open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Viron kansallinen herääminen

**Viron kansallinen herääminen** () on ​​historian ajanjakso, jolloin Venäjän keisarikunnan alaisuudessa eläneet virolaiset tunnustivat itsensä kansaksi, joka ansaitsee oikeuden hallita itseään. Tämän ajanjakson katsotaan alkavan 1850-luvulla, jolloin tavallisille Viron kansalaisille myönnettiin enemmän oikeuksia, ja päättyvän Viron tasavallan julistamiseen vuonna 1918. Termiä on myös käytetty myöhemmin Viron sosialistisen neuvostotasavallan aikana vuosina 1987–1988.

## Historia

Ensimmäiseen korkeakoulututkinnon suorittaneeseen virolaiseen älymystöön kuuluneet Friedrich Robert Faehlmann (1798–1850), Kristjan Jaak Peterson (1801–1822) ja Friedrich Reinhold Kreutzwald (1803–1882) nousivat vahvasti esille tukemaan virolaista kansallismielisyyttä jo 1820-luvulla. Kuitenkin vasta vuosisadan puolivälissä kansallisen heräämisen todellisina johtajina pidetyt Carl Robert Jakobson (1841–1882), Jakob Hurt (1839–1907) ja Johann Voldemar Jannsen (1819–1890) alkoivat ajamaan jopa kunnianhimoisempia poliittisia vaatimuksiaan, käyttäen ihanteellisena mallinaan muun muassa suomalaista Fennomania-liikettä. Silti vielä 1860-luvun lopulla virolaiset eivät halunneet hakea sovintoratkaisua saksalaisen kulttuurin ja poliittisen hegemonian kanssa, minkä vuoksi heidän näkemyksensä keisarillisesta Venäjästä säilyi suhteellisen myönteisenä ennen 1880-1890-luvuilla tapahtuneita venäläistämispolitiikkaa.

Vastauksena venäläistämispolitiikkaan virolainen kansallinen herääminen alkoi lopulta puhjeta kukkaan ja saada entistä enemmän poliittisia sävyjä, kun älymystö alkoi vaatimaan Keisarilta suurempaa autonomiaa. Kun Venäjän vuoden 1905 vallankumous pyyhkäisi Viron halki, virolaiset alkoivat vaatimaan lehdistön- ja kokoontumisvapautta ja maalleen entistä enemmän itsehallinnollisuutta. Viron saavutukset vaatimuksineen jäivät alkuun vähäisiksi, mutta vuosien 1905 ja 1917 välillä vallinnut kireä ilmapiiri keisarikunnassa mahdollisti virolaisten pyrkimyksen saada oma itsenäinen valtio. Vuonna 1917 Venäjällä tapahtuneen Helmikuun vallankumouksen jälkeen Viron kuvernementit, Vironmaa ja Liivinmaa, yhdistettiin ensimmäistä kertaa yhdeksi hallintoyksiköksi, Viron autonomiseksi kuvernementiksi. Kuitenkin vasta bolševikien suorittaman toisen vallankumouksen jälkeen ja sitä seuranneen onnistuneen Saksan keisarikunnan hyökkäyksen jälkeen Neuvosto-Venäjälle Viro lopulta julisti itsensä itsenäiseksi valtioksi 24. helmikuuta 1918.

## Katso myös
* Viron kulttuuri
* Kalevipoeg
* Fennomania

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Henni Ilomäki, Kai Laitinen, Seppo Zetterberg ja Pekka Kiukkonen: *Me olemme kansakunta: viron kansallinen herääminen 18800-luvun jälkipuoliskolla*. Yhtyneet Kirjapainot Oy, 1992. .

## Aiheesta muualla
* Viron historia pähkinänkuoressa – *[[Yle]]*
Mökki (peli)

**Mökki** tai **mökkipeli** (joka voi viitata myös mölkkyyn) on kynällä ja paperilla (yleensä kahden pelaajan) pelattava peli.

Peliä pelataan pisteistä koostuvalla (usein suorakaiteen muotoisella) ruudukolla. Jokainen pelaaja piirtää vuorollaan pysty- tai vaakasuuntaisen (ei vinoa) viivan kahden vierekkäisen pisteen välille. Jos viivan piirto sulkee ruudun (niin, että ruudun joka sivulla on viiva), pelaaja merkitsee sen itselleen ja saa lisävuoron. Pelin voittaa se, joka saa vallattua enemmän ruutuja. Kierros mökkiä alkaa yleensä hitaasti, mutta pelin lähetessä loppuaan pelaajat saavat usein vallattua useamman ruudun kerrallaan itselleen.

Ensimmäinen tunnettu kirjallinen viittaus peliin on ranskalaismatemaatikko Édouard Lucas’lta, joka kuvasi sitä artikkelissaan vuodelta 1895.

## Lähteet
Jørgen Brunchorst

**Jørgen Brunchorst** (10. elokuuta 1862 Bergen – 19. toukokuuta 1917 Rooma) oli norjalainen kasvitutkija, poliitikko ja diplomaatti. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1895–1897 ja 1903–1906 sekä toimi Norjan työministerinä 1907–1908. Diplomaattina hän työskenteli Norjan suurlähettiläänä Ruotsissa 1910–1916 ja Italiassa vuodesta 1916 kuolemaansa saakka 1917. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vestre Finnmarkin käräjäoikeus

**Vestre Finnmarkin käräjäoikeus** (norj. *Vestre Finnmark tingrett*) on yksi Norjan 23 käräjäoikeudesta ja kuuluu Hålogalandin laamanninoikeuden alaisuuteen. Se perustettiin vuonna 2021 yhdistämällä aiemmat Alattion ja Hammerfestin käräjäoikeudet sekä Pohjois-Tromssan käräjäoikeuteen kuulunut Naavuonon kunta. Käräjäoikeuden toimipisteet sijaitsevat Alattiossa ja Hammerfestissä.

## Tuomiopiiri
Käräjäoikeuden tuomiopiiriin kuuluvat seuraavat kunnat:

* Alattio
* Hammerfest
* Hasvik
* Naavuono
* Lappea
* Moseija
* Nordkapp
* Porsanki

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Käräjäoikeuden verkkosivut
GNAO1-enkefalopatia

**GNAO1-enkefalopatia** on varhaislapsuuden epileptisiin enkefalopatioihin kuuluva keskushermoston sairaus, joka aiheuttaa useimmilla potilailla epileptisiä kohtauksia ja liikehäiriöitä, joihin kuuluvat dystonia, ataksia, korea ja dyskinesia. Sairauteen liittyy myös vaihtelevan asteinen kehitysviive.

GNAO1-enkefalopatia johtuu GNAO1-geenin mutaatioista. Häiriö löydettiin vuonna 2013 japanilaisten tutkijoiden tutkiessa neljän japanilaisen lapsen perimää. GNAO1-enkefalopatian oireet alkavat yleensä kolmen kuukauden kuluessa syntymästä. Tavallisesti ensimmäiset oireet ovat epileptisiä kohtauksia. Joskus epäily taudista kuitenkin herää kehitysviiveen, hypotonian tai liikehäiriön takia. GNAO1-enkefalopatiasta kärsivillä pään kannatus voi olla heikkoa, eivätkä kaikki opi kävelemään. Nielemisvaikeuksia esiintyy taudin yhteydessä usein. Joissain tapauksissa ravinto joudutaan antamaan suoraan mahalaukkuun vatsanpeitteiden läpi. GNAO1-enkefalopatian täsmällinen oirekuva ja vaikeusaste vaihtelevat potilaskohtaisesti. GNAO1-enkefalopatian etenemisestä on rajallisesti tietoa. Sen invalisidoiva vaikutus näyttää vakavalta, mutta tilaa pidetään vakaana, ei rappeuttavana.

GNAO1-enkefalopatia on harvinainen, mutta esiintyvyydestä ei ole saatavilla tarkkaa tietoa. GNAO1-enkefalopatiaa aiheuttava mutaatio on yleensä sporadinen, mutta sillä on myös autosomissa vallitseva periytymistapa. Osalla potilaista epilepsia reagoi hyvin lääkkeisiin, osalla ei lainkaan. Liikehäiriöiden hoidossa on käytetty lääkkeiden lisäksi syväaivostimulaatiota. Vain osalla potilaista on havaittu liikehäiriöissä lääkityksen avulla selvää rauhoittumista. Liikehäiriöoireita saattavat pahentaa muut tekijät, kuten kuume, muu sairaus, tunnekuohu tai kuume ilma.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Orphanet: GNAO1-related developmental delay-seizures-movement disorder spectrum
Laatikkomyymälä

**Laatikkomyymälä** on myymälä, jossa myytävät tavarat ovat pääosin kuljetus- ja varastopakkauksissa. Suomessa tällaista myymälätyyppiä edustaa S-ryhmään kuuluvan HOK-Elannon omistama Alepa.

## Lähteet
Victor Lafay

**Victor Lafay** (s. 17. tammikuuta 1996 Lyon) on ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Cofidis-tallissa harjoittelijana vuonna 2017 ja edusti samaa joukkuetta kauteen 2023 saakka. Vuosina 2024–2025 hän ajoi Decathlon AG2R La Mondiale Teamissa ja kaudesta 2026 alkaen Unibet Rose Rockets -joukkueessa.

Lafay voitti Guardia Sanframondin päättyneen kahdeksannen etapin Italian ympäriajossa 2021 36 sekunnin erolla Francesco Gavazziin. Hän voitti San Sebastiániin päättyneen toisen etapin Ranskan ympäriajossa 2023 karattuaan kärkiryhmästä kilometri ennen maalia ja onnistuttuaan pitämään johtonsa maaliin saakka.

## Saavutuksia

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
;2014
:Ain'Ternational-Rhône Alpes-Valromey Tour, kokonaiskilpailun, 2. ja 3. etapin voitto
;2017
:Maantieajon alle 23-v. Ranskan-mestaruus
;2018
:Le Tour de Savoie Mont Blanc, 2. etapin voitto
:EM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa hopeaa
;2021
:Volta a la Comunitat Valenciana, nuorten kilpailun voitto
:Italian ympäriajo, 8. etapin voitto
:Arctic Race of Norway, kokonaiskilpailussa kolmas, nuorten kilpailun voitto
;2022
:Classic Grand Besançon Doubs, toinen
:Arctic Race of Norway, 3. etapin voitto
;2023
:Classic Grand Besançon Doubs, voitto
:La Flèche Wallonne, kuudes
:Ranskan ympäriajo, 2. etapin voitto

## Lähteet
Hoenin aarre

**Hoenin aarre** (norj. *Hoenskatten*, *Hoen-funnet*, *Hon-funnet* tai *Hon-skatten*) on Norjasta nykyisen Øvre Eikerin kunnan alueelta vuonna 1864 löytynyt viikinkiaikainen aarrekätkö. Se on suurin Norjasta löydetty aarrekätkö ja sen esineet painavat yhteensä yli kaksi ja puoli kiloa. Aarre kuuluu nykyisin Oslon kulttuurihistorian museon kokoelmiin.

## Esineet
Hoenin aarteeseen kuuluu kolikoita, koruja ja helmiä. Suurimmat esineet ovat kaksi kultarengasta ja kolmijakoinen solki.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Anna Mäkipää

**Anna Mäkipää** (s. 7. maaliskuuta 1987) on Vasemmistoliiton puoluesihteeri ja Turun kaupunginvaltuutettu. 

## Ura ja koulutus
Mäkipää on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän valmistui Turun yliopistosta vuonna 2014.

Aikaisemmin hän on valmistunut ravintolakokiksi Vammalan ammattikoulusta vuonna 2006, ja ylioppilaaksi Vammalan lukiosta vuonna 2007. Lisäksi Mäkipää on opiskellut johtamisen erikoisammattitutkinnon Turun ammattikorkeakoulusta vuonna 2019.

Mäkipää on toiminut SAKKI ry:n pääsihteerinä, opetusministerin erityisavustajana, sekä Suomen ammattijärjestöjen keskusjärjestö SAK:ssa alue- ja järjestöasiantuntijana. Opiskeluaikoinaan hän teki matematiikan opettajan sijaisuuksia Sastamalassa, sekä toimi ravintola- ja kahvila-apulaisena. 

## Poliittinen ura
Mäkipää valittiin ensimmäisen kerran Turun kaupunginvaltuustoon vuonna 2017, 201 äänellä. Hänet valittiin uudelleen kaupunginvaltuustoon vuoden 2021 vaaleissa 350 äänellä ja vuoden 2025 vaaleissa 298 äänellä.

Aikaisemmin Mäkipää on ollut ehdolla europarlamenttivaaleissa 2019. Hän saavutti 2094 ääntä, eikä tullut valituksi.

Mäkipää valittiin Vasemmistoliiton puoluesihteeriksi puoluekokouksessa 3.12.2022. Asiasta äänesti puoluevaltuusto, ensimmäistä kertaa puolueen historiassa. Mäkipää voitti vastaehdokkaana olleen, silloisen puoluesihteerin Mikko Koikkalaisen äänin 36&ndash;19.

## Lähteet
Nøstetangenin lasitehdas

**Nøstetangenin lasitehdas** (norj. *Nøstetangen glassverk*) oli Norjan ensimmäinen lasitehdas. Se perustettiin Hokksundissa vuonna 1741. Sinne palkattiin brittiläinen lasinpuhaltaja James Keith ja saksalainen kaivertaja Heinrich Gottlieb Köhler, jotka loivat yhdessä kotimaidensa perinteitä yhdistävän tyylin. Lasitehdas toimi vuoteen 1777 saakka.  Hokksundissa on lasitehtaan historiaa esittelevä museo.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Griscellin oireyhtymä

**Griscellin oireyhtymä** on perinnöllinen geneettinen oireyhtymä, jolle luonteenomaisia piirteitä ovat epätavallisen vaalea eli hypopigmentoitunut iho ja vaaleat, hopeisen harmahtavat hiukset. Oireyhtymä jakautuu kolmeen tyyppiin, jotka eroavat toisistaan geneettisiltä syiltään ja oirekuviltaan.

Kaikki Griscellin oireyhtymän tyypit aiheuttavat oireyhtymälle tunnusomaiset ulkoiset piirteet ihossa ja hiuksissa. Tyypin 1 Griscellin oireyhtymä aiheuttaa lisäksi vaikeita aivo-oireita. Siinä yleisiä ovat kehitysviive, kehitysvamma, epileptiset kohtaukset, hypotonia sekä silmien ja näön poikkeavuudet. Elejalden oireyhtymään kuuluu monia tyypin 1 Griscellin oireyhtymän piirteitä, ja osa tutkijoista onkin kyseenalaistanut näiden oireyhtymien erillisyyden. Tyypin 2 Griscellin oireyhtymään liittyy immuunijärjestelmän toimintahäiriö. Se aiheuttaa taipumuksen toistuviin infektioihin ja hemofagosyyttisen lymfohistiosytoosin, johon liittyy elinten ja kudosten vaurioitumista eri puolilla kehoa. Tyypin 2 Griscellin oireyhtymässä ei esiinny tyypin 1 Griscellin oireyhtymässä ilmeneviä neurologisia häiriöitä. Tyypin 3 Griscellin oireyhtymä aiheuttaa vain tyypilliset ihon ja hiusten ulkonäköpiirteet. Siihen ei liity neurologisia poikkeavuuksia eikä immuunijärjestelmän häiriöitä. 

Griscellin oireyhtymä on harvinainen. Tyypin 2 Griscellin oireyhtymä näyttää olevan oireyhtymän tyypeistä yleisin. Griscellin oireyhtymän aiheuttavat mutaatiot ilmenevät geeneissä MYO5A (tyyppi 1), RAB27A (tyyppi 2) ja MLPH (tyyppi 3). Griscellin oireyhtymä periytyy peittyvästi autosomissa.

## Lähteet
Wiskott–Aldrichin oireyhtymä

**Wiskott–Aldrichin oireyhtymä** on immuunijärjestelmän häiriön aiheuttava synnynnäinen ja X-kromosomissa peittyvästi periytyvä oireyhtymä. Se aiheuttaa oireita miespuolisilla henkilöillä.

Wiskott–Aldrichin oireyhtymän oireet puhkeavat jo vauvaiällä. Yleensä ensimmäisiä merkkejä oireyhtymästä ovat verenvuodot, joiden taustalla on trombosytopenia. Trombosyytit ovat paitsi vähäisempiä, myös tavallista pienempiä (mikrotrombopenia). Trombosyyttien lisäksi myös immunoglobuliinien, valkosolujen sekä T- ja B-lymfosyyttien toiminta on poikkeavaa. Immuunijärjestelmä ei siksi pysty tehokkaasti suojaamaan oireyhtymästä kärsivää. Tyypillisiä imeväisiässä ilmeneviä oireita ovat hankala, atooppinen ihottuma ja heikosti paranevat hengitystieinfektiot. Noin 25 %:lle potilaista kehittyy autoimmuunitautina nivel-, suoli-, verisuoni- tai munuaistulehdus. Noin 25 %:lle kehittyy syöpä lymfaattiseen tai vertamuodostavaan kudokseen. Lisäksi noin joka kymmenennellä ilmenee astmaa ja allergioita.

Wiskott–Aldrichin oireyhtymä johtuu X-kromosomin WAS-geenin mutaatioista, jotka estävät geenin toiminnan. Lievemmän taudinkuvan voivat aiheuttaa saman geenin lievempiasteiset mutaatiot. Wiskott–Aldrichin oireyhtymä on erittäin harvinainen. On arvioitu, että miljoonasta syntyvästä poikalapsesta 1–10 sairastaa sitä. Ennustetta oleellisesti parantava hoitomuoto on kantasolusiirto. Muita hoitomuotoja ovat antibioottikuurit toistuviin tulehdustauteihin, splenektomia ja immunoglobuliinien antaminen vastustuskyvyn parantamiseksi. Ennuste pysyy kuitenkin huonona ilman kantasolusiirtoa.

## Lähteet
Barthin oireyhtymä

**Barthin oireyhtymä** on harvinainen X-kromosomissa peittyvästi periytyvä oireyhtymä. Se aiheuttaa dilatoivan eli sydäntä laajentavan kardiomyopatian, myopatiaan liittyvän lihasheikkouden ja lyhytkasvuisuutta. Yleensä sairastuneilla on neutropenia, joka altistaa heidät toistuville infektioille.

Barthin oireyhtymään liittyvä dilatoiva kardiomyopatia ilmenee usein jo syntymähetkellä tai kehittyy ensimmäisten elinkuukausien aikana. Tämä voi johtaa sydämen vajaatoimintaan. Myös hypotonian aiheuttava myopatia on yleensä havaittavissa syntymästä saakka. Lihasheikkouden takia motoristen taitojen kehittyminen usein viivästyy. Oireiden vaikeusaste ja alkamisikä ovat kuitenkin yksilöllisesti vaihtelevia. Barthin oireyhtymästä kärsivät syntyvät usein tavallista pienikokoisempina ja lapsuudessa ilmenee hidastunutta pituuskasvua. Monet oireyhtymästä kärsivät miehet jäävät poikkeuksellisen lyhyiksi, mutta jotkut potilaat saavuttavat murrosiässä keskimääräisen pituuden. Usein Barthin oireyhtymästä kärsivillä on oireyhtymälle tunnusomaiset kasvonpiirteet, joihin kuuluvat esimerkiksi korostuneet posket.

Barthin oireyhtymästä kärsivillä veressä ja virtsassa on kasvanut määrä 3-metyyliglutakonihappoa. Oireyhtymä kuuluukin 3-metyyliglutakonihappovirtsaisuudeksi kutsuttuun tautiryhmään. Barthin oireyhtymä lyhentää siitä kärsivän elinajanodotetta. Sydämen vajaatoiminta ja infektiot aiheuttavat paljon kuolleisuutta jo varhaisessa lapsuudessa. Osa potilaista elää keski-ikäisiksi. Barthin oireyhtymää aiheuttavat mutaatiot tafatsiinigeenissä. Sairastuneita arvioidaan olevan noin 1/300&nbsp;000–400&nbsp;000.

## Lähteet
Pyhäsalmi

**Pyhäsalmi** voi tarkoittaa seuraavia:

* Pyhäsalmi, Pyhäjärven kaupungin keskustaajama
* Pyhäsalmi, Pyhäjärven kaupungin vuosina 1993–1995 käyttämä nimi
* Pyhäsalmen kaivos, Pyhäjärven kaupungissa sijaitseva kaivos
* Pyhäsalmen lentokenttä, Pyhäjärven kaupungissa sijaitseva lentopaikka
* Pyhäsalmen rautatieasema, Pyhäjärven kaupungissa sijaitseva rautatieasema
Dmitri Karbyšev

**Dmitri Mihailovitš Karbyšev** (; 1880 – 1945) oli Venäjän keisarillisen armeijan upseeri, puna-armeijan kenraali, Venäjän yleisesikunta-akatemian professori, Neuvostoliiton sankari. Karbyšev syntyi Omskissa ja menehtyi natsi-Saksan Mauthausenin keskitysleirillä. Karbyšev oli taustaltaan kristitty tataari, eli *[[Krjašenit|krjašeni]]*. Hänen isänsä oli Donin kasakoiden jälkeläinen Siperiasta.

## Lähteet
Arvo Aalto (täsmennyssivu)

**Arvo Aalto** -nimisiä suomalaisia henkilöitä ovat olleet:

* Arvo Aalto (1932–2025), kommunistipoliitikko ja ministeri
* Arvo A. Aalto (1899–1979), yritysjohtaja ja kauppaneuvos
* Arvo Mikael Aalto (1911–1982), juristi, yritysjohtaja ja kauppaneuvos
* Arvo O. Aalto (1903–1962), arkkitehti.
Peltoinen

**Peltoinen** on Loimaan kylä ja 3. kaupunginosa, joka sijaitsee kaupunkia halkovan Turku–Toijala-radan itäpuolella.

Kaupunginosassa ei ole juurikaan palveluita keskustan läheisyyden vuoksi. Peltoisissa sijaitsee vuoropäiväkoti. Ennen Peltoisissa oli myös seurakuntatalo ja koulu.

Peltoisissa sijaitsi Loimaan kauppalan tori vuosina 1892–1925. Vanhaa toria vastapäätä sijaitsee Loimaan taidemuseo. Alueella toimiva Peltoisten alueen kyläyhdistys järjestää kylässä vuosittain perinteiset Loimaan Rompepäivät, jonne saapuu tuhansia kävijöitä ympäri Suomea.

Alueen asutus on pientalovaltaista. Radan ja Hämeentien varressa on teollisuusrakennuksia.

## Lähteet
Fujara

**Fujara** on pitkä yläsävelhuilu, jossa on kolme sormiaukkoa. Fujaraa ovat perinteisesti soittaneet slovakialaiset paimenet. Soittimen runkona oleva putki on 160–200 cm pitkä. Rungossa on kiinni toinen 50–80 cm pitkä putki. 

Fujaran soitto perustuu harmoniseen yläsävelsarjaan. Käyttämällä soittimen kolmea sormiaukkoa voidaan fujaralla soittaa diatoninen duuriasteikko kahden ja puolen oktaavin laajuudelta.

## Lähteet
Akseli Valmunen

**Akseli Valmunen** (s. 1987) on palkittu suomalainen dokumentaarinen valokuvaaja, joka työskentelee etupäässä lehtikuvaajana.

Turusta kotoisin oleva Valmunen keskeytti lukion lukihäiriön takia ja kiinnostui valokuvauksesta, jota opiskeli Lahden muotoiluinstituutissa. Hän lähti opiskelijavaihtoon Israeliin ja löysi siellä oman tyylinsä, rauhallisen ja huomaamattoman ympäristön tarkkailun sekä työskentelyn filmikameran, jalustan ja lisävalon avulla. Mentorikseen hän on maininnut *Helsingin Sanomien* Markus Jokelan ja muiksi vaikuttajikseen muun muassa ruotsalaisen Lars Tunbjörkin, hollantilaisen Rob Hornstran, virolaisen Aleksander Gronskyn, yhdysvaltalaisen Rosalind Fox Solomonin ja brittiläisen Chris Killipin.

2020-luvun taitteessa Valmunen perusti oman työhuoneen Helsingin Bulevardilla sijaitsevan talon entiseen hiili- ja halkovarastoon.. Hän on kuvannut sanomalehdille kuten *Helsingin Sanomille*, *[[Morgenbladet]]ille* ja *[[Aftenposten]]ille* sekä *[[Wired]]-* ja *[[Geo]]*-aikakauslehdille. Hän tekee myös alan opetustöitä.

Valmunen valittiin vuonna 2016 vuoden nuoreksi pohjoismaiseksi valokuvaajaksi, ja palkintoon kuului yksityisnäyttely Tukholman Fotografiskassa. Seuraavana vuonna Suomessa Valmunen palkittiin vuoden kuvajournalistina kilpailussa, jossa hän voitti myös vuoden parhaan lehtikuvan ja vuoden parhaan kuvareportaasin palkinnot. 

Aikakauslehtialan Edit-gaalassa toukokuussa 2023 Valmunen palkittiin vuoden parhaana kuvaajana töistään kolmessa vuonna 2022 julkaistussa *[[Suomen Kuvalehti|Suomen Kuvalehden]]* jutussa. Tuomaristo perusteli valintaansa näin:Akseli Valmunen on kiistattoman lahjakas ja omintakeinen valokuvaaja, jonka teokselliset kuvat antavat juttuihin yhteiskunnan rakenteita paljastavan, mutta aina ihmiseen tarkentavan lisänsä. Hänen huomionsa maailmasta kiinnittyvät merkillisiin ja outoihin yksityiskohtiin, ja lakonisen toteavalla tavalla hän avaa lukijalle uusia näkökulmia tuttuihin aiheisiin. Valmusen vahvasti kuvajournalismin perinteessä kiinni olevat kuvat haastavat ajatuksella, voiko etäinen olla samaan aikaan intiimi.

## Lähteet
Kamerunin maantiede

**Kamerunin maantiede** kertoo Kamerunin maantieteestä. Kamerunin pohjoispuolella sijaitsee Nigeria, itäpuolella sijaitsee Tšad ja Keski-Afrikan tasavalta ja eteläpuolella sijaitsevat Kongo, Gabon ja Päiväntasaajan Guinea. Kamerunin länsipuolella sijaitsee Atlantin valtamereen kuuluva Guineanlahti. Merenrannikkoa reunustaa tulivuorijono. Tämä tulivuorijono alkaa Sao Tome ja Principen saarilta ja ulottuu Päiväntasaajan Guineaan saakka. Maan niminen tulivuori Kamerun on edelleen toimiva ja on 4070 metriä korkea. Se on Länsi-Afrikan korkeimpia vuoria. Tulivuorijonon keskellä on monta kraatterijärveä, joiden vesi sisältää myrkkyjä, jotka voivat purkautua myrkkykaasuina. Yksi näistä kraatterijärvistä on Nyosjärvi.

Maan pohjoisosassa on Adamaouan ylänkö ja vielä pohjoisempana Mandaran vuoristo. Aivan maan pohjoiskärjen tuntumassa on Tšadjärvi. Maan pohjoisosassa on kuivaa ja kuumaa savannialuetta, jolla kasvillisuus on enimmäkseen piikkipensaita. Maan eteläosassa on tasankoja ja siellä on monin paikoin sademetsää. Ilmasto on kostein merenrannikkoalueilla, missä ilmankosteus on yli 80 % ja vuotuinen sademäärä on noin 4000 mm.

## Lähteet
Gabonin maantiede

**Gabonin maantiede** kertoo Gabonin maantieteestä. Gabon sijaitsee päiväntasaajan molemmin puolin. Gabonin pohjoispuolella sijaitsevat Päiväntasaajan Guinea ja Kamerun ja itä- ja eteläpuolella sijaitsee Kongon tasavalta. Gabonin länsipuolella on Atlantin valtameri. Merenrannikkoalueelta alkaa tasankoalue, joka ulottuu 200 km sisämaahan päin. Maan keskiosasta itään mentäessä maasto kohoaa vähitellen ylängöksi ja vuoristoksi. Useat joet saavat alkunsa noin 1000 metrin korkeudesta ylängöltä. Yksi Gabonin joista on 1200 kilometriä pitkä joki Ogooué, joka on merkittävä laivaliikenteen kannalta. Ogoouén pohjoispuolella ovat Kristallivuoret ja eteläpuolella ovat Chailluvuoret.

Gabonin ilmasto on kuuma ja kostea ja ilmankosteus on keskimäärin 85%. Sadekaudet ovat maaliskuun puolivälistä toukokuun puoliväliin ja lokakuun puolivälistä joulukuun puoliväliin saakka. Sadekausien aikana esiintyy usein tulvia. Auringonpaisteesta aiheutunut voimakas haihtuminen aiheuttaa usein suuria sadepilviä, jonka jälkeen esiintyy rankkoja sateita. Usein rankkasateita esiintyy iltapäivällä lämpötilan ollessa korkea. Merenrannikon pohjoisosassa on sateisinta ja siellä vuotuinen sademäärä on 4000 mm. Gabonin keskimääräinen vuotuinen sademäärä on 2570 mm.

Gabonin alankoalueilla on trooppista sademetsää, missä eliölajisto on maailman monipuolisin. Eläimistöön kuuluu useita kädellisiä, joita ovat simpanssi, paviaanit, marakatit ja läntinentasankogorilla. Gabonissa esiintyy satoja kotoperäisiä lintulajeja, joita ovat monet papukaijat, kuten esimerkiksi harmaapapukaija.

## Lähteet
Nahinlahti

**Nahinlahti** on asuinalue ja samanniminen vesialue Loimaalla, Myllykylän kaupunginosassa. Nahinlahden alueelle rakennetaan 2020-luvulla omakoti- ja rivitaloja.

Nahinlahti sijaitsee Loimijoen rannalla.

## Lähteet
Päiväntasaajan Guinean maantiede

**Päiväntasaajan Guinean maantiede** kertoo Päiväntasaajan Guinean maantieteestä.

Mantereella Päiväntasaajan Guinean pohjoispuolella sijaitsee Kamerun, itä- ja eteläpuolella sijaitsee Gabon ja länsipuolella on Atlantin valtameri. Maan manneralueen halki virtaavat joki Mbini ja sen sivujoet. Merenrannikon läheisyydessä on rannikkotasanko, jolta sisämaahan päin mentäessä maan korkeus kohoaa Kristallivuorten seudulle saakka. Kristallivuorten korkein huippu on 1&nbsp;200 metriä korkea. Meren rannikolta jonkin matkan päässä on saaria, joihin kuuluvat Annobón ja Bioko. Biokon saarella ovat maan pääkaupunki Malabo ja 3&nbsp;008 metriä korkea Pico Basile, joka on maan korkein vuori.

Päiväntasaajan Guinean ilmasto on kuuma ja kostea. Vuosittain keskimääräinen lämpötila on 25&nbsp;°C ja vuotuinen keskimääräinen sademäärä on 2&nbsp;000 mm.

Merenrannikolla kasvaa mangrovemetsää, jossa pesii runsaasti lintuja. Mbinin joessa ja sen sivujoissa elää virtahepoja, vesiantilooppeja ja krokotiileja. Jokiuomien seudulla kasvaa sademetsää, missä esiintyviä kädellisiä ovat tasankogorillat, simpanssit ja häntäapinat. Biokon saarella elää uhanalainen apinalaji mandrilli.

## Lähteet
Yleisluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1938

**Pikaluistelun [[Pikaluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut|EM-kilpailut]] 1938** käytiin 22.–23. tammikuuta Oslossa Frögner-stadionilla. Kilpailu käytiin vain miesten sarjassa, ja mitalit jaettiin neljän matkan yhteispisteiden perusteella. Poikkeuksellisesti 10 000 metrin sijaan neljään matkaan otettiin 3 000 metriä eli 5 000 metriä viimeisenä päivänä luisteltu kilpailun ratkaissut päätösmatka.

## Tulokset

## Lähteet
*EM-tulokset hollanniksi
Natriummonofluorifosfaatti

**Natriummonofluorifosfaatti** (Na2PO3F) tai **natriummonofluorofosfaatti** on natrium- ja monofluorifosfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään esimerkiksi hammastahnoissa.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa natriummonofluorifosfaatti on valkoista ainetta. Yhdisteestä tunnetaan myös kidevedellinen dekahydraatti (Na2PO3F·10H2O). Aine liukenee hyvin veteen, mutta myös hydrolysoituu veden vaikutuksesta natriumfluoridiksi ja natriumvetyfosfaatiksi. Kuumennettaessa yhdisteen kiderakenne muuttuu 370&nbsp;°C:n ja 420&nbsp;°C:n lämpötiloissa. Kun natriummonofluorifosfaattia kuumennetaan yli sulamispisteensä, se hajoaa natriumpyrofosfaatiksi. Natriummonofluorifosfaatilla on antibakteerisia ominaisuuksia. 

Natriummonofluorifosfaattia valmistetaan kuumentamalla natriummetafosfaattia ja natriumfluoridia. Myös natriumvetyfosfaatin tai -pyrofosfaatin ja vetyfluoridin reaktiota käytetään yhdisteen valmistamiseen.
:NaPO3 + NaF → Na2PO3F

Natriummonofluorifosfaattia käytetään fluoridi-ionien lähteenä hammastahnoissa. Yhdistettä käytetään lisäksi muiden fluorifosfaattien valmistukseen ja sementin lisäaineena.

## Lähteet
Loimaan Rompepäivät

**Loimaan Rompepäivät** on Loimaalla vuosittain järjestettävä kirpputoritapahtuma, jota järjestää Peltoisten alueen kyläyhdistys. Rompepäiviä on järjestetty vuodesta 1994 joka elokuun ensimmäisenä lauantaina.

Parhaimmillaan tapahtumassa on ollut lähes 10 000 kävijää ja yli 600 myyjää. Vuonna 2023 Rompepäivät järjestetään 4–5. elokuuta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Rompepäivien virallinen kotisivu
Bzip2

**bzip2** (tiedostonpäätteenä .bz2) on vapaa avoimen lähdekoodin pakkausohjelma, joka perustuu Burrows–Wheeler-muunnokseen eli lohkolajittelualgoritmiin.
Unix- ja Linux-järjestelmissä yleisesti käytettyjen compress ja gzip-ohjelmien tavoin bzip2 pakkaa vain yhden tiedoston tai vuon, joten sille voi putkittaa esim. tar-arkistointiohjelman tulostuksen, joka pakataan ja tallennetaan tiedostoon.

Ohjelman kehitti brittiläinen Julian Seward ja hän julkaisi sen 18. heinäkuuta 1996. Ohjelma on lisensoitu BSD-tyylisellä lisenssillä ja se toimii kaikissa merkittävissä käyttöjärjestelmissä.
bzip2:n vakaata versiota ylläpitää Mark Wielaard. Kehitysversiota on hoitanut vuodesta 2019 Federico Mena, jonka tavoitteena on ohjelman käännösjärjestelmän uusiminen ja Rust-porttaus. Vuonna 2021 tämän otti tehtäväkseen Micah Snyder.

Ohjelma pakkaa tehokkaammin kuin compressin LZW tai gzip ja zip-ohjelmien Deflate, mutta on myös hitaampi. bzip2 ei myöskään rinnakkaistu useille prosessoriytimille, vaan toimii yhdessä säikeessä. Pakkauksen purku on suhteessa pakkausta nopeampaa. Tiedostomuodolle ei ole virallista spesifikaatiota muuta kuin ohjelman toteuttamana. Tiedostomuodolle on tuki mm. 7-Zip, WinRAR, Apache Commons ja DotNetCompression -ohjelmissa tai kirjastoissa.

bzip2 pakkaa tiedon 100&ndash;900 kilotavun lohkoissa, joille tehdään
Burrows–Wheeler-muunnos, jossa toistuville merkkijonoille annetaan vastine. Tämän jälkeen käytetään Huffmanin koodausta. bzip2:n edeltäjässä bzipissä käytettiin toisessa vaiheessa aritmeettista koodausta.

## Lähteet
Tuuterin kansallispuku

**Tuuterin kansallispuku** on suomalainen kansallispuku.

Puku perustuu Suomen kansallismuseossa olevaan tytön juhlapukuun Tuutarista, Inkerinmaalta. Sen ensimmäinen versio on kuvattu vuonna 1890-luvulla, ja Tyyni Vahterin julkaisema versio on vuodelta 1936.

Pukuun kuuluu tummansininen liivihame, jossa on punainen hartiaosa. Paita, esiliina ja sukat ovat valkoiset. Hartiaosa, esiliinan helma, rekkopaidan rekko ja hihojen yläosat on koristeltu värikkäällä kirjonnalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tuuterin puku *Kansallispuvussa* (valokuvia yksityiskohdista)
XZ Utils

**XZ Utils** (aiemmin LZMA Utils) on paketti avoimen lähdekoodin pakkausohjelmia. Pakettiin kuuluvat ohjelmat ovat lzma ja sen seuraaja xz.
Ohjelmat ovat lähinnä Unix- ja Linux-käyttöjärjestelmiin suunnattuja komentoriviohjelmia, jotka toimivat kuten Unixin compress tai gzip tai bzip2.
Ohjelmat pakkaavat vain yhden tiedoston tai vuon, joten sille voi putkittaa esim. tar-arkistointiohjelman tulostuksen, joka pakataan ja tallennetaan tiedostoon.

XZ Utils perustuu Igor Pavlovin kehittämälle LZMA Utilsille, jota käytettiin aluksi 7-Zipin 7z-pakkauksessa.
LZMA Utils alkoi Unix-versiona Pavlovin LZMA-SDK:sta Tukaani-projektin yhteydessä. xz:n algoritmina on nykyisin LZMA2, jota tallennetaan xz-kuoreen. Pakkaukselle luvataan jopa 30% parempi pakkaussuhde kuin gzipille ja 15% parempi kuin bzip2:lle. Pavlovin mukaan LZMA on hänen kehittämänsä yhdistelmä LZ77-algoritmia, Markovin ketjuja ja aritmeettista koodausta.

Eräässä kokeessa linux-lähdekoodipaketti pakkautui suurimmilla asetuksilla gzip:llä 21% tilaan, bzip2:lla 16,6% tilaan ja xz:llä 13,9% tilaan. xz:llä pakkaus vie jopa 9 kertaa enemmän aikaa kuin gzipillä.
Lisäksi xz:n muistinkäyttö vaihtelee muutamasta sadasta kilotavusta jopa gigatavuihin.

## Takaovi
Maaliskuussa 2024 uutisoitiin xz-paketista löytyneestä takaovesta, joka muuttaa SSH-palvelimen autentikaatiota. Takaovi on löytynyt versioista 5.6.0 ja 5.6.1, jonka vuoksi monet jakelut ovat palanneet näitä edeltävään versioon. Ongelmallinen versio ei ollut vielä kaikissa jakeluissa käytössä. Takaoven löytymisestä kerrottiin OpenWallin sähköpostilistalla.
Takaoven lisäsi Jia Tan (JiaT75), joka vaikutti myös toiseen pakettiin, ja pääsi myöhemmin sabotoimaan projektia. Jia Tan tarjoutui projektiin kun sen ylläpito oli vaikeuksissa vuonna 2022 ja samalla ylläpitoon kohdistettiin painostusta nopeampiin päivityksiin. Takaovi käytti glibc:n ominaisuutta (`IFUNC`) korvaamaan `RSA_public_decrypt`-funktion ohjaamalla sen haitalliseen versioon. Tämä antoi hyökkääjälle mahdollisuuden suorittaa antamansa ohjelmakoodin etänä. Jia Tan teki myös muutoksen, jolla landlock-hiekkalaatikon tuki kytkeytyi pois käännösvaiheessa aiheuttamalla virheen CMake-ohjelman tekemässä tarkistuksessa. Saastutettu kirjasto hyökkäsi SSH-ohjelmistoon, ja avasi tähän takaoven, jonka kautta hyökkääjälle tuli mahdollisuus lähettää suoritettava ohjelma SSH-sertifikaatin mukana.

## Lähteet
Manic Monday

**Manic Monday** on yhdysvaltalaisen  pop-yhtye The Banglesin single vuodelta 1985. Kappaleen sävelsi ja sanoitti Prince nimimerkillä Christopher. Singlen b-puolena on Susanna Hoffsin ja Vicki Peterson kirjoittama "In a Different Light". Seitsentuumaisen singlen ohella "Manic Monday" julkaistiin 12-tuumaisena maxisinglenä, jonka b-puolena ovat teokset "Going Down to Liverpool" ja "Dover Beach". "Manic Monday" julkaistiin myös The Banglesin toisen studioalbumin *Different Light* avausraitana.

Prince kirjoitti "Manic Mondayn" alkuaan yhtyeelle Apollonia 6, joka oli koottu elokuvaa *Purple Rain* varten. Lyhytikäiseksi jääneen yhtyeen jäsenet olivat Apollonia Kotero, Brenda Bennett ja Susan Moonsie. The Banglesin uudelleen tulkitsemana kappaleesta tuli menestys ja yhtyeen läpimurtosingle. Se nousi Yhdysvalloissa, Britanniassa ja Saksassa listakakkoseksi. Teosta on verrattu The Mamas & the Papas -yhtyeen kappaleeseen "Monday, Monday".

"Manic Mondayn" sävellaji on D-duuri ja sointukulku on D–A7–G–D–A7–G. Laulun kertojaminä herää maanantaihin kesken unen, jossa hän suuteli Valentinoa kristallinsinisen virran varrella. Töissä on oltava kello yhdeksältä ja kertoja toivoo, että olisi sunnuntai, joka on hänen kiireetön viikonpäivänsä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Chordify.net: Manic Monday
*Far Out: Why did Prince give away 'Manic Monday'?
Iso-Hyypiö (Kuusamo)

**Iso-Hyypiö** on saareton ylänköjärvi Kuusamon länsiosassa Pohjois-Pohjanmaalla. Sen pinta-ala on 79 hehtaaria. Etäisyys Kuusamon keskustasta on kahdeksantoista kilometriä luoteeseen ja Oulusta 199 kilometriä itäkoilliseen.

## Maantiede
Ison-Hyypiön ulottuvuus lännestä itään on kaksi kilometriä. Pääallas käsittää noin 1,7 kilometriä pitkän lounais–koillissuuntaisen selkäveden, josta työntyy pohjoiseen nimetön lahti, jonka rannalla on asutusta. Lahden länsipuolella sijaitsee järven luoteisosan muodostava Kotilampi, jota yhdistää pääaltaaseen noin 15–30 metriä leveä salmi. Järven lounaisosan muodostaa suultaan avoin Taivallahti. Noin kolmasosa Isosta-Hyypiöstä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin alue sijaitsee järven koillisosassa.

Suurin osa Ison-Hyypiön ranta-alueesta on metsämaata. Pohjoisrannalla kohoavan Huhtamäen huippu on noin 305 metriä merenpinnan yläpuolella. Järven pohjoispuolella kohoaa Hyypiövaara, jonka huippu on yli 315 metriä merenpinnan yläpuolella. Lännessä on Kiviharjut ja idässä Hyypiönsuo.

Isoon-Hyypiöön virtaa kaakosta Elijärveltä (271,7 metriä mpy) Elikanava, johon yhtyy Hyypiöpuro. Ison-Hyypiön luoteiskolkasta alkaa Kotipuro, joka virtaa länteen ja laskee Naatikkajokeen.

Ison-Hyypiön vesitilavuus on 5&nbsp;698&nbsp;000 kuutiometriä.

Iso-Hyypiö (73.051.1.009) kuuluu Naatikkajoen alueeseen (73.051), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Koutajoen vesistössä (73). Toinen jakovaihe on Naatikkajoen valuma-alue (73.05). Iso-Hyypiö on laajin Naatikkajoen alueen 18:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Elijärvi, jota seuraa Naatikkalampi, Pikku-Hyypiö, Iso Kalliolampi ja 13 alle kymmenen hehtaarin laajuista vakavettä.

## Lähteet
Žytje i slovo

**Žytje i slovo** (, ’Elämä ja sana’) oli vuosina 1894–1897 kaksi kertaa kuussa Lvivissä ilmestynyt aikakausjulkaisu. Viimeinen numero ilmestyi heinäkuussa 1897. Lehden päätoimittaja oli  Ivan Franko, ja sen julkaisija oli hänen vaimonsa Olha Franko.

*Žytje i slovossa* julkaistiin kaunokirjallisia tekstejä, kirjallisuuskritiikkiä ja kirjakatsauksia, artikkeleita historiasta, politiikasta ja kulttuurista sekä kansatieteellistä ja kansanrunousaineistoa. Lehdessä julkaistiin myös länsieurooppalaisia ja venäläisiä kirjallisuuskäännöksiä sekä kuvauksia Venäjän hallitseman Ukrainan poliittisesta ja henkisestä elämästä. Lehden ilmestymisessä oli puolen vuoden tauko, ja sen jälkeen heinäkuusta 1896 se keskittyi politiikan ja talouden kysymyksiin sekä julkaisi kommentaareja ja analyysejä sosialistisesta ja anti-imperialistisesta näkökulmasta. Vaikka julkaisun levikki oli enimmillään 400–500, se oli laadukkaan sisältönsä ansiosta aikansa ukrainalaisista aikakausjulkaisuista vaikutusvaltaisimpia. Lehden sisällysluettelo on julkaistu Lvivissä 1968.

## Lähteet
Elokuvapäivä

**Elokuvapäivä** on Turussa ja sen lähiseudulla kahdesti vuodessa järjestettävä kaupunkifestivaali, jossa paikalliset toimijat tarjoavat yleisölle maksuttomia elokuvanäytöksiä. Tapahtuman järjestäjänä toimii  Turun kaupungin, Turun ammattikorkeakoulun ja Linnateatterin perustama yhdistys Scene, viralliselta nimeltään Elokuvakaupunki Turku ry. Ensimmäinen Elokuvapäivä järjestettiin syyskuussa 2015.

Tapahtuma järjestetään joka vuosi keväällä ja syksyllä.

## Ulkoilmanäytökset

Syksyn tapahtumassa Elokuvapäivä esittää kotimaisen elokuvan ulkoilmanäytöksessä keskeisellä paikalla Turun kaupunkia.

Syyskuussa 2023 Elokuvapäivän ulkoilmanäytöksessä esitettiin Turun kauppatorilla *[[Mielensäpahoittaja Eskorttia etsimässä]]*. Näytöksen avasi nimiroolin näyttelijä Heikki Kinnunen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Elokuvapäivän virallinen kotisivu
Aarne Virkki

**Aarne Emil Virkki** (4. heinäkuuta 1910 Vuoksela – 11. helmikuuta 1979) oli suomalainen näyttelijä, teatterinjohtaja ja teatteriohjaaja.

## Ura
Aarne Virkin vanhemmat olivat maanviljelija Aleksander Virkki ja Helena Suokas. Hän opiskeli laulua ja lausuntaa Viipurin Musiikkiopistossa 1928–1931. Virkin ensimmäinen kiinnitys oli puoliammattilaisena Haminan Näyttämölle 1931–1937. Vuosina 1939–1944 hän toimi Suomen Filmiteollisuudessa kuvausryhmän jäsenenä ja teki kreditoimattoman roolin renkinä elokuvassa *[[Helmikuun manifesti (elokuva)|Helmikuun manifesti]]*. Hän näytteli Kuopion Yhteisteatterissa samoina vuosina. Näyttelijämatrkikkelissa asia on ilmaistu "Kuopion Yt 41–44 (sodassa)".

1940-luvun jälkipuoliskolla Virkillä oli kolme lyhyttä kiinnitystä: Savonlinnan Teatteri, Kotkan Maakuntateatteri ja Jyväskylän työväenteatteri. Näyttelijäntyöt jatkuivat Lappeenrannan kaupunginteatterissa 1951–1952, Riihimäen Teatterissa 1952–1954 ja Joensuun kaupunginteatterissa 1954–1961.

Virkki oli toiminut johtajana Savonlinnan Teatterissa 1949–1951. Seuraava johtajan pesti oli Kemin teatterissa 1961–1962, minkä jälkeen hän johti jälleen Savonlinnan Teatteria 1963–1965. Ura jatkui samassa teatterissa ohjaajana ja näyttelijänä.

Virkin rooleja olivat muun muassa *Seitsemän veljeksen* Aapo ja Simeoni sekä Antonio (*[[Venetsian kauppias]]*), Oleksi (*Opri ja Oleksi*) ja Eddie Carbone (*[[Näköala sillalta]]*). Hän ohjasi muun muassa näytelmät *[[Nummisuutarit]]* ja *[[Tuntematon potilas]]*.

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet
Waldemar Bergström

**Karl Waldemar Bergström** (3. toukokuuta 1886  &ndash; 17. kesäkuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen pikaluistelija, jonka uran parhaat vuodet ajoittuivat 1910- ja 20-luvuille. Hän edusti seuratasolla HSK:ta.

Waldemar Bergström esiintyi ensimmäisen kerran SM-kisoissa vuonna 1911. Bergströmin päämatkaksi muodostui 5 000 ja 10 000 metriä. Vuonna 1915 hän voitti SM-kisoissa 10 000 metriä ja vuonna 1920 5 000 metriä. Kovimpina kilpakumppaneina pitkillä matkoilla olivat 1910-luvun alussa Väinö Wickström ja myöhemmin Gunnar Strömstén ja Julius Skutnabb. Yhteispisteissä parhaat sijoitukset olivat vuoden 1914 ja 1917 3. sijat. Bergström saavutti vuonna 1914 yhdessä Julius Skutnabbin kanssa 5 000 metrillä kotimaan ratojen Suomen ennätyksen 8.46,0, joka kesti vuoteen 1928. Lisäksi hänellä oli hallussaan 10 000 metrin kotimaan ratojen Suomen ennätys 18.15,5 vuosina 1915-1917. Parhaat vuodet Bergströmillä ajoittuivat 1910-luvulle, jolloin ensimmäisestä maailmansodasta johtuen kansainvälisiä kisoja ei järjestetty.

Kansainväliset kilpailut käynnistyivät maailmansodan jälkeen vuonna 1920. Bergströmin parhaat menestykset olivat helmikuun alussa 1922 Helsingissä käytyjen EM-kisojen 10 000 metrin matkavoitto ja sen jälkeen helmikuussa 1922 Kristianiassa käytyjen MM-kisojen 10 000 metrin 3.sija. Viimeisenä kilpailutalvenaan keväällä 1924 hän osallistui vielä MM-kisoihin Helsingissä ilman suurempaa menestystä.

Ammatiltaan Waldemar Bergström oli autonkuljettaja. Hän kuoli 42-vuotiaana. Hänellä oli neljä poikaa, joista Walter tuli tunnetuksi moottoripyörän kilpa-ajajana 1930- ja 1940-luvuilla.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 500 m: 47,10 (18. helmikuuta 1922, Oslo-Frögner stadion)
* 1 000 m: 1.41,5 (12. helmikuuta 1923, Tukholma)
* 1 500 m: 2.29,2 (19. helmikuuta 1922, Oslo-Frögner stadion)
* 5 000 m: 8.45,5 (20. helmikuuta 1921, Oslo-Frögner stadion)
* 10 000 m: 17.54,1 (19. helmikuuta 1922, Oslo-Frögner stadion)

## Lähteet
Antrean kansallispuku

**Antrean kansallispuku** on suomalainen kansallispuku.

Puku perustuu Magnus von Wrightin vuonna 1861 tekemään maalaukseen antrealaisista naisista. Tyyni Vahterin kokoama versio on vuodelta 1955.

Pukuun kuuluu tummansininen liivi ja hame. Paita, esiliina ja sukat ovat valkoiset. Esiliina on vaakaraidallinen, ja siitä on kaksi eri versiota. Päähine on punainen.

Armi Kuusela käytti Antrean pukua Miss Maailma -kisoissa, mikä lienee vaikuttanut puvun suosioon.

## Lähteet
Matti Miikkulainen

**Matti Ilmari Miikkulainen** (s. 6. helmikuuta 1944 Kouvola) on suomalainen teatterinjohtaja ja teatteriohjaaja. Hän on työskennellyt Kemin teatterissa.

## Ura
Matti Miikkulaisen vanhemmat olivat autoilija Ilmari Miikkulainen ja Kerttu Miikkulainen. Hän opiskeli kolme vuotta yliopistossa kirjallisuutta ja saksaa. Vuosina 1967–1970 hän opiskeli Suomen Teatterikoulun ohjaajalinjalla. Miikkulainen toimi Kemin teatterin johtajana 1970–1982, minkä jälkeen hän jatkoi samassa teatterissa ohjaajana.

Miikkulainen ohjasi muun muassa näytelmät *[[Jääkärin morsian]]*, *Lampaansyöjät*, *[[Työmiehen vaimo]]*, *[[Nummisuutarit]]*, *[[Pohjalaisia (näytelmä)|Pohjalaisia]]*, *[[Kerjäläisooppera]]* ja *Saatana saapuu Moskovaan*.

Miikkulainen on niin ikään suomentanut näytelmiä.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Helsingin Sanomat: Lammasrosvojen puheet : Huovista Mustikkamaalla
Peräpohjolan kansallispuku

**Peräpohjolan kansallispuku** on suomalainen kansallispuku.

Peräpohjolan puku on julkaistu vuonna 1922 Tampereen valtakunnallisessa kotiteollisuusnäyttelyssä.

Pukuun kuuluu liivihame, jossa on sinivoittoinen raidallinen hame ja sinivihreä liivi. Tasku ja liiviosan tereet ovat tiilenpunaiset. Esiliina on tummanvihreä. Paita ja sukat ovat valkoiset. Puvun kanssa käytetään kirkasväristä ruudullista huivia.

Peräpohjolan puku kuvastaa laajan alueen pukeutumista Sodankylästä Kainuuseen: esimerkiksi sen hamekangas perustuu Hyrynsalmelta löydettyyn liiviin, ja sen liivi on muunnelma ylikiiminkiläisestä liivistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  Peräpohjolan puku *Kansallispuvussa* (valokuvia yksityiskohdista)
Kari Selinheimo

**Kari Päiviö Ilari Selinheimo** (8. toukokuuta 1944 Forssa – 11. tammikuuta 2023 Turku) oli suomalainen teatteriohjaaja, teatterinjohtaja ja liikkeenharjoittaja. Hän toimi Kajaanin kaupunginteatterin johtajana 1973–1982 ja edusti näkemyksellistä teatteriajattelua. Hänen kaudellaan kaupunginteatteri ammattimaistui. Sen ohjelmistoon kuului sekä ulkomaisia klassikoita että Kainuun elämänmenoa tutkailevia näytelmiä.

## Ura
Selinheimo opiskeli Suomen Teatterikoulun ohjaajalinjalla 1965–1968 ja toimi samalla Helsingin Yhteisteatterin ohjaajana. Opintojensa jälkeen Selinheimo johti Seinäjoen kaupunginteatteria 1968–1970, minkä jälkeen hän toimi Tampereen Teatterissa ohjaajana 1970–1973. Selinheimon uran merkittävä vaihe oli Kajaanin kaupunginteatterin johtajuus 1973–1982, jolloin hän työskenteli sen puolesta, että teatteri sai aseman alueteatterina. Vuosina 1982–1988 Selinheimo johti Kemin teatteria. Kesällä 1993 hän  perusti Turkuun divarin Omituisten Opusten Kauppa.

## Teatteriohjauksia
*Hamlet
*Kainuun Sana
*Kroppa
*Lohikäärme
*Peer Gynt
*Rakasta minua
*Rauha
*Ruusujen sota
*Tervahanhi
*Tone - naisen laulu

## Muuta
Selinheimon vanhemmat olivat majuri Osmo Selinheimo ja opettaja Synnöve Selinheimo. Hän avioitui lavastaja Ulla Sinisalmen (1944–2011) kanssa 1966. Pariskunnalle syntyi kolme lasta, joista Niko Selinheimo (1969–2019) työskenteli nuoruudessaan muun muassa iltanäyttelijänä ja perusti kiertävän mustan teatterin, Musta Laatikko, vuonna 1989.

Kari Selinheimo kuoli vuonna 2023 Turussa ja hänet on haudattu Helsingissä Hietaniemen hautausmaalle.

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Kaleva: Koko läänin teat­te­ri juh­la­tuu­lel­la
Lavansaaren kansallispuku

**Lavansaaren kansallispuku** on suomalainen kansallispuku.

Puku perustuu Suomenlahdella sijaitsevan Lavansaaren kalastajien seuran ja sen perinnetoimikunnan keräämään aineistoon  1800-luvun loppupuolen kansanomaisista puvuista.

Pukuun kuuluu punasävyinen laskostettu hame, kukkakuvioinen esiliina ja paksu sarkaviitta. Vironvyöksi kutsuttu vyö on leveä punasävyinen pirtanauha.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lavansaaren puku *Taito Kymenlaakso* (valokuvia yksityiskohdista)
Magnus Halvorsen

**Johan Magnus Halvorsen** (10. kesäkuuta 1853 Ålesund – 14. helmikuuta 1922 Trondheim) oli norjalainen poliitikko, joka istui suurkäräjillä vuosina 1898–1900 ja 1903–1912 sekä toimi Norjan valtiovarainministerinä 1907–1908. Hän kuului aluksi Venstreen, mutta siirtyi myöhemmin Frisinnede Venstreen.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Esfenvaleraatti

**Esfenvaleraatti** on synteettisiin pyretroideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä käytetään hyönteismyrkkyjen tehoaineena hyötykasvien tuholaisten kemiallisessa torjunnassa. Torjunta-aineen kaupallisena nimenä on Sumi Alpha.

Esfenvaleraatin kemiallinen kaava on C25H22ClNO3, moolimassa on 419,9 &nbsp;g/mol ja CAS-numero 66230-04-4. Esfenvaleraatti on rakenteeltaan värittömiä-valkoisia kiteitä, joiden sulamispiste on 59-60&nbsp;°C ja leimahduspiste 256&nbsp;°C sekä suhteellinen tiheys 1,2&nbsp;g/cm3 (vesi = 1,0&nbsp;g/cm3). Yhdiste ei liukene veteen, mutta se on myrkyllistä vesieliöille. Esfenvaleraatti on palavaa ja se vapauttaa palaessaan ärsyttäviä tai myrkyllisiä kaasuja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Inchem.org: Esfenvalerate 
* PubChem: Esfenvalerate 
* Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Esfenvalerate 
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Esfenvalerate 
* ChemBlink: Esfenvalerate
Michelsenin hallitus

**Michelsenin hallitus** oli Norjan hallitus 11. maaliskuuta 1905 – 23. lokakuuta 1907. Se koostui Venstrestä ja Høyrestä.

## Ministerit
**Pääministeri**
* Christian Michelsen 
**Pääministeri Tukholmassa**
* Jørgen Løvland 11.3.1905–7.6.1905
**Ulkoministeri**
* Jørgen Løvland
**Oikeusministeri**
* Christian Michelsen 11.3.1905–7.6.1905
* Edvard Hagerup Bull 7.6.1905–27.11.1905
* Harald Bothner 27.11.1905–23.10.1907
**Maatalousministeri**
* Aasmund Halvorsen Vinje 11.3.1905–7.11.1906
* Sven Aarrestad 7.11.1906–23.10.1907
**Tilintarkastusministeri**
* Gunnar Knudsen 11.3.1905–7.6.1905
* Harald Bothner 7.6.1905–27.11.1905
* Christian Michelsen 27.11.1905–23.10.1907
**Kirkko- ja opetusministeri**
* Christopher Knudsen 11.3.1905–27.1.1906
* Otto Jensen 27.1.1906–23.10.1907
**Puolustusministeri**
* Wilhelm Olssøn 11.3.1905–25.5.1907
* Christian Michelsen 25.5.1907–23.10.1907
**Ulkomaankauppaministeri**
* Sofus Arctander
**Työministeri**
* Kristofer Lehmkuhl 11.3.1905–28.9.1907
* Jørgen Brunchorst 28.9.1907–23.10.1907
**Valtiovarainministeri**
* Gunnar Knudsen 11.3.1905–31.10.1905
* Christian Michelsen 31.10.1905–27.11.1905
* Edvard Hagerup Bull 27.11.1905–7.11.1906
* Abraham Berge 7.11.1906–23.10.1907

## Lähteet
Aarnipeikonlehti

**Aarnipeikonlehti** (*Monstera adansonii*) on huonekasvinakin käytetty peikonlehti, joka tunnetaan myös nimellä ’Monkey mask’.

Perinteisen jättipeikonlehden voimakkaasti liuskoittuneista lehdistä poiketen tämän lajin lehdissä on ehjät reunat ja reikiä keskellä lehtisuonten lomassa. Aarnipeikonlehti on köynnös, ja se voi kasvaa yli neljä metriä pitkäksi. Kermanvärisiä kukkia puhkeaa harvemmin huoneoloissa, mutta luonnonvarainen kasvi kukkii säännöllisesti.

Kasvi on kotoisin Etelä- ja Väli-Amerikan alueelta, jossa se kasvaa trooppisissa metsissä.

Aarnipeikonlehden maitiaisneste sisältää kalsiumoksalaattikiteitä, jotka ärsyttävät ihoa ja voivat aiheuttaa oireita esimerkiksi kissoille tai koirille. Se ei kuitenkaan ole tappavan myrkyllinen.

## Lähteet
Keski-Suomen kansallispuku

**Keski-Suomen kansallispuku** on suomalainen kansallispuku.

Puku valmistui Suomen Nuorisoseurojen 40-vuotisjuhlaan, jota vietettiin Jyväskylässä vuonna 1921. Sen suunnittelivat U.T. Sirelius ja kirjailija Elsa Heporauta.

Pukuun kuuluu sini-punaraitainen punasävyinen laskostettu hame ja sininen, nyörillä kiinnitettävä liivi mutta ei esiliinaa. Valkoisen paidan hihansuissa ja kauluksessa on hapsut sekä reikäommel tai pitsi.

## Lähteet