open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pervomaiskin piiri

**Pervomaiskin piiri** () on hallinnollinen piiri Ukrainan keskiosassa Mykolajivin alueella. Piiri perustettiin alkujaan vuonna 1923. Nykyään – vuoden 2020 aluelaajennusten jälkeen – Pervomaiskin piiri rajoittuu pohjoisessa Kirovohradin alueeseen, idässä ja etelässä Voznesenskin piiriin, lounaassa ja lännessä etelässä Odessan alueeseen (Berezivkan ja Podilskin piirit). Piirin hallinnollinen keskus on Pervomaiskin kaupunki (63&nbsp;377 as., 2021).

Pervomaiskin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Mykolajivin  alueen piirien lukumäärän neljään. Pervomaiskin piirin pinta-alaksi tuli 3&nbsp;792,5 neliökilometriä. 

Ukrainan tilastokeskus arvioi Pervomaiskin piirin väkiluvuksi 147&nbsp;757 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 59,0 prosenttia piirin asukkaista (87&nbsp;176 as.), eli Pervomaiskin kaupungin ja neljän kaupunkityyppisen taajaman väestö. Piirin laajenemisen (7/2020) seurauksena uusi piiri on huomattavasti aiempaa samannimistä piiriä väkirikkaampi. 


Pervomayskyi-Myk-Raion.png|Pervomaiskin piiri ennen heinäkuun 2020 alueuudistusta.



## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ingvald

**Ingvald** on alkuperältään muinaisruotsalainen miehen etunimi. Se on muodostettu muinaisskandinaavisen jumalan nimestä Ing sekä ’valtaa’ ja ’hallitsemista’ tarkoittavasta sanasta *vald* ja tarkoittaa siis ’Ing-jumalan avulla hallitsevaa’.

Suomessa nimi Ingvald on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu helmikuuhun 2026 mennessä 762 henkilölle. Nimeä ei ole suomenkielisessä kalenterissa, mutta suomenruotsalaisen kalenterin mukaan Ingvaldin nimipäivä on 26. helmikuuta, joka on myös Ingvarin nimipäivä. Nimi lisättiin suomenruotsalaiseen kalenteriin vuonna 1995.

## Tunnettuja Ingvaldeja ja Ingwaldeja

* Ingvald Eriksen (1884–1961), tanskalainen voimistelija ja olympiamitalisti
* Ingvald Serenius (1900–1974), suomalainen arkkitehti
* Ingwald Sourander (1874–1961), suomalainen insinööri, toimitusjohtaja ja hopeaesineiden keräilijä
* Ingvald Ulveseth (1924–2008), norjalainen poliitikko ja ministeri

## Lähteet
Novatorskajan metroasema

**Novatorskaja** () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 7. joulukuuta 2021.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jevhen Hrebinka

**Jevhen Pavlovytš Hrebinka** (; 2. helmikuuta 1812 Ubižyštše Pultavan alue – 15. joulukuuta 1848 Pietari, Venäjän keisarikunta) oli ukrainalainen kirjailija.

Hrebinka edusti romantiikkaa. Hän asui vuodesta 1834 Pietarissa, jossa hän toimi kirjallisuudenopettajana ja oli yhteydessä kirjallisiin piireihin. Hän tuki Ukrainan kansallisrunoilijaksi sittemmin tulleen Taras Ševtšenkon runokokoelman *Kobzarin* saamista julkaistuksi. Hrebinka kirjoitti sekä ukrainaksi että venäjäksi tekstejä, jotka ilmestyivät aluksi aikakauslehdissä ja kalentereissa. Hänen faabelikokoelmansa ilmestyi Moskovassa 1834, ja se kuuluu Ukrainan kirjallisuuden parhaisiin eläintarinoiden kokoelmiin. Hän kirjoitti runoja, jotka muuttuivat sittemmin kansanlauluiksi. Venäjän kirjallisuudessa hän asettuu niin sanottuun Ukrainan koulukuntaan.

## Runoja suomeksi
* ”Mustat silmät / Tummat silmät” (”Otši tšornyje”), levytetty

## Tunnustuksia
Hrebinkan kaupunki, joka sijaitsee Pultavan alueen länsiosassa noin 16 kilometrin päässä Jevhen Hrebinkan synnyinseudusta, on nimetty kirjailijan mukaan. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* [Hrebinka, Jevhen,](https://kansalliskirjasto.finna.fi/AuthorityRecord/melinda.(FI-ASTERI-N)000195198) Melinda, Kansalliskirjasto.finna.fi
Kunniakierros (elokuva)

**Kunniakierros** on Lotta-Kaisa Riistakosken ohjaama ja käsikirjoittama dokumentti- ja lyhytelokuva vuodelta 2019.

Elokuva on urheiludokumentti, joka käsittelee vuonna 1950-perustetun Juvan Pallo -pesäpalloseuran historiaa sekä sen pelaajien sekaantumista pesäpallon sopupeliskandaaliin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Okeanos (albumi)

__NOTOC__
**Okeanos** on siilinjärveläisen Aavikko-yhtyeen viides studioalbumi, joka julkaistiin 24. toukokuuta 2016.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Helsingin Sanomat: 
* V2.fi: 

## Lähteet
Candiolo

**Candiolo** () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 5&nbsp;650 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Monopoly (albumi)

__NOTOC__
**Monopoly** on siilinjärveläisen Aavikko-yhtyeen kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 15. helmikuuta 2019.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Rumba: 5,5/10
* Soundi: 

## Lähteet
Urheiluhenki

**Urheiluhenki** tai **urheilumieli** tarkoittaa sellaista asennoitumista ja käyttäytymistä, joka osoittaa kunnioitusta pelin sääntöjä ja vastapelaajia kohtaan.

Urheiluhenki on sääntöjen noudattamista, eettisyyttä ja rehellisyyttä sekä hyväntahtoisuutta vastustajaa kohtaan. Urheiluhenkeä osoittavia tekoja ovat esimerkiksi arvokas käyttäytyminen häviön hetkellä ja nöyryys voiton hetkellä, vastustajan kätteleminen ja kehuminen pelin jälkeen, käden ojentaminen kaatuneelle vastustajalle sekä taputtaminen loukkaantuneelle vastustajalle hänen ilmaistuaan olevansa kunnossa.

Olympiavalan lausuja lupaa kaikkien kilpailijoiden nimissä urheilla oikeassa urheiluhengessä.

Urheiluhengen osoittamisesta myönnettäviä tunnustuspalkintoja ovat muun muassa Waltteri Immonen -palkinto, Raimo Kilpiö -palkinto, Sports Illustratedin Vuoden urheilija -palkinto, James E. Sullivan Award, Lady Byng Memorial Trophy, Lou Gehrigin muistopalkinto ja Bill Masterton Memorial Trophy.

## Lähteet
Lylysjärvi

**Lylysjärvi** on järvi Mikkelissä Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on 2,6 neliökilometriä. Etäisyys Mikkelin keskustasta on 42 kilometriä etelään.

## Maantiede
Lylysjärvi on kaakkois–luoteissuuntainen. Pääaltaan pituus on 3,4 kilometriä, järveen kuuluu myös pääaltaan eteläpuolinen Pauni, jonka pinta-ala on noin 15 hehtaaria. Lylysjärven selkäveden eteläpuolella niemimaat jakavat allasta lahdiksi (Kotalahti, Kenkälahti). Järven pohjoisimman osan muodostaa Pohjoispäänlahti. Pääaltaan eteläosassa sijaitsee Sommonlahti. Lylysjärven keskellä on 10–15 metriä syvä vyöhyke, joka käsittää noin kymmenesosan järven pinta-alasta. Järven eteläosan Sommonlahti ja Pauni ovat matalia.

Lylysjärven saariluku on kuusi. Saaret ovat pinta-alaltaan pieniä. Lylysjärven rannat ovat metsäisiä, pientaloja on jonkin verran.

Lylysjärveen virtaa laskuoja lännestä Kuivajärveltä (87,2 metriä mpy) Suolammen ja Harviolammen kautta. Luoteesta laskee Pahalampi (87,3 metriä mpy). Lylysjärvi laskee Paunin kaakkoiskolkasta Pahaojaa kaakkoon Lahnaveteen (78,4 metriä mpy).

Lylysjärven vesitilavuus on 12&nbsp;862&nbsp;000 kuutiometriä.

Lylysjärvi (04.142.1.003) kuuluu Kiesilänjoen-Mustionjoen alueeseen (04.142), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kuolimon valuma-alue (04.14) ja ensimmäinen Suur-Saimaan alue (04.1). Lylysjärvi on toiseksi laajin Kiesilänjoen-Mustionjoen alueen 28:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä edeltää Kukasjärvi ja seuraa Kuivajärvi.

## Lähteet
Luhangan Laulajat

**Luhangan Laulajat** on säveltäjä Toni Edelmannin vuonna 2006 perustama luhankalainen sekakuoro. Kuoronjohtajana toimii Marjo Merivirta. 

Luhangan Laulajat on esiintynyt useissa paikallisissa tapahtumissa ja tehnyt vierailuja muiden paikkakuntien kirkkoihin. Kuoro on esiintynyt myös Samuli Edelmannin virsilevyillä. 

Toni Edelmann on julkaissut yhdessä Luhangan Laulajien kanssa kaksi teosta: vuonna 2009  *Luhangan kylälaulukirjan* sekä vuonna 2010 kokoelma-albumin *Luhanka – Kotikyläni.*

Vuonna 2022 kuoro juhlisti 15-vuotista aktiivisuutta pitämällä Luhangan kesäkirkossa juhlakonsertin. Paikalle saapui noin 130-150 katsojaa ympäri lähikuntia. 

 

## Lähteet
Kinkjärvi

**Kinkjärvi** on niemien pirstoma metsäjärvi Mikkelissä Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on 2,1 neliökilometriä. Etäisyys Mikkelin keskustasta on 39 kilometriä etelään.

## Maantiede
Kinkjärven polveilevan rantaviivan pituus on 19&nbsp;133 metriä. Järvi koostuu läntisestä Lemetinselästä, jonka itäpuolella sijaitsee usean kymmenen hehtaarin laajuinen selkävesi, jota Puolaniemi ja Hyypiönniemi erottavat itäisistä Myllynlahdesta ja Kelvottomanlahdesta. Järven keskiosasta kaakkoon työntyy kapea Rapalahti. Pohjoisrannalla Koppelniemen ja Kuikkoniemen välissä sijaitsee kapea Kuikkolahti. Noin kahdeksasosa Kinkjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvimmät alueet sijaitsevat järven länsi- ja keskiosassa.

Kinkjärven saariluku on seitsemän. Laajin saari on noin hehtaarin laajuinen Suursaari järven itäosaan johtavan Tokeensalmen länsipuolella.

Kinkjärveen virtaa laskuoja lännestä Hämeenjärveltä (83,8 metriä mpy) Ylälammen ja Alalammen kautta. Etelästä laskee Pahalampi (87,3 metriä mpy) Rapalahden länsirannalle. Kinkjärvi laskee Myllynlahden pohjoiskolkasta pohjoiseen Maijärveen (77,8 metriä mpy), joka laskee Ryöpänjokea Kuolimon Kuhalahdenselälle.

Kinkjärven vesitilavuus on 10&nbsp;663&nbsp;000 kuutiometriä.

Kinkjärvi (04.148.1.002) kuuluu Ryöpänjoen valuma-alueeseen (04.148), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kuolimon valuma-alue (04.14) ja ensimmäinen Suur-Saimaan alue (04.1). Kinkjärvi on laajin Ryöpänjoen valuma-alueen 12:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä seuraa Hämeenjärvi.

## Lähteet
Peilaaja

**Peilaaja: Kulttuurin ja mielipiteiden peilaaja** () on Kotkassa ilmestynyt kulttuurilehti. Se ilmestyi vuoteen 1996 painettuna, ensin vuosikirjana 1985–1988, sitten neljä kertaa vuodessa. Sitä julkaisi ensin vuodesta 1982 alkaen Kotkan Kirjakahvilayhdistys ja 1994 alkaen Kymen läänin kirjailijayhdistys Paltta. 

Vuosina 1997–2000 lehti () ilmestyi kaksi kertaa vuodessa verkossa, julkaisijana Kotkassa Nykytaiteen ystävät ry., ja se sai uuden alanimekkeen Kulttuurilehti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden ensimmäinen verkkonumero No 1/97 No 2/97 Lisäksi arkistossa on yksittäisiä artikkeleita: Hakuluettelo.  (Archive.org)
Kamjansken piiri

**Kamjansken piiri** () on aluehallinnollinen piiri Ukrainan Dnipropetrovskin alueella. Piiri on perustettu alkujaan vuonna 1923. Heinäkuun 2020 alueuudistuksessa luotiin uusi Kamjansken piiri. Se muodostettiin kolmesta samalla lakkautetusta piiristä (Kryntškyn, Pjatyh’atkyn ja Verh’nodniprovskin piirit), Kamjansken ja Žovti Vodyn kaupunkipiireistä sekä Vilnohirskin kaupungista. Uusi piiri rajoittuu idässä Dnipron piiriin ja etelässä Kryvyi Rihin piiriin. Lännessä naapurina on Kirovohradin alueen Oleksandrijan piiri ja pohjoisessa Kamjansken tekojärvi. Piirin hallinnollinen keskus on Kamjanske (229&nbsp;794 as., 2021). Kaupunki ja piirin itäosat kuuluvat Dnipron suurkaupunkialueeseen.

Kamjansken piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Dnipropetrovskin alueen piirien lukumäärän seitsemään. Tällöin Kamjansken piiriä laajennettiin alueliitoksin ja uudeksi pinta-alaksi tuli 4&nbsp;803,4 neliökilometriä.

Ukrainan tilastokeskus arvioi Kamjansken piirin väkiluvuksi 430&nbsp;066 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin  prosenttia piirin asukkaista (370&nbsp;276 as.), eli kuuden kaupungin (Kamjanske, Pjatyh’atky, Verh’ivtseve, Verh’nodniprovsk, Vilnohirsk, Žovti Vody) ja seitsemän kaupunkityyppisen taajaman väestö.


Train station (Dniprodzerzhynsk).JPG|Rautatieaseman julkisivua.

Hydroelectric Dniprodzerzhynsk.JPG|Kamjansken pato ja vesivoimalaitos. Padon päällä kulkee maantie ja rautatie.
Bridge Kamianske.jpg|Maantiesilta Dneprin yli Kamjanskessa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Synelnykoven piiri

**Synelnykoven piiri** () on aluehallinnollinen piiri Ukrainan Dnipropetrovskin alueella. Piiri perustettiin alkujaan vuonna 1923. Nykyinen, huomattavasti laajennettu piiri on muodostettu Ukrainan aluehallinnon uudistuksen yhteydessä heinäkuussa 2020. Piiri rajoittuu lännessä Dnipron piiriin, pohjoisessa Novomoskovskin ja Pavlohradin piireihin sekä Harkovan alueen Lozovan piiriin, idässä Donetskin alueeseen (Kramatorskin ja Pokrovskin piirit), sekä etelässä Zaporižžjan alueeseen. Piirin hallinnollinen keskus on Synelnykove (30&nbsp;021 as., 2021).

Synelnykoven piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Dnipropetrovskin alueen piirien lukumäärän seitsemään. Tällöin Synelnykoven piiriä laajennettiin alueliitoksin ja uudeksi pinta-alaksi tuli 6&nbsp;467,2 neliökilometriä.

Ukrainan tilastokeskus arvioi Synelnykoven piirin väkiluvuksi 202&nbsp;711 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 57,4 prosenttia piirin asukkaista (116&nbsp;267 as.), eli kahden kaupungin (Peršotravensk 27&nbsp;573 as., ja Synelnykove) sekä 13 kaupunkityyppisen taajaman väestö. Kaupunkityyppisistä taajamista suurimpia ovat Ilarionove (8&nbsp;744 as.), Mezhova (7&nbsp;153 as.), Petropavlivka (6&nbsp;769 as.), Pokrovske (9&nbsp;609 as.) ja Vasylkivka (11&nbsp;439 as.). Ennen vuoden 2020 alueuudistusta, Synelnykoven piiri kattoi huomattavasti suppeamman alueen ja piirin väkiluku oli roimasti pienempi (2017 väestöarvio: 38&nbsp;013 as.).

## Historia
Hyökkäyssotansa (2022-) aikana Venäjä on kohdistanut sotilaallisia iskuja myös Synelnykoven piiriin. Esimerkiksi Ukrainan itsenäisyyspäivänä 24. elokuuta 2022 Venäjä teki ainakin 25 siviiliä surmanneen ja 31:tä haavoittaneen ohjusiskun Tšaplynen () kaupunkityyppisen taajaman rautatieasemalle ja aseman ympäristöön. Kuolonuhrien joukossa oli myös lapsia.


Synelnikivskyi-Raion.png|Synelnykoven piiri ennen heinäkuuta 2020.
Вокзал станции Синельниково 1 2057416.jpg|Synelnykoven rautatieasema.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Dnipropetrovska oblast (neuvostoliittolaisesta näkökulmaa esilletuovan tietosanakirjan ''Isrorija mist i sil Ukrajinskoji RSR'', teossarjan 4. voluumin Dnipropetrovska oblast - artikkelit aiemmasta Synelnykoven piiristä, Synelnykoven kaupungista ja näihin 7/2020 liitetyistä muista piireistä, sekä näiden paikkakunnista)  (ukrssr.com.ua)
Betonitarha

__NOTOC__
**Betonitarha** on rap- ja r'n'b-artisti Hassan Maikalin debyyttialbumi, joka julkaistiin 21. toukokuuta 2021.

## Kappaleet
#  
# 
# 
#   
# 
# 
# 
#   
#  
# 
#   
#   
#  

## Arvostelut
* Rumba: 7,9/10

## Lähteet
Oskar Stenberg

**Oskar Adrian Stenberg** (31. tammikuuta 1873 Valkeala – 10. syyskuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen majuri, opettaja ja taidemaalari.

Valkealan pitäjän Jokelan kylässä syntynyt Stenberg kävi Haminassa reaalikoulua ja kävi sitten Haminan kadettikoulun valmistuen sieltä 1897. Hän oli aliluutnanttina Uudenmaan tarkk'ampujapataljoonassa ja vuonna 1898 hänet komennettiin Venäjälle Aleksanteri III:n rykmenttiin n:o 143. Kadettikoulussa Stenberg oli aloittanut myös taideopintonsa koulun piirustuksen opettajana toimineen Hugo Backmanssonin johdolla ja hän jatkoi opintojaan Venäjällä sikäläisen taideakatemian opettajien johdolla. Viimeksi Stenbergin opettajana oli keisari Nikolai II:n kabinettimaalarina tunnettu Aleksander Blasnov. Steberg osallistui muun muassa Venäjän-Japanin sotaan ja maalasi rintamalla taistelukuvia, joita päätyi muun muassa Aleksanteri III:n museoon Pietariin. Kuvaamataiteita ja musiikkia harrastanut Stenberg oli Venäjällä tunnettu myös pianistina ja hän oli pianonsoiton opettajana Pietarin kolmannessa kadettikoulussa.

Ensimmäisen maailmansodan aikana Stenberg palveli Varsovan ja Romanian rintamilla. Hän palasi Suomeen kapteenin arvoisena vuonna 1917 Bessarabiasta. Viipurissa Stenberg joutui punaisten vangiksi. Vuonna 1918 Stenberg ylennettiin Suomen armeijan majuriksi ja hän toimi Viipurin linnoituksessa yleisesikunnan osaston päällikkönä ja sitten Viipurin vartiopataljoonan päällikkönä. Stenberg oli 1919–1924 Savonlinnassa Mikkelin 2. kutsuntapiirin eli Saimaan kutsuntapiirin päällikkönä. Hän siirtyi sitten siviilin ja toimi Savonlinnan lyseon laulun ja piirustuksen opettajana. Savonlinnassa asuessaan hän maalasi tauluja, toimi pianonsoiton opettajana ja järjesti pianokonsertteja.

Stenberg ei ollut taiteilijana kovinkaan tunnettu Suomessa sillä hän asetti vain harvoin töitään esille taiteilijoiden yhteisnäyttelyihin ja piti vain yhden oman näyttelynsä Helsingissä. Stenbergin värikylläisten maalauksien aiheena oli pääasiassa Olavinlinna interiööreineen. Stenberg suunnitteli muun muassa Heinäveden ja Säämingin suojeluskuntien liput ja hän oli Heinäveden suojeluskunnan kunniajäsen. Hän oli myös Savonmaa-lehden taidearvostelijana.

Vuonna 2000 Oskar Stenbergin Yhdysvalloissa asunut sisaren tyttären tytär Mai B. Avery lahjoitti Savonlinnan taidemuseolle kokoelman Oskar Stenbergin maalauksia, akvarelleja, valokuvia ja ristipistotöitä.

Oskar Stenbergin sisar oli laulajatar Ester Bergh-Barrot (1876–1939). Ester Barrotin tytär laulajatar Greta Barrot oli naimisissa virolaisen pianistin Leonid Milkin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kiinan keisarin maljakko ja hoviviitta - Savonlinnassa. Talo, joka kätkee sisäänsä maailman erikoislaatuisimpia aarteita, Seura, 07.04.1937, nro 14, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kirsi Rautava

**Kirsi Maria Rautava** (s. 22. kesäkuuta 1978 Kajaani) on suomalainen lumilautailija.

Rautava osallistui Salt Lake City olympialaisiin 2002. Hän sijoittui lumikourun karsinnassa 18:nneksi, eikä päässyt 12 kilpailijan finaaliin. Vuoden 2001 maailmanmestaruuskilpailuissa Madonna di Campigliossa Rautava oli lumikourun 20:s. Maailmancupissa Rautava on ollut parhaimmillaan lumikourussa viides maaliskuussa 2002 Rukalla

Rautava aloitti lumilautailun vuonna 1992 ja voitti ensimmäisen Suomen mestaruuden vuonna 1996. Ennen lumilautailu-uraa Rautava harrasti balettia. Rautavan lempinimi on Kinkku.

## Lähteet
Nikolai Knyžov

**Nikolai Aleksandrovitš Knyžov** (; s. 20. maaliskuuta 1998 Kemerovo, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa tryoutilla NHL-joukkue Pittsburgh Penguinsia. Hän on varaamaton pelaaja ja teki San Jose Sharksin kanssa sopimuksen heinäkuussa 2019. Hän on pelipaikaltaan puolustaja ja hänen kätisyytensä on vasen. Knyžov on pelannut urallaan 71 NHL:n runkosarjaottelua. Näissä hän on tehnyt kolme maalia ja kahdeksan syöttöä eli 11 tehopistettä. Ennen NHL-uraansa Knyžov pelasi kolme KHL-ottelua SKA Pietarin joukkueessa. Tilastot päivitetty 13. kesäkuuta 2023. Elokuussa 2024 Knyžov siirtyi tryout-sopimuksella Pittsburgh Penguinsiin. Knyžov kuului Venäjän joukkueesen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018.

## Lähteet
Blackguard

__NOTOC__
**Blackguard** on Denigraten kolmas albumi. Se julkaistiin 22. huhtikuuta 2022.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Galzi Kallio - Laulu
* Pekka Pyrhönen - Basso
* Seppo Nummela - Kitara
* Tipi Toivanen - Rummut

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Imperiumi: 8½/10
* Inferno: 
* Kaaoszine: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Sinnamary (joki)

**Sinnamary** on Atlantin valtamereen laskeva joki Ranskan Guayanassa. Sen pituus on 290 kilometriä, valuma-alue 6&nbsp;565 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus 300 kuutiometriä sekunnissa.

Joki saa alkunsa Saülin kylän läheltä ja virtaa koskien ja suvantojen läpi keskellä sademetsää. Lähes koskematon yläjuoksu kuuluu Guayanan Amazonian kansallispuistoon. Alajuoksulla sijaitsee Petit-Sautin vesivoimalaitos, jonka pato muodostaa 365 neliökilometrin laajuisen tekojärven. Tärkeimmät sivujoet ovat Courcibo ja Tigre, joiden varrella huuhdotaan kultaa. Lähellä joen suuta sijaitsee Sinnamaryn kaupunki. Joen estuaari on 284 neliökilometrin laajuinen Ramsar-alue.

## Lähteet
Sinnamary

**Sinnamary** on kaupunkikunta Ranskan Guayanassa. Se sijaitsee lähellä samannimisen joen suuta 115 kilometriä Cayennesta luoteeseen. Kunnassa on 3&nbsp;000 asukasta (vuonna 2019).

Sinnamaryn kunnan pinta-ala on 1&nbsp;340 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Kouroun, etelässä Saint-Élien ja lännessä Iracoubon kuntiin sekä pohjoisessa Atlantin valtamereen. Sinnamary kuuluu Savanesin kuntayhtymään.

Seudun kanta-asukkaat ovat karibeja. Ranskalaiset saapuivat sinne vuonna 1624 ja hollantilaiset miehittivät sen vuosina 1657 ja 1664. Uudisasukkaiden harjoittama karjanhoito perustui orja- ja myöhemmin vankityövoimaan. 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa tärkeimmäksi elinkeinoksi muodostui kullankaivu. Vuonna 1955 Sinnamaryyn tuotiin indonesialaisia viljelemään riisiä. Nykyään paikkakunta tunnetaan lähinnä käsityöläisistään.

Sinnamaryn kautta kulkee Cayennen ja Saint-Laurent-du-Maronin välinen maantie N1. Kaupungin lähellä on lentokenttä. Kunnan alueella sijaitsee Petit-Sautin vesivoimalaitos. Sinnamaryjoen estuaari on 284 neliökilometrin laajuinen Ramsar-alue, jonka eläinlajeihin kuuluvat lamantiini, liemikilpikonna, silmälasi- ja kääpiökaimaani sekä kanadansirrin kaltaiset muuttolinnut.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sinnamaryn sivusto
Olavi Luoto

**Tapio Olavi Luoto** (2. tammikuuta 1927 Helsinki – 15. helmikuuta 2017) oli suomalainen keskimatkojen juoksija. Luoto edusti urallaan Helsingin Kullervoa.

Luoto osallistui Lontoon olympialaisiin 1948. Hän oli 1 500 metrin juoksussa alkueränsä viides, eikä päässyt loppukilpailuun.

Kalevan kisoissa Luoto saavutti 1&nbsp;500 metrillä pronssia vuonna 1948. Luoto edusti 1 500 metrillä Suomea maaotteluissa vuosina 1947 ja 1949.
__NOTOC__ 
## Henkilökohtaiset ennätykset
### Ulkoradat

Lähde

## Lähteet
Nikopolin piiri

**Nikopolin piiri** () on aluehallinnollinen piiri Ukrainan Dnipropetrovskin alueella. Piiri on perustettu alkujaan vuonna 1920; sitä laajennettiin Ukrainan aluehallinnon uudistuksen yhteydessä heinäkuussa 2020. Piiri rajoittuu lännessä Kryvyi Rihin piiriin ja pohjoisessa Dnipron piiriin. Idässä ja etelässä naapurina on Zaporižžjan alue (Zaporižžjan ja Vasylivkan piirit), etelässä Kah’ovkan tekojärven vastarannalla. Piirin hallinnollinen keskus on Nikopol (105&nbsp;160 as., 2022).

Nikopolin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Dnipropetrovskin alueen piirien lukumäärän seitsemään. Tällöin Nikopolin piiriä laajennettiin alueliitoksin, ja uudeksi pinta-alaksi tuli 3&nbsp;404,6 neliökilometriä. Aluehallinnon paikallisella ei kolmannella tasolla uusi Nikopolin piiri jakautuu kahdeksaan hromadaan.

Ukrainan tilastokeskus arvioi Nikopolin piirin väkiluvuksi 250&nbsp;746 (1.1.2022). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin  prosenttia piirin asukkaista (202&nbsp;195 as.) eli piirin kolmen kaupungin (Marhanets 44&nbsp;980 as., Nikopol 105&nbsp;160 as., Pokrov 37&nbsp;493 as.) sekä viiden silloisen kaupunkityyppisen taajaman väestö (Hirnytske 341 as., Marjivka 342 as., Tomakivka 6&nbsp;559 as., Tšervonohryhorivka 6&nbsp;030 as., Tšortomlyk 1&nbsp;290 as.). Ennen vuoden 2020 alueuudistusta Nikopolin piiri kattoi suppeamman pinta-alan, ja piirissä asui vähemmän väkeä.


Nikopolskyi-Raion.png|Nikopolin piirin ala oli pienempi ennen heinäkuun 2020 alueuudistusta.
Місце загибелі Героя Радянського Союзу Перевознікова А.Г..JPG|Nikopolin rautatieasema.
Станція Марганець.jpg|Marhanetsin rautatieasemaa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Katsaus Suomen väestönsuojelutoimintaan

**Katsaus Suomen väestönsuojelutoimintaan** on Matti Junton ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 1939. Se on mykkäelokuva, joka sisältää sekä suomen- että ruotsinkieliset välitekstit.

Elokuva on valistuselokuva ja käsittelee Suomen väestönsuojelutoimintaa. Elokuva sai ensi-iltansa hieman talvisodan syttymisen jälkeen.

## Lähteet
Ilja Ljubuškin

**Ilja Nikolajevitš Ljubuškin** (; s. 6. huhtikuuta 1994 Moskova, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-joukkue Dallas Starsia.

Ennen NHL-uraansa Ljubuškin edusti kaudet 2013-2018 KHL-joukkue Lokomotiv Jaroslavlia pelasi Lokomotivissa myös osan kaudesta 2020-2021. Ljubuškin kuului Venäjän joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014. Hän on varaamaton pelaaja, joka teki toukokuussa 2018 sopimuksen Arizona Coyotesin kanssa. Helmikuussa 2022 Coyotes kauppasi Ljubuškinin ja Ryan Dzingelin Toronto Maple Leafsiin vaihdossa Nick Ritchieen ja ehdolliseen varausvuoroon. Puolustajana pelaava Ljubuškin on pelannut NHL-urallaan 182 runkosarjan ottelua. Näissä hän on tehnyt yhden maalin ja 18 syöttöä eli 19 tehopistettä. Tilastot päivitetty 26. helmikuuta 2022. Heinäkuussa 2022 Ljubuškin teki Buffalo Sabresin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 5,5 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen. Elokuussa 2023 Sabres kauppasi Ljubuškinin Anaheim Ducksiin vaihdossa neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa. Maaliskuussa 2024 Ducks kauppasi Ljubuškinin Maple Leafsiin vaihdossa kolmannen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa.

Heinäkuussa 2024 Ljubuškin teki vapaana agenttina Dallas Starsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 6,5 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.

## Lähteet
Kiovan taistelu (täsmennyssivu)

**Kiovan taistelu** voi tarkoittaa ainakin seuraavia historiallisia taisteluita:

*Kiovan taistelu (1941), toisen maailmansodan taistelu
*Kiovan taistelu (1943), toisen maailmansodan taistelu
*Kiovan taistelu (2022), Venäjän–Ukrainan sodan taistelu
Seventh Baby

__NOTOC__
**Seventh Baby** on Pintandwefallin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 25. helmikuuta 2022.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Soundi: 

## Lähteet
Ludwig A. Schwindt

**Ludwig August Schwindt** (13. maaliskuuta 1872 Inkerinmaa – 23. syyskuuta 1936 Viipuri) oli suomalainen eversti ja yritysjohtaja.

Schwindtin vanhemmat olivat Spankkovan ja Kolppanan kirkkoherra Paul Theodor Schwindt (1813–1876) ja Anna Amanda Alopaeus (k. 1884). Hän valmistui Haminan kadettikoulusta 1896 ja palveli venäläisen kenttätykistön upseerina Itä-Siperiassa 1896–1907. Schwindt otti osaa muun muassa Kiinan boksarikapinan kukistamiseen 1900–1901 ja Port Arthurin puolustukseen Venäjän-Japanin sodan aikana 1904–1905. Siviiliin siirryttyään hän oli Kone- ja Siltarakennus Oy:n palveluksessa 1908-1910 ja Hietalahden Telakka- ja Konepaja Oy:n johtajan apulaisena 1910–1917.

Suomen sisällissodan aikana Schwindt oli tykistöpäällikkönä Karjalan rintamalla. Sodan jälkeen hän toimi puolustusministeriön taisteluvälineosaston päällikkönä 1918–1924 ja sen jälkeen Oy Crichton-Vulcanin apulaisjohtajana Turussa 1925–1928 sekä Viipurissa Bruno Procopé Oy:n prokuristina ja Waldhof Oy:n johtokunnan jäsenenä vuodesta 1929 aina kuolemaansa saakka. Schwindt oli Ranskan kunnialegioonan upseeri.

Ludwig Schwindt oli naimisissa vuodesta 1900 Siviä Aurora Amanda Langolainin kanssa. Schwindtin veljiä olivat Kolppanan kansakouluseminaarin johtaja Paul Alexander Schwindt (1854–1884), Moloskovitsan kirkkoherra Johan Edvard Schwindt (1857–1911) ja Viipurin suomalaisen klassillisen lyseon kollega Fredrik Maximilian Schwindt (1861–1936).

Oikeusneuvos Bertel Schwindt oli Ludwig A. Schwindtin ja Siviä Aurora Amanda Langolainin poika.

## Lähteet
Uranyylinitraatti

**Uranyylinitraatti** (UO2(NO3)2) on uranyyli- ja nitraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa uraanin metallurgiassa, muiden uraaniyhdisteiden valmistukseen ja kudosvärjäyksissä.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa uranyylinitraatti on keltaista kiteistä ainetta. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedelliset di-, tri- ja heksahydraatit [UO2(NO3)2·2H2O, UO2(NO3)2·3H2O ja UO2(NO3)2·6H2O]. Uranyylinitraatti liukenee erittäin hyvin veteen ja liukenee myös muun muassa etanoliin, dietyylieetteriin ja tributyylifosfaattiin. Voimakkaasti kuumennettaessa yhdiste hajoaa uraanitrioksidiksi. Uranyylinitraatti muodostaa useita komplekseja. 

Uranyylinitraattia valmistetaan uraania tai uraanin oksideja typpihappoon ja haihduttamalla vesi pois. 

Uraanin metallurgiassa uraanimalmi liuotetaan typpihappoon ja muodostunut uranyyliasetaatti uutetaan tributyylifosfaatilla ja kuumennettaessa siitä muodostuu uraanitrioksidia. Aineesta valmistetaan myös muita uraaniyhdisteitä. Aikaisemmin yhdistettä on käytetty lasin ja lasitteiden värjäämiseen. Elektronimikroskopiassa uranyylinitraattia voidaan käyttää kudosten värjäämiseen. 

## Lähteet
Adri (nimi)

**Adri** on ensisijaisesti miehen nimi, jonka intialainen alkuperä tarkoittaa vuorta. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on tällä hetkellä alle 10 Adri-nimistä miestä ja naista. Vuodesta 1900 lähtien Adri-nimi on annettu Suomessa alle 25 miehelle ja alle 25 naiselle.

## Lähteet
Haas VF-22

**Haas VF-22** oli Formula 1 -talli Haasin käyttämä auto kaudella 2022. Autolla kilpailivat Kevin Magnussen ja Mick Schumacher. Auto julkistettiin internetissä 4. helmikuuta 2022. Ensimmäisenä talvitestipäivänään talli ajoi ilman pääsponsorinsa Uralkalin logoja, koska FIA:n päätöksellä venäläiset ja valkovenäläiset tunnukset täytyi poistaa vastalauseena Venäjän hyökkäykselle Ukrainaan.

## Formula 1 -tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Arbetarbladet (Ruotsi)

**Arbetarbladet** on Ruotsissa päivittäin ilmestyvä sosiaalidemokraattinen sanomalehti, jonka kotikunta on Gävle. Lehden omistaa Bonnier-konserni.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Saint-Philibert (Côte-d'Or)

**Saint-Philibert** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 26 kilometriä Beaunen kaupungista koilliseen.

Kunta on nimetty 600-luvulla eläneen apotin Pyhän Philibert Jumiegeslaisen mukaan, kuten myös kunnan kirkkokin. Temppeliritarit rakensivat kirkon 1100- 1300-luvuilla, ja sen rahoitti Burgundin herttuat. Johanniittain ritarikunta laajensi kirkkoa 1400-luvulla. Tästä merkkinä kunnan vaakunassa on kaksi maltanristiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Prior

**Prior** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Arthur Prior (1914–1969), uusiseelantilainen loogikko
* Dave Prior, yhdysvaltalainen jääkiekkovalmentaja
* Gary Prior (s. 1957), kanadalainen jääkiekkovalmentaja
* James Prior (1927–2016), brittiläinen Konservatiivisen puolueen poliitikko
* Natalie Jane Prior (s. 1963), australialainen lasten ja nuorten fantasiakirjailija
Karita Bekkemellem

**Karita Bekkemellem** (aiemmin **Bekkemellem Orheim**; s. 15. tammikuuta 1965 Lillehammer) on norjalainen entinen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan lapsi- ja perheministerinä vuosina 2000–2001 sekä lapsi- ja tasa-arvoministerinä vuosina 2005–2007.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Karita Bekkemellem Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Saint-Philibert

**Saint-Philibert** voi tarkoittaa seuraavia:

## Henkilöt
* Pyhä Philibert Jumiegeslainen, 600-luvulla elänyt apotti

## Maantiede
* Saint-Philibert, kunta Kanadassa Québecin provinssissa
* Saint-Philibert, kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa
* Saint-Philibert, kunta Ranskassa Morbihanin departementissa
Heikki Kansanen (viulutaiteilija)

**Heikki Kansanen** (3. toukokuuta 1887 Leppävirta – 26. helmikuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen viulutaiteilija.

Heikki Kansasen isä oli liikemies A. W. Kansanen. Kansanen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1908 ja hän oli aloittanut viuluopintonsa Filharmonisen Seuran orkesterikoulussa jo pari vuotta aiemmin viulutaiteilija Eelis Jurva opettajanaan. Hän opiskeli viulunsoittoa sitten neljän vuoden ajan stipendiaattina Pietarissa professori Leopold Auerin johdolla sekä Berliinissä professori Hugo Hermannin ja Ludwig Hessin johdolla. Kansanen täydensi opintojaan vielä myöhemmin Berliinissä ja Pariisissa.

Kansanen kuului Helsingin sinfoniaorkesteriin ja oli konserttimestarina Viipurin orkesterissa. Vuodesta 1918 lähtien Kansanen toimi konsertoivana viulistina ja hän oli myös viulunsoiton opettajana Helsingin konservatoriossa ja Kansankonservatoriossa sekä antoi yksityistunteja. Kansanen kuoli helmikuussa 1932 umpisuolentulehduksen seurauksena.

Kansanen oli naimisissa koristetaiteilija Maija Kansasen, o. s. Backman kanssa.

## Kirjallista tuotantoa
* *Viulutekniikan ohjeita: prof. Leopold Auerin koulun mukaan*. Fazerin musiikkikauppa, Helsinki 1921

## Lähteet
Tim McMullan

**Tim McMullan** (s. 1963 Lontoo) on englantilainen näyttelijä, jolla on ollut lukuisia teatterirooleja muun muassa National Theatren näytelmissä.

McMullan on valmistunut Royal Academy of Dramatic Artista vuonna 1989. Hän on näytellyt elokuvissa *[[Rakastunut Shakespeare]]* (1998), *[[The Queen]]* (2006) ja *[[The Woman in Black]]* (2012). Televisiorooleja hänellä on ollut esimerkiksi sarjoissa *[[The Crown (televisiosarja)|The Crown]]*, *[[Patrick Melrose]]*, *[[The Serpent (televisiosarja)|The Serpent]]* ja *[[Syyttäjän todistaja (televisiosarja)|Syyttäjän todistaja]]*.

## Lähteet
Iracoubo

**Iracoubo** on kunta ja sen keskuskylä Ranskan Guayanassa. Se sijaitsee lähellä samannimisen joen suuta 130 kilometriä Cayennesta luoteeseen. Kunnassa on 1&nbsp;800 asukasta (vuonna 2019).

Iracoubon kunnan pinta-ala on 2&nbsp;762 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Sinnamaryn, etelässä Saint-Élien ja lännessä Manan kuntiin sekä pohjoisessa Atlantin valtamereen. Iracoubo kuuluu Savanesin kuntayhtymään.

Kylä on perustettu 1800-luvun alussa. Sen asukkaat harjoittivat maanviljelyä, karjanhoitoa, metsästystä ja kalastusta. Vuonna 1912 ryhdyttiin hyödyntämään balata- ja ruusupuuta.

Iracoubon kautta kulkee Cayennen ja Saint-Laurent-du-Maronin välinen maantie N1. Paikallinen nähtävyys on 1800-luvun lopulla rakennettu Pyhän Joosefin kirkko, joka on Pierre Huguen -nimisen vangin kauttaaltaan koristelema. Lähistöllä sijaitsee Bellevuen intiaanikylä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Iracoubon sivusto
Retuoja

**Retuoja** (), tai vanhastaan **Keripuro**, on Venäjällä Karjalan tasavallan Pitkärannan piirissä virtaava 11 kilometriä pitkä joki, joka yhtyy Jänisjokeen.

## Joen kulku
Retuoja alkaa Kerisyrjän (Керисюрья, *Kerisjurja*) kylän pohjoispuolella sijaitsevan laakson pohjalla. Se virtaa aluksi pohjoiseen, kiertää mäkialueen pohjoiselta puolelta ja kaartaa sitten etelään päin. Metsäisen ojan reitille sattuu erillisiä peltopalstoja. Tullessaan kapenevaan laaksoon, vaihtuu vanhoissa suomalaiskartoissa sen nimeksi Kivikko-oja. Kapean laakson jälkeen alkaa oja mutkitella tiheästi ja samalla se kaartaa kohti länttä. Kaartaessaan se virtaa avointen peltomaiden läpi. Oja yhtyy Jänisjokeen sen alimpana sivu-uomana pari kilometriä sen joensuusta aivan Hiidenselän taajaman pohjoispuolella. Alajuoksulla ojan ylittää ensin Läskelän ja Leppäsyrjän välinen tie A130 ja sitten rautatie.

## Vesistösuhteita
Retuoja kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jossa Retuojan valuma-alue sijaitsee myös aivan Laatokan lähialueella. Jänisjoki laskee heti Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen.

Retuojan valuma-alue jää Jänisjoen pohjoispuolelle, Alatsojan itäpuolelle ja Sumerianjoen länsi ja louniaspuolelle.

Питкярантский р-н, Хийденсельга, устье Янисйоки.jpg|Jänisjoki heti Retuojan yhtymäkohdan alapuolella


## Huomioita

## Lähteet
Pavlohradin piiri

**Pavlohradin piiri** () on aluehallinnollinen piiri Ukrainan Dnipropetrovskin alueella. Piiri on perustettu alkujaan vuonna 1923. Ukrainan aluehallinnon uudistuksen yhteydessä heinäkuussa 2020 piiri sai nykyiset rajansa. Piiri rajoittuu etelässä Synelnykoven piiriin, lännessä Novomoskovskin piiriin, sekä pohjoisessa ja koillisessa Harkovan alueen Lozovan piiriin. Piirin hallinnollinen keskus on Pavlohrad (103&nbsp;073 as., 2021).

Pavlohradin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Dnipropetrovskin alueen piirien lukumäärän seitsemään. Tällöin Pavlohradin piiriä laajennettiin alueliitoksin ja uudeksi pinta-alaksi tuli 2&nbsp;430,1 neliökilometriä. 

Ukrainan tilastokeskus arvioi Pavlohradin piirin väkiluvuksi 169&nbsp;509 (1.1.2021). Piirin kaupungistumisaste oli 78,2 prosenttia. Kaupunkilaisiksi luokiteltiin yhteensä 132&nbsp;530 asukasta, eli piirin kahden kaupungin (Pavlohrad ja Ternivka) ja yhden kaupunkityyppisen taajaman väestöt. Ennen vuoden 2020 alueuudistusta, Pavlohradin piiri oli maaseutupiiri, jossa ei asunut lainkaan kaupunkilaisia (1.1.2017 väkilukuarvio oli 27&nbsp;560 as.).


Pavlogradskyi-Raion.png|Pavlohradin piirin alue ennen heinäkuuta 2020.
Pavlograd Golubyts'kogo prov Troyuits'ka Tserkva 01 (YDS 7613).jpg|Kirkko Pavlohradissa.
Pavlograd Kharkivs'ka 19 Tserkva Uspinnya 01 (YDS 7681).jpg|Kirkko Pavlohradissa.
Samarska Mine, Ternivka.jpg|Hiilikaivoksen rakennuksia Ternivkan lähellä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Dnipropetrovska oblast (tietosanakirjan ''Isrorija mist i sil Ukrajinskoji RSR'' 4. voluumin Dnipropetrovska oblast - artikkelit piiristä, ja siihen 7/2020 liitetyistä muista piireistä, ja näiden paikkakunnista)  (ukrssr.com.ua)
Philibert Jumiegeslainen

**Philibert Jumiegeslainen** () (n. 618 – 20. elokuuta 685) oli apotti ja luostarin perustaja.

Philibert oli aatelisen piispan poika, joka varttui Pariisissa kuningas Dagobert I:n hovissa. Vuonna 640 hän vihkiytyi munkiksi Rebais’sa, ja kymmenen vuotta myöhemmin hänet valittiin apotiksi. Hänen ankaruutensa ei miellyttänyt kaikkia munkkeja, joten hän lähti luostarista. Hän jatkoi kiertämistä luostarista toiseen, kunnes vuonna 655 Philibert perusti Jumiègesin luostarin, joka noudatti hänen laatimaansa luostarisääntöä. Lisäksi hän perusti luostarin Noirmoutierin saarelle, missä hän myös kuoli. Normannit ryöstelivät seutua, ja hänen pyhäinjäännöksensä siirrettiin turvaan Tournus'n kaupungissa olevaan Saint-Valérienin luostariin, joka sittemmin nimettiin Saint-Philibert de Tournus'n luostariksi. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
John Granberg

**John Jakob Granberg** (7. toukokuuta 1881 Tampere – 4. maaliskuuta 1941 Tampere) oli suomalainen insinööri ja opettaja.

John Granbergin vanhemmat olivat työmies Jakob Granberg ja Mathilda Liljelund. Granberg pääsi ylioppilaaksi Tampereen reaalilyseosta 1902 ja valmistus koneenrakennusinsinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1907. Hän oli helsinkiläisen insinööritoimisto Motorin teknillisenä johtajana 1908–1909 ja sen jälkeen hän oli työssä Victor Forseliuksen koneliikkeessä Turussa. Vuonna 1922 Granbergista tuli Maamiesten Kauppa Oy:n koneosaston johtaja ja vuonna 1926 Pohjoismaiden Autotuonti oy:n johtaja. Granberg perusti vuonna 1928 Eero Rönnin kanssa autotarvikkeita ja varaosia maahantuoneen Suomen Autovaruste Oy:n ja oli yrityksen toimitusjohtajana vuoteen 1930 saakka.

Vuodesta 1932 alkaen Granberg oli Turun teollisuuskoulussa lehtorina ja koulun rehtorina. Granberg opetti koneenrakennusta myös Turun merenkulkuoppilaitoksissa ja toimi Turun alueen höyrykattiloiden apulaistarkastajana. Vuonna 1937 hänet nimitettiin koneenrakennuksen lehtoriksi Tampereen teknilliseen oppilaitokseen.

Vuonna 1932 Granberg sai valmiiksi seitsemän vuotta kestäneen kehitystyön jälkeen talvikulkuneuvon, joka oli tarkoitettu erityisesti kelirikkoajan liikenteeseen saaristossa. Tuhat kiloa painanut kulkuneuvo saattoi kuljettaa 10 henkilöä ja sen pituus oli 3,5 metriä, leveys 2,1 metriä ja korkeus 1,7 metriä. Olosuhteista riippuen suurin nopeus oli 20-30 kilometriä tunnissa. Korin alaosa ovien alareunaan saakka oli vedenpitävä, joten kulkuneuvo saattoi liikkua myös vedessäkin. Kulkuneuvo liikkui kumisten telaketjujen avulla, joihin lumi ei tarttunut. 

John Granberg oli naimisissa Hilja Aurora Alanderin (1883–1937) kanssa.

## Julkaisuja
* *Polttomoottorioppi 1, Polttomoottoriopin perusteet ja mäntäpolttomoottorien päätyypit*. Väinö V. Airaksen aikaisemman oppikirjan täysin uusittu laitos, J. J. Granbergin esitöiden jälkeen laatinut Y. J. Cl. Collan. Otava 1948

## Toimitustöitä
* *Englantilais-suomalais-ruotsalainen autosanasto – English-Finnish-Swedish automotive dictionary*. WSOY 1928

## Lähteet
Saint-Élie

**Saint-Élie** on kunta ja sen keskuskylä Ranskan Guayanassa. Se sijaitsee sisämaassa 110 kilometriä Cayennesta linnuntietä länteen. Kunnassa on 243 asukasta (vuonna 2019).

Saint-Élien kunnan pinta-ala on 5&nbsp;680 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Iracoubon ja Sinnamaryn, idässä Kouroun ja Rouran, etelässä Réginan sekä lännessä Saülin ja Manan kuntiin. Saint-Élie kuuluu Savanesin kuntayhtymään.

Kylä on saanut alkunsa vuonna 1873 tehdystä kultalöydöstä. Sinne johti aikanaan kapearaiteinen rautatie Sinnamaryjoelta. Vuosina 1930–1969 Saint-Élie oli Ininin hallintoalueen keskus.

Kunnan alueella sijaitsee Trinitén luonnonsuojelualue, osa Guayanan Amazonian kansallispuistosta sekä Petit-Sautin vesivoimalaitoksen tekojärvi.

## Lähteet
Orlov (suku)

**Orlov** () on venäläinen ylimyssuku, joka polveutuu Ivan Orlov -nimisestä streltsistä, joka mestauslavalle vietäessä osoitti niin suurta kylmäverisyyttä, että Pietari I tämän johdosta antoi hänelle armahduksen ja nimitti hänet myöhemmin upseeriksi. Sukuun kuuluvat mm.

*Grigori Orlov (1734-83). kreivi, sotilas, Katariina Suuren rakastaja. Heistä polveutuu Bobrinskin kreivillinen suku.
*Aleksei Grigorjevitš Orlov (1737-1809), kreivi, sotilas, edellisen veli
*Aleksei Fjodorovitš Orlov (1787-1861), ruhtinas, sotilas ja diplomaatti, edellisten veljenpoika
*Nikolai Aleksejevitš Orlov (1820-85), ruhtinas, sotilas ja diplomaatti, edellisen poika

## Lähteet
Olavo de Carvalho

**Olavo Luiz Pimentel de Carvalho** (29. huhtikuuta 1947 Campinas, Brasilia – 24. tammikuuta 2022 Richmond, Virginia, Yhdysvallat) oli brasilialainen konservatiivinen toimittaja ja esseisti, joka edusti esoteerisia ja salaliittoideologisia kantoja. Hänellä oli suuri vaikutus Brasilian äärioikeistoon ja Bolsonaron perheeseen.

## Lähteet
Vjatšeslav Volodin

**Vjatšeslav Viktorovitš Volodin** (; s. 4. helmikuuta 1964 Aleksejevka, Hvalynskin piiri, Saratovin alue, Neuvostoliitto) on venäläinen poliitikko, joka on toiminut Venäjän duuman puhemiehenä vuodesta 2016. Hän edustaa Yhtenäinen Venäjä -puoluetta.

## Ura
Volodin opiskeli Saratovissa Kalininin maatalouden mekanisoinnin instituutissa, jossa hän suoritti mekaanisen insinöörin tutkinnon vuonna 1986 ja valmistui teknisten tieteiden kandidaatiksi vuonna 1989. Lisäksi hän on suorittanut juristin tutkinnon Moskovassa Venäjän presidentillisessä kansantalouden ja julkishallinnon akatemiassa vuonna 1995 ja väitellyt oikeustieteen tohtoriksi Venäjän sisäministeriön Pietarin-instituutissa seuraavana vuonna. Vuosina 1993–2000 hän oli Saratovissa toimineen henkilöstökoulutuskeskuksen valtion- ja paikallishallinnon osaston johtajana sekä professorina.

Volodin valittiin Saratovin kaupunginneuvostoon vuonna 1990 ja nimitettiin kaupungin hallinnon apulaispäälliköksi vuonna 1992. Hänet valittiin Saratovin alueen duumaan vuonna 1994 ”Venäjän reserviupseerien liitto” -nimiseltä ehdokaslistalta, ja hän toimi Saratovin varakuvernöörinä sekä aluehallituksen apulaisjohtajana vuosina 1996–1999. Valtioduumaan Volodin valittiin ensi kerran vuoden 1999 vaaleissa Isänmaa – koko Venäjä -puolueen listalta. Vuonna 2001 hänestä tuli puolueen edustajaryhmän puheenjohtaja Jevgeni Primakovin tilalle. Vuosina 2003–2010 Volodin oli uuden Yhtenäinen Venäjä -puolueen edustajaryhmän varapuheenjohtaja ja duuman varapuhemies. Vuosina 2005–2010 hän oli samalla puolueen yleisneuvoston puhemiehistön sihteeri.

Volodin toimi Vladimir Putinin hallituksen varapääministerinä lokakuusta 2010 joulukuuhun 2011. Vuosina 2011–2016 hän oli Venäjän presidentinhallinnon apulaispäällikkö. Duumaan palannut Volodin valittiin puhemieheksi 5. lokakuuta 2016, kun edellinen puhemies Sergei Naryškin oli siirtynyt Venäjän ulkomaantiedustelun päälliköksi. Volodin on ollut Ukrainan kriisin vuoksi vuodesta 2014 Yhdysvaltojen pakotelistalla. Helmikuussa 2022 Euroopan unioni lisäsi hänet myös uudelle pakotelistalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kropyvnytskyin piiri

**Kropyvnytskyin piiri** (; hallintopkeskuksen nimen mukaan vuosina 1923-1924 Jelysavethradin piiri, 1924-1934 Zinovjeskin piiri; vuosina 1934-1939 Kirovon piiri, 1939-2016 Kirovohradin piiri) on hallinnollinen piiri Ukrainan keskiosassa Kirovohradin alueella. Piiri on perustettu alkujaan vuonna 1923. Nykyinen piiri muodostettiin heinäkuussa 2020 osana aluehallinnollisen piirijaon uusimista. Piiri rajoittuu lännessä Novoukrajinkan piiriin, pohjoisessa Tšerkasyn alueen Tšerkasyn piiriin, idässä Oleksandrijan piiriin, kaakossa kaakossa Dnipropetrovskin alueeseen (Kryvyi Rihin piiri), etelässä Mykolajivin alueeseen (Baštankan ja Voznesenskin piirit). Piirin hallinnollinen keskus on Kropyvnytskyi (222&nbsp;695 as., 2021).

Kropyvnytskyin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Kirovohradin alueen piirien lukumäärän neljään. Kropyvnytskyin piirin pinta-alaksi tuli 9&nbsp;723,2 neliökilometriä.

Ukrainan tilastokeskus arvioi Kropyvnytskyin piirin väkiluvuksi 437&nbsp;018 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 71,3 prosenttia piirin asukkaista (103&nbsp;591 as.), eli neljän kaupungin (Bobrynets, Dolynska, Znamjanka, Kropyvnytskyi) ja yhdeksän kaupunkityyppisen taajaman väestö. Piirin laajenemisen (7/2020) seurauksena uusi piiri on huomattavasti aiempaa samannimistä piiriä väkirikkaampi.


Kirovogradskyi-Raion.png|Kropyvnytskyin piiri ennen heinäkuun 2020 alueuudistusta.
Центральна площа Кропивницького.jpg|Kropyvnytskyin keskusaukio.
Kirovograd Popovicha 1 Vokzal (YDS 3767).jpg|Kropyvnytskyin rautatieasema.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Emil Penttinen

**Emil Arvid Penttinen** (5. elokuuta 1901 Kuopion maalaiskunta – 29. toukokuuta 1981 Kerava) oli suomalainen kultaseppä, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Penttisen puoliso oli Martta Rissanen. Maanviljelijäperheeseen syntynyt Penttinen meni vuonna 1916 kultasepänoppiin. Kultasepän mestarintutkinnon hän suoritti vuonna 1926. Heikentyneen näön vuoksi hänen piti lopettaa oma kultasepän työnsä, mutta hän perusti vuonna 1926 Kuopioon Kultaseppä Taito -yhtiön ja alkoi sen toimitusjohtajaksi. Erityisen menestyksekkäiksi tulivat yrityksen valmistamat ruokailuvälineet, yhtiö kasvoi Suomen suurimpiin kuuluvaksi hopea-alan valmistajaksi. 

Kun Hackman aloitti ruokailuvälineiden valmistuksen, Penttinen siirtyi vuonna 1936 sen palvelukseen käynnistämään tehdasta Sorsakoskelle ja myi oman yrityksensä. Tehtaan ylimestarina Penttinen toimi vuoteen 1947 saakka, vastaten sota-aikana tehtaan valmistamien tykinammusten kuorien tuotannosta. Hackmanilta Penttinen siirtyi vuonna 1947 teknilliseksi johtajaksi Relo-yhtiöön Keravalle perustamaan sotainvalidien omistamaa korutehdasta. Oman Keravan Kultaseppä -yrityksen hän perusti poikansa kanssa vuonna 1949, valmistamaan muun muassa metallisia kellonrannekkeita ja ketjukoruja. Hän sai myös patentin metallisten kellonrannekkeiden valmistusmenetelmälle. Penttisellä oli paljon sekä oman alansa että laajemmin teollisuuden luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1977.

## Lähteet
Esa Katajavuori

**Esa Katajavuori** (27. huhtikuuta 1940 Helsinki – 20. tammikuuta 2023 Porvoo) oli suomalainen kosketinsoittaja sekä jazzpianisti.

## Ura
Katajavuoren lapsuuskodissa piano oli ainoa esillä ollut soitin, ja se säilyi hänen pääasiallisena instrumenttinaan koko hänen uransa ajan. Pojan soittotaito karttui pianotunneilla ja opinnoilla Sibelius-Akatemiassa. Musiikinlajeista jazz kiinnosti Katajavuorta eniten, joten hän perusti 1950-luvun puolivälissä kvintetin. Silloisissa Helsingin koulutansseissa ahkerasti keikkailleen yhtyeen rumpaliksi tuli Christian Schwindt, joka kuului myöhemmin Love Records -levy-yhtiön perustajiin. Katajavuoren musiikillisina esikuvina olivat Bill Evans, Red Garland ja Art Tatum.

1960-luvun alussa Katajavuori siirtyi ammattimaiseksi pianistiksi tanssi- ja ravintolakeikoille. Eri yhteyksissä hän säesti muiden muassa Vesa-Matti Loiria, Lasse Mårtensonia, Carolaa, Viktor Klimenkoa ja Kivikasvoja. Vuonna 1970 hän pääsi säestämään Kalastajatorpalla esiintynyttä Eartha Kittiä. 1960-luvun lopusta lähtien Katajavuori soitti pianosäestyksiä levytyksissä. Hän soitti esimerkiksi Vesa-Matti Loirin ensimmäisen Eino Leino -albumin piano-osuudet. Kaikkiaan Katajavuori oli pianon tai sähköurkujen soittajana mukana 1&nbsp;783 levytyksessä.

Musiikin koneellistumisen myötä Katajavuoren studiotyöskentely väheni 1980-luvulla, ja vuonna 1988 hän siirtyi teatterikapellimestariksi Hämeenlinnan kaupunginteatteriin, jossa hän oli työuransa viimeiset 15 vuotta. Eläkevuosinaan Katajavuori asui Porvoossa.

Katajavuori on haudattu isänsä ja tätinsä viereen sukuhautaan Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.

## Suku ja perhe
Katajavuoren isä oli ksylofonisti Eino Katajavuori ja täti kanteleensoittaja Ulla Katajavuori.

## Diskografia
* *[[On The Rocks (Esko Linnavallin ja Esa Katajavuoren albumi)|On the Rocks]]* (RCA Victor 1972, yhdessä Esko Linnavallin kanssa)
* *Hammondilla – Suomalaisia ikivihreitä* (RCA International 1974)
* *Hammondilla – Suosittua suomalaista* (RCA International 1974)
* *Joulu Hammondilla* (RCA International 1975)
* *Hammondilla – Suosittua suomalaista 2* (RCA International, RCA Victor 1975)
* *Pianolla* (Scandia 1975)
* *Hammondilla  – Suomalaisia ikivihreitä 2* (RCA International, RCA Victor 1976)
* *Hammondilla – Suomalaista elokuvamusiikkia* (RCA International 1977)
* *Euroviisut 78* (RCA, RCA Victor 1978)
* *Hittejä Hammondilla* (TopHits-FinnHits 1981)

## Lähteet