open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
David Teniers nuorempi

**David Teniers nuorempi** (1610 Antwerpen – 1690 Bryssel) oli flaamilainen taidemaalari, joka tunnetaan talonpoikaiskuvistaan. Hän toimi myös museon johtajana Brysselissä ja sai kamariherran arvon.

## Elämäkerta
David Teniers nuorempi oli taidemaalari David Teniers vanhemman poika ja oppilas. Vuonna 1637 hän meni naimisiin Jan Brueghel vanhemman tyttären Annan kanssa. Vuonna 1651 Teniers muutti Brysseliin ja ryhtyi arkkiherttua Leopold Williamin hovitaiteilijaksi ja taidekokoelman hoitajaksi.

## Tuotanto
Juovat ja tupakoivat talonpojat ja sotilaat ovat David Teniers nuoremman teosten tavallisimpia aiheita, mutta hän on maalannut myös maisemia ja Pyhän Antoniuksen egyptiläisessä luolassa. Hänen maalaisia esittäviä teoksiaan on käytetty kudottujen seinävaatteiden malleina.

### Teoksia

(Agen) La tentation de Saint Antoine dans le désert - David II Teniers - Musée des Beaux-Arts d'Agen.jpg|The temptation of Saint Anthony in the desert
David Teniers II - La conversación.jpg|The Conversation
David Teniers (II) - The temptation of St. Anthony in the grotto.jpg|The temptation of St. Anthony in the grotto
David Teniers (II) - Fishermen on the beach near Scheveningen.jpg|Fishermen on the beach near Scheveningen
David Teniers (II) - The quack.jpg|The quack
David Teniers (II) - Smokers and drinkers.jpg|Smokers and drinkers
David Teniers (II) (Attr.) - Man with a beer jug and a young woman in a tavern.jpg|Man with a beer jug and a young woman in a tavern


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tampering

**Tampering ry** on vuodesta 2013 alkaen toiminut nykymusiikkiyhdistys, jonka perustivat tamperelaiset nuoret sävellysopiskelijat. Yhdistyksen tarkoitus on ajaa nuorten säveltäjien ja muusikoiden asiaa sekä edistää nykymusiikin asemaa Tampereen ja koko Suomen kulttuuritarjonnassa. Yhdistys tarjoaa säveltäjille mahdollisuuden saada teoksiaan esitetyksi, muusikoille mahdollisuuden päästä soittamaan näitä teoksia ja kuulijoille mahdollisuuden kuulla kiinnostavaa uusinta musiikkia.

Tampering on järjestänyt Tampereella useita orkesterikonsertteja, kamarimusiikkikonsertteja, resitaaleja, profiilikonsertteja ja vuodesta 2014 alkaen
Tampering Festivalia. Konserttien yhteydessä järjestetään säännöllisesti teoshakuja.

Yhdistyksen yhteydessä toimii myös uuteen musiikkiin erikoistunut
yhtye Tampering Ensemble.

## Perustajajäsenet
* Cecilia Damström
*Matilda Seppälä
*Timo Kittilä
*Henri Sokka

## Lähteet
Emilie Woldvik

**Emilie Marie Aanes Woldvik** (s. 8. tammikuuta 1999) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi useissa Norjan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Norjan naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2020 Saksaa vastaan. Hän on pelannut vuoden 2025 loppuun mennessä 18 naisten maaottelua. EM-kilpailuissa 2025 hän pelasi täydet minuutit viimeisessä alkulohko-ottelussa ja tuli vaihdosta kentälle tappiollisessa puolivälieräottelussa.

Woldvik on edustanut koko kotimaisen pääsarjauransa ajan Lillestrøm SK:ta. Hän siirtyi tammikuussa 2025 ruotsalaisseura FC Rosengårdiin, jossa hän oli alusta saakka vakiokokoonpanon pelaaja. Elokuussa 2025 hän siirtyi italialaisseura Fiorentinaan.

## Lähteet
Wieland

**Wieland**, muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Arnold Othmar Wieland (s. 1940), saksalainen teologi
* Carl Wieland (s. 1950), australialainen nuoren maan kreationisti
* Christoph Martin Wieland (1733–1813), saksalainen runoilija ja prosaisti
* Heinrich Otto Wieland (1877–1957), saksalainen Nobel-palkittu kemisti
* Jan Müller-Wieland (s. 1966), saksalainen säveltäjä, kontrabasisti ja kapellimestari
* Janne Müller-Wieland (s. 1986), saksalainen maahockeypelaaja
* Rainer Wieland (s. 1957), saksalainen poliitikko ja europarlamentaarikko.

Etunimenä:

*Wieland Wagner (1917–1966), saksalainen oopperaohjaaja
Soittorasia (albumi)

**Soittorasia** on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Pehmoainon ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin Sony Musicin kautta 5. tammikuuta 2024. Albumi nousi heti Suomen virallisen listalle, jonka kärjessä se pysyi viisi viikkoa peräkkäin.

Vuonna 2025 *Soittorasia* palkittiin Vuoden albumin Emma-palkinnolla.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet säv. Aino Morko ja Topi Kilpinen, san. Morko, ellei toisin mainita.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
ARTHUR (tutka)

**ARTHUR** on ruotsalaisen Saab Ab:n valmistama vastatykistötutka. Taisteluissa se sijoitetaan mahdollisimman lähelle etulinjaa. Se  havaitsee ja jäljittää nopeasti tykistöammuksia. Se laskee niiden lähtöpisteet ja luo maalipisteitä taisteleville joukoille. Järjestelmää pidetään liikkuvana, laajan toiminta-alueen omaavana ja tarkkana. Järjestelmä voidaan sijoittaa mihin tahansa taisteluajoneuvoon, joka kykenee kantamaan 3 metrin antennin. Taistelutilanteessa järjestelmä on vastustajan ensisijainen kohde ja tästä syystä sitä voidaan käyttää alle viisi minuuttia yhdessä paikassa.

Järjestelmä on käytössä Norjan ja Ruotsin puolustusvoimilla, ja se on myyty mm. Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, Italiaan, Espanjaan, Etelä-Koreaan, Kreikkaan ja Tšekkiin. Yhdistynyt kuningaskunta on käyttänyt järjestelmää Persianlahden sodassa (2003), Irakin sekä Afganistanin operaatiossa. Norja ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat toimittaneet ARTHUR-vastatykistötukia Ukrainaan. Yhdistyneen kuningaskunnan asevoimat käyttävät järjestelmästä nimitystä *Mobile Artillery Monitoring Battlefield Asset* (MAMBA). 

Ruotsi on ilmoittanut alkuvuodesta 2024 etsivänsä ARTHUR-järjestelmälle seuraajaa. 

## Lähteet
Katherine Richardson Christensen

**Katherine Richardson Christensen** (s. 11. toukokuuta 1954) on tanskalais-yhdysvaltalainen meribiologi. Hän on professori Kööpenhaminan yliopistossa.

Suurin osa Richardsonin tutkimuksesta on kohdistunut meriplanktoniin (pääasiassa kasviplanktoniin). Hän on tutkinut myös suurempia eliöitä, kuten kaloja (sekä toukkia että aikuisia) ja jopa pyöriäisiä. Tutkimuksen tavoitteena on ymmärtää paremmin biologisten prosessien ja biologisen monimuotoisuuden roolia valtamerten pintakerroksen hiilen kierrossa ja sitä, kuinka tämä vaikuttaa ravintoverkkoihin ja globaaliin hiilen kiertoon.

Richardson väitteli tohtoriksi Pohjois-Walesin yliopistossa vuonna 1980. Hän on työskennellyt myös Aarhusin yliopistossa.

## Lähteet
Zitadellen metroasema

**Zitadellen metroasema** on Berliinin metron U7-linjan asema. Se avattiin 1. lokakuuta 1984 osana U7:n laajentamista Rathaus Spandaulle. Se sijaitsee Haselhorstin alueella, Spandaun alueella lähellä samannimistä vanhaa Spandaun linnoitusta, johon viitataan myös aseman sisustuksessa.

Tämä asema eroaa huomattavasti U7-linjan luoteisosan suunnittelusta, johon yleensä rakennettiin vain keskuslaitureita, sivulaitureidensa vuoksi. Aseman suunnittelunimeä *Am Juliusturm* käytettiin kuvaamaan sen sijaintia samannimisen kadun alla. Koska läheinen Spandaun linnoitus sisällytettiin kuitenkin jatkosuunnitteluun, käytettiin nimeä z*itadelle*.

Arkkitehti Rainer G. Rümmlerin suunnittelema tiilinen asemaseinä ja taidokkaasti suunnitellut sisäänkäynnit ovat silmiinpistäviä. Aseman seinällä roikkuu kaupungin karttoja ja valokuvia entisen itsenäisen Spandaun kaupungin henkilöistä.

Asemaa remontoitiin ja sen esteettömyyttä parannettiin vuonna 2016.

Maaliskuussa 2017 ilmoitettiin, että metroasema, yhdessä kuuden muun pohjoisen U7-aseman kanssa, listataan historialliseksi muistomerkiksi.

## Lähteet
Otto Wiener

**Otto Wiener** (1862–1927) oli saksalainen fyysikko. Hän tuli fysiikan professoriksi Giessenin yliopistoon 1895 ja siirtyi Leipzigin yliopistoon 1899. Hän tutki valo-oppia. Hän esitti kokeellisen todistuksen Gabriel Lippmannin värivalokuvauksen perustan muodostavien seisovien valoaaltojen olemassaolosta. Hän kehitti tutkimuksillaan värivalokuvausta. Useimmat hänen julkaisuistaan on painettu *[[Annalen der Physik]]* -aikakauskirjaan.

## Lähteet
Lipschitzalleen metroasema

**Lipschitzalleen metroasema** on Berliinin metron U7-linjan asema. Asema sijaitsee keskellä Gropiusstadtin kaupunginosaa samannimisen kadun toisella puolella, joka on saanut nimensä SPD-poliitikon Joachim Lipschitzin mukaan. BVG-asemahakemistossa tätä asemaa kutsutaan *nimellä La* .

Asema avattiin 2. tammikuuta 1970 osana laajennusta Zwickauer Dammille. Sen suunnitteli Rainer G. Rümmler, joka kiinnitti suurta huomiota yksinkertaiseen muotoiluun. Liukuportaat ja jälkiasennettu hissi tekevät asemasta esteettömän.
Jessica Pilz

**Jessica "Jessy" Pilz** (s. 22. marraskuuta 1996) on itävaltalainen ammattikiipeilijä, joka on erikoistunut kisakiipeilyyn. Vuonna 2018 hän voitti lead-kiipeilyn maailmanmestaruuden.

## Kiipeilyura
Pilz aloitti kiipeilyn vuonna 2005 ja osallistui ensimmäisen kerrain kilpailuun pian sen jälkeen hänen valmentajansa sitä ehdotettua. Sen jälkeen hän alkoi osallistua kansallisiin kilpailuihin. Sijoituttuaan kansallisissa kilpailuissa neljän parhaan joukkoon hän sai osallistua kansainvälisiin kiipeilykisoihin ensimmäisen kerran vuonna 2010. Vuodesta 2011 vuoteen 2015 hän voitti kuusi kansainvälistä nuorten lead-kilpailua. Vuonna 2014 hän voitti Euroopanmestaruuden boulderoinnissa omassa ikäluokassaan.

Vuonna 2018 hän voitti Innsbruckissa järjestetyt lead-kiipeilyn maailmanmestaruuskilpailut. Toiseksi tullut Janja Garnbret kiipesi finaalireitin muutamaa sekuntia hitaammin.

Vuonna 2019 Pilz oli yhdistetyn kiipeilyn maailmanmestaruuskisoissa kymmenes saaden paikan 2020 Olympialaisiin, joissa sijoittui seitsemänneksi.

Elokuussa vuonna 2023 Pilz sijoittui yhdistetyn kiipeilyn maailmanmestaruuskisoissa toiseksi saaden paikan 2024 olympialaisiin.

Pilz on kiivennyt ulkona ensimmäisellä yrityksellä kaksi 8c+-vaikeustasoisen lead-reitin Olianassa, Espanjassa.

## Kilpailu tuloksia

### Maailmancup

### MM-kisat

#### Nuorten

#### Aikuisten

### EM-kisat

#### Nuorten

#### Aikuisten

### Euroopan Youth Cup

## Mitalien määrä maailmancupeissa

### Lead

### Boulder

## Lähteet
Arun (joki)

**Arunjoki** [ˈærən] on 84 kilometriä pitkä vuorovedelle altis joki West Sussexin kreivikunnassa Kaakkois-Englannissa. Sen valuma-alue kattaa 974 neliökilometriä, enemmän kuin useimmat valuma-alueet Tamarin ja Medwayn välissä. Sen suurimpia sivujokia ovat Rother, Kird, North River, Boldings Brook ja Horn Brook.

Arun saa alkunsa Horshamin itäpuolelta St Leonard’s Forestin metsäalueelta, noin 125 metrin korkeudelta merenpinnasta.
Joki virtaa enimmäkseen maaseudulla eikä sen ympäristössä ole juurikaan teollisuutta. Suurimpia Arunin jokivarren asutuskeskuksia ovat Horsham, Arundel ja Littlehampton, jossa joki laskee Englannin kanaaliin. Vuorovesi yltää 41 kilometriä mereltä ylävirtaan Pulboroughin kylään saakka.

Vielä 1400-luvun lopulla Arun muodosti Adurjoen kanssa Lancingissa estuaarin, jonka kautta niiden vedet laskivat mereen. Kun vuorovesiaallot tukkivat vähitellen estuaarin, erkanivat joet toisistaan. Arunin suu siirtyi Worthingin, Goringin ja Ferringin kautta kohti nykyistä paikkaansa Littlehamptonissa.

Roomalaiset kutsuivat Arunia nimellä *Trisantonis* eli ’luvaton kulkija’, koska se mutkittelee ja tulvii säännöllisesti ympäröiville maille. Vuoteen 1270 mennessä nimi oli muuntunut muotoon *Tarrant*. Nykyisessä muodossaan se mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vasta vuonna 1577.

Historiallisesti Arun oli tärkeä kulkureitti sisämaahan. Jokea pitkin kuljetettiin paljon rahtia, esimerkiksi hiiltä, maataloustuotteita sekä Amberleystä louhittua kalkki- ja liitukiveä. Yläjuoksulla sijaitsevissa Slaughamin ja Mannings Heathin kylissä harjoitettiin raudanvalmistusta vuosina 1540–1630. Kylien asukkaat patosivat joen lammiksi, joissa he pystyivät jäähdyttämään hehkuvaa rautaa. He myös ohjasivat lammista vettä vesipyöriin, jotka toimivat voimanlähteenä palkeille ja konevasaroille.

Enää Arunilla ei ole niin suurta taloudellista merkitystä kuin aikaisemmin. Se on kuitenkin merkittävä virkistys- ja luontokohde. Vuonna 1999 se nimettiin Ramsarin luetteloon tärkeänä kosteikkoalueena.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Norman Hauner

**Norman Hauner** (s. 4. joulukuuta 1991 Hückeswagen, Saksa) on saksalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla DEL2-joukkue Starbulls Rosenheimissa. Hän pelaa enimmäkseen laitahyökkääjänä.

## Lähteet
*

### Viitteet
C. J. Stretch

**C.J. Stretch** (s. 3. elokuuta 1989 Irvine, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla DEL2-joukkue Starbulls Rosenheimissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.

## Lähteet
*

### Viitteet
Zhang Yuetong

**Zhang Yuetong** (s. 22. helmikuuta 2003 Shenzhen) on kiinalainen kiipeilijä. Hän voitti Aasian olympiakarsintatapahtuman vuonna 2023 ja sai paikan vuoden 2024 kesäolympialaisiin Pariisissa.

Zhang Yuetong aloitti kiipeilyn 4-vuotiaana. 11-vuotiaana hän oli nuorin maajoukkueeseen valittu kiipeilijä. Ensimmäisen Kiinan-mestaruuden hän voitti 12-vuotiaana.

Vuonna 2018 hän oli Moskovassa nuorten maailmanmestaruuskisoissa lead-kiipeilyssä kolmas ja Aasian nuorten mestaruuskisoissa boulderoinnissa kolmas. Hän on osallistunut maailmancupeihin vuodesta 2019 lähtien. Hänen paras sijoituksensa maailmancupeista on boulderoinnissa 11. vuonna 2019 Hachiojissa ja leadissä 2. vuonna 2019 Chamonix’ssa.

## Lähteet
Oceana Mackenzie

**Oceana Mackenzie** (s. 11. heinäkuuta 2002 Heidelberg, Saksa) on australialainen kiipeilijä, joka erikoistuu kisaboulder-kiipeilyyn. Hän osallistui vuoden 2020 kesäolympialaisiin sijoittuen 19:nneksi ja vuoden 2024 kesäolympialaisissa hän sijoittui seitsemänneksi.

Mackenzie aloitti kiipeilyn kahdeksanvuotiaana. 15-vuotiaana vuonna 2018 hän alkoi osallistua kiipeilyn maailmancupeihin. Vuonna 2019 hän pääsi ensimmäisen kerran boulderoinnissa maailmancupin finaaliin. Hän oli finaalissa kuudes. Hän voitti yhdistetyn sarjan vuoden 2020 Oseanian-mestaruuskilpailuissa ja sai paikan 2020 olympialaisiin Tokioon. Hän oli karsinnan 19. eikä päässyt finaaliin.

## Lähteet
Lauren Mukheibir

**Lauren Mukheibir** (s. 2001) on eteläafrikkalainen kiipeilijä. Vuonna 2023 hän voitti Afrikan olympiakarsintatapahtuman ja sai paikan vuoden 2024 kesäolympialaisiin.

Mukheibir aloitti kiipeilyn kahdeksanvuotiaana. Hän on kolminkertainen Afrikan-mestari. Vuonna 2022 hän edusti Etelä-Afrikkaa World Games -tapahtumassa Birminghamissa Yhdysvalloissa. Hän sijoittui nopeudessa 12:nneksi, lead-kiipeilyssä 12:nneksi ja boulderoinnissa 11:nneksi.

## Lähteet
Sudova Vyšnja

**Sudova Vyšnja** (), vuoteen 1545 asti *Vyšnja* () on kaupunki Ukrainan Lvivin alueen Javorivin piirissä. Sudova Vyšnja sijaitsee San-joen sivuhaaran Vyšnjan (; ) varrella, 51 kilometriä aluekeskus Lvivistä länteen. Lvivistä länteen Puolan rajalle johtava rautatie, ja samansuuntainen valtatie M11 (osa eurooppatietä ), kulkee kaupungin kautta. Kaupungista johtaa pohjoiseen, piirikeskus Javorivin kautta Rava-Ruskaan vievä alueellinen maantie R40.

Tammikuun keskilämpötila on −4,0 ja heinäkuun +18,0 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 677 millimetriä.

Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 6&nbsp;470 (2022). Vuonna 2001 siellä oli 6&nbsp;655  asukasta. Heistä etnisesti ukrainalaisia oli 97,85 prosenttia, puolalaisia 1,26 % ja venäläisiä 0,83 %. Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 6&nbsp;611 asukasta. 

Kiovan Rusin aikana paikkakunnalla on ollut kaksi mäkilinnoitusta, yksi 900-luvulta 1100-luvun varhaisvuosiin kykyisen kaupungin länsilaidalla, ja toinen 1100- ja 1200-luvuilla kronikan toteamassa paikassa nykyisen kaupungin itälaidalla. Mahdollisesti asutus siirtyi ensimmäisestä linnoituksesta toiseen. Paikkakunnan ensimmäinen kirjallinen maininta on kirjattu vuodelle 1230 (Galitsian ja Volynian kroniikassa). Magdeburgin kaupunginoikeudet paikkakunta sai 1368. Paikkakunnan nimeä oli vuoteen 1545 saakka Vyšnja, eli se oli nimetty San-joen sivuhaaran Vyšnjan (; ) mukaisesti. Adjektiivi Sudova () lisättiin nimeen alkuun vuonna 1545, kun siitä tuli toinen Vähä-Puolan provinssin Rusin puoleinen hallintokeskus. Vyšnja, sittemmin Sudova Vyšnja, oli osa Puola-Liettuan Vähä-Puolan provinssia ja sen Rusin (Rutenian) voivodikuntaa. 1772 siitä tuli osa Itävallan ja vuodesta 1869 Itävalta-Unkarin aluetta, sen Mostyskan kihlakuntaa. Usean 1900-luvun alkuvuosikymmenen valtiomuutoksen jälkeen vuodesta 1939 lähtien osa Ukrainan SNT:aa. Uudempi kaupunkiluokitus tuli vuonna 1940.

Sudova Vyšnja on Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Javorivin piiriin; sitä ennen se oli osa Mostyskan piiriä. Vuosina 1939-1959 Sudova Vyšnja oli silloisen Drohobytšin alueen piirikeskus.

Kaupungin arkkitehtuurisesti ja kulttuurihistoriallisesti arvokkaisiin rakennuksiin lukeutuvat muun muassa reformistinen luostari (1739), paperimylly (1787), palatsi (1800-luvun jälkipuoli). Siellä on paikallishistorian museo.


Sudova Vyshnia Railway Station.jpg|Sudova Vyšnjan rautatieasema.
Sudova Vyshnia Town Hall.JPG|Sudova Vyšnjan kaupungintalo.
Судова Вишня народний дім.jpg|Narodnyi Dim ("kansantalo").
Sudova Vyshnia Street.JPG|Katunäkymää (2013).
Судова Вишня Церква Святої Трійці (1).jpg|Pyhän Kolminaisuuden kirkko.
Судова Вишня Церква Святого Архистратига Михаїла.jpg|Arkkienkeli Mikaelin kirkko.
Судова Вишня Церква Преображення Господнього.jpg| Kirkko Sudova Vyšnjassa (1898).
Судова Вишня Костел Матері Божої Помічниці Вірних.jpg|Jumanaläidin uskovaisten avun kirkko.
Вигляд на руїни палацу з висоти.jpg|Rapistumaan päässyt Jan Marsin palatsi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Sudova Vyšnjan kaupungin hromada (Судововишнянська міська громада)  (gromada.info)
Leelah Alcorn

**Leelah Alcorn** (alun perin **Joshua Ryan Alcorn**; 15. marraskuuta 1997 – 28. joulukuuta 2014) oli yhdysvaltalainen transtyttö, jonka 17-vuotiaana tekemä itsemurha herätti laajoja reaktioita. Hän oli kotoisin Ohion osavaltiosta.

Alcorn koki 4-vuotiaasta saakka olevansa tyttö. 14-vuotiaana hän ymmärsi kokemuksensa olevan transsukupuolisuutta. Alcornin vanhemmat poistivat lapsensa julkisesta koulusta ja takavarikoivat hänen sähköiset laitteensa. He estivät häneltä sekä sosiaalisen median käytön että yhteydenpidon ystäviin. 

Vanhemmat eivät uskonnollisista syistä hyväksyneet transsukupuolisuutta. Alcorn ei saanut vanhemmilta lupaa sukupuolenkorjausprosessin aloittamiseen vaan hänet lähetettiin ”kristilliseen terapiaan”, jossa yhdistettiin fluoksetiinilla toteutettu lääkehoito ja uskonto. Alcornilta odotettiin ”virheensä” näkemistä ja Jumalan opetusten hyväksymistä. Häntä syytettiin itsekkyydestä, ja hän koki kohtelunsa hyväksikäytöksi.

Alcorn jättäytyi ajoneuvoyhdistelmän alle joulukuussa 2014. Hänen kuoltuaan Tumblriin ilmestyi hänen ajastettuna julkaisemansa itsemurhaviesti, jonka hän toivoi tuovan näkyvyyttä transsukupuolisten kohtaamille ongelmille. Tapahtumat saivat liikkeelle vaatimuksia eheytyshoitojen kieltämisestä. Barack Obama yhtyi tavoitteeseen, mutta totesi asian edellyttävän toimia Yhdysvaltain kongressilta. Seurannut julkisuus johti myös kostonhaluisen vihapostin lähettelyyn Alcornin vanhemmille. CNN:n haastattelussa hänen äitinsä viittasi häneen poikana ja käytti hänestä maskuliinisia persoonapronomineja. Alcornilla oli sisaruksia. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Heikki Kaksonen

**Heikki Juhana Kaksonen** (3. huhtikuuta 1879 Kerimäki – 14. lokakuuta 1947) oli suomalainen kulta- ja hopeaseppämestari.

Heikki Kaksonen kävi kansakoulun, siirtyi vuonna 1893 14-vuotiaana Pietariin ja pääsi siellä oppilaaksi sukulaisensa kulta- ja hopeaseppä Pekka Silventoisen liikkeeseen. Kisällinäytteen suoritettuaan Kaksonen meni Fabergén tunnetun hovihankkijaliikkeen palvelukseen, tässä liikkeessä oli työssä ennestään paljon suomalaisia. Kahden vuoden kuluttua Kaksonen palasi takaisin Silventoisen liikkeeseen ja toimi sitten työnjohtajana liikkeessä. Hänet julistettiin kultaseppämestariksi 1913. Hän perusti 1913 (toisen tiedon mukaan 1916) oman liikkeen Pietariin ja piti sitä vuoteen 1918 saakka. Kaksonen tunnettiin Pietarissa taitavana hopeaseppänä ja hän osallistui useamapana vuonna niin sanottujen keisarillisten pääsiäislahjojen valmistukseen. Hän merkitsi valmistamansa esineet HK nimikirjaimilla. Venäjän vallankumouksen jälkeen neuvostoviranomaiset takavarikoivat ensin suurimman osan Kaksosen liikkeen jalometalleista ja lopulta liikkeen koko irtaimiston. Levottomien aikojen vuoksi Kaksonen siirtyi perheineen vuonna 1918 Pietarista Suomeen. Suomen sisällissodan aikana hän oli avustanut valkoisia Pietarissa ja sai näistä ansioista kaksi muistomitalia.

Suomeen palattuaan Kaksonen perusti 1922 oman liikkeen Helsinkiin. Hän harrasti nuorempana urheilua ja myöhemmin oli mukana suojeluskuntien toiminnassa.

Lokakuussa 1947 68-vuotiaana kuollut Heikki Kaksonen on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.

## Lähteet
Miho Nonaka

**Miho Nonaka** (, s. 21. toukokuuta 1997) on japanilainen kisakiipeilijä, joka on erikoistunut boulderointiin. Hän osallistui vuoden 2020 kesäolympialaisiin ja voitti naisten yhdistetyssä kiipeilyssä hopeaa.

Nonaka aloitti kiipeilyn ollessaan yhdeksän ja osallistui ensimmäiseen maailmancupiinsa ollessaan 17-vuotias. Hän on yksi menestyneimmistä maailmancupeihin osallistuneista kiipeilijöistä. Ennen Tokion olympialaisia hän alkoi treenata myös nopeus- ja lead-kiipeilyä. Vuonna 2018 hän voitti boulderoinnin maailmancupin kokonaiskilpailun 

voittamalla kauden seitsemässä kilpailussa yhden kullan ja kuusi hopeaa.

## Sijoituksia

### Maailmancup

### MM-kisat

#### Nuorten

#### Aikuisten

## Kuvia

Tiedosto:Nonaka miho 1956.JPG|Nonaka maailmancupissa vuonna 2015
Tiedosto:Miho Nonaka JPN Shauna Coxsey GBR 8583.jpg|Nonaka (vas.) ja Shauna Coxsey maailmancupissa vuonna 2017
Tiedosto:Climbing World Cup 2018 Boulder Season Women 7791.jpg|Boulderoinnin maailmancupin kokonaiskilpailun palkintokoroke vuonna 2018. Kuvassa vasemmalta oikealle Akiyo Noguchi, Miho Nonaka ja Fanny Gibert
Tiedosto:Climbing World Championships 2018 Boulder Final Nonaka (BT0A7970).jpg|Nonaka boulderoinnin MM-kisojen finaalissa vuonna 2018
Tiedosto:Climbing World Championships 2018 Combined Final Nonaka (BT0A9962).jpg|Nonaka yhdistetynkiipeilyn MM-finaalissa vuonna 2018
Tiedosto:Miho Nonaka Climbing WCh 2018.jpg|Nonaka MM-kisoissa 2018


## Lähteet
Mavrokordátos

**Mavrokordátos** () on kreikkalainen fanarioottisuku. Sen jäsenet ovat vaikuttaneet Turkin, Romanian ja modernin Kreikan historiassa. Suvun kantaisä oli chíoslainen kauppias.

Suvun jäsenistä ovat merkittäviä mm:

* Aléxandros Mavrokordátos (1641–1709), sulttaanin dragoman ja diplomaatti, Karlowitzin rauhansopimuksen laatija 1699, sai kreivinarvon pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa.
* Nikólaos Mavrokordátos (1680–1730), edellisen poika, Moldavian hospodar vuosina 1709–1710 ja 1711–1716, ja Valakian vuodesta 1716.
* Ioánnis Mavrokordátos (1684–1719), Valakian hospodar.
* Konstantínos Mavrokordátos (1711–1769), Moldavian ja Valakian hospodar.
* Aléxandros Mavrokordátos (1791–1865), kreikkalainen valtiomies ja itsenäistyneen Kreikan ensimmäinen valtionpäämies vuosina 1822–1823, sai ruhtinaanarvon Venäjällä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fanny Gibert

**Fanny Gibert** (s.16 helmikuuta 1993) on ranskalainen kiipeilijä, joka on erikoistunut boulderointiin. Hän harjoittelee Reunion-saarella ja aloitti kiipeilyn kuusivuotiaana.

Gibert on kuusinkertainen ranskanmestari boulderoinnissa. Hän on voittanut pronssia lead-kiipeilyn maailmancupissa Brianconissa vuonna 2020 ja boulderoinnin maailmancupin kokonaistuloksissa vuosina 2018 ja 2019. Hän on vuodesta 2011 lähtien osallistunut yli 50 maailmancupiin.

Hänellä on insinöörin tutkinto INSA Lyonista ja hän tekee kiipeilyn ohella töitä julkisenliikenteen parissa RATP Pariisissa.

## Kilpailu tuloksia

### Maailmancup mitalit

#### Boulder

#### Lead


Tiedosto:2022-08-12 European Championships 2022 – Sport Climbing Women's Boulder by Sandro Halank–034.jpg|Gibert EM-kisoissa vuonna 2022
Tiedosto:Climbing World Cup 2018 Boulder Season Women 7791.jpg|Vuoden 2018 boulderoinnin maailmancupin kauden top kolme. Vasemmalta oikealle Akiyo Noguchi, Miho Nonaka ja Fanny Gibert
Tiedosto:Gibert fanny 1879.JPG|Gibert maailmancupissa vuonna 2015


## Lähteet
Catherine Aird

**Catherine Aird** MBE (oikealta nimeltään ***Kinn Hamilton McIntosh***; 20. kesäkuuta 1930 Huddersfield, Englanti – 21. joulukuuta 2024) oli englantilainen rikoskirjailija.

Aird kävi koulunsa Huddersfieldissä. Hän on asunut toisen maailmansodan ajoista saakka itäisessä Kentissä. Aird on kirjoittanut salapoliisiromaanien lisäksi novellikokoelmia ja toimittanut useita elämäkertoja. Hänelle myönnettiin Cartier Diamond Dagger -palkinto vuonna 2015. Hän sai myös kunniamaisterin arvon Kentin yliopistosta. Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäseneksi Aird pääsi työstään tyttöjen partioliikkeen (Girlguiding) hyväksi.

## Suomennetut teokset
* *Vanhurskas vainaa* (WSOY 1975, suomentanut Kristiina Rikman, alkukielinen teos *The religious body*)
* *Henrietta kuka lienetkin* (WSOY 1976, suomentanut Eila Pennanen, alkukielinen teos *Henrietta who?*)
* *Hauta odottaa* (WSOY 1977, suomentanut Kristiina Rikman, alkukielinen teos *His burial too*)
* *Komisario Sloanin palapeli* (WSOY 1978, suomentaneet Pirjo Latvala ja Kirsti Kattelus, alkukielinen teos *Slight mourning*)
* *Kuolema on kaunopuheinen* (WSOY 1984, suomentanut Kerttu Piskonen, alkukielinen teos *Some die eloquent*)

## Lähteet
Laura Rogora

**Laura Rogora** (s. 28. huhtikuuta 2001) on italialainen kiipeilijä, joka on erikoistunut urheilukiipeilyyn ja kisakiipeilyyn. Vuonna 2021 hänestä tuli kolmas 9b-vaikeustasoisen reitin redpoint-kiivennyt nainen, kun hän kiipesi *Erebor*-nimisen reitin Italiassa.

Vuonna 2019 Rogora sai paikan vuoden 2020 kesäolympialaisiin tultuaan lead-kiipeilyn Euroopanmestaruuskisoissa toiseksi. Samana vuonna hän voitti kolme neljästä kultamitalista nuorten maailmanmestaruuskisoissa. Olympialaisissa Rogora oli viidestoista jääden finaalin ulkopuolelle.

14-vuotiaan vuonna 2015 Rogorasta tuli toiseksi nuorin 9a-vaikeustasoisen reitin redpoint-kiivennyt kiipeilijä. Vuonna 2023 hän kiipesi ensimmäisenä naisena *Lapsus*-nimisen reitin (9a+) Italiassa.

## Kilpailujen tuloksia

### MM-kisat

#### Aikuisten

#### Nuorten

### EM-kisat

#### Aikuisten

#### Nuorten

## Kiivettyjä reittejä
9b:

* *Erebor* (Italia, 2021)
* *Ali Hulk Sit Extension Total* (Espanja, 2020)

9a+:

* *Lapsus* (Italia, 2023)
* *Pure Dreaming Plus* (Italia, 2020)
* *The Bow* (italia, 2020)

9a:

* *Grandi Gesti* (Italia, 2016)
* *Joe-cita* (Espanja, 2017)
* *Escalamasters* (Espanja, 2019)
* *Rèveille-toi* (ensinousu, Italia, 2019)
* *La Bongada* (Espanja, 2020)
* *The Bomb* (Espanja, 2020)
* *Iron man* (ensinousu, Italia, 2020)

8c+/9a:

* *Supercrack* (ensinousu, Italia, 2016)
* *La Gasparata* (ensinousu, Italia, 2017)
* *Sitting Bull* (ensinousu, Italia, 2018)
* *Pal Norte* (Espanja, 2019)
* *Underground* (Italia, 2020)

8c+:

* *Tomorrowland extension* (ensinousu, 2016)
* *Joe Blau* (Espanja, 2017)
* *Ercole* (ensinousu, Italia, 2017)
* *It segid narg* (ensinousu, 2017)
* *Hulk Extension Total* (Espanja, 2020)

8c:

* *Ciccio Formaggio* (Italia, 2014)
* *Il Corvo* (Italia, 2015)
* *Wallstreet* (Saksa, 2016)

## Lähteet
Tuulikki Kannisto

**Tuulikki Marjatta Kannisto**, o.s. **Haro** (14. helmikuuta 1941 Jyväskylä – 16. maaliskuuta 2017 Jyväskylä) oli SAK:n pitkäaikainen toimihenkilö, varapuheenjohtaja ja Suomen ensimmäisiä naispuolisia ammattiliiton puheenjohtajia.

Kanniston äiti oli verovirkailija Mirjam Haro. Hänen puolisonsa vuodesta 1966 oli ammattiyhdistystoimitsija Jukka Sakari Kannisto.  Tuulikki Kannisto tuli ylioppilaaksi Jyväskylän normaalilyseosta 1959 ja harjoitti kirjallisuuden, sosiologian ja aikuiskasvatuksen opintoja Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa Tampereella 1961–1965.

Kannisto oli Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliiton eli vuodesta 1969 Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK:n naistoimitsija vuodesta 1965 ja toimi sitten nuorisosihteerinä ja Pohjola-opiston opettajana Haukiputaalla. Metallityöväen liiton naistoimitsija ja koulutussihteeri hän oli 1970–1975, SAK:n hallituksen jäsen vuodesta 1976 ja Tekstiili- ja vaatetustyöväen liitto Tevan liittosihteeri vuodesta 1982 ja puheenjohtaja 1986–1991.

SAK:ssa Kannisto oli vielä edunvalvontaosaston johtaja ja vuodesta 1996 kansainvälisten asioiden johtaja ja toimi järjestön varapuheenjohtajana 1991–2001. Puoluekannaltaan sosiaalidemokraattisella Kannistolla oli myös kotimaisia ja kansainvälisisä luottamustehtäviä. Sosialidemokraattisen Naisliiton sihteerinä hän toimi 1978–1979. 

## Lähteet
Pekka Silventoinen (hopeaseppä)

**Petter (Pekka) Adolf Silventoinen** (27. kesäkuuta 1852 Kerimäki – 31. heinäkuuta 1916 Skinnarila, Lappeenranta) oli suomalainen Pietarissa vaikuttanut kulta- ja hopeaseppämestari.

Pekka Silventoisen isä oli maanviljelijänä ja kauppiaana Kerimäellä ja kävi kauppaa voilla ja riistalla aina Pietariin asti. Suurten nälkävuosien aikana 1860-luvulla perheen kotitalo joutui pakkohuutokauppaan ja Silventoinen joutui lähtemään kotoaan saapuen 1869 Pietariin. Pietarissa hän pääsi oppipojaksi parikkalalaisen hopeasepän Johan Lajusen liikkeeseen. Hän eteni kisälliksi ja sitten mestariksi ja kun hopeaseppä Lajusen kuoltua hänen leskensä ei jaksanut pitää liikettä, hän myi sen Pekka Silventoiselle vuonna 1885. Silventoisen liikkeen työpaja sijaitsi Pietarissa Lotsmanskinkadulla numerossa 14 ja hän asui perheineen Sadovajakadun ja Fontankakadun kulmassa sijainneessa talossa. Silventoisen liikkeessä oli enimmillään työssä noin seitsemänkymmentä henkeä. Silventoinen oli useita vuosia Pietarin suomalaisen Pyhän Marian seurakunnan kirkkovaltuuston jäsenenä.

Silventoinen tutustui Skinnarilan alueeseen Lappeenrantaan suuntautuneella kylpylämatkallaan ja hän hankki 1894 Skinnarilan niemeltä maa-alueen rakennuttaen sinne huvilan ja raivaten peltoa. Silventoisen perhe vietti sitten pääosin kesänsä Lappeenrannassa ja talvet Pietarissa. Huvila tuhoutui tulipalossa 1901 ja vuonna 1903 Silventoinen rakennutti sen tilalle nykyisin Skinnarilan hovin nimellä tunnetun suuremman huvilan. Silventoinen itse kuoli 64-vuotiaana kesällä 1916 Skinnarilassa lopetettuaan sitä ennen liiketoimintansa Pietarissa saman vuoden keväällä. Silventoisen jälkeläiset omistivat Skinnarilan hovin vuoteen 1962 saakka, ja se päätyi lopulta Lappeenrannan kaupungin omistukseen. Vuonna 1974 kaupunki luovutti Skinnarilasta maa-alueen valtiolle ja sinne perustettiin Lappeenrannan teknillinen korkeakoulu, nykyisin Lappeenrannan teknillinen yliopisto. Skinnarilan hovi toimii yliopiston koulutus- ja juhlatilana. 

Pekka Silventoinen meni naimisiin Pietarissa Ähtäristä kotoisin olleeseen Henrika Johanna (Hanna) Häggsonin kanssa, joka oli amiraali Johan von Schantzin lesken kamarineiti. Heidät vihittiin vuonna 1883 suomalaisessa Pyhän Marian kirkossa. Heidän lapsiaan olivat säveltäjä Toivo Kuulan kanssa naimisissa ollut laulajatar Alma Kuula ja keihäänheittäjä Väinö Siikaniemen kanssa naimisissa ollut laulajatar Oili Siikaniemi.

## Lähteet
Kinn (täsmennyssivu)

**Kinn** voi viitata johonkin seuraavista:

* Kinn, kunta Norjassa
* KNM ''Kinn'', Norjan laivaston sukellusvene
* Catherine Aird, oik. Kinn Hamilton McIntosh (1930–2024), englantilainen rikoskirjailija

## Katso myös
* Kin
* Kinni
Kinni

**Kinni** voi viitata johonkin seuraavista:

* Kinni, kylä tai kulmakunta Mäntyharjulla
* Kinnin rautatieasema, rautatieliikennepaikka Savon radalla Mäntyharjulla
* Saila Kinni (s. 1987), suomalainen suunnistaja

## Katso myös
* Kinn (täsmennyssivu)
Molly Holly

**Nora Kristina Benshoof** (os. Greenwald s. 7. syyskuuta 1977) on yhdysvaltalainen showpainija ja työskentelee WWE:ssä nimellä **Molly Holly**. Hän on tällä hetkellä WWE:ssä tuottajana ja osa-aikaisena painijana. Hän on paininut myös WCW:ssä kehänimellä Miss Madness ja Mona vuosina 1999 ja 2000.

## Uran alku

Greenwald oli nuorena kiinnostunut voimannostosta ja häntä alettiin valmentamaan 14-vuotiaana. Hän rikkoi Minnesotan osavaltion painonnostoennätyksen ikäluokassaan nostamalla 100 paunaa (n. 45 kg) Ennen painiuraansa hän työskenteli muun muassa puhelinmyyjänä ja Subway-ravintolassa.

Hän aloitti painijakoulutuksen vuonna 1997 Dean Malenkon johdolla Floridassa ja debytoi saman vuoden elokuussa World Professional Wrestling Federation-organisaatiossa kehänimellä Starla Saxon. Greenwald paini itsenäisesti vuosina 1997-1998 ja voitti kaksi mestaruutta mm. NDW Women's Championship mestaruuden. WCW:ssä Greenwald debytoi vuonna 2000 kehänimellä Miss Madness ja toimi Randy Savagen palvelijana ja häiritsi Savagen vastustajia otteluissa. WCW vapautti Greenwaldin kuitenkin elokuussa 2000 säästösyistä.

## WWE

WCW:n jälkeen Greenwald teki sopimuksen WWE:n kanssa ja hänen kehänimeksi tuli Molly Holly. Ensimmäinen merkittävä rooli oli liittyä uuteen tiimiinsä "serkkujensa" Bob Holly ja Crash Hollyn kanssa, joka muodosti ryhmän The Holly Cousins. Molly oli hetken myös [WWE Hardcore Championship]]-mestari voitettuaan The Hurricane lyömällä häntä paistinpannulla, kun mestaruudella oli käytössä 24/7 haaste. Vuonna 2002 Molly Holly voitti WWE Women’s Championship-mestaruuden King of the Ring-tapahtumassa Trish Stratusilta.. Hän piti mestaruutta hallussaan kolme kuukautta häviten mestaruuden takaisin Stratusille. Molly voitti kuitenkin vuotta myöhemmin mestaruude uudestaan Raw:ssa ja tällä kertaa piti mestaruutta hallussaan yli 200 päivää häviten Victorialle.

Greenwald jätti kokoaikaisen painiuran huhtikuussa 2005. Syyksi hän sanoi pettyneensä WWE:hen, joka alkoi keskittyä enemmän painijoiden ulkonäköön kuin heidän painitaitojen sijaan ja lisäksi hän inhosi, että hänen hahmostaan oli tullut konna. Molly Holly on uransa jälkeen satunnaisesti vieraillut WWE:n ohjelmissa ja tapahtumissa, kun mm. WrestleMania XXV:ssa, jossa kruunattiin 25-Diva Royal-ottelun voittaja Miss WrestleManiaksi ja tämän ottelun voitti Santina Marella. Lisäksi hän on osallistunut useana kertana naisten Royal Rubleen. Vuonna 2021 hänet valittiin WWE Hall of Famen kunniagalleriaan. Sittemmin hän on työskenellyt WWE:ssä tuottajana.

## Mestaruudet ja saavutukset

***New Dimension Wrestling**
** NDW Women's Championship
***World Professional Wrestling Federation**
**WPWF Women's Championship 
* **WWE**
** WWE Women’s Championship (2 kertaa)
** WWE Hardcore Championship 
** WWE Hall of Fame 2021

## Lähteet
Georg Vierling

**Georg Vierling** (1820–1901) oli saksalainen säveltäjä, urkuri ja kuoronjohtaja. Hän oli Christian Heinrich Rinckin ja Adolph Bernhard Marxin (1842–1845) oppilas. Hän aloitti 1847 urkurina ja kuoronjohtajana Frankfurt an der Oderissa, jossa hän järjesti tilauskonsertteja. Hän johti 1852–1853 Mainzin mieskuoroa ja siirtyi sitten Berliiniin, jonne hän perusti Bach-seuran mutta johti samalla myös konserttiyhdistyksiä Frankfurtissa ja Potsdamissa. Hän sai 1882 nimityksen professoriksi ja Berliinin taideakatemian jäseneksi. Hänen sävellystuotantonsa koostuu lähinnä kuorolauluista ja kantaateista, mutta siihen sisältyy myös laajempia kuoroteoksia, jotka olivat aikanaan suosittuja.

## Lähteet
Hindou Oumarou Ibrahim

**Hindou Oumarou Ibrahim** on tšadilainen maantieteilijä ja ympäristöaktivisti.

Oumarou Ibrahim kuuluu wodaabejen etniseen ryhmään ja on asiantuntija siinä, miten alkuperäiskansat, paimentolaiset ja naiset voivat sopeutua ilmastonmuutokseen. Hän on järjestänyt useita kansainvälisiä tilaisuuksia, joissa puhutaan sekä tieteestä että perimätiedosta.
Oumarou Ibrahim puhuu sen puolesta, että alkuperäiskansat ja heidän tietämyksensä ja perinteensä pitää ottaa laajemmin mukaan globaaliin ilmastonmuutoksen vaikutusten torjuntaan.

Oumarou Ibrahim johtaa Tšadissa yhteisöpohjaista AFPAT-organisaatiota (l’Association des Femmes Peules et Peuples Autochtones du Tchad), joka on aktiivinen useimmissa kansainvälisissä kestävän kehityksen tavoitteissa, kuten ilmastonmuutos ja biologinen monimuotoisuus, terveys ja koulutus. Hän on johtanut useita hankkeita, jotka paransivat alkuperäiskansojen mahdollisuuksia saada perustarpeita ja edistävät samalla heidän panostaan ympäristönsuojeluun. Tällaiset projektit voivat auttaa estämään resursseihin perustuvia konflikteja yhdellä maailman köyhimmistä ja haavoittuvimmista alueista. Ibrahimin johdolla paimentolaisten ja maanviljelijöiden edustajat kartoittivat maankäyttöä, maaperää ja luonnonvaroja täydentämällä satelliittipaikannukseen perustuvaa pohja-aineistoa ja loivat näin kartan, jonka avulla voitiin sopia luonnonvarojen oikeudenmukaisesta käytöstä.

Oumarou Ibrahim on myös osallistunut yli vuosikymmenen ajan korkean tason kansainvälisiin poliittisiin keskusteluihin, joissa puolustetaan alkuperäiskansojen ympäristönsuojelua biologista monimuotoisuutta, ilmastonmuutosta ja aavikoitumista koskevien sopimusten kautta. Hän toimi Alkuperäiskansojen kansainvälisen ilmastonmuutosfoorumin (IIPFCC) puheenjohtajana ja koordinaattorina maailman alkuperäiskansojen aloitteessa ja ilmastokokousten COP21:n, COP22:n ja COP23:n paviljongissa. Hänet valittiin kansalaisyhteiskuntaa edustavaksi puhujaksi Pariisin ilmastosopimuksen allekirjoitustilaisuudessa.

## Lähteet
Kelly Link

**Kelly Link** (s. 19. heinäkuuta 1969 Miami, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen toimittaja ja kirjailija. Link on kirjoittanut useita novellijaja ja yhden vuonna 2024 julkaistun romaanin. Link toimii myös *[[Lady Churchill's Rosebud Wristle]]* -lehden toimittajana. Vuonna 2016 hän oli runouden Pulitzer-palkinnon finalisti.
## Ura
Link ilmoittautui vuonna 1987 Columbian yliopistoon opiskelemaan luovaa kirjoittamista ja valmistui sieltä vuonna 1991. Link aloitti uransa julkaisemalla tarinoita 1990-luvulla sci-fi- ja fantasialehdissä. Hän suoritti MFA-tutkinnon Pohjois-Carolinan yliopistosta Greensborossa vuonna 1995.

Ensimmäisenä vuosina Link yritti myydä hänen novelliaan suurille kustantamoille, mutta kustantamot olisivat halunneet mielummin romaanin, jotta ne olisivat voineet julkaista Linkin teoksia. Lopulta hän päätti tehdä yhteistyötä miehensä Grantin kanssa ja perusti oman kustantamon, Small Beer Pressin, ja julkaisi hänen ensimmäisen novellikirjan *Stranger Things Happenin* vuonna 2001.

Nykyään Link omistaa New Yorkissa, East Hamptonissa sijaitsevan kirjakaupan Book Moonin. Hän toimii myös *[[Lady Churchill's Rosebud Wristlet]]* -lehden toimittajana. Link on saanut apurahaa National Endowment for the Artsilta. Vuonna 2016 hän oli Pulitzer-palkinnon finalisti.

## Yksityiselämä
Link on skotlantilaisen toimittajan Gavin Grantin kanssa naimisissa. Link tapasi Grantin ollessaan Bostonissa toimittajana. Parille syntyi vuonna 2009 tyttölapsi, Ursula Annabel Link Grant.

Link ja Gavin asuu tällä hetkellä Northamptonissa, Massachusettsissa. Heillä on koiria ja kanoja lemmikkeinä.
## Tuontanto

### Novellikokoelmat
**4 Stories,* Small Beer Press, 2000
**Stranger Things Happen,* Small Beer Press,  2001 

**Magic for Beginners,* Small Beer Press, 2005 
**Pretty Monsters*: Stories, Viking Juvenile, 2008 
**The Wrong Grave,* Text Publishing, 2009 
**White Cat, Black* Dog: Stories, Random House, 2023 

### Romaanit
**The Book of Love,* Random House, 2024 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kelly Linkin kotisivut 
*Kelly Linkin palkinnot ja ehdokkuudet Science Fiction Awards -tietokannassa 
*RealAudio-haastattelu KCRW:n Bookworm-ohjelmasta, tammikuussa 2006  
*Kelly Link MacArthur Foundation esittelyssä ,  syyskuussa 2018, Youtube
Ann Henderson-Sellers

**Ann Henderson-Sellers** (s. 7. maaliskuuta 1952) on Englannissa syntynyt, myöhemmän uransa Australiassa tehnyt matemaatikko, maantieteilijä ja ilmastotutkija.  Henderson-Sellersin tärkeimmät tutkimukset kuvaavat maanpeitteen ja maankäytön muutoksen vaikutuksia ilmastojärjestelmään ja ihmiskuntaan. Hän on vaikuttanut ilmastonmuutoksen tutkimukseen, hillitsemiseen ja vaikutusten torjuntaan osallistumalla politiikka- ja arviointiorganisaatioiden toimintaan, mukaan lukien Maailman ilmatieteen järjestö WMO ja hallitustenvälinen ilmastonmuutospaneeli IPCC.

Henderson-Sellers opiskeli matematiikkaa Bristolin yliopistossa ja teki väitöskirjansa Leicesterin yliopistoon työskennellessään Ison-Britannian ilmatieteen laitoksessa eli Met Officessa. Maapallojärjestelmätieteen kehittäjä James Lovelock oli hänen väitöskirjansa tarkastaja. Vuonna 1987 Henderson-Sellers muutti Australiaan, missä hän oli Macquarien yliopiston ilmastonvaikutuskeskuksen ensimmäinen johtaja. Vuosina 2005–2007 hän johti WMO:n ilmastontutkimusohjelmaa.

## Merkittäviä julkaisuja
Henderson-Sellers on ollut mukana kirjoittamassa yli 500 tieteellistä julkaisua, joiden joukossa on 14 kirjaa.

Näillä viidellä julkaisulla on yli 700 viittausta Google Scholar -tietokannassa.

* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
Met Office

**Met Office**  (ennen **Meteorological Office**) on Yhdistyneen kuningaskunnan kansallinen sääpalvelulaitos, joka tarjoaa julkisia sääpalveluita ja muodostaa keskeisen osan Yhdistyneen kuningaskunnan puolustus- ja siviilipuolen infrastruktuuria. Se edustaa myös kansallista osaamista ilmastotutkimuksessa, ja sillä on keskeinen rooli hallituksen ilmastoasioita koskevien tietopyyntöjen täyttämisessä.

Amiraali Robert FitzRoy perusti Met Officen 1854 parantamaan merenkulun turvallisuutta. Laitos siirtyi puolustusministeriölle ensimmäisen maailmansodan aikana. 2000-luvulla valtionhallinnon rakennemuutosten myötä se on siirtynyt hallituksen tiede- ja teknologiaosaston hallintaan.

Sään ennustamisen katsottiin Britanniassa olevan tulevaisuuden ennustamista ja siksi se oli muun muassa 1604 säädetyn noituuslain piirissä. Laki kumottiin lopullisesti vasta vuonna 1951, vaikka osia siitä oli kumottu ja muutettu jo aiemmin. Lain perusteella on mahdollista, että Met Office olisi ainakin jossain historiansa aikana toiminut noituuslain vastaisesti.

Met Officessa työskentelee noin 2&nbsp;000 henkeä.

## Lähteet
Inez Fung

**Inez Fung** (s. 1949) on Hongkongissa syntynyt, Yhdysvalloissa työskentelevä ilmakehätieteilijä. Hän on professori Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssä ympäristötieteen osastolla. Hänen tutkimuskohteinaan ovat ilmastonmuutos, hiilen kiertokulku ja kuivan maan kasvillisuus.

Fung on kehittänyt malleja, joilla tutkitaan hiilidioksidin vaihtoa ilmakehän ja kasvillisuuden välillä globaalin hiilibudjetin epätasapainon ymmärtämiseksi.

Fung on Yhdysvaltain tiedeakatemian jäsen vuodesta 2001.

## Lähteet
Volter Pousar

**Carl Volter Pousar** (25. heinäkuuta 1866 Forssa – 4. huhtikuuta 1934 Forssa) oli suomalainen pankinjohtaja, lintutieteilijä ja keräilijä. Pousar keräsi suuren linnunmunakokoelman ja hänet tunnettiin lintutieteilijänä myös Suomen ulkopuolella.

Pousar tuli Suomen Yhdyspankin Forssan konttorin palvelukseen vuonna 1900 ja Forssan konttorin johtajana hän toimi vuodesta 1924 aina eläkkeelle jäämiseensä saakka vuoden 1933 lopulla. Pousar keräsi suuren linnunmunakokoelman, johon kuului tuhansia kappaleita munia sekä Suomesta että ulkomailta. Hän oli linnunmunien asiantuntijana tunnettu sekä Suomessa että ulkomailla. Pousar julkaisi saksalaisissa ammattilehdissä muun muassa kuvauksia Tammelan linnustosta ja omista linnunmunatutkimuksistaan. Pousar tutki Tammelan linnustoa vuosina 1895-1905 ja hän käytti tutkimuksissaan apuna myös ammuttujen lintujen tutkimista. ArtPousar keräsi myös merkittävän perhoskokoelman. Nuoruudessaan Pousar harrasti valokuvausta ja kuvasi Forssan rakennuksia ja ihmisiä.

Volter Pousar kuoli keuhkokuumeeseen huhtikuussa 1934. Volter Pousar oli kirjastonhoitaja, kirjojen keräilijä, sukututkija ja kirjailija Jarl Pousarin isoisä. Jarl Pousar peri Volter Pousarin kirjaston, joka sisälsi runsaasti lintutieteellisiä teoksia, kaunokirjallisuutta sekä matkakuvauksia. 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Torild Brander : *Volter Pousar: forssalainen pankinjohtaja - kansainvälisesti tunnettu lintutieteilijä*. Eripainos Aamulehti 3.12.1956.  Tampere 1956
* Torild Brander : *Volter Pousarin lintutieteellisistä päiväkirjoista ja luetteloista*.  Lounais-Hämeen luonto 3/1957, s. 12-20
Henrik Wegelius (kemisti)

**Henrik (Heikki) Wegelius** (8. huhtikuuta 1879 Kokkola – 11. maaliskuuta 1948 Alajärvi) oli suomalainen filosofian tohtori, kemisti ja rehtori.

Henrik Wegeliuksen vanhemmat olivat Kokkolan ja Vöyrin kirkkoherra, lääninrovasti ja valtiopäivämies Ture Birger Wegelius (1822–1890) ja tämän toinen puoliso Mathilda Amanda Litzell (k. 1881). Hän pääsi ylioppilaaksi 1897 Vaasan ruotsalaisesta lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1903 ja filosofian maisteriksi 1907. Hän opiskeli fysikaalista kemiaa Tukholmassa ja Heidelbergissa 1905–1906. Wegelius väitteli tohtoriksi Heidelbergin yliopistossa 1943. Wegelius suoritti reservi-insinööriupseeritutkinnon 1930 ja samana vuonna käytännölliset opettajakokeet matematiikan ja kirjanpidon nuoremman lehtorin virkoja varten sekä opettajakokeet luonnonopissa 1932.

Wegelius oli Helsingin yliopiston kemiallisen laboratorion laboraattorina 1906–1909 ja hän piti samalla luentokursseja kemiassa muun muassa lääketieteen ja maanviljelysopin ylioppilaille. Hän toimi Finska Kemistsamfundetin sihteerinä 1908–19O9. Hän oli sen jälkeen noin 15 vuotta kemiallisen teollisuuden palveluksessa muun muassa Pietarissa suuren Treugolnik-kumitehtaan osastonjohtajana. Suomen sisällissodan jälkeen Wegelius siirtyi Suomeen mutta hän joutui jättämään Venäjälle suurimman osan omaisuudestaan, muun muassa tieteellisen kirjastonsa. Suomessa Wegelius toimi muun muassa Valtion Alkoholiliikkeen teknokemiallisen tehtaan Teknon johtajana 1920–1924. Wegelius teki Valtion Alkoholiliikkeen kustannuksella opintomatkan Ruotsiin, Tanskaan, Saksaan, Ranskaan, Itävaltaan ja Tsekkoslovakiaan. Hän siirtyi sitten koulualalle ja toimi useissa valtion ja yksityisissä kouluissa matemaattisten aineiden opettajana ja muun muassa Raahen Porvari- ja Kauppakoulun johtajana. Wegelius oli Seinäjoen yhteislyseossa matematiikan, fysiikan ja kemian apulaislehtorina 1933–1946. Wegelius perusti 1946 neliluokkaisen keskikouluna toimineen Alajärven yhteiskoulun ja toimi koulun rehtorina 1946–1947.

Wegelius teki kemiallisfysikaalisia tutkimuksia ja piti lukuisia tieteellisiä esitelmiä. Hän keksi myös kolme elektrofysikaalista ja elektrokemiallista havaintovälinettä. Wegelius oli Suomen Matematiikan ja Fysiikan Opettajien Liiton syntysanojen lausuja.

Henrik Wegelius oli naimisissa 1905–1915 filosofian maisteri Ella Maria Cajanuksen kanssa ja hän meni avioeron jälkeen uusiin naimisiin 1915 Katarina (Käte) Sara Ida von Raupachin kanssa. 

## Julkaisuja
* *Über den Einfluss der Konzentration auf die Optimumtemperatur der elektrischen Leitfähigkeit der schwachen Elektrolyte mit negativer Dissoziationswärme*. Zeitschrift für Elektrochemie, 1908, Nr. 34. Wilhelm Knapp, Halle 1908

## Lähteet
Antaa faijan jörniä

**Antaa faijan jörniä** on suomalaisen rap-artisti Edu Kehäkettusen jouluaattona 2023 julkaistu albumi.

Mikko Siltanen kirjoitti Karjalaisessa, että Edun resepti toimii edelleen, koska hän osaa hommansa hyvin. Levylle neljä tähteä antanut Siltanen kuvailee albumin olevan artistilta totutunlainen: ”häpeilemättömän humoristista ja elämänmakuista sauhuamista, jossa läpät liikkuvat lähinnä pilvenpolton, dokailun ynnä muun päihdekikkailun sekä maestron rakkaan kotiseudun Olarin ympärillä”.

Inspiraatio albumin kansitaiteeseen on saatu elokuvan Fletch (1985) kannesta.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Macquarien yliopisto

**Macquarien yliopisto** on julkinen yliopisto Australian  Sydneyssä.

Macquariessa on noin 45&nbsp;000 opiskelijaa ja 3&nbsp;000 henkilökunnan jäsentä.

Yliopistossa on neljä tiedekuntaa: luonnontieteet ja tekniikka, kauppatieteet, lääketiede ja terveys sekä "arts", johon kuuluvat kirjallisuus, historia, valtiotiede, media, filosofia, kielitiede, oikeustiede ja kasvatustiede.

Yliopiston pääosat sijaitsevat Macquarien puistossa Wallumattagalin kampuksella, jonka pinta-ala on 126 hehtaaria. Yliopistolla on myös pieni keskustakampus Sydneyn liikekeskustassa. 

## Lähteet