open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Anna Hofman-Uddgren

**Anna Maria Victoria Hofman-Uddgren** (o.s. **Hammarström**; 23. helmikuuta 1868 Tukholma – 1. kesäkuuta 1947 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä, teatterinjohtaja ja elokuvaohjaaja. Häntä pidettiin pitkään Ruotsin ensimmäisenä naispuolisena elokuvaohjaajana, mutta nykyisin kyseisen tittelin katsotaan kuuluvan Ebba Lindkvistille.

Hofman-Uddgren syntyi avioliiton ulkopuolisena lapsena, ja hän itse uskoi isänsä olevan Oskar II. Kuningas antoi äidille jonkin verran elatusapua ja rahoitti tyttären muuton 17-vuotiaana Pariisiin, missä hän oppi kieltä, kulttuuria ja esiintymistaitoja. Hofman-Uddgrenin mentorina Ranskassa toimi oopperalaulaja Augusta Öhrström, jonka kautta hän myös tutustui useisiin ruotsalaisiin taiteilijoihin. Kun Oskarille selvisi, että Hofman-Uddgren oli Pariisissa luomassa uraa artistina, hän lopetti rahallisen tukensa. Hofman-Uddgrenin täytyi tämän jälkeen ansaita itse elantonsa esiintymällä, ja hän päätyi muun muassa teatteriseurueen mukana Italiaan. Samoihin aikoihin hän tutustui ranskalaiseen aatelismieheen ja tuli raskaaksi. Mies jätti hänet raskauden tultua ilmi ja Hofman-Uddgren joutui palaamaan Ruotsiin, missä hän synnytti tyttären kesällä 1891.

Ruotsiin palattuaan Hofman-Uddgren alkoi tehdä kiertueita ja löi läpi varietee-esityksillään Djurgårdenissa vuonna 1893. Hän oli tuolloin juuri vaihtanut syntymänimensä Hammarströmin taiteilijanimeensä Hofmaniin. Hänestä tuli vuosisadan vaihteen tukholmalaisen viihde-elämän keskeisiä henkilöitä. Kun väkiviinan tarjoilu varieteeteatterissa kiellettiin vuonna 1896, monet miesomistajat jättivät alan ja teatterien pyörittäminen siirtyi enemmän naisille, ja myös Hofman-Uddgrenista tuli teatterinjohtaja. Alun vaikeuksien jälkeen – teatteri paloi maan tasalle vuonna 1899 – hän saavutti suurta menestystä. 

Elokuva oli tullut Ruotsissa tunnetuksi Tukholmassa vuonna 1897 järjestetyn suuren taide- ja teollisuusnäyttelyn yhteydessä, ja Hofman-Uddgren otti sen pian osaksi teatterinäytöksiään. Vuonna 1911 hän ohjasi itse ensimmäisen elokuvansa, *Stockholmsfrestelser*, jossa näytteli muun muassa Gösta Ekman. Seuraavana vuonna hän ohjasi August Strindbergin romaaniin perustuvan *Fadrenin*. Kaikkiaan hän ohjasi kuusi elokuvaa. Käsikirjoituksessa avusti usein hänen miehensä, toimittaja Gustaf Uddgren. Pariskunta sai yhdessä viisi lasta.

Hofman-Uddgren katosi julkisuudesta 1920-luvun alussa ja keskittyi perhe-elämään. Hän kuoli 79-vuotiaana 1947, ja hänet on haudattu Skogskyrkogårdeniin.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Amrapali Gan

**Amrapali “Ami“ Gan** on intialaissyntyinen, Yhdysvaltoihin asettunut yritysjohtaja.

Gan syntyi Mumbaissa. Hän sai kandidaatin oppiarvon tiedotus- ja suhdetoiminnassa sekä organisaatioviestinnässä California State Universitysta Los Angelesista. Gan aloitti uransa markkinoinnin parissa Pepsicossa vuonna 2007. Sittemmin hän työskenteli Red Bullin, Quest Nutritionin ja losangelesilaisen kannabiskahvilan palveluksessa. Gan pääsi syyskuussa 2020 aikuisviihdealusta Onlyfansin markkinointi- ja viestintäjohtajaksi. Joulukuussa 2021 Onlyfansin perustaja Tim Stokely ilmoitti luopuvansa asemastaan ja yhtiön uudeksi toimitusjohtajaksi tulevan Ganin.

Heinäkuussa 2023 ilmoitettiin, että Gania seuraa Onlyfansin toimitusjohtajana Keily Blair. Gan oli perustanut markkinointiyhtiö Hoxton Projectsin.

## Lähteet
Florescent

**Ava ”florescent” Eugene** (s. 11. syyskuuta 2006) on kanadalainen *[[Valorant]]*-ammattilainen. Hän edustaa nykyään Apeks-joukkuetta, ja hänestä tuli syyskuussa 2024 historian ensimmäinen nainen, joka pelaa *Valorantin* ammattilaissarjassa VCT:ssä.

Florescent aloitti uransa Valorantissa vuonna 2020 vain 14-vuotiaana ja teki ensimmäisen ammattilaisdiilinsä 16-vuotiaana Misfits Blackin kanssa. Vuonna 2023 hän siirtyi Version1:een ja nousi esiin, ja marraskuussa hän liittyi Shopify Rebellioniin, jonka johdolla joukkue voitti kaksi peräkkäistä Game Changersin maailmanmestaruutta. Tämä nosti hänet VCT-joukkueiden huomion kohteeksi, ja hänestä tuli ensimmäinen pelaaja, joka siirtyi Game Changersista VCT:hen.

Florescent on transnainen, ja hänen sukupuolensa on herättänyt keskustelua, mutta Game Changers -liiga on tarjonnut mahdollisuuksia kaikille marginaalisten sukupuolten edustajille, eikä hänen osallistumisensa ole ollut ristiriidassa liigan periaatteiden kanssa. Hän teki debyyttinsä VCT:ssä 2025 Apeksin riveissä, vaikka joukkue hävisi Gentle Matesille, mutta hänen yksilösuorituksensa oli silti merkittävä.

Florescent on erikoistunut duelist-rooliin ja pelaa usein agenteilla kuten Yoru, Raze ja Neon. Vaikka Apeksin viimeisimmät VCT-ottelut ovat päättyneet tappioihin, florescentin henkilökohtainen suoritus on ollut tasainen. Hänellä on aiempaa kokemusta useista joukkueista ja hän on pelannut kansainvälisellä tasolla vuodesta 2022.

## Lähteet
Hani i Elezit

**Hani i Elezit**  () on kaupunki ja kunta Kosovossa. Se sijaitsee Kosovon kaakkoisosassa Ferizaj’n piirissä. Vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väkiluku oli 9&nbsp;403 asukasta.

Vuoden 2011 väestönlaskennassa Hani i Elezitin 9&nbsp;403 asukkaasta 9&nbsp;357 oli albaaneja ja 42 bosniakkeja. 2 asukasta kuului muihin etnisiin ryhmiin ja 2 ei määritellyt etnisyyttään.

## Lähteet
Lucro Sucio; Los Ojos del Vacío

**Lucro** **Sucio; Los Ojos del Vacío** on yhdysvaltalaisen rockyhtyeen The Mars Voltan yhdeksäs studioalbumi. Albumi julkaistiin huhtikuussa 2025.

Albumi vuodettiin julkisuuteen kuukausia ennen virallista julkaisupäivää eikä yhtye reagoinut vuotoon millään tavalla. Yhtye sen sijaan esitti albumin kappaleita konserteissaan ennen albumin julkaisua ja julkisti albumin julkaisupäivämäärineen alkuvuoden 2025 aikana albumin vuotamisen jo tapahduttua.

## Kappaleet

## Arvostelut
* Kerrang!: 2/5

## Lähteet
Anastasija Dzjanisava

**Anastasija Valerjeuna Dzjanisava** (; s. 1993 Minsk, Valko-Venäjä) on valkovenäläinen suunnistaja. MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia sprintissä Strömstadin MM-kilpailuissa 2016. Sama tulos on myös hänen paras sijoituksensa suunnistuksen maailmancupin osakilpailussa. EM-kilpailuissa hänen paras saavutuksensa on sprintin 12. sija Tessinin EM-kilpailussa 2018. Nuorten MN-kilpailuissa hän saavutti pronssia sprintissä vuonna 2013.

## Lähteet
Työläis- ja Talonpoikaisnaisten Lehti

**Työläis- ja Talonpoikaisnaisten Lehti** (alk. **Naistyöläinen**) oli vuosina 1925-1930 ilmestynyt suomalainen aikakauslehti. Se perustettiin kommunistisen naisliikkeen lehdeksi , kun viranomaiset olivat lakkauttaneet *[[Työläisnainen|Työläisnaisen]]* vuonna 1923. Lehden neljä ensimmäistä numeroa ilmestyivät nimellä *Naistyöläinen*. *Työläis- ja Talonpoikaisnasten Lehti* painettiin Helsingissä Työn Kirjapainossa, joka vastasi myös muista SSTP:n ja STPV:n lehdistä.

Päätoimittajien ohella *Työläis- ja Talonpoikaisnaisten Lehden* toimittajina työskentelivät muun muassa Lyyli Heinonen, Martta Lehtonen, Betty Peltonen ja Rosa Sillanpää. Lehdessä julkaistiin myös neuvostoliittolaisista lehdistä kuten *[[Työläis- ja talonpoikaisnainen|Työläis- ja talonpoikaisnaisesta]]* lainattua materiaalia. Avustajakuntaan kuului Neuvostoliitossa asuneita suomalaisia kommunisteja kuten Olga Manner, Hanna Malm, Aino Kuusinen, Aura Kiiskinen ja Lyyli Latukka.

Lehti lakkautettiin useiden muiden kommunistilehtien tavoin maaherra Bruno Jalanderin määräyksestä kesäkuussa 1930. Päätoimittaja Ida Reijonen tuomittiin heinäkuussa 7 kuukauden vankeuteen kehotuksesta valtiopetokseen erään lehdessä julkaistun artikkelin vuoksi. Lakkautus vahvistettiin myöhemmin saman syksynä niin sanottujen kommunistilakien nojalla.

## Päätoimittajat
*Fiina Pietikäinen 1925 (*Naistyöläinen*)
*Fanni Airaksinen 1925-1926
*Sofia Varvi 1927
*Ida Reijonen 1927-1930

## Lähteet
Juhani Ruuskanen

**Arvo Aukusti Juhani Ruuskanen** (s. 26. toukokuuta 1947 Pihtipudas) on suomalainen ilmansuojelun emeritusprofessori.

Juhani Ruuskanen syntyi maanviljelijöiden Arvo Johannes Ruuskanen ja Anna Jämsen perheeseen. Hän tuli ylioppilaaksi Viitaniemen yhteiskoulusta 1968 ja valmistui Jyväskylän yliopistosta filosofian maisteriksi 1973 ja Joensuun yliopistosta filosofian lisensiaatiksi 1979. Hän väitteli siellä filosofian tohtoriksi 1984. 

Ruuskanen oli Joensuun yliopistossa assistentti 1975–1980 ja laboratorioinsinööri 1980–1986 ja Kuopion yliopistossa kemiallisen ympäristöhygienian yliassistentti 1986–1996 sekä vs. apulaisprofessori ja vs. professori useaan otteeseen 1987–1994. Kansanterveyslaitoksen vs. erikoistutkija Ruuskanen oli 1990–1991. Hän oli myös vieraileva apulaisprofessori Cincinnatin yliopistossa 1987–1988 ja ilmansuojelun dosentti Lappeenrannan teknilliseen yliopistoon hänestä tuli  1991. Kuopion yliopiston ja sittemmin Itä-Suomen yliopiston ympäristöterveyden, erityisesti ilmansuojelun, professori Ruuskanen oli vuodesta 1996. Hän toimi Kuopion yliopistossa myös ympäristötieteen laitoksen varajohtajana ja johtajana 1989–1993 ja tiedekuntansa dekaanina 2000–2009.

## Lähteet
Winfred Yavi

**Winfred Yavi** (s. 31. joulukuuta 1999) on kenialaissyntyinen kestävyysjuoksija ja estejuoksija, joka on edustanut Bahrainia elokuusta 2015 lähtien. Hän on 3&nbsp;000&nbsp;metrin estejuoksun olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Yavi sijoittui 2017 Lontoon MM-kilpailuissa 3&nbsp;000&nbsp;metrin estejuoksussa kahdeksanneksi. Hän saavutti Tampereen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018 samassa lajissa pronssia ajalla 9.23,47. Hän voitti samana vuonna estejuoksussa kultaa Jakartan Aasian kisoissa ajalla 9.36,52 ja sijoittui kolmanneksi maanosien cupissa. Vuonna 2019 hän saavutti Dohan Aasian-mestaruuskilpailuissa kultaa 5&nbsp;000&nbsp;metrillä ja 3&nbsp;000&nbsp;metrin estejuoksussa sekä pronssia 1&nbsp;500&nbsp;metrillä. Dohan MM-kilpailuissa hän oli estejuoksussa neljäs. Hän juoksi 3&nbsp;000&nbsp;metrin sisäratojen Aasian ennätyksen 8.39,64 Val-de-Reuilissa helmikuussa 2020.

Yavi sijoittui vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa 3&nbsp;000&nbsp;metrin estejuoksussa kymmenenneksi. Vuonna 2022 hän sijoittui Eugenen MM-kilpailuissa 2022 samassa lajissa neljänneksi ja voitti timanttiliigan kilpailun Pariisissa. Hän voitti estejuoksun maailmanmestaruuden Budapestissa 2023 ajalla 8.54,29. Hän voitti samana vuonna estejuoksun Dohan ja Zürichin timanttiliigan kilpailuissa. Timanttiliigan finaalin Eugenessa hän voitti Aasian-ennätysajalla 8.50,66. Kauden päätteeksi hän voitti Hangzhoun Aasian kisoissa kultaa 1&nbsp;500&nbsp;metrillä ja 3&nbsp;000&nbsp;metrin estejuoksussa. 

Yavi voitti 3 000 metrin estejuoksun olympiakultaa Pariisissa 2024 ajalla 8.52,76. Muutamaa viikkoa myöhemmin hän voitti Rooman timanttiliigan kilpailun Aasian-ennätysajalla 8.44,39. Hän voitti kauden aikana myös Pariisin timanttiliigan kilpailun. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti 3&nbsp;000 metrin estejuoksussa hopeaa ajalla 8.54,46. Hän voitti samana kesänä Eugenen timanttiliigan kilpailun. 

Yavin ennätys 5 000 metrillä on 14.41,99 (2024). Se on samalla Bahrainin-ennätys.

## Lähteet
Martha Goldberg

**Martha Goldberg** (4. elokuuta 1873 –  10. marraskuuta 1938) oli saksanjuutalainen lääkärinrouva, joka harjoitti hyväntekeväisyyttä, ja murhattiin Kristalliyönä 1938.

Goldberg, omaa sukua Martha Sussmann, oli naimisissa tohtori Adolph Goldbergin kanssa ja asui Preussin Lesumissa (nykyisin osaa Bremeniä). Pariskunnalla oli kolme lasta. Martha Goldbergin kuvataan olleen ennakkoluuloton, aktiivinen, antelias ja sosiaalinen nainen. Kodin ja perheen hoitamisen lisäksi hän tuki miestään vastaanottovirkailijana, sihteerinä ja kirjanpitäjänä. Hän seurasi häntä usein sairaiden luo ja keitti keittoa köyhille ja erityisen sairaille potilaille. Hän tuki miehensä sosiaalista sitoutumista ja vaikutti siten merkittävästi hänen menestykseensä. Sen jälkeen kun kansallissosialistit valtasivat vallan vuonna 1933 ja rotulait säädettiin vuonna 1935, pariskunta, joka oli aiemmin ollut täysin integroitunut yhteisöön ja erittäin arvostettu ja kuului Burg-Lesumin arvohenkilöiden joukkoon, joutui yhä enemmän ja lopulta täysin eristäytyneeksi.

.
Kristalliyönä Goldbergit ampui heille tuntematon SA Scharführer August Frühling, joka  tuomittiin sodan jälkeen kymmeneksi vuodeksi vankeuteen. Vuodesta 2005 lähtien heidän muistoaan kunnioittaa kaksi "kompastuskiveä" osoitteessa Bremerhavener Heerstraße 18, joka oli perheen koti ja lääkärin vastaanotto.

## Lähteet
Carin Hjulström

**Carin Astrid Maria Hjulström-Livh** (s. 31. elokuuta 1963 Göteborg) on ruotsalainen kirjailija, toimittaja ja televisiojuontaja. Hän on työskennellyt muun muassa *[[Göteborgs-Tidningen]]issä* ja *[[Aftonbladet]]issa* sekä SVT:llä, jossa hänen juontamansa keskusteluohjelma *Carin 21.30* oli hyvin suosittu, kunnes se yllättäen lakkautettiin vuonna 2008. Hjulströmin esikoisromaani *Finns inte på kartan* ilmestyi vuonna 2009. Sen jälkeen hän on kirjoittanut toistakymmentä romaania, joista monissa on päähenkilönä toimittaja Frida Fors.

## Yksityiselämä
Hjulström syntyi ja asui seitsemän ensimmäistä vuottaan Göteborgissa, kunnes perhe muutti Tukholman lähelle Säbyholmiin. Hänen isänsä oli näyttelijä ja elokuvaohjaaja Lennart Hjulström. Näyttelijä Niklas Hjulström on hänen veljensä.

Hjulström oli vuosina 1990–2007 naimisissa radiotuottaja Stefan Livhin kanssa. Heillä on kaksi aikuista lasta.

## Teoksia

* *Finns inte på kartan* (2009)
* *Hitta vilse* (2010)
* *Kajas resa* (2012)
* *Irene Panik* (2014)
* *Kärlek sökes* (2016)
* *Lust och längtan* (2017)
* *Om svar anhålles* (2019, Lennart Hjulströmin kanssa)
* *På en ny nivå* (2019)
* *Bara ett litet mord* (2020)
* *Knappt en droppe blod* (2021)
* *Ett lik för mycket* (2022)
* *Offer i frack* (2024)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hjulström

**Hjulström** on seuraavien ruotsalaisten henkilöiden sukunimi:

* Carin Hjulström (s. 1963), kirjailija, toimittaja ja televisiojuontaja
* Daniel Hjulström, 1700-luvulla elänyt kirkkomaalari
* Niklas Hjulström (s. 1962), näyttelijä ja ohjaaja
Ebba Lindkvist

**Ebba Johanna Lindkvist** (o.s. **Bergman**; 10. maaliskuuta 1882 Tukholma – 5. kesäkuuta 1942 Växjö) oli ruotsalainen näyttelijä ja Ruotsin ensimmäinen naispuolinen elokuvaohjaaja. Hänen Fredrik August Dahlgrenin näytelmään perustuva elokuvansa *Värmländingarna* esitettiin vuonna 1910. Perinteisesti Ruotsin ensimmäisenä naiselokuvaohjaajana on pidetty Anna Hofman-Uddgrenia, mutta tämän ensimmäinen elokuva ilmestyi vasta seuraavana vuonna. Lindkvist ei kuitenkaan tehnyt elokuvan saralla tämän lisäksi kuin yhden roolisuorituksen, vaan hänen uransa keskittyi teatterilavalle. Hänet nimettiin *Värmländingarnan* ohjaajaksi vasta 1970-luvulla, kun elokuvan näyttelijäluetteloa laadittaessa pääosan esittäjä kertoi, että Lindkvist oli "lähimpänä sitä, mitä voidaan pitää ohjaajana".

Lindkvist opiskeli näyttelemistä ja laulua Bertha Tammelinin ja Emil Hillbergin johdolla. Hän päätyi Malmöön Hillbergin johtaman teatteriseurueen mukana vuonna 1902 ja asui Skånessa lähes koko loppuelämänsä tehden tiivistä ammatillista yhteistyötä miehensä, teatteriohjaaja Victor Lindkvistin kanssa. Ebba Lindkvist kuoli keuhkokuumeen aiheuttamiin komplikaatioihin vuonna 1942. Vuonna 2016 perustettiin Ebba-niminen palkinto, joka myönnetään skånelaiselle naispuoliselle elokuvaohjaajalle, -kuvaajalle tai -käsikirjoittajalle.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Colossal Biosciences

**Colossal Biosciences** on yhdysvaltalainen biotekniikkayritys, jonka perustivat sarjayrittäjä Ben Lamm ja geneetikko George Church vuonna 2021. Yritys tavoittelee muun muassa villamammutin, mauritiuksendodon ja pussihukan sekä muiden sukupuuttoon kuolleiden eläinlajien palauttamista.

## Toiminta

### Sukupuutosta palauttaminen

Vuonna 2025 Colossal Biosciences julkisti luomiaan geenimuunneltuja organismeja: mammutille tyypillisillä ominaisuuksilla varustetun villahiiren ja kolme sutta, joiden geenejä muokattiin vastaaviksi kuin hirviösudella. Susiaan yritys kutsuu sukupuutosta palautetuiksi hirviösusiksi, mutta alan riippumattomat asiantuntijat ovat kyseenalaistaneet väitteen ja pitävät niitä sukupuutosta palautetun lajin edustajien sijaan pelkkinä geenimuunneltuina harmaasusina.

### Punasusien kloonaus

Sukupuutosta palauttamisen lisäksi Colossal Biosciences toimii myös uusien sukupuuttojen estämiseksi. Samaan aikaan geenimuunnelluista susista tiedottaessaan yritys ilmoitti kloonanneensa onnistuneesti neljä uhanalaiseksi määriteltyä punasutta. Kloonien DNA on peräisin villeiltä kojootin ja punasuden risteymiltä, jotka eivät ulkonäöltään muistuta punasusia. Yrityksen mukaan niillä on perimässä kuitenkin punasusille tyypillisiä geenimuotoja, jotka eivät vain ilmene yksilöissä. Colossal Biosciences kutsuu punasusikloonejaan nimellä Ghost Wolf ().

Kloonatut sudet elävät aidatulla luonnonsuojelualueella Yhdysvalloissa, eikä niitä aiota vapauttaa luontoon. Kloonien avulla noin parinkymmenen jäljellä olevan yksilön muodostaman punasusipopulaation yksipuoliseksi muuttunutta geenipoolia voitaisiin monipuolistaa, mikä saattaisi vähentää susien hedelmättömyyttä ja synnynnäisiä vaivoja. Susien suojeluun erikoistuneen yhdysvaltalaisen Wolf Conservation Center -järjestön tutkija pitää kloonattuja susia kojootteina niiden alkuperän takia ja vastustaa kloonausta ratkaisuna lajin suojelemiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yrityksen kotisivut
Erika Mace

**Erika Mace** (s. 31. heinäkuuta 2007) on suomalainen koripalloilija. Hän on pituudeltaan 177-senttimetrinen ja pelipaikaltaan takapelaaja. Hän edustaa Korisliigassa Espoo Basket Teamiä.

Mace on Espoo Basket Teamin kasvatti. Hän voitti 16-vuotiaiden Suomen-mestaruuden kaudella 2021–2022, 17-vuotiaiden Suomen-mestaruuden kaudella 2022–2023 ja 19-vuotiaiden Suomen-mestaruuden kaudella 2023–2024.

Mace pelasi EBT:n edustusjoukkueessa Korisliigaa ensimmäisen kerran kaudella 2022–2023 kolmen ottelun verran. Kaudella 2023–2024 hän sai 22 runkosarjaottelussa peliaikaa ottelua kohden yli 31,5 minuuttia. Hänen pistekeskiarvonsa oli 12,3, levypalloja hän otti ottelua kohden 5,9, ja syöttöjä hän antoi ottelua kohden 4,6. EBT ei päässyt tuolla kaudella pudotuspeleihin. Mace valittiin vuoden tulokkaaksi. Kaudella 2024–2025 Mace valittiin Korisliigassa maaliskuun parhaaksi pelaajaksi.

Mace on pelannut 16 maaottelua alle 16-vuotiaiden maajoukkueessa, yhdeksän maaottelua alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa ja 27 maaottelua alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän pelasi vuonna 2024 alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa, joissa Suomi sijoittui kahdeksanneksi. Hän on pelannut myös alle 16-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2023 ja alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2024. Vuonna 2025 hän saavutti alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa hopeaa.

## Lähteet
Anna Kingsford

**Anna Kingsford** (1846–1888) oli englantilainen aktivisti, feministi ja eläintensuojelija.

Kingsford oli varakkaan kauppiaan ja laivanvarustajan tytär, joka perheensä vastustuksesta huolimatta meni naimisiin rakastamansa pappismiehen kanssa. Vuonna 1868 hän kirjoitti feministisen esseen naisten asemasta politiikassa, *Essay on the Admission of Women to the Parliamentary Franchise*. 

Anna Kingsford oli kasvissyöjä ja vastusti eläinkokeita. Hän opiskeli lääketiedettä Pariisissa, ja vuonna 1880 hän kirjoitti väitöskirjan nimeltä "L'Alimentation Végétale de l'Homme", josta hän sai diplomin. Se julkaistiin englanniksi otsikolla "The Perfect Way in Diet". Hän oli yksi ensimmäisistä englatilaisista naispuolisisita lääketieteen tohtoreista.  

Kingsford koki myös, että hänellä oli hengellinen kutsumus levittää sanaa kasvissyönnistä, eläinkokeiden vastustamisesta ja esoteerisesta kristinuskosta.

## Lähteet
Annikki Arola-Anttila

**Elma Unelma Annikki Arola-Anttila** (o.s. *Arola*; 2. joulukuuta 1918 Konnevesi – 29. joulukuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen kuvaamataidonopettaja ja kuvittaja. Hän toimi Suomen Kuvaamataidon Opettajain Liiton puheenjohtajana.

Arola-Anttila opiskeli Taideteollisuuskeskuskoulussa vuosina 1939–1944.

Arola-Anttila kuoli vuonna 2007 ja hänet on haudattu Vantaalla Honkanummen hautausmaalle.

## Kuvitukset
*Laura Pohjanpää: Metsän satuja. Kuvitus Annikki Arola-Anttila. WSOY 1953.
*Yrjö Salo: Jopi Joulutontun saappaat. Kuvitus Annikki Arola-Anttila. WSOY 1953. (Lasten oma kirjasto 7).
*Inkeri Laurinen & Antero Valtasaari (toimittaneet): Neljäs lukukirjani. Kuvitus Annikki Arola-Anttila. WSOY 1954.
*Olga Naukkarinen & Ahti Sonninen: Leikki-liekku. Laululeikkejä lapsille. Kuvitus Annikki Arola-Anttila. WSOY 1960.

## Lähteet
Mario Kart World

**Mario Kart World** on Nintendon kehittämä ja julkaisema videopeli, joka julkaistiin 5. kesäkuuta . Se on yksi peleistä, jotka julkaistiin uudelle Nintendo Switch 2 -konsolille heti sen julkaisupäivänä.

## Pelaaminen
Pelissä on ensimmäisenä *[[Mario Kart]]* -sarjan pelinä avoin pelimaailma, jota pelaajat voivat tutkia vapaasti.
Pelisarjan aiempien osien tapaan *Mario Kart Worldissä* pelaajat ohjaavat Mario-pelisarjan hahmoja, jotka ajavat kilpaa erilaisilla ajoneuvoilla. Kilpailuihin voi osallistua 24 pelaajaa. Aiempiin *Mario Kart* -peleihin verrattuna uusia ominaisuuksia siinä ovat muun muassa vaihtuvat säätilat ja vuorokaudenajat, avoin pelimaailma ja vapaan ajon pelitila, jossa pelaajat voivat ajaa ympäri pelimaailmaa ja tutkia sitä vapaasti.

Toisin kuin aiemmissa sarjan peleissä, *Mario Kart Worldissä* Grand Prix -pelitila ei koostu pelkästään yksittäisistä, peräkkäisistä kilpailuista, vaan pelaajat ajavat niiden välissä radalta toiselle. Uutena pelitilana mukaan tulee Knockout Tour. Siinä 24 pelaajaa kilpailee useammasta radasta koostuvalla reitillä, ja jokaisen kierroksen päätteeksi viimeisillä sijoilla olevat putoavat pois kilpailusta.

## Kehitys
*Mario Kart Worldin* prototypointi alkoi maaliskuussa 2017 alkuperäiselle Nintendo Switchille. Kehittäjät kokivat tehneensä *Mario Kart 8 Deluxen* myötä pelisarjan kaavasta täydellisen, minkä takia he halusivat tällä kertaa viedä pelisarjan avoimeen maailmaan erillisten ratojen sijaan. Koska pelisarja haluttiin viedä kokonaan uudelle tasolle, oli pelin nimi jo alusssa "Mario Kart World" pelkän "Mario Kart 9:n" sijaan. Tästä huolimatta kaikista edeltävistä sarjan peleistä haluttiin ottaa mukaan parhaimmat puolet.

Edeltävissä *Mario Karteissa* radalla pystyi olemaan samaan aikaan 12 pelaajaa, mutta *Mario Kart Worldissa* pelaajia haluttiin olevan 24. Tämä asetti teknisiä haasteita Switchiä ajatellen, ja kehittäjät keskustelivat pelin graafisen tyylin yksinkertaistamisesta, resoluution pudottamisesta ja jopa kuvataajuuden pudottamisesta 30 ruutuun sarjalle totutusta 60 ruudusta. 

Vuonna 2020 pelin kehitys päätettiin kehittäjien helpotukseksi siirtää tuolloin kehitysvaiheessa olleelle Nintendo Switch 2:lle.

## Lähteet
Maantiejuoksun Euroopan-mestaruuskilpailut

**Maantiejuoksun Euroopan-mestaruuskilpailut** on Euroopan yleisurheiluliiton (EAA) järjestämä kilpailu, jossa kilpaillaan tiejuoksussa 10 kilometrin, puolimaratonin ja maratonin pituisilla matkoilla. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran Belgiassa Brysselissä ja Leuvenissa 12.–13. huhtikuuta 2025.

## Lähteet
Ingrid Lundanes

**Ingrid Lundanes** (s. 1997 Ålesund, Norja) on suunnistaja. MM-kilpailuissa Lundanesin paras saavutus on sprintin 22. sija Trekantområdetin MM-kilpailuissa 2022. EM-kilpailuissa hänen paras saavutuksensa on pitkän matkan 11. sija Morin EM-kilpailuissa 2024. Suunnistuksen maailmancupin yksittäisessä osakilpailussa hän on sijoittunut parhaimmillaan kahdeksanneksi Boråsin sprintissä vuonna 2022. Nuorten MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia viestissä vuosina 2016. Henkilökohtaisilla matkoilla hän sijoittui parhaimmillaan pitkällä matkalla yhdeksänneksi molempina vuosina. Seuratasolla hän on voittanut Venlojen viestin IFK Göteborg Orienteringin joukkueessa vuonna 2023.

## Lähteet
Tova Friedman

**Tova Friedman** (s. 7. syyskuuta 1938 Gdynia, Puola) on amerikanjuutalainen kirjailija ja yksi nuorimmista holokaustista selviytyneistä. Hänet lähetettiin viisivuotiaana Auschwitziin yhdessä äitinsä kanssa, isänsä joutuessa Dachaun keskitysleirille. Sodan jälkeen hänen perheensä palasi kotiseudulleen Puolaan, mistä he muuttivat Yhdysvaltoihin Friedmanin ollessa lapsi.

Friedman suoritti kandidaatintutkinnon psykologiasta Brooklyn Collegessa ja maisterintutkinnon kirjallisuudesta City College of New Yorkista, minkä jälkeen hän teki opetustyötä Israelissa kymmenen vuotta. Palattuaan Yhdysvaltoihin hän suoritti maisterintutkinnon Rutgersin yliopistosta sosiaalityöstä. Hän työskenteli yli 20 vuotta psykoterapeuttina. Friedman kirjoitti *Auschwitzin tytär* -muistelmateoksensa yhdessä sotakirjeenvaihtaja Malcolm Brabantin kanssa. Teos julkaistiin englanniksi vuonna 2022. Se päätyi *[[New York Times]]in* bestseller-listalle.

Friedmanista tuli 85-vuotiaana kuuluisa hänen lapsenlapsensa Aron Goodmanin julkaistua Tiktokissa hänen muistojaan holokaustista ja vastauksia katsojien kysymyksiin. Videot saivat syyskuuhun 2021 mennessä 75 miljoonaa näyttökertaa. Vuonna 2025 hän piti puheen Auschwitzin keskitysleirin vapauttamisen 80-vuotismuistotilaisuudessa. 

## Suomennettu teos
* 

## Lähteet
Aksel Møllers Haven metroasema

**Aksel Møllers Haven metroasema** on Kööpenhaminan metron M3-linjan asema, joka sijaitsee Aksel Møllers Havella, Godthåbsvej’n edustalla Kööpenhaminan alueen Frederiksbergin kunnassa. Asema sijaitsee Nuuks Pladsin ja Frederiksbergin asemien välissä. Asema avattiin 29. syyskuuta 2019 ja se sijaitsee maksuvyöhykkeellä 1.

## Lähteet
Pähkinäposkiluikero

**Pähkinäposkiluikero** (*Acanthemblemaria crockeri*) on haukiluikeroihin kuuluva kalalaji. Laji tavataan lämpimistä vesistä Kalifornianlahdelta.

## Koko ja ulkonäkö
Pähkinäposkiluikero voi kasvaa noin 6 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan laji on pitkänomainen. Silmien yläpuolella on haarautuneet pensasmaiset ulokkeet. Kala on väriltään ruskea ja koiraat ovat tummempia kuin naaraat, mutta myös vaaleita koiraita tunnetaan. Molemmilla sukupuolilla on kiduskannessa kookas ruskea laikku. Koiraan ruumiissa on valkoisia pisteitä ja naaraalla rivi punaoransseja laikkuja.

## Levinneisyys ja elintavat
Pähkinäposkiluikeroa tavataan Kalifornianlahdelta aivan sen pohjoisosia lukuunottamatta. Lajin elinympäristöä ovat kivikkoiset riutat. Se elää tyypillisesti matojen tai nilviäisten vanhoissa tukirangoissa. Kalan ravintoa ovat pinenet selkärangattomat eläimet ja kalat. Pähkinäposkiluikeron lisääntymiskausi on keväällä.

## Lähteet
Taalintehtaan koulu

**Taalintehtaan koulu** on suomenkielinen alakoulu, joka sijaitsee Taalintehtaalla Kemiönsaaren kunnassa. Koulu on saanut Vihreä lippu -ympäristösertifikaatin vuonna 2015. Taalintehtaan koulussa annetaan myös esiopetusta.

Taalintehtaan koulu valittiin Vuoden kouluksi vuonna 2015. Valinnan tehnyt Opetusalan ammattijärjestö OAJ perusteli valintaansa kehumalla Taalintehtaan koulun yhteisöllisyyttä, monikulttuurisuutta ja kestävän kehityksen mukaista toimintaa.

Taalintehtaan koulu on rakennettu vuonna 1957.

## Lähteet
Melanie Barcenas

**Melanie Magali Barcenas** (s. 30. lokakuuta 2007 San Diego, Kalifornia) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 163-senttimetrinen ja on edustanut seuratasolla vuodesta 2023 NWSL-sarjassa pelaavaa San Diego Wavea. Hänestä tuli 15-vuotiaana sarjahistorian nuorin pelaaja.

Barcenas on pelannut huhtikuulle 2025 mennessä 20 sarjaottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin. Hän oli mukana voittamassa vuoden 2024 NWSL Challenge Cupia. Barcenas pelasi vuosina 2022–2024 Yhdysvaltain alle 17-vuotiaiden naisten maajoukkueessa 16 ottelua, joissa hän iski viisi maalia. Hän sai maajoukkueen kanssa pronssia vuoden 2024 alle 17-vuotiaiden naisten MM-kilpailuista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Valentina Kameníková

**Valentina Kameníková** (1930–1989) oli Ukrainassa syntynyt, uransa Tšekkoslovakiassa luonut pianisti.

Kameníková levytti 1960–1980-luvuille Supraphonille muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartin, Ludwig van Beethovenin ja Pjotr Tšaikovskin teoksia. Hän sai opetusta Heinrich Neuhausilta. Hän konsertoi silloisessa rautaesiripun takaisessa Itä-Euroopassa ja saavutti laajaa suosiota siellä, mutta jäi huonosti tunnetuksi länsimaissa. Kameníková työskenteli opettajana Prahassa, jossa hänen opiskelijoidensa joukossa oli Ivan Klánský. Hän istui Kansainvälisen Paloma O’Shea -pianokilpailun tuomariston jäsenenä vuonna 1976.

## Lähteet
DiDi Haračić

**Dijana ”DiDi” Haračić** (s. 12. huhtikuuta 1992 Sarajevo) on bosniahertsegovinalainen jalkapallomaalivahti, joka on pituudeltaan 175-senttimetrinen. Hän on pelannut koko peliuransa Yhdysvaltojen NWSL-sarjassa ja on edustanut vuodesta 2025 San Diego Wavea.

Haračić ei ole pelannut huhtikuulle 2025 mennessä nykyisessä seurassaan yhtään sarjaottelua. Hän on edustanut Bosnia ja Hertsegovinan naisten A-maajoukkuetta yhteensä kahdeksassa ottelussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Marine Alutech

**Marine Alutech Oy Ab** on suomalainen yritys, joka valmistaa erikoisrakenteisia veneitä sotilas- ja viranomaiskäyttöön. Yritys perustettiin vuonna 1991, ja sen kotipaikka on Teijo Salossa.

## Historia
Marine Alutech perustettiin vuonna 1991, mutta veneitä valmistettiin Teijon telakan alaisuudessa jo vuodesta 1985. Niko Haro peri isältään paikan toimitusjohtajana 1998, ja yritys suuntasi kansainvälisille markkinoille. Marine Alutech luovutti 30:n ensimmäisen vuotensa (1991–2021) aikana 522 venettä. Veneitä on myyty useisiin maihin.

Marine Alutech ja saksalainen Schiffswerft Gebrüder Friedrich Kiel solmivat loppuvuodesta 2025 sopimuksen, jonka nojalla Marine Alutechin veneitä aletaan valmistamaan saksalaistelakalla Kielissä.

## Tuotteet
Marine Alutech on erikoistunut noin 5–25 metriä pitkiin nopeisiin veneisiin, joiden rungot ovat alumiinia ja komposiitteja. Useat veneet käyttävät vesisuihkupropulsiota, ja saavuttavat yli 40 solmun (~74&nbsp;km/h), jopa 50 solmun (~93&nbsp;km/h) huippunopeuden. Yrityksen asiakkaat ovat lähinnä sotilas- ja viranomaistoimijoita, joten veneet voidaan varustaa monentyyppisillä järjestelmillä ja aseistuksella, kuten konekivääreillä. Veneitä varustellaan esimerkiksi partio-, pelastus- ja taistelukäyttöön.

Marine Alutechin tunnetuimpia tuotteita ovat Watercat-sarjan veneet, joihin lukeutuu muun muassa Suomen merivoimien Jurmo- (Watercat M12) ja Jehu (Watercat M18) -luokkien kuljetus- ja maihinnousuveneet.

### Kuvia tuotteista

Tiedosto:PV272 Kemi 20120802.JPG|Suomen rajavartiolaitoksen partiovene *PV272* (Watercat 1300)
Tiedosto:16 M+1041 Pollux Lago Maggiore 190622.jpg|Sveitsin asevoimien Patrouillenboot 16 (Watercat 1250 Patrol) -tyypin partiovene
Tiedosto:Jurmo U602 Kotka 2013 1.JPG|Suomen merivoimien Jurmo-luokan vene U602 (Watercat M12)
Tiedosto:Pilot112SEKarlshamn20080319.jpg|Ruotsalainen luotsivene *[[Pilot 112 SE]]*
Tiedosto:18-09-01-Boote-Helsinki RRK8381.jpg|Suomen Meripelastusseuran pelastusvene *[[Rautauoma]]* (Watercat 1500 Patrol III)


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yrityksen oma sivusto
Owey

**Owey** () on saari Irlannin Atlantin valtameren rannikolla Donegalin kreivikunnassa. Pinta-alaa sillä on noin 1,2&nbsp;km². Saari on nykyisin asumaton. Viimeiset vakituiset asukkaat lähtivät 1970-luvulla, mutta joitakin saaren vanhan kylän rakennuksia on kunnostettu kausittaiseen käyttöön. 

## Maantiede

Owey sijaitsee Irlannin Atlantin valtameren rannikolla Donegalin kreivikunnassa Golan ja Arranmoren saarten välissä. Mantereesta sitä erottaa Cruit Island. Pinta-alaa saarella on noin 1,2&nbsp;km². Saaren eteläosassa on pieni satama, saaren vanhan kylän keskusta ja hedelmällistä ruohikkoaluetta. Saaren pohjoisosa on sen sijaan karua kivikkoa ja merenrantakallioita. Kallioilla on useita luolia.

## Historia

Oweyn iirinkielinen nimi *Uaigh* tarkoittaa luolaa. Saari asutettiin noin 300 vuotta sitten. Suurimmillaan saari oli 1920- ja 1930-luvuilla, jolloin siellä oli 120 asukasta. Saaren asukasluku lähti kuitenkin monien Irlannin saarten tapaan laskuun. Viimeiset kaksi saarella vakituisesti asunutta perhettä jättivät sen taakseen vuonna 1977. Saaren keskuskylän rakennukset hylättiin, kunnes joitakin niistä alettiin kunnostaa kausittaiseen käyttöön 2000-luvulla. Tästä huolimatta saari ei ole edelleenkään sähköverkossa, eikä sillä ole juoksevaa vettä.

## Väestö
Oweylla ei ole nykyisin vakituista asutusta, mutta saarella asuu kausittain etenkin vuoden lämpiminä kuukausina 20-30 henkilöä.

## Lähteet
Nya Harrison

**Nya Harrison** (s. 9. marraskuuta 2002) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on edustanut vuodesta 2025 NWSL-sarjassa pelaavaa San Diego Wavea. Harrison pelasi vuonna 2020 yhden ottelun Yhdysvaltain alle 18-vuotiaiden naisten maajoukkueessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mechthild Magdeburgilainen

**Mechthild Magdeburgilainen** (n. 1207 tai 1210, jossain Magdeburgin seudulla Saksassa – 1282 tai 1294, Eisleben) oli saksalainen nunna, kirjailija ja kristillinen mystikko.

## Elämä
Mechthildin taustasta ja yksityiselämästä ei tiedetä paljoa. Hänen oletetaan olleen aatelista syntyperää, sillä hänen kielenkäyttönsä viittaa ylhäissäätyiseen kasvatukseen. 12-vuotiaasta saakka hän sai päivittäin mystisen Jumala-kokemuksen, joita hän kirjoituksissaan nimittää ”tervehdyksiksi”. Vuonna 1230 hän jätti perheensä ”elääkseen Jumalan rakkaudessa” ja muutti Magdeburgiin, missä hän eli 40 vuotta begiininä, hengelliselle elämälle omistautuneena maallikkonaisena. Hengellistä ohjausta hän sai dominikaaniveljiltä, etenkin rippi-isältään Heinrich Hallelaiselta, joka vuonna 1250 suostutteli hänet kirjoittamaan näkynsä ja mystiset kokemuksensa muistiin. Mechthildin kirjoittamat tekstit, kuusi osaa hänen myöhemmin seitsenosaisesta ”Jumaluuden virtaava valo” (*Das fließende Licht der Gottheit)* -teoksestaan, Heinrich kokosi ja varusti otsikoilla.

Mechthild kertoo teoksessaan elämänsä Magdeburgissa olleen täynnä sisäisiä ja ulkoisia koettelemuksia, ja hän poti myös vaikeita sairauksia. Vuoden 1270 tienoilla Eislebenin lähellä sijaitsevan Helftan cistersiläisluostarin oppineet nunnat ottivat hänet luokseen ja kirjoittivat muistiin hänen ilmestystensä seitsemännen kirjan. Mechthild eli viimeiset vuotensa Helftan luostarissa ja kuoli siellä, eri lähteiden mukaan 1282 tai 1294.

## Tuotanto
Mechthildin ”Jumaluuden virtaava valo” kertoo hyvin yksilöllisellä, voimakkaalla kuvakielellä kirjoittajansa mystisistä kohtaamisista ja keskusteluista Jumalan kanssa. Kristityn Jumala-suhdetta kuvataan rakkautena, jonka kuvauksessa on yhtymäkohtia keskiaikaiseen minne-lyriikkaan; ainutlaatuista on myös Jumalan kuvaaminen kaipaavana rakastajana. Kirja on tarkoitettu viestiksi kristityille ja kirkonmiehille, joiden tulisi löytää voimakkaampi ja henkilökohtaisempi Jumala-suhde. Mechthild näki kirkon olevan vaarassa rappeutua ja tyhjentyä sisäisesti ja arvosteli ankarasti esimerkiksi mukavaa elämää viettäviä korkeita kirkonmiehiä, joita hän nimitti ”löyhkääviksi pukeiksi”.

”Jumaluuden virtaava valo” kirjoitettiin keskialasaksan kielellä, mutta sen alkuperäinen teksti on kadonnut. Nykyään tunnetut laitokset perustuvat Mechthildin elinaikana laadittuun osittaiseen latinannokseen sekä 1300-luvulla syntyneeseen alemannilais-yläsaksalaiseen käännökseen.

## Jälkimaine
Asteroidi 873 Mechthild on nimetty hänen mukaansa.

## Lähteet
GT World Challenge Europe -kausi 2025

**GT World Challenge Europe 2025** oli GT World Challenge Europe -sarjan kausi vuonna 2025. Kaudella ajettiin kymmenen kilpailua Endurance Cup ja Sprint Cup -sarjoissa.

Renkaat sarjaan toimitti aiempien vuosien tapaan Pirelli. Kaudella oli mukana kymmenen autovalmistajaa. Kilpailijat jakaantuvat Pro, Gold cup, Silver cup ja Bronze cup luokkiin.

## Kilpailukalenteri
Kaudella ajettiin varsinaisten kilpailujen lisäksi kaksi *prologia* Paul Ricardin radalla (10.&ndash;11. maaliskuuta) ja Span radalla (13.&ndash;14. toukokuuta).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 2025 Entry Lists, osallistujaluettelot
Hana Zagorová

**Hana Zagorová** (6. syyskuuta 1946 Petřkovice, Ostravan seutu – 26. elokuuta 2022) oli tšekkiläinen laulaja.

Zagorová sai ensimmäisen kerran julkisuutta 17-vuotiaana osallistuessaan paikalliseen laulukilpailuun. Hän valmistui Brnon Janáček-akatemiasta ja aloitti 1960-luvun loppupuolella säännöllisen esiintymisen televisiossa. Hän teki yhteistyötä eri yhtyeiden kanssa ja äänitti ensimmäisen albuminsa *Bludičkan* (1970) Václav Zahradníkin orkesterin kanssa. Zagorová muutti 1970-luvun alkupuolella Prahaan ja aloitti levyttämisen Tšekkoslovakian radion tanssiorkesterin kanssa. Hän oli vuosina 1972–1974 vieraileva esiintyjä Prahan Semafor-teatterissa. 1970-luvun loppupuolella Zagorová piti Tšekkoslovakiassa useita konsertteja italialaisen laulaja Drupin kanssa. Hän alkoi esiintyä myös Stanislav Hložekin ja Petr Kotvaldin duon kanssa.

Zagorová oli uransa huipulla 1980-luvulla ja kiersi myös kotimaansa ulkopuolella. Kesäkuussa 1989 hän allekirjoitti Peruskirja 77 -liikkeen Několik vět -vetoomuksen, jossa vaadittiin poliittisten vankien vapauttamista ja sananvapautta. Zagoroválta kiellettiin esiintyminen, kunnes kommunistinen hallinto kaatui kuukausia myöhemmin. Ensimmäisen julkisen esiintymisensä tämän jälkeen hän teki marraskuussa 1989, jolloin hän lauloi Venceslauksen aukiolla Jaroslav Hutkan kanssa. Zagorová solmi toisen avioliittonsa vuonna 1992. Hänen uusi puolisonsa oli oopperalaulaja Štefan Margita, jonka kanssa hän myös levytti.

Zagorová sai Hall of Fame -tunnustuksen Anděl-palkintojen jakotilaisuudessa vuonna 2015. Hänen viimeinen albuminsa *Já nemám strach* ilmestyi vuonna 2018. Zagorová kärsi pitkäaikaisista terveysongelmista, jotka pahenivat koronainfektioon sairastumisen myötä syyskuussa 2020. Hän perui kaikki jäljellä olleet työsitoumuksensa elokuussa 2021. Uransa aikana Zagorová julkaisi yhteensä kymmeniä albumeita ja äänitti lähes 900 laulua. Hänelle myönnettiin kaikkiaan yhdeksään otteeseen Zlatý slavík -palkinto.

## Lähteet
Kentin prinsessa Michael

**Kentin prinsessa Michael** (oik. **Marie-Christine von Reibnitz**, s. 15. tammikuuta 1945)   on Kentin prinssi Michaelin puolisona Englannin kuninkaallisen perheen jäsen. Koska hän ei ole kuninkaallista syntyperää, häntä ei kutsuta Kentin prinsessa Marie-Christineksi, vaan aviomiehensä nimellä.

Prinssi ja prinsessa vihittiin Wienissä vuonna 1978. Heillä on kaksi lasta. Prinsessan aikaisempi avioliitto pankkiirin kanssa julistettiin mitätöidyksi ennen kuninkaallisia häitä.

Opiskeltuaan kuvataidetta Victoria & Albert Museumissa 1970-luvun alussa prinsessa työskenteli viisi vuotta sisustussuunnittelijoiden harjoittelijana Lontoossa ennen kuin hän alkoi toimia alalla itsenäisesti. Prinsessa on julkaissut kolme tietokirjaa, omaelämäkerrallisen teoksen ja kolme historiallista romaania.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kotisivut
Pekka Lara

**Pekka Tapani Lara** (s. 21. lokakuuta 1954 Tampere) on suomalainen teatteriohjaaja.

## Ura
Uransa alussa Lara toimi vapaana ohjaajana 1984–1985 sekä ohjaajana ja dramaturgina Imatran kaupunginteatterissa 1985–1991. Lara on ohjannut useita Forssan teatterin tuotantoja 2000-luvulla.

Laran Imatran kaupunginteatteriin ohjaamia näytelmiä ovat muun muassa *Kuolleet sielut* (1986), *[[Niskavuoren Heta (näytelmä)|Niskavuoren Heta]]* (1987), *[[Tukkijoella (näytelmä)|Tukkijoella]]* (1987), *[[Niskavuoren naiset]]* (1990), *Kalle Aaltosen morsian* (1992), *[[Tulitikkuja lainaamassa]]* (1993) ja *Syntipukki* (1994).

Forssan teatteriin Lara on ohjannut esimerkiksi näytelmät *Maan päällä paikka yksi on* (2003), *[[Punahilkka]]* (2004), *Adalminan helmi* (2005), *Häräntappoase* (2006), *Pessi ja Illusia* (2007), *Anna Karenina* (2008), *[[Juurakon Hulda]]* (2010), Aladdin ja Taikalamppu (2011), *Punainen viiva* (2012) ja *Kolme iloista rosvoa* (2013).

## Lähteet
*

### Viitteet
Aada Pekkalainen

**Aada Pekkalainen** (s. 1995) on suomalainen koripalloilija. Hän on pituudeltaan 179-senttimetrinen ja pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa Korisliigassa Espoo Basket Teamiä.

Pekkalainen on Naantalin Koripalloilijoiden kasvatti. Hän on edustanut I-divisioonassa Turun Rientoa kausina 2016–2021 ja Hyvinkään Pontevaa kausina 2022–2024. Hänet valittiin I-divisioonassa vuoden pelaaksi kaudella 2018–2019. Hän siirtyi Korisliigassa pelaavaan Espoo Basket Teamiin kesällä 2024.

## Lähteet
Enghave Pladsin metroasema

**Enghave Pladsin metroasema** on Kööpenhaminan metron M3-linjan asema, joka sijaitsee Enghave Pladsilla Kööpenhaminan Vesterbron kaupunginosassa. Asema sijaitsee Kööpenhaminan päärautatieaseman ja Frederiksberg Allén asemien välissä. Asema avattiin 29. syyskuuta 2019 ja se sijaitsee maksuvyöhykkeellä 2.

## Lähteet
Ghost of Yōtei

**Ghost of Yōtei** on Sucker Punchin kehittämä toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin 2. lokakuuta  PlayStation 5:lle.

## Pelaaminen
Peli on seuraaja *[[Ghost of Tsushima]]lle*, mutta päähenkilö, tapahtumapaikka ja aikakausi on eri. Peli sijoittuu Hokkaidon saarelle Yōtei-vuoren ympäristöön vuoteen 1603. Päähenkilö on nimeltään Atsu, joka pyrkii kostamaan hänen perheensä tappamisesta. Kehittäjät ovat kertoneet pelin avoimen pelimaailman olevan vähemmän itseään toistava kuin aiemmassa osassa.
Atsu voi käyttää useita eri aseita, mukana ovat muun muassa katana, keihäs, kusarigama, odachi ja kaksoismiekat. Aseille on omat päivityksensä ja mukana on myös heitettäviä aseita. Pelissä voi jälleen valita japaninkielisen puheen ja tekstityksen. Pelissä on eri elokuvaohjaajien tyylien mukaiset asetukset elokuvamaiselle kokemukselle. Aikakausi on taistelevien valtioiden aikakauden jälkeen, jolloin on rauha ja sotureille ei ole tarvetta. Useat heistä päätyivät Ezoon (nykyinen Hokkaido), jonka väestön näkökulmasta Atsu on onryō (koston henki).

## Kehitys
Pelin kehittäjät viettivät aikaa Hokkaidossa tutustuen paikalliseen maisemaan, ihmisiin ja taiteeseen. Kaukaisen maaston renderöintiä on parannettu, paikallisen sumun käsittelyä on kehitetty ja peliin on lisätty revontulien esitys. Aiemmassa pelissä ei ollut tukea ilmiöille taivaalla. Tuulen käyttö opastuksena on kehittynyt kiertämään suurien kohteiden ympäri.

## Vastaanotto
Peli sai *[[The Guardian]]in* arvostelussa neljä tähteä viidestä.

Peli sai *[[Game Informer]]in* arvostelussa arvosanaksi 9.25/10. Arvostelussa mainittiin, ettei peli muutu radikaalisti *[[Ghost of Tsushima]]sta*, joka ei haittaa koska Sucker Punch onnistui pelimekaniikassa ensimmäisellä kerralla. Pelin sanotaan olevan parannus narratiivissa ja hahmoissa.

## Lähteet
Agnes Braunschweigilainen

**Agnes Braunschweigilainen** (k. 1434) oli Mecklenburgin herttuatar ja Albrekt Mecklenburgilaisen toinen puoliso. Agnesia voidaan pitää eräänlaisena Ruotsin kuningattarena, sillä avioituessaan Albrektin kanssa vuonna 1396 tämä ei ollut vielä luopunut vaatimuksistaan Ruotsin kruunuun, vaikka hänet oli syrjäytetty valtaistuimelta jo vuonna 1389. Albrekt luopui lopullisesti kruunuvaatimuksistaan vasta vuonna 1408.

Agnes oli Braunschweigin herttuan Magnus II:n tytär ja hänen äitinsä oli Katarina, Anhalt-Bernburgin ruhtinaan Bernhard III:n tytär. Agnes ja Albrekt avioituivat Schwerinissä helmikuussa 1396, samaan aikaan kun Albrektin poika Erich avioitui Pommerin herttuan Bogislaw VI:n tyttären Sofian kanssa. Agneksen ja Albrektin avioliitosta syntyi poika Albrecht, josta tuli myöhemmin Mecklenburgin herttua.

Agnes jäi leskeksi vuonna 1412 Albrektin kuoltua ja eli vielä poikansa Albrechtin kuoleman (1423) jälkeenkin, menehtyen itse vuonna 1434. Agnes on haudattu Gadebuschiin, kun taas Albrektin hautamuistomerkki sijaitsee Doberanin luostarissa Mecklenburgissa.

## Lähteet
Ulla Smidje

**Ulla Vendela Smidje** (26. joulukuuta 1925 Ullared – 28. marraskuuta 1972 Göteborg) oli ruotsalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Inga-Lenan roolista elokuvassa *[[Maastamuuttajat (elokuva)|Maastamuuttajat]]* (1971).
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Anna Juusten

**Anna Juusten** (k. 1642) oli piispa Paulus Juustenin tytär ja useiden merkittävien suomalaisten aatelis-, kauppias- ja pappissukujen kantaäiti. Hänet nostettiin esiin Suomen Sukututkimusseuran ensimmäisessä vuosikirjassa 1917, jossa Kustavi Grotenfelt korosti naislinjaisen periytymisen merkitystä sukututkimuksessa.

Anna Juustenin tarkkaa syntymäaikaa ei tiedetä, mutta hän syntyi todennäköisesti 1560-luvulla. Hänen äitinsä Anna Sigfridintytär oli Viipurin linnanvoudin Sigfrid Matsinpojan tytär. Anna Juusten solmi ensimmäisen avioliittonsa saksalaisen kauppiaan Henrik Stråhlmanin kanssa noin 1580-luvun puolivälissä. Pariskunnalle syntyi kuusi aikuiseksi elänyttä lasta ennen Henrik Stråhlmanin kuolemaa 1592. Kolmen vuoden leskeysajan jälkeen Anna avioitui Viipurin pormestari Hans Cröellin kanssa vuonna 1595. Tästäkin liitosta syntyi kuusi lasta. Hans Cröell kuoli 1627, minkä jälkeen Anna eli leskenä perimässään Juustilan kartanossa kuolemaansa saakka.

Anna Juusten oli taloudellisesti menestynyt. Hän sai elinikäisen rälssioikeuden Viipurin Nuoran tilaan 1594 ja Kärstilään 1622. Hän peri äidiltään Juustilan, jonka omistuksesta syntyi riita hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1643. Tuolloin hänellä oli elossa yhdeksän lasta, joista kolme ensimmäisestä ja kaikki kuusi toisesta avioliitosta.

Anna Juustenin lukuisista jälkeläisistä polveutuvat muun muassa Stråhlmanin, Thesleffin, Piperin, Rosencröelin, Ruuthin, Bernerin, Winterin, Söderhelmin, Björksténin, Lagusin, Heinriciusin, Franzénin, Collanin, von Haartmanin, Lavoniusin, Grotenfeltin, Affleckin, Hackmanin, Poppiusin, Fabritiusin, Cygnaeusin ja Meinanderin suvut.

## Lapset
### Ensimmäisestä avioliitosta Henrik Stråhlmanin kanssa
* Hans Stråhlman (s. 1580-luku, k. 1627), kapteeni
* Paulus Stråhlman (s. 1580-luku, k. 1630-luku), luutnantti
* Henrik Stråhlman (s. 1580-luku, k. 1628), luutnantti
* Peter Stråhlman (s. 1580-luku, k. 1657), hospitaalivouti
* Catharina Stråhlman (k. 1651), puolisot: 1) raatimies Hans Thesleff, 2) Käkisalmen lainlukija Herman Böök
* Maria Stråhlman (k. 1651), puolisot: 1) kauppias Berndt Piper, 2) raatimies Hans Schlegel

### Toisesta avioliitosta Hans Cröellin kanssa
* Johan Cröell (Rosencröel) (k. 1666), Viipurin pormestari, everstiluutnantti
* Samuel Cröell (s. n. 1600, k. 1667), lääninsihteeri, verotarkastaja
* Tytär, puoliso Nevanlinnan kirkkoherra Henricus Martini
* Tytär, puoliso Viipurin pormestari Antonius Rosenbröijer
* Catharina Cröell, puoliso raatimies Hans Schmidt
* Elisabet Cröell, puolisot: 1) kauppias, raatimies Jacob Bertilinpoika Ruuth (s. 1595, k. 1629), 2) kauppias Johan Vogel

## Lähteet
Edel Saunte

**Edel Margareta Enrica Els Høst Saunte** (13. maaliskuuta 1904 Næstved – 22. marraskuuta 1991 Helsingør) oli tanskalainen juristi ja sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi kansankäräjäedustajana vuosina 1947–1962. Saunte johti Tanskan naisliittoa vuosina 1936–1941.
## Lähteet
Kiia Mäntylä

**Kiia Mäntylä** (s. 11. kesäkuuta 2004) on suomalainen koripalloilija. Hän on pituudeltaan 183-senttimetrinen ja pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa Korisliigassa Espoo Basket Teamiä.

Mäntylä on Espoo Basket Teamin kasvatti. Hän on pelannut seuran edustusjoukkueessa Korisliigaa kaudesta 2020–2021 alkaen.

Mäntylä on pelannut 21 maaottelua alle 16-vuotiaiden maajoukkueessa, neljä maaottelua alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa ja kolme maaottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän pelasi vuonna 2019 alle 16-vuotiaiden EM-kilpailuissa.

## Lähteet
Puerto La Esperanza (Paraguay)

**Puerto La Esperanza** eli vanhalta, mutta edelleen usein käytetyltä nimeltään **Puerto Sastre** on pikkupikkakunta Paraguay Alto Paraguayn departementissa Paraguayjoen varrella. Se perustettiin tanniinisatamana vuonna 1905.

## Maantiede
Puerto La Esperanza sijaitsee Paraguayn Alto Paraguayn departementissa Paraguayjoen varrella joen Chacon puoleisella rannalla 358 kilometriä maan pääkaupunki Asunciónista pohjoiseen. Paikkakunta on nykyisin osa Carmelo Peraltan piirikuntaa.

## Historia
Puerto La Esperanzan perusti alkujaan nimellä Puerto Sastre argentiinalaisen laivanvarustaja Nicolás von Mihanovichin yhtiö Campos y Quebrachales Puerto Sastre vuonna 1905. Paikka sai alkuperäisen nimensä Carlos Casado del Alisalin lesken Ramona Sastre de Casadon mukaan. Hän oli myynyt suuren perimänsä maa-alueen paikalta Mihanovichin uudelle yhtiölle, joak pyrki puolestaan laajentamaan toimintaansa Paraguayjoella. Puerto Sastresta tuli Puerto Casadon jälkeen Paraguayn toinen tanniinisatama. Tanniinia valmsitettiin quebrachopuusta, jota tuotiin paikalle Chacon alueelta kapearaiteista rautatietä pitkin. Tanniinin maailmanmarkkinahinnat romahtivat myöhemmin ja paikka taantui. Campos y Quebrachales Puerto Sastre lopetti toimintansa vuonna 1964. Puerto Sastresta tuli yksinomaan karjankuljetukseen käytetty satama. Se sai uuden virallisen nimen Puerto La Esperanza vuonna 1976, mutta sen vanhaa nimeä käytetään edelleen yleisesti.

## Lähteet