open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Galepsos (Traakia)

**Galepsos** (; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Traakiassa nykyisen Kreikan alueella. Se sijaitsi nykyisen Pangaíon kunnan alueella lähellä Karianín kylää.

## Maantiede

Galepsoksen kaupunki sijaitsi Traakian rannikolla kaakkoon Amfipoliista. Se oli Thasoksen *[[peraia]]*-aluetta. Samalla rannikolla kaupungista länteen sijaitsivat Eion ja Argilos ja itään Apollonia, Oisyme ja Neapolis. Kaupungin akropoliina eli yläkaupunkina toimivat kaksi nimellä Gaïdourókastro tunnettua kukkulaa etelään Karianín kylästä. Galepsoksen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 100–200 neliökilometriä.

Traakian Galepsosta ei tule sekoittaa toiseen Galepsokseen, joka sijaitsi Sithonian niemellä Khalkidiken alueella.

## Historia

Galepsos oli Thasoksen siirtokunta ja sen alainen *polis* sekä *[[emporion]]* eli kauppa-asema. Se perustettiin ilmeisesti arkaaisella kaudella 600-luvulla eaa. Paikalla saattoi olla varhaisempi traakialainen asutus. Kaupungin nimi juonnettiin kreikkalaisessa mytologiassa Galepsoksesta, joka oli Thasoksen ja Telefen poika. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Galēpsios* ().

Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Galepsos kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 454/453–415/414 eaa. Spartalaisten vallattua Amfipoliin vuonna 424 eaa. Brasidaan johdolla he saivat haltuunsa myös Galepsoksen Makedonian kuninkaan Perdikkas II:n avulla. Kleon kuitenkin valtasi sen parin vuoden sisällä takaisin Ateenalle.

Galepsos löi ilmeisesti omaa pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien. Joskus kyseiset rahat on kuitenkin laitettu Khalkidiken Galepsoksen nimiin. Makedonian Filippos II valtasi ja tuhosi Galepsoksen oletettavasti pian sen jälkeen kun oli vallannut Krenideen vuonna 356 eaa. Makedonialaiset vaikuttavat kuitenkin perustaneen kaupungin uudelleen, koska Livius mainitsee sen Perseuksen pysähtymispaikkana hänen pakomatkallaan Samothrakeen vuoden 168 eaa. Pydnan taistelussa kärsimänsä tappion jälkeen.

Nykyinen Galipsóksen kylä, joka sijaitsee sisämaassa useita kilometrejä kaupungin paikasta pohjoiseen, on nimetty antiikin aikaisen kaupungin mukaan.

## Rakennukset ja löydökset

Galepsoksen akropolis on ollut linnoitettu muurein, jotka ajoitetaan 400-luvun eaa. alkupuolelle. Varhaisimmat löydöt kaupungin paikalta ovat 600-luvun eaa. lopulta ja 500-luvun eaa. alusta. Kaupungissa on ilmeisesti ollut Zeukselle omistettu pyhäkkö. Kukkulan läheltä on löydetty nekropolis eli hauta-alue, jonka haudat ajoitetaan 500–300-luvuille eaa. Kaupungin lähellä on ollut Demeterille omistettu pyhäkkö, jota ei ole paikannettu, mutta jonka neljä löydettyä rajakiveä mainitsevat sen *[[hekatompedon (arkkitehtuuri)|hekatompedon]]*-temppelin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Neapolis (Pallene)

**Neapolis** (, myös ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Pallenen niemellä Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Kassándran kunnan alueella, ja se sijoitetaan lähelle Polýchronon kylää.

## Maantiede

Neapolis sijaitsi Pallenen niemen (nyk. Kassándra) koillisrannikolla Toronenlahden rannalla. Niemi on läntisin nykyisin Chalkidikína tunnetun niemimaan niemistä, mutta antiikin aikana se ei kuulunut Khalkidiken alueeseen, josta koko niemimaa on saanut nykyisen nimensä. Samalla rannikolla Neapoliista luoteeseen sijaitsi Afytis ja itäkaakkoon Aige. Etelään niemimaan toisen puolen rannalla sijaitsivat Mende ja Skione. Neapolis sijoitetaan yleensä nykyisen Polýchronon kylän lähelle, mutta joskus samalle paikalle on sijoitettu Aige. Neapoliin kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä.

Pallenen Neapolista ei tule sekoittaa toiseen Neapoliihin (nyk. Kavála) Thasosta vastapäisellä rannikolla. Erotuksena siitä tässä käsitelty kaupunki tunnettiin paitsi Pallenen Neapoliina myös mendeläisten Neapoliina.

## Historia

Neapoliin arvellaan olleen mendeläisten siirtokunta, joka perustettiin arkaaisella kaudella. Kaupunki antoi joukkoja ja laivoja Kserkseen käyttöön hänen vuoden 480 eaa. hyökkäyksessään Kreikkaan. Myöhemmin klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Neapolis kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 454/453–415/414 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Neopolitēs* ().

Polýchronossa on suoritettu arkeologisia kaivauksia vuodesta 1987.

## Rakennukset ja löydökset

Polýchronosta on löydetty arkaaiselle ja klassiselle kaudelle 500- ja 400-luvuille eaa. ajoittuvan asutuksen jäänteitä. Paikalta on löydetty muun muassa rakennusten raunioita sekä kaksi hautausmaata.

## Lähteet
Patmos (täsmennyssivu)

**Patmos** voi viitata seuraaviin:

* Pátmos, saari Dodekanesian saariryhmässä Kreikassa
* Pátmos, kunta Etelä-Egean saarten alueella Kreikassa
* Patmos, antiikin aikainen kaupunki samannimisellä saarella
* Patmos Lähetyssäätiö, lähetysjärjestö.
* Radio Patmos, suomalainen kristillinen radiokanava
Piloros

**Piloros** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijoitetaan lähellä nykyistä Aristotélisin kunnan Pyrgadíkian kylää.

## Maantiede

Piloros sijaitsi Singoksenlahden (nyk. Singitikóslahti tai Pyhänvuorenlahti) pohjukassa nykyisellä Chalkidikín niemimaalla. Alue ei antiikin aikana välttämättä kuulunut Khalkidiken alueeseen, josta koko niemimaa on saanut nykyisen nimensä. Piloroksen kaupunkikeskus sijoitetaan Marmarásin kukkulalle nykyisen Pyrgadíkian pohjoispuolella. Samalla rannikolla Piloroksesta etelään sijaitsi Singos ja itään Assera ja Sane. Sisämaassa kaupungista länteen sijaitsivat Stolos ja Skabala. Piloroksen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu alle 100 ja mahdollisesti jopa alle 25 neliökilometriä.

## Historia

Piloroksen historiasta tiedetään vain vähän. Herodotos mainitsee sen yhtenä seudun kaupungeista, joka antoi joukkoja Kserkseen käyttöön hänen vuoden 480 eaa. hyökkäyksessään Kreikkaan. Myöhemmin klassisella kaudella 400-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla Piloros kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa vain vuonna 434/433 eaa.

## Lähteet
Kalindoia

**Kalindoia** (, ) eli **Alindoia** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Bottikessa Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Lagkadásin kunnan Kalamotón kylää.

## Maantiede

Kalindoian kaupunki sijaitsi Bottiken alueella nykyisen Chalkidikín niemimaan keskisissä pohjoisosissa lähellä Mygdonian rajaa. Alue ei antiikin aikana kuulunut Khalkidiken alueeseen, josta koko niemimaa on saanut nykyisen nimensä. Kalindoiasta koilliseen sijaitsi Apollonia, itään Arnai, etelään Anthemus ja länteen Strepsa. Kalindoian kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta.

## Historia

Kalindoian historiasta tiedetään vain vähän. Se kuului klassisella kaudella 400-luvun eaa. jälkimmäisellä puolella bottiaialaisten kaupunkien liittoon ja liittoutui vuonna 422 eaa. muiden bottiaialaisten kaupunkien tavoin Ateenan kanssa. Makedonian kruunua vuosina 368/367 ja 360/359 eaa. tavoitellut Pausanias toimi alueella. Aleksanteri Suuri antoi Kalindoian ja lähiseutuja makedonialaisille vuonna 323 eaa.

Lagkadásin kunnan osa Kallíndoian kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, samoin kuin Néa Kallíndoian (”Uusi Kalindoia”) kyläyhdyskunta, ovat ottaneet nimensä kaupungista.

## Lähteet
Mekyberna

**Mekyberna** (; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Khalkidikessa Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Polýgyroksen kunnan alueella lähellä Kalýves Polygýroun kylää.

## Maantiede

Mekybernan kaupunki sijaitsi Toronenlahden pohjukassa nykyisin Chalkidikína tunnetun niemimaan rannikolla 20 stadioninmittaa kaakkoon Olynthoksesta. Lahti tunnettiin myös kaupungin mukaan Mekybernanlahtena (lat. *Sinus Mecybernaus*). Herodotos luki Mekybernan kuuluvaksi Sithonian niemeen. Se oli antiikin Khalkidiken aluetta, joka ei käsittänyt koko nykyistä, antiikin aikaisesta alueesta nimensä saanutta niemimaata.

Mekybernan kaupunkikeskus oli rakennettu kukkulalle lähelle merenrantaa, noin kilometrin kaakkoon nykyisestä Kalýves Polygýroun kylästä. Sen kohdalla on satamina toimineita lahdenpoukamia. Mekybernan kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu alle 100 neliökilometriä.

## Historia

Mekybernan perustamisaikaa tai perustajia ei tunneta. Kaupunki on ollut olemassa viimeistään arkaaisen kauden alkupuolella, ja se oli olemassa poliksena eli itsenäisenä kaupunkivaltiona ainakin vielä klassisen kauden. Mekyberna toimi Olynthoksen satamana. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä *Mēkybernaios* () ja *Mekypernaios* ().

Persialaiset ottivat Mekybernasta joukkoja ja laivoja hyökkäyksessään Kreikkaan vuonna 480 eaa. He vaikuttavat tuhonneen kaupungin vetäytyessään vuonna 479 eaa. Myöhemmin samalla vuosisadalla Mekyberna kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 454/453–433/432 eaa. sekä vielä 422/421 eaa. Se saattoi osallistua vuoden 432 eaa. kapinaan Ateenaa vastaan ja liittyä Olynthokseen *[[synoikismos|synoikismoksessa]]*. Vuoden 421 eaa. Nikiaan rauhan jälkeen se oli jälleen oma poliksensa ja ateenalaisten hallussa. Olynthoslaiset valtasivat sen vuonna 420 eaa.

Makedonian Filippos II valtasi Mekybernan petoksella vuonna 349 eaa. ennen kuin aloitti Olynthoksen piirittämisen. Hän ei ilmeisesti tuhonnut Mekybernaa tuolloin. Kaupunki hylättiin joskus vuoden 316 eaa. jälkeen, kun sen asukkaat siirtyivät kyseisenä vuonna perustettuun Kassandreiaan. Pseudo-Skymnos mainitsee, ettei kaupunkia enää ollut.

## Rakennukset ja löydökset

Mekybernan paikalta on löydetty joitakin antiikin aikaisia jäänteitä. Sen varhaisimmat löydökset ovat varhaiselta arkaaiselta kaudelta. Kaupunkikukkulalla olevat jäänteet ajoittuvat vuosiin 432–316 eaa. Kaupungissa on ollut suunniteltu niin kutsuttu Hippodamoksen asemakaava, josta on tunnistettu seitsemän pohjois-eteläsuunnassa rakennettua kiveämätöntä, noin 2,5 metriä leveää katua, sekä useita taloja. Talot ovat olleet yksinkertaisia, ilman keskuspihoja tai lattiakiveyksiä. Kaupungin satamasta on jäljellä keinotekoisen, kahden lahdenpoukaman välillä olevan aallonmurtajan jäänteet.

## Lähteet
Pleume

**Pleume** () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Bottikessa Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Néa Propontídan kunnan alueelle.

## Maantiede

Pleumen kaupunki sijaitsi mahdollisesti Bottiken alueella nykyisen Chalkidikín niemimaan länsiosassa. Seutu ei antiikin aikana kuulunut Khalkidiken alueeseen, josta koko niemimaa on saanut nykyisen nimensä. *[[Barrington Atlas of the Greek and Roman World]]* -kartastossa Pleume on sijoitettu Spartoloksen, Aioleionin ja Sinoksen lähelle nykyisen Néa Tríglian kaupungin eteläpuolelle. Pleumen kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.

## Historia

Pleumen historiasta tiedetään vain se, että se kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 434/433, 429/428 ja 422/421 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Pleumeus* ().

## Lähteet
Luettelo Länsi-Uudenmaan aluevaltuutetuista

Seuraavat henkilöt ovat toimineet **[[Länsi-Uudenmaan hyvinvointialue]]en aluevaltuutettuina**:
# Jarno Limnell
# Pia Kauma
# Tere Sammallahti (2022–2023)
## Vanessa Kurri (2023–)
# Mervi Katainen
# Henrik Vuornos
# Anna Pelkonen
# Ville Laakso
# Otto Wejberg
# Kaisa Alaviiri
# Tapio Karjalainen
# Emma-Stina Vehmanen
# Tiina Thure-Toivanen
# Ira Hietanen-Tanskanen
# Anna Sahiluoma
# Tiina Noro
# Arja Uusitalo
# Timo Haapaniemi
# Mikko Piirtola
# Isto Havu
# Emilia Knaapi
# Tomi V. Leivo
# Marika Räf
# Anna Rukko
# Heidi Castrén
# Satu Mollgren

### Suomen Sosialidemokraattinen Puolue
# Maria Guzenina
# Johanna Värmälä
# Joona Räsänen
# Maaret Laine (2022)
## Anja Jaatinen (2022–)
# Aino Laine
# Eeva Hiila
# Liisa Kivekäs
# Elina Kokko
# Petra Nummelin
# Markku Sistonen
# Helena Marttila
# Taru Salovaara
# Sini Felipe

### Suomen Ruotsalainen Kansanpuolue
# Henrik Wickström
# Veronica Rehn-Kivi
# Karin Cederlöf
# Anita Westerholm
# Nina af Hällström
# Eva-Lena Gästrin
# Torbjörn Ekholm
# Johan Lassus
# Anna Aintila
# Karl von Smitten
# Ralf Backman
# Peter Braskén

### Vihreä liitto
# Saara Hyrkkö
# Markus Myllyniemi
# Hanna Hukari
# Henna Partanen
# Noora Koponen
# Johanna Karimäki
# Peppi Seppälä
# Anu Rasinsalo
# Laura Skaffari
# Henna Hiilamo

### Perussuomalaiset
# Riikka Purra
# Arja Juvonen
# Riikka Slunga-Poutsalo (2022–2023)
## Ari Ampuja (2023–)
# Simo Grönroos
# Veli-Matti Laitinen
# Henna Kajava

### Vasemmistoliitto
# Tiina Aavaparta
# Heli Ahjoniemi
# Kari Uotila
# Birgit Aittakumpu

### Suomen Keskusta
# Eerikki Viljanen
# Riikka Pakarinen (2022–2023)
## Lotta Paakkunainen (2023–)
# Marjut Frantsi-Lankia

### Suomen Kristillisdemokraatit
# Ari Mönttinen
# Kaarina Järvenpää

### Muut
# Nora Stenvall (Liik.)
# Cia Grönberg (Vkk.→2022→VL.→2024→Valtuustoryhmä Bellator)

## Lähteet
Luettelo Pirkanmaan aluevaltuutetuista

Seuraavat henkilöt ovat toimineet **[[Pirkanmaan hyvinvointialue]]en aluevaltuutettuina**:
## Arto Grönroos (2023–)
# Joakim Vigelius (2022–2023)
## Veli-Matti Ahtiainen (2023–)
# Erja Pelkonen
# Lassi Kaleva
# Veikko Vallin
# Mauri Heiska
# Miia Kinnari
# Sami Kymäläinen
# Veijo Niemi

### Vasemmistoliitto
# Anna Kontula
# Minna Minkkinen
# Kukka Kunnari
# Anne Nyman
# Leena Saarela
# Mikko Aaltonen
# Jouni Sirén
# Milka Hanhela
# Mervi Veijola

### Vihreä liitto
# Jaakko Mustakallio
# Iiris Suomela
# Julia Sangervo
# Olga Haapa-aho
# Sirpa Repo
# Iina Hänninen
# Tiina Wesslin
# Perttu Jussila

### Suomen Keskusta
# Katariina Pylsy
# Hanna Holma
# Minna Sarvijärvi
# Pertti Hakanen (2022–2023)
## Reijo Koskela (2023–)
# Petra Schulze-Steinen
# Linda Lähdeniemi
# Klaus Myllymäki
# Marjo Mäkinen-Aakula

### Suomen Kristillisdemokraatit
# Sari Tanus
# Kauko Turunen
# Riitta Kuismanen
# Sirpa Pursiainen

### Muut
# Karoliina Kähönen (Liik.)
# Kari Virtanen (Vkk.→2022→VL.–2023)
## Kari Holma (VL. 2023–)

## Lähteet
Luettelo Vantaan ja Keravan aluevaltuutetuista

Seuraavat henkilöt ovat toimineet **[[Vantaan ja Keravan hyvinvointialue]]en aluevaltuutettuina**:

## Vaalikausi 2022–2025

### Kansallinen Kokoomus
# Sari Multala
# Maarit Raja-Aho
# Jüri Linros
# Sakari Rokkanen
# Marja Ahava
# Mika Kasonen
# Paula Lehmuskallio
# Sami Kanerva
# Anitta Orpana
# Lauri Kaira
# Heli Hakala
# Terhi Enjala
# Anniina Pylsy
# Satu Ek
# Anssi Aura
# Marja Suomela
# Susanna Kaiju
# Markku Pyykkölä
# Otso Kivimäki

### Suomen Sosialidemokraattinen Puolue
# Sirkka-Liisa Kähärä
# Kimmo Kiljunen
# Anne Karjalainen
# Pirkko Letto
# Ulla Kaukola
# Riitta Särkelä
# Säde Tahvanainen
# Ida Tamminen
# Tarja Eklund
# Ulla-Maija Kopra
# Tuija Haapalainen
# Soile Eriksson
# Sari Viinikainen
# Matilda Stirkkinen
# Jouko Lindtman
# Jari Sainio
# Ranbir Sodhi

### Vihreä liitto
# Olga Gilbert
# Eva Tawasoli
# Laura Tulikorpi
# Reija Friman
# Siru Kauppinen
# Tuire Kaimio
# Vaula Norrena
# Tia Seppänen
# Eve Rämö

### Perussuomalaiset
# Mika Niikko
# Erika Veltheim (2022–)
## Toni Eskelinen
# Kai-Ari Lundell
# Tuukka Saimen
# Tanja Aidanjuuri-Niemi
# Suvi Karhu
# Janne Hartikainen
# Teemu Purojärvi

### Vasemmistoliitto
# Jussi Saramo
# Pia Lohikoski
# Funda Demiri
# Antero Eerola
# Minttu Sillanpää
# Gashaw Kaisa Bibani

### Suomen Keskusta
# Pirjo Luokkala
# Timo Laaninen
# Inna Kallioinen

### Liike Nyt
# Nina Nummela
# Marjo Vacker

### Suomen Kristillisdemokraatit
# Tiina Tuomela
# Jouko Jääskeläinen

### Suomen Ruotsalainen Kansanpuolue
# Patrik Karlsson
# Hanna Holmberg-Soto

### Valta kuuluu kansalle
# Tiina Keskimäki

## Lähteet
Luettelo Kanta-Hämeen aluevaltuutetuista

Seuraavat henkilöt ovat toimineet **[[Kanta-Hämeen hyvinvointialue]]en aluevaltuutettuina**:
## Pia Yli-Pirilä (2023–)
# Juha Isosuo
# Timo Heinonen (2022–2023)
## Lotta Saarenmaa (2023–)
# Helena Lehkonen
# Antti Ahonen
# Sari Rautio
# Marko Ahtiainen (2023–2024)
## Kalle Virtanen (2024–)
# Päivi Kankaanmäki
# Eija Aittola
# Riku Bitter
# Mika Penttilä
# Veli-Antti Silpola
# Maija Kontturi
# Aino Närkki
# Noora Tammilehto (siirtyi SDP:n ryhmästä 10/2024)

### Suomen Keskusta
# Johanna Häggman
# Johanna Wiisak
# Merja Taponen
# Seppo Kuparinen
# Heini Ristavaara
# Antti Leinikka (2022–2023)
## Kristiina Ruuskanen (2023–)
# Leena Suojala
# Anne Eve

### Perussuomalaiset
# Lulu Ranne (2022–2023)
## Sanna Jämsén (2023–)
# Vesa Mäkinen
# Jari Heikkinen (2022–2023)
## Pasi Niemi (2023–)
# Mika Lartama
# Kirsi Mäkilaine
# Petri Laine
# Teppo Turja (2022–2024)
## Tea Jaakkola (2024–)

### Vasemmistoliitto
# Erja Hirviniemi
# Aino-Kaisa Pekonen
# Juhani Lehto
# Aapo Reima
# Minna Belik
# Hanna Jokinen

### Vihreä liitto
# Mirka Soinikoski
# Karri Vanttaja
# Anne Lindgren

### Suomen Kristillisdemokraatit
# Päivi Räsänen
# Kylli Kylliäinen
# Hannele Saari

### Muut
# Heli Lehtilä-Salmi (Liik.)
# Tiina Metsäranta (Vkk.)
# Petri Hakamäki (Kesk.→2023→Sit.)

## Lähteet
Luettelo Satakunnan aluevaltuutetuista

Seuraavat henkilöt ovat toimineet **[[Satakunnan hyvinvointialue]]en aluevaltuutettuina**:
## Diana Bergroth-Lampinen (2023–)
# Heidi Viljanen
# Sinikka Alenius
# Harri Lehtonen
# Ilona Sjöman
# Leena Jokinen-Anttila
# Arja Laulainen
# Marika Uimaluoto
# Maaret Vainio
# Sari Seimelä
# Harri Kivenmaa
# Rauno Vesivalo
# Erja Starck
# Jarkko Viljanen
# Mirja Ylijoki
# Jyrki Levonen
# Pekka Wallenius
# Jouni Uusitalo
# Johanna Rantanen
# Heli Lukka

### Suomen Keskusta
# Eeva Kalli
# Aila Haikkonen
# Juha Korkeaoja
# Helena Ollila
# Keijo Kerola
# Marja Vaitomaa
# Joonas Immonen
# Arimo Koivisto
# Vesa Jalonen
# Tapio Huhtanen
# Juha Kantola
# Minna Grönman
# Heli Sulkava
# Heimo Nikula

### Kansallinen Kokoomus
# Matias Marttinen
# Sampsa Kataja
# Marja-Leena Alho
# Mari Kaunistola
# Anne Holmlund
# Kari Hannus
# Henna Kyhä
# Elina Junnila
# Marjo Jaspa
# Kari Kähkönen
# Atte Hölttä
# Eveliina Perälä
# Jaakko Aromaa

### Perussuomalaiset
# Petri Huru
# Christa Lahto
# Niina Immonen
# Jami Toivonen
# Anssi Joutsenlahti
# Soile Ojala-Seppä
# Heidi Sakari
# Niko Viinamäki
# Jyri Sarin

### Vasemmistoliitto
# Raisa Ranta
# Tapio Furuholm (2022)
## Jari Hakala (2022–)
# Mika Aho
# Petri Salminen
# Milka Tommila
# Jenni Tuomi

### Vihreä liitto
# Laura Pullinen
# Julia Liljegren (2022)
## Kaarina Ranne (2022–)
# Irmeli Elomaa

### Suomen Kristillisdemokraatit
# Sauli Ahvenjärvi
# Marketta Juntunen
# Simo Korpela

### Muut
# Niina Valtanen (Vkk.→2022→VL.)

## Lähteet
CAMM

**Camm** tai **CAMM** voi tarkoittaa seuraavia:

* Common Anti-Air Modular Missile, ohjusperhe
* Compression Attached Memory Module, JEDECin standardoima muistimoduuli
;Sukunimenä
* Sydney Camm (1893–1966), brittiläinen lentokonesuunnittelija.
San Vicente Ferrer -luokka

**San Vicente Ferrer -luokka** piti olla Espanjan laivaston kolmen kaksikantisen 80-tykkisen linjalaivan muodostama alusluokka, mutta luokan kolmatta alusta ei koskaan valmistettu.

## Suunnittelu
Ensimmäisen aluksen valmistamisesta annettiin kuninkaallinen määräys 4. helmikuuta 1766 Cartagenan telakalle Eduardo Bryantille, jonka tekemä suunnitelma oli hyväksytty 2. kesäkuuta 1766. Alus nimettiin 1. marraskuuta 1767. Bryant kuoli tapaturmaisesti 27. huhtikuuta 1768 eli viisi päivää vesillelaskun jälkeen, joten toisen aluksen valmistuksesta vastasi Guillermo (William) Turner.

Alunperin alusten tykkeinä olivat 24, 18 ja 8 naulan tykit, mutta 16. maaliskuuta 1790 annettu tarkennettu varustelumääräys edellytti 24 naulan tykkien vaihtamisen 36 naulan tykkeihin. Luokan kolmas alus *San Rafael* ei koskaan valmistunut, vaan se paloi 1769 telakalla syttyneessä tulipalossa ennen vesillelaskua. Aluksen tilalle rakennettiin saman niminen kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva. Molemmat valmistuneet alukset olivat 1779 Ferroliin sijoitetussa laivueessa.

## Alukset

## Lähteet
*

### Viitteet
Luettelo Varsinais-Suomen aluevaltuutetuista

Seuraavat henkilöt ovat toimineet **[[Varsinais-Suomen hyvinvointialue]]en aluevaltuutettuina**:
## Laura Kontu (2023–)
# Kaija Hartiala
# Ville Valkonen
# Ilkka Kanerva (2022†)
## Anu Perho (2022–)
# Toni Forsblom
# Sanna Vauranoja
# Sauli Seittenranta
# Juhani Nummentalo
# Susanna Majasuo
# Sini Ruohonen
# Anna Jalkanen
# Hanna Gustafsson
# Milla Lahdenperä
# Elina Suonio-Peltosalo
# Janika Takatalo
# Teija Tiusanen
# Sanna Pitkänen
# Muhis Azizi
# Laura Riski (2022–Liik.→2023→Kok.)
# Laura Kaarniharju (2022–Ps.→2023→Kok.)

### Suomen Sosialidemokraattinen Puolue
# Aki Lindén
# Saku Nikkanen
# Niina Alho
# Janne Sjölund
# Simo Paassilta
# Ari Korhonen
# Kristiina Hellsten
# Heli-Päivikki Laurén
# Janne Laulumaa
# Mari Lahti
# Piia Elo
# Mika Maaskola
# Niina Piippo
# Marke Tissari
# Sirpa Hagsberg
# Alas Ali

### Suomen Keskusta
# Annika Saarikko
# Jari Välimäki
# Jouni Mutanen
# Jani Kurvinen
# Reetta Tanila-Järvinen
# Mauri Kontu
# Olavi Ala-Nissilä
# Esko Kiviranta
# Päivi Maisila
# Teija Ek-Marjamäki
# Merja Laine
# Tanja Raisto-Elo

### Vasemmistoliitto
# Li Andersson
# Johannes Yrttiaho
# Timo Furuholm
# Maarit Koivisto
# Pirjo Rinne
# Nina Söderlund
# Lotta Laaksonen
# Jukka Kärkkäinen
# Jaakko Lindfors (2022–2023)
## Katri Kapanen (2023–)
# Emma Lindqvist

### Perussuomalaiset
# Ville Tavio
# Mikko Lundén
# Heikki Tamminen
# Sanna Paasikivi
# Lauri Heikkilä
# Jyrki Alastalo
# Mikko Taavitsainen

### Vihreä liitto
# Sofia Virta
# Elina Rantanen
# Janina Andersson
# Konsta Nylander
# Heidi Aaltonen
# Aliisa Wahlsten
# Lassi Laine

### Suomen Ruotsalainen Kansanpuolue
# Niklas Guseff
# Regina Koskinen
# Robert Paul
# Așa Gustafsson (Sit.)
# Merja Fredriksson

### Suomen Kristillisdemokraatit
# Jukka-Pekka Kuokkanen
# Jouni Lehikoinen

### Muut
# Jethro Rostedt (Liik. 2022)

## Lähteet
CAMM (muistimoduuli)

**Compression Attached Memory Module** (lyhyesti **CAMM**) on JEDECin standardoima muistimoduuli, jonka standardi *JESD318: Compression Attached Memory Module* on julkaistu vuonna 2023. CAMM-moduuli on tarkoitettu korvaamaan SO-DIMM-moduuli kannettavissa tietokoneissa sekä työpyödälle tarkoitetuissa tietokoneissa. CAMM-moduuli tukee DDR5- ja LPDDR5/5X -muistityyppejä, jolloin käytetään samaa liitäntää, mutta eri liitäntäpinnejä. JEDECin standardi sisältää mahdollisuuden pinoamiselle, jolloin säästetään tilaa vaakatasossa käyttämällä tilaa pystytasossa. CAMM on suunniteltu ultra-ohuisiin kannettaviin ja sen etuna ovat lyhyemmät etäisyydet muistipiirien ja muistiohjainten välillä. Lyhyempi etäisyys yksinkertaista rakennetta ja mahdollistaa suuremmat siirtonopeudet sekä pienemmät kustannukset. CAMM-moduulin nimi peräisin tavasta, jolla se painetaan kiinni muistimoduulin ja emolevyn välissä olevaa välipalkkia (*interposer*) vasten.

## Historia

Standardoimatonta CAMM-moduulia käytettiin vuonna 2022 julkaistussa Dell Precision kannettavassa. Dell kertoi tuolloin, että moduuli ei ole ainoastaan Dellin käyttöön vaikka se on suunnitellut sen. Kesällä 2023 Adata esitteli CAMM-moduulia, joka oli erilainen kuin Dellin esittelemä.

Muun muassa Samsung on ilmoittanut valmistavansa CAMM-moduuleja LPDDR-muisteilla (LPCAMM). Eduksi tavallisten LPDDR-muistien käyttöön sanotaan mahdollisuus tehdä moduulista irrotettava, jonka myötä se tarjoaa joustavuutta tietokoneiden valmistajille tuotantovaiheen aikana.

Ensimmäinen kannettava tietokone, joka tukee LPCAMM2-muistia on Lenovon ThinkPad P1.

Toukokuussa 2024 MSI ilmoitti ensimmäisestä kuluttajille työpöytäkoneisiin suunnatusta emolevystä, joka tukee CAMM2-moduuleja.

## Lähteet
Hansnes

**Hansnes** on taajama Kalsan kunnassa Tromssan läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 0,5 neliökilometriä ja asukasluku 469 vuonna 2022.

Ringvassøy kirke sommer.jpg|Ringvassøyn kirkko

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Torsvågin majakka

**Torsvågin majakka** () on Kalsan kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva majakka. Se perustettiin vuonna 1916, automatisoitiin 1955 ja jätettiin miehittämättömäksi 2006.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ringvassøyn kirkko

**Ringvassøyn kirkko** () on Kalsan kunnassa Tromssan läänissä sijaitseva betoninen kirkko vuodelta 1977.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tapio Parviainen

**Veikko Tapio Parviainen** (7. tammikuuta 1928 Pyhäselkä – 2. tammikuuta 2020 Joensuu) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen ja talousneuvoksen arvonimet.

Parviaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Parviainen ja emäntä Sulo-Liisa Puustinen ja puoliso vuodesta 1957 Sirkka-Liisa Riikkinen. Parviainen kävi keskikoulun Joensuun lyseossa 1939–1945 ja suoritti metsäalan kursseja. Hän oli maanviljelijä Pyhäselässä 1942–1954 ja samalla hakkuunvalvoja metsätiloilla. Vuonna 1954 Parviainen perusti Puutavaraliike Tapio Parviaisen, vuodesta 1971 nimeltään Sahakuutio. 

Hän oli Kiihtelysvaarassa Saha-Tapio Oy:n perustaja, toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja 1984–1997 ja Kerimäellä Sahakuutio Oy:n perustaja ja hallituksen puheenjohtaja 1994–2008 sekä Ekosampo Oy:n perustaja 1997 ja hallituksen puheenjohtaja. Joensuuhun Parviainen perusti 1997 Teemakaari Oy:n ja Talo-Tapio Oy:n ja Pyhäselkään 1999 Kaivospuu Oy:n ja 2002 Flaxwood Oy:n. Hän oli Pyhäselässä myös Ikipuu Oy:n perustajaosakas 1998 ja Appo Wood Oy:n perustajaosakas 1999. Parviainen sai talousneuvoksen arvonimen 1982 ja teollisuusneuvoksen arvonimen 1997.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Luettelo Pohjois-Pohjanmaan aluevaltuutetuista

Seuraavat henkilöt ovat toimineet **[[Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialue]]en aluevaltuutettuina**:
## Mikko Merihaara (2022–)
# Mikko Korkeakoski

### Suomen Sosialidemokraattinen Puolue
# Tytti Tuppurainen
# Pirjo Sirviö
# Mari Kärkkäinen
# Jari Nahkanen (k. 8.2.2024)
# Tulla Ala-aho
# Sanna Laine
# Maire Mäki
# Jarmo Haapaniemi
# Inka Hokkanen

### Perussuomalaiset
# Jenna Simula
# Anu Mattila
# Anu Plaktetti
# Juha Richter (Sit.)
# Jari Törmi
# Anna Koskela (Sit.)
# Kimmo Korkiakoski
# Olli Immonen (2022–2023)
## Henri Aavavirta (2023–)

### Vasemmistoliitto
# Anne Huotari
# Olli Kohonen
# Tarja Ollanketo
# Outi Einistö
# Jouni Jussinniemi
# Katja Tuliniemi
# Mikko Viitanen
# Mikko Raudaskoski

### Vihreä liitto
# Jenni Pitko
# Susa Vikeväkorva
# Emma Heikura
# Henna Määttä
# Mika Flöjt

### Suomen Kristillisdemokraatit
# Marja-Leena Kemppainen
# Matti Heikkinen

### Muut
# Jussi Arponen (Liik.)
# Tuukka Mäkiranta (Vkk.)

## Lähteet
Real Felipe (1732)

**Real Felipe** oli Espanjan laivaston vuonna 1732 vesille laskettu kolmikantinen 114-tykkinen linjalaiva.

## Valmistus
Ciprián Autránin ja Juan Pedro Boyerin suunnittelema alus tilattiin Guarnizosta, missä köli laskettiin oletettavasti vuonna 1728. Alus laskettiin vesille heinäkuussa 1732 ja otettiin palvelukseen 22. heinäkuuta.

## Palvelus
Alus lähti 3. syyskuuta 1732 päällikkönään Francisco de Liaño y Arjona koeajoihin ja Cádiziin 7. syyskuuta. Se jatkoi 1733 Barcelonaan. Alus lähti 29. marraskuuta 1733 laivueen mukana Napoliin suojaten joukkoja kuljettanutta saattuetta päällikkönään Miguel de Sada y Antillón, kreivi de Clavijo, mistä se palasi 18. heinäkuuta 1734 Cádiziin. Alus siirrettiin reserviin, missä se oli Arsenal de la Carracassa toukokuussa 1735 toteutettua huoltoa lukuun ottamatta vuoteen 1738.

Vuonna 1738 alus oli Santanderissa, mistä se lähti elokuussa Cádiziin 70-tykkisen *[[Santa Ana (1729)|Santa Anan]]* ja *[[Príncipe (1729)|Príncipen]]* sekä 60-tykkisten *[[San Carlos (1724)|San Carlosin]]* ja *[[Santa Teresa (1730)|Santa Teresan]]* kanssa. Alus oli 1739-1741 La Carracassa ja sen jälkeen Cádizissa, mistä se lähti 15. marraskuuta 1741 Barcelonaan Juan José Navarron, Marqués de la Victorian, laivaston mukana päällikkönään Nicolás Geraldino. Laivasto liittyi 19. marraskuuta Cartagenassa Toulonista saapuneeseen Ranskan laivastoon, jota johti Charles-Elisée de Court de la Bruyere. Yhdistynyt laivasto saapui 4. tammikuuta 1742 Barcelonaan, mistä se suojasi 14. tammikuuta 66 joukkojenkuljetusalusta, joissa oli täydennyksiä Orbetellossa olevaan Espanjan armeijaan. Saattue oli 19.-27. tammikuuta Hyeresissä ja 30. tammikuuta - 13. helmikuuta La Speziassa, joissa laskettiin joukkoja maihin. Se saapui 24. helmikuuta Touloniin, missä se oli Britannian kuninkaallisen laivaston amiraalin Thomas Matthew'n laivaston saartamana 20. helmikuuta 1744 asti.

Alus osallistui 22. helmikuuta 1744 Navarron lippulaivana Toulonin taisteluun (Cape Sicié), missä se menetti liikuntakykynsä. Aluksella sai taistelussa surmansa tai haavoittui 500 miehistönjäsentä. Taistelun jälkeen alus hinattiin korjattavaksi Cartagenaan, jonne se saapui 9. maaliskuuta. Alus oli poistettuna palveluksesta päällikkönään Carlos Casanueva, kunnes 17. kesäkuuta 1747 päällikkyyden vastaanotti Isidoro García de Póstigo y del Prado. Helmikuussa 1748 alus riisuttiin aseista ja hylky myytiin 1755.

## Lähteet
*

### Viitteet
Luettelo Kymenlaakson aluevaltuutetuista

Seuraavat henkilöt ovat toimineet **[[Kymenlaakson hyvinvointialue]]en aluevaltuutettuina**:
## Carita Jäntti (2023–)
# Samuli Sibakoff
# Ukko Bamberg
# Janne Patjas
# Anja Kivelä
# Antti Pakkanen
# Joni-Petri Mörk (2022–2023)
## Toni Vainikka (2023–)
# Ilari Van der Steen

### Suomen Keskusta
# Markku Pakkanen
# Janne Wall
# Laila Uljas
# Hannah Honkanen
# Riikka Turunen
# Juha Kytömäki
# Mia Ylä-Outinen

### Vasemmistoliitto
# Joona Mielonen
# Petri Pekkola
# Piia Kleimola

### Vihreä liitto
# Jenni Aikio
# Katja Andrejev
# Tommi Iivonen

### Suomen Kristillisdemokraatit
# Mikaela Blomqvist-Lyytikäinen
# Mikko Almgren

### Liike Nyt
# Ari Rinne

### Muut
# Juha Huhtala (Liik.→2022→Sit.)

## Lähteet
Luettelo Lapin aluevaltuutetuista

Seuraavat henkilöt ovat toimineet **[[Lapin hyvinvointialue]]en aluevaltuutettuina**:
## Tapio Lintula (2023–)
# Mari Palolahti
# Tommi Lepojärvi
# Janne Kaisanlahti
# Raija Kerätär
# Olli Rainio
# Vuokko Tieva-Niittyvuopio
# Eeva-Maria Maijala
# Petteri Salmijärvi
# Outi Keinänen
# Esko Tavia
# Tuula Ylisaukko-oja
# Pekka Pelttari
# Jussi Vaara
# Helena Kaikkonen-Tiensuu
# Toni Jänkälä

### Suomen Sosialidemokraattinen Puolue
# Johanna Ojala-Niemelä
# Sari Auvinen
# Pekka Tiitinen
# Outi Rämö
# Maria-Riitta Mällinen
# Eemeli Kajula
# Antti Väänänen
# Riitta Liinamaa
# Katja Juopperi

### Vasemmistoliitto
# Piia Kilpeläinen-Tuoma
# Reijo Viitala
# Miia Alasaarela
# Jonna Parviainen
# Pertti Hemminki
# Pekka Honkanen
# Vesa Puuronen
# Anni Ahlakorpi

### Kansallinen Kokoomus
# Heikki Autto
# Ilkka-Petri Välitalo
# Antti Kaarlela
# Jari Huotari
# Anu Avaskari
# Terje Juutilainen
# Pekka Heikkinen
# Ninni-Ingrid Kokkonen

### Perussuomalaiset
# Kaisa Juuso (2022–2023)
## Tuomas Koskiniemi (2023–)
# Sara Seppänen
# Heli Trög
# Matti Henttunen
# Jari Hast
# Juhana Kelloniemi
# Hannu Peurasaari

### Vihreä liitto
# Ella Keski-Panula
# Tiina Huilaja

### Suomen Kristillisdemokraatit
# Timo Alaräisänen

### Sitoutumattomat
# Kari Askonen
# Krista Stauffer
# Inkeri Yritys
# Juha Berg (Kesk.→2022→Sit.)

## Lähteet
Luettelo Etelä-Karjalan aluevaltuutetuista

Seuraavat henkilöt ovat toimineet **[[Etelä-Karjalan hyvinvointialue]]en aluevaltuutettuina**:
## Tuula Lindh (2024–)
# Pyry Mattila
# Linda Brandt-Ahde
# Ville Tanskanen
# Jyri Hänninen
# Antti Pätilä
# Seppo Mustola
# Juha Kemppinen
# Markku Hupli
# Sanna Prior
# Anna Helminen
# Antti Pellinen
# Toni Suihko
# Hilla Kauhanen

### Suomen Keskusta
# Vesa Örmark
# Lassi Valkeapää
# Antti Rämä
# Ari Torniainen
# Taina Paananen
# Veikko Ahtiainen
# Jari Karhu
# Anu Karhu
# Johanna Ikävalko
# Timo Salmisaari
# Seija Hovi-Kuikko
# Riitta Munnukka
# Jouni Kemppi

### Perussuomalaiset
# Timo Härkönen
# Jani Mäkelä
# Sami Rossi
# Ilpo Heltimoinen
# Markku Papinniemi
# Kalle Saarela

### Vihreä liitto
# Marja Estola
# Hanna Holopainen
# Karoliina Rantonen
# Teemu Drews
# Ellaroosa Rokka (2022–
## Kimmo Klemola

### Muut
# Juha Rantalainen (Kd.)
# Heidi Vättö (Vas.)
# Jouko Saramies (sit.)
# Heikki Niiva (sit.

## Lähteet
Piper Alpha -öljynporauslautan onnettomuus 1988

**Piper Alpha** oli Pohjanmerellä sijainnut öljynporauslautta, joka tuhoutui onnettomuudessa 6. heinäkuuta 1988. Lautalla tapahtui useita räjähdyksiä ja suuri tulipalo, mikä aiheutti 167:n ihmisen kuoleman.

## Onnettomuus
Kello 22.00 Ison-Britannian aikaan korjauksessa ollut kaasupumppu aktivoitui yövuorossa olleen työntekijän virheen takia. Pumppu alkoi vuotaa kaasua, ja ensimmäinen räjähdys tapahtui. Tuli levisi nopeasti ja pelastusveneet laskettiin vesille evakuointia varten. Kello 22.20 tuli levisi veden alla kulkevaan suureen kaasuputkeen, joka kuljetti kaasua läheiseltä öljynporauslautta Tartanilta, aiheuttaen putken sulamisen, mikä taas aiheutti toisen räjähdyksen. Kello 22.30 suuri pelastusalus Tharos purjehti apuun onnettomuuspaikalle, pelastaen noin 30 henkilöä lautalta. Kello 22.50 toinen suuri kaasuputki räjähti vapauttaen noin 1&nbsp;280 tonnia kaasua. Kello 00:45 mennessä koko lautta, lukuun ottamatta A-moduulin runkoa, oli palanut. Kuolonuhreja kertyi lopulta 167, ja henkiin jääneitä 61.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* *[[Hetki ennen tuhoa]]*, -televisiosarjan kausi 1, jakso 10
* *[[Fire in the Night]]* -dokumentti
Djellal Eddine Semaane

**Djellal Eddine Semaane** (s. 1986) on algerialainen kirjailija. Hän on opettanut Sétifen yliopistossa ranskalaista kirjallisuutta.

Setife kirjoittaa ranskaksi ja arabiaksi ja kääntää ranskasta ja englannsta. Hänellä on valmisteilla väitöskirja Amin Maaloufin tuotannosta.

## Suomennettu tuotanto
* Isoäiti eli vanhan talomme syvä ääni. Novelli. Suom. Leena Rantanen. *Parnasso* 6.7/2023 s. 66–70 (novelli on saanut vuonna 2015 toisen palkinnon Algerian Établissement Arts et Culturen novellikilpailussa.)

## Lähteet
HIV/AIDS Venäjällä

**[[HIV]]**-tilanteen kuvaillaan olevan vakava, laajasti levinnyt, hallitsematon ja paheneva epidemia **[[Venäjä|Venäjällä]]**. Vuonna 2017 Venäjällä arvioitiin olevan suurin määrä HIV-positiivisia ihmisiä Euroopassa. 40-45-vuotiaista miehistä 4%:lla on HIV. AIDS-kuolemat ovat lisääntymässä. Vuonna 2020 Venäjällä oli yli 32&nbsp;000 HIV:iin liittyvää kuolemaa. HIV/AIDS on yksi suurimmista ennenaikaisten kuolemien aiheuttajista Venäjällä. Vuonna 2021 HIV-positiivisten ihmisten määrä Venäjällä nousi yli 1,1 miljoonaan. Edellisen viiden vuoden aikana oli raportoitu 85&nbsp;000–100&nbsp;000 uutta infektiota vuosittain. Todellisten HIV-potilaiden määrän arvioidaan olevan suurempi diagnosoimattomien ja raportoimattomien tapausten vuoksi. 424 974 ihmistä on kuollut epidemian aikana. Venäjän HIV-epidemia oli aluksi keskittynyt huumeidenkäyttäjiin, seksityöläisiin, miehiin jotka harrastavat seksiä miesten kanssa ja vankeihin. HIV-epidemia on kuitenkin sittemmin levinnyt laajemmin väestöön; esimerkiksi naisten osuus HIV-positiivisista on kasvanut. 1,4&nbsp;% 15–49-vuotiaista venäläisistä oli HIV-positiivisia vuonna 2020. YK:n HIV- ja AIDS-ohjelman (UNAIDS) mukaan Venäjä on yksi viidestä maasta, jossa uusien HIV-tartuntojen määrä lisääntyy nopeiten maailmassa. UNAIDSin mukaan Venäjällä rekisteröitiin 3,9&nbsp;% maailman 1,5 miljoonasta uudesta HIV-tartunnasta vuonna 2021. Vain Etelä-Afrikassa, Mosambikissa, Nigeriassa ja Intiassa rekisteröitiin Venäjää enemmän HIV-tartuntoja. Euroopan tautiehkäisy- ja valvontakeskuksen mukaan Venäjällä diagnosoitiin eniten HIV-tartuntoja Euroopassa 100&nbsp;000 asukasta kohti. Venäjän johto on vaiennut maan HIV- ja AIDS-epidemiasta ja HIV:iä vastaan toimivia järjestöjä on nimetty ulkomaalaisiksi agenteiksi.

Venäjän tiedeakatemian AIDS-tutkimuskeskuksen johtajan Vadim Pokrovskin mukaan Venäjällä on 1,25 miljoonaa HIV-positiivista vuonna 2025. Hänen mukaan viivästyneet ja riittämättömät hoidot ovat ongelma Venäjällä. 

## Lähteet
Adolf Aminoff (1733–1800)

**Adolf Aminoff** (8. syyskuuta 1733 Iisalmi – 16. tammikuuta 1800 Juva) oli suomalainen kenraalimajuri ja Savon prikaatin komentaja.

## Perhe
Aminoff oli kapteeni Gregori Aminoffin ja Beata Elisabet Schmiedefeltin poika. Aminoff oli naimisissa Ulrika Eleonora Nohrströmin kanssa, joka oli ruukinpatruuna, Strömforsin ruukin omistaja Anders Nohrströmin ja Ester Sidonia von Raschaun tytär. Pariskunta sai yhteensä seitsemän lasta. Valtiopäivämies, eversti oli Berndt Adolf Carl Gregori Aminoff oli Adolf Aminoffin lapsenlapsi.   

## Ura
Aminoff aloitti rummunsoittajana Savon ja Savonlinnan läänin jalkaväkirykmentissä vuonna 1745. Hän liittyi vapaaehtoisena jalkaväkirykmentn palvelukseen vuonna 1748. Ylennettiin korpaaliksi vuonna 1749. Siirtyi Helsingissä sijainneen tykistörykmentin palvelukseen vuonna 1749. Hänet ylennettiin kersantiksi Uudenmaan läänin jalkaväkirykmentissä vuonna 1757 ja vänrikiksi vuonna 1758. Hänet ylennettiin aliluutnantiksi vuonna 1760, luutnantiksi vuonna 1766, kapteeniksi vuonna 1771 ja majuriksi vuonna 1776. Tämän jälkeen Aminoff siirtyi Uudenmaan läänistä Savon lääniin. 

Aminoff ylennettiin Savon ja Savonlinnan läänin jalkaväkirykmentin everstiluutnantiksi vuonna 1780 ja everstiksi vuonna 1789. Hänet korotettiin jalkaväkirykmentin komentajaksi vuonna 1790. Hän osallistui Pommerin sotaan 1757–1762 ja Kustaa III:n sotaan 1788–1790. Aminoff allekirjoitti protestikirjeen, jossa hän muiden upseerien tavoin vastusti Anjalan liiton toimintaa ja osoitti uskollisuutta kuningas Kustaa III:lle. Aminoff ylennettiin kenraalimajuriksi ja Savon prikaatin komentajaksi vuonna 1796.   

## Ritarikunnat
*  Miekkaritarikunnan komentaja (Ruotsi, 1799)

## Lähteet
Neitralnyi Turkmenistan

**Neitralnyi Turkmenistan** (Нейтральный Туркменистан, ”Puolueeton Turkmenistan”) on Turkmenistanin pääkaupungissa Aşgabatissa ilmestyvä venäjänkielinen sanomalehti.

Lehti perustettiin vuonna 1924 nimellä *Turkmenskaja iskra* (”Turkmenistanin kipinä”). Se oli neuvostoaikana Turkmenistanin kommunistisen puolueen keskuskomitean sekä Turkmenistanin sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja, jonka rinnalla ilmestyi turkmeeninkielinen *[[Türkmenistan (lehti)|Sowet Türkmenistany]]*. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 60&nbsp;000 kappaletta vuonna 1975.

Lehti sai nimen *Neitralnyi Turkmenistan* vuonna 1995. Sitä julkaisee Turkmenistanin lehdistökeskus ja se toimii maan hallituksen äänenkannattajana. Kuudesti viikossa ilmestyvä *Neitralnyi Turkmenistan* on nykyään Turkmenistanin ainoa venäjänkielinen sanomalehti. Sen painosmäärä oli 14&nbsp;000 kappaletta joulukuussa 2023. Vuodesta 2012 lehden rinnalla ilmestyy myös englanninkielinen viikkoliite *Neutral Turkmenistan*.

## Lähteet
Anders Nohrström

**Anders Nohrström** (7. marraskuuta 1713 Mora, Ruotsi - 16. maaliskuuta 1758 Ruotsinpyhtää, Suomi) oli Ruotsista Suomeen muuttanut ruukinpatruuna ja Strömforsin ruukin omistaja.

## Strömforsin ruukin omistajana
Anders Nohrström ja Jacob af Forselles ostivat hattujen sodan ja pikkuvihan takia autioksi ja raunioiksi jääneen Petjärven kylän rautaruukin Turun rauhan jälkeen vuonna 1744. Ruukki nimettiin uusien omistajien nimiyhdistelmän mukaan Strömforsin ruukiksi. Ruotsinpyhtään viralliseksi ruotsinkieliseksi nimeksi tuli Strömfors. 

Vapaaherra Johan Creutz sai oikeuden perustaa Petjärven kankivasarajapajan vuonna 1698, koska koskesta sai runsaasti käyttövoimaa. Nohrström ja af Forselles ostivat tuhotun ruukin ja tontin Creutz-suvulta hattujen sodan ja pikkuvihan jälkeen. 

Ruukki sijaitsi tuolloin Ruotsin valtakunnan itärajalla, eikä ollut varmuutta, että ruukki tuli jäämään Suomen puolelle. Ruukki jäi Suomen puolelle, mikä vauhditti ruukkitoimintaa. Ruotsi ryhtyi linnoittamaan itärajaa ja ruukin tuotteille oli suurta kysyntää. Nohrstöm ja af Forselles perustivat ruukkiin manufaktuuripajan, vesisahan ja myllyn. 

Ruukkikylä sijaitsee nykyään osana Loviisan kaupunkia. Strömforsin ruukki on yksi parhaiten säilyneistä ruukkiyhdyskunnista.

## Perhe
Nohrström syntyi Taalainmaalla sijaitsevassa Moran kunnassa vuonna 1713. Nohrström oli naimisissa Ester Sidonia von Raschaun kanssa. 

Heidän tyttärensä Ulrika Eleonora Nohrström (1752-1826) avioitui Savon prikaatin komentaja, kenraalimajuri Adolf Aminoffin kanssa, joka oli Aminoff-aatelissuvun jäsen. Kapteeni Berndt Anders Aminoff oli heidän poika. 

Toinen tytär Ester Sofia Nohrström (1748-1817) avioitui Munsterhjelmin aatelissukuun kuuluvan kapteeni Anders Gustav Munsterhjelmin (1731-1801) kanssa, joka oli Anders Munsterin pojanpoika. Ester Sofia Nohrström oli Tikkurilan väritehtaan perustaja Anders Lorenz Munsterhjelmin isoäiti. 

Kolmas tytär Jakobina Sara Maria Nohrström (1747-1809) avioitui Rehbinderin aatelissukuun kuuluvan vapaaherra Bernt Otto Rehbinderin (1733-1795) kanssa, joka oli ministerivaltiosihteeri, kreivi Robert Henrik Rehbinderin setä.

## Lähteet
Tristan Luneau

**Tristan Luneau** (s. 12. tammikuuta 2004 Victoriaville, Quebec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Luneau pelaa NHL-joukkue Anaheim Ducksin organisaatiossa. Ducks varasi hänet toisella kierroksella 53. varausvuorolla . Ennen NHL-uraansa Luneau edusti kolmen kauden ajan QMJHL-joukkue Gatineau Olympiquesia. Hänen pelipaikkansa on puolustaja ja hänen kätisyytensä on oikea. Luneau on pelannut seitsemän NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt yhden maalin ja kaksi syöttöä eli kolme tehopistettä.  Tilastot päivitetty 14. joulukuuta 2023.

## Lähteet
Komas

**Komas Oy** oli suomalainen konepajateollisuuden sopimusvalmistaja, joka toimi Jyväskylän ja Kurikan seudulla. 

## Historia
Komasin historia juontaa vuonna 1925 Jyväskylässä toimineeseen Valtion Kivääritehtaaseen. Valmet ja Sako yhdistyivät Sako-Valmetiksi vuonna 1987 ja vuonna 2002 Komas Oy osti Patria Comas Oy:n toiminnan Jyskästä. Vuonna 2012 Komas Oy jakautui Komas Keski-Suomi Oy:ksi ja Fortaco Oy:ksi. Komas Keski-Suomi Oy vaihtoi nimensä Komas Oy:ksi vuonna 2013.

Fortaco yhdistyi vuonna 2017 Komas Oy:n kanssa ja Fortacosta tuli Komasin vähemmistöosakas.

Vuonna 2019 Componenta osti Komasin.

## Yhteydet muihin yrityksiin
* Vuonna 2004 Vammas Oy:n Vammalassa toimiva sopimusvalmistusliiketoiminta myytiin Komasille
* Vuonna 2012 Sisu Auto osti kuorma-autotuotannon takaisin Komasilta, jonka Sisu oli myynyt vuonna 2009
* Komponenttivalmistus myytiin Junttan-yhtiölle vuonna 2012

## Lähteet
Laihian yläkoulu

**Laihian yläkoulu** on koulu Laihian kunnassa. Koulu sijaitsee kunnan keskustassa, samalla tontilla Laihian lukion kanssa.
Charles K. Armstrong

**Charles K. Armstrong** (s. 1962) on yhdysvaltalainen historioitsija ja Korean tutkija.

Armstrong suoritti kandidaatin tutkinnon Kiinan tutkimuksessa Yalen yliopistossa ja maisterin tutkinnon taloustieteissä London School of Economicsissa. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Chicagon yliopistosta. Armstrongin erikoistumisalueita ovat Korean niemimaan ja Itä-Aasian historiat. Hän on toiminut Yhdysvaltain ja muiden maiden tiedotusvälineissä kommentaattorina Korean niemimaan ja Itä-Aasian asioista sekä Yhdysvaltain suhteista Aasian maihin. Hän on myös julkaissut lukuisia kirjoja.

## Tyranny of the Weak ja kohu
Armstrong sai vuonna 2014 American Historical Associationin myöntämän John K. Fairbank -palkinnon kirjastaan *Tyranny of the Weak: North Korea and the World, 1950–1992*.

Vuonna 2016 Korean yliopiston Balázs Szalontai teki Armstrongin kirjasta löytämistään lähteiden vääristelystä ja plagioinnista valituksen Columbian yliopistolle, jossa Armstrong työskenteli Korean tutkimuksen Korea Foundation -professorina. Columbian yliopiston komitea totesi vuonna 2019 lähteitä vääristellyn vähintään 61:ssä eri kohdassa. Armstrongin ilmoitettiin jääneen vapaalle ja jättävän työnsä vuonna 2020. Armstrong oli jo vuonna 2017 palauttanut John K. Fairbank -palkintonsa American Historical Associationille sen löydettyä useita lähdeviitteitä, jotka eivät täyttäneet akateemisia standardeja.

## Lähteet
Türkmenistan (lehti)

**Türkmenistan** on Turkmenistanin pääkaupungissa Aşgabatissa ilmestyvä turkmeeninkielinen sanomalehti.

Lehti perustettiin vuonna 1920 nimellä *Türkmenistan*. Vuonna 1932 se sai nimen *Şuralar Türkmenistany* (”Neuvosto-Turkmenistan”), joka vuonna 1936 muuttui muotoon *Sowet Türkmenistany*. Lehteä julkaisiin aluksi arabialaisella, vuodesta 1929 latinalaisella ja vuodesta 1941 kyrillisellä kirjaimistolla.

*Sowet Türkmenistany* oli neuvostoaikana Turkmenistanin kommunistisen puolueen keskuskomitean sekä Turkmenistanin sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Se oli tasavallan tärkein sanomalehti, jonka rinnalla julkaistiin venäjänkielistä *[[Neitralnyi Turkmenistan|Turkmenskaja iskraa]]*. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 140&nbsp;000 kappaletta vuonna 1975.

Lehti sai takaisin alkuperäisen nimensä Turkmenistanin itsenäistymisen jälkeen. Se on venäjänkielisen *[[Neitralnyi Turkmenistan]]in* rinnalla maan ainoa päivälehti. Kuudesti viikossa Turkmenistanin hallituksen äänenkannattajana ilmestyvän lehden painosmäärä oli 24&nbsp;000 kappaletta joulukuussa 2023.

## Lähteet
Pikitöyhtökardinaali

**Pikitöyhtökardinaali** (*Gubernatrix cristata*) on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Etelä-Amerikassa. 

## Koko ja ulkonäkö

Pikitöyhtökardinaali kasvaa noin 20 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Pikitöyhtökardinaalikoiraan pää, selkä ja siivet ovat kellanvihreät. Päälaella on pitkä, musta töyhtö ja leveä silmäkulmajuova ja viiksijuova ovat keltaiset. Linnun selässä ja siivissä on mustia juovia. Koiraan rinta ja vatsa ovat keltaiset. Pikitöyhtökardinaalinaaraan naama on harmaa ja pään juovat valkoiset. Myös naaraalla on pitkä, musta töyhtö. Naaraan rinta ja vatsa ovat vaaleanharmaat. 

## Levinneisyys ja elintavat
Pikitöyhtökardinaalia tavataan Brasilian eteläkärjestä Uruguayihin ja Argentiinaan. Sen arvioitiin jo hävinneen Brasiliasta, mutta vuosina 2013–2015 Rio Grande do Sulissa todettiin olevan alle 50 linnun kanta. Lajin elinympäristöä ovat erityisesti ruohomaat, mutta myös pensaikot ja avoimet metsät. Pikitöyhtökardinaalin ravintoa ovat heinien siemenet. Laji pesii lokakuusta helmikuulle. Kuppimainen pesä puussa on, ja naaras munii keskimäärin kolme munaa.

Pikitöyhtökardinaali luokitellaan erittäin uhanalaiseksi, ja kannan kooksi arvioidaan 1&nbsp;500–3&nbsp;000 yksilöä. Kantaa uhkaa erityisesti pyydystäminen häkkilinnuiksi ja lisäksi elinympäristön häviäminen ja pesäloiset.

## Lähteet
Laihian lukio

**Laihian lukio** on lukio Laihian kunnassa. Se sijaitsee kunnan keskustassa, samalla tontilla Laihian yläkoulun kanssa.

Lukio on Laihian ainoa lukio ja siinä opiskelee laihialaisten lisäksi myös mm. vaasalaisia ja isokyröläisiä. Lukion rehtorina toimii Ari Puumala.
Riimikronikka

**Riimikronikka** keskiajalla varsin tavallinen runomuotoon puettu esitys, kronikka, jostakin historiallisesta ajanjaksosta. Suomalaiselle historiantutkimukselle tärkeitä ovat Ruotsin keskiaikaiset riimikronikat: Eerikinkronikka, Kaarlenkronikka ja Pieni riimikronikka. Itämerenmaakuntien, myös virolaisten ja liiviläisten, vanhinta historiaa valaisee 1200-luvun lopussa sepitetty *[[Liivinmaan riimikronikka]]*.

*Suuri riimikronikka* () on Eerikin-, Kaarlen- ja Sturenkronikoiden aiemmin käytetty yhteisnimitys.

*[[Förbindelsedikten]]* on osa suurta riimikronikkaa ja yhdistää Eerikinkronikan ja Kaarlenkronikan.

*Pieni riimikronikka* () on suppeassa koossa riimein tehty esitys Ruotsin historiasta alkaen vanhimmista taruajoista 1400-luvun keskivaiheille asti, jolloin se on sepitetty. Kunkin hallitsijan kertomaksi pannaan siinä lyhyt kuvaus maan tilasta hänen aikanaan. Sillä ei katsota olevan historiallista tai runollista arvoa. Sen on toisintoineen painattanut G. E. Klemming julkaisussaan *Svenska medeltidens rimkrönikor*.

## Lähteet