open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Llangernyw Yew

**Llangernyw Yew** () on ikivanha euroopanmarjakuusi (*Taxus baccata*) Llangernyw’n kylässä Conwyssa Pohjois-Walesissä. Puu on pirstoutunut ja sen ydinosa on kadonnut ja siitä on jäänyt jälkeen vain useita valtavia oksia. Puun ympärysmitta maanpinnan tasolla on 10,75 metriä.

## Historia
Marjakuusi sijaitsee St. Digainin kirkon kirkkopihalla Llangernyw’n kylässä. Vaikka marjakuusien ikää on erittäin vaikea määrittää, kirkkopihan portilla on kasvitieteilijä David Bellamyn allekirjoittama vuoden 2002 marjakuusikampanjan todistus, jossa todetaan, että ”käsillä olevien tietojen mukaan” puu on arvioitu 4000–5000 vuotta vanhaksi. Vaihtoehtoisen teorian mukaan puu on vain yhtä vanha kuin viereinen pyhimyspaikka, mikä tekisi siitä noin 1500 vuotta vanhan.

1990-luvun puolessavälissä kirkon öljysäiliö oli kahden runkokappaleen välissä; se kuitenkin siirrettiin, kun tajuttiin, että puu oli ikivanha. Öljysäiliötä rakennettaessa kuollutta puuta poistettiin paikalta runsain määrin, mikä vaikeuttaa puun iän määrittämistä vuosirenkaista. Kesäkuussa 2002 *Tree Council* nimesi kuningatar Elisabet II:n juhlavuoden kunniaksi Llangernyw Yew’n yhdeksi viidestäkymmenestä kansallisen perinnön puusta Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

## Angelystorin legenda
Paikallisen perinteen mukaan Llangernyw’n kirkossa asuu muinainen henki, joka tunnetaan nimellä Angelystor. Tämän perinteen mukaan joka vuosi halloweenina kuuluva ääni ennustaa seuraavana vuonna kuolevien seurakuntalaisten nimet. Kansantaru kertoo epäuskoisesta paikallisesta miehestä, Siôn ap Rhobertista, joka haastoi hengen olemassaolon yhtenä halloween-iltana vain kuullakseen oman nimensä huudon, minkä jälkeen hän kuoli vuoden sisällä.

## Lähteet
Martin Schongauer

**Martin Schongauer**, tunnettu myös nimillä **Schön Martin** tai **Hipsch (Hübsch) Martin**, (1445 tai 1450 Colmar – 2. helmikuuta 1491 Breisach) oli saksalainen taidemaalari, graafikko ja painokuvien tekijä.

Martin Schongauer oli kultaseppä Caspar Schongauerin poika. Hänen lapsuudestaan ei ole juuri tietoja. Schongauer kirjoittautui Leipzigin yliopistoon vuonna 1465. Ei kuitenkaan tiedetä, oliko hän siellä opiskelijana vai vierailevana taiteilijana. Joka tapauksessa hän oli yliopistossa vain lyhyen aikaa. Schongauerin ensimmäiset kuvat ovat ajoitettu vuodelle 1469. Vuonna 1488 Schongauer muutti Colmarista Breisachiin, jossa hän asui koko loppuelämänsä.

Aikalaislähteiden mukaan Schongauer oli tuottelias taidemaalari, jonka tekemät maalaukset olivat hyvin kysyttyjä. Vuonna 1473 valmistunut Colmarin Saint-Martin -kirkon alttaritaulu *Madonna ruusutarhassa* on tunnetuimpia hänen varhaisemmista töistään. Teos on sekä monumentaalinen että herkkä, ja siinä on nähtävissä flaamilaisen taidemaalari Rogier van der Weydenin vaikutusta. Schongauer maalasi myös kaksi Orliacin alttarin sivupaneelia sekä kuusi pientä paneelia Berliiniin, joiden kuva-aiheena oli Jeesuksen syntymä. Wienissä on Schongauerin Pyhää perhettä esittävä maalaus. Breisachin katedraaliin Schongauer maalasi viimeistä tuomiota esittävän muraalimaalauksen.

Schongauer on kuitenkin parhaiten tunnettu erinomaisena kaivertajana. Hän lienee opiskellut kaivertajamestarin johdolla, joka signeerasi työnsä nimimerkillä ”E.S”. Schongauer hioi kaiverruksen tekniikan huippuunsa ja toi siihen asti kultaseppien hallitsemalle alalle taidemaalarin taiteellisen näkemyksen. Schongauerin grafiikan tuotanto koostuu 115 monogrammilla signeeratusta levystä. Painokuvissaan Schongauer keskittyi lähinnä uskonnollisiin aiheisiin. *Pyhän Antoniuksen kiusaus* ja *Neitsyen kuolema* lukeutuvat Schongauerin varhaisen tuotannon parhaimmistoon. Ne ovat suurikokoisia ja hyvin yksityiskohtaisia kuvia. Myöhäisemmässä tuotannossaan Schongauer suosi pienempiä painolaattoja, ja teki sarjoja, kuten *Kristuksen kärsimys*, joka koostuu 12 kaiverruksesta. Monet hänen kauneimmista töistään esittävät yhtä hahmoa, kuten Madonnaa tai pyhää Sebastiania.

## Teoksia

Tiedosto:Martin Schongauer Madonna in Rose Garden.jpg |*Madonna ruusutarhassa*, noin 1473
Tiedosto:Martin Schongauer - The Holy Family - Google Art Project.jpg |*Pyhä perhe*, noin 1480–1490
Tiedosto:Peasant Family Going to Market MET DP820023.jpg|*Maalaisperhe matkalla markkinoille*
Tiedosto:Schongauer Anthony.jpg|*Pyhän Antoniuksen kiusaus*, noin 1480–1490
Tiedosto:The Passion - Ecce Homo by Martin Schongauer, German, fl. 1450-1491, engraving - Fitchburg Art Museum - DSC08911.JPG |*Ecce Homo*, sarjasta Kristuksen kärsimys


## Lähteet
Okakalat (heimo)

**Okakalat** (Stephanoberycidae) on kalaheimo, joka luokitellaan joko okakaloihin tai limapääkaloihin. Heimon lajeja tavataan syvistä vesistä kaikista valtameristä.

## Lajit ja anatomia
Okakaloihin kuuluu 4 lajia, jokainen omassa suvussaan. Lajit ovat *Abyssoberyx levisquamosus*, ulappaokakala (*Acanthochaenus luetkenii*), kitaokakala (*Malacosarcus macrostoma*) ja okakala (*Stephanoberyx monae*). Suurimmat heimon lajeista kasvavat noin 17 cm pitkiksi. Tyypillisiä piirteitä ovat pitkänomainen ruumis, suurehko pää, kookas suu, pään limatäytteiset ontelot ja usein piikikkäät suomut.  Väriltään okakalalajit ovat ruskeita.>

## Levinneisyys ja elintavat
Okakalalajeja tavataan niin Atlantista, Intian valtamerestä kuin Tyynestämerestäkin. Ne liikkuvat tyypillisesti 900&ndash;5&nbsp;000 metrin syvyydessä. Okakalojen ravintoa ovat äyriäiset.

## Lähteet
Stávros Zarokóstas

**Stávros Zarokóstas** (, s. 5. marraskuuta 1997) on kreikkalainen jalkapalloilija, joka edustaa Yhdysvaltalaista One Knoxville:ä.
Arovaivaisvehnä

**Arovaivaisvehnä** (*Eremopyrum triticeum*) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, vaivaisvehnien (*Eremopyrum*) sukuun kuuluva kasvilaji.

Arovaivaisvehnä on yksivuotinen kasvi, ja se voi kasvaa yksittäisversoina tai pieninä mättäinä. Arovaivaisvehnä voi kasvaa noin 15–40 cm korkeaksi ja varret ovat kasvutavaltaan pystyjä tai polveilevasti kohenevia. Lehdet ovat pehmeitä ja tasapintaisia. Lehdissä on myös pienet kielekkeet. Kosteusolosuhteista riippuen kasvi aloittaa kasvunsa myöhään syksyllä tai aikaisin keväällä ja kukkii sitten loppukeväästä. Kukintona on tiivis kerrannaistähkä, joka muistuttaa paljolti ketoharjasvehnän kukintoa. Kaleet ovat otakärkisiä ja sivuilta hieman litistyneitä. Helpeet ovat hieman kaleita pidempiä ja vihneellisiä. Jyvien kypsyessä tiivis kukinto alkaa hajota tyveltään.

Arovaivaisvehnä kasvaa suola-aavikoilla sekä kuivuneiden järvien pohjilla ja painanteissa, joissa maaperä on suolaista sekä savista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Arovaivaisvehnä – ''Eremopyrum triticeum''
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Eremopyrum triticeum'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Eremopyrum triticeum'' 
* Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): ''Eremopyrum triticeum''
Kluuvikatu

**Kluuvikatu** () on noin 220 metriä pitkä pohjois–etelä-suuntainen kävelykatu Helsingin keskustassa Kluuvin kaupunginosassa. Se alkaa etelässä Pohjoisesplanadilta ja kulkee Aleksanterinkadun poikki päättyen Yliopistonkadulle. Katu ja koko kaupunginosa ovat saaneet nimensä sen alueella ennen sijainneesta Kluuvinlahdesta. Kluuvikatu rakennettiin 1820–1830-luvun taitteen aikoihin tämän entisen vesialueen täyttömaan päälle.

Aleksanterinkadun pohjoispuolinen osa Kluuvikatua suljettiin ajoneuvoliikenteeltä vuonna 1984, kun viereisessä korttelissa aloitettiin rakennustyöt. Niiden valmistuttua vuonna 1988 tämä osuus jäi kävelykaduksi. Vuonna 1989 Kluuvikadusta muutettiin kävelykaduksi myös 50 metrin pituinen osuus Aleksanterinkadun eteläpuolelle. Kadun eteläpäähän jätettiin kuitenkin vielä ajoyhteys sen varrella oleviin kiinteistöihin.

Kluuvikadun tunnetuimpia kohteita ovat muun muassa Maxim-elokuvateatteri ja Fazerin liiketalo, jossa sijaitsee alkuperäinen Fazer-kahvila. Katu jouluvalaistiin vuonna 2001 ensimmäistä kertaa yli 60 vuoteen, ja siitä eteenpäin joka vuosi.

Kadun keskelle Fazerin kahvilan kohdalle pystytettiin vuonna 1991 Björn Weckströmin toteuttama veistos *[[Fazerin kukko]]*. Tuolloin tuli kuluneeksi sata vuotta siitä, kun Karl Fazer avasi alkuperäisen konditoriansa Kluuvikadun varrella sijainneessa puutalossa.

## Galleria

Tiedosto:Kauppakeskus Kluuvi, Kluuvikatu 7 - Aleksanterinkatu 7b - G27497 - hkm.HKMS000005-km0000ndtu.jpg|Kauppakeskus Kluuvi Yliopistonkadun kulmassa vuonna 2014.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Carita Maisila

**Carita Maisila** (s. 1984 Mynämäki) on Mynämäen kunnanjohtaja. Maisila valittiin kunnanjohtajan virkaan tammikuussa 2023. Sitä ennen hän toimi Marttilan kunnanjohtajana vuosina 2012–2023. Marttilan kunnanjohtajaksi hänet valittiin tammikuussa 2012, ja tehtävässä aloittaessaan hän oli 27-vuotias. Aiemmin Maisila on työskennellyt Suomen Kuntaliitossa asiantuntija- ja tutkimustehtävissä sekä kansanedustaja Timo Kauniston eduskunta-avustajana.

Maisila on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri ja hän valmistui vuonna 2011 Tampereen Yliopiston kauppa- ja hallintotieteiden tiedekunnasta, kunta- ja aluejohtamisen koulutusohjelmasta pääaineenaan kunnallispolitiikka. Ylioppilaaksi Maisila kirjoitti Mynämäen lukiosta.

Maisila on toiminut vuonna 2008 Tampereen yliopiston ylioppilaskunnan (TAMY) hallituksessa sekä vuosina 2008-2009 Tampereen yliopiston hallituksessa. Vuosina 2009-2011 Maisila toimi Suomen Keskustanuoret ry:n varapuheenjohtajana ja Pohjola-Nordenin nuorisoliiton (PNN) varapuheenjohtajana vuonna 2011.

Syksyllä 2020 Carita Maisila valittiin Vuoden nuoreksi johtajaksi Suomen nuorkauppakamarin järjestämässä kilpailussa. Hän oli ensimmäinen kyseisen tunnustuksen saanut kuntajohtaja.

Joulukuussa 2020 Maisila haki Naantalin kaupunginjohtajan virkaa, mutta hän ei tullut valituksi tehtävään.

Maisila toimi vuosina 2017−2021 Paimionjoki-yhdistyksen puheenjohtajana.

Carita Maisilan äiti on kunta- ja aluepoliitikko Päivi Maisila.

## Lähteet
Neville Goddard

**Neville Lancelot Goddard** (19. helmikuuta 1905 − 1. lokakuuta 1972) oli barbadoslaissyntyinen yhdysvaltalainen kirjailija, joka kirjoitti Raamatusta, mystiikasta ja elämäntaidosta. Hän myös piti luentoja metafyysisistä aiheista.

Goddard muutti Barbadokselta Yhdysvaltoihin vuonna 1922. Hän asettui New Yorkiin, jossa hän aluksi toimi balettitanssijana. 1930-luvulla Goddard aloitti opiskelut etiopialaisen rabbin alaisena, joka tutustutti hänet kabbalaan. 

Goddard ei pitänyt Raamattua historiallisena teoksena, vaan enemmänkin omanlaisena vertauksena ihmisen psyykkeelle. Hän ei uskonut ”ulkopuoliseen jumalaan”, joka vastaa rukouksiin. Goddardin mukaan henkilö itse on ”luoja”.

Muun muassa hengellinen kirjailija Wayne Dyer sai vaikutteita Goddardin työstä.

## Teoksia

* *At Your Command* (1939) 
* *Your Faith Is Your Fortune* (1941) 
* *Freedom for All—A Practical Application of the Bible* (1942) 
* *Feeling Is the Secret* (1944) 
* *Prayer—The Art of Believing* (1946) 
* *Out of This World* (1949) 
* *The Creative Use of Imagination* (1952) 
* *The Power of Awareness* (1952) 
* *Awakened Imagination* (1954) 
* *Seedtime and Harvest* (1956) 
* *The Law and the Promise* (1961) 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Francesca Sanvitale

**Francesca Sanvitale** (17. toukokuuta 1928 Milano, Italia – 9. helmikuuta 2011 Rooma, Italia) oli italialainen kirjailija. Hän oli tunnetuimpia italialaisia nykykirjailijoita. Hän suoritti loppututkinnon kirjallisuudesta Firenzen yliopistossa ja kirjoitti näytelmiä Italian televisiolle RAI:lle ja osallistui sen kulttuuriohjelmiin. Hänen esikoisteoksensa *Il Cuore Borghese* ilmestyi 1972. Palkittu puolittain omaelämäkerrallinen *Madre e figlia* ilmestyi 1980. Kaikkiaan hän julkaisi 13 teosta.

## Suomennetut teokset
* Orient-Express, novelli, suom. Soma Rytkönen, teoksessa *[[Italialaisia kertomuksia 1900-luvulta]]*, Lauttasaari Press 2007 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Terje Søviknes

**Terje Søviknes** (s. 28. helmikuuta 1969) on norjalainen edistyspuolueen poliitikko ja puolueensa 2. varapuheenjohtaja vuodesta 2019. Hän toimi Norjan öljy- ja energiaministerinä vuosina 2016–2018 sekä vanhus- ja kansanterveysministerinä vuosina 2019–2020. Lisäksi hän oli kotikuntansa Osin pitkäaikainen pormestari vuosina 1999–2019 (ministerintoimensa aikaan 2016–2018 hän oli virkavapaalla pormestarin tehtävästä).
## Yksityiselämä
Vuonna 2000 tuolloin 31-vuotias Søviknes harrasti seksiä puolueen nuorisojärjestöön kuuluneen 16-vuotiaan tytön kanssa. Tyttö syytti Søviknesiä raiskauksesta. Poliisi tutki asiaa, mutta tapaus ei johtanut oikeudellisiin seurauksiin. Søviknes joutui kuitenkin eroamaan puolueensa varapuheenjohtajuudesta. Vuonna 2018 Me Too -kampanjan seurauksena tapaus nousi uudelleen pinnalle, kun nainen kertoi joutuneensa pian tapauksen jälkeen sairaalaan psykiatriselle osastolle, ja haki rikosuhrikorvausta valtiolta. Søviknes kiisti yhä raiskauksen.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Terje Søviknes'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla 
* ''Terje Søviknes'' edistyspuolueen verkkosivuilla
Upeaturrinappi

**Upeaturrinappi** (*Iliamna grandiflora*) on malvakasvien (Malvaceae) heimoon, turrinappien (*Iliamna*) sukuun kuuluva kasvilaji.

Upeaturrinappi voi kasvaa yhdestä kahteen metriä korkeaksi. Sen lehtilavat ovat 6–13 cm leveät ja syvään viisi- tai seitsemänliuskaiset. Liuskojen muoto vaihtelee suikeasta kolmiomaiseen ja keskimmäinen liuska on suunnilleen kaksi kertaa reunimmaisia liuskoja pidempi. Kukat sijaitsevat tähkämäisissä tai terttumaisissa kukinnoissa. Kukkien terälehdet ovat vaaleanpunaisia ja 2–3 cm pitkiä. Upeaturrinappi kukkii kesä–elokuussa.

Upeaturrinappi kasvaa luonnossa kosteilla vuoristoniityillä, avoimissa metsiköissä sekä purojen varsilla 2000–2700 metrin korkeudella merenpinnasta. Yhdysvalloissa lajia tavataan Arizonan, Coloradon, Utahin ja Uuden-Meksikon osavaltioiden alueella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Upeaturrinappi (''Iliamna grandiflora'')
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Iliamna grandiflora'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Iliamna grandiflora''
Minä ja pikkusiskoni

**Minä ja pikkusiskoni** () on Suvi Westin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2016.

Elokuva on henkilödokumentti ohjaajan pikkusiskosta Kaisasta, joka elää Helsingissä parisuhteessa naisen kanssa. Sisarukset matkaavat kotiseudulleen Saamenmaalle hakemaan hyväksyntää Kaisan parisuhteelle.

## Lähteet
Nižegorodskajan metroasema

**Nižegorodskaja** () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 27. maaliskuuta 2020.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pietro Guarneri II

**Pietro Guarneri II** (1695 Cremona - 1762 Venetsia) oli italialainen viulunrakentaja. Hänen isänsä oli viulunrakentaja Pietro Guarneri I. 
## Elämäkertatietoja
Pietro Guarneri II oli Pietro Guarneri I:n vanhin poika ja oppilas. Hän lähti Cremonasta vuoden 1717 paikkeilla Venetsiaan, missä asui loppuelämänsä.
 

Venetsiassa oli 1700-luvun alkupuolella paljon soitinrakentajia. Kitaroita rakensi Matteo Sellas ja viulunrakentajina toimivat Montagana, Tononi, Serafin ja Gofriller. Joku mainituista tarjosi nuorelle cremonalaiselle mielellään paikan verstaastaan. Pietro Guarneri II:n ensimmäiset omat viulut ovat arviolta vuodelta 1730. Hänen tuottelian kautensa osuu vuosien 1740- 1750 välille. 
 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.theviolinsite.com/violin_making/guarneri.html
Roddy Llewellyn

**Roderic ”Roddy” Victor Llewellyn** (s. 1947 Wales) on brittiläinen baronetti ja puutarhasuunnittelija. Hänet tunnetaan siitä, että hänellä oli aikoinaan suhde kuningatar Elisabet II:n sisaren, prinsessa Margaretin kanssa.

Puutarhurina työskennellyt Llewellyn tapasi Margaretin vuonna 1973, ollessaan 25-vuotias. Prinsessa oli vielä tuolloin naimisissa valokuvaaja Antony Armstrong-Jonesin kanssa, mutta heillä oli avio-ongelmia. Margaret lähentyi 17 vuotta itseään nuoremman Llewellynin kanssa. Vuonna 1976 heistä julkaistiin uimapukukuvia, jotka oli otettu prinsessan loma-asunnolla Mustiquen saarella. Suhteesta nousseen kohun on sanottu olleen yksi syy siihen, miksi Margaretin avioliitto päättyi eroon vuonna 1978. Llewellynin ja Margaretin suhde kesti noin kahdeksan vuotta; kesällä 1981 Llewellyn avioitui toisen naisen kanssa.

Llewellyn on olympiavoittaja Harry Llewellynin poika.

## Lähteet
Camilla Ravera

**Camilla Ravera** (18. kesäkuuta 1889 Acqui Terme – 14. huhtikuuta 1988 Rooma) oli italialainen kommunistipoliitikko. Hän johti Italian kommunistisen puolueen (PCI) maanalaista toimintaa muutaman vuoden ajan 1920-luvun lopulla.

Opettajana Torinossa työskennellyt Ravera liittyi Italian sosialistiseen puolueeseen (PSI) vuonna 1918. Hän kuului sosialistien vasemmistosiipeen, joka perusti vuonna 1921 kommunistisen puolueen. Ravera kirjoitti naisten asiaa käsitelleitä kolumneja Antonio Gramscin johdolla julkaistuun *[[L’Ordine Nuovo]]* -lehteen ja oli aikakausjulkaisu *La Compagnan* päätoimittaja vuosina 1922–1926. Hän oli PCI:n keskuskomitean jäsen vuosina 1922–1930 ja edustaja kommunistisen internationaalin (Komintern) neljännessä kongressissa vuonna 1922. Kun Italian fasistihallinto vangitsi PCI:n pääsihteerin Gramscin vuonna 1926, Ravera alkoi järjestää ja ohjata maanalaisen puoluejohdon toimintaa Italiassa. Hän käytti salanimiä *Silvia* ja *Micheli*. Virallisesti Gramscin seuraajaksi valittiin Palmiro Togliatti, joka oleskeli tuolloin maanpaossa. Myös Ravera siirtyi joksikin aikaa Togliattin kanssa Moskovaan. Hänet valittiin Kominternin toimeenpanevan komitean IKKI:n puhemiehistön ehdokasjäseneksi vuonna 1928.

Ravera jäi kiinni ja vangittiin hänen palattuaan Italiaan vuonna 1930. Erikoistuomioistuin langetti hänelle 15 vuoden vankeustuomion, mutta hänet vapautettiin viiden vankilavuoden jälkeen kotiarestiin, joka jatkui vuoteen 1943. Hänet erotettiin helmikuussa 1943 PCI:stä yhdessä Umberto Terracinin kanssa, koska hän oli tuominnut puolueen linjan vastaisesti vuoden 1939 Molotov–Ribbentrop-sopimuksen. Ravera osallistui Italian vastarintaliikkeen toimintaan Piemontessa. Hänen jäsenyytensä PCI:ssa palautettiin vuonna 1945 ja hänet valittiin uudelleen puolueen keskuskomiteaan.

Ravera kuului vuosina 1948–1958 Italian edustajainhuoneeseen. Presidentti Alessandro Pertini nimitti hänet tammikuussa 1982 ensimmäisenä naisena elinikäiseksi senaattoriksi. Ravera kuoli 98-vuotiaana vuonna 1988.

## Teoksia
**La donna italiana dal primo al secondo Risorgimento* (1951)
**Lettere dal carcere e dal confino* (1968)
**Diario de trenti anni, 1913–43* (1974)
**Breve storia del movimento femminile in Italia* (1978)
**Una donna sola* (1988)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dušan Vlahović

**Dušan Vlahović** (; s. 28. tammikuuta 2000 Belgrad) on serbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Juventusta.

Vlahović aloitti uransa serbialaisessa Partizanissa, jossa hän voitti Serbian Superliigan mestaruuden kaudella 2016–2017 sekä Serbian cupin 2016 ja 2017. Ensimmäisen liigaottelunsa hän pelasi 21. helmikuuta 2016, eli vain muutama viikko 16-vuotispäivänsä jälkeen. Hän pelasi Serbian liigassa kaikkiaan 21 ottelua, ja teki yhden maalin.

Vlahović siirtyi Italian Serie A:ssa pelaavan Fiorentinan riveihin heinäkuussa 2018. Hän teki ensiesiintymisensä seurassa 3–1 voittoon päättyneessä cup-ottelussa Monzaa vastaan, jossa hän tuli vaihdosta kentälle 74. minuutilla ja teki kaksi maalia. Hän pelasi Fiorentinan paidassa yhteensä 108 ottelua ja teki 49 maalia kaikissa kilpailuissa. Serie A:ssa pelaamissaan 98 ottelussa hän teki 44 maalia.

Vlahović siirtyi Fiorentinan kilpailijan Juventuksen riveihin tammikuussa 2022. Juventus maksoi hänestä 70 miljoonan euron siirtosumman, joka voi nousta 90 miljoonaan tiettyjen ehtojen täyttyessä. Hän sai pelinumeron 7, jota oli seurassa aiemmin käyttänyt Cristiano Ronaldo. Kauden 2023–2024 loppuun mennessä hän on pelannut Juventuksessa 75 Serie A:n ottelua, joissa hän on tehnyt 33 maalia, kausittain seitsemän, kymmenen ja kuusitoista. Kaudella 2023–2024 hän oli Serie A:n toiseksi paras maalintekijä ja teki Juventuksen voittamassa Italian cupissa kaksi maalia, muun muassa loppuottelun ainoan maalin Atalantaa vastaan heti ottelun alkuminuuteilla. Mestarien liigan seitsemässä ottelussa Vlahović on tehnyt kaksi maalia, Eurooppa-liigan kahdeksassa ottelussa kolme maalia.

Maajoukkuetasolla Vlahović teki ensiesiintymisensä Serbian paidassa 11. lokakuuta 2020 Kansojen liigan ottelussa Unkaria vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki Kansojen liigan ottelussa Venäjää vastaan saman vuoden marraskuussa. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi kaksi ottelua ja teki maalin ottelussa Sveitsiä vastaan. Kesäkuun 9. päivään 2024 mennessä hän on edustanut Serbiaa yhteensä 27 kertaa ja tehnyt 13 maalia. Pelaamissaan kahdeksassa MM-karsintaottelussa hän on tehnyt neljä maalia ja viidessä EM-karsintaottelussa kolme maalia.

## Lähteet
Göringin sauva

**Göringin sauva** on Pia Andellin ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2010.

Elokuva on dokumentti sotakuvaaja Felix Forsmanista, joka oli Carl Gustaf Emil Mannerheimin mukana vierailulla Natsi-Saksassa.

## Palkinnot ja ehdokkuudet
* Elokuva voitti vuoden 2010 Tampereen elokuvajuhlilla kotimaisen kilpailun pääpalkinnon yli 30-minuuttisten elokuvien sarjassa.
* Elokuva voitti vuoden 2011 Arktisen upeeta -elokuvajuhlilla pääpalkinnon.

## Lähteet
Philip Randle

**Philip John Randle** (16. heinäkuuta 1926 − 26. syyskuuta 2006) oli brittiläinen lääketieteen tutkija, joka parhaiten tunnetaan hänen kuvaamastaan aineenvaihduntaprosessista nimeltään ”Randle cycle”. Randle toimi 1960-luvulta eteenpäin biokemian professorina Bristolin yliopistolla, missä hän perusti ostaston, joka toteutti laajasti erilaisia tutkimuksia. Vuonna 1975 hän siirtyi työskentelemään Oxfordin kliinisen biokemian laitokseen ja jatkoi siellä aina vuoteen 1993.

Randle oli merkittävä diabeteksen tutkija, joka keskittyi hiilihydraattien ja rasvojen osuuteen aineenvaihdunnassa. *Randle cycle* on biokemiallinen mekanismi, jonka keskiössä on glukoosin ja rasvahappojen välinen ”kilpailu” niiden hapettumisesta ja imeytymisestä lihas- ja rasvakudoksessa.

## Lähteet
Valkealampi (Suojärven piiri)

**Valkealampi** () on Venäjällä Karjalan tasavallan Sortavalan ja Suojärven piireissä sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Valkealampi on 1,6&nbsp;kilometriä pitkä, noin 700&nbsp;metriä leveä, ja sen pinta-ala on noin 70&nbsp;hehtaaria. Lampi sijaitsee valuma-alueen luoteisosassa metsämaastossa loivassa painaumassa. Lammen muoto on pitkänomainen ja siinä on satelliittivalokuvien perusteella kolme puuluotoa. Rantaviiva mutkittelee niin, että niemet ja lahdet vuorottelevat toisiaan. Pohjoisrannat ovat soistuneita, samoin on itäosassakin. Lammella tai sen lähiympäristössä ei ole asutusta eikä lammelle tule tietä. Alueen piirijako seuraa järven itäistä rantaa niin, että järvi jää vähintään suureksi osaksi Sortavalan puolelle.

## Vesistösuhteita
Valkealampi kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jossa Kiekuanjoki laskee Jänisjärveen. Jänisjärvi laskee vuorostaan Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen.

Lammen laskupuro alkaa sen pohjoisrannasta ja se kiertää pohjoispuolella sijaitsevalla suolla pienten lampien kautta. Sitten virtaa kuusi kilometriä kapeaa laaksoa myöten alas ja yhtyy siellä Kiekuanjokeen, joka sitten laskee Kuhilaslammen läpi Jänisjärveen.

## Lähteitä
### Huomioita

### Viitteet
Häätanssi (vuoden 2013 elokuva)

**Häätanssi** on Mohamed El Aboudiin ohjaama ja käsikirjoittama suomalais-norjalaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 2013.

Elokuva on henkilödokumentti marokkolaisesta Hindistä, joka raiskattiin hänen ollessaan teini-ikäinen. Raiskauksen seurauksena Hindin perhe karkotti hänet kotoaan ja hänen henkilöllisyyspaperinsa evättiin. Lopulta Hindi ajautui prostituoiduksi sekä häätanssijaksi.

## Palkinnot ja ehdokkuudet
* Elokuva voitti vuoden 2013 Tampereen elokuvajuhlilla kotimaisen kilpailun tuomariston erikoispalkinnon yli 30-minuuttisten elokuvien sarjassa.
## Lähteet
Alion

**Alion** (, joskus *Alios*, ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Eliissä Kreikassa. Se sijaitsi Akroreiassa varsinaisen Eliin itäosassa Arkadian vastaisella vuoristoisella alueella, mutta sen tarkempaa sijaintia ei tunneta.

Alion kuului Eliin poliksen alaisiin perioikkikaupunkeihin. Kaupungin mainitsee ainoastaan Diodoros Sisilialainen. Se luetaan nykytutkimuksessa polisten eli kaupunkivaltioiden joukkoon sillä perusteella, että Ksenofon viittaa monikossa akroreaialaisten poliksiin, vaikkakaan ei mainitse Alionin nimeä.

## Lähteet
Anaitoi

**Anaitoi** () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Eliissä Kreikassa. Sen tarkempaa sijaintia ei tunneta.

Kaupungin nimeä ei tunneta sellaisenaan antiikin lähteistä. Sen sijaan tunnetaan vain kaupungin kansalaisista eräässä piirtokirjoituksessa käytetty etnonyymi *Anaitos* (), jonka monikko *Anaitoi* on. Mainittu piirtokirjoitus on 50-vuotinen ystävyyssopimus Metapioin kaupungin kanssa. Tällaisen sopimuksen olemassaolo on ainoa peruste sille, että kaupunki on luettu nykytutkimuksessa polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon.

## Lähteet
Boione

**Boione** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Aioliissa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta se sijoitetaan Hermos-joen laaksoon Larissan ja Fokaian välille.

Myöskään Boionen historiasta ei tiedetä käytännössä mitään. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että se löi omaa pronssirahaa klassisella ja hellenistisellä kaudella 300–200-luvuilla eaa.

Kaupungin kansalaisesta käytettiin rahoissa etnonyymejä *Boiōnitikon* () ja *Boiōnitikos* (). Kaupungin nimi ei esiinny sellaisenaan antiikin lähteissä, vaan on johdettu tutkimuksessa etnonyymeistä.

## Lähteet
Halus

**Halus** ( tai *Halous*) eli **Oryks** () () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Arkadiassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Gortynían kunnan alueella lähellä nykyisiä Syriamákoksen ja Mourián kyliä.

Halus sijaitsi Ladon-joen (nyk. Ládonas) varrella sen pohjoispuolella. Sen akropoliina eli yläkaupunkina ja linnavuorena toimi nykyisin nimellä Palaiókastro tunnettu kukkula, joka yhdistyi sen koillispuolella olleeseen vuoreen satulaharjanteen välityksellä. Nykyisin kaupungin paikka on Ládonaksen tekojärven rannalla. Haluksen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä.

Haluksen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Luettelointi perustuu lähinnä siihen seikkaan, että kaupungilla mainitaan olleen Delfoin Python kisoihin liittynyt *[[theorodokos]]*.

Palaiókastron kukkulalta on löydetty asutuksen jäänteet. Kukkulan huippu oli ympäröity muurein, joiden pituus oli noin 640 metriä ja jotka sulkivat sisäänsä noin 1,7 hehtaarin kokoisen alueen. Asutus ulottui muurien ulkopuolelle ainakin kukkulan koillispuolen harjanteelle.

## Lähteet
Koila (Arkadia)

**Koila** () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Arkadiassa Kreikassa. Sen tarkempaa sijaintia ei tunneta.

Koilasta ei tiedetä muutoinkaan juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Luettelointi perustuu pelkästään siihen, että kaupungilla tiedetään olleen Delfoin Python kisoihin liittynyt *[[theorodokos]]*.

## Lähteet
Koila

**Koila** (, ) voi viitata seuraaviin:

* Koila, antiikin aikainen kaupunki Arkadiassa Kreikassa
* Koila, antiikin aikainen alue Euboian rannikolla
* Koila, antiikin aikainen kaupunki Traakian Khersonesoksella

* Koila, kylä Kustavissa Suomessa
Melanpagos

**Melanpagos** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Aioliissa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä İzmirin maakunnan Emiralem Merkezin kaupunkia.

## Maantiede

Melanpagos sijaitsi Aioliin etelälaidalla Hermos-joen laaksossa. Kaupungin akropoliina eli yläkaupunkina ja linnavuorena toimi nykyisin nimellä Gökkaya tunnettu kukkula, joka sijaitsee nykyisen Amanara (Yamanlar) -vuoren pohjoisrinteessä. Erään löydetyn rajakiven mukaan Melanpagoksen poliksella oli yhteistä rajaa Herakleian poliksen kanssa.

## Historia

Melanpagos oli olemassa arkaaisen kauden alusta hellenistisen kauden lopulle. Siitä ei ole kuitenkaan säilynyt mitään tietoja ajan kirjallisuudessa. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Melanpagos vaikuttaa syntyneen asutuksena pyhäkön ympärille. Persian vallan aikana kaupunki vaikuttaa toimineen linnoituspaikkana strategisesti merkittävän, Smyrnaan johtaneen tien varrella. Kaupunki hylättiin 100-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla Rooman vallan alussa.

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Melanpagitēs* (). Kaupungin nimi ei esiinny antiikin lähteissä sellaisenaan, vaan on johdettu tutkimuksessa etnonyymistä.

## Rakennukset ja löydökset

Kaupungin paikalta on löydetty linnoitusmuurien, pyhäkön sekä muiden rakennusten osien jäänteitä. Varhaisimmat löydöt, jotka ovat aiolialaisia kapiteeleja, ajoittuvat arkaaiselle kaudelle noin vuosiin 540–520 eaa., ja liittyvät ilmeisesti johonkin pyhäkköön. Muurien osia on löydetty erityisesti kaupunkikukkulan itäsivulta. Myös useita kaupunkiin liittyviä hautoja on löydetty. Löydetyt rajakivet ajoittuvat hellenistiselle kaudelle ja kertovat tuon aikaisista rajariidoista.

## Lähteet
Iolla

**Iolla** () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Aioliissa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta se sijoitetaan lähelle Adramyttionia.

Myöskään Iollan historiasta ei tiedetä käytännössä mitään. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon siksi, että se löi omaa pronssirahaa ainakin klassisen kauden jälkimmäisellä puoliskolla noin 400–350 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin rahoissa etnonyymiä *Iolleus* ().

Kaupungin nimen on ehdotettu liittyvän Plinius vanhemman mainitsemaan Ollius-jokeen, jolloin se olisi voinut sijaita joen lähellä ja saada siitä nimensä.

## Lähteet
Tapani Rytöhonka

**Tapani Rytöhonka** (8. tammikuuta 1964 Tyrnävä – 26. tammikuuta 2022 Tampere) oli suomalainen kuvataiteilija ja vapaa kirjoittaja.

Tapani Rytöhonka oli piirtäjä. Hänen elämäntyönsä käsittää noin 1&nbsp;500–2&nbsp;000 tussi-, lyijy- ja värikynä- ja sekatekniikkapiirrosta.

Töistä ei koskaan koottu Suomessa näyttelyä. Rytöhongan henkiseksi kotimaakseen mieltämässä Ranskassakin näyttelyitä oli vain jokunen. Muutto Ranskaan ei koskaan toteutunut.

Kuvitustöitään Rytöhonka ei laskenut elämäntyöhönsä. Niistä hän piti huomionarvoisina vain avustajasuhdettaan ''Pahkasika''-lehteen (1980–1996), omakustanteena julkaisemaansa ja vain Suur-Helsingin alueelle jakelemaansa *Haistakaa V***u Comics* -sarjakuvalehteä (2002–2006) ja Megafoni-verkkolehteen tekemäänsä *Maammesarjaa* (2006–2010). Vuosina 1977-1980 Rytöhonka toimitti punklehti *Törkyä*. 

Katolilainen Rytöhonka katsoi selvästi arvokkaimmaksi kirjalliseksi työkseen tekstit, jotka hän kirjoitti 2000-luvun alussa muun muassa International Movement We Are Church -liberaalikatolilaisen kattojärjestön Suomen osaston Katkirkon verkkosivuille. Artikkelien ja esseiden voidaan nähdä vaikuttaneen tuolloin Helsingin katolisen hiippakunnan piispaksi epäonnistuneesti nimetyn, ultrakonservatiivi Józef Wróbelin nimityksen perumiseen.

Varsinkin myöhemmän kirjallisen työn keskeinen julkaisija oli ''Vartija''-lehti. Rytöhongan pro gradu Tampereen yliopiston politiikan tutkimuksen laitokselle tutki itsenäisyyspäivän ns. Kuokkavieras-mielenosoituksia (2004). Teatterille Rytöhonka kirjoitti monologin *Nakkimarssi* (2008), jonka hänen äitinsä Seija Haarala esitti, puvusti ja ohjasi.

2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen Rytöhonka toimi Tampereen kaupungin suonensisäisten huumeiden päivittäiskäyttäjien jatkohoidon vapaaehtoistyöntekijänä, kahdenkeskisenä tukihenkilönä. Amnesty Internationalin pitkäaikaisen rivi- ja pikavetoomusverkostojäsenyytensä hän lopetti vasta löydettyään täsmällisen avustuskohteen, Haitin Cyvadier'ssa koulua, terveyskeskusta ja leikkaussalilla varustettua sairaalaa ylläpitävän Friends of the Children of Haiti -järjestön. Tätä järjestöä hän avusti kuolemaansa saakka.
## Lähteet
Nestane

**Nestane** () eli **Nostia** () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Arkadiassa Kreikassa. Se sijaitsi lähellä nykyisen Trípolin kunnan Nestánin kylää.

## Maantiede

Nestane sijaitsi Peloponnesoksen niemimaan koillisissa keskiosissa noin kuusi kilometriä itään Mantineiasta. Nestanen akropoliina eli yläkaupunkina ja linnavuorena toimi Argon pedion -nimisen tasangon laidalla ollut kukkula, joka yhdistyi sen idänpuoleiseen vuoreen matalamman, noin 350 metriä pitkän harjanteen välityksellä. Kukkula ja harjanne sijaitsevat heti nykyisen Nestánin kylän pohjoispuolella. Nestanen kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.

## Historia

Nestanen historiasta ei tiedetä paljoakaan. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Ainakin klassisen kauden loppupuolella 300-luvun eaa. puolivälissä Nestane vaikuttaa olleen Mantineian alaisuudessa ollut polis. Muulloin se vaikuttaa olleen Mantineiaan kuulunut kylä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Nestanios* (). Pausanias sanoo Filippos II:n leiriytyneen sotajoukkoineen Nestaneen, mikä liittyy vuoden 338 eaa. tapahtumiin, ja että paikalla ollut lähde tunnettiin edelleen nimellä Filippion tämän vuoksi.

Nykyinen Nestánin kylä, aiempi Tsipianá, on ottanut nimensä antiikin aikaisesta kaupungista vuonna 1927.

## Rakennukset ja löydökset

Nestanen arkeologisen kohteen koko on noin 160 × 40 metriä. Akropolis on ollut linnoitettu noin vuodesta 370 eaa. lähtien. Paikalta on löydetty joitakin rakennusten jäänteitä sekä klassiselle ja hellenistiselle kaudelle ajoittuja keramiikan osia. Alakaupunki tai -kylä sijaitsi oletettavasti akropoliin itäpuolisella harjanteella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aubigny-la-Ronce

**Aubigny-la-Ronce** on kunta Ranskassa Côte-d’Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 26 kilometriä Beaunen kaupungista länteen.

Kunnan alueella olevaa kivihiiliesiintymää hyödyntävä kaivostoiminta aloitettiin vuonna 1859. Esiintymän hyödyntäminen lopetettiin vuonna 1899. Toisen maailmansodan jälkeen kaivostoiminta aloitettiin uudestaan, mutta se jäi lyhytaikaiseksi.


Tiedosto:2019-03_-_Puits_de_Roncevaux_-_27.jpg|Kaivoksen raunioita.
Tiedosto:2019-03_-_Puits_de_Roncevaux_-_01.jpg|Kuonakasa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jepsonia

***Jepsonia*** on rikkokasveihin kuuluva pieni kasvisuku, joka sisältää kolme lajia. Niillä on mukulamainen juuri, hammaslaitaiset lehdet ja syksyllä kukkiva viuhkokukinto. *Jepsonia*-suvun kasvit ovat endeemisiä Yhdysvaltojen Kaliforniassa ja Meksikon Baja Californiassa.

## Lajit
* *[[Jepsonia heterandra]]*
* *[[Jepsonia malvifolia]]*
* *[[Jepsonia parryi]]*

## Lähteet
Auxey-Duresses

**Auxey-Duresses** on kunta Ranskassa Côte-d’Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 9 kilometriä Beaunen kaupungista lounaaseen.

Auxey-le-Petit’n kylässä oleva keskiaikainen Saint-Symphorienin kirkko on 1100-luvulta. Melinin kylässä sijaitsee 1500-luvun linna *Château de Melin*. Linna on viinitila, ja siellä on majoitustoimintaa. 

## Viinintuotanto
Kunnan alueella on viljelty viiniä jo 200-luvulta lähtien. Se sijaitsee Côte de Beaunen viinintuotantoalueella, ja siellä tuotetut viinit saavat käyttää Auxey-Duresses (AOC) -laatumerkintää.


Tiedosto:Auxey-le-Petit_Saint-Symphorien_718.jpg|Saint-Symphorienin kirkko.
Tiedosto:Melin_Château_1.jpg|Château de Melin.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tapio Lehto (teollisuusneuvos)

**Frans Tapio Lehto** (19. syyskuuta 1925 Hanko – 4. helmikuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen kemisti ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Lehdon vanhemmat olivat ylikonemestari Frans Oskar Lehto ja Hilja Alina Kataja ja puoliso vuodesta 1953 Lilja Ester Nordström. Lehto tuli ylioppilaaksi vuonna 1946 Porin suomalaisesta yhteislyseosta, jatkosotaan osallistuttuaan. Hän valmistui kemia pääaineenaan filosofian kandidaatiksi Turun yliopistosta 1953 ja meni töihin Kupittaan Savi -yhtiön laboratorion päälliköksi. Sieltä hän siirtyi vuosikymmenen lopulla muoviasiantuntijaksi Paraisten Kalkkivuori -yhtiöön, myöhemmiltä nimiltään Paraisten Kalkki ja Partek. 

Vuonna 1961 Lehdosta tuli yhtiön Lappeenrannassa vuorivillaa valmistaneen tehtaan päällikkö ja yli-insinööri, 1968 yhtiön markkinointijohtaja ja 1969 tämän ohella myös yhtiön kalkki- ja sementtiyksikön johtaja. Vuodesta 1973 hänen tehtävänimikkeensä oli rakennustarvikeryhmän johtaja ja vuodesta 1978 rakennusaineteollisuuslohkon johtaja. Hän oli 1980–1985 yhtiön esikuntatoiminnoista vastaava johtaja aina eläköitymiseensä saakka. Eläkkeellä ollessaan Lehto toimi rakennusalan projektien konsulttina. Teollisuusneuvoksen arvonimen Lehto sai vuonna 1982. Sotilasarvoltaan hän oli reservin luutnantti.

## Lähteet
Tristan Corbière

**Tristan Corbière**, alun perin **Edouard-Joachim Corbière**, (1845–1875) oli ranskalainen runoilija. Hän kuuluu Paul Verlainen luetteloon poètes maudits ('kirotut runoilijat'), millä Verlaine tarkoittaa saman nimisessä artikkelissaan kuutta vähälle tunnustukselle jäänyttä kirjailija. Corbière on edelleen jäänyt vähälle huomiolle, ja syynä on Jussi Pentikäisen mukaan käännöstön puute. Corbière ainoa runokokoelma on *Les amours jaunes* (1873), jonka nimestäkään eivät englannintajat ole päässeet yksimielisyyteen.

## Suomennetut runot
Runot ovat teoksesta *Les Amours jaunes*, 1873
* Rondel, suom. Harri Roussi. Julkaisussa *[[Sieppari (lehti)|Sieppari]]* 2014; nro 1
* A un Juvénal de Lait, suom. Jussi Pentikäinen. Julkaisussa *[[Parnasso]]* 1/2022 s. 34–35 (runo ranskaksi ja suomeksi)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mattokymppi

**Mattokymppi** on keskisuomalainen perheomisteinen mattojen erikoisliike ja maahantuoja. Mattokympin tarina alkoi 1975 omassa mattokutomossa.

Nykyään Mattokympillä on kolme omaa mattojen erikoisliikettä Espoossa, Lahdessa] ja Jyväskylässä sekä laaja jälleenmyyjäverkosto ympäri Suomen.

## Historia

### 1975-1976
* Mattokauppa alkaa Pietarsaaren torilta. Kesälauantain mattoja myytiin suoraan torilla. Vuonna 1976 oma mattokutomo avattiin yhden kutojan voimin. Parhaimmillaan kutomo työllisti 30 työntekijää. Kutomon yhteydessä toimi myös oma värjäämö.

### 1991
* Mattojen vähittäismyynti aloitettiin Mattokympin nimissä. Toiminta aloitettiin Äänekoskella, josta se siirtyi vielä samana vuonna Jyväskylän Kirriin.

### 2000
* Mattokympin Jyväskylän myymälä muuttaa Palokan Kotikeskukseen

### 2005
* Mattokymppi avaa myymälän Kotkan Karhulaan

### 2009
* Mattokymppi avaa myymälän Vantaan Porttipuistoon

### 2021
* Mattokymppi avaa verkkokaupan

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Mattokympin kotisivut 
* Jyväskyläläinen mattoliikeketju palvelee viittomakielisiä asiakkaita heidän äidinkielellään *Keskisuomalainen* 2021
Mens sana in corpore sano

**Mens sana in corpore sano**  on latinankielinen sanonta, joka tarkoittaa ”terve sielu terveessä ruumiissa”.  

## Alkuperä
Sanonnan isä on roomalainen satiirikko Juvenalis (n. 60–135). Hän pohtii eräässä heksametrimittaisessa runossa, kannattaako ihmisen rukoilla jumalilta yhtään mitään, koska nämä tietävät paremmin. Juvenalis päätyy siihen, että jos jotain haluaa rukoilla, kannattaa pyytää ruumiillista terveyttä ja maltillista, rohkeaa mieltä: *orandum est ut sit mens sana in corpore sano (**).* 

## Merkitys ja käyttö
Sanontaa käytetään nykyaikana viittaamaan siihen, että kun ihminen pitää huolta kehostaan, mielikin pysyy virkeämpänä. Muitakin merkityksiä lauseelle on annettu: mielenterveyden ohella on tärkeää hoitaa fyysistä terveyttä; opinnoissa ei saa laiminlyödä fyysisen kunnon ylläpitoa.

## Lähteet
Jepsonia heterandra

***Jepsonia heterandra*** on harvinainen kukkiva kasvilaji rikkokasvien heimossa. Se on endeeminen Sierra Nevadan keskiosan juurella kasvavissa metsissä. *Jepsonia heterandra* on pieni monivuotinen kasvi, jolla on haarautuva varsi sekä kaksi tai kolme lehteä. Litteät, vihreät lehdet ovat pyöreitä tai munuaisenmuotoisia. Kasvi kukkii syksyisin tuottaen useita punertavia kukkia. Hedelmä on vaaleanvihreä tai -punainen ja punaraitainen kota.

## Lähteet
Hevosmaailma

**Hevosmaailma** on suomalainen raviurheiluun ja ratsastukseen keskittynyt urheilulehti. Lehteä julkaisee Karprint Oy.

## Lähteet
Pikkumatara

**Pikkumatara** (*Galium trifidum*) monivuotinen mataroiden sukuun kuuluva kasvi. Se on pienikokoinen vain 5–25 cm korkea. Sen varsi on nelisärmäinen, ohut, rento ja karhea. Sillä on kiehkurassa 4 lehteä, jotka ovat 5–15 mm pitkiä ja tylppäkärkisiä. Se tekee niukasti pieniä valkoisia kolmiliuskaisia kukkia, joiden heteenponnet ovat keltaiset.

Pikkumataraa kasvaa laajasti Pohjois-Amerikassa, Euroopassa ja Aasiassa. Suomessa se on melko yleinen koko maassa.

Pikkumatara viihtyy monenlaisilla merien, järvien ja jokien rannoilla sekä soilla.

## Alalajit
Tällä hetkellä tunnistetaan viisi alalajia (helmikuu 2022):

* *Galium trifidum* subsp. *brevipes* (Fernald & Wiegand)
* *Galium trifidum* subsp. *columbianum* (Rydb.)
* *Galium trifidum* subsp. *halophilum* (Fernald & Wiegand)
* *Galium trifidum* subsp. *subbiflorum* (Wiegand)
* *Galium trifidum* subsp. *trifidum*

## Lähteet
Lighthouse X

**Lighthouse X** oli tanskalainen popyhtye, jonka muodostivat Søren Bregendal, Johannes Nymark ja Martin Skriver. Yhtyeen debyyttisingle *Kærligheden kalder* julkaistiin 13. lokakuuta 2014. Yhtye julkaisi EP-levyn *Lighthouse X* vuonna 2015.

13. helmikuuta 2016 yhtye voitti tanskalaisen Dansk Melodi Grand Prix -laulukilpailun kappaleella Soldiers of Love ja tuli näin valituksi Tanskan edustajaksi vuoden 2016 Eurovision laulukilpailuun. Yhtye kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa 12. toukokuuta ja sijoittui semifinaalin 17:nneksi eli toiseksi viimeiseksi eikä päässyt finaaliin.

Yhtye ilmoitti hajoavansa elokuussa 2016. Yhtyeen viimeinen esiintyminen tapahtui Kööpenhaminan pridessa 17. elokuuta.

## Diskografia
### EP:t

### Singlet

## Lähteet
*https://eurovision.tv/participant/lighthouse-x
### Viitteet
Värigunnera

**Värigunnera** (*Gunnera tinctoria*) on gunnerakasveihin kuuluva monivuotinen, jättikokoinen ruoho. Laji on kotoisin Etelä-Amerikasta, Patagonian Andeilta. Sitä esiintyy vieraslajina Isossa-Britanniassa, Ranskassa, Azoreilla ja Kaliforniassa.

Värigunneralla on enintään 3,5 metriä pitkä ja vankka vaakajuurakko, jonka avulla kasvi muodostaa tiheitäkin kasvustoja. Lehdet kasvavat raparperimaisina kimppuina. Piikikkään lehtiruodin päässä on lehtilapa, joka on jopa kaksi metriä leveä, pyöreähkö, kurttuinen, nahkamainen ja puoliksi sormiliuskainen. Kukinto on jopa metrin korkea, pystykasvuinen, isolta kävyltä vaikuttava. Se koostuu sadoistatuhansista pienistä vihertävistä kukista, joista kehittyy kahden millimetrin kokoinen pitkulainen, punaisen luumarja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Värigunnera – ''Gunnera tinctoria''
Kiinantalipuu

**Kiinantalipuu** eli **talipuu** (*Triadica sebifera*) on tyräkkikasveihin kuuluva koristekasvina käytetty puulaji. Puun lehdet ovat vinoneliömäisiä–soikeita, lehtilapa on 2,5–6 senttimetriä pitkä, ehytlaitainen ja pitkäsuippuinen. Terttumaiset kukinnot ovat 3–35 cm pitkiä ja kukat keltavihreitä. Hedelmät ovat kypsinä mustia ja niiden sisällä on kolme siementä, joita peittää valkea, vahamainen siemenvaippa. Kiinantalipuu kasvaa alkuperäisenä Kiinassa, Koreassa, Japanissa ja Vietnamissa. Sitä esiintyy myös vieraslajina muun muassa Yhdysvaltojen eteläosassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Kiinantalipuu – ''Triadica sebifera''
Jepsonia malvifolia

**Jepsonia malvifolia** on harvinainen rikkokasveihin kuuluva kukkiva kasvi. Sitä tavataan vain Kalifornian Kanaalisaarilla ja Guadalupe-saarella Baja Californian edustalla. Se kasvaa paljailla kivi- ja savimailla Kanaalisaarten chaparral- ja pensaikkorinteillä. Tämä pieni monivuotinen ruoho tuottaa kaksi tai kolme lehteä tasaisesta kukintovarresta. Vihreät lehdet ovat pyöreitä tai munuaismaisia. Kasvi kukkii syksyllä ja muodostaa kukinnon korkeaan kantaan. Pienissä kukissa on punasuoniset valkoiset, kellertävät tai vaaleanpunaiset terälehdet. Hedelmä on kullanruskea raidallinen, vihertävä kota.

## Lähteet
Jepsonia parryi

***Jepsonia parryi*** on harvinainen rikkokasveihin kuuluva kukkiva kasvilaji. Tämä pieni piilotalvehtija kukkii hetken syksyn aikana ja sillä on usein vain yksi lehti, joka voi ilmestyä maan yläpuolelle kukinnan jälkeen tai sen aikana. Laji on kotoisin Etelä-Kalifornian ja Baja Californian rannikolta ja sisämaan kukkuloilta.

## Kuvaus
*Jepsonia parryi* on pieni, monivuotinen ruoho, joka kasvaa maanalaisesta, paksusta juuresta. Kasvin varsi on haarautumaton, munanmuotoinen tai harvoin pallomainen. Tyypillisesti kasvia kohden syntyy keskimäärin vain yksi lehti, mutta jos tämä lehti vahingoittuu, sen tilalle voi kehittyä toinen. Lehti on pyöreä tai munuaismainen. Kukinta-aika on lokakuusta helmikuuhun, jolloin kasvaa yleensä 3–28 cm korkea, kalju, ruskea varsi, jossa on pieni, alle neljän kukan kukinto. Pienten kukkien terälehdet ovat ruskeita tai purppuransuonisia. Lehdet nousevat tyypillisesti kukinnan päätyttyä, vaikka jotkut ilmestyvät ennen sitä. Hyvin kuivina vuosina lehtiä ei välttämättä muodostu ollenkaan. Tämä laji tuottaa vähiten kukintoja per kasvi ja vähiten kukkia per kukinta *Jepsonia*-suvussa. Sillä on myös suvun lyhin kukinta-aika. Tämä laji on heterostylinen, mikä tarkoittaa, että kukkien emien vartalot ovat eripituisia. Heterostylia saattaa vaikeuttaa pölytystä. Tämän kasvin pölyttäjiä ovat kukkakärpäset ja mehiläiset.

## Taksonomia
Charles C. Parry keräsi tämän kasvin ensimmäisen kerran San Diegon ja San Luis Reyn kylän välillä vuonna 1850. John Torrey kuvasi tämän lajin nimellä *Saxifraga parryi* vuonna 1859. Torrey kutsui tätä kasvia "merkittäväksi lajiksi" vertaamalla sitä keijunkukkiin. Torreyn kuvaus oli kattava, mutta sisälsi useita virheitä, kuten vihjauksen lehtien kuihtumisesta kukkien ilmestymisen jälkeen ja että yksittäisissä kasveissa voisi olla sekä pitkiä että lyhyitä kukkia. Vuonna 1896 John K. Small nimesi *Saxifraga parryi*n myöhemmin nykyiseksi *Jepsonia parryi*ksi erottaen sen kukinto-ominaisuuksiensa vuoksi lehtirikoista. Small nimesi *Jepsonia*-suvun Willis Linn Jepsonin mukaan.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Laji on levinnyt sekä Yhdysvalloissa että Meksikossa, joissa sitä tavataan Kalifornian ja Baja Californian osavaltioissa. Kaliforniassa tätä lajia tavataan kaukana etelärannikolla ja Peninsular Ranges -vuoristoalueella. Baja Californiassa tätä kasvia löytyy harvoin El Rosarion eteläpuolelta Tijuanan läheisyydestä sekä viereiseltä Coronadosaarelta. Tämä kasvi elää yleensä pensaikkoisilla kivi- tai savirinteillä, jotka ovat usein pohjoiseen päin ja yleensä alle 1100–1200 merenpinnan yläpuolella. Sitä esiintyy toisinaan myös runsailla tasangoilla tai varjoisilla kalliohalkeamilla, joilla Tyynimeri vaikuttaa voimakkaasti elinympäristön ilmastoon.

## Lähteet
Jong Su-hyon

**Jong Su-hyon** (; s. 10. lokakuuta 1996) on pohjoiskorealainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän pelasi Korean naisten jääkiekkomaajoukkueessa Pyeongchangin olympialaisissa 2018.

## Lähteet
Pilvisutilatva

**Pilvisutilatva** (*Baccharis halimifolia*) on pensasmainen asterikasvilaji, joka on kotoisin Pohjois-Amerikasta. Pilvisutilatva on korkeimmillaan yli neljän metrin korkuiseksi kasvava pensas. Kasvin lehdet kasvavat vuorottaisesti ja ovat paksut, vinoneliömäiset, enimmäkseen liuskahampaiset. Pensas on kaksikotinen. Varsinkin emikasveihin kehittyy paljon valkoisia mykerökukintoja, joista kukinnan jälkeen kehittyy lukemattomia valkohaivenellisia pähkylähedelmiä.

Pilvisutilatva esiintyy alkuperäisenä Pohjois-Amerikassa ja kasvaa alun perin Yhdysvaltojen itä- ja kaakkoisosassa, Kanadan Nova Scotialla, Meksikon koillisosassa, Kuubassa ja Bahamalla. Euroopassa se on levinnyt toistaiseksi Espanjaan, Ranskaan, Isoon-Britanniaan ja Alankomaihin. Euroopan unioni luokittelee lajin haitalliseksi vieraslajiksi, joka kasvaa Etelä-Euroopassa merenrannoilla ja jokisuistoissa. Laji on levinnyt lisäksi Australiaan.

## Lähteet