open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Anne-Marie Trevelyan

**Anne-Marie Belinda Trevelyan** (os. **Beaton**; s. 6. huhtikuuta 1969) on brittiläinen konservatiivipuolueen poliitikko, joka on toiminut Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenenä vuodesta 2015 ja liikenneministerinä vuodesta 2022 lähtien. Aiemmin hän on toiminut  kansainvälisen kaupan ministerinä ja Board of Traden puheenjohtajana, apulaispuolustusministerinä, kansainvälisen kehityksen ministerinä sekä apulaiselinkeinoministerinä.

## Ura
Anne-Marie Beaton syntyi Lontoossa. Hän opiskeli Oxfordin polyteknisessä korkeakoulussa ja työskenteli tilintarkastajana Price Waterhousella. Hän oli ehdolla Castle Morpethin hallintopiirin valtuustoon vuosina 1999 ja 2003 muttei tullut valituksi. Vuoden 2010 parlamenttivaaleissa hän oli ehdolla Berwick-upon-Tweedin vaalipiirissä mutta hävisi liberaalidemokraattien Alan Beithille.

### Poliittinen ura

Trevelyan valittiin alahuoneeseen vuoden 2015 parlamenttivaaleissa Berwick-upon-Tweedin vaalipiiristä 41,1 prosentin ääniosuudella. Vuoden 2017 vaaleissa hänet valittiin suuremmalla, 52,5 prosentin ääniosuudella.

Vuoden 2016 EU-kansanäänestyksessä Trevelyan kannatti brexitiä eli Yhdistyneen kuningaskunnan eroa Euroopan unionista.

Vuonna 2018 Sergei ja Julija Skripalin myrkytystapauksen jälkimainingeissa Trevelyania kritisoitiin siitä, että hän oli vastaanottanut 50&nbsp;000 punnan lahjoituksen venäläiseltä liikemieheltä Aleksander Temerkolta ennen vuoden 2015 vaaleja. Trevelyanin mukaan Temerko oli Britannian kansalainen, ja tämä oli lahjoittanut konservatiivipuolueen paikallisyhdistykselle 7&nbsp;240 puntaa.

### Hallituksessa
Heinäkuussa 2019 Trevelyan nimitettiin puolustushankinnoista vastaavaksi parlamentaariseksi alivaltiosihteeriksi. Joulukuussa hänet nimitettiin apulaispuolustusministeriksi. Helmikuussa 2020 hänet nimitettiin kansainvälisen kehityksen ministeriksi. Ennen nimitystään hän on useasti ilmaissut skeptisyytensä kehitysapua kohtaan.

Syyskuussa 2020 kansainvälityksen kehityksen ministeriö yhdistettiin ulkoministeriöön, ja Trevelyan menetti virkansa hallituksessa. Tammikuussa 2021 hänet nimitettiin apulaiselinkeinoministeriksi ja syyskuussa kansainvälisen kaupan ministeriksi.

Syyskuussa 2022 pääministeri Liz Truss nimitti Trevelyanin liikenneministeriksi.

## Lähteet
Hold Me Closer

**Hold Me Closer** on ruotsalaisen Cornelia Jakobsin kappale, joka julkaistiin 26. helmikuuta 2022. Kappale voitti vuoden 2022 Melodifestivalenin, täten Jakobs edusti kappaleella Ruotsia vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa Torinossa.

Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 438 pistettä ja sijoittui neljänneksi.

## Lähteet
Liisa Hietanen

**Liisa Hietanen** (s. 1981 Lohja) on suomalainen kuvanveistäjä, joka toteuttaa työnsä virkkaamalla. Hän on tehnyt muun muassa erilaisia esineitä sekä *Kyläläisiä*-teossarjaa, johon Hietanen on ikuistanut Hämeenkyrössä tapaamiaan ihmisiä.

## Elämäkerta
Hietanen opiskeli muotoilua Lahden muotoiluinstituutissa 2003–2007 ja valmistui kuvataiteilijaksi Tampereen ammattikorkeakoulusta 2012.

Hietanen löysi taidekoulussa virkkaamisen ja teki vuonna 2009 ensimmäisen virkatun hahmonsa, *Pirkon*. *Pirkko* on ihmisenkokoinen taideteos, joka esittää nurkassa karttakeppi kädessä seisovaa opettajaa. Hietasen mukaan idea teokselle tuli siitä, että uutisissa puhuttiin silloin paljon opettajien voimattomuudesta käytöshäiriöisten oppilaiden suhteen. Sen piti olla ainutlaatuinen työ, mutta Hietanen jatkoikin virkkausta myös sen jälkeen. Hän alkoi nähdä virkkaamisen tapana veistää.

Hietasen ensimmäinen yksityisnäyttely oli vuonna 2011 Tampereella Galleria Rajatilassa, johon hän toteutti installaationa teoksen *Vapaa*, joka oli tarkasti yksi yhteen -koossa toteutettu virkattu vessa. Teos oli yksityiskohtainen kuva tavallisesta vessasta lavuaareineen ja WC-Ankka-pulloineen.

Hietanen muutti perheineen vuonna 2012 Hämeenkyrön Kyröskoskelle ja alkoi työstää siellä teossarjaa *Kyläläisiä*. Hän valitsee teoksia varten mallinsa Hämeenkyrön asukkaista, ja hän on kohdannut mallinsa esimerkiksi kirjastossa, pukuhuoneessa tai koiraa ulkoiluttamassa. Hietanen asettaa uudet teoksensa ensin esille Hämeenkyrössä. Paikkoja ei kuitenkaan ilmoitella etukäteen, joten uuden *Kyläläiset*-teoksen ensijulkaisu saattaa olla missä vain, kuten kukkakaupassa, kirjastossa tai kodinkoneliikkeessä.

Hietasen ensimmäinen museonäyttely avattiin helmikuussa 2022 Tampereen taidemuseossa. Hietanen sai Suomen Taiteilijaseuran kuvataiteilijapalkinnon vuonna 2022.

## Tyyli ja tekniikka
Hietanen virkkaa ja neuloo teoksensa. Yhden ihmishahmon toteuttaminen on hidas prosessi, ja siihen menee useita kuukausia. Hietanen pyrkii myös luomaan töistään mahdollisimman aidon näköisiä, ja esimerkiksi ennen *Veli*-teosta hän mittasi veljensä pituuden, hartianleveyden ja rinnanympäryksen sekä valokuvasi tämän joka puolelta. Hietasen itsensä mukaan teoksissa on kyse myös ihmisten konkreettisesta kohtaamisesta. Hitaat käsityömenetelmät mahdollistavat hitaita kohtaamisia sosiaalisen median nopeiden ja ohuiden kohtaamisen vastapainoksi. Hietanen siis pyrkii myös tutustumaan malleihinsa työn ohella.

Hietanen hitsaa teostensa rungon harjateräksestä, ja rungon päälle tulee vanua ja vaahtomuovia. Jalkaosaan valetaan betonia, jotta seisovat hahmot pysyvät pystyssä. Hietanen aloittaa virkkaamisen vasta, kun hahmo on kankaiden avulla ommeltu oikeaan muotoonsa.

Ihmishahmojen lisäksi Hietanen on virkannut muun muassa pienempiä esineitä. Hän on kiinnostunut muun muassa ruoasta ja sen kulttuurihistoriasta ja on virkannut esimerkiksi pikanuudeliannoksen Arabian posliinilautasella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Liisa Hietasen verkkosivut
Cornelia Jakobs

**Anna Cornelia Jakobsdotter Samuelsson** (s. 9. maaliskuuta 1992 Nacka, Ruotsi), tunnettu myös taiteilijanimellään **Cornelia Jakobs**, on ruotsalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän aloitti uransa yhtyeessä nimeltä Love Generation, joka osallistui Melodifestivaleniin vuosina 2011 ja 2012.

Vuonna 2022 hän osallistui Melodifestivaleniin kappaleella "Hold Me Closer". Hän voitti kilpailun tuomariäänillä, ja täten edusti Ruotsia vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa Torinossa. Jakobs kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa 12. toukokuuta, sijoittui semifinaalin ensimmäiseksi ja pääsi finaaliin. 14. toukokuuta pidetyssä finaalissa Jakobs sijoittui neljänneksi.

## Diskografia
### Singlet

## Lähteet
Vapen & ammunition

**Vapen & ammunition** on alternative rock -yhtye Kentin studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2002 , ja on Kentin viides albumi. Albumin tuotti Kent yhteistyössä Zedin ja Martin von Schmalenseen kanssa.

Albumi valittiin vuoden 2002 parhaaksi Grammis-gaalassa . "Socker"-kappale valittiin Kentin toiseksi parhaaksi kappaleeksi yhtyeen verkkosivuilla järjestetyssä äänestyksessä. Albumi oli suuri menestys. Ruotsissa sitä myytiin julkaisun aikaan 600 000 kappaletta. Albumin kantta ja useimpia kansivihkon sivuja koristava valkoinen tiikeri on kunnianosoitus Kentin kotikaupungin Eskilstunan eläintarhan valkoisille tiikereille. 

## Kappaleet
San: Joakim Berg; paitsi kappale 8: Joakim Berg ja Nancy Danino. Säv: Joakim Berg.

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
**Kent:**

* Joakim Berg - laulu, kitara
* Martin Sköld - basso, syntetisaattori
* Sami Sirviö - kitara, syntetisaattori
* Harri Mänty - säestyskitara
* Markus Mustonen - rummut, piano

**Tuotanto:**

* Kent - tuotanto
* Zed - tuotanto, äänitys, miksaus
* Martin von Schmalensee - tuotanto, äänitys
* Björn Engelmann - masterointi

**Muut:**

* Jojje Wadenius - kitara kappaleessa "Sverige"
* Titiyo - laulu kappaleessa "Duett"
* Nancy Danino - laulu kappaleessa "FF"
* Ingela Olsson - kuoro
* Niklas Gabrielsson - kuoro

## Listasijoitukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kritiker.se – ruotsalaislehtien arvioita albumista (''ruotsiksi'')
* Vapen & ammunition Discogsissa (*englanniksi*)
Mathesius (suku)

**Mathesius-suku** oli suomalainen laaja pappissuku. Se oli aikanaan Pohjanmaan huomattavimpia pappissukuja. Suvun ensimmäinen varmuudella tunnettu kantaisä on Turun porvari Yrjänä Matinpoika 1500-luvun lopussa. Sen jäseniä on elänyt myös Ruotsissa suomalaisen sukuhaaran jo sammuttua.

Suvun jäseniin kuuluvat mm:
* Johan Mathesius (1709–1765), suomalainen poliitikko ja virkamies
* Per Niklas Mathesius (1711–1772), suomalainen lääninrovasti ja poliitikko, edellisen veli
* Georg Mathesius (1732–1816), suomalainen pappi ja kirjailija, edellisten velipuoli

## Lähteet
*Mathesius (1500 - 1900) – *[[Kansallisbiografia]]*
*Axel Bergholm: Sukukirja. Suomen aatelittomia sukuja II. Uusintapainos: Jyväskylä 1984, s. 853
*Impiwaara, Heikki: Mathesius. Täydennystä Bergholmin Sukukirjaan. Genos 15(1944), s. 22-25
*Sursillin suku
Zolotonoša

**Zolotonoša** () on kaupunki Tšerkasyn alueella Ukrainan keskiosassa, Dneprin sivujoki Zolotonošan varrella. Kaupunki on maaseutuvaltaisen Zolotonošan piirin (138&nbsp;036 as., 2021) hallinnollinen keskus. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 27&nbsp;458 (2021).

Zolotonoša sijaitsee 30 kilometriä aluekeskus Tšerkasysta pohjoiseen ja noin 150 kilometriä pääkaupunki Kiovasta kaakkoon.

Paikkakunta mainitaan vuoden 1576 kirjallisissa dokumenteissa linnoitettuna asutuksena. Ukrainalaiseen Vyshnevetskyn ylhäisaatelisukuun kuulunut Jeremi Wiśniowiecki hankki paikkakunnan omistukseensa 1640. Puolan menetettyä seudun kasakoille, siitä tuli ensin Tšerkasyn rykmenttinä tunnetun kasakkaosaston aluetta, 1660 Perejaslavin rykmentin aluetta. Vuonna 1781 Zolotonošasta tuli kihlakuntakaupunki Kiovan käskynhaltijakuntaan. 1800-luvulla se oli osa Pultavan kuvernementtiä.

Rautatieosuus Bah’matš–Krasne (1897) kulki Zolotonošan kautta, ja toi kuljetusväylän maataloustuotteiden markkinoille. Nyttemmin teollisuuden pääala on ruuanjalostus (elintarviketuotanto). Kaupungissa on myös rakennusmateriaalituotantoa, parfyymivalmistusta, ja ompelimo. Tunnettuihin rakennuksiin lukeutuu Ivan Hryhorovych-Barskyn suunnittelema kirkko (Church of the Dormition, 1760–1767).


Zolotonosza teatr SAM 0909 71-104-0004.jpg|Zolotonošan kulttuuritalo.
Zolotonosza Uspensky sobor DSC 4097 71-104-0005.jpg|Zolotonošan Uspenskin kirkko.
Zolotonosza Zemska uprava SAM 0933 71-104-0001.jpg|Piirihallinnon rakennus.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*kaupunkiin keskittynyt kaupallinen sivusto  (zolotonosha.ck.ua)
Mpika

**Mpika** on kaupunki Sambiassa Muchingan maakunnassa ja on piirinsä pääkaupunki. Kaupunki sijaitsee Tansaniaan johtavan valtatien sekä Kasamaan ja Mbalaan johtavien teiden risteyksessä. Reilun viiden kilometrin päässä on myös Tansanian–Sambian radan juna-asema.

Turismin merkitys Mpikan taloudessa on kasvussa ja kaupungin elinkeinoelämä muutenkin on hitaassa kasvussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kah’ovka

**Kah’ovka** (; ) on kaupunki Hersonin alueella Ukrainan eteläosassa. Kaupunki sijaitsee Kah’ovkan piirissä (219&nbsp;783 as., 2021) ja oli aiemmin sen keskus. Kah’ovkan asukasluvuksi arvioitiin 35&nbsp;400 (2021). Nykyään piirin hallinnollinen keskus on Kah’ovkaa suuremmaksi kasvanut Nova Kah’ovka.

Kah’ovka on jokisatamakaupunki ja sijaitsee Dnepriin padotun Kah’ovkan tekojärven vasemmalla eli eteläisellä rannalla. Kaupungista on 90 kilometriä joen alajuoksulla lännessä sijaitsevaan aluekeskus H’ersoniin. Dneprin toiseksi suurin vesivoimala, Kah’ovkan vesivoimalaitos, rakennettiin 1950-56. Vuodesta 1957 kaupungissa on ollut historiallinen museo.

Kah'ovkan pato murtui 6. kesäkuuta 2023. Ukrainalaiset syyttivät venäläisiä padon räjäyttämisestä, kun taas venäläiset väittivät padon tuhoutuneen tykistöiskussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Geld oder Leben!

***Geld oder Leben!*** (suom. *Rahat tai henki!*) on vuonna 1985 ilmestynyt itävaltalaisen rockyhtyeen Erste Allgemeine Verunsicherungin viides albumi. Se on yhtyeen menestynein albumi, ja ylsi ilmestyttyään Itävallassa listaykköseksi ja pysyi listalla 78 viikkoa.

## Tausta
Albumi julkaistiin 11. lokakuuta 1985 LP:nä ja C-kasettina ja vuotta myöhemmin CD:nä. Albumilta julkaistiin neljä singleä: *Ba-Ba-Banküberfall*, *Märchenprinz*, *Heiße Nächte in Palermo* ja *Fata Morgana*. *Ba*-*Ba*-*Banküberfall*-kappale julkaistiin myös englanniksi nimellä *Ba-Ba-Bankrobbery*. 

Tällä albumilla EAV:n jäsenet esiintyivät salanimillä "Dreigoschenopa" (Klaus Eberhartinger), "Der Greifer" (Thomas Spitzer), "Kare Schwedenbitter" (Nino Holm), "Der Würger von Basston" (Eik Breit), "Inspector Korrupnik" (Anders Stenmo) ja "Mecky Esser" (Günther Schönberger).

Klaus Eberhartingerin mukaan yhtye sai kappaleeseen *Ba-Ba-Banküberfall* inspiraation tositapahtumista. Tarinan mukaan pankkiryöstäjä Münchenissä uhkasi pankkivirkailijaa sormella takintaskussa teeskennellen, että hänellä on ase. Lopulta ryöstäjä pakeni paikalta ja jätti lompakkonsa pankkiin. Kappale kertoo tällaisesta tilanteesta. 

## Kappaleet

# Geld oder Leben 4:46
# Johnny 1 – Fahrscheine 0:43
# Ba-Ba-Banküberfall 3:38
# Johnny 2 – Zuckerwatte 0:32
# Heisse Nächte in Palermo 3:27
# Einsamkeit 4:17
# Fata Morgana 4:19
# Märchenprinz 3:31
# Johnny 3 – Bullen 0:27
# Echte Helden 4:11
# Johnny 4 – Feuer 0:17
# Küss die Hand, Herr Kerkermeister 4:50
# Johnny 5 – WC 0:28
# Es g’winnt a jeder 3:19
# Morgen 3:42

Kaikki kappaleet on sanoittanut Thomas Spitzer, sävellykset ovat Erste Allgemeine Verunsicherungin.

## Listasijoitukset
Albumi myi Itävallassa viisinkertaista platinaa ja sai myös Saksassa platinaa. Sveitsissä albumi oli kultalevy. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Geld oder Leben'' EAV:n verkkosivuilla (*saksaksi*)
Personin piirikunta

**Personin piirikunta** () on Yhdysvaltojen Pohjois-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 39&nbsp;097 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Roxboron kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1791.

## Väestö
Vuonna 2020 Personin piirikunnan 39&nbsp;097 asukkaasta valkoisia oli 70,0&nbsp;%, mustia 26,8&nbsp;%, alkuperäisasukkaita 0,9&nbsp;% ja aasialaisia 0,4&nbsp;%. Vuonna 2019 4,8&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 3,0&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Kuvia piirikunnasta

Kuva:Roxborocourt.jpg|Personin piirikunnan oikeustalo.
Kuva:Hyco Lake, North Carolina.jpg|Hyco Lake.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Alija Moldagulova

**Alija Nurmuhamedqyzy Moldagulova** (, ; 25. lokakuuta 1925 – 14. tammikuuta 1944) oli naispuolinen neuvostoliittolainen tarkka-ampuja toisessa maailmansodassa.

Moldagulova syntyi Kazakkien autonomisessa sosialistisessa neuvostotasavallassa (nykyisessä Kazakstanissa) vuonna 1925. Hänen äitinsä kuoltua varhain hän asui enonsa kanssa ensin Alma-Atassa, sitten Moskovassa ja sitten Leningradissa. Moldagulova jäi Leningradiin saksalaisten piirittäessä sen vuonna 1941.

Moldagulova hakeutui naistarkka-ampujien koulutusleirille Moskovan lähellä alle 18-vuotiaana vuonna 1942. Hän vannoi sotilasvalansa helmikuussa 1943, ja heinäkuussa hänet määrättiin 22. armeijan 54. kivääriprikaatiin. Hänet tunnettiin rohkeana sotilaana, ja lokakuuhun mennessä hän oli surmannut jo 32 saksalaista. 

Moldagulova haavoittui kuolettavasti lähitaistelussa saksalaisen upseerin kanssa Novosokolnikin kaupungissa tammikuussa 1944. Hänelle myönnettiin postuumisti Neuvostoliiton sankarin arvonimi.
Raz Hershko

**Raz Hershko** (; s. 19. kesäkuuta 1998) on israelilainen judon olympia- ja MM-mitalisti sekä Euroopan-mestari. Hän ottelee yli 78 kilogramman sarjassa.

Hershko saavutti vuonna 2015 yli 70 kg:n painoluokassa alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden ja hopeaa Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla. Hän sai alle 23-vuotiaiden EM-kilpailujen yli 78 kg:n sarjassa hopeaa 2017 ja pronssia 2018.

Hershko sijoittui vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa jaetulle yhdeksännelle sijalle yli 78 kg:n sarjassa. Lisäksi hän kuului sekajoukkuekilpailussa pronssia saavuttaneeseen Israelin joukkueeseen. Hän saavutti EM-hopeaa yli 78-kiloisissa Sofiassa 2022. Saman vuoden Taškentin MM-kilpailuissa hän sijoittui yli 78&nbsp;kg:n painoluokassa viidenneksi ja saavutti pronssia sekajoukkuekilpailussa. Hän saavutti Dohan MM-kilpailuissa 2023 pronssia yli 78&nbsp;kg:n sarjassa. Hän sai samassa sarjassa hopeaa Montpellier'n EM-kilpailuissa 2023. Hän voitti yli 78-kiloisten Euroopan-mestaruduen Zagrebissa 2024. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän saavutti yli 78&nbsp;kg:n sarjassa hopeaa hävittyään loppuottelussa brasilialaiselle Beatriz Souzalle. Podgorican EM-kilpailuissa 2025 hän sai hopeaa.

Hershko on voittanut Grand Slam -kilpailun Antalyassa ja Pariisissa 2021, Ulaanbaatarissa 2022 sekä Tel Avivissa ja Tbilisissä 2023 ja Grand Prix -kilpailun Zagrebissa 2022 sekä sijoittunut IJF Tourin kilpailuissa lisäksi kolme kertaa toiseksi ja yhdeksän kertaa kolmanneksi. Continental Open -kilpailuissa hän on ollut kerran kolmas. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kuusi Israelin-mestaruutta.

## Lähteet
Shira Rishony

**Shira Rishony** (, s. 21. helmikuuta 1991 Holon) on israelilainen judon olympiamitalisti. Hän on otellut koko uransa alle 48 kilogramman painoluokassa.

Rishony voitti kultaa makkabiadeissa 2009. Hän sijoittui jaetulle 17. sijalle Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Hän oli seitsemäs EM-kilpailuissa Varsovassa 2017 ja Lissabonissa 2021. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui viidenneksi hävittyään pronssiottelussa ukrainalaiselle Darja Bilodidille. Hän kuului lisäksi Israelin pronssijoukkueeseen sekajoukkuekilpailussa, vaikkei tosin päässyt ottelemaan kertaakaan. Hän saavutti 48&nbsp;kg:n painoluokassa pronssia Sofian EM-kilpailuissa 2022.

Rishony on voittanut Gand Prix -kilpailun Taškentissa 2013 ja Tel Avivissa 2019. Hän on sijoittunut IJF World Tourin kilpailuissa lisäksi kaksi kertaa toiseksi ja kymmenen kertaa kolmanneksi. Hän voitti maailmancupin kilpailun Taškentissa 2012 ja European Open -kilpailun Tallinnassa 2014. Hän on sijoittunut maailmancupeissa / Continental Open -kilpailuissa lisäksi kolme kertaa kolmanneksi. Hän on voittanut aikuisten sarjassa viisi Iaraelin-mestaruutta.

## Lähteet
Markijan Šaškevytš

**Markijan Semenovytš Šaškevytš** (; 6. marraskuuta 1811 Pidlyssja, Zolotšivin piiri, Galitsia, Itävallan keisarikunta – 7. kesäkuuta 1843 Novosilky Lisni, Galitsia, Itävallan keisarikunta) oli ukrainalainen runoilija. Hän on Galitsian ukrainan kansankielisen kaunokirjallisuuden perustaja.

Šaškevytš valmistui Lvivin pappisseminaarista 1838 ja toimi sitten pappina Lvivin lähistöllä. Hän perusti opiskeluaikaisten tuttavuuksiensa Jakiv Holovatskyin ja Ivan Vahylevytšin kanssa kirjailijaryhmän Ruteenikolmikko (*Ruska trijtsja*).  Hän pyrki eri tavoin edistämään Länsi-Ukrainassa ukrainan kielen kirjallista käyttöä ja sen käyttöä saarnoissa. Ryhmä julkaisi kaksi kansanrunokokoelmaa *Syn Rusy* (”Rusin poika”, 1833) ja *Zorja* (”Tähti”, 1834) sekä kirjallisen kalenterin *[[Rusalka Dnistrovaia]]* (”Dnestrin vedenneito”, 1836)

Šaškevytšin kirjallinen tuotanto jäi suppeaksi, ja se koostuu lähinnä isänmaallisista runoista. Hän vastusti ukrainan aakkosten latinalaistamista julkaisemallaan kirjoituksella ”Azbuka i Abecadlo” (1836). Hän julkaisi kansankielisen Uuden testamentin (1842). Hänen lastenkirjansa ”Lukemisia pikkulapsille” ilmestyi hänen kuolemansa jälkeen 1850. Hänen maineensa kansallistunteen elvyttäjänä ja nykyaikaisen ukrainalaisen kirjallisuuden perustajana syntyi vasta hänen kuolemansa jälkeen. Pidlyssjaan on perustettu hänen muistokseen museo. Hän oli esikuvana, kun Ukrainan venäläistämistä vastustettiin 1970–1980-luvulla.

Šaškevytsin poika oli kirjailija Volodymyr Šaškevytš.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Osyp Petrash, The Mermaid of The Dniester Unesco Courier
Gili Sharir

**Gili Sharir** (; s. 22. marraskuuta 1999) on israelilainen judon olympia- ja EM-mitalisti. Hän on kilpaillut alle 63 kilogramman painoluokassa vuodesta 2016 lähtien.

Sharir saavutti vuonna 2017 alle 20-vuotiaiden EM-hopeaa ja alle 23-vuotiaiden EM-pronssia. Tel Avivin EM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui seitsemänneksi. Hän sijoittui vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa 63 kg:n sarjassa jaetulle 17. sijalle ja kuului Israelin pronssijoukkueeseen sekajoukkuekilpailussa. Hän saavutti Sofian EM-kilpailuissa 2022 pronssia 63&nbsp;kg:n sarjassa. Saman vuoden Taškentin MM-kilpailuissa hän saavutti sekajoukkuekilpailussa pronssia. Hän sai Montpellier'n EM-kilpailuissa 2023 hopeaa 63-kiloisissa hävittyään loppuottelussa slovenialaiselle Andreja Leškille.

Sharir on saavuttanut IJF World Tourin kilpailussa yhden turnausvoiton sekä sijoittunut kaksi kertaa toiseksi ja neljä kertaa kolmanneksi. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kaksi Israelin-mestaruutta.

## Lähteet
Les Kurbas

**Oleksandr-Zenon Stepanovytš ”Les” Kurbas** (; 25. helmikuuta 1887 Galitsia – 3. marraskuuta 1937 Sandarmoh, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen näyttelijä, näytelmäkirjailija, teatteri- ja elokuvaohjaaja, kääntäjä ja Ukrainan teatterin perustaja. Hänen nimeään kantaa kiovalainen Les Kurbas -teatteri. Venäläisen näyttelijän Nelly Kornijenkon mukaan hän oli tragedian muusan Melpomenen oppilas. Hän kuuluu teatterin suuriin nimiin Konstantin Stanislavskin, Vsevolod Meyerholdin, Jevgeni Vahtangovin, Max Reinhardtin, Edward Gordon Craigin ja Bertolt Brechtin rinnalla.

Kurbas kuului tunnettuun ukrainalaiseen näyttelijäsukuun. Hän opiskeli Wienin ja Lvivin yliopistoissa. Hän oli kiinnostunut idän kulttuureista ja opiskeli siksi sanskritia. Hän perusti 1917 nuorisoteatterin Molodyi Teatr, jossa hän halusi esittää näytelmiä eri puolilta maailmaa. Kokeellinen teatteri ehti toimia pari vuotta. Pariisin maailmannäyttelyssä 1925 hänen produktionsa sai kultamitalin. Osip Mandelstam oli ensimmäinen, joka luonnehti häntä Ukrainan teatterin perustajaksi. Kurbas perusti teatterityönsä ajatukseen, että ”ihminen on mikrokosmos” 1700-luvun ukrainalaisen filosofin Grigori Skovorodan sanoin. Skovorodalla oli merkittävä vaikutus harkovalaiseen Berezil-teatteriin, jossa Kurbas pääasiassa työskenteli. Kurbas uskoi, että teatteri voisi muuttaa yhteiskuntaa. Hän perusti Berezilin taideseuran, jossa järjestettiin työpajoja. Hän tuottamansa näytelmät olivat aikansa avantgardea verrattuna muuhun samanaikaiseen teatteriin. Häneltä ovat teatterin piirissä saaneet vaikutteita puolalainen ohjaaja Jerzy Grotowski, brittiläinen ohjaaja Peter Brook sekä monet elokuvan myöhemmät suuret nimet, kuten Federico Fellini ja Ingmar Bergman.

Les Kurbas teloitettiin Sandarmohissa, kuten monet ukrainalaiset kulttuurihenkilöt.

## Lähteet
Oiva Rytövuori

**Oiva Henrik Rytövuori**, vuoteen 1926 **Rosenberg** (9. kesäkuuta 1901 Helsinki – 1. lokakuuta 1983 Tampere) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Rytövuoren vanhemmat olivat liikemies Karl Andreas Rosenberg ja Hilda Josefina Grönroos ja puolisot 1930–1959 Elli Vilhelmiina Talvio, aiemmin Taxel, ja vuodesta 1964 Terttu Maija Tellervo Muurikoski. Rytövuori valmistui Tampereen teknillisesta opistosta insinööriksi vuonna 1923 ja Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi vuonna 1928. Hän oli valmistuttuaan Manchesterissa Englannissa korkeakouluharjoittelija 1929–1931 ja siirtyi sieltä palattuaan Strömbergin Turun konttorin johtajaksi vuoteen 1938 asti. 

Tampereen teknillisen opiston sähkötekniikan lehtorina Rytövuori toimi 1938–1944, mutta oli samaan aikaan vuodesta 1941 Insinööritoimisto Sähkötyön toimitusjohtaja, missä tehtävässä hän jatkoi vuoteen 1965 asti. Tämän lisäksi hän perusti vuonna 1943 oman betonituotealan yrityksen, josta kehittyi Cellit Oy. Tämän yhtiön johdossa Rytövuori toimi aina vuoteen 1972 saakka. Vuodesta 1960 hän toimi myös Tampereen Rakennustyön toimitusjohtajana ja johtokunnan puheenjohtajana. Teollisuusneuvoksen arvonimen Rytövuori sai vuonna 1972.

## Lähteet
Näin minusta tuli ihminen

**Näin minusta tuli ihminen** on laulaja-lauluntekijä ja pianisti Suvi Isotalon kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 7. helmikuuta 2014. Isotalo äänitti albumin "Vapaa" -kappaleen jo vuonna 2012, kun hän osallistui Studio Kekkosen "Kekkonen elää!" -studiolivesarjaan. Albumin "Uusi" -kappaleen musiikkivideo julkistettiin Soundin verkkosivuilla marraskuussa 2013. Isotalo järjesti yhtyeineen albuminsa julkaisukiertueen keväällä 2014. Isotalon kappale "Tunnit" sai huomiota sen sisältämästä tarinasta, joka kertoo masentuneen ihmisen mielenmaailmasta. "Kuunpimennys" puolestaan kertoo lapsen yöllisestä retkestä tajunnan ja unimaailman välillä, ja kappaleesta kuvattu musiikkivideo julkaistiin syyskuussa 2014.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Ilkka: 
* Desibeli.net: 
* Rumba: 
* Soundi: 

## Lähteet
Inbar Lanir

**Inbar Lanir** (, s. 3. huhtikuuta 2000) on israelilainen judon maailmanmestari ja olympiamitalisti. Hän on otellut alle 78 kilogramman sarjassa vuodesta 2018 lähtien.

Lanir voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden alle 78-kiloisissa 2020 ja sai EM-pronssia 2019. Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän saavutti pronssia 2020. Budapestin MM-kilpailuissa 2021 hän oli seitsemäs. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui alle 78 kg:n painoluokassa jaetulle yhdeksännelle sijalle. Hän kuului lisäksi Israelin pronssijoukkueeseen sekajoukkuekilpailussa, vaikkei tosin päässyt ottelemaan kertaakaan. Hän saavutti sekajoukkuekilpailun MM-pronssia Taškentissa 2022.

Lanir voitti alle 78&nbsp;kg:n sarjan maailmanmestaruuden Dohassa 2023 kukistettuaan loppuottelussa ranskalaisen Audrey Tcheuméon. Hän sai EM-pronssia Montpellier’ssä 2023 ja Zagrebissa 2024. Hän saavutti hopeaa Pariisin olympialaisissa 2024 hävittyään loppuottelussa italialaiselle Alice Bellandille.

Lanir on saavuttanut IJF World Tourin kilpailuissa kaksi turnausvoittoa sekä sijoittunut neljä kertaa toiseksi ja kuusi kertaa kolmanneksi. Hän on voittanut aikuisten sarjassa neljä Israelin-mestaruutta.

## Lähteet
P.S. Maj’lle

**P.S. Maj’lle** on laulaja-lauluntekijä ja pianisti Suvi Isotalon toinen studioalbumi, joka julkaistiin 21. syyskuuta 2011. Levynjulkaisukeikka järjestettiin samana päivänä Kokomo -baarissa Helsingissä. Isotalo osallistui albumin kappaleella "Kaikki sanat" saman vuoden lokakuussa järjestettyyn Syksyn sävel -laulukilpailuun. Albumin "Irti" -kappaleesta julkaistun singlen kunniaksi Isotalo järjesti yhtyeineen samannimisen kiertueen keväällä 2012. "Irti" -kappaleen musiikkivideon ensi-ilta oli Rumban verkkosivuilla huhtikuussa 2012. 

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelu
* Me Naiset: 
* Rytmi:  
* Soundi:  

## Lähteet
Henry Herscovici

**Henry Herscovici** (12. helmikuuta 1927 – 12. maaliskuuta 2022) oli israelilainen ampuja. Hän kilpaili vuoden 1968 kesäolympialaisissa ja vuoden 1972 kesäolympialaisissa. Hän kilpaili myös Aasian kisoissa 1966, 1970 ja 1974.

Herscovici kuoli Petah Tikvassa Israelissa 12. maaliskuuta 2022.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Avishag Semberg

**Avishag Semberg** (tai **Abishag Semberg**, , s. 16. syyskuuta 2001 Israel) on israelilainen taekwondon olympiamitalisti.

Semberg saavutti 46&nbsp;kilogramman sarjassa junioreiden MM-pronssia 2016 ja EM-pronssia 2017. Buenos Airesin nuorten olympialaisissa 2018 hän sijoittui 49&nbsp;kg:n painoluokassa viidenneksi. Hän saavutti alle 21-vuotiaiden EM-pronssia 49-kiloisissa 2019. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti 49 kg:n sarjassa pronssia kukistettuaan pronssiottelussa turkkilaisen Rukiye Yildirimin pistein 27–22.

## Lähteet
Anna Casagrande

**Anna Casagrande** (s. 26. heinäkuuta 1958 Milano) on italialainen kenttäratsastaja. Hän saavutti olympiahopeaa joukkuekilpailussa Federico Romanin, Mauro Romanin ja Marina Sciocchettin kanssa Moskovassa 1980. Henkilökohtaisessa kilpailussa Casagrande sijoittui Daleye-ratsullaan seitsemänneksi.

## Lähteet
Marina Sciocchetti

**Marina Sciocchetti** (s. 13. marraskuuta 1958 Gallarate) on italialainen kenttäratsastaja. Hän saavutti olympiahopeaa joukkuekilpailussa Federico Romanin, Anna Casagranden ja Mauro Romanin kanssa Moskovassa 1980. Henkilökohtaisessa kilpailussa Sciocchetti sijoittui Rohan de Lechereo -ratsullaan yhdeksänneksi. Toisissa olympialaisissaan Los Angelesissa 1984 hän oli Master Hunt -ratsullaan seitsemäs sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa.

Sciocchetti avioitui Italiaa kenttäratsastuksessa vuosien 1988 ja 1996 olympialaisissa edustaneen Ranieri Campellon kanssa.

## Lähteet
Myrhorod

**Myrhorod** () on kaupunki Pultavan alueella Keski-Ukrainassa, 105 kilometriä aluekeskus Pultavasta luoteeseen. Myrhorod on Myrhorodin piirin (201&nbsp;728 as., 2021) hallinnollinen keskus. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 38&nbsp;447 (2021).

Myrhorod sai kaupungin aseman vuonna 1575, kun Puolan kuningas ja Liettuan suurruhtinas Stefan Batory teki siitä kasakkarykmentin sijaintipaikkakunnan. Myrhorodin rykmentti kuitenkin lakkautettiin kasakojen kansannousun (1637–1638) seurauksena; kaupunki siirtyi ukrainalaiseen ylhäisaateliin kuuluvan Vyshnevetskyn suvun Jeremi Wiśniowieckin omistukseksi. Vuonna 1648 kasakat valtasivat kaupungin ja siitä tuli jälleen kasakkarykmentin kotikaupunki. Venäjän vallan aikana Myrhorodista tuli vuonna 1802 Pultavan kuvernementin kihlakuntakaupunki. Kaupunki kehittyi vauraaksi kauppapaikaksi. Terveyskylpylän perustaminen (1912–1914) sekä seudun öljy- ja maakaasuesiintymien hyödyntäminen edistivät talouselämää.

Kaupungissa on rakennusmateriaali- ja elintarviketeollisuutta. Kaupunki on tunnettu pitkään käsitöistään, erityisesti keramiikasta, pitsitöistä ja kansallispuvuista. Myrhorodissa on keramiikka-alan tekninen koulu ja tehdas. Nikolai Gogolin ukrainalaisten kertomusten toinen osa, novellikokoelma *Mirgorod* viittaa kaupunkiin.


Myrhorod Gogol.JPG| Nikolai Gogolin muistomerkki.
Миргород.JPG|Myrhorodin rautatieasema.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Annacatia Casagrande

**Annacatia Casagrande** (s. 1. huhtikuuta 1964 Treviso) on italialainen ratameloja. Hän kilpaili Barcelonan olympialaisissa 1992 kajakkinelosen 500 metrillä samassa venekunnassa Amalia Calzavaran, Chiara Dal Santon ja Lucia Michelin kanssa mutta he eivät selviytyneet loppukilpailuun.

## Lähteet
Irma Ruokokoski

**Irma Leonia Ruokokoski** (21. tammikuuta 1916 Lappee – (hautauspäivä 7. helmikuuta) 1976 Haukivuori) oli suomalainen hiihtäjä. Lauritsalan Terästä edustanut Ruokokoski voitti vuoden 1937 työläisolympialaisissa Janské Lázněssa naisten 6 km hiihdon sekä 4 km joukkuehiihdon yhdessä Aune Silvastin ja Hilma Lahtisen kanssa. Ruokokoski osallistui kisoissa myös syöksylaskuun sijoittuen toiseksi.

Ruokokosken vanhemmat olivat Vihannissa syntynyt Lappeen kunnanvaltuutettu ja sos.dem. puolueen toimitsija Frans Petter Ruokokoski (1881–1939) ja Kuopiossa syntynyt Anna Johanna (o.s. Räsänen). Irma Ruokokoski syntyi Lappeen Laihian kylässä ja sisartensa Martin ja Alman tavoin menestyi Muukonniemen alueen ja sen kansakoulun edustajana maastohiihdossa. Ruokokoski oli koulutukseltaan leipuri ja kondiittori ja työskenteli muun muassa Lappeenrannan Osuusmeijerillä ja Osuusliike Itä-Karjalan palveluksessa. Ruokokoski harrasti sisartensa Ruthin ja Hugon tavoin näyttelemistä ja esiintyi Lappeenrannan kaupunginteatterin iltanäyttelijänä ja näyttelijänä Sortavalan Näyttämöllä. Ruokokoski toimi myös Sortavalan Näyttämön tueksi perustetun Sortavalan Näyttämö r.y.:n sihteerinä.

Ruokokoski asui myöhemmin Haukivuoressa. Hänet on haudattu Lappeenrannan Vanhalle hautausmaalle vanhempiensa hautaan.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Virginia Leng

**Virginia Helen Antoinette Leng** (o.s. **Holgate**, myöh. **Elliott**, s. 1. helmikuuta 1955) on brittiläinen kenttäratsastaja. Hän saavutti neljä olympiamitalia ja on kolminkertainen maailmanmestari sekä seitsenkertainen Euroopan-mestari.

Leng osallistui kaksiin olympialaisiin. Sekä Los Angelesissa 1984 että Soulissa 1988 hän saavutti joukkuekilpailussa hopeaa ja henkilökohtaisessa kilpailussa pronssia. Los Angelesissa hänen ratsunaan oli Priceless ja Soulissa Master Craftsman.

Leng voitti kenttäratsastuksen maailmanmestaruuden henkilökohtaisessa kilpailussa vuonna 1986 sekä joukkuekilpailussa vuosina 1982 ja 1986. Hän voitti Euroopan-mestaruuden henkilökohtaisessa kilpailussa vuosina 1985, 1987 ja 1989 sekä joukkuekilpailussa vuosina 1981, 1985, 1987 ja 1989.

Leng voitti Burghley Horse Trialsin viisi kertaa. Vuosina 1983 ja 1985 hänen ratsunaan oli Priceless, vuonna 1984 Night Cap II, vuonna 1986 Murphy Himself sekä vuonna 1989 Master Craftsman. Vuosien 1985 ja 1989 kilpailut toimivat samalla Euroopan-mestaruuskilpailuina.

## Lähteet
Iivari Suosalo

**Iivari Martinpoika Suosalo** (s. 16. elokuuta 1995) on helsinkiläinen musiikintekijä.

Suosalo varttui Helsingissä näyttelijä Martti Suosalon ja dokumentaristi Virpi Suutarin esikoisena.

Suosalo esiintyi lapsena poikakuoro Cantores Minoresissa ulkomaita myöten. Laulamisen lisäksi oppi soittamaan pianoa ja rumpuja jo varhaisella iällä.

Suosalo valmistui Sibelius-lukiosta vuonna 2014. Hetken hän opiskeli myös Pop & Jazz Konservatoriossa, mutta työkiireiden tähden koulu sai jäädä. 

Suosalo toimii A&R-henkilönä Warner Musicilla muun muassa Benjamin Peltoselle ja Abreulle ja tämän lisäksi hän soittaa Vestan bändissä sekä Roope Salminen & Koirat -yhtyeessä. Suosalo toimii myös biisinkirjoittajana Helsinki Music Companyssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Luettelo Iivari Suosalon tekemistä kappaleista Fono-äänitetietokannassa
Chloe Cherry

**Chloe Cherry** (s. 23. elokuuta 1997 Lancaster, Pennsylvania), tunnettiin myös nimellä **Chloe Couture**, on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Cherry aloitti uransa pornonäyttelijänä vuonna 2015 ja on esiintynyt jo yli 200 elokuvassa. Hän teki näyttelydebyyttinsä pornogenren ulkopuolella draamasarjassa *[[Euphoria (televisiosarja)|Euphoria]]*, jossa hän esittää Fayea.

## Elämä ja ura
Cherry syntyi 23. elokuuta 1997 Lancasterin kaupungissa, Pennsylvaniassa.

Vuonna 2015 täytettyään 18 vuotta Cherry muutti Lancasterista Miamiin ja aloitti pornoelokuvissa näyttelemisen taiteilijanimellä Chloe Couture. Vuoteen 2019 mennessä hän on näytellyt yli 200 pornoelokuvassa ja saavuttanut suuren suosion Pornhubissa. Koronaviruspandemian alussa Cherry siirtyi Onlyfans-palveluun.

Cherry teki näyttelydebyyttinsä pornogenren ulkopuolella vuonna 2022, kun hän esitti huumeriippuvaista prostituoitua, Fayea, teinidraamasarja *[[Euphoria (televisiosarja)|Euphorian]]* toisella tuotantokaudella. Ennen sarjassa esiintymistä hän teki pornograafisen parodian *Euphoriasta*, jossa hän esitti Jules-hahmoa yhdessä pornonäyttelijäkolleegansa, Jenna Foxxin, kanssa. Cherry sai roolin sarjasta, koska sarjan luoja Sam Levinson rakastui hänen huumoriinsa Instagramissa.

Tammikuussa 2022 Cherry teki mallisopimuksen brittiläisen Anti-Agency Londonin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Diana Clapham

**Diana Clapham** (s. 8. kesäkuuta 1957 Kuala Lumpur, Malesia) on brittiläinen kenttäratsastaja. Hän saavutti Los Angelesin olympialaisissa 1984 hopeaa kenttäratsastuksen joukkuekilpailussa. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän sijoittui Windjammer-ratsullaan 32:nneksi.

## Lähteet
Lucinda Green

**Lucinda Green** (o.s. **Prior-Palmer**, s. 7. marraskuuta 1953 Andover) on brittiläinen kenttäratsastaja. Hän saavutti Los Angelesin olympialaisissa 1984 hopeaa kenttäratsastuksen joukkuekilpailussa. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän sijoittui Regal Realm -ratsullaan kuudenneksi. Kisojen avajaisissa hän oli Britannian joukkueen lipunkantaja.

Green voitti kenttäratsastuksen maailmanmestaruuden sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa vuonna 1982. Hän voitti henkilökohtaisen Euroopan-mestaruuden vuosina 1975 ja 1977.

Lucinda Green oli aiemmin naimisissa australialaisen kenttäratsastuksen olympiavoittajan David Greenin kanssa.

## Lähteet
Julia Tuttle

**Julia DeForest Tuttle** (o.s. **Sturtevant**; 22. tammikuuta 1849 Cleveland, Ohio – 14. syyskuuta 1898 Miami, Florida) oli yhdysvaltalainen yrittäjä, jonka omistamalle maa-alueella Miamin kaupunki rakennettiin. Tuttlea on usein kutsuttu ”Miamin äidiksi”. Hänen sanotaan edelleen olevan ainoa nainen, joka on perustanut suureksi kasvaneen yhdysvaltalaisen kaupungin.

## Elämä
Tuttle syntyi vuonna 1849 Clevelandissä. Hän avioitui liikemies Frederick Tuttlen kanssa vuonna 1867. Pariskunta sai kaksi lasta, Fannien ja Henryn. Aviomiehen kuoltua tuberkuloosin seurauksena Tuttle päätti muuttaa Ohiosta Floridaan, jossa hän oli vieraillut jo usein aiemmin isänsä luona. Tuttle osti 640 eekkerin (n. 26 hehtaaria) kokoisen maa-alan Miami-joen pohjoispuolella sijaitsevalta alueelta, jossa sijaitsi seminolesotien aikana perustettu armeijan tukikohta Fort Dallas. Syrjäisellä alueella oli tiheitä metsiä ja upottavia soita, asutusta oli lähiseuduilla hyvin vähän.

Tuttle edisti merkittävällä tavalla Miamin rakennuttamista. Hänen onnistui vuosien yrittämisen jälkeen houkutella teollisuusjohtaja Henry Flagler jatkamaan omistamaansa Floridan itärannikon rautatietä osavaltion eteläosan Fort Dallasiin saakka. Miamin kaupunki perustettiin virallisesti vuonna 1896, mutta Tuttle ei voinut osallistua kaupunginoikeuksia koskeviin vaaleihin, sillä naisilla ei tuohon aikaan ollut äänioikeutta. Kaupungin perustamisen jälkeen Tuttle työskenteli ahkerasti kaupungin kehittämiseksi, ja hänen kerrotaan muun muassa avanneen kaupungin ensimmäisen pesulan, leipomon ja meijerin. Hän myös perusti kaupunkiin Hotel Miami -nimisen hotellin. Kaksi vuotta kaupungin perustamisen jälkeen Tuttle yllättäen kuoli vain 49-vuotiaana äkillisen ja voimakkaan pääkivun seurauksena. Myöhemmin kuolinsyyksi on arveltu aneurysmaa tai aivokasvainta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kapinkäärmenilkka

**Kapinkäärmenilkka** (*Genypterus capensis*) tai **kapinpartanilkka** on käärmenilkkoihin kuuluva kalalaji. Sitä tavataan Atlantin kaakkoisosista.

## Koko ja ulkonäkö
Kapinkäärmenilkka voi kasvaa suurimmillaan 160&ndash;180 cm pitkäksi. Laji on ruumiinmuodoltaan pitkäomainen ja kapenee pyrstöä kohden. Kalan väri on kellertävä tai punertava ja ruumiissa on tummien laikkujen muodostamaa kuviointia.

## Levinneisyys ja elintavat
Kapinkäärmenilkkaa tavataan Namibian ja Etelä-Afrikan rannikolta. Se elää lähellä pohjaa kivikkoisilla alueilla. Kalan ravintoa ovat kalat, pääjalkaiset ja äyriäiset. Kapinkäärmenilkan lisääntymiskausi on elokuusta lokakuulle.

Kapinkäärmenilkka on arvostettu ruokakala ja merkittävä kaupallisen kalastuksen kohde. Kannat ovat taantuneet liikakalastuksen vuoksi.

## Lähteet
Synelnykove

**Synelnykove** () on kaupunki Dnipropetrovskin alueella Ukrainan keskiosassa, maanteitse noin 45 kilometriä aluekeskus Dniprosta itään. Kaupunki on Synelnykoven piirin (202&nbsp;711 as., 2021) hallinnollinen keskus. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 30&nbsp;021 (2021).

Kaupunki on tärkeä rautateiden risteyspaikkakunta, jonka kautta kulkevat pohjoisesta etelään (Harkovasta Zaporižžjaan ja edelleen Krimille) sekä lännestä itään (Keski-Ukrainasta Dnipropetrovskin kautta Donetskiin) kulkevat ukrainalaiset pääradat. Eurooppatie  ohittaa Synelnykoven 10 kilometriä kaupungin länsipuolelta.


Вокзал станции Синельниково 1 2057416.jpg|Rautatieasema Synelnykove-1.
Синельникове-2.1.JPG|Rautatieasema Synelnykove-2.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hilma Lahtinen

**Hilma Esteri Lahtinen** (o.s. **Virtanen**; 21. marraskuuta 1910 – 24. heinäkuuta 1958) oli suomalainen hiihtäjä. Jyväskylän Veikkoja edustanut Lahtinen voitti vuoden 1937 työläisolympialaisissa Janské Lázněssa naisten 4 km joukkuehiihdon yhdessä Aune Silvastin ja Irma Ruokokosken kanssa ja sijoittui 6 km:n henkilökohtaisella matkalla toiseksi. Lisäksi Lahtinen osallistui syöksylaskuun, mutta keskeytti.

Lahtinen osallistui TUL:n hiihtokilpailuihin jo 1930-luvun alusta lähtien ja voitti useita TUL:n mestaruuksia 2 ja 5 km:n matkoilla. Vuonna 1935 Lahtinen osallistui Neuvostoliitossa järjestettyihin talvikisoihin, jonka seurauksena hänet canceloitiin ja Lahtinen menetti työpaikkansa Schaumanin vaneritehtaalta. Lahtinen voitti Moskovan kisoissa 5 ja 10 km:n kilpailut.

Hilma Lahtisen puoliso oli hiihtäjä Paavo Lahtinen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1935.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Sanna Kiero

**Sanna Maiju Kiero** (myöh. **Näppi**, 13. syyskuuta 1930 Ylämaa – 31. tammikuuta 2010 Lappeenranta) oli suomalainen maastohiihtäjä. Hän edusti Ylämaan Pyrkijöitä.

Kiero sijoittui Cortina d’Ampezzon talviolympialaisissa 1956 10 kilometrin matkalla 12:nneksi.

Kiero voitti Ylämaan Pyrkijöiden joukkueessa viestin Suomen mestaruuden vuosina 1953, 1954, 1955 ja 1956 sekä SM-hopeaa vuosina 1957 ja 1958. Naisten 10 kilometrillä hän saavutti SM-hopeaa vuonna 1955 ja SM-pronssia vuonna 1954.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Dubno

**Dubno** () on kaupunki Rivnen alueella Ukrainan luoteisosassa, Ikvajoen varrella.  Dubno on maaseutuvaltaisen Dubnon piirin (167&nbsp;728 as., 2021) hallinnollinen keskus. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 37&nbsp;257 (2021).

Dubno sijaitsee Rivnen alueen lounaisosassa, runsas 40 kilometriä Rivnestä lounaaseen. Kiova on maanteitse noin 370 kilometriä Dubnosta itään. Eurooppatie  kulkee kaupungin pohjoispuolitse. Kaupunki on  rautateiden risteys- ja asemapaikkakunta. 

Dubno mainitaan historiallisissa asiakirjoissa kylänä vuonna 1100.  Kaupunkioikeudet sille myönnettiin vuonna 1498. Dubnon linnoitus rakennettiin 1400-luvulla; linnoitus säilyi suhteellisen ehjänä ensimmäiseen maailmansotaan saakka.  Vuonna 1592 rakennettiin Dubnon luostari. Se oli aluksi ortodoksisen kristillisyyden luostari, mutta siirtyi katoliseksi luostariksi 1700-luvulla. Dubno oli sekä Puolan vallan että Venäjän keisarikunnan aikana kihlakuntakeskusta vastaavassa asemassa. Esimerkiksi 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa se oli osa Venäjän keisarikunnan Volynian kuvernementtiä. Vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli tuolloin 14&nbsp;257 asukasta.


Castle in Dubno Ukraine.jpg|Dubnon linnoitusta.
Дубно .Монастир бернардинців.Костел..jpg|Dubnon luostarin kirkko.
Іллінська церква в Дубно.jpg|Kirkko Dubnossa.
Автостанция Дубно, 2020 год, 02.jpg|Dubnon linja-autoasema.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Papaichton

**Papaichton** (myös *Papaïchton*) on kunta ja sen keskustaajama Ranskan Guayanassa. Se sijaitsee Maronijoen varrella 210 kilometriä Cayennesta linnuntietä lounaaseen. Kunnassa on 6&nbsp;700 asukasta (vuonna 2019).

Papaichtonin kunnan pinta-ala on 2&nbsp;628 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Grand-Santin, idässä Saülin ja etelässä Maripasoulan kuntiin sekä lännessä Surinameen. Papaichton kuuluu Länsi-Guayanan kuntayhtymään. Kunta sijaitsee Guyanan Amazonian kansallispuiston alueella. Luontokohteita ovat Abattis Cottican kosket ja 730 metriä korkea Cotticavuori. 

Kuntaan kuuluvat keskustaajaman lisäksi Assissin, Bonivillen ja Locan kylät. Asukkaat ovat maroneihin kuuluvia alukuja eli boneja, intiaaneja, kreoleja ja ranskalaisia.

Papaichton on alukujen historiallinen keskus. Kunta on perustettu heidän päällikkönsä Gran Man Tolingan aloitteesta vuonna 1969. Apatou erotettiin siitä vuonna 1975 ja Grand-Santi vuonna 1992. Papaichtonia kutsutaan myös Pompidouvilleksi päällikön ja presidentti Georges Pompidoun tapaamisen muistoksi.

Tärkein liikenneväylä on Maronijoki. Papaichtonista on tieyhteys Maripasoulaan, jossa sijaitsee lentokenttä. Palveluihin kuuluvat kaksi alakoulua, yläkoulu, terveysasema, posti ja kansallispuiston toimisto. Taajamassa on majoitus- ja matkailupalveluja.

## Lähteet
Norrbottens-Kuriren

**Norrbottens-Kuriren** (usein pelkkä *Kuriren*; lyh. **NK**) on Ruotsin Norlannissa ilmestyvä sanomalehti. Sitä julkaisee Norr Media AB, joka omistaa myös toisen Norlannissa ilmestyvän sanomalehden ''Norrländska Socialdemokratenin''. *NK* ilmestyy paperisena kuudesti viikossa, maanantaista lauantaihin.

Lokakuusta 2026 alkaen *Norrbottens-Kuriren* ilmestyy painettuna kolmena päivänä viikossa.

## Historia
*Norrbottens-Kuriren* perustettiin joulukuussa 1861. Se ilmestyi aluksi neljästi viikossa ja vuodesta 1905 kuudesti viikossa. Lehden poliittinen linja on perinteisesti ollut oikeistoliberaali. *NK* kuuluu nykyään samaan konserniin kilpailijansa *Norrländska Socialdemokratenin* kanssa, ja lehtien toimitukset ovat vuodesta 2008 olleet saman katon alla Luulajassa.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Carie Graves

**Carolyn Brand ”Carie” Graves** (27. kesäkuuta 1953 Madison, Wisconsin – 19. joulukuuta 2021) oli soutaja ja olympiavoittaja.

Graves voitti naisten kahdeksikoissa olympiakultaa Los Angelesissa 1984 ja olympiapronssia Montréalissa 1976. Moskovan kesäolympialaisia 1980 Yhdysvallat boikotoi. MM-kilpailuista Graves saavutti Yhdysvaltain kahdeksikossa hopeaa vuosina 1975, 1981 ja 1983. Graves työskenteli soutuvalmentajana yliopistoissa. Hän kuoli 68-vuotiaana 19. joulukuuta 2021.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Maria Kristiina (Itävallan arkkiherttuatar, 1742–1798)

**Maria Kristiina** (13. toukokuuta 1742 Wien – 24. kesäkuuta 1798 Wien) oli Itävallan arkkiherttuatar ja Teschenin herttuatar. 

## Suku
Hän oli Maria Teresian ja Frans I:n viides lapsi. Maria Kristiina oli älykäs, voimakastahtoinen ja taiteellisesti lahjakas. Maria Kristiinalla oli sama syntymäpäivä kuin äidillään ja hän oli Maria Teresian suosikkitytär. Veljensä Joosef II:n kanssa Maria Kristiinalla oli huonot välit. Maria Teresian suosikkina hänellä oli vaikutusvaltaa äitiinsä. Hän onnistui muun muassa menemään naimisiin rakkaudesta eikä poliittisista syistä kuten muut sisaruksensa, mikä lisäsi muiden sisarusten jo muutenkin tuntemaa kateutta Maria Kristiinan asemasta. 

## Avioliitto ja lapset
Maria Kristiinan puoliso oli Saksin prinssi Albert (1738–1822), August III:n ja kuningatar Maria Josefinan neljäs poika. Maria Kristiina ja Albert avioituivat huhtikuussa 1766. Koska Albert ei ollut kovin varakas, Maria Kristiinan äiti Maria Teresia antoi tyttärelleen suuret myötäjäiset ja teki Albertista Teschenin herttuan. Heistä tehtäisiin myöhemmin Itävallan alankomaiden hallitsijoita, kun silloinen käskynhaltija Karl Alexander kuolisi. Sillä välin Albert nimitettiin käskynhaltijaksi Unkariin, jotta he pääsisivät usein vierailemaan anoppi Maria Teresian luona. Seuraavana vuonna Maria Kristiina melkein kuoli synnytykseen. Tytär Kristina, Saksi-Tecshenin prinsessa kuoli, eikä Maria Kristiina saanut enää lapsia. Heidän kasvattipoikansa oli Kaarle, Maria Kristiinan veljenpoika.

## Alankomaitten hallitsijat
Käskynhaltija Karl Alexander kuoli vuonna 1780 ja Maria Kristiinasta ja Albertista tuli viimein Itävallan Alankomaiden hallitsijoita. He pitivät hoviaan muun muassa Brysselissä. Ranskan vallankumouksen jälkeen he pakenivat Maria Kristiinan veljen luokse Bonniin. He palasivat takaisin vuonna 1791, kunnes joutuivat lopullisesti pakenemaan vuonna 1792 Ranskan valloitettua Itävallan Alankomaat. Maria Kristiina kuoli Wienissä 1798. 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Palvelurobotti

**Palvelurobotti** tarkoittaa International Federation of Robotics (IFR) käyttämän määritelmän ja ISO 8373:2012 -standardin mukaan yleensä robottia, joka suorittaa hyödyllisiä tehtäviä ihmisille tai laitteille, pois lukien teollisuuden automaation sovellukset eli teollisuusrobotit.   Palvelurobotit luokitellaan yleensä niiden käyttötarkoituksen perusteella, kun taas teollisuusrobotit luokitellaan monesti niiden mekaanisen rakenteen perusteella. Palvelurobotit voidaan luokitella kahteen luokkaan: henkilökohtaisiin ja/tai ammattikäyttöisiin palvelurobotteihin ja käyttötarkoituksen mukaisiin palvelurobotteihin. 

Palvelurobottien ajatellaan korvaavan ihmisen tekemän työn tai avustavan ihmistä tehtävissä, jotka vaativat tarkkuutta tai nopeutta tai ovat vaikeita,raskaita, likaisia, vaarallisia ja tylsiä.

## Palvelurobotit sosiaali- ja terveyspalveluissa
Palvelurobotit voidaan jaotella luokkiin sen mukaan, miten niitä käytetään sosiaali- ja terveyspalveluissa:

* Organisaation/ laitosympäristön robotiikka:
** sairaala-apteekki,
** potilaiden kuljetus
** jätehuolto
** varastointi ja kuljetus
* Hoitotyöntekijöiden työn robotiikka:
** toimenpiteet
** nosto, siirto
* Omahoito:
** *Fyysinen apu*
*** syöminen, liikkuminen, esineiden nostaminen, siivoaminen, ruuanvalmistus, pukeutuminen, hygienia
** *Kognitiivinen ja sosiaalinen apu, Itsehoidon tuki*
*** kumppanirobotit, vuorovaikutuksen tuki, muistaminen
** *Kuntoutus*
*** kuntoutusrobotit, proteesit, kehon ulkopuoliset tuet
* Lääketieteen robotiikka:
** robottikirurgia
** diagnostiikka

## Katso myös

* Androidi
* Teollisuusrobotti
* Robottiruohonleikkuri
* Siivousrobotti
* Seksirobotti
* Mekatroniikka
* Botti

## Lähteet
Hester

**Hester** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Chris Hester (s. 1979), yhdysvaltalainen koripalloilija
* Devin Hester (s. 1982), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
* Leigh Ann Hester (s. 1983), yhdysvaltalainen sotilas
* Michael Hester (s. 1972), uusiseelantilainen jalkapallotuomari
* Rita Hester (1964–1998), yhdysvaltalainen henkirikoksen uhri.