open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kontospää

**Kontospää** (, ) on 402 metriä korkea tunturi Lapissa Venäjän rajalla. Tunturin huipun läpi kulkee Suomen ja Venäjän raja.

Kontospään ympäristö on pääosin tasaista, mutta etelässä on mäkisempää. Tunturin lähialue on hyvin harvaan asuttua: asukkaita on vain kaksi neliökilometriä kohden.

Kontospään ympäristö kuuluu subarktiseen ilmastovyöhykkeeseen. Seudun vuotuinen keskilämpötila on −4 °C. Lämpimin kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on 13 °C, kylmin taas helmikuu, jolloin keskilämpötila on −18 °C.

## Lähteet
*Kontospää *Karttapaikka.* Maanmittauslaitos.

### Viitteet
Paul Delph

**Paul Lee Delph** (28. helmikuuta 1957 Cincinnati, Yhdysvallat – 21. toukokuuta 1996 Cincinnati, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, tuottaja, studiomuusikko ja äänisuunnittelija.

Delph suoritti sekä pianon että säveltämisen loppututkinnon University of Cincinnati College Conservatory of Musicissa ja muutti Hollywoodiin 20-vuotiaana. Delph soitti erilaisissa big band-, jazz-rock- ja rock-yhtyeissä ja liittyi vuonna 1978 Empire-yhtyeeseen, joka ei kuitenkaan saanut levytyssopimusta.

Delph lauloi ja soitti koskettimia 1980-luvulla Zoo Drive -yhtyeessä, joka esitti kappaleen ”North Shore Roar” elokuvassa *Pohjoisrannikko* (North Shore, 1987).
Delph sävelsi musiikkia elokuviin ja televisiosarjoihin. Hän lauloi kappaleiden ”Fight to Survive” ja ”On My Own” kaksoisversiot elokuvaan *[[Bloodsport – viimeiseen asti]]* (Bloodsport, 1988) ja ”Only One Thing” elokuvaan *Klik – kohtalokas kuva* (No Small Affair, 1984).

Delph oli osallisena useiden artistien, kuten Bryan Adams, Alice Cooper, Donna Summer, Suzi Quatro, The Weather Girls ja Jon Anderson, levyillä. Delph soitti syntetisaattoria The Weather Girlsin kappaleella ”It's Raining Men” (1982) ja oli kosketinsoittaja ja taustalaulaja Alice Cooperin albumilla *[[Constrictor]]* (1986). Delph tuotti Jimmie Spheerisin viimeisen levyn *Spheeris* (1984).

Delph kertoi sukulaisilleen vuonna 1992 sairastavansa aidsia. Albumi *A God That Can Dance* valmistui vuonna 1995.

## Diskografia
### Sooloalbumit

* *Release* (1992)
* *A God That Can Dance* (1995, virallinen julkaisu 2003)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Paul Delphin muistosivu
Olufuko

**Olufuko** on ovambojen tyttöjen aikuistumisrituaali. Rituaali on tunnettu Pohjois-Namibian eri osissa nimillä Ohango, Olufuko tai Efundula. Namibiaan 1870-luvulla saapuneet suomalaiset lähetyssaarnaajat vastustivat rituaalia, koska pitivät sitä pakanallisena. Martti Rautanen kielsi nuoria osallistumasta olufuko-rituaaliin ja uhkasi siihen osallistuvia naisia kirkosta erottamisella. Vuonna 2012 rituaali herätettiin uudelleen henkiin Outapin kaupungissa vuosittain elo-syyskuussa järjestettävän Olufuko-festivaalin muodossa. Olufuko-festivaali on saanut tukea muun muassa presidentti Sam Nujomalta, joka korosti Namibian omaa kulttuuriperinnettä. Namibian evankelisluterilainen kirkko sen sijaan on vastustanut uskonnollisista syistä, pakanallisena pitämänsä, rituaalin elvyttämistä. Ihmisoikeusjärjestö Namrights puolestaan väittää rituaalin johtavan lapsiavioliittoihin.

Lovisa T. Nampalan mukaan rituaalin ollessa voimissaan uskottiin, että olufukoon osallistumattomille naisille syntyvät lapset toisivat epäonnea yhteisölleen. Olufuko-rituaali suojeli naista ja hänen perhettään häpeältä, jos nainen tuli raskaaksi. Rituaalin yhteydessä miehet pystyivät kosimaan naisia, mikä ei ole osa nykyaikaista Olufuko-festivaalia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Áile Jávo

**Áile Jávo** (s. 4. tammikuuta 1978) on norjansaamelainen poliitikko, joka asuu Kaarasjoen kunnassa. Hän on ollut mukana saamelaispolitiikassa 18-vuoden iästä lähtien ja edustaa Norjan saamelaisten valtakunnallista yhdistystä (NSR, Norgga sámiid riikkasearvi). Jávo johti saamelaisjärjestöjen yhteistyöelintä Saamelaisneuvostoa vuosina 2013–2017 ja oli tällöin usein esillä tiedotusvälineissä. Nyttemmin hän työskentelee pääsihteerinä Saamelaisneuvoston sihteeristössä Norjan Kaarasjoella.   

Javo on ollut ehdokkaana Norjan saamelaiskäräjille ainakin vuoden 2013 vaaleissa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tim Ellis (26.6.2015) Arctic Indigenous Leaders Urge Cooperation Over Conflict in Far North  (kuac.org)
* Rebecka Snefuglli Sondell (11.12.2015) Who speaks up for the Sami people in Paris?   (thebarentsobserver.com)
Hanna Kekäläinen

**Johanna (Hanna) Kekäläinen** (26. elokuuta 1903 Kuopion maalaiskunta – 3. syyskuuta 1964 Kuopio) oli suomalainen yleisurheilija, joka edusti Kuopion Rientoa. Kekäläisen päälaji oli keihäänheitto, mutta hän kilpaili myös muun muassa pikajuoksussa. Kekäläinen oli aikansa parhaita TUL:n naisyleisurheilijoita.

Vuoden 1925 Frankfurtin työläisolympialaisissa Kekäläinen osallistui keihäänheiton ohella 3-otteluun ja 4×100 metrin viestiin. Keihäässä ja 3-ottelussa Kekäläinen ei menestynyt, mutta viestissä TUL:n joukkue sijoittui Saksan työläisurheiluliiton jälkeen toiseksi. Vuonna 1928 Kekäläinen voitti keihäänheiton Moskovan spartakiadeissa tuloksella 30,52. Hän voitti keihäänheiton myös  kansainvälisessä kilpailussa Helsingissä 1927 sekä TUL:n mestaruuskilpailuissa 1928.

Kekäläisen ennätys keihäänheitossa oli 33,37, jonka hän heitti vuonna 1925 Helsingissä Eläintarhan kentällä järjestetyissä työläisolympialaisten valintakilpailuissa. Naisten Suomen ennätys oli tuolloin 30,45, mutta Kekäläisen lukemia ei hyväksytty SE-tulokseksi, koska hän oli TUL:n urheilija. Virallinen maailmanennätys oli tuolloin 27,24. 

Kekäläisen kilpaura loppui vuonna 1928, jolloin hänet erotettiin TUL:stä, kun Kekäläinen osallistui Moskovan spartakiadeihin vastoin liiton johdon määräystä. Ammatiltaan hän oli kirjaltaja.

## Lähteet
Historiaa tehdään öisin

**Historiaa tehdään öisin** (tunnetaan myös nimellä **Spy Games** )on Ilkka Järvi-Laturin ohjaama toimintaelokuva ja romanttinen komedia vuodelta 1999. Elokuvan päähenkilöinä on Helsingissä asuva pariskunta, josta Harry on CIA:n ja Natasha SVR:n agentti. Harry ja Natasha päätyvät toimimaan toisiaan vastaan tapauksessa, jossa tärkeää tietoa sisältävä videokasetti yritetään viedä Venäjälle.

Elokuva on kuvattu Helsingin Fabianinkadulla,Tähtitorninmäellä, Kaapelitehtaalla, VR:n veturihalleilla, Eiran sairaalassa, Alekanterinkadulla sekä Kirkkomummen Hvitträskissä ja  Anjalankoskella.

Kansainvälisen tuotannon päärooleissa nähdään yhdysvaltalainen Bill Pullman ja ranskalainen Irène Jacob, sivurooleissa muun muassa saksalainen Udo Kier, yhdysvaltalainen Bruno Kirby ja ranskalainen André Oumansky. Suomalaisnäyttelijöistä sivurooleissa ovat muun muassa Janne Kinnunen, Linda Zilliacus, Hannu Kivioja, Kari Väänänen, Vesa-Matti Loiri ja Kati Outinen.

## Lähteet
Mia Blichfeldt

**Mia Blichfeldt** (s. 19. elokuuta 1997 Solrødin kunta) on tanskalainen sulkapalloilija.

Blichfeldt on voittanut urallaan kaksi BWF World Tourin kilpailua sekä useita BWF:n haastajatason turnausta. Hänellä on kahdeksan EM-kultaa joukkuekilpailuista sekä yksi henkilökohtainen EM-pronssi vuodelta 2018.

Huhtikuussa 2021 Blichfeldt oli BWF:n naisten kaksinpelirankingin 12., mikä on yhden huonompi kuin hänen uransa paras rankingsijoitus.

## Lähteet
Busanan Ongbamrungphan

**Busanan Ongbamrungphan** (, s. 22. maaliskuuta 1996 Nonthaburi) on thaimaalainen sulkapalloilija.

Ongbamrungphan on kilpaillut vuodesta 2010 lähtien. Ensimmäisen ison turnausvoiton hän saavutti vuonna 2012, kun voitti Malesian avoimen turnauksen. Vuonna 2013 hän voitti Alankomaiden avoimen turnauksen, 2016 Indonesian masters-turnauksen ja 2017 Thaimaan masters-turnauksen. Vuonna 2021 Ongbamrungphan voitti Orleansin masters-turnauksen.

Huhtikuussa 2021 Ongbamrungphan oli BWF:n naisten kaksinpelirankingin 13., ja hänen paras rankingsijoitus on 11.

## Lähteet
Gunnar Harding

**Gunnar Harding** (s. 1940 Sundsvall, Ruotsi) on ruotsalainen runoilija, koulutukseltaan filosofian kandidaatti. Hän on ollut Samfundet De Nion jäsen vuodesta 1993.

Harding oli *Lyrikvännen*-lehden toimittaja vuodesta 1970. Hän on saanut runoihinsa vaikutteita jazzista ja maalaustaiteesta. Hän on kääntänyt runoja ruotsiksi ja ruotsalaisia runoja englanniksi.

## Suomennettuja runoja
J. K. Ihalaisen suomentamia Hardingin runoja on julkaistu kirjallisuus- ja kulttuurilehti Kirjossa (2003, nro 2).

* Hän johon salama iski
* Kultainen kypärä I–II

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vänrikki Stoolin tarinat (vuoden 1939 elokuva)

**Vänrikki Stoolin tarinat** on John W. Bruniuksen ja Roland af Hällströmin ohjaama suomalais-ruotsalainen sotaelokuva vuodelta 1939. Elokuva perustuu Johan Ludvig Runebergin runoteokseen *[[Vänrikki Stoolin tarinat]]* sekä Bruniuksen vuonna 1926 ohjaamaan mykkäelokuvaan *[[Vänrikki Stoolin tarinat (vuoden 1926 elokuva)|Vänrikki Stoolin tarinat]]*.

Jäger Filmi osti vuonna 1938 Bruniuksen mykkäelokuvan suomalaiset esitysoikeudet tarkoituksenaan tehdä siitä ääniversio. Ääniversiota varten Roland af Hällström uudelleenleikkasi elokuvan ja siihen lisättiin Teuvo Puron lausumat runot sekä Tapio Ilomäen säveltämä musiikki. Elokuva on nykyisin kadonnut lukuun ottamatta sen osaa 8. Lisäksi elokuvan ääniraita on säilynyt magnetofonitallenteena.

## Lähteet
Hiekkakoukkuheinä

**Hiekkakoukkuheinä** (*Tragus racemosus*) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, koukkuheinien (*Tragus*) sukuun kuuluva kasvilaji.

Hiekkakoukkuheinä on kasvutavaltaan mätästävä heinälaji. Sen lehtilavat ovat 1,5–4 mm leveitä. Kieleke on kalvomainen ja 0,5–1,3 mm pitkä. Hiekkakoukkuheinän kukintona on 1,5–11 cm pitkä, tiivis, tähkää muistuttava röyhy. Tähkylät ovat yksikukkaisia ja tähkylöiden pituus vaihtelee 0,8–6,6 mm väliltä. Tähkylät näyttävät piikikkäiltä, mutta kaleet ovat odattomia ja helpeet vihneettömiä.

Hiekkakoukkuheinä kasvaa luontaisena Euroopassa, Aasiassa ja Afrikassa, mutta nykyisin sitä tavataan myös tulokkaana Pohjois- ja Etelä-Amerikassa.

## Lähteet

* GoBotany: ''Tragus racemosus'' 

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Hiekkakoukkuheinä (''Tragus racemosus'')
* JSTOR Global Plants: ''Tragus racemosus'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Tragus racemosus'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Tragus racemosus'' 
* Flora of North America: ''Tragus racemosus''
Uffe Harder

**Uffe Harder** (1930 Kööpenhamina, Tanska – 2002 Kööpenhamina, Tanska) oli tanskalainen runoilija, koulutukseltaan filosofian kandidaatti.

Harderin runoissa on vaikutteita eurooppalaisesta runon perinteestä. Runot ilmentävät hajoamista, voimattomuutta ja ahdistusta. Hän on kääntänyt espanjankielistä runoutta tanskaksi. Hän oli Tanskan akatemian jäsen 1973–2001.

## Lähteet
Kaarlo Mäkinen

**Kaarlo Mäkinen** -nimisiä henkilöitä ovat olleet:

* Kaarlo Mäkinen (1892–1942), valokuvaaja, kirjailija ja teollisuusyrittäjä
* Kaarlo Mäkinen (1892–1980), kilpapainija ja olympiavoittaja
* Kaarlo Kristian Mäkinen (1864–1949), opettaja ja virka- ja valtiopäivämies
Kirjo (lehti)

**Kirjo** oli suomalainen kirjallisuus- ja kulttuurilehti. Se ilmestyi 2000–2016, ja sitä julkaisi Kulttuuriseura Kirjo. Lehden päätoimittajat olivat Jussi Rusko ja Erkki Kiviniemi, toimitussihteeri J. K. Ihalainen, aiemmin Katariina Seppälä. Lehti ilmestyi neljästi vuodessa.

## Lähteet
Albert Ehnberg

**Albert Ehnberg** (24. heinäkuuta 1870 Helsinki – 14. helmikuuta 1916) oli suomalainen näyttelijä. Ehnberg teki uransa pääosin Turussa, ja hän oli Svenska Inhemska Teaternin tukipylväitä.

## Ura
Ehnbergin vanhemmat olivat sokeritehtaan mestari Fredrik Ehnberg ja Benedicta Gustafsson. Käytyään Helsingin Ruotsalaisen teatterin oppilaskoulun kurssin hän näytteli jonkin aikaa Ruotsissa Karl Dorellin teatteriseurueessa, minkä jälkeen hän asettui Turkuun. Hän työskenteli Turun ruotsalaisessa teatterissa yli 20 vuotta.

Ehnbergin taiteellinen rekisteri ulottui rakastajista ja salonkimiehistä kansannäytelmien ukkotyyppeihin. "Hänen alallaan oli tuskin mitään rajoja", vuonna 1930 julkaistussa näyttelijämatrikkelissa kirjoitetaan. Ehnbergin roolitehtäviä olivat muun muassa ruhtinas Emmeritz (*Regina von Emmeritz*) ja Lorenzo (*[[Romeo ja Julia]]*).

Ehnberg toimi lyhyen aikaa Svenska Inhemska Teaternin johtajana. Lisäksi hän antoi teatteriopetusta.

## Lähteet
*

### Viitteet
Reino Säre

**Reino Verner Säre** (17. elokuuta 1906 Pori – 21. toukokuuta 1940 Turku) oli suomalainen näyttelijä.

## Ura
Säreen äiti oli Sofia Bounett. Hän kävi kansakoulun Porissa ja työskenteli sähköalalla. Näyttelijän uransa Säre aloitti Porin Työväen Teatterissa 1922. Hän siirtyi Viipurin Työväen Teatteriin syksyllä 1930. Työväen Teatteri ja Viipurin Näyttämö yhdistettiin Viipurin Kaupunginteatteriksi 1933, jossa Säre työskenteli vuoteen 1935.

Säreen roolitehtäviä olivat muun muassa Topias (*[[Nummisuutarit]]*), Corbaccio (*Volpone*), Engstrand (*[[Kummittelijoita]]*), Österman (*Häät Rymättylässä*) ja Pekka (*Unelma karjamajalla*).

Säre näytteli sivuroolin Roland af Hällströmin draamaelokuvassa *[[Paimen, piika ja emäntä (elokuva)|Paimen, piika ja emäntä]]* (1938).

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Frank Harris

**Frank Harris** (1855 Galwayn kreivikunta, Irlanti – 1931 Nizza, Ranska) oli irlantilaissyntyinen kirjailija ja toimittaja.

Harris muutti 15-vuotiaana Yhdysvaltoihin ja suoritti Kansasin yliopistossa oikeustieteellisen tutkinnon. Vuodesta 1890 hän asui Englannissa ja oli toimittajana Evening Newsissa, Saturday Review'ssa ja Vanity Fairissa. Myöhemmin hän muutti loppuelämäkseen Ranskaan.

Harris kirjoitti Oscar Wilden ja G. B. Shaw'n elämäkerrat ja oli heidän ystävänsä. Wilde-elämäkerta julkaistiin Yhdysvalloissa, sillä brittiläiseen ajatteluun se oli liian suorasukainen. Harrisin omaelämäkerta *Elämäni ja rakkauteni* kiellettiin Britanniassa vuoteen 1968 asti. Hän kirjoitti myös novelleja ja romaaneja.

## Suomennetut teokset
* *Flossie, viisitoistavuotias Venus* (*Flossie, a Venus of fifteen*), suom. S. Heikkilä, Tukholma: Obelisk 1966
* *Elämäni ja rakkauteni: valikoima* (*My life and loves*), suom. Risto Lehmusoksa. Gummerus 1973 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jorma Metsävainio

**Jorma Veli Mies Metsävainio** (alk. Gutzén, 29. elokuuta 1919 Viipuri – 13. marraskuuta 1975) oli suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hän näytteli muun muassa Ventti-Villen roolin komediassa *[[Omena putoaa]]* ja teki operettien sankari- ja bufforooleja.

## Ura
Metsävainion vanhemmat olivat poliisitarkastaja M. Sven Elis Gunnar Gutzén ja toimittaja Helmi Jutinen. Hän suoritti säveltaiteellisia opintoja 1940-luvulla ja antoi ensikonserttinsa 1943. Metsävainiolla oli näyttelijänkiinnitys Turun Työväen Teatteriin 1944–1945, mitä seurasi Joensuun Teatteri 1945–1946, Kymin Työväen Teatteri 1946–1947, Rauman Kaupunginteatteri 1947–1949 ja kuuluisa Punainen Mylly vuodesta 1949.

Metsävainion roolitehtäviä olivat muun muassa Ventti-Villen osa Mika Waltarin komediassa *Omena putoaa*, Martti Modigin osa Jalmari Finnen komediassa *Pitkäjärveläiset* ja Fredin osa Jean-Paul Sartren näytelmässä *Kunniallinen portto*.

Jorma Metsävainiolta julkaistiin tanssimusiikkia edustava savikiekko "Hurmalan häät elokuvasta Savotan Sanni" vuonna 1951. Sen b-puolena on "Laulajan tie". Metsävainio käytti säveltaiteessa pseudonyymiä Jorma Metsi.

Metsävainio näytteli sivuroolin kahdessa suomalaisessa komediaelokuvassa: *[[Helunan häämatka]]* (1955) ja *[[Tyttö tuli taloon]]* (1956).

## Lähteet
*

### Viitteet
Lintumies (elokuva)

**Lintumies** on Seppo Putkisen ohjaama suomalainen elämäkertaelokuva vuodelta 1978. Elokuva perustuu Seppo Lappalaisen näytelmään *Lintumies. Polvijärveläinen kansantarina*. Elokuva kertoo Polvijärvellä asuvasta Aatami Vallijus -nimisestä sepästä, joka näkee Pietarin matkallaan lentokoneen ja vaikuttuneena näkemästään päättää rakentaa sellaisen myös itse.

## Lähteet
Daniel Arzani

**Daniel Arzani** (s. 4. tammikuuta 1999 Khorramabad) on australialainen jalkapalloilija pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Arzani edustaa Valioliigassa pelaavaa Manchester Cityä, mutta on lainalla Tanskan Superliigassa pelaavassa Aarhus GF:ssä. Hän on edustanut Australian jalkapallomaajoukkuetta vuodesta 2018.

## Lähteet
Fatima Sana Shaikh

**Fatima Sana Shaikh** (s. 11. tammikuuta 1992 Hyderabad, Andhra Pradesh, Intia) on intialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan työstään hindinkielisissä elokuvissa ja televisiossa. Fatima esiintyi lapsinäyttelijänä elokuvissa, kuten *[[Chachi 420]]* ja *[[One 2 Ka 4]]*. Vuosia myöhemmin hän näytteli Zoyaa draamaelokuvassa *[[Tahaan]]*, joka sai "The German Star of India Award" -palkinnon "Bollywood and Beyond" -festivaalilla Stuttgartissa Saksassa vuonna 2009. Vuonna 2016 hän näytteli intialaista vapaapainijaa, Geeta Phogatia urheiludraamaelokuvassa *[[Dangal (elokuva)|Dangal]]*, joka esitettiin Pekingin kansainvälisillä elokuvajuhlilla ja toisilla BRICS-elokuvajuhlilla. Hän näytteli Zafira Baigia, soturi-jousimies thugia eeppisessä toiminnallisessa seikkailuelokuvassa, *[[Thugs of Hindostan]]*. Seuraaviin elokuviin kuuluivat Netflix-julkaisut *[[Ludo (elokuva)|Ludo]]* ja *[[Ajeeb Daastaans]]*. Shaikh esiintyy hindinkielisessä uudelleenfilmatisoinnissa tamilinkielisestä elokuvasta *[[Aruvi]]*.

## Varhainen elämä
Fatima Sana Shaikh syntyi Hyderabadissa ja kasvoi Mumbaissa. Hänen äitinsä, Raj Tabassum, on kotoisin Srinagarista, ja hänen isänsä, Vipin Sharma, on kotoisin Jammusta. *The Quintin* haastattelussa hän totesi, että vaikka hänen isänsä oli hindu ja äitinsä oli muslimi, Shaikh tunnustautuu ateistiksi.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisio

## Palkinnot

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Doosan Bears

**Doosan Bears** () on eteläkorealainen ammattilaisbaseballjoukkue joka kilpailee KBO Leaguessa. Joukkueen kotikaupunki on Soul ja se pelaa kotiottelunsa Jamsilin baseballstadionilla, jonka se jakaa LG Twinsin kanssa. Joukkue on voittanut Korean Series mestaruuden kuusi kertaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Virallinen sivusto  /
Merisairas

**Merisairas** on Veikko Aaltosen ohjaama suomalais-ruotsalais-ranskalainen draama- ja jännityselokuva vuodelta 1996. 

Elokuvassa rahtialus Pandora kuljettaa myrkkylastia ympäristöaktivistien lähestyessä sitä veneellä. Rahtialuksen ylikonemestari ampuu laukauksen kohti aktivistien venettä, jonka seurauksena vene räjähtää. Yksi aktivisteista, Elene, jää eloon ja syyttää laivan kapteenia murhasta. Kapteeni yrittää päästä eroon aluksella olevasta lastista, mutta perämies Jensen vastustaa hänen suunnitelmiaan.

## Näyttelijät

## Palkinnot
* Olavi Tuomi voitti elokuvasta parhaan kuvauksen Jussi -palkinnon vuonna 1997.
* Risto Iissalo voitti elokuvasta parhaan äänisuunnittelun Jussi -palkinnon 1997.

## Lähteet
Rautajodidi

**Rautajodidi** voi viitata ainakin seuraaviin yhdisteisiin:

* Rauta(II)jodidi eli ferrojodidi
* Rauta(III)jodidi eli ferrijodidi
Dyynivasuheinä

**Dyynivasuheinä** (*Muhlenbergia sericea*) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, vasuheinien (*Muhlenbergia*) sukuun kuuluva kasvilaji. Dyynivasuheinä muistuttaa paljolti *[[Muhlenbergia capillaris]]* -lajia, jonka muunnokseksi dyynivasuheinä on myös joskus luokiteltu. Dyynivasuheinä ja *Muhlenbergia capillaris* eroavat kuitenkin toisistaan sisäkaleiden otien ja ulkohelpeiden vihneiden pituuden sekä kasvupaikkojen ja levinneisyysalueen laajuuden perusteella.

Dyynivasuheinä on monivuotinen ja mätästävä heinälaji. Sen tunnusmerkkejä ovat pitkät lehtilavat, pitkäotaiset sisäkaleet sekä pitkävihneiset ulkohelpeet. Dyynivasuheinän lehtilapojen pituus voi olla 35–100 cm. Sisäkaleissa olevat odat ovat 2–25 mm pitkiä ja ulkohelpeissä olevat vihneet 8–35 mm pitkiä. Dyynivasuheinän odat ja vihneet ovat pidempiä kuin *Muhlenbergia capillaris* -lajilla.

Dyynivasuheinä kasvaa luonnossa Yhdysvaltojen kaakkoisrannikolla Teksasista Pohjois-Carolinaan. Dyynivasuheinää tavataan rannikon edustan saarilla sekä rannikon metsiköissä.

## Lähteet
* Gustafson, D. J. & Peterson, P. M., 2007: Re-examination of *Muhlenbergia capillaris*, *M. expansa*, and *M. sericea* (Poaceae, Muhlenbergiinae) — *Journal of the Botanical Research Institute of Texas*, 1 (1):85–89 

## Aiheesta muualla
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Muhlenbergia sericea'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Muhlenbergia sericea'' 
* Flora of North America: ''Muhlenbergia sericea''
Sami Savolainen

**Sami Savolainen** on suomalainen laulaja, kitaristi, säveltäjä ja sanoittaja, jonka musiikkia on julkaistu 24 eri levy-yhtiön/julkaisijan kautta.

Yhtyeitä, joilta Savolaisen tuotantoa on julkaistu, poislukien omakustanteet:
* Uptown Feature
* Alaston Satama
* Lost Rebels
* King Drapes
* Sami Savolainen

Vuonna 2021 julkaistiin Savolaisen omaa nimeä kantava debyyttialbumi, jota seurasi 2022 ilmestynyt julkaisu. Savolainen aloitti soolouransa englanninkielisellä musiikilla, joka sittemmin vaihtui suomenkieliseen rockabilly/pop/psychobilly musiikkiin. 

## Diskografia

*Boogie Bop Dame,  Raucous Records, U.K  (2021)
*Silloin, Fire Star Records,  FIN (2022)
*Alla Taivaan, Funhouse Music, FIN (2022)
*Viimeiset,  Funhouse Music/Musakonttori , FIN (2023)
*Se Jokin Sinulla On, Funhouse Music/Musakonttori, FIN (2023)
*Johtotähti,  Musakonttori, FIN (2024)
Beiwen Zhang

**Beiwen Zhang** (, s. 12. heinäkuuta 1990 Anshan, Kiina) on yhdysvaltalainen sulkapalloilija.

Zhang on syntynyt Kiinassa, mutta muutti Singaporeen 13-vuotiaana. Vuodesta 2013 lähtien hän on edustanut Yhdysvaltoja.

Zhang kilpaili ensimmäistä kertaa BWF:n alaisessa turnauksessa vuonna 2004. Ensimmäinen suurempi turnausmenestys tuli vuonna 2007, kun hän oli Kroatian avoimessa turnauksessa naisten nelinpelissä toinen Gu Juanin kanssa. Vuonna 2008 hän oli Vietnamin avoimen turnauksen naisten kaksinpelissä toinen. Ensimmäiset turnausvoittonsa hän saavutti vuonna 2013, kun hän voitti Sveitsin, Yhdysvaltojen ja Walesin kansainvälisen turnauksen kaksinpelin, Yhdysvaltojen kansainvälisen turnauksen nelinpelin ja Irlannin avoimen turnauksen kaksinpelin. Vuonna 2014 hän voitti Perun kansainvälisen turnauksen, Brasilian Grand Prix'n ja Alankomaiden avoimen turnauksen, kaikki kaksinpelissä. Vuonna 2015 Zhang voitti Yhdysvaltain kansainvälisen turnauksen. Vuonna 2016 hän voitti Alankomaiden avoimen turnauksen kaksinpelin sekä Yonex/K & D Graphics International Challengen kaksin- ja nelinpelin. Vuonna 2017 hän voitti jälleen Alankomaiden avoimen turnauksen kaksinpelin ja vuonna 2018 Intian avoimen turnauksen kaksinpelin.

Huhtikuussa 2021 Zhang oli BWF:n naisten kaksinpelirankingin 14. Hänen paras sijoituksensa on 9.

## Lähteet
Maurizio Perissinot

**Maurizio Perissinot** (1. helmikuuta 1951 - 12. joulukuuta 2004) oli italialainen rallin kartanlukija, joka muistetaan lähinnä Attilio Bettegan kartanlukijana.

Hän selviytyi onnettomuudesta Korsikan rallissa 1985, joka vaati Bettegan hengen. Hän kuoli 12. joulukuuta 2004 pitkän sairauden jälkeen. 

## Lähteet
Sayaka Takahashi

**Sayaka Takahashi** (, s. 29. heinäkuuta 1992 on japanilainen sulkapalloilija.

Takahashi on kilpaillut vuodesta 2009 lähtien, jolloin osallistui Osakan kansainväliseen turnaukseen. Ensimmäiset turnausvoittonsa hän saavutti vuonna 2012, jolloin hän voitti Itävallan, Osakan, Malediivien ja Skotlannin kansainvälisen haastajaturnauksen. Vuonna 2013 hän voitti Australian avoimen turnauksen sekä oli kolmas Aasian-mestaruuskilpailujen kaksinpelissä. Vuonna 2014 Takahashi voitti Saksan avoimen turnauksen kaksinpelin sekä oli jälleen kolmas Aasian-mestaruuskilpailujen kaksinpelissä. Vuonna 2015 Takahashi voitti Portugalin ja Osakan kansainvälisen turnauksen. Vuonna 2016 ainoa turnausvoitto oli Malesian kansainvälisen haastajaturnauksen voitto. Vuonna 2017 hän voitti Portugalin kansainvälisen turnauksen, Osakan kansainvälisen haastajaturnauksen sekä Vietnamin avoimen turnauksen. Vuonna 2018 Takahashi voitti Sveitsin, Singaporen ja Uuden-Seelannin avoimen turnauksen sekä Akitan masters-turnauksen.

Huhtikuussa 2021 Takahashi oli BWF:n naisten kaksinpelirankingin 15. Hänen uransa paras rankingsijotus on 10.

## Lähteet
Heksyylikanelialdehydi

**Heksyylikanelialdehydi** (C15H20O) eli **heksyylikinnamaali** tai **heksyylisinnamaali** on tyydyttymättömiin ja aromaattisiin aldehydeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hajusteissa tuomaan niihin kukkaistuoksua.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa heksyylikanelialdehydi on vaaleankeltaista nestettä, jolla on jasmiinia muistuttava tuoksu. Yhdiste liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin, mutta ei veteen. Heksyylikanelialdehydi hapettuu helposti ja sen vuoksi sen joukkoon lisätään hapettumisenestoaineita. Heksyylikanelialdehydi voi aiheuttaa hajusteallergiaa.

Heksyylikanelialdehydiä valmistetaan bentsaldehydin ja oktanaalin välisellä aldolikondensaatiolla. Yhdistettä käytetään jasmiininkaltaisena aineena esimerkiksi hajusteissa, pesuaineissa ja hygieniatuotteissa. Heksyylikanelialdehydistä voidaan valmistaa myös maatalouskemikaaleja ja lääkkeitä.

## Lähteet
Nokia 6300 4G

**Nokia 6300 4G** on HMD Globalin marraskuussa 2020 julkistama ja tammikuussa 2021 julkaisema matkapuhelin, jonka käyttöjärjestelmänä on KaiOS. Puhelimessa on 2,4 tuuman näyttö, 0,3 megapikselin kamera, neljä gigatavua tallennustilaa ja 512 megatavua keskusmuistia. Puhelimessa on muistikorttipaikka, joka tukee enintään 32 gigatavun microSDHC-kortteja. Akun kapasiteetti on 1&nbsp;500 milliampeerituntia. Puhelimen valmiusaika on verkosta riippuen 25–28 vuorokautta ja puheaika verkosta riippuen 3–8 tuntia.

## Lähteet
Anton Wilhelm Öller

**Anton Wilhelm Öller** (8. toukokuuta 1829 Kokkola – 16. tammikuuta 1901 Riihimäki) toimi Riihimäen ensimmäisenä asemapäällikkönä 1862–1901. Hän oli suorittanut insinööritutkinnon Tukholmassa. Ennen asemapäällikön tointa A. W. Öller työskenteli rautateillä vuodesta 1857 alkaen nivellöörinä / vaakamestarina, . A. W. Öller oli aktiivinen Riihimäen kehittäjä, Yksi merkittävä tulos siitä oli Rautatien kansakoulun perustaminen 1879. Lisäksi hän rakennutti – ja oli itsekin mukana rakennustöissä – aseman viereen puiston siinä olleen rämeikön tilalle. A. W. Öller kuoli 71-vuotiaana virassa ollessaan. 

Riihimäellä on Öllerinkatu veturitallien ja kirkon välissä.

## Lähteet
Anjuman Ara Begum

**Anjuman Ara Begum** (11. tammikuuta 1942 – 29. toukokuuta 2004) oli bangladeshilainen laulaja. Hänet tunnettiin erityisesti radiolaulajana, sekä elokuvien ääniraidoilla. Laulunsa hän lauloi bengaliksi ja urduksi. 

## Elämäkerta
Anjuman Ara Begum syntyi nykyisen Bangladeshin Bograssa 11. tammikuuta 1942. Begum oli perheen nuorin lapsi. Hänellä oli kaksi veljeä ja viisi siskoa. Pakistanin armeija pidätti ja surmasi perheen isän Kasiruddin Talukderin Bangladeshin itsenäisyyssodan aikana. Perhe oli hyvin koulutettu ja Begum itse opiskeli sosiologian laitoksella Dhakan yliopistossa.

Myös Begumin kaksi siskoa olivat laulajia. Hän itse teki debyyttinsä laulajana radiossa vuonna 1958 ja tuli nopeasti hyvin suosituksi. Radio oli noihin aikoihin Bangladeshin yleisin joukkotiedotusväline. Begumia pidettiin yhtenä Itä-Pakistanin eli nykyisen Bangladeshin musiikin kulta-ajan pioneereista. Radiouransa huipulla hän saattoi esiintyä samana päivänä aamu-, päivä-, ilta- ja yöohjelmassa. Niiden lisäksi hän teki lavaesiintymisiä. Menestystä radiossa seurasivat työt elokuvien parissa. Begum lauloi useiden eri elokuvien ääniraidoilla. Erityisen suosituksi nousi urduksi laulettu "Chandni bheegi bhieegi hawa na jani tum kaha". Begum lauloi myös bengaliksi. Hänen tunnettuja bengalilaisia laulujaan olivat esimerkiksi "Tumi Ashbe Boley", "Akasher Hatey", "Chadni", "Shathi Ronger", "Key biro- her prantoray" ja "Sathti ronger majhey aami mil khunje na pai".

Tehtyään hadž-matkan Mekkaan Begumista tuli hyvin uskonnollinen. Hän alkoi tämän takia vähitellen kieltäytyä uusista työtarjouksista laulajana. Viimeisinä vuosinaan hän kärsi heikosta terveydestä. Lopulta hän kuoli keuhkokuumeeseen Bangladesh Medical College Hospitalissa Dhakassa 29. toukokuuta 2004. 

Uransa aikana hän oli saanut useita virallisia tunnustuksia, kuten Bangladeshin siviiliansiomerkin Ekushey Padakin.

## Lähteet
Kainuun Ärjy

**Kainuun Ärjy** on kajaanilainen urheiluseura. Seuralla on 2020-luvulla toimintaa naisten ja miesten salibandyssä sekä miesten jalkapallossa.

## Seuran historia
Seura on perustettu vuonna 1923. Sen alkuperäinen nimi oli Kajaanin Ärjy, ja seuran ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Jalmari Id. Alkuun urheilulajeina olivat pesäpallo, jalkapallo, voimistelu ja yleisurheilu. Viimeisimmässä tuli menestystä SM-tasollakin, kun kesällä 1924 Ärjyn Hubert Haukia saavutti korkeushypyssä hopeaa Urho Kekkosen jälkeen.

### 2000-luku
Kainuun Ärjyn toiminta käynnistettiin uudelleen vuonna 2003. Kaudella 2016–2017 Ärjy osallistui Salibandyliiton alaiseen sarjaan. Vuonna 2021 salibandyssä seuralla on miesten ykkös- ja kakkosjoukkue sekä naisten joukkue. Helmikuussa 2021 seura ilmoitti joukkueensa jalkapallon Pohjois-Suomen Vitosen Oulu-Kainuu-lohkoon. Syyskuussa 2021 Kainuun Ärjy varmisti nousun kauden 2022 Neloseen.

## Lähteet
Kim Ga-eun

**Kim Ga-eun** (, s. 7. helmikuuta 1998 Gyeonggi-do) on eteläkorealainen sulkapalloilija.

Kim on kilpaillut vuodesta 2015, jolloin osallistui Jeonjun Masters-turnaukseen. Tätä ennen hän kilpaili nuorten kilpailuissa. Ensimmäisen aikuisten turnausvoiton Kim saavutti vuonna 2018, kun hän voitti Hyderabadin avoimen turnauksen kaksinpelin. Vuonna 2019 hän voitti Kiinan Masters-turnauksen.

Huhtikuussa 2021 Kim oli BWF:n naisten kaksinpelirankingin 18. Hänen uransa paras sijoitus on 15.

## Lähteet
Jevgenija Kosetskaja

**Jevgenija Andrejevna Kosetskaja** (, s. 16. joulukuuta 1994 Tšeljabinsk) on venäläinen sulkapalloilija.

Kosetskaja on kilpaillut vuodesta 2008 lähtien. Ensimmäisen turnausvoittonsa hän saavutti nelinpelissä, kun hän voitti Kyproksen kansainvälisen turnauksen. Vuonna 2012 hän voitti Babolat Kharkovin kansainvälisen turnauksen kaksinpelin. Vuonna 2014 Kosetskaja voitti Viron kansainvälisen turnauksen kaksinpelin sekä samana vuonna nelinpelissä White Nights -kilpailun sekä Bahrainin kansainvälisen haastajaturnauksen. Vuonna 2015 hän voitti nelinpelissä Suomen avoimen turnauksen, White Nightsin ja Kazakstanin kansainvälisen turnauksen. Viimeisimmässä turnauksessa hän voitti myös nelinpelin. Vuonna 2016 hän voitti Itävallan avoimen turnauksen naisten nelinpelin, Etelä-Afrikan kansainvälisen turnauksen sekanelinpelin ja kaksinpelin, Botswanan kansainvälisen turnauksen sekanelinpelin ja kaksinpelin. Vuonna 2017 Kosetskaja voitti White Nightsin kaksinpelin ja Venäjän Grand Prix’n kaksinpelin. Vuonna 2018 hän saavutti EM-hopeaa kaksinpelissä. Vuonna 2019 hän voitti White Nightsin kaksinpelin.

Huhtikuussa 2021 Kosetskaja oli BWF:n naisten kaksinpelirankingin 21., joka on yhden huonompi kuin hänen uransa paras sijoitus.

## Lähteet
Sung Ji-hyun

**Sung Ji-hyun** (, s. 29. heinäkuuta 1991 Soul on eteläkorealainen sulkapalloilija ja Aasian-mestari.

Sung on kilpaillut vuodesta 2007 lähtien. Ensimmäisen turnausvoittonsa hän saavutti vuonna 2011, kun hän voitti Taipein avoimen turnauksen sekä Etelä-Koren Grand Prix'n. Vuonna 2012 hän voitti Korean Grand Prix'n kaksinpelin. Vuonna 2013 Sung voitti Etelä-Korean ja Taiwanin avoimen turnauksen. Vuonna 2014 Sung saavutti uransa ensimmäisen arvokisamitalin, kun hän voitti Aasian-mestaruuden kaksinpelissä. Lisäksi hän voitti jälleen Taiwanin avoimen turnauksen. Vuonna 2015 hän voitti Thaimaan, Korean ja Saksan avoimen turnauksen. Lisäksi hän saavutti uransa ensimmäisen MM-mitalin, kun oli kolmas Jakartan MM-kilpailujen kaksinpelissä. Vuonna 2016 Sung oli kolmas AM-kilpailujen kaksinpelissä. Lisäksi hän voitti Syed Modin kansainvälisen turnauksen, Uuden-Seelannin avoimen turnauksen sekä Etelä-Korean mestaruuden. Vuonna 2018 hän saavutti AM-pronssia kaksinpelistä. Vuonna 2019 Sung voitti Taiwanin avoimen turnauksen kaksinpelin.

Huhtikuussa 2021 Sung oli BWF:n naisten kaksinpelirankingin 16. Hänen uransa paras rankingsijoitus on toinen.

## Lähteet
Rannankylä (Lehtimäki)

**Rannankylä** on Ähtärinjärven rannalla sijaitseva kylä Alajärvellä entisen Lehtimäen kunnan alueella Etelä-Pohjanmaalla. Rannankylä on Lehtimäen, ja samalla koko Alajärven eteläisin kylä. Kylän naapurialueet ovat etelässä Ähtärin Ähtärinranta, idässä Soinin Kukonkylä, lännessä Lehtimäen kirkonkylä ja Keskikylä sekä luoteessa Peräkylä. Rannankylän alueita ovat Rantala, Suninsalmi, Suninniemi, Hautala ja Pekonniemi. Kylässä asuu yhteensä 389 asukasta (2007). Suninsalmen alueen postinumero ja postitoimipaikka on 63550 Suninsalmi.

Rannankylä valittiin vuoden järviseutulaiseksi kyläksi vuonna 2012. Alueella toimii Rannankylän kyläyhdistys ry. Rannankylän tunnus on nouseva aurinko.

## Nähtävyydet ja palvelut
Suninsalmen venesatama sijaitsee seututie 697 varrella. Venesataman lähistöllä on myös muita palveluita, kuten Suninsalmen Satamaravintola, uimaranta, minigolfrata, rantasauna ja matonpesupaikka.

Vuosittainen paikallinen rockfestivaali Ränkirock järjestetään Rannankylällä Ränkipäivien yhteydessä.

Rannan koulu oli Lehtimäen viimeinen kyläkoulu, se toimi vuoteen 2006 asti. Entisen koulun lähistöllä on urheilukenttä. Pekonniemellä sijaitsi Pekon kansakoulu vuosina 1938–1965.

## Lähteet
Zohra Begum Kazi

**Zohra Begum Kazi** (; 12. lokakuuta 1912 – 7. marraskuuta 2007) oli bangladeshilainen lääkäri. Hänet tunnettiin esimerkiksi ensimmäisenä bengalilaisena naislääkärinä. Uransa johdosta hän sai useita tunnustuksia valtiolta.

## Elämäkerta
Zohra Begum Kazi syntyi nykyisessä Rajnangaonissa Intiassa ja tuolloisessa Brittiläisessä Intiassa 12. lokakuuta 1912. Hänen sukunsa oli kotoisin Bengalista. Bengalin kielen lisäksi hän puhui hindiä, urdua ja arabiaa. Valmistuttuaan toisen asteen opinnoistaan hän pääsi opiskelemaan Aligarhin yliopistolle. Menestyttyään opinnoissaan hän sai palkintona ensimmäisenä musliminaisena yliopiston apurahan jatko-opiskeluihin. Vuonna 1935 hän valmistui lääketieteen opinnoista Lady Hardinge Medical Collegesta. College oli ensimmäinen naisten lääketieteellinen college Aasiassa. Myös hänen siskostaan Shirin Kazista tuli lääkäri.

Kazi aloitti uransa lääkärinä gynekologina Sebashramilla. Sebashram oli Mahatma Gandhin perustama hyväntekeväisyysjärjestö, joka tarjosi terveydenhoidon palveluja Intian köyhille. Myöhemmin hän työskenteli sairaaloilla eri puolilla silloista Brittiläistä Intiaa. Intian jaon yhteydessä vuonna 1947 hän muutti uuteen Itä-Pakistaniin ja meni naimisiin Razuuddin Bhuiyanin kanssa. Vuonna 1949 hän sai työtarjouksen Dhaka Medical Collegelta. Hän oli tuolloin laitoksen ainut bengalilainen muslimilääkäri. Sittemmin hän oli perustamassa sen obstetriikan ja gyneologian laitosta. Myöhemmin hänestä tuli gyneologian laitoksen johtaja. Pakistanissa hänelle myönnettiin tunnustuksena työstään terveydenhuollon hyväksi siviiliansiomerkki Tamgha-e-Pakistan. Terveydenhuollon lisäksi Kazi vaikutti bengalin kieliliikkeessä ja Bangladeshin sittemmin itsenäistyttyä Pakistanista hän sai valtion tunnustuksen Begum Rokeya Padak (2002) ja siviiliansiomerkin Ekushay Padak (2008).

Zohra Begum Kazi kuoli 7. marraskuuta 2007.

## Lähteet
Kauhajoen kansalaisopisto

**Kauhajoen [[Kansalais- ja työväenopistot|kansalaisopisto]]** on Kauhajoen kaupungin ylläpitämä opisto, jonka toimialueena on Kauhajoki, Isojoki ja Karijoki. Opetusta järjestetään laajasti haja-asutusalueilla. Opistolla on vuosittain noin 2&nbsp;000 opiskelijaa ja lähes 300 kurssia. Opiston toiminta perustuu lakiin vapaasta sivistystyöstä.

Kauhajoen kansalaisopisto tarjoaa opetusta mm. seuraavissa aiheista:

* Esittävä taide ja kirjallisuus
* Historia, yhteiskunta ja talous
* Kielet
* Kuvataiteet ja muotoilu
* Kuvataiteet ja muotoilu
* Käden taidot
* Musiikki
* Kotitalous
* Taiteen perusopetus
* Tanssi ja liikunta
* Tietotekniikka

Kauhajoen kansalaiopisto on perustettu 1964. 

## Lähteet
Morgan Johansson

**Tomas ''Morgan'' Johansson** (s. 14. toukokuuta 1970 Höganäs, Ruotsi) on ruotsalainen sosialidemokraattisen puolueen poliitikko ja entinen oikeusministeri ja sisäministeri. Oikeusministerinä hän toimi 2014–2022 ja sisäministerinä 2017–2019 sekä 2021–2022.

Hän on aiemmin toiminut myös kansanterveysministerinä 2002–2006 sekä maahanmuuttoministerinä 2014–2017 ja 2019–2021.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Morgan Johansson Ruotsin hallituksen verkkosivuilla 
* Morgan Johansson Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla
Buthaina Shabaan

**Buthaina Shaaban** (; s. 1953) on entinen Syyria presidentti Bašar al-Assadin medianeuvonantaja ja hallinnon tiedottaja. Jälkimmäisenä hän on profiloitunut etenkin Syyrian sisällissodan alettua vuonna 2011. Shaaban on toisaalta tehnyt useita julkaisuja feminismistä Lähi-idässä, ja hän on ollut ennen sotaa myös ehdokkaana Nobel-palkinnon saajaksi.

## Elämäkerta
Buthaina Shaaban syntyi Syyrian Homsin maakunnassa al-Massoudiahin pikkukaupungissa. vuonna 1953. Opettajaperheeseen syntynyt Shaaban menestyi opinnoissaan. Vuonna 1971 hänet palkittiin Syyrian parhaana lukiolaisena. Palkinnon luovutti maan tuolloinen presidentti Hafiz al-Assad. Shaaban  pääsi opiskelemaan Damaskoksen yliopistoon, jossa hän opiskeli laitoksen ensimmäisenä naisena englantia. Hän jatkoi opintojaan Isossa-Britanniassa Warwickin yliopistossa. Opintojensa jälkeen hän toimi pari vuotta opettajana Algeriassa ja muutti lopulta takaisin Syyriaan toimien professorina Damaskoksen yliopistossa.

Shaaban oli liittynyt jo nuorena Syyrian hallitsevaan Baath-puolueeseen. Tämä ja hänen opintomenestyksensä kiinnitti maan johdon huomion. Presidentti Hafiz al-Assad palkkasi hänet tulkiksi tapaamisiinsa. Vuosina 1993–2003 hän oli presidentin virallinen tulkki palvellen Hafiz al-Assadin kuoltua tämän poikaa ja seuraajaa Bašar al-Assadia. Vuonna 1988 hänestä tuli myös ulkoministeri Farouq al-Sharaan neuvonantaja ja al-Sharaa nousi edelleen myöhemmin Syyrian varapresidentiksi. Shaabanista tuli vuonna 2008 Bašar al-Assadin politiikka- ja medianeuvonantaja ministerin asemassa. Shabaan kirjoitti myös useita julkaisuja feminismistä Lähi-idässä. Etenkin ennen Syyrian sisällissotaa häntä pidettiin varsin arvostettuna oppineena. Hän oli jopa ehdolla Nobel-palkinnon saajaksi, ja hänestä kertova dokumenttielokuva *Woman* vuodelta 2008 voitti Beverly Hills Film Festival -elokuvajuhlan "Golden Palm" -palkinnon.

Shaabanin maine ulkomailla muuttui vuonna 2011 syttyneen Syyrian sisällissodan myötä, jolloin hän tuli tunnetuksi hallinnon tiedottajana. Sodan syttymisen jälkeen Shabaan on asetettu Yhdysvaltojen ja Euroopan unionin pakotelistoille.

Bašar al-Assadin hallinto Syyriassa romahti joulukuussa 2024. Libanonin viranomaisten mukaan Shabaan ylitti maan rajan laittomasti samassa kuussa ja lähti maasta Beirutin lentoasemalta.

## Lähteet
Hélène de Mandrot

**Hélène de Mandrot**, syntyjään **Revilliod de Muralt** (27. marraskuuta 1867 Geneve -  26. joulukuuta 1948 Toulon) oli sveitsiläinen taiteilija, mesenaatti ja modernin taiteen ja arkkitehtuurin tukija.

Hélène Revilliod de Muralt syntyi rikkaan yläluokkaisen perheen tyttäreksi. Isä oli pankkiiri ja taidekeräilijä ja äiti oli aatelinen. Perhe kuului älylliseen, kultturelliin ja taloudelliseen huippuun omana aikanaan. Tytär pääsi opiskelemaan maalaustaidetta Pariisiin Académie Julianin taidekouluun. Hänen opettajansa oli William-Adolphe Bouguereau.

Vuonna 1906 Revilliod de Muralt solmi avioliiton yrittäjä Henry de Mandrot'n kanssa. Aviopari oli mukana perustamassa Société du Musée romandia, joka tuki taidemaalareita ja kirjailijoita.

De Mandrot järjesti Sveitsin ensimmäisen modernin arkkitehtuurin kongressin vuonna 1928. Tilaisuudessa hän tapasi arkkitehti Le Corbusierin ja tilasi tältä huvilan. Tuloksena oli L-kirjaimen muotoinen huvila Villa l'Artaude jota ympäröi puutarha. Huvila sijaitsee Le Pradet'n kunnassa, Provence-Alpit-Rivieran alueella Ranskassa. De Mandrot muutti siihen vuonna 1931. Rakennus on vuonna 1987 luokilteltu merkittäväksi arkkitehtuurin muistomerkiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.emuseum.ch/en/objects/13335/helene-de-mandrot--et-la-maison-des-artistes-de-la-sarraz-1;jsessionid=EA871FCE76F2DC948E9701766AB69DD0
Paal-Helge Haugen

**Paal-Helge Haugen** (s. 26. huhtikuuta 1945 Valle, Norja) on norjalainen kirjailija.

Haugenin dokumentaarista aineistoa hyödyntävä romaani *Anne* (1968) herätti suurta huomiota. Hän on kirjoittanut myös runoja, joissa hän on toisinaan käyttänyt haiku-muotoa.

## Suomennettu runo
* Siksi ei ole, (kokoelmasta *Det overvintra lyset*, 1985) suom. Tuovi Paju, antologiassa *80–90: pohjoismainen antologia* , toim. Jørgen Aabenhus ym. Helsinki: Laatusana 1990 ()

## Lähteet
Sheila Nevins

**Sheila Nevins** (s. 1939) on yhdysvaltalainen teleivisotuottaja. Hänet tunnetaan etenkin lukuisista dokumenttielokuvista Home Box Officella (HBO). 

## Elämäkerta
Sheila Nevins syntyi Yhdysvaltojen New Yorkissa vuonna 1939. Hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon Barnard Collegella ja ylemmän Yalen yliopistolta opiskeltuaan taidealaa. Hänen uransa alkoi United States Information Servicellä (USIS). USIS:llä Nevins tuotti ja levitti dokumenttielokuvia, joiden aiheena oli amerikkalainen elämäntyyli.

Tehtyään jonkin aikaa dokumentteja ja lastenohjelmia televisiolevitykseen Nevins liittyi vuonna 1979 kaapelitelevisioverkko Home Box Officelle (HBO). HBO:lla Nevinsistä tuli dokumenttielokuvien vastaava, sekä sittemmin myös HBO:n ja Cinemaxin alkuperäisohjelmien varatoimitusjohtaja. HBO:n dokumenttielokuvien parissa Nevins oli mukana yli 1&nbsp;200 dokumenttielokuvan tuotannossa, niiden joukossa esimerkiksi skientologiasta kertova *[[Going Clear]]* ja Edward Snowdenista kertova *[[Citizenfour]]*, Harvey Milkistä kertova *[[The Times of Harvey Milk]]* ja Münchenin verilöylystä kesäolympialaisissa 1972 kertova *[[One Day in September]]*. Tuotannot voittivat useita Emmy-, Peabody- ja Oscar-palkintoja. Nevins itse sai ensimmäisenä voittajana elämäntyön Emmy-palkinnon. Vuonna 2000 hänet valittiin Cable Hall of Fame-luetteloon. 

Maaliskuussa 2017 Nevins ilmoitti jäävänsä eläkkeelle HBO:lta 38 vuotta kestäneen uran jälkeen. Samana vuonna hän julkaisi omaelämäkerrallisen teoksen *You Don't Look Your Age...And Other Fairy Tales*.

## Lähteet
Hauge

**Hauge** voi tarkoittaa seuraavia:

## Norjalaisia henkilöitä
* Alfred Hauge (1915–1986), kirjailija
* Dagfinn Hauge (1908–2007), piispa
* Hans Nielsen Hauge (1771–1824), hengellinen maallikkojohtaja
* Jens Christian Hauge (1915–2006), yritysjohtaja ja poliitikko
* Jens Petter Hauge (s. 1999), jalkapalloilija
* Olav H. Hauge (1908–1994), kirjailija
* Terje Hauge (s. 1965), erotuomari

## Paikkoja
* Hauge i Dalane, taajama Sokndalin kunnassa Norjassa.
Olav H. Hauge

**Olav Håkonson Hauge** (18. elokuuta 1908 Ulvik, Norja – 23. toukokuuta 1994 Ulvik, Norja) oli norjalainen runoilija. Hän käytti runoissaan aluksi murteellista symbolistista tyyliä mutta siirtyi myöhemmin arkisempaan tyyliin. Metriikka on sekä muinaisnorjalaista että klassista, joihin hän yhdistää modernimpia tehokeinoja, myös japanilaista haikua.

## Suomennettuja runoja
Pekka Särkiniemen suomentamia Haugen runoja on julkaistu *[[Parnasso]]ssa* (1999; nro 2)
* Arkipäivä, kokoelmasta *Dropar i austavind*, 1966
* Et ripusta hattua auringonsäteeseen, kokoelmasta *Spor vinden*, 1971
* Kissa,kokoelmasta *Dropar i austavind*, 1966
* Kuinka pitkään olet nukkunut? kokoelmasta *Janglestrå*, 1980
* Nuoli ja luoti, kokoelmasta *Dropar i austavind*, 1966
* Pysähdyn lyhtypylvään alle eräänä iltana kun sataa lunta, kokoelmasta *Janglestrå*, 1980
* Se on se unelma, kokoelmasta *Dropar i austavind*, 1966
* Tähtään vähän yli, kokoelmasta *Dropar i austavind*, 1966
* Vedän verhon syrjään, kokoelmasta *På Onertua*, 1961

## Lähteet
Saarimaankylä (Lehtimäki)

**Saarimaankylä** (tai **Saarimaa**) on pieni kylä Alajärvellä, entisen Lehtimäen kunnan pohjoisosassa. Saarimaa sijaitsee Peräkylän ja Rantakankaan välissä kantatie 68:n varrella.

Saarimaa kuuluu Pohjois-Lehtimäen kyliin, joita ovat lisäksi myös Rantakangas, Latojoki ja Jaakkola. Pohjois-Lehtimäen alueella on yhteensä 150 asukasta (2007).

## Lähteet
Latojoki

**Latojoki** on kylä Alajärvellä, entisen Lehtimäen kunnan alueella kantatie 68 varrella. Latojoki on Lehtimäen alueen pohjoisin kylä, joka sijaitsee entisen Alajärven ja Lehtimäen välisen kunnanrajan tuntumassa. Myös Soinin raja on lähellä kylää. Alajärveen laskeva Levijoki virtaa kylän lävitse. 

Latojoelta on Alajärven Levijoen kylään 7,5 kilometriä, Lehtimäen Keskikylään 13 kilometriä ja Alajärven keskustaan noin 15 kilometriä. 

Latojoki kuuluu Pohjois-Lehtimäen kyliin, joita on myös Rantakangas, Saarimaa ja Jaakkola. Pohjois-Lehtimäen alueella on kaikkiaan 150 asukasta (2007).

## Lähteet
Jaakkolankylä (Lehtimäki)

**Jaakkolankylä** (tai **Jaakkola**) on kylä Alajärvellä, entisen Lehtimäen kunnan alueella. Kylän naapureita on Länsikylä ja Saarimaa etelässä, Rantakangas idässä, sekä Latojoki koillisessa.

Jaakkolankylä kuuluu Pohjois-Lehtimäen kyliin, joita ovat myös naapurikylät Rantakangas, Saarimaa ja Latojoki. Pohjois-Lehtimäen kylissä on yhteensä 150 asukasta (2007).

## Vesistö
Jaakkolankylässä sijaitsevat Räyrinkijärvet (Iso-Räyrinki ja Vähä-Räyrinki) joiden epäillään syntyneen samasta meteoriitista kuin Lappajärvi. Tällöin nämä Räyrinkijärvet olisivat Lappajärven sivukraatereita.

Niin Iso-Räyringin kuin Vähä-Räyringinkin rannoilla on paljon vapaa-ajan asuntoja.

## Lähteet
Aada Heikkinen

**Aada Heikkinen** (s. 27. syyskuuta 2003) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Naisten Salibandyliigassa Porvoon Salibandyseuran joukkueessa kausina 2018–2022, sipoolaisessa Ådalens IF:ssä kausina 2022–2025 ja Turun Palloseurassa kaudella 2025–2026. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2021 sekä saavutti SM-hopeaa vuonna 2022. Hän on pelannut runkosarjassa kauden 2024–2025 loppuun mennessä 101 ottelua, joissa hän on tehnyt 46 maalia ja saanut 37 syöttöpistettä. Pudotuspelejä hänellä on 30, ja niissä hän on tehnyt kuusi maalia sekä saanut kaksi syöttöpistettä.

## Lähteet
Lea Nikel

**Lea Nikel** (1918 – 2005) oli israelilainen abstrakti taiteilija.

## Elämäkerta
Lea Nikel syntyi nykyisen Ukrainan Žytomyrissä vuonna 1918. Hänen vanhempansa olivat Bat Sheva ja Haim Nikelshperg. Lean ollessa 2-vuotias perhe muutti Palestiinaan kotiseutunsa pogromien takia. 

Nikelillä ei ollut varsinaista taiteellista koulutusta. Häntä voidaankin pitää itseoppineena taiteilijana. Hän opiskeli jonkin aikaa taiteilija Haim Gliksbergin kanssa ja vietti myös aikaa Yehezkel Streichmanin ja Avigdor Stematskyn taiteilijastudioilla. Tätä kautta Nikel kiinnostui nykytaiteesta. Nykytaiteeseen syventyäkseen Nikel muutti Pariisiin vuonna 1951. Hän vieraili kaupungin taidemuseoissa ja ihastui paikalliseen kulttuuriympäristöön. Pariisissa Nikel alkoi myös käyttää abstraktia tyyliä. Hän oli Pariisissa vuoteen 1961 ja kierteli sen jälkeen New Yorkissa ja Roomassa. Vuonna 1979 hän palasi Israeliin, jossa hän asui useilla eri paikkakunnilla, kuten Kidronin mošavalla. Nikel piti itseään kuitenkin ennen kaikkea telavivilaisena.

Nikelin abtrakti tyyli herätti joissakin taidepiireissä kritiikkiä. Israelissa tyyli ei ollut kovin yleinen. Hänen töidensä päätyökalu oli värin käyttö. Vielä 1990-luvulla hänen töitään esiteltiin monissa uusissa Israelin taidegallerioissa. Viimeisinä vuosinaan Nikel kärsi terveysongelmista. Hän jatkoi kuitenkin  edelleen taiteen luomista. Nikel kuoli vuonna 2005.

## Lähteet
Anneli Remes

**Anja Anneli Remes** (14. helmikuuta 1943 Savonlinna − 29. elokuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen sisustusarkkitehti. Hän työskenteli vuosikymmeniä Juhani Kataisen arkkitehtitoimistossa ja pääsi siellä suunnittelemaan muun muassa Kuopion ja Lapin yliopistojen sekä Helsingin yliopiston Viikin biokeskuksen tiedepuiston sisustusta.

Koulutukseltaan Remes oli kuvaamataidon opettaja taideteollisesta korkeakoulusta, mutta hän ei ikinä työskennellyt siinä ammatissa. Ennen korkeakoulua Remes oli käynyt Savonlinnan tyttölyseon.

Remes tunnettiin Kataisen arkkitehtitoimiston kantavana voimana. Hän paneutui kaikkiin sisustusarkkitehtuurisiin töihinsä erittäin syvällisesti. Remes hyväksyi suvereenisti kaikki työuransa aikana tapahtuneet muutokset. Isoin muutos hänen työuransa aikana oli se, kun siirryttiin lyijykynällä piirtämisestä sähköiseen piirtämiseen. 

Eläkkeelle jäätyään Remes harrasti tanssia, kuntosalilla käymistä, taidenäyttelyitä, elokuvia ja konsertteja.

Remes kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen kotonaan Helsingin Herttoniemessä elokuussa 2020.

## Remeksen sisustussuunnittelemia kohteita
Anneli Remeksen merkittävimpiä sisustussuunnitelemia kohteita:

**Uudiskohteet**

* Helsingin yliopiston Viikin biokeskuksen tiedepuisto, Helsinki
* Kuopion yliopisto, Kuopio
* Lapin yliopisto, Rovaniemi
* Orionin lääketehtaan tutkimus- ja tuotekehitysrakennus, Espoo
* Stora Enson tutkimuskeskus, Imatra

**Peruskorjauskohteet**

* Katajanokan makasiinit, Helsinki
* Suomen elokuvasäätiön rakennus, Helsinki
* Rettig Groupin pääkonttori, Helsinki

Lähde:

## Lähteet