Uskonto Etelä-Pohjanmaalla

Tämä artikkeli käsittelee **[[Etelä-Pohjanmaan maakunta|Etelä-Pohjanmaan]] [[Uskonto|uskontoa]] ja uskonnollisia yhteisöjä**, poislukien Seinäjoen kaupunki, jota käsitellään Seinäjoen uskontoa käsittelevässä artikkelissa. Etelä-Pohjanmaan maakunnan asukkaista 81,6 prosenttia kuuluu Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon, kun koko maassa vastaava luku on 62,2 prosenttia (2024).  Muihin uskontokuntiin kuuluu 1,7 prosenttia väestöstä ja uskontokuntiin kuulumattomia on 16,7 prosenttia väestöstä.

## Historia
### Katolinen aika
Kristinusko saapui Etelä-Pohjanmaalle 1200-luvulla, kun ruotsalaiset kristityt uudisasukkaat asuttivat rannikkoseutua. Katolisena aikana alueelle perustettiin Isonkyrön emäseurakunta noin 1300-luvulla. Isonkyrön vanha kirkko rakennettiin nuoremman kivikirkkosukupolven aikana vuosina 1513–1533. Isonkyrön kirkko on Etelä-Pohjanmaan ainoa keskiaikainen kivikirkko.

### Luterilainen aika
Vuonna 1554 toteutetussa hiippakuntajaossa Etelä-Pohjanmaan alue jäi Turun hiippakunnan alaisuuteen.

Vuoden 1726 valtiopäivillä asetettiin seuratoiminnan kieltänyt konventikkeliplakaatti. Lainsäätäjien asetusta vastustanut radikaalipietismi leimahti Pohjanmaan separatismina tunnettuna liikkeenä. Liike vaikutti Ilmajoen ja Nurmon alueella vaikutti böhmeläisyyden kautta sekä Kauhavalla wallenbergiläisyyden ja Kuortaneella vasulaisuuden kautta.

Herrnhutilaisuus vaikutti Etelä-Pohjanmaalla 1770-luvulta lähtien Elias Laguksen toiminnan kautta. Ruotsin vallan loppuun mennessä kirkollinen aluejako oli pääosin valmis. Jokien latvoille ja metsäalueille oli syntynyt joukko kappeliseurakuntia, jotka vanhojen seurakuntien kanssa muodostivat rungon kunnallishallinnon uudistuksen pohjalta syntyneille kunnille.

Pohjanmaan herännäisyys levisi Etelä-Pohjanmaalle aluksi 1830-luvun lopulla, kun Niilo Kustaa Malmberg tuli Lapualle. Ylihärmän alueella Malmbergin tueksi tuli Frans Oskar Durchman. 1850-luvulla herännäisyys hajaantui ja monet papit omaksuivat beckiläisen suunnan.

### Uskonnollisen vapauden aika

Uskonnollinen vapaus lisääntyi vuonna 1869, kun vapaan seuratoiminnan kieltänyt konventikkeliplakaatti kumottiin. Vuonna 1889 sallittiin myös siirtyminen pois luterilaisesta kirkosta. Lestadiolaisuus levisi Pohjois-Pohjanmaalta käsin Etelä-Pohjanmaalle 1870-luvulta lähtien ensimmäisenä Järviseudun sekä Kurikan alueelle. 1880- ja 1890-luvuilla lestadiolaisuus saavutti suuren osan Etelä-Pohjanmaan kunnista lukuunottamatta Töysän-Lehtimäen–Soinin seutua. 1880-luvulta lähtien evankelinen herätysliike koki voimakkaimman herätyskautensa, jonka aikana liike levisi Etelä-Pohjanmaalle.

Pietarsaaren seudulla 1870-luvulta vaikuttanut baptismi levisi Jurvaan vuonna 1879. Jurvaan syntyi suurin suomenkielinen baptistiyhteisö. Jurvan lisäksi seurakunnat perustettiin myös Laihialle ja Ylistaroon. Metodismi tuli Etelä-Pohjanmaalle rannikon vaikutuksen myötä ja Ylistaroon perustettiin suomenkielisiä yhdistävä metodistiseurakunta. Liikkeellä oli myös kannatusta Ylistaron ympäryskunnissa.

## Väestö

## Protestantismi
### Luterilaisuus

#### Evankelis-luterilainen kirkko
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piirissä Etelä-Pohjanmaalla toimii Lapuan hiippakunta. Maakunnan pohjoisosassa toimivaan Lapuan rovastikuntaan kuuluvat Lapuan tuomiokirkkoseurakunta, Alajärven seurakunta, Kauhavan seurakunta, Kuortaneen seurakunta, Soinin seurakunta ja Ähtärin seurakunta. Maakunnan eteläosassa toimivaan Etelä-Pohjanmaan rovastikuntaan kuuluvat Ilmajoen seurakunta, Isojoen seurakunta, Isonkyrön seurakunta, Kauhajoen seurakunta, Kurikan seurakunta sekä Teuvan seurakunta.

#### Herätysliikkeet
Etelä-Pohjanmaan alueella vaikuttavat erityisesti herännäisyys ja evankelinen herätysliike. Herännäisyyden yhtenäistä voimakasta kannatusta on Lapuan, Nurmon, Ylistaron, Ylihärmän ja Isonkyrön alueilla. Liikkeen keskusjärjestö Herättäjä-Yhdistys toimii Lapualta käsin, mikä merkitsee myös tukea liikkeen toiminnalle. Lapuan kristillinen opisto on herännäistaustainen opisto. Tämän lisäksi Herättäjä-Yhdistyksellä on paikallisosastot Alajärvellä, Isossakyrössä, Jalasjärvellä, Jurvassa, Kauhavan seudulla, Lapualla, Nurmossa sekä kolme paikallisosastoa Ylistarossa.

Herännäisten kanssa samoilla paikkakunnilla on myös evankelisella herätysliikkeellä voimakas kannatus. Evankelisuutta tavataan lisäksi useimmilla muillakin Etelä-Pohjanmaan paikkakunnilla. Se on ominaista varsinkin Seinäjoen länsi- ja eteläpuolisille alueille. Pohjanmaan evankelisuuden eteläraja on Isojoen tienoilla. Itäosissa kannatus on epäyhtenäistä, mutta yhtyy osin liikkeen Keski-Suomen kannatusalueeseen. Suomen Luterilaisella Evankeliumiyhdistyksellä on myös rukoushuoneet Alahärmän Voltissa, Karijoen Myrkyssä, Kortesjärven Purmojärvellä, Lapuan Hellanmaassa sekä Ylistarossa ja Ylistaron Halkosaaressa. Lapualla sijaitsee myös Esantuvan leirikeskus.

Vanhoillislestadiolaisuutta esiintyy jonkin verran Etelä-Pohjanmaan järviseudulla. Vanhoillislestadiolaisilla on maakunnassa Alajärven rauhanyhdistys, Alavuden rauhanyhdistys, Evijärven rauhanyhdistys, Kauhavan ja Lapuan rauhanyhdistys, Lappajärven rauhanyhdistys, Vimpelin rauhanyhdistys sekä Ähtärin ja ympäristön rauhanyhdistys. Esikoislestadiolaisilla on toimitalo Teuvalla ja myös Esikoiset järjestävät toimintaa paikkakunnalla. Uusheräyksellä on paikallistoimintaa Kurikassa ja Teuvalla. 

Myös uuspietismillä on tukea Etelä-Pohjanmaan asutuskeskuksissa. Etelä-Pohjanmaan Kansanlähetyksellä on säännöllistä toimintaa Alavudella, Ilmajoella, Kauhajoella, Kurikassa, Lapualla, Nurmossa, Teuvalla, Vimpelissä, Ylistarossa ja Ähtärissä.

#### Muut luterilaiset kirkot
Suomen evankelisluterilaisella lähetyshiippakunnalla on Alajärvellä Pyhän Ristin luterilainen seurakunta. Suomen evankelisluterilaisen seurakuntaliiton Vetelin seurakunnalla on jumalanpalveluksia Ilmajoella.

### Vapaakirkollisuus

Etelä-Pohjanmaa kuuluu vapaakirkollisuuden voimakkaimpaan kannatusalueeseen. Etelä-Pohjanmaalla toimii 11 Suomen Vapaakirkkoon kuuluvaa seurakuntaa. Vapaaseurakunnista suurimmat Seinäjoen jälkeen ovat Kauhavan vapaaseurakunta, Lapuan vapaaseurakunta ja Härmäin vapaaseurakunta. Näitä seuraavat Kurikan vapaaseurakunta, Teuvan vapaaseurakunta ja Alavuden vapaaseurakunta. Pienempiä maakunnassa toimivia seurakuntia ovat Alajärven vapaaseurakunta, Lehtimäki-Soinin vapaaseurakunta, Jalasjärven vapaaseurakunta ja Norinkylän vapaaseurakunta. Yhteensä Etelä-Pohjanmaalla on nykyisin 22 helluntaiseurakuntaa.

Etelä-Pohjanmaa on helluntailaisuuden keskeisintä kannatusaluetta. Vuonna 2016 helluntaiseurakuntiin kuului yli kaksi prosenttia maakunnan asukkaista. Asukasluvun suhteessa vahvoja paikkakuntia Etelä-Pohjanmaalla ovat Alajärvi (4,8 %), Soini (4,5 %), Evijärvi (3,6 %) ja Vimpeli (3,0 %), jotka kuuluvat viidentoista helluntailaisimman paikkakunnan joukkoon. 

## Koulutus

Etelä-Pohjanmaan alueella toimiva kristillinen kansanopisto on Lapualla sijaitseva Lapuan kristillinen opisto. Lapuan kristillinen opisto on perustettu vuonna 1914 ja se on Suomen ensimmäinen herännäisopisto. Aikaisemmin opisto tunnettiin nimellä Karhunmäen kristillinen kansanopisto ja se on toiminut vuodesta 2017 lähtien osana nykyistä STEP-koulutusta. Evankelisen herätysliikkeen piirissä Etelä-Pohjanmaalla on toiminut vuodesta 1925 lähtien Kauhajoen evankelinen opisto, joka yhdistyi Etelä-Pohjanmaan Opistoon vuoden 2025 alusta.

## Kulttuuri
### Tapahtumat

Etelä-Pohjanmaalla on järjestetty useita kristillisiä suurtapahtumia. Herätysliikkeiden tapahtumista Etelä-Pohjanmaalla on järjestetty herännäisten Herättäjäjuhlat Ylistarossa kuusi kertaa vuosina 1893, 1898, 1921, 1939, 1968 ja 2004, Nurmossa viisi kertaa vuosina 1896, 1914, 1948, 1976 ja 2000, Lapualla kahdeksan kertaa vuosina 1901, 1911, 1917, 1930, 1943, 1958, 1984 ja 2014, Ylihärmässä kolme kertaa vuosina 1908, 1934 ja 1982, Isossakyrössä vuonna 2012 ja Kauhavalla vuonna 2021.

Evankelisuuden valtakunnalliset evankeliumijuhlat on järjestetty Kurikassa vuonna 1975, Ilmajoella vuonna 1985, Lapualla vuonna 1987, Kauhajoella vuonna 1991, Ylihärmässä vuonna 1995, Alavudella vuonna 1999, Alajärvellä vuonna 2002 sekä Ylistarossa vuonna 2007. Evankelisen lähetysyhdistyksen kesäjuhlat on järjestetty Ilmajoella kaksi kertaa vuosina 2008 ja 2023, Kauhajoella vuonna 2009, Kurikassa vuonna 2012, Alavudella vuonna 2014 sekä Lapualla vuonna 2016.

Vanhoillislestadiolaisten Suviseurat on järjestetty Alajärvellä kaksi kertaa vuosina 1970 ja 1996 sekä Kauhavalla vuonna 2023. Kansanlähetyspäivät on järjestetty Ähtärissä vuonna 1989 ja Alajärvellä vuonna 2006.

## Yhteiskunnallinen vaikutus
### Eteläpohjalainen papisto säätyvaltiopäivillä
1720-luvulla muodostettujen valtiosäätyjen osana perustettiin pappissääty. Pikkuvihan jälkeen myssyillä oli jatkuvasti vankka kannatus Pohjanmaan papistossa. Isonkyrön kirkkoherra, rovasti Niilo Aejmelaeus toimi Suomen lähetyskunnan jäsenenä Pietarissa 1808 ja Pohjanmaan papiston edustajana Porvoon valtiopäivillä 1809. Ilmajoen kappalainen, herännäispappi Carl Gustaf von Essen otti tehokaasti osaa kirkolliseen ja valtiolliseen elämään 1860- ja 1870-luvulla. Hän oli Pohjanmaan papiston edustaja valtiopäivillä 1863-1864 ja teki ehdotukset kappalaisten ja lukkarien virkatalojen verovapaudesta sekä suomen kielen asemasta oppi- ja virkalaitoksissa. Samoilla valtiopäivillä toimi Alavuden kirkkoherra Karl Fredrik Stenbäck, joka teki ehdotukset romanien kohtelemisesta sekä verosuostunnasta.

1880-luvulta lähtien alkoi vaikuttaa voimakkaammin maailmankatsomuksellinen ja yhteiskunnallinen murros. Ylistaron kirkkoherra Salomon Hirvinen ja Ilmajoen kirkkoherra Elias Malakias Rosengren tekivät vuoden 1882 valtiopäivillä anomuksen panimoiden perustamisen kieltämisestä maalle ilman kuntien lupaa. Seuraavilla valtiopäivillä Rosengren anoi toimenpiteitä siveellisten epäkohtien korjaamiseksi sotaväessä sekä ohjesääntöisen prostituution lakkauttamisesta. Alavuden kirkkoherra Johan Frans Sahlberg anoi väkijuomien valmistuksen, maahantuonnin ja myynnin rajoittamista vuonna 1885. Samoilla valtiopäivillä edusti myös Jurvan kirkkoherra Jakob Cederberg. Useat eteläpohjalaiset papit anoivat Vaasan suomenkielisen lyseon laajentamista 8-luokkaiseksi vuonna 1888.

Pisimpään säätyvaltiopäivillä edusti Lapuan kirkkoherra Anders Oskar Törnudd vuosina 1885–1897. Törnudd ajoi mm. uuden pirilääkärin alueen perustamista Vaasan lääniin, kotimaisten kielten tasa-arvoisuutta virallisessa toiminanssa, muutoksia mallasjuomien myyntiin ja anniskeluun, ratahankkeista Keski-Suomeen ja Lappiin sekä naisten täysivaltaisuudesta miesten tavoin 21-vuotiaana ja kansakoulunopettajien eläkeoikeudesta. Ilmajoen kappalainen Johannes Ilmanen (valtiopäivillä 1894–1904) ja Alavuden kirkkoherra Karl August Schroderus (valtiopäivillä 1894–1905) olivat aloitteellisia Suupohjan radan esitöissä ja Vaasan yksityisen suomalaisen valtiollistamisesta. Ilmanen oli aloitteellinen venäläisten santarmiosastojen lakkauttamisessa. Schroderus oli myös yleisesti aktiivinen aloitteentekijä ja esitti mm. kirkollisen musiikkiopiston perustamista. Vuoden 1905 valtiopäivillä edustajana oli Kauhajoen kirkkoherra, rovasti Gustaf Edvard Lybeck.

### Herätysliikeuskonnollisuus ja fennomania
1900-luvun vaihteen yhteiskunnallisessa ja uskonnollisessa vaikutuksessa Etelä-Pohjanmaalla korostuivat erityisesti suomalaiskansallisuus ja raittiusaate. Lapualainen kirkkoherra ja herännäisjohtaja Wilhelmi Malmivaara yhdisti toiminnassaan kirkollisen herätysliikeuskonnollisuuden ja fennomanian ideologian. Malmivaara oli keskeinen henkilö herännäisyyden uudessa nousussa 1890-luvulta eteenpäin. Malmivaara toimi ensin säätyvaltiopäivillä pappissäädyn edustajana ja tämän jälkeen Suomalaisen puolueen ja Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajana vuosina 1907–1920. Vuosisadan vaihteen tärkeimpiä herännäisjohtajia oli myös Juho Malkamäki, joka toimi ensin valtiopäivämiehenä ja sitten suomalaisen puolueen kansanedustajana 1909–1911. Malkamäki puolusti voimakkaasti raittiutta ja kansanopetusta sekä tuki Karhunmäen kansanopiston perustamista ja toimintaa. 

Kauhajokelainen lestadiolainen maallikkosaarnaaja Sameli Rajala puolestaan oli vahva raittiusmies, joka toimi kansanedustajana 1907–1910. Rajala suhtautui hyvin kielteisesti sosiaalidemokratiaan, jonka hän näki yhteiskuntaa ja kirkkoa turmelevana kansanliikkeenä ja puolueena. Herännäinen emäntä Eveliina Ala-Kulju toimi kansanedustajana vuosina 1907–1909, 1914 ja 1917–1918 ja pyrki edistämään niin ikään raittiusasiaa ja parantamaan naisten asemaa mm. ehdottaen naisten avioitumisiän nostamista 18 vuoteen.

## Katso myös
* Uskonto Seinäjoella

## Lähteet