open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Israelin juutalaistoimisto

**Israelin juutalaistoimisto** (, , vuosina 1922-1948 **Palestiinan juutalaistoimisto**) on vuonna 1922 perustettu järjestö, jonka pääasiallisena tehtävänä on edistää juutalaisten maahanmuuttoa ja sopeutumista Israeliin. Juutalaistoimisto on Israelin valtion omistama organisaatio, mutta se saa lähes kaiken rahoituksensa yksityisiltä tahoilta eri puolilta maailmaa. Juutalaistoimistolla oli keskeinen rooli myös Israelin valtion perustamisessa vuonna 1948.

## Puheenjohtajat
*Frederick Hermann Kisch 1923–1931
*Haim Arlosoroff 1931–1933
*Arthur Ruppin 1933–1935
*David Ben-Gurion 1935–1948
*Berl Locker 1948–1956
*Zalman Shazar 1956–1961
*Moshe Sharett 1961–1965
*Louis Arie Pincus 1965–1974
*Pinhas Sapir 1974–1975
*Yosef Almog 1976–1978
*Arieh Dulzin 1978–1987
*Simha Dinitz 1987–1994
*Avraham Burg 1995–1999
*Sallai Meridor 1999–2005
*Ze'ev Bielski 2005–2009
*Natan Sharansky 2009–2018
*Isaac Herzog 2018–2021
*Yaakov Hagoel 2021–2022
*Doron Almog 2022–

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Viralliset kotisivut
Punatähden ritarikunta

**Punatähden ritarikunta** () oli neuvostoliittolainen kunniamerkki. Se perustettiin 6. huhtikuuta 1930 korkeimman neuvoston presidiumin käskystä, ja sillä palkittiin sotilaita, jotka olivat palvelleet poikkeuksellisella tavalla Neuvostoliiton puolustuksessa niin rauhan kuin sodankin aikana. Ensimmäinen kunniamerkin saanut henkilö oli Vasili Blücher. 

Vuosina 1944–1958 kunniamerkkiä jaettiin myös sellaisille poliiseille, sotilaille ja salaisen poliisin jäsenille, jotka olivat palvelleet väh. 15 vuotta. Neuvostoliiton romahtaessa vuonna 1991 kunniamerkkiä oli jaettu noin 4 000 000 kappaletta. 

Kunniamerkkiä jaettiin vain yhdessä luokassa:

*  kunniamerkin nauha

## Lähteet
Megamind vs. Tuomiosyndikaatti

**Megamind vs. Tuomiosyndikaatti** () on vuonna 2024 julkaistu komedia-animaatioelokuva, jonka on tuottanut DreamWorks Animation Television ja ohjannut Eric Fogel. Se on jatko-osa elokuvalle *[[Megamind]]* ja pilotti televisiosarjalle *[[Megamind määrää!]]*.

## Juoni
Elokuva alkaa kaksi päivää ensimmäisen elokuvan tapahtumien jälkeen. Kolmen rikollisen ryhmä yrittää varastaa erään arvokkaan kalan, mutta Megamind pysäyttää heidät. Myöhemmin Megamindille annetaan kaupunginavain, jonka vankilassa oleva Megamindin entinen tiimi, Tuomiosyndikaatti, näkee televisiosta. He päättävät paeta sieltä ja mennä tapaamaan Megamindia luullen tämän olevan edelleen paha ja vain huijaavan kaupunkilaisia. Kun he pääsevät hänen luokseen, tämä ei uskalla kertoa totuutta, vaan päättää esittää olevansa yhä paha. Myöhemmin yksi heistä, Lady Doppler, alkaa epäilemään, kun Megamind käyttäytyy huonosti. Muidenkin epäilyt nousee, kun tämä "unohtaa" salasanan oveen, jonka takana on kaupungin alla olevien moottorien ohjauskeskus. He antavat Megamindille päivän aikaa lennättää kaupunki kuuhun tai se tuhouttaisiin. Megamindin valhe paljastuu, kun hän yrittää vangita muut eräällä keksinnöllään, joka ei kuitenkaan toimi kauaa ja he pääsevät vapaaksi. He yrittävät tappaa Megamindin, mutta tämä pääsee pakoon. Tämän jälkeen Megamind piiloutuu, mutta Roxanne ja uusi tuttavuus Keiko löytävät hänet ja onnistuvat suostuttelemaan Megamindin Tuomiosyndikaattia vastaan. Pian myös Minion (nykyinen Kamu) tulee paikalle, jolloin he alkavat tiiminä keksimään suunnitelmaa, mihin heillä on aikaa tunti ennen kuin Tuomiosyndikaatti pääsee tunkeutumaan kaupungin alla olevien moottorien ohjauskeskukseen. He keksivät suunnitelman, mutta eivät ehdi ajoissa pysäyttämään moottoreita ja kaupunki nousee ilmaan. He kuitenkin pian onnistuvat laskemaan kaupungin takaisin vaikkakin väärin päin. Tuomiosyndikaatti joutuu vankilaan ja Roxanne valitaan uudeksi pormestariksi. Kuitenkin kostonhimoisena Megamindille tämän entinen mentori, Machiavilunki, tunkeutuu vankilaan vapauttamaan Tuomiosyndikaatin, mihin elokuva päättyy.

## Ääninäyttelijät
### Alkuperäiset

Muissa rooleissa: Carlos Alazraqui, Eric Bauza ja Kimberly D. Brooks

### Suomenkieliset

Muissa rooleissa: Anni Kajos, Jani Karvinen, Juha Paananen, Jukka Nylund, Katja Sirkiä ja Martti Manninen

Suomenkielisen dialogin on kääntänyt Karri Savonen, ohjannut Lauri Planman, äänittänyt Teemu Timperi ja miksannut Lars Viilumsen ja sen tuotantopäällikkönä toimi Ona Bergroth.

## Lähteet
Anatoli Antonov

**Anatoli Ivanovitš Antonov** (; s. 15. toukokuuta 1955 Omsk) on venäläinen diplomaatti.

Antonov valmistui Moskovan valtiollisesta kansainvälisten suhteiden instituutista vuonna 1978. Vuonna 2012 hän väitteli IMEMO:ssa filosofian tohtoriksi politiikan tutkimuksessa ydinasekontrollia koskeneella väitöskirjalla. Antonov johti Venäjän ulkoministeriön turvallisuuden ja aseriisunnan laitosta vuosina 2004–2011. Hän toimi vuosina 2011–2016 Venäjän varapuolustusministerinä ja vuosina 2016–2017 varaulkoministerinä. 21. elokuuta 2017 Vladimir Putin nimitti hänet Venäjän suurlähettilääksi Yhdysvaltoihin ja Venäjän pysyväksi tarkkailijaksi Amerikan valtioiden järjestöön. Antonov seurasi suurlähettiläänä Sergei Kisljakia.

Antonov oli neuvottelemassa vuoden 2010 Uusi START -ydinaseriisuntasopimuksesta. Hän on kansainvälisten pakotteiden piirissä. Venäjä on myöntänyt hänelle Ystävyyden kunniamerkin, kahdesti Venäjän kunniamerkin ja monia muita tunnustuksia. Antonovin kielitaitoon kuuluvat englanti ja burma. Hänellä on tytär.

## Toiminta suurlähettiläänä
Kuusi kuukautta Yhdysvaltoihin saapumisensa jälkeen Antonov kuvaili saamaansa vastaanottoa kylmäksi ja syytti Yhdysvaltain kongressia russofobiasta. Vuonna 2021 Antonov kutsuttiin noin kolmeksi kuukaudeksi takaisin Moskovaan, sillä Joe Biden oli kutsunut Putinia "tappajaksi". Vastavuoroisesti Yhdysvaltain suurlähettiläs John J. Sullivan kutsuttiin tilapäisesti takaisin Moskovasta.

Antonov kertoi vuonna 2022, ettei ollut ollut yhteydessä Putiniin suurlähettilääksi lähtemisensä jälkeen. Hän kuitenkin väitti CBS Newsin *[[Face the Nation]]* -ohjelmassa joitain päiviä ennen Venäjän suurhyökkäystä Ukrainaan, ettei Venäjällä ollut suunnitelmaa maahan hyökkäämisestä. Antonovin mukaan Venäjän joukot olivat syyttömiä Butšan verilöylyyn. Yhdysvaltain asettamia sanktioita Venäjää vastaan hän on pitänyt varkautena. Antonov kuitenkin tunnusti huhtikuussa 2022 Ukrainan aseman Venäjästä erillisenä valtiona Putinin asetettua sen kyseenalaiseksi.

## Lähteet
Mogol

**Mogol** (syntyjään **Giulio Rapetti**, s. 17. elokuuta 1936 Milano) on italialainen musiikkituottaja ja sanoittaja, joka on kirjoittanut tekstit satoihin musiikkikappaleisiin. Hänet tunnetaan parhaiten yhteistyöstään laulaja-lauluntekijä Lucio Battistin kanssa, ja hänen työpareihinsa lukeutuvat myös Adriano Celentano ja Riccardo Cocciante. Vuonna 2006 hän muutti nimensä virallisesti muotoon Giulio Rapetti Mogol.

## Lähteet
Straumen (Sørfold)

**Straumen**  on taajama Sørfoldin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 1,1 neliökilometriä ja asukasluku 844 vuonna 2023.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Straumen

**Straumen** voi tarkoittaa seuraavia:

* Straumen, taajama Inderøyn kunnassa Norjassa
* Straumen, taajama Sørfoldin kunnassa Norjassa
Aleksanteri Nevskin ritarikunta

**Aleksanteri Nevskin ritarikunta** () on venäläinen kunniamerkki. Se perustettiin Neuvostoliitossa vuonna 1942. Sitä jaetaan tunnustuksena kaikenlaisissa sotilaallisissa johtotehtävissä oleville komentajille. Ritarikunta ei ole Venäjän keisarikunnassa jaetun Pyhän Aleksanteri Nevskin ritarikunnan jatkaja.

Neuvostoaikoina kunniamerkkiä jaettiin yli 42 000 upseerille ja yli 1400 yksikölle.

Ritarikunta perustettiin uudestaan Venäjän federaatiossa 7. syyskuuta 2010 annetulla presidentin ukaasilla. Nyky-Venäjällä se on vain siviileille jaettava kunniamerkki. Myöntämisperusteena on lähtökohtaisesti väh. 20 vuotta kestänyt ura virkamiehenä. Lisäksi henkilöt, jotka ovat osallistuneet Venäjän talouden, tieteen, opetuksen tai kulttuurin vahvistamiseen, voidaan nimittää ritarikuntaan.

Ritarikuntaa jaetaan vain yhdessä luokassa, mutta nauhan väri on vaihdellut aikojen saatossa:

*  kunniamerkin nauha Neuvostoliitossa
*  kunniamerkin nauha Venäjällä

## Lähteet
Tom Major-Ball

**Tom Major-Ball** (syntyjään **Abraham Thomas Ball**, 18. toukokuuta 1879 Bloxwich, Staffordshire – 27. maaliskuuta 1962) oli brittiläinen music hall -koomikko ja trapetsitaiteilija. Toimittaja Bruce Anderson on kuvannut häntä ”yhdeksi vuosisadan kiehtovimmista hahmoista”. Vuonna 1906 Major-Ball perusti tulevan vaimonsa Kitty Grantin kanssa Variety Artistes’ Federation -liiton.

Major-Ball sai toisen vaimonsa, tanssija Gwendolyn ”Gwen” Minny Coatesin kanssa neljä lasta. Heistä John Major on Britannian entinen pääministeri.

## Lähteet
Alfred Skar

**Alfred Skar** (30. tammikuuta 1896 Sørfold – 24. joulukuuta 1969) oli norjalainen toimittaja ja kirjailija. Vuosina 1946–1961 hän oli Landsorganisasjonenin viestintä- ja tiedotusosaston johtaja.
## Teoksia
* *Fangstmenn på Ishavet* (1935)
* *Fagorganisasjonen under okkupasjonen* (1949)
* *Norsk Lokomotivmannsforbund gjennom 60 år* (1953)
* *Bank nevan og ta deg ei skrå* (1966)
## Lähteet
Skar

**Skar** on seuraavien norjalaisten henkilöiden sukunimi:

* Alfred Skar (1896–1969), toimittaja ja kirjailija
* Sindre Bjørnestad Skar (s. 1992), maastohiihtäjä.

## Katso myös
* Skaar
Pavel Torgajev

**Pavel Viktorovitš Torgajev** (; s. 25. tammikuuta 1966 Gorki,  Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on uransa päättänyt venäläinen jääkiekkoilija. Venäjän pääsarjan lisäksi hän pelasi urallaan Suomessa, Sveitsissä ja Pohjois-Amerikassa. Kahden kauden aikana hän pelasi 55 NHL-ottelua Calgary Flamesin ja Tampa Bay Lightningin joukkueissa. Calgary Flames varasi hänet 11. kierroksella vuoden 1994 varaustilaisuudessa.

## Ura
Torgajev debytoi Venäjän pääsarjassa kaudella 1982-1983 Gorkin Torpedon joukkkueessa. Hän pelasi organisaatiossa aina kevääseen 1993 asti ja siirtyi sitten Suomeen SM-liigajoukkue Turun Palloseuraan jossa pelasi yhden kauden ennen siirtymistään Jyväskylään JyP HT:n joukkueeseen. Kahdella SM-liigakaudellaan Torgajev pelasi 97 ottelua joissa teki 32 maalia ja 61 tehopistettä.

Kaudeksi 1995-1996 Torgajev lähti Pohjois-Amerikkaan hänet varanneen Calgary Flamesin organisaatioon. Heti debyyttikaudellaan hän pääsi pelaamaan 41 NHL-ottelua jonka lisäksi hän pelasi 16 ottelua farmiliiga AHL:ssa. Seuraavan kauden alussa hän pelasi viisi ottelua AHL:ssa ennen siirtoa Sveitsin Luganoon. Sveitsissä Torgajev pelasi kolme kautta Luganon, Davosin ja Fribourgin joukkueissa ennen paluutaan takaisin Calgaryyn. Toisella yrittämällä NHL-pelejä Calgaryssa kertyi vain 9 kappaletta. Marraskuussa 1999 Tampa Bay Lightining poimi waiver-listalle asetetun Torgjevin ilmaiseksi riveihinsä. Tampassa pelejä kertyi viisi kappaletta. Näiden lisäksi Torgajev pelasi kauden aikana 36 ottelua IHL:n Long Beach Ice Dogsin riveissä.

Vuosituhannen vaihteessa Torgajev palasi takaisin Venäjän pääsarjaan Torpedo Nižni Novgorodin joukkueeseen 1-vuotisella sopimuksella. Kauden jälkeen hän solmi 2-vuotisen sopimuksen Severstal Tšerepovetsin kanssa jonka jälkeen palasi jälleen vuodeksi Torpedoon. Kaudelle 2004-2005 Torgajev palasi vielä kerran Severstalin joukkueeseen ja päätti uransa kevääseen 2005.

Torgajev voitti Neuvostoliiton maajoukkueessa yhden kultamitalin ja yhden pronssimitalin alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa sekä SM-hopeaa TPS:ssa 1994.
Miesten maajoukkueessa Torgajev edusti Venäjää Lillehammerin olympiaturnauksessa 1994 sekä MM-kisoissa 1995.

## Lähteet
Rørstadin kirkko

**Rørstadin kirkko** () on Sørfoldin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1761.
## Kuvia

Roerstad church altar piece 1760.jpg|Alttari

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Røsvikin kirkko

**Røsvikin kirkko** () on Sørfoldin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1883.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sydbank

**Sydbank A/S** on tanskalainen pankkiyhtiö, jonka pääkonttori on Aabenraassa. Se perustettiin vuonna 1970, ja siihen on historian saatossa yhdistynyt Aarhus Bank vuonna 1983, Fynske Bank 1984 ja Sparekassen Sønderjylland 1991.

Sydbankilla oli vuonna 2020 noin 60 toimipistettä Tanskassa ja kolme Saksassa. Työntekijöitä oli yhteensä parituhatta. Tanskalaisista pankeista se on kolmanneksi suurin Danske Bankin ja Jyske Bankin jälkeen.

## Toimipisteitä

Sydbank Skjern.jpg|Skjern
Varde - Sydbank.jpg|Varde
Sydbank Flensburg.JPG|Flensburg


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Sydbank.dk
Prästgatan

**Prästgatan** on Tukholman vanhassakaupungissa sijaitseva katu, joka ulottuu Storkyrkobrinkeniltä Österlånggatanille.

Prästgatanin läntistä laitaa kulki Tukholman ensimmäinen kaupunginmuuri. Vanhin maininta kadun nimestä on vuodelta 1586, ja se viittaa moniin kadun varrella asuneihin pappeihin.
## Kuvia

Sweden. Stockholm. Gamla stan 014.JPG|Riimukivi U 53 Prästgatanin ja Kåkbrinkenin risteyksessä.
Relief Carl Larsson födelsehus.JPG|Prästgatan 78: muistolaatta Carl Larssonin synnyinkodin seinässä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Keith Kokkola

**Keith Kokkola** (4. toukokuuta 1949 Windsor, Ontario – 24. syyskuuta 2004) oli kanadalainen jääkiekkoilija, jolla oli suomalaiset sukujuuret. Hän pelasi puolustajana.

Kokkola pelasi urallaan 54 ottelua WHA-liigassa Chicagon, Denverin, Ottawan ja Birminghamin joukkueissa. Näissä otteluissa hän merkkautti itselleen viisi syöttöpistettä ja 130 jäähyminuuttia. WHA-uran jälkeen hän jatkoi vielä kahden kauden ajan alasarjoissa ja lopetti kevääseen 1979 San Francisco Shamrocksin joukkueessa. Hän palasi vielä kaudelle 1982–1983 pelaamaan 28 ottelua Atlantic Coast Hockey Leaguen Nashville South Starsin joukkueeseen. 

## Lähteet
Claudio Fabi

**Claudio Fabi** (s. 29. heinäkuuta 1940) on italialainen muusikko, säveltäjä ja levytuottaja. Hän on julkaissut kaksi sooloalbumia, *Aleph* (1982) ja *Anima mundi* (1999), ja lisäksi hän on tuottanut Georges Moustakin, Premiata Forneria Marconin, Alberto Fortisin, Ivan Grazianin, Adriano Pappalardon, Gianna Nanninin, Paolo Conten ja David Bowien levyjä. Hän on myös työskennellyt Mogolin ja Lucio Battistin Numero Uno -levymerkin sekä Polygram Italian taiteellisena johtajana.

Fabi muutti vuonna 1995 Espanjaan, jossa hän on jatkanut työtään muusikkona ja tuottajana.

## Sooloalbumit
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Allmusic 
* Discogs 
* ''Rolling Stone'' -lehden artikkeli
Qashqadaryo

**Qashqadaryo** (uzb. kyrill. Қашқадарё, ) on joki Tadžikistanissa ja Uzbekistanissa. Sen pituus on 378 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 8&nbsp;780 tai 12&nbsp;000 neliökilometriä.

Joki saa alkunsa Šingasoi-nimisenä Tadžikistanin Sugdin maakunnan Obixundavuorilta 2&nbsp;960 metrin korkeudesta. Se virtaa syvässä ja kapeassa laaksossa, jossa se saa useita sivujokia. Jokilaakso laajenee tasangolle tultaessa, missä kaikki vesi käytetään keinokasteluun. Joki ehtyy Maymanoqdaryo-nimisenä Qarshin aavikolle.

Qashqadaryon keskimääräinen virtaus ennen tasankoa on 24,9 kuutiometriä sekunnissa. Lähes kaksi kolmasosaa vesimäärästä saadaan sulamis- ja sadevesistä maalis-kesäkuussa. Säännöstelyä varten on rakennettu Chimqoʻrgʻonin tekojärvi. Lisävettä saadaan kanavia pitkin Zarafshonista.

## Lähteet
Jääkiekon I-divisioona 1981–1982

**Kaudella 1981–1982 Jääkiekon I-divisioona** pelattiin kymmenen joukkueen nelinkertaisena sarjana. Sarjan ensimmäiseksi ja toiseksi sijoittuneet etenivät suoraan SM-liigakarsinnan toiselle kierrokselle ja 3.-6. sijoittuneet karsinnan ensimmäiselle kierrokselle. Neljä heikointa joukkuetta pelasivat säilymissarjan, jonka kaksi viimeiseksi sijoittunutta joutuivat karsimaan sarjapaikastaan II-divisioonan parhaiden kanssa.

## Sarjataulukko
Kaksi parasta SM-liigakarsinnan toiselle kierrokselle, 3.6.-sijoittuneet joukkueet karsinnan ensimmäiselle kierrokselle. 

### Liigakarsinta

Jokerit ja Lukko säilyttivät SM-liigapaikkansa. 

### I-divisioonakarsinta

Ketterä ja Valtit olivat karsintasarjan jälkeen tasapisteissä ja joutuivat pelaamaan uusintaottelun. Ketterä voitti ottelun 2-10. 

KalPa ja Ketterä nousivat I-divisioonaan, Valtit ja Jäähonka putosivat sarjasta.

## Lähteet
Asekinosyyli

**Asekinosyyli** (C24H32O4) on kinoneihin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää maataloudessa akarisidina eli punkkimyrkkynä.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa asekinosyyli on kellertävää kiteistä ainetta. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta, mutta liukenee esimerkiksi metanoliin, asetoniin ja kloorattuihin tai aromaattisiin hiilivetyihin. Aineen akarisidiset vaikutukset perustuvat punkkien soluhengityksen estoon, koska asekinosyylin aineenvaihduntatuote häiritsee elektroninsiirtoketjua.

Asekinosyylin synteesissä lawsoni reagoi dodekanaalin ja butyyliamiinin kanssa 3-(1-butyyliaminododekyyli)-2-hydroksi-1,4-naftokinoniksi. Butyyliaminoryhmä eliminoituu happamissa oloissa ja muodostunut alkeeni pelkistetään vedyttämällä. Viimeinen vaihe on reaktio etikkahappoanhydridin kanssa.

Asekinosyyliä käytetään punkkien torjuntaan esimerkiksi hedelmä-, kasvis- ja koristekasviviljelmillä. Yhdiste on hyväksytty käytettäväksi Euroopan unionin alueella.

## Lähteet
Bugene

**Bugene** oli 1847 perustettu suomalaissiirtola Länsi-Siperiassa Tobolskin kuvernementissa Taran piirissä. Se sijaitsi 65 km Taran kaupungista länteen. Asukkaat olivat osittain sinne karkotettuja rikollisia ja heidän jälkeläisiään. Siirtokunnalla oli oma kirkko. Bugenessa oli vuonna 1902 noin 500 asukasta, joista 350 inkeriläis-suomalaisia ja loput virolaisia ja venäläisiä. Pääelinkeino oli karjanhoito ja pääviljalajina talviruis.

Siellä avioituivat katekeetta Juho W. Lehto ja diakonissa Eeva Ketonen. Lehto oli saapunut mukaan houkuttelemansa diakonissa Eeva Ketosen kanssa Ryžkovaan 1905. Hänet oli kutsuttu sinne Omskiin asettuneen Johannes Granön apulaiseksi. Lehdot palasivat Suomeen, mutta vaiheet Siperiassa on tallennettu kirjaan *Tampereen poika Siperiassa*. Karkotukset päättyivät jo ennen Lehdon aikaa, vuonna 1888.

Sen jälkeen kun Ryžkova oli palanut 1800-luvun puolivälissä, sinne 1800-luvun alussa karkotetut inkeriläiset siirtyivät Bugeneen.

## Lähteet
Bojarka (suomalaissiirtokunta Siperiassa)

**Bojarka** oli 1847 perustettu suomalaissiirtokunta Länsi-Siperiassa Tobolskin kuvernementissa Tjukalinskin piirissä. Se sijaitsi metsäseudulla 90 kilometriä Ryžkovasta lähteen. Sen pinta-ala oli 734 hehtaaria. Vuonna 1902 oli suomalaisen väestön lukumäärä 57, enimmäkseen inkeriläisiä. Venäläisiä oli suhteellisen runsaasti. Pääelinkeino oli karjanhoito.

## Lähteet
Anastasija Vjaltseva

**Anastasija Dmitrijevna Vjaltseva** (; 13. maaliskuuta 1871 Altuhovo, Brjanskin alue – 17. helmikuuta 1913 Pietari) oli venäläinen mezzosopraano. Hänellä oli monipuolinen ohjelmisto, johon kuului operettia, oopperaa, romansseja, kansanlauluja ja romanimusiikkia.

Vjaltseva menetti isänsä varhain ja muutti äitinsä kanssa Kiovaan. Siellä hän liittyi balettiseurueeseen vuonna 1887 ja operettikuoroon vuonna 1890. Vjaltseva muutti Pietariin vuonna 1892 ja lauloi operettiseurueissa siellä sekä Moskovassa. Ensimmäisen konserttinsa itsenäisenä esiintyjänä hän piti vuonna 1897 Eremitaašin teatterissa. Vjaltseva aloitti gramofoniäänitysten tekemisen 1900-luvun alussa. Yhteisiä esiintymisiä hän teki muun muassa Varvara Paninan kanssa. Vjaltseva oli Venäjän–Japanin sodassa kenttäsairaalan sairaanhoitajana Mantšuriassa. Hän myös esiintyi säännöllisesti haavoittuneille.

Vjaltseva kiersi laajalti eri puolilla Venäjää vuodesta 1902. Hänen operettiohjelmistoonsa kuuluivat muiden muassa Johann Strauss nuoremman *[[Mustalaisparoni]]* sekä teoksia Jacques Offenbachilta ja Charles Lecocqilta. Vjaltseva osallistui myös oopperaesityksiin muun muassa Mariinski-teatterissa. Hänen oopperaohjelmistoonsa kuuluivat *[[Carmen]]*, *[[Aida]]*, *[[Simson ja Delila (Saint-Saënsin ooppera)|Simson ja Delila]]*, *[[Mignon (ooppera)|Mignon]]* ja *[[Patarouva]]*. Vjaltseva kuoli 41-vuotiaana sairastettuaan tuberkuloosia ja leukemiaa.

## Lähteet
Chirchiq (joki)

**Chirchiq** (uzb. kyrill. Чирчиқ, ) on Syrdarjan sivujoki Uzbekistanissa. Sen pituus on 454 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 14&nbsp;240 neliökilometriä.

Chirchiqin alkujokia ovat Tienšanin länsiosan jäätiköiltä ja lumipeitteisiltä vuorilta virtaavat Chatqol, Koʻksuv ja Piskom. Ennen vuotta 1971 se sai alkunsa Chatqolin ja Piskomin yhtyessä Chorvoqin rotkossa. Nykyään paikalla on Chorvoqin tekojärvi. Chirchiq virtaa Qurama- ja Chatqolvuorten välisessä laaksossa ja laskee Syrdarjaan Chinozin kylän luona. Sen suurimmat sivujoet ovat Ugom ja Oqsoqtasoy.

Joen keskimääräinen virtaus on yläjuoksulla 221 ja jokisuun lähellä 62 kuutiometriä sekunnissa. Yli puolet vesimäärästä saadaan maalis-kesäkuussa. Vettä käytetään sähköenergian tuottamiseen, maatalouden keinokasteluun sekä teollisuuden ja kaupunkien käyttövetenä. Chirchiqin varrella sijaitsee Taškentin kaupunki.

Chirchiqin–Boʻzsuvin putouksen ensimmäinen vesivoimalaitos rakennettiin vuonna 1926. Nykyään 171,1 kilometrin matkalla on 19 voimalaitosta, joiden yhteinen nimellisteho on 1&nbsp;220,6 megawattia. Chirchiqin vesistöalueella esiintyy useita merkittäviä veteen liittyviä ongelmia, kuten lisääntyvää kuivuutta ja maaperän suolaantumista, mikä on johtanut maataloustuotannon vähenemiseen.

## Lähteet
Aydarjärvi

**Aydarjärvi** (, myös *Haydar koʻli*) on järvi Jizzahin ja Navoiyn alueilla Uzbekistanissa.

Järvi sijaitsee Nurotavuorten pohjoispuolella ja rajoittuu pohjoisessa Kyzylkumin aavikkoon. Aikaisemmin paikalla oli vajoama, jossa oli pieniä suolajärviä ja suolamarskeja. Talven 1968–1969 runsaiden sateiden takia Syrdarja tulvi vajoamaan Şardaran tekojärven ja Arnasoyn kautta ja muodosti uuden järven.

Aydarjärven rannat ovat matalat ja rikkonaiset. Sen keskisyvyys on 10–12 ja suurin syvyys 40 metriä. Vuosina 1994–1995 järven pinta-ala kasvoi 1&nbsp;840:stä 3&nbsp;200 neliökilometriin. Matalia rantoja ja saaria ympäröi vesikasvillisuus. Järvellä harjoitetaan kalastusta, ja se on vesilintujen asuinpaikka.

## Lähteet
Venganza (1753)

**Venganza** oli Espanjan laivaston vuonna 1753 vesille laskettu 24-tykkinen fregatti.

## Valmistus
Alus tilattiin Cádizista Arsenal de la Carracalta. Alus laskettiin vesille 4. kesäkuuta 1753.

## Palvelus
Alus lähti 10. heinäkuuta 1753 Cádizista Cartagena de Indiasiin, jonne se saapui 23. elokuuta. Alus palasi 1754 Cádiziin päällikkönään Juan Antonio de la Colina. Se lähti 16. kesäkuuta 1757 Algecirasista partiomatkalle Välimerelle, mihin sisältyi Ceutan sotaretki. Alus lähti 14. huhtikuuta 1761 Cádizista Gutierre de Hevian laivueessa.

Huhtikuussa 1762 alus partioi Havannan ympäristössä. Se suojasi Veracruzista saattueen. Alus joutui saarretuksi, jolloin miehistö osittain poltti aluksensa. *HMS Hampton Court* ja *HMS Defiance* sekä yhdeksän pienempää sotalaivaa valtasivat 28. toukokuuta 1762 *Venganzan* Mariel Bayssä Kuubassa.

Alus liitettiin Britannian kuninkaalliseen laivastoon nimellä *HMS Vengeance*.

## Lähteet
*

### Viitteet
Slovakian parlamenttivaalit 1990

**Slovakian parlamenttivaalit 1990** järjestettiin Tšekin ja Slovakian liittotasavaltaan kuuluneessa Slovakian tasavallassa 8. – 9. kesäkuuta 1990.

## Tausta
Samettivallankumouksen jälkeen Tšekkoslovakia jakaantui liittovaltioksi, jonka kumpaakin osapuolta johti niin kutsutut kansallisen yhteisymmärryksen hallitukset. Slovakiassa tasavallan pääministerinä toimi kommunisti Milan Čič.

Muita suuri muutoksia, jotka olivat vuoden 1990 vaalien aikaan käynnissä olivat erityisesti markkinatalouteen siirtyminen kommunismin aikaisesta suunitelmataloudesta sekä Slovakian perustuslaillisen aseman määrittäminen. Suurin osa vaaleihin osallistuneista puolueista olivat perustettu samettivallankumouksen jälkeisenä aikana. Ideologioiltaan ne olivat monipuolisia, mutta lähes kaikkia yhdisti muutoksen tarpeen tunnustaminen. Ennen vaaleja vahvimmat poliittiset ryhmittymät Slovakiassa olivat Kansa vakivaltaa vastaan (VPN) sekä Slovakian kommunistinen puolue.

## Seuraukset
Vaalien selvä voittaja oli VPN, joka muodosti hallituksen yhdessä Kristillisdemokraattien (KDH) kanssa. Pääministeriksi valittiin VPN:n Vladimír Mečiar, mutta tämä joutui eroamaan jo keväällä 1991 puoluen sisäisten riitojen takia. Lopun hallituskaudesta Slovakian pääministerinä toimi KDH:n Ján Čarnogurský.

## Äänestäminen
Rekisteröityjä äänestäjiä oli 3 622 650 kappaletta, ja kun hyväksyttyjä ääniä oli 3 455 651 kappaletta. Koko maan äänestysprosentti oli 95,39 %. Slovakian piireistä korkein äänestysprosentti oli Senicassa, jossa 97,07 % käytti äänioikeuttaan.

Parlamenttiin pääsemiseen vaadittiin 3% äänikynnyksen ylittäminen.

## Osallistuneet puolueet
### Äänikynnyksen ylittäneet

### Parlamentin ulkopuolelle jääneet

## Lähteet
* 
### Viitteet
Aleksei Titov (säveltäjä)

**Aleksei Nikolajevitš Titov** (; 12. heinäkuuta 1769 – 8. marraskuuta 1827) oli venäläinen säveltäjä ja kenraalimajuri. Hän kuului merkittävään muusikkosukuun, jonka patriarkka oli hänen isänsä Nikolai Sergejevitš Titov. Myös Aleksein veli Sergei Titov oli muusikko. Säveltäjä Nikolai Titov oli Aleksein poika.

Titov soitti viulua ja omisti musiikkisalongin, josta tuli yksi Pietarin taiteellisen elämän suurimmista keskuksista. Titovin sävellystuotantoon kuuluu lukuisia näyttämöteoksia, kuten kymmenen oopperaa, joiden tyylilajit vaihtelevat koomisista oopperoista historiallisiin ja isänmaallisen sanoman sisältäviin teoksiin. Titov sai vaikutteita Joseph Haydnin ja Wolfgang Amadeus Mozartin klassismista sekä venäläisestä kansanmusiikista.

## Lähteet
Nikolai Titov

**Nikolai Aleksejevitš Titov** (; 10. toukokuuta 1800 Pietari – 22. joulukuuta 1875 Pietari) oli venäläinen säveltäjä. Hän oli oopperasäveltäjä Aleksei Titovin poika.

Titov sai isänsä tavoin sotilaskoulutuksen ja kenraalimajurin sotilasarvon. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1867. Muodollista musiikkikoulutusta hänellä ei ollut, mutta häntä tukivat hänen tuttavansa Mihail Glinka ja Aleksandr Dargomyžski. Titovia pidetään venäläisen romanssin tyylilajin isänä. Hänen suosioon nousseet laulunsa ovat melodisia ja salonkityylisiä. Kaikkiaan Titovin tuotantoon kuuluu noin kuusikymmentä laulua. Hänen varhaista sävellystään *Sosna* luultiin aiemmin virheellisesti ensimmäiseksi venäläiseksi taidelauluksi. Laulujen lisäksi Titov sävelsi pianokappaleita. Vuonna 1876 ilmestyi postuumisti hänen muistelmateoksensa *Drevnjaja i novaja Rossija*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Ušakovin ritarikunta

**Ušakovin ritarikunta** () on venäläinen ritarikunta. Se perustettiin jo Neuvostoliiton aikana 4. maaliskuuta 1944. Sitä jaettiin tunnustuksena Neuvostoliiton laivastossa palvelleille sotilaille maan puolustamisesta. Ritarikunnan nimi viittaa venäläiseen amiraali Fjodor Ušakoviin.

Neuvostoliiton romahdettua ritarikunta otettiin osaksi Venäjän valtiollista palkitsemisjärjestelmää. Sitä myönnetään ansioituneesta johtamisesta Venäjän laivaston upseereille. Nykyään kunniamerkkiä jaetaan kahdessa luokassa:

*  I luokka
*  II luokka

## Lähteet
Izabella Jurjeva

**Izabella Danilovna Jurjeva** (, oikeasti *Livikova*; 7. syyskuuta 1899 Rostov-on-Don – 20. tammikuuta 2000) oli venäläinen laulaja, jota on kutsuttu venäläisen romanssin kuningattareksi. Hän oli äänialaltaan kontra-altto.

## Elämä ja ura
Jurjevan vanhemmat työskentelivät teatterissa. Heidän naapurinsa Efrem Zimbalist vakuuttui heidän nuoren tyttärensä lahjakkuudesta. Jurjeva esiintyi ensimmäisen kerran julkisesti 16-vuotiaana Rostov-on-Donissa. Saavuttamansa suosion rohkaisemana hän matkusti Pietariin ja pääsi työskentelemään Anastasija Vjaltsevan säestäjänä tunnetun Aleksei Taskinin kanssa. Jurjeva teki ensimmäisen ammattimaisen esiintymisensä Taskinin kanssa vuonna 1922 tulkiten muun muassa Aleksandr Aljabjevin musiikkia. Pian hänet kutsuttiin esiintymään Eremitaašin teatteriin. Vuonna 1925 Jurjeva meni naimisiin teatterihallinnoija Iosif Epšteinin kanssa. Epštein kirjoitti pseudonyymillä Iosif Arkadjev sanoja Jurjevan lauluihin. Jurjeva esiintyi vuosina 1925–1926 Ranskassa. Hän sai miehensä kanssa yhteisen pojan, joka kuitenkin oli sairaalloinen ja kuoli varhain.

Jurjeva oli uransa alkuvaiheissa johtava venäläisen romanimusiikin esittäjä. Hänen tyylilajinsa oli kuitenkin ajoittain neuvostohallinnon epäsuosiossa, koska se yhdistettiin porvarillisiin ideologioihin. 19. marraskuuta 1928 Jurjeva piti Bolšoi-teatterissa viimeisen esiintymisensä kahdeksaan vuoteen. Vuonna 1937 hän teki ensimmäisen gramofoniäänityksensä. Vuonna 1938 Jurjeva piti kolme soolokonserttia Leningradin filharmonikkojen suuressa salissa. Toisen maailmansodan aikana hän pääsi esiintymään rautatieasemille, kutsuntapisteisiin ja rintamille. Toisen maailmansodan jälkeen "porvarillisen musiikin" rajoitustoimia jatkettiin. Jurjevalta vaadittiin paitsi ohjelmistonsa, myös äänensä muuttamista, sillä hallinto ei pitänyt matalista äänistä, joista Jurjeva oli tunnettu.

Rajoituksista huolimatta Jurjeva jatkoi uraansa laulajana vaikeissa oloissa. Vuonna 1959 hän hajotti yhtyeensä. Hän esiintyi yhä konserteissa, mutta sai aina harvemmin näkyvyyttä. Jurjeva päätti lopettaa uransa Moskovassa vuonna 1969 pitämänsä soolokonsertin jälkeen. Vuonna 1971 hän jäi leskeksi. Jurjeva aloitti esiintymisen jälleen 1980-luvun loppupuolella. Uuden suosionsa myötä hän sai vuonna 1992 Venäjän kansantaiteilijan arvonimen. Vuonna 1999 järjestettiin Jurjevan satavuotistribuuttikonsertti, jossa hänen ohjelmistoonsa kuuluneita lauluja esittivät muiden muassa Ljudmila Zykina, Nani Bregvadze ja Iosif Kobzon. Jurjeva osallistui myös itse esitykseen. Vuonna 1999 hänelle myönnettiin Venäjän neljännen luokan kunniamerkki palveluksista isänmaalle. Jurjeva kuoli satavuotiaana tammikuussa 2000. Hänet on haudattu Moskovaan.

## Jälkivaikutus
Mihail Šiškin käsitteli Jurjevan elämää fiktiivisesti romaanissaan *[[Neidonhius]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Mihail Judin

**Mihail Aleksejevitš Judin** (; 1893–1948) oli neuvostoliittolainen säveltäjä.

Judin opiskeli lukion jälkeen aluksi yliopistossa luonnontieteitä. Vuonna 1918 hän aloitti opinnot Petrogradin konservatoriossa Vasili Kalafatin ja Aleksandr Žitomirskin johdolla. Hän valmistui vuonna 1925. Vuodesta 1926 lähtien Judin opetti Leningradin (entisen Petrogradin) konservatoriossa. Hän keskittyi säveltäjänä varsinkin kuoromusiikkiin. Hänen vuonna 1935 säveltämänsä itse sanoitettu requiem Sergei Kiroville esitettiin Leningradin filharmonikkojen suuressa salissa Kirovin murhan kaksivuotispäivänä 1. joulukuuta 1936. Judinin tuotantoon kuuluu myös muun muassa oratorioita ja kantaatteja. 1. marraskuuta 1937 Judin johti Leningradin filharmonikkoja, jotka esittivät osan hänen kantaatistaan *O vesne i radosti* lapsikuorolle. 5. marraskuuta 1937 kantaatti kantaesitettiin kokonaisuudessaan Jevgeni Mravinskin johdolla.

Judin työskenteli Leningradin konservatorion opettajana vuoteen 1942 saakka. Toisen maailmansodan jälkeen hän opetti konservatoriossa Kazanissa. Judin toimi myös aktiivisesti Neuvostoliiton säveltäjäliitossa ja pyrki varsinkin luomaan uusia lapsikuoroja.

## Lähteet
Elbit Hermes 900

**Elbit Hermes 900 Kochav** () on israelilainen monikäyttöinen miehittämätön sotilaallinen ilma-alus. Se on suositun Hermes 450 -sarjan seuraaja.

## Suunnittelu
Hermes 900 on potkuriturbiinimoottorilla varustettu miehittämätön sotilaslentokone. Se voi pysyä ilmassa 36 tuntia ja lentää 9&nbsp;100 metrin korkeudessa. Koneen päätehtävä on tiedustelu, valvonta ja viestinvälitys. Se voidaan varustaa erilaisilla sensoreilla, kuten lämpökameralla ja SAR-tutkalla, elektronisen sodankäynnin laitteilla tai muiden joukkojen viestiyhteyksien ylläpitolaitteilla. 

## Tekniset tiedot

## Lähteet
Mutala (Joensuu)

**Mutala** on Joensuun kaupunginosa, joka sijaitsee noin kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Se rajautuu idässä Jukolankatuun, etelässä Pielisjokeen, lännessä pientä aluetta lukuunottamatta rautatiehen ja pohjoisessa Kontiolahden rajaan. Alueen halki virtaa Kurapuro ja siellä sijaitsi aiemmin Mutalan kirkko, joka purettiin sisäilmaongelmien takia vuonna 2019 uusien asuntojen tieltä. Mutala on omakotitalovaltainen asuinalue, ja rakennuskanta on pääosin melko vanhaa.

Mutalassa asuu noin 3 000 ihmistä. Mutalassa on alakoulu, kaksi päiväkotia ja kaksi päivittäistavarakauppaa. Mutala on Joensuun vanhimpia asuttuja alueita, ja ensimmäiset kirjalliset maininnat ovat vuodelta 1637, jolloin Teppana Anisiminpoika Mutanen muutti alueelle.

Mutala on myös tunnettu vanhasta sanonnasta: ”Älä tule Mutalaan, Mutalassa tapellaan”. Sanonta vittaa siihen, että pääasiassa sahojen työläisten asuttamaa Mutalaa pidettiin köyhyydestä johtuvien lieveilmiöiden takia pahamaineisena alueena.

## Tapahtumat
Mutalassa on järjestetty monena vuonna Mutala Folk -musiikkijuhla, jota olivat järjestämässä muun muassa alueen koulu, jonka kentällä tapahtuma pidettiin ja Joensuun kaupunki. Juhlassa saivat esiintyä kaikenikäiset asukkaat.

## Lähteet
Englantilainen puutarha (Geneve)

**Englantilainen puutarha** (, aik. *Promenande du Lac*) on Geneven vanhassakaupungissa sijaitseva puutarha. Puutarha on kaupungin ensimmäinen englantilaistyylinen puisto. Puutarha tunnetaan erityisesti kukkakellosta, joka muodostuu yli 6&nbsp;500 kukasta sekä kansallisesta muistomerkistä, joka on pystytetty Geneven Sveitsin valaliittoon liittymisen muistoksi. Puiston ytimessä on monumentaalinen Neljän vuodenajan suihkulähde, jota ympäröivät vanhat puut ja vanha soittolava. Puistosta on näkymä myös Jet d’eau-vesisuhkulle.

Puistossa on kaarevia polkuja ja vapaaseen linjaukseen istutettuja puita. Puisto on peräisin 1800-luvun loppupuolelta. Neljän vuodenajan suihkulähde on pystytetty jo 1860-luvulla. Mont Blancin silta rakennettiin vuonna 1862. Vuonna 1869 vihittiin käyttöön kansallinen muistomerkki. Englantilaista puutarhaa on laajennettu ja muokattu useita kertoja vuosien varrella. Kukkakello on rakennettu vuonna 1955.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Taiteen ja historian museo

**Taiteen ja historian museo** (, lyh. **MAH**) on Geneven vanhassakaupungissa sijaiseva museo. Museo on yksi Sveitsin kolmesta suurimmasta museosta ja se on avattu vuonna 1910. Museo on monialainen, kooten yhteen muun muassa esihistoriallisia muinaisjäänteitä, antiikin kreikkalaisia patsaita, etruskien keramiiikkaa, keskiaikaisia huonekaluja ja lasimaalauksia, sveitsiläisiä kelloja sekä soveltavia taiteita. Museossa on esillä myös Rembrandtin ja Claude Monet’n maalauksia. Vuonna 1927 Geneven kaupunki liitti museoon Arianan keramiikka- ja lasimuseon, joka itsenäistettiin vuonna 2010.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sofja Žukova

**Sofja Žukova** (); (1939 Zvjagino, Gorkin alue, Neuvostoliitto – 2020 Venäjän federaatio) oli venäläinen sarjamurhaaja ja ihmissyöjä.

## Tausta
Sofja Žukova kävi koulua vain kaksi luokkaa ja kasvoi köyhissä oloissa. Hän muutti 20-vuotiaana Habarovskin alueelle ja asettui Berezovkan kylään. Žukova työskenteli iäkkääksi asti teurastajana sikatilalla. Hänellä oli kaksi poikaa.

## Rikokset
Joulukuussa 2006 Berezovkassa katosi 8-vuotias Nastja Aleksejenko. Poliisi puhutti Sofja Žukovaa. Hän tunnusti kutsuneensa lapsen leikkimään luokseen. Kertomuksen mukaan tytön ystävä oli kutsunut tätä lähellä Žukovan kotiovea, jolloin tyttö oli karannut. Poliisi hyväksyi Žukovan version eikä pitänyt häntä epäiltynä. Vielä saman kuukauden aikana Nastja Aleksejenkon luut löydettiin maastosta. Naapurit pitivät Žukovan kertomusta kummallisena, koska häntä oli pidetty jatkuvasti riidanhaluisena ja hän oli uhannut lapsia tappamisella.

Vuonna 2013 Sofja Žukovan 77-vuotias ystävä Anastasija Mihejeva muutti tilapäisesti Žukovan asuntoon, josta hänen oli tarkoitus siirtyä pian tyttärensä kanssa Moskovaan. Mihejeva katosi. Žukova kertoi riidelleensä tämän kanssa ja tämän lähteneen kertomatta määränpäätään. Žukova selitti asunnostaan löydetyt veriijäljet ystävänsä korkealla verenpaineella ja toistuvilla nenäverenvuodoilla. Häntä ei vieläkään pidetty epäiltynä. Žukova alkoi katoamisen jälkeen tarjoilla naapureilleen liharuokia, vaikka hän ei aiemmin ollut halunnut solmia ystävällisiä välejä naapureihinsa. Monet kieltäytyivät tarjotusta ruoasta sen oudon hajun takia.

57-vuotias talonmies Vasili Šljahtitš muutti vuonna 2019 alivuokralaiseksi Sofja Žukovan asuntoon, koska oli joutunut vaimonsa kotoaan häätämäksi. Mies ei ilmaantunut enää työpaikalleen, jolloin työnantaja otti yhteyttä poliisiin. Pari päivää myöhemmin Šljahtitšin jäänteitä ja verisiä vaatteita löydettiin säkistä. Žukovan asunto tutkittiin huomattavasti aiempaa tarkemmin, jolloin poliisi löysi jääkaapista epäilyttävää tuoretta lihaa. 

Sofja Žukova pidätettiin helmikuussa 2019. Hän tunnusti tappaneensa Vasili Šljahtitšin, mutta väitti toimineensa itsepuolustustarkoituksessa, koska mies oli yrittänyt raiskata hänet. Žukova kiisti kuulusteluissa yhä yhteyden Nastja Aleksejenkon ja Anastasija Mihejevan kohtaloihin. Vankitovereilleen hän kuitenkin kehuskeli kaikilla kolmella murhalla. 80-vuotias Žukova kertoi lapsen metelöineen, ystävänsä olleen liian ylpeä ja alivuokralaismiehen puhuneen rivosti sekä yrittäneen suudella häntä. Žukova oli syönyt jokaisen uhrinsa lihaa.

## Oikeudenkäynti ja kuolema
Sofja Žukovaa vastaan aloitettiin oikeudenkäynti vuoden 2019 lopussa. Tapaus sai osakseen laajan lehdistöhuomion. Žukovan todettiin toimineen syyntakeisena. Hänelle ei ehditty määrätä rangaistusta, koska hän sai vuonna 2020 Covid-19-infektion ja kuoli 81-vuotiaana sen komplikaatioihin.

## Lähteet
Geneven vanhakaupunki

**Geneven vanhakaupunki** on Geneven historillinen keskusta. Geneven vanhakaupunki on tärkeä uskonpuhdistuksen tapahtumapaikka. Alueelta on näkymä koko kaupunkiin ja Genevenjärvelle. Vanhakaupunki koostuu jyrkistä kaduista, suihkulähteistä ja aukioista. Rakennusten arkkitehtuurissa yhdistyvät gotiikka, renessanssi ja 1700-luvun tyylit. Geneven vanhakaupunki on Euroopan suurin. Alueen nähtävyyksiä ovat Bourg-de-Four -aukio, Pyhän Pietarin katedraali sekä Treillen rantakatu, jossa sijaitsee maailman pisin puinen penkki. Alueen palveluihin kuuluvat terassit, taidegalleriat, antiikkikauppiaat ja museot.

Geneven vanhakaupunki on rakennettu kukkulalle, joka rajautuu alakatuihin järven puolella sekä Plainpalais'in vastakkaisella puolella. Geneven vanhakaupunki kuuluu Sveitsin kulttuuriperintökohteiden luetteloon. Kaupunki laajeni 1850–1880-luvuilla linnoitusten purkamisen jälkeen. Vuonna 2000 kaupunki voitti Sveitsin kansallisen kulttuuriperintöliiton Wakker-palkinnon Rhône-joen rannan ja sen välittömän kaupunkiympäristön kunnostamisesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jääkiekon I-divisioonan kausi 1983–1984

**Kaudella 1983–1984 Jääkiekon I-divisioona** pelattiin kymmenen joukkueen nelinkertaisena sarjana. Sarjan ensimmäiseksi ja toiseksi sijoittuneet etenivät suoraan SM-liigakarsinnan toiselle kierrokselle ja 3.-6. sijoittuneet karsinnan ensimmäiselle kierrokselle. Kaksi heikointa joukkuetta joutui karsintasarjaan II-divisioonan 3. ja 4. sijoittuneiden kanssa. 

## Sarjataulukko
Kaksi parasta SM-liigakarsinnan toiselle kierrokselle, 3.6.-sijoittuneet joukkueet karsinnan ensimmäiselle kierrokselle. 

Sport ja FoPS joutuivat karsintasarjaan. 

### Liigakarsinta

Lukko nousi SM-liigaan ja HPK putosi I-divisioonaan. Kiekko-Reipas säilytti SM-liigapaikkansa. 

### I-divisioonakarsinta

FoPS ja Sport säilyttivät I-divisioonapaikkansa. II-divisioonan kaksi parasta, Karhu-Kissat ja SaPKo nousivat suoraan ensi kaudeksi I-divisioonaan. 

## Lähteet
Patek Philippen kellomuseo

**Patek Philippen kellomuseo** () on Geneven Plainpalais’n kaupunginosassa sijaiseva museo. Museo esittelee Geneven kellotuotantoa sekä Patek Philippen omaa tuotantoa. Museo esittelee kellotuotantoa yli 500 vuoden ajalta. Museossa esitetään audiovisuaalisia näyttelyitä ja siellä on yli 2&nbsp;000 esinettä. Esineet on jaoteltu antiikkikokoelmaan sekä Patek Philippe -kokoelmaan. Antiikkikokoelmaan kuuluu kelloja, soittoautomaatteja ja emaleita 1500-luvulta 1800-luvulle. Museossa on myös kirjasto, jossa oli yli 8&nbsp;000 ajanmittausta käsittelevää teosta. Museon perustaminen sai alkunsa vuonna 1989, kun yhtiö 150-vuotisjuhlien yhteydessä esitteli yli 500 kellon kokoelman. Näyttelyn menestyksen myötä pääjohtaja Philippe Stern ja hänen vaimonsa Gerdi päättivä omistaa sille museon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kansojen palatsi

**Kansojen palatsi** () on Geneven Pâquis-Nationsin kaupunginosassa sijaiseva Yhdistyneiden kansakuntien rakennus. Kansojen palatsia pidetään kansainvälisen Geneven symbolina. Kansojen palatsi rakennettiin vuosien 1929–1936 aikana Ariana-puistoon Kansainliiton päämajaksi, joka korvautui toisen maailmansodan jälkeen YK:lla. Kansojen palatsin tiloissa on toiminut vuodesta 1966 lähtien , joka on YK:n suurin keskus New Yorkin päämajan jälkeen. Rakennuksessa järjestetään opastettuja kierroksia, joissa voi tutustua muun muassa kokoussaliin, oikeussaliin ja neuvostosaliin. Rakennuksessa toimii myös postimerkkimuseo. Kansojen palatsissa toimii vuosittain yli 25&nbsp;000 delegaattia ja siellä vierailee vuosittain yli 100&nbsp;000 kävijää.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jordan Love

**Jordan Alexander Love** (s. 2. marraskuuta 1998) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän edustaa NFL-seura Green Bay Packersiä.
Kermaperunat

**Kermaperunat** on lisukeruoka, jossa on kermaa, perunoita ja mausteita. Kermaperunoista saa valkosipuliperunoita lisäämällä vuokaan valkosipulia. Ruokalaji toimii usein liharuokien lisäkkeenä. Kermaperunoita saa myös valmisruokana.

## Lähteet
Pyhän Pietarin katedraali (Geneve)

**Pyhän Pietarin katedraali** () on Geneven vanhassakaupungissa sijaitseva kirkko. Kirkko sijaitsee vanhankaupungin keskellä, kaupunkia valvovalla kukkulalla. Katedraali on rakennettu vuosina 1150–1232 entisen roomalaistemppelin paikalle ja sen arkkitehtuurissa yhdistyvät eri arkkitehtuurityylit goottilaisesta antiikin tyyliin. Kirkko tunnetaan erityisesti Jean Calvinin pitämistä saarnoista. Kirkon kryptassa on 300-luvulta peräisin olevia veistoksia ja mosaiikkeja. Katedraalia on laajennettu vuosien saatossa ja vuonna 1536 kaupunkilaiset äänestivät sen protestanttiseksi kirkoksi muuttamisen puolesta. Kirkon pohjois- ja etelätornit ovat avoinna yleisölle. Katedraalissa on myös makkabilaiskappeli.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Arianan keramiikka- ja lasimuseo

**Arianan keramiikka- ja lasimuseo** () on Geneven Pâquis-Nationsin kaupunginosassa sijaiseva museo. Museo sijaitsee 1800-luvun lopulla Italian renessanssin tyyliin rakennetussa talossa, jonka rakennutaja oli Gustave Revilliod. Museo on omistettu kokonaan keramiikalle, lasille ja lasimaalauksille. Museossa kokoelmiin kuuluu yli 25&nbsp;000 teosta yli 700 vuoden ajalta, mikä tekee museosta yhden Euroopan tärkeimmistä museioista alallaan. Museo toimii myös Maailman keramiikka-akatemian päämajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kansainvälinen Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun museo

**Kansainvälinen Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun museo** () on Geneven Pâquis-Nationsin kaupunginosassa sijaiseva museo. Museo sijaitsee  Punaisen Ristin kansainvälisen komitean tiloissa, Kansojen palatsia vastapäätä. Museossa esitellään interaktiivisten näyttelyiden ja multimediaesitysten avulla nykyaikaisen sodankäynnin ja konfliktien historiaa sekä Punaisen Ristin roolia humanitaarisen avun ja kriisiavun tarjoajana. Museo on järjestetty kolmeen temaattiseen tilaan, jotka on suunnitelleet kolme eri arkkitehtia.

Aloite museon perustamiseksi tuli ICRC:n satavuotisjuhlien yhteydessä 1963. Vuonna 1981 perustettiin Punaisen Ristin kansainvälisen museon säätiö, jonka puheenjohtajana toimi Philippe de Weck. Museo avattiin yleisölle vuonna 1988, jolloin se sai nykyisen nimensä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Grand Prairie (Texas)

**Grand Prairie** on kaupunki Texasissa Yhdysvalloissa. Se kuuluu Dallasin ja Fort Worthin väliseen Mid Cities -esikaupunkialueeseen ja Dallasin–Fort Worthin metropolialueeseen. Grand Prairien väkiluku oli vuonna 2023 noin 202&nbsp;000.

## Maantiede

Grand Prairie sijaitsee Texasin pohjoisosassa noin 19 kilometriä Dallasista länteen ja noin 31 kilometriä Fort Worthista itään. Grand Prairien alueella virtaa Trinityjoen läntinen sivujoki, West Fork Trinity River.

## Ilmasto
Grand Prairien ilmasto on kostean subtrooppinen. Kesät ovat kuumia ja talvet leutoja. Elokuun keskimääräinen korkein lämpötila on noin 35 °C ja tammikuun keskimääräinen alin noin 3 °C. Vuotuinen sademäärä on noin 950 millimetriä.

## Historia
Grand Prairien alueelle saapui siirtolaisia ennen Yhdysvaltain sisällissotaa, ja he perustivat muutamia kauppaliikkeitä. Alue alkoi järjestäytyä 1863, kun Alexander McRae Dechman saapui sinne. Hänen vankkurinsa rikkoutui ja hän vaihtoi sen härkineen maa-alueeseen, jonka viralliseksi nimeksi tuli Dechman vuonna 1874, jolloin ensimmäinen postikonttori avattiin. Myös muotoa Deckman käytettiin. Ensimmäisen kirkkonsa paikkakunta sai 1870-luvulla. Vuonna 1877 Dechmanin nimeksi muutettiin Grand Prairie. Vuonna 1890 paikkakunnan väkiluku oli noin 300. Grand Prairie äänestettiin kaupungiksi 1909. Tuolloin sen väkiluku oli noin 1&nbsp;000. Grand Prairie sai muun muassa sähkölaitoksen ja vapaapalokunnan ennen vuotta 1920, jolloin siellä oli neljä kirkkoa ja monipuoliset kaupalliset palvelut.

Toisen maailmansodan aikana kaupungissa oli puolustusteollisuutta, jonka vaatima työvoima kasvatti väkiluvun noin 18&nbsp;000:een. Elokuussa 1945 sodan päättyminen johti teollisuuden alasajoon, mutta Grand Prairie onnistui välttämään talousromahduksen kehittämällä uusia aloja, kuten huonekalut, veneet ja kemianteollisuus. Toinen takaisku koettiin 1947, jolloin Dallas liitti itseensä Grand Prairien itäpuolisia teollisuusalueita ja Mountain Creek -tekojärven. Vuonna 1950 Grand Prairien keskustaan avattiin elokuvasali Uptown Theater, jonka kaupunki sittemmin osti ja avasi monitoimitilana vuonna 2008. Vuonna 1990 Grand Prairien väkiluku oli noin 100&nbsp;000. Lone Star Park avattiin 1997. Se on mailin pituinen (1609,35 metriä) ravirata. Yli 6&nbsp;000-paikkainen konserttihalli Texas Trust CU Theatre avattiin 2002. Sen aiempia nimiä olivat muun muassa Nokia Live ja Verizon Theatre.

## Talous
Grand Prairien huomattavia työllistäjiä ovat oppilaitokset ja vähittäiskauppa. Lockheed Martinilla on tuotantolaitos kaupungissa.

## Liikenne
Grand Prairien halki kulkee kaksi länsi–itäsuuntaista pääväylää, Interstate 20 ja Interstate 30. Niitä yhdistää etelä–pohjoissuuntainen Texas State Highway 360, jonka pituus on noin 45 kilometriä. Se viistää kaupungin länsirajaa. Dallasin kansainvälinen lentoasema sijaitsee aivan Grand Prairien pohjoispuolella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Grand Prairie, Texas, USA — Sunrise, Sunset, and Daylength
Brillon

**Brillon** on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 20 kilometriä Valenciennesin kaupungista luoteeseen.

Vuonna 871 frankkien kuningas Kaarle Kaljupää luovutti 8,5 manssusta kunnan maata Saint-Amandin luostarille. Tämän lahjoituksen vahvisti frankkien kuningas Kaarle Yksinkertainen vuonna 899.

Saint-Amandin kirkko on rakennustyyliltään uusromaaninen. Kirkkoa uudistettiin 1800-luvun puolivälissä, ja siihen rakennettiin kellotorni vuosina 1860–1864.

## Urheilu
Kunnassa on Pariisi–Roubaix maantiepyöräkilpailussa käytettävä kivitieosuus eli pavé. Warlaing-Brillon osuuden pituus on 2 700 metriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aleksei Bortnik

**Aleksei Bortnik** (s. 1983 Moskova, Venäjä) on venäläinen suunnistaja. MM-kilpailuissa Bortnikin paras saavutus henkilökohtaisilla matkoilla on pitkän matkan 13. sija Savoien MM-kilpailuissa 2011. EM-kilpailuissa hänen paras saavutuksensa henkilökohtaisilla matkoilla on keskimatkan viides sija vuodelta 2010. Sama tulos on myös hänen paras sijoituksensa yksittäisessä suunnistuksen maailmancupin osakilpailussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän on parhaimmillaan saavuttanut kaksi kertaa 42. sijan vuonna 2010 ja vuonna 2011. Nuorten MM-kilpailuissa hän saavutti kultaa viestissä vuonna 2003, pronssia pitkällä matkalla vuonna 2002 ja pronssia keskimatkalla vuonna 2003.

## Lähteet
Skøelva

**Skøelva** on taajama Raisivuonon kunnassa Tromssan läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 305 vuonna 2023.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tilloy-lez-Marchiennes

**Tilloy-lez-Marchiennes** on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 23 kilometriä Douain kaupungista itään.

Tilloy-lez-Marchiennes on pieni maaseutukunta, jossa harjoitetaan viljelyä ja karjankasvatusta. Se sijaitsee Marchiennesin metsän keskellä, ja siellä on paljon lampia ja pieniä jokia.

## Urheilu
Kunnassa on Pariisi–Roubaix maantiepyöräkilpailussa käytettävä kivitieosuus eli pavé. Tilloy-lez-Marchiennes-Sars-et-Rosières osuuden pituus on 2 350 metriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla