open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
H’olodnohirsko-Zavodska-linja

**H’olodnohirsko-Zavodska** (, ) on Harkovan metron ensimmäinen linja. Linjan ensimmäinen vaihe avattiin 23. elokuuta 1975.

Linjalla on 13 asemaa, ja sen pituus on 17,3 kilometriä.

## Historia
Neuvostoliiton ministerineuvosto hyväksyi suunnitelman Harkovan metron ensimmäiseksi vaiheeksi vuonna 1967. Metron rakennustyöt alkoivat heinäkuussa 1968. Linjan ensimmäinen vaihe H’olodna hora – Turboatom avattiin 23. elokuuta 1975. Toinen osa Turboatomilta eteenpäin Industrialnaan avattiin 11. elokuuta 1978. 

Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen joillekin asemille on annettu uudet nimet vanhojen, neuvostoaikaisten nimien tilalle:

## Asemat
Linjan asemat lännestä itään ovat:

* H’olodna hora (, )
* Vokzalna (, )
* Tsentralnyi rynok (, )
* Maidan Konstytutsiji (, )
* Levada (, )
* Sportyvna (, )
* Zavodska (, )
* Turboatom (, )
* Palats Sportu (, )
* Armijska (, )
* Imeni O.S. Maselskoho (, )
* Traktornyi zavod (, )
* Industrialna (, )

## Lähteet
Eksoottinen lemmikki

**Eksoottinen lemmikki** tarkoittaa perinteisistä lemmikeistä poikkeavaa, lemmikkinä pidettävää eläintä.

Eksoottisuuden määritelmä vaihtelee lähteen mukaan. Esimerkiksi eläinlääkäriasemien toimenkuvauksissa jopa kaikki lemmikit koiraa ja kissaa lukuun ottamatta voidaan lukea eksoottisiksi. Tämä jättäisi eksoottisiksi lemmikeiksi niinkin tutut eläimet kuin kanit, marsut, hamsterit, rotat ja hiiret. Yleisesti hyötykäytössä pidettyjä eläimiä, kuten hevosia, vuohia, lampaita, sikoja, hanhia, ankkoja tai kanoja ei yleensä pidetä eksoottisina, mutta niistä voi olla eksoottisena pidettyjä rotuja. Samoin kana- tai vesilinnuissa voi olla eksoottisempia lajeja kuin kesykana, -ankka ja -hanhi, esimerkiksi koristelintuina pidetyt kulta- tai platinafasaani.

Suomessa toimii Suomen eksoottisten eläinten harrastajayhdistysten liitto ry, joka antaa jäsenyhdistyksiensä itse määrittää, onko eläin eksoottinen vai ei. Tällä hetkellä yhdistyksen pariin kuuluvat fretit ja haisunäädät, lemmikkisiilit, kalat, matelijat, sammakkoeläimet, selkärangattomat, sisällä pidettävät lemmikkilinnut sekä jyrsijöistä chinchilla. Näiden lisäksi Suomessa eksoottiseksi luettavina voisi pitää sokerioravia ja kotipäästäisopossumeja sekä tavallisuudesta poikkeavia jyrsijälajeja, kuten tuuheahäntähyppymyyrä tai kääpiöhiiret.

Maailmalla, jossa lemmikkiharrastuksen piirissä oleva lajikattaus on Suomea huomattavasti laajempi, voi eksoottisten lemmikkien pariin kuulua lajeja, joita ei Suomessa saa edes pitää lemmikkinä. Näitä voivat olla esimerkiksi kädelliset ja isot kissapedot, joiden pito on yksityisiltä ihmisiltä Suomessa kielletty. Nykyään on kiellettyä myös haisunäätien pito, mutta ennen kieltoa hankitut yksilöt saa pitää niiden elämän loppuun saakka.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Suomen eksoottisten eläinten harrastajayhdistysten liitto ry
Mimmi Puolakka

**Karoliina Vilhelmiina ”Mimmi” Karlsson** (o.s. **Karlsson**, myöh. **Puolakka**; 1. elokuuta 1878 Helsinki – 3. maaliskuuta 1955 Kotka) oli suomalainen poliitikko, joka toimi Suomen sosialidemokraattisen naisliiton puheenjohtajana vuosina 1907–1909. Puolakka työskenteli Viipurissa muun muassa palvelijana ja silittäjänä sekä toimi Viipurin Työväen Teatterin puvustonhoitajana. Myöhemmin hän omisti pesulan Viipurissa. Hän oli myös Viipurin työväenyhdistyksen johtohahmoja.

Mimmi Puolakan puoliso oli muurari August Puolakka (s. 1876), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1906. He erosivat myöhemmin.

## Lähteet
Saltivska-linja

**Saltivkan linja** (, ) on Harkovan metron toinen linja. Linjan ensimmäinen vaihe avattiin 10. elokuuta 1984. Linja on nimetty Saltivkan asuinalueen () mukaan.

Linjalla on kahdeksan asemaa, ja sen pituus on 10,2 kilometriä.

## Historia
Neuvostoliiton ministerineuvosto hyväksyi suunnitelman Harkovan metron toiseksi linjaksi vuonna 1976 vuosi ensimmäisen linjan, H’olodnohirsko-Zavodska-linjan avaamisen jälkeen. Linjan ensimmäinen vaihe Akademika Barabašova – Istorytšnyi muzei avattiin 10. elokuuta 1984. Toinen osa Istorytšnyi muzeilta eteenpäin Herojiv Pratsiin avattiin 24. lokakuuta 1986. 

Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen joillekin asemille on annettu uudet nimet vanhojen, neuvostoaikaisten nimien tilalle:

## Asemat
Linjan asemat koillisesta lounaaseen ovat:

* Saltivska (, )
* Studentska (, )
* Akademika Pavlova (, )
* Akademika Barabašova (, )
* Kyjivska (, )
* Jaroslava Mudroho (, )
* Universytet (, )
* Istorytšnyi muzei (, )

## Lähteet
Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelma

**Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelma** julkaistiin 26. toukokuuta 2021. Suunnitelma on osa Suomen kestävän kasvun ohjelmaa. Kaikkien EU-maiden pitää esittää kansallinen elpymis- ja palautumissuunnitelma (RRP), jotta ne voivat saada EU:n elpymis- ja palautumistukivälineen (RRF) rahoitusta. Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelma muodostuu neljästä kokonaisuudesta: vihreä siirtymä; digitalisaatio; työllisyys ja osaaminen sekä sosiaali- ja terveyspalvelut. Euroopan komissio julkisti myönteisen arvion Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelmasta 4. lokakuuta 2021. EU-maiden valtiovarainministerit keskustelivat Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelmasta videoneuvottelussaan 28. lokakuuta 2021. EU:n neuvosto hyväksyi suunnitelman muodollisesti kirjallisella menettelyllä 29. lokakuuta 2021.

## Lähteet
Suomen Olympiavoittajat

**Suomen Olympiavoittajat ry** on suomalainen yhdistys, jonka varsinaiseksi jäseneksi voivat päästä kaikki olympialaisissa tai paralympialaisissa kultamitalin voittaneet suomalaiset urheilijat. Paralympiavoittajat ovat päässeet yhdistyksen jäseniksi vuodesta 2024 lähtien.

Yhdistys perustettiin vuonna 1950 nimellä **Suomen kultamitalimiehet**. Nykyiseen muotoonsa yhdistyksen nimi muutettiin vuonna 1969.

Tammikuussa 2024 yhdistys teki sääntömuutoksen ja kutsui jäseniksi myös suomalaiset paralympiavoittajat. Sääntömuutoksen jälkeen yhdistykseen kuului yhteensä 130 jäsentä, 67 olympiavoittajaa ja 63 paralympiavoittajaa.

## Katso myös
* Luettelo suomalaisista olympiamitalisteista

## Lähteet
Velykyi Burluk

**Velykyi Burluk** () on Itä-Ukrainassa Harkovan alueen itäosissa, Donetsin Velykyi Burluk -sivuhaaran varrella sijaitseva kylä ja aiempi kaupunkityyppinen taajama. Väkiluvuksi arvioitiin 3&nbsp;656 (1.1.2021). 

Vuoden 2001 väestönlaskennassa taajamassa oli 5&nbsp;007 asukasta, joista enemmistö oli ukrainalaisia. Heinäkuun 2020 aluehallinnolliseen uudistukseen saakka taajama oli Velykyi Burlukin piirin hallintokeskus, mutta piirejä yhdistettäessä siitä tuli osa 133&nbsp;135 asukkaan (2021) Kupjanskin piiriä. Velykyi Burlukilla oli kaupunkityyppisen taajaman asema vuosina 1963-2024. Ukraina lakkautti tammikuussa 2024 kaupunkityyppiset taajamat osana Neuvostoliittoon liittyvistä käsitteistä luopumista, jolloin paikkakunnan asema muuttui kyläksi.

Velykyi Burlukista on 108 kilometriä aluekeskus Harkovaan. Venäjän Belgorodin alueen rajalle on matkaa maanteitse noin 34 kilometriä. Taajaman itäpuolelta sen ohittaa Belgorodista Kupjanskiin kulkeva rautatie. Velykyi Burlukin taajamassa on linja-autoasema ja kotiseutumuseo.

Amerikkalaisen Maxar Technologies -yhtiön kaukokartoitusaineisto kertoi, että Venäjä oli koonnut – osana hyökkäystänsä Ukrainaan – 13 kilometrin mittaisen sotilaskolonnan 8. (11.) huhtikuuta 2022 taajamaa kohti johtavalle tieuralle Valuikin ja Belgorodin alueen rajan välillä.


Velykyi Burluk Bus Station 06.2019 (02).jpg|Velykyi Burlukin linja-autoasema.


## Lähteet
Ali Omar

**Ali Omar** (s. 1975 Vantaa) on suomalainen enkelisijoittaja, lääkäri ja yrittäjä. Hän vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Kainuussa, opiskeli lääkäriksi Oulussa ja asuu ja työskentelee nykyään Helsingissä.

Omar perusti vuonna 2007 Kustaa Pihan kanssa terveydenhuollon palveluyrityksen Med Groupin, jonka toiminta keskittyi aluksi ensihoitoon, mutta laajeni seuraavina vuosina kattamaan yleis- ja hammaslääkäripalvelut sekä kotiin vietävät hoivapalvelut. Kun Med Groupin osake-enemmistö myytiin ruotsalaiselle Adelis-pääomasijoitusyhtiölle vuonna 2014, Ali Omar jatkoi yhtiön varatoimitusjohtajana. Vuodesta 2017 nimellä ONNI markkinoitu Med Group myytiin vuonna 2018 kahdelle eri ostajalle: lääkäri- ja hoivapalvelut siirtyivät Tradekalle ja hammaslääkäriasemat puolestaan Oral-brändin alle Colosseum Dental Groupille.

Jätettyään Med Groupin Omar on keskittynyt startup-sijoitustoimintaan. Omar on suomalaisen bisnesenkeliverkosto Finnish Business Angels Networkin (FiBAN) jäsen ja toimi yhdistyksen hallituksessa 2018–2019. FiBAN valitsi Omarin vuoden bisnesenkeliksi 2019.

Enkelisijoittajana Omaria kiinnostavat erityisesti uudet teknologiat ja B2B SaaS. Alkuvuonna 2022 hänen portfoliossaan oli yli 30 startup-yritystä ja kolme exitiä. Omar tunnetaan Suomen startup-ekosysteemissä aktiivisena osallistujana ja sparraajana.
## Lähteet
Elektroejakulaatio

**Elektroejakulaatio** on menetelmä, jolla otetaan sähköisellä stimulaatiolla siemennestettä sukukypsiltä urosnisäkkäiltä. Toimenpidettä käytetään eri lajien jalostusohjelmissa ja tutkimustarkoituksiin sekä miesten siemensyöksyhäiriöiden hoidossa. 

Elektroejakulaatiota käytetään myös ihmisillä hedelmöityshoidoissa. Ihmisillä sähköejakulaatio suoritetaan yleensä yleispuudutuksessa Siinä sähköinen anturi työnnetään peräsuoleen eturauhasen viereen. 

## Lähteet
Tomorrow’s Modern Boxes

**Tomorrow's Modern Boxes** on  Radioheadin laulajan Thom Yorken sooloalbumi, joka julkaistiin 26. syyskuuta 2014.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet
Titane

**Titane** on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut ranskalais-belgialainen kauhudraamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Julia Ducournau. Sen pääosia esittävät Vincent Lindon, Agathe Rousselle, Garance Marillier ja Laïs Salameh.

Elokuvan keskiössä ovat pakomatkalla oleva tappaja Alexia, jolla on titaanilevy päässään, sekä palomies Vincent, joka luulee Alexian olevan hänen kadonnut poikansa.

*Titane* sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 2021, missä se palkittiin Kultaisella palmulla. Voiton myötä Ducournausta tuli toinen naisohjaaja, joka ollaan palkittu kyseisellä palkinnolla. Elokuva sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta ja se valittiin Ranskasta kilpailemaan parhaan kansainvälisen elokuvan Oscarista, mutta se ei päässyt ehdolle.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Palats Ukrajinan metroasema

**Palats Ukrajina** () on yksi Kiovan metron asemista. Se avattiin 29. joulukuuta 1984.
Vuoteen 1991 asti asema tunnettiin nimellä Tšervonoarmijska ().

## Galleria

Kuva:Palats Ukraina Metro Station Red Army soldier.jpg|Aseman vallankumousaiheinen koriste.
Kuva:Entrance to Palats -Ukrayina- station , Kiev Metro. Kiev, Ukraine, Eastern Europe.jpg|Aseman sisäänkäynti


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kramatorskin rautatieasema

**Kramatorskin rautatieasema** () on rautatieasema Ukrainassa, josta lähtee kaukojunia Kiovaan ja Odessaan.

Asemalle osui OTR-21 Totška -ballistinen ohjus Venäjän hyökkäyssodassa huhtikuussa 2022, jolloin ainakin 50 ihmistä sai surmansa ja yli 100 loukkaantui. Donetskin alueen kuvernöörin mukaan Venäjä aikoo estää siviilien evakuoinnin.

## Lähteet
Lybidskan metroasema

**Lybidska** () on yksi Kiovan metron asemista. Se avattiin 29. joulukuuta 1984.

## Galleria

Kuva:Lybidska metro station Kiev 2010 05.jpg|Asemalaituri


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kymmenlonkeroiset

**Kymmenlonkeroiset** (Decapodiformes) on mustekaloihin kuuluva ylälahko, jonka edustajilla on kahdeksan suulonkeron lisäksi kaksi pyyntilonkeroa.

## Luokittelu
Kymmenlonkeroiset on aiemmin jaettu kahteen lahkoon, jotka ovat seepiat (Sepioidea) ja kalmarit (Teuthoidea). Fylogeneettiset tutkimukset ovat kuitenkin osoittaneet, että molemmat lahkot ovat polyfyleettisiä eli epäluonnollisia. Myöhemmin seepioiden lahkosta on erotettu kolme uutta lahkoa: Idiosepida, Sepiida ja Spirulida. Samaan tapaan kalmarit jaetaan nykyään seuraaviin lahkoihin: Bathyteuthida, Myopsida ja Oegopsida.

Kymmenlonkeroiset jaetaan nykyään alla oleviin lahkoihin. Värijako seuraa vanhaa luokitusta.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Demijivskan metroasema

**Demijivska** () on yksi Kiovan metron asemista. Se avattiin 15. joulukuuta 2010.

## Galleria

Kuva:Demiivska metro station Kiev 2010 04.jpg|Asemalaituri
Kuva:Станція метро Деміївська.jpg|Aseman sisäänkäynti


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Oleksijivska-linja

**Oleksijivska** (, ) on Harkovan metron kolmas linja. Linjan ensimmäinen vaihe avattiin 6. toukokuuta 1995.

Linjalla on yhdeksän asemaa, ja sen pituus on 11,1 kilometriä.

## Historia
Linjan ensimmäinen vaihe Naukova–Metrobudivnykiv avattiin 6. toukokuuta 1995. Laajennusosa Naukovalta eteenpäin 23 Serpnjalle asti avattiin 21. elokuuta 2004. Oleksijivskan asema avattiin 21. joulukuuta 2010 ja Peremohan asema 19. elokuuta 2016.

Metrobudivnykivin aseman nimi oli vuosina 2000–2016 *Metrobudivnykiv imeni H. I. Vaštšenka* (, ). Arh’itektora Beketovan aseman nimi oli vuoteen 2016 asti *Ploštša Povstannja* (, ).

## Asemat
Linjan asemat pohjoisesta etelään ovat:
* Peremoha (, )
* Oleksijivska (, )
* 23 Serpnja (, )
* Botanitšnyi sad (, )
* Naukova (, )
* Deržprom (, )
* Arh’itektora Beketova (, )
* Zah’ysnykiv Ukrajiny (, )
* Metrobudivnykiv (, )

## Lähteet
Suspiria (soundtrack)

**Suspiria** on  Radioheadin laulajan Thom Yorken sooloalbumi, joka julkaistiin 26. lokakuuta 2018.
## Kappaleet
### Levy 1
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### Levy 2
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Helsingin Sanomat: 
* Keskisuomalainen: 
* Soundi: 

## Lähteet
Yoga Horror

**Yoga Horror** on Babelin debyyttialbumi, joka julkaistiin 4. maaliskuuta 2022.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet
Luettelo marsuroduista

Katso pidemmät rotukuvaukset: Marsu.

## Pitkäkarvaiset

* Alpakka
* Sheltie
* Peruaani
* Coronet
* Lunkarya
* Texel
* Merino

## Karkeakarvaiset

* Abessinialainen
* Teddy
* Ch-teddy
* Rex

## Sileäkarvaiset

* Self (roturyhmä)
* Nonself (roturyhmä)
* Crest (roturyhmä)
* Satiini

## Karvattomat

* Skinny
* Baldwin
Killinkosken työväentalo

**Killinkosken työväentalo** on Virtain Killinkosken kylässä sijaitseva työväentalo. Talo sijaitsee valtakunnallisesti merkittävässä Killinkosken tehdasyhdyskunnan rakennetussa kulttuuriympäristössä.

## Historiaa
Toisveden työväenyhdistys perustettiin Forssan kokouksen innoittamana vuodenvaihteessa 1903—1904. Yhdistyksen yhteyteen perustettiin oma kirjasto, naisjaosto, raittiusseura, puhujaseura, näytelmäkerho, urheilukerho, torvisoittokunta ja Punakaarti (1906). Yhdistys perusti myös oman käsinkirjoitetun sanomalehden. Yhdistys liittyi Sosialidemokraattiseen puolueeseen syyskuussa 1904. jäseniä oli 55 henkeä, joista puolet (27) oli naisia. Yhdistys vaihtoi nimekseen Killinkosken työväenyhdistys vuonna 1914.

## Rakennus
Työväentalo valmistui Aittonemeltä vuokratulle tontille vuonna 1908. Tupaantuliaisia vietettiin 19. heinäkuuta 1908. Työväentalon viereen yhdistys rakensi toisen talon, jonka se vuokrasi Virtain Osuuskaupalle. 

Vuosina 1914–1916 työväentalo toimi venäläisten linnoitustyöntekijöiden majoitustilana. Vaasan läänin kuvernöörin määräyksestä työväentalon ovet olivat suljettuina vuosina 1917–1918. Aseita etsiessään suojeluskunta hajotti ja tuhosi talon irtaimistoa. Yhdistys sai talonsa takaisin 15. helmikuuta 1919, kunnosti sen ilkivallan jäljiltä ja aloitti toiminnan uudelleen.

Talo on hirsirunkoinen ja rankorakenteinen. Rakennus vuorattiin laudoilla vuonna 1960. Samalla alkuperäinen pärekatto muutettiin peltikatoksi. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen sekä huoneen ja keittiön asunto.

## Nykyinen toiminta
Yhdistyksen oma talon käyttö on vähäistä, mutta muut toimijat käyttävät tiloja, koska talo sijaitsee keskeisellä paikalla kylän keskustassa ja talon sali näyttämöineen on suuri. Talolla on järjestetty juhlia, erilaisia tilaisuuksia ja bingotapahtumia. Talolla harrastavat muun muassa urheiluseura, tanssikerho ja näytelmäpiiri. Kahvila on ajoittain toiminut keskioluen anniskelupaikkana. Työväentaloa on käytetty myös äänestyspaikkana.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Kristi Raik

**Kristi Raik** (s. 17. kesäkuuta 1975 Tallinna) on virolainen ulkopolitiikan asiantuntija.

Raik syntyi Tallinnassa vuonna 1975 ja muutti vuonna 1990 vanhempiensa kanssa Suomeen. Hän valmistui ylioppilaaksi neljä vuotta myöhemmin Kankaanpään lukiosta, ja väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Turun yliopistosta vuonna 2004. Hän on työskennellyt Suomen Ulkopoliittisessa instituutissa, Euroopan unionin neuvoston sihteeristön jäsenenä, Turun yliopiston kansainvälisen politiikan dosenttina ja helmikuusta 2018 Kansainväliseen puolustus- ja tutkimuskeskukseen (RKK/ICDS) kuuluvan Viron ulkopoliittisen instituutin johdossa. Hän on myös vieraillut tutkijana Brysselin Centre for European Policy Studiesissa ja Kiovan International Centre for Policy Studiesissa.

Raikin julkaisuihin kuuluu tieteellisiä tekstejä, raportteja ja analyysejä, joiden aiheet liittyvät eurooppalaiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan. Hän on myös ollut usein asiantuntijana television ajankohtaisohjelmissa.

Kristi Raikilla on aviopuoliso ja kaksi lasta. 

## Lähteet
Christine Lambrecht

**Christine Lambrecht** (s. 19. kesäkuuta 1965 Mannheim, Länsi-Saksa) on saksalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän toimi Saksan puolustusministerinä joulukuusta 2021 tammikuuhun 2023. Puolustusministeri on rauhan aikana Saksan puolustusvoimien ylipäällikkö.

Lambrecht toimi Merkelin IV hallituksessa perheministerinä sekä oikeus- ja kuluttaja-asioista vastaavana ministerinä. Kansanedustajana Lambrecht oli vuosina 1998–2021.

Lambrecht on koulutukseltaan juristi. Hän on opiskellut Mannheimin yliopistossa ja Mainzin yliopistossa.

Lambrecht erosi Olaf Scholzin hallituksen puolustusministerin tehtävistä tammikuussa 2023. Taustalla olivat epäilyt ministerin kyvystä hoitaa Saksan armeijan uudistuksia ja maan aselahjoituksia Ukrainaan Venäjän sotiessa Ukrainassa.

## Lähteet
Katharina Schratt

**Katharina Schratt** (11. syyskuuta 1853 – 17. lokakuuta 1940) oli itävaltalainen näyttelijä. Hänet tunnettiin Itävalta-Unkarin hallitsijan Frans Joosef I:n pitkäaikaisena ystävättärenä ja luottohenkilönä.

Schratt syntyi keskiluokkaiseen perheeseen. Hän teki teatteridebyyttinsä 11-vuotiaana paikallisella näyttämöllä. Isän mielestä se oli skandaali ja hän lähetti tyttärensä luostarikouluun. Luostarikoulussa Schratt esiintyi koulukavereilleen ja koulun johtajatar kirjoitti Schrattin isälle, että ottaisi tämän pois koulusta.

Isän epäröinnin jälkeen Katharina Schratt sai luvan mennä Eduard Kirschnerin teatterikouluun Wienissä. Wienin näyttämöillä Schratt debytoi 17-vuotiaana. Vuonna 1873 hän esiintyi esimmäistä kertaa keisarille tämän valtaantulon 25-vuotisjuhlissa. Hänestä alkoi vähitellen tulla näyttämöiden suosikki ja hän teki pitkiä kierteita, joista yksi suuntautui New Yorkiin saakka. Avioliiton Schratt solmi vuonna 1879 unkarilaisen aristokraatin Miklós Kiss de Itteben kanssa. Pariskunnalle syntyi yksi poika. Vähitellen puolisot erkaantuivat toisistaan ja asuivat erillään ottamatta kuitenkaan eroa.

Vuonna 1884 Schratt oli Burg-teatterin näyttelijä. Keisari tuli puolisonsa Elisabetin kanssa katsomaan näytöstä. Keisari oli tuolloin 53-vuotiaas ja hänellä oli huonot välit puolisonsa kanssa.  Väitetään, että Elisabet rohkaisi Frans Joosefia tutustumaan Schrattiin ja aloittamaan tämän kanssa suhteen. Löydettyään Frans Joosefille ystävättären saattoi Elisabet elää erillään omaa elämäänsä.

Elisabetin kuoltua vuonna 1898 Frans Joosefin ja Katharina Schrattin suhde syveni. Heidän suhteensa, yksinvaltiaan ja kauppiaan tyttären, oli kaikilla aikakauden mittareilla erikoinen. Keisarin kirjeet kertovat suuresta kiintymyksestä ja kunnioituksesta. Schratt auttoi vähentämään hallitsijan tuntemaa yksinäisyyttä ja toi hoviin iloa ja lämpöä. Keisari maksoi Schrattin velat, lahjoitti tälle koruja ja palatsin. Pariskunnan välille tuli erimielisyyttä ja he eivät tavanneet vuosina 1900–1901. Riitojen sopimisen jälkeen pariskunta oli yhdessä keisarin vuonna 1916 tapahtuneeseen kuolemaan saakka. Heidän pitkä suhteensa oli täysin platoninen.

Schratt teki viimeiset roolinsa vuonna 1902. Hän tapasi Frans Joosefin viimeisen kerran 21. marraskuuta 1916, kaksi päivää ennen tämän kuolemaa. Uusi hallitsija Kaarle I kunnioitti Schrattia ja pyysi tämän vierailemaan surutalossa.

Keisarin kuoleman jälkeen Schratt näytteli vielä yhdessä elokuvassa, Der Ochsenkrieg, vuonna 1920. Hän asui loppuelämänsä keisarilta saadussa palatsissa. 1930-luvulla journalistit kiusasivat Scrattia toistuvasti pyytäen häntä julkaisemaan muistelmiaan. Hän totesi, että hänellä ei ole mitään kerrottavaa, sillä ei ole ollut mikään Madame de Pompadour. Viimeiset vuotensa Schratt oli uskonnollinen ja vieraili joka päivä Frans Joosefin ja Elisabetin haudoilla.

## Lähteet
Balaklija

**Balaklija** (; vuosina 1817–1891 *Novoserpuh’iv*) on kaupunki Harkovan alueella Ukrainassa. Se sijaitsee Donets-joen varrella, maanteitse (eurooppatie 40:n kautta) 94 kilometriä Harkovasta kaakkoon. Vuonna 2021 (2013) kaupungissa oli 26&nbsp;921 (51&nbsp;500) asukasta. Vuonna 2001 väkiluku oli 32&nbsp;408. Tuolloin asukkaista ukrainalaisia oli 72,6 prosenttia, venäläisiä 25,9 prosenttia, valkovenäläisiä 0,7 prosenttia ja muita 0,8 prosenttia.

Asutuksen perustivat vuonna 1663 Donetsin vastarannalta tulleet kasakat. Nimi on peräisin Donetsin Balaklija-sivuhaarasta, joka yhtyy Donetsiin paikkakunnalla. Donetsin varteen rakennettiin linnoitettu varustus. Vuosien saatossa paikkakunnasta muodostui yksi tärkeistä linnakkeista Venäjän keisarikuntaan kohdistuneita, etelästä Krimin suunnalta tulevia tataarien hyökkäyksiä vastaan. Vuosina 1817–1891 paikkakunnan nimenä oli *Novoserpuh’iv* (sinne sijoitetun Serpuh’ivin rykmentin mukaan). Vuonna 1886 asukkaita oli 3&nbsp;112. Vuonna 1923 Balaklijasta tuli piirikeskus. Kaupungiksi se nimettiin vuonna 1938.

Kaupunki oli ennen heinäkuun 2020 aluehallinnollista uudistusta Balaklijan piirin keskus. Uudistuksessa tämä piiri liitettiin osaksi aiemmasta laajennettua Izjumin piiriä.

Kaupungin läpi kulkee Harkovasta kaakkoon kohti Lymanin risteysasemaa johtava Ukrainan rautateiden rataosuus.

Balaklijassa on sijainnut suuri asevarikko. 23. maaliskuuta 2017 asevarikolla sattui hyvin mittavia räjähdyksiä. Yksi ihminen kuoli ja viisi loukkaantui. 20 000 ihmistä evakuoitiin räjähtävien ammusten ja niiden kappaleiden sinkouduttua satoja metrejä. Yli puolet asevarikkoon varastoiduista ammuksista tuhoutui. Tapahtuman alkusyystä ei ollut täyttä varmuutta. Vuonna 2015 alueella yritettiin sytyttää tulipalo droneiskun avulla, ja droneiskua pidettiin mahdollisena myös 2017. Tapahtumahetkellä Venäjän tukemat kapinallisjoukot ja Ukrainan asevoimat taistelivat noin 100 kilometrin päässä. Tältä varikolta toimitettiin ammuksia Ukrainan joukoille. Alkuvuodesta 2018 varikolla syttyi ruohikkopalo, jonka alkusyynä pidettiin tutkimuksien pohjalta dronehyökkäystä tai muuta tihutyötä.

Osana hyökkäyssotaansa Venäjä on kohdistanut kaupunkiin vihamielisyyksiä maaliskuussa 2022. Kaupunkia on pommitettu lisäksi esimerkiksi 10. huhtikuuta 2022.


File:Aerial photo of Balakliia 2.jpg|Osia Balaklijasta Donetsin varrella.
Balakliia Railway Station.jpg|Balaklijan rautatieasema.
BalakliiaClub.jpg|Kulttuuritalo.
Експозиція «Етнографія рідного краю».jpg|Kotiseutumuseon etnografista kokoelmaa.
Footbridge over the Balakliika River.jpg|Kävelysilta Balaklijajoen yli.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Syretsin metroasema

**Syrets** () on yksi Kiovan metron asemista. Se avattiin 14. lokakuuta 2004.

## Galleria

Kuva:Syrets metro station Kiev 2010 12.jpg|Lippuhalli
Kuva:Метро Сирець - panoramio.jpg|Aseman sisäänkäynti


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Volodymyr Dolhov

**Volodymyr Henrih’ovytš Dolhov** (, 11. toukokuuta 1960 Harkova, Ukrainan SNT – 10. tammikuuta 2022) oli ukrainalainen, kilpaurallaan Neuvostoliittoa edustanut uimari ja olympiamitalisti, joka menestyi etenkin selkäuinnissa.

Dolhov voitti 100 metrin selkäuinnissa olympiapronssia Moskovassa 1980. Hän sijoittui samoissa kisoissa 200 metrin selkäuinnissa yhdeksänneksi. Neuvostoliiton-mestaruuskilpailuista Dolhov voitti kolme kulta- ja kolme pronssimitalia. Elämänsä loppupuolella Dolhov työskenteli uintivalmentajana Yhdysvalloissa. Hän sairastui mahasyöpään ja kuoli 61-vuotiaana 10. tammikuuta 2022.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Vihajärvi (Puolanka)

**Vihajärvi** on matala, niemien pirstoma järvi Puolangassa Kainuun luoteisosassa. Sen pinta-ala on 3,7 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 62 kilometriä pohjoiseen.

## Maantiede
Vihajärvi käsittää eteläisen ja pohjoisen altaan, joita yhdistää Kuirisalmi ja erottaa Kuiriniemi. Vihajärven kylä sijaitsee Kuiriniemellä ja sen läheisyydessä. Vihajärven mutkittelevan rantaviivan pituus on 32&nbsp;203 metriä. Etäisyys järven itäkolkasta länsikolkkaan on 5,7 kilometriä. Vihajärven eteläosan niemiä ovat muun muassa Naulaniemi, Pahkaniemi ja Huutoniemi. Pohjoisosan rannat ovat suureksi osaksi niemien rantoja, etenkin Toppisniemi ja Kuikkaniemi määrittävät pohjoisosan muotoja.

Vain pari prosenttia Vihajärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvimmät alueet sijaitsevat järven eteläosassa. Pohjoisosan syvin kohta on noin kahdeksan metriä. Järven luoteisosan Luodeselkä on erittäin matala.

Vihajärven saarilukua ei ole ilmoitettu. Kartan perusteella saaria on yli kymmenen. Laajimmat saaret ovat eteläosan Pekansaari ja pohjoisosan Valtasaari. Vihajärven rannat ovat enimmäkseen metsä- ja suomaata. Pientaloja on suhteellisen paljon ja monet saarista on mökitetty. Kaakkoisen rannan Akanvaaran laki on noin sata metriä järven pintaa korkeammalla.

Vihajärveen virtaa Salmijoki etelästä Pohjainlammen (152,0 metriä mpy) kautta. Idästä virtaa Liejeenjoki Liejeenkankaan halki. Vihajärven luusua sijaitsee Luodeselän pohjoisrannalla, josta alkaa pohjoiseen virtaava, noin kaksi kilometriä pitkä Vihajoki, joka laskee Ristijärveen (149,9 metriä mpy).

Vihajärven vesitilavuus on 11&nbsp;066&nbsp;000 kuutiometriä.

Vihajärvi (60.053.1.003) kuuluu Vihajärven alueeseen (60.053), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kiiminkijoen vesistöalueella (60). Toinen jakovaihe on Puolankajärven valuma-alue (60.05). Vihajärvi on Vihajärven alueen laajin vakavesi. Sen ohella alueeseen kuuluu Pohjainlampi, Ahvenlampi, Vihalampi ja Kaivoslampi.

## Lähteet
Ihor Razoronov

**Ihor Anatolijovytš Razoronov** (, s. 25. maaliskuuta 1970 Krasnyi Lyman, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt painonnostaja, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari.

Razoronov saavutti 105 kilogramman painoluokassa olympiahopeaa Ateenassa 2004. Hän kilpaili kesäolympialaisissa myös Atlantassa 1996 ja Sydneyssä 2000 sijoittuen jälkimmäisissä neljänneksi. Razoronov jäi Pekingin kesäolympialaissa 2008 kiinni nandrolonin dopingkäytöstä, ja hänen Pekingin-tuloksensa mitätöitiin. MM-kilpailuista Razoronov saavutti yhteistuloksessa kaksi kulta- ja kaksi pronssimitalia (joukossa maailmanmestaruus Lahdesta 1998), ja EM-kilpailuista hän voitti yhden kullan ja yhden pronssin.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Vuorinen (Ruokolahti)

**Vuorinen** on pääosin pitkistä ja kapeista lahdista koostuva metsäjärvi Ruokolahden ja Rautjärven rajalla Etelä-Karjalassa. Sen pinta-ala on 89 hehtaaria. Etäisyys Imatralta on 26 kilometriä pohjoiskoilliseen.

## Maantiede
Vuorisen polveilevan rantaviivan pituus on 10&nbsp;918 metriä. Etäisyys järven eteläkolkasta pohjoiskolkkaan on 2,35 kilometriä. Vuorisen eteläosan muodostaa Vuorisenlahti ja Katitsalahti. Lahtia erottaa Haisniemi. Järven keskiosasta työntyy länteen noin 900 metriä pitkä Pitkälahti. Pohjoisessa on Kotilahti ja Lentamonlahti. Lähes kolmasosa Vuorisesta on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin kohta, 24 metriä, sijaitsee järven keskivaiheilla. Lisäksi järvessä on useita noin 20-metrisiä syvänteitä

Vuorisen saariluku on neljä. Yksi saarista on alle aarin laajuinen luoto. Ainoa nimetty saari on muutaman aarin laajuinen Kalliosaari Pitkälahden edustan matalikolla. Vuorisen rannat ovat metsämaata, rannoilla on pientaloja harvakseltaan.

Vuoriseen virtaa laskuojia ympäristön metsälammilta. Vuorinen laskee länsirannan Mustaniemen pohjoispuolelta Mutajokea länteen Vesamoon (104,4 metriä mpy), joka laskee Taineenjokea etelään Veikkolanjärveen (102,8 metriä mpy). Veikkolanjärvi sijaitsee Vuorisen lounaispuolella noin puolen kilometrin päässä Vuorisenlahden pohjukasta.

Vuorisen vesitilavuus on 6&nbsp;424&nbsp;000 kuutiometriä.

Vuorinen (04.197.1.007) kuuluu Myllyjoen-Taineenjoen valuma-alueeseen (04.197), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Vuoksen alue (04.19) ja ensimmäinen Suur-Saimaan alue (04.1). Vuorinen on kolmanneksi laajin Myllyjoen-Taineenjoen valuma-alueen 20:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajimmat ovat Ylinen ja Kaituri.

## Lähteet
Lena Adelsohn Liljeroth

**Lena Adelsohn Liljeroth** (s. 1955) on ruotsalainen toimittaja ja maltillisen kokoomuksen poliitikko. Hän toimi Ruotsin kulttuuri- ja urheiluministerinä vuosina 2006–2014 ja istui valtiopäivillä vuosina 2002–2014.
## Yksityiselämä
Adelsohn Liljeroth on ollut vuodesta 1981 naimisissa kokoomuspoliitikko Ulf Adelsohnin kanssa.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Lena Adelsohn Liljeroth'' Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla
Öllölänjärvi

**Öllölänjärvi** on kapea ja matala järvi Joensuun kaakkoisosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 2,4 neliökilometriä. Etäisyys Joensuun keskustasta on 57 kilometriä itäkaakkoon. Järven länsirannalla sijaitsee Öllölän kylä.

## Maantiede
Öllölänjärvi  koostuu suurelta osin kahdesta etelä–pohjoissuuntaisesta lahdesta, joita erottaa Öllölänniemi. Läntisen lahden pituus on noin kolme kilometriä ja itäisen noin kaksi kilometriä. Lahtia yhdistää Öllölänniemen eteläpuolinen järvenosa, jonka kohdalla järven leveys on noin 1,3 kilometriä. Järven eteläisimmät osat ovat Pärehöylänlahti ja Leveälahti, joka sijaitsee muusta järvestä hieman erillään. Vain kuusi hehtaaria Öllölänjärvestä on vähintään viisi metriä syvä. Syvin kohta, 12 metriä, sijaitsee järven itäosassa.

Öllölänjärven saariluku on viisi. Saaret ovat pieniä ja niillä ei ole karttanimiä. Niiden yhteenlaskettu pinta-ala on 11 aaria. Öllölänjärven rannat ovat pääosin metsä- ja suomaata. Rannoilla on jonkin verran pientaloja ja peltotilkkuja. Järven eteläosaa jakavalla koukkumaisella niemimaalla levittäytyy Kitasiensuo.

Öllölänjärveen laskee Onnenvirta kaakosta Korpijärveltä (130,7 metriä mpy). Öllölänjärvi laskee luoteiskulmastaan Myllykoskea luoteeseen Alajärveen (129,7 metriä mpy).

Öllölänjärven vesitilavuus on 4&nbsp;676&nbsp;000 kuutiometriä.

Öllölänjärvi (01.023.1.001) kuuluu Vekarusjoen keskiosan alueeseen (01.023), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Jänisjoen vesistöalueella (01). Toinen jakovaihe on Loitimon alue (01.02). Öllölänjärvi on laajin Vekarusjoen keskiosan alueen kuudesta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Seuraavaksi laajin on Pieni Lapinjärvi.

## Lähteet
Aiserey

**Aiserey** on kunta Ranskassa Côte-d’Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 21 kilometriä Dijonin kaupungista kaakkoon.

Kunta on tunnettu 1700-luvulla rakennetusta linnasta, jossa kuvanveistäjä Henri Bouchard vietti osan lapsuudestaan. Kuntaa halkova Burgundin kanava avattiin vuonna 1832, ja se lisäsi kunnan teollisuutta.

## Tunnettuja kuntalaisia
*Stéphane Tarnier (1828–1897), lääkäri
*Henri Bouchard (1875–1960), kuvanveistäjä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dallas Plantation

**Dallas Plantation** on kunta (*plantation*) Mainen osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kunta kuuluu Franklinin piirikuntaan. Sen väkiluku oli 304 vuonna 2020. Kunta sijaitsee osavaltion länsiosassa.

## Väestö
Vuonna 2020 Dallas Plantationissa asui 304 asukasta ja 133 kotitaloutta. Asukkaiden mediaani-ikä oli 57,8 vuotta ja kotitalouksien mediaanitulot olivat 56&nbsp;339 dollaria. 4,0&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 2,0&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Naisten Ykkösen kausi 2022

**Naisten Ykkösen kausi 2022** oli jalkapallon Naisten Ykkösen 39. kausi. Sarjan voitti Turun Palloseura, joka nousi Kansalliseen Liigaan kaudeksi 2023. Naisten Kakkoseen putosivat FC Sport ja Vantaan Jalkapalloseura.

## Sarjamuoto
Kaudella 2022 Naisten Ykkösessä pelattiin 10 joukkueen kaksinkertainen runkosarja, jonka neljä parasta jatkoivat kaksinkertaisessa yläloppusarjassa ja kuusi huonointa yksinkertaisessa alemmassa jatkosarjassa. Runkosarjan ottelut laskettiin mukaan jatkosarjoihin. Yläloppusarjan voittaja nousi Kansalliseen Liigaan kaudeksi 2023 ja toiseksi sijoittunut karsi liigapaikasta Kansallisen Liigan Haastajasarjan toiseksi viimeiseksi sijoittuneen kanssa. Alemman jatkosarjan viidenneksi ja kuudenneksi sijoittuneet putosivat Naisten Kakkoseen kaudeksi 2023.

Koska Rovaniemen Palloseuralle ei myönnetty lisenssiä Naisten Ykköseen kaudelle 2022, joten käynnistyi täydennysmenettely. Täydennysmenettelyn kautta EBK sai paikan Naisten Ykköseen. Alun perin EBK oli täydennysmenettelyssä toisella sijalla, mutta ensimmäisellä sijalla ollut FC Sport sai paikan jo aiemmin, kun Tikkurilan Palloseura luopui paikastaan Kansallisessa Liigassa ja Nurmijärven Jalkapalloseura sai paikan Kansalliseen Liigaan.

## Joukkueet

## Sarjataulukot
### Runkosarja

### Ylempi jatkosarja

### Alempi jatkosarja

 

## Liigakarsinta

ONS säilytti paikkansa Kansallisessa Liigassa yhteismaalein 6-2.

## Lähteet
Sodankylän linja-autoasema

**Sodankylän linja-autoasema** on linja-autoasema Sodankylässä.

Sodankylän linja-autoasema muodostaa yhdessä Kemin ja Rovaniemen linja-autoasemien kanssa valtakunnallisesti merkittävän rakennetun kulttuuriympäristön ”Lapin keskuspaikkojen linja-autoasemat”. Sodankylän kirkonkylän osayleiskaava-alueen rakennusinventointi kuvaa linja-autoasemaa ”keskustan arkkitehtoniseksi kohokohdaksi”, joka ”edustaa uudistunutta tila- ja arkkitehtuuriajattelua”. Sodankylän linja-autoaseman merkitys osana Sodankylän taajamakuvaa on keskeinen.

Lapin keskuspaikkojen linja-autoasemat jälleenrakennettiin Lapin sodan jälkeen. Vuonna 1946 paikkakunnille avattiin parakkiasemat ja vuonna 1949 väliaikaiset linja-autoasemat. Rakennukset ajanmukaistettiin vuosina 1959–1964. Asemat ovat yhä toiminnallisesti ja taajamakuvallisesti keskeisiä rakennuksia. Linja-autoaseman rakennus on vuodelta 1962 ja sen ovat suunnitelleet arkkitehdit Kaarlo Leppänen, Niilo Pulkka ja Pekka Rajala, kuten Rovaniemenkin linja-autoaseman. Linja-autoaseman rakennutti kiinteistöyhtiö, jossa oli osakkaina kunta ja Matkahuolto. Sodankylän Linja-autoasemakiinteistö Oy perustettiin vuonna 1961 ja se on yhä toiminnassa.

## Lähteet
Suolijärvi (järvi Puolangalla)

**Suolijärvi** on matala, suojeltujen saarten täplittämä järvi Puolangalla Kainuun luoteisosassa. Sen pinta-ala on 11 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 100 kilometriä pohjoiseen.

## Maantiede
Suolijärven pituus lounaasta koilliseen on noin viisi kilometriä. Länsiranta jakautuu Pajulahteen, Pahkalahteen ja Pirttilahteen, joita erottavat toisistaan kapeat niemet. Etelärannalla on Juurikkalahti ja Porttilahti. Koillisrannalla on Koiraperä, pohjoisrannan lahdista laajimmat ovat Vuorilahti ja Pärnälahti. Suolijärvi on lähes kauttaaltaan korkeintaan kuusi metriä syvä. Järven itäosassa sijaitsee 12 metrin syvänne.

Suolijärven useista saarista laajin on keskellä järveä sijaitseva noin kuusihehtaarinen Lamposaari. Muita laajoja saaria ovat Halmesaari pohjoisessa sekä Vasikkasaari ja Joensuunsaari Lamposaaren eteläpuolella. Suolijärven kylä sijaitsee järven luoteisrannalla. Myös länsi- ja lounaisrannalla on kulttuurimaisemaa. Muut rannat ovat metsäisempiä.

Suolijärveen laskee Näljänkäjoki kaakosta. Järven pohjoispuolisen suon halki virtaa Luhtajoki. Lisäksi järveen virtaa useita vähäisiä suo-ojia. Suolijärvi kääntyy alavirtaan Suolijärven kylän kohdalla, josta laskee Suolikoski pohjoiseen Tenämäjärveen, jonka korkeustaso on noin kaksi metriä Suolijärveä alempi.

Suolijärven vesitilavuus on 21&nbsp;833&nbsp;000 kuutiometriä.

Suolijärvi (61.722.1.001) kuuluu Suolijärven alueeseen (61.722), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Iijoen vesistössä (61). Toinen jakovaihe on Korpijoen keskiosan alue (61.72) ja ensimmäinen on Korpijoen valuma-alue (61.7). Suolijärvi on Suolijärven alueen laajin vakavesi. Alueeseen kuuluu 13 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista toiseksi laajin on noin Heinäjärvi.

## Lähteet
Fabe

**Fabe** aiemmin **Le Fvbelos** (oikealta nimeltään **Farbod Karimi**, s. 20. syyskuuta 2001 Tampere) on suomalais-iranilainen muusikko. Hän nousi julkisuuteen lokakuussa 2018 julkaistuaan kappaleen *Kauas*, jota on kuunneltu jo yli 5 miljoonaa kertaa suoratoistopalvelu Spotifyssa.

## Elämä ja ura

Faben ura alkoi vuonna 2016, kun hän alkoi räppäämään kavereidensa kanssa huvin vuoksi. Fabe kertoo kuitenkin viihtyneensä jo pienenä mikrofoni kädessään, oli kyse sitten kuorossa laulamisesta tai sukulaisille esiintyminen. Fabe on ollut Sony Musicin jäsen vuodesta 2021 lähtien. Fabe tunnetaan herkistä R'n'B tulkinnoistaan. 

Fabe on yhdistetty espoolaiseen L-City-katujengiin. Jengiin yhdistetyt räppärit Yutu Brown, Fabe ja Nuteh Jonez julkaisivat keväällä 2021 ”disstrackin” eli pilkkaavan kappaleen nimeltään P-Block Disstrack, joka oli kohdistettu  räppäreihin Cavallini ja Blacflaco. Fabe joutui Milan Jaffin Kurdish Mafian pahoinpitelemäksi syksyllä 2021, kun vihollisjengiläiset etsivät L-Cityn keulakuvana pidettyä Yutu Brownia. Pahoinpitely kuvattiin ja jaettiin sosiaaliseen mediaan.

Tammikuussa 2024 Fabe joutui somekohun keskelle lähettämistään naisvihamielisistä yksityisviesteistä. Somekohu sai alkunsa siitä, kun Faben kahdelle naiselle lähettämät viestit levisivät kuvakaappauksina Instagramissa. Fabe pyysi tapahtumia myöhemmin anteeksi.

## Diskografia

### Albumit

* ”Ongelmalapsi” (2022)

### EP:t

* ”Fabe EP” (2020)

### Singlet

* ”Hulluks” (2018)
* ”Kauas” (2018)
* ”SICKBOY” (mukana MELO, 2019)
* ”Älä Sano” (mukana SHRTY, 2019)
* ”Vapaana” (2019)
* ”Mielenrauha” (2020)
* ”Bussdown” (mukana Cavallini, 2020)
* ”Baby Girl” (mukana Cledos, 2020)
* ”Elokuu” (2021)
* ”Vainoharhainen” (2021)
* ”Tähti” (2022)
* ”WYD” (2022)
* ”Koko Yö” (mukana JVG, 2022)
* ”Kultainen keskitie” (2023)
* ”Lojaali” (mukana Mikael Gabriel, 2023)
* ”Melodia” (2023)
* ”Bye Bye” (2023)
* ”Tequila” (2023)

### Vierailijana

* GoodJobLarry: Väärin (mukana Fabe, 2019)
* Sliki & Hamuelos: Hot Mama (mukana Fabe, 2020)
* SHRTY: System (mukana william,Fabe, 2021)
* william: IDGAF (mukana Fabe, 2021)
* Sexmane: Fiilis (mukana Fabe,YB026, 2021)
* Cledos: Mis oot ollu (mukana Fabe, 2022)
* DAVI: Kato mua nyt (mukana Cledos, Fabe, 2022)
* Infernal: From Paris to Berlin (mukana T Swoop, Fabe ja Branco, 2022)
* MD$: Vihatuin (mukana Fabe, Reino Nordin, Mikael Gabriel, 2022)
* Pihlaja: Heaven (mukana Fabe, 2022)
* Kerza: Sori mama (mukana Fabe, 2022)
* Gabri: Enää meit (mukana Fabe, 2023)
* DJ Euro: YALLA (mukana Fabe, 2023)
* VJ: MMM (mukana Fabe, 2023)
* william: Jos mul on tylsää (mukana Fabe, 2023)

## Lähteet
Gunnar Aspelin (filosofi)

**Gunnar Aspelin** (23. syyskuuta 1898 Södra Mellby, Kristianstadin lääni, Ruotsi  – 29. elokuuta 1977, Lund) oli ruotsalainen filosofi.

## Elämäkerta
Aspelin oli taiteilija Karl Aspelinin (1857–1932) ja Ellen Berghin poika. Vuonna 1923 hän meni naimisiin lääkäri Frithiof Schersténin ja Ida Schröderin tyttären, Dagmar Schersténin kanssa. Gunnar Aspelin oli viiden lapsen isä. Hänen lapsiaan olivat Herbert Aspelin, vertailevan kirjallisuuden tutkija Kurt Aspelin, hovioikeuden asianajaja Erland Aspelin, opettaja Marianne Aspelin ja taiteilija Gert Aspelin. Aspelinin puolisoineen on haudattu Södra Mellbyn hautausmaalle.

## Työ
Gunnar Aspelin väitteli Lundin yliopistossa vuonna 1925 väitöskirjallaan *Hegels praktiska filosofi under åren 1800–1803* (*Hegelin käytännöllinen filosofia vuosina 1800–1803*), ja samana vuonna hänestä tuli käytännöllisen filosofian dosentti. Väitöskirjassaan ja myöhemmissä teoksissaan hän tukeutuu marxilaiseen historiankäsitykseen, tosin jossain määrin erilaisella metodologisella vaikutuksella. Aspelin oli samaa mieltä marxilaisuuden kanssa siitä, että historiallisten tapahtumien ymmärtämisessä on otettava huomioon yhteiskunnalliset olosuhteet, missä ne tapahtuivat. Toisaalta yleiset lainalaisuudet eivät selitä kaikkia historian tapahtumia, vaan myös toimijoiden yksilöllisyys vaikuttaa tapahtumien kulkuun.

Vuonna 1936 Aspelin nimitettiin professoriksi Göteborgin korkeakouluun, jossa hän työskenteli vuosina 1936–1949. Vuonna 1949 hänestä tuli teoreettisen filosofian professori Lundin yliopistoon, jossa hän työskenteli vuosina 1949–1964. Vuonna 1953 hän perusti *Hans Larsson seuran* (*Hans Larsson Samfundet*), ja hänestä tuli sen ensimmäinen puheenjohtaja. Hän oli Hans Larssonin hyvä ystävä ja kollega. Seuran kirjasarjassa *Insikt och handling* (*Oivallus ja toiminta*) hän julkaisi kannanottoja muun muassa Hans Larssonin kiistakirjoituksista Axel Hägerströmiä vastaan. Vuonna 1968 hän julkaisi muistelmansa *Lek och allvar (Leikkiä ja vakavuutta)*.

Toistuvana teemana Aspelinin tutkimuksissa on yksilön ja kollektiivin välinen suhde. Filosofit, joihin hän pääasiassa keskittyi, olivat Hans Larsson, John Locke, Karl Marx, Hegel, Bertrand Russell, Ralph Cudworth ja Hugo Münsterberg. Elämänsä viimeisinä vuosina Aspelin kiinnostui yhä enemmän keskiajan aatteista ja harjoitti aatehistorian ja sosiologian tutkimusta. Vuonna 1958 hän julkaisi teoksen *Tankens vägar* (*Ajatuksen tiet*), joka on kuvaus Euroopan filosofian historiasta.

## Perintö
Ylioppilaslehti *Lundagård* perustettiin Aspelinin johdolla, ja hänestä tuli lehden ensimmäinen päätoimittaja.

Hänen oppilaidensa joukossa on Sven-Eric Liedman.

## Suomennetut teokset
*  
## Lähteet
Pohjolan rengastie

**Pohjolan rengastie** on kesällä 2021 avattu rengasreitti Pohjois-Pohjanmaalla. Sen tavoiteena on tuoda esiin Perämeren ja Pohjois-Pohjanmaan luonnon monimuotoisuutta. Reitillä on muun muassa 9 matkailualuetta, 16 suurjokea, Suomen keskipiste ja Suomen eteläisin tunturialue. Reitin pituus on noin 850 kilometriä. Reitin avajaiset pidettiin kesäkuussa 2021 Nallikarissa.

## Reitti
Pohjolan rengastien reitti kulkee jokien, metsien ja tuntureiden läpi Oulusta Raahen kautta Kalajoelle ja sieltä Syötteen kautta Ouluun. Reitti on suunniteltu niin, että sen voi kulkea osissa tai kokonaan autolla, pyörällä tai patikoiden. Alueella on myös jonkin verran julkista liikennettä ja lukuisia matkailuyrityksiä.
## Kohteita reitillä

* Oulu
* Syöte
* Rokua Geopark
* Kalajoki
* Raahe
* Liminka
* Kempele
* Ii
* Hailuoto

## Katso myös

* Saariston rengastie
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Pohjolan rengastie.fi
* Poh­jo­lan ren­gas­tiel­lä odottaa kesän paras road trip Kaleva.fi
Erna Kentala

**Erna Kentala** (s. 12. heinäkuuta 1963) on suomalainen entinen pesäpalloilija. Kentala edusti urallaan Pesäpallon SM-sarjassa ja Superpesiksessä Helsingin Roihua ja Viinijärven Urheilijoita. Hän saavutti yhden SM-kullan kaudella 1990, kuusi SM-hopeaa kaudella 1982, kaudella 1985, kaudella 1986, kaudella 1988, kaudella 1989 ja kaudella 1991 ja yhden SM-pronssin kaudella 1992. Kaudella 1992 Kentala oli myös Superpesiksen etenijäkuningatar 62:lla tuodulla juoksulla. Hän pelasi neljä Itä-Länsi-ottelua vuosina 1987, 1989 ja 1991 ja 1992 ja kaksi Liitto-Lehdistö-ottelua vuosina 1987 ja 1991. Kentala pelasi Pesäpallon SM-sarjassa ja Superpesiksessä 223 runkosarjan ottelua. Näissä hän löi 13 kunnaria ja 149 tavallista juoksua, toi 406 juoksua ja keräsi 1 119 kärkilyöntipistettä.

Kentala on koulutukseltaan korva-, nenä- ja kurkkutautien erikoislääkäri ja hän toimii HUS:n Pää- ja kaulakeskuksen toimialajohtajana. Kentala on väitellyt vuonna 1996 aiheesta *Huimauksen asiantuntijaohjelma.*

## Lähteet
Jung Chan-sung

**Jung Chan-sung** (; s. 17. maaliskuuta 1987) on eteläkorealainen entinen höyhensarjan vapaaottelija ja potkunyrkkeilijä. Hän otteli kahdesti UFC:n höyhensarjan mestaruudesta, ensin José Aldoa ja toisella kertaa Alexander Volkanovskia vastaan, mutta hävisi molemmilla kerroilla. Ennen UFC:tä Jung voitti muun muassa Pancrasen Korean kevytsarjan turnauksen. Hän ilmoitti lopettavansa kilpailemisen 26. elokuuta 2023 hävittyään Max Hollowayta vastaan.

## Saavutukset
;Pancrase
*Korean kevytsarjan turnauksen mestaruus (kerran)

;KoreaFC
*Höyhensarjan turnauksen mestaruus (kerran)

;UFC
*Illan luovutus (kahdesti, vs. Leonard Garcia, Dustin Poirier)
*Illan tyrmäys (kerran, vs. Mark Hominick)
*Illan kamppailu (kahdesti, vs. Dustin Poirier, Yair Rodríguez)
*Illan suoritus (kolmesti, vs. Dennis Bermudez, Renato Moicano, Frankie Edgar)
*Ensimmäinen ottelija UFC:ssä, joka on voittanut twisterlukolla.

## Muualla
Jung on pelattavana hahmona vapaaottelupeleissä *[[EA Sports UFC]]* (2014), *[[EA Sports UFC 2]]* (2016), *[[EA Sports UFC 3]]* (2018) ja *[[EA Sports UFC 4]]* (2020).

## Lähteet
Rauman linja-autoasema

**Rauman linja-autoasema** oli Raumalla vuosina 1963–2019 toiminut linja-autoasema.

## Historia
Rauman linja-autoasema oli aiemmin sijainnut Savilan aukiolla, josta se siirrettiin 1950-luvun alussa silloisen Rantakadun huoltoaseman yhteyteen. Uusikin paikka kävi ahtaaksi ja kaupunki alkoi valmistella uutta asemaa vuonna 1956. Se päätettiin rakentaa Tehtaankadun, Tarvonsaarenpuiston ja Koillisväylän väliselle pallokentälle. Rakennuksen omistajaksi tuli Rauman Linja-autoasemakiinteistö Oy, jolle Rauman kaupunginvaltuusto vuonna 1962 vuokrasi alueen 50 vuodeksi. Linja-autoaseman osoitteeksi tuli Tehtaankatu 5.

Linja-autoaseman suunnitelmat tilattiin arkkitehti Yrjö Mykkäseltä. Hän oli suunnitellut vuosikymmenen vaihteessa myös Forssan ja Kokkolan linja-autoasemat. Rauman linja-autoasema valmistui syksyllä 1963. Rakennuksen runko oli betonia ja sen katto oli tasakatto. Se edusti 1960-luvun modernismia. Sen tiilet oli muurattu kahitiilestä ja siinä oli sekä suuria lasisia ikkunapintoja että umpinaisia seinäpintoja, joita oli jäsennelty paikoitellen nauhaikkunoilla. Rakennuksen sisätiloissa oli odotusaula, jonka ympärillä oli ravintolatiloja, liiketiloja ja Matkahuolto. Rakennuksen kellarissa oli huolto-, väestönsuojelu- ja teknisiä tiloja. Rakennuksen toisessa kerroksessa oli kaksi asuntoa, joista pienempi yhdistettiin 1980-luvulla toimistohuoneen kanssa ateljeeksi.

Satakunnan Museon vuonna 2011 tekemässä rakennusinventoinnissa rakennusta kuvattiin, että se ”edustaa monessa suhteessa aikansa laadukkainta asema-arkkitehtuuria” ja että se on säilyttänyt joitain pieniä muutoksia lukuun ottamatta alkuperäisasunsa, mutta että ”arvokkain sisätila, keskeinen odotusaula, on kuitenkin säilyttänyt erittäin hyvin alkuperäispiirteensä”.

Linja-autoasema purettiin vuonna 2019 ja sen toiminta siirtyi tilapäisesti Harmaidenveljesten pysäköintialueelle.

## Lähteet
K-300P Bastion-P

**K-300P Bastion-P** () on venäläinen rannikkopuolustusjärjestelmä, joka käyttää 3M55/Yakhont meritorjuntaohjusta. Järjestelmä on tarkoitettu aluevesien hallintaan.

Bastion-P on otettu käyttöön vuonna 2010. Bastion-S (K-300S) on kehityksen alla.

Aiempi Bal-järjestelmä käyttää Kh-35-ohjusta.

## Lähteet