open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Maticoöljy

**Maticoöljy** () on maticopippurin lehdistä tislattua eteeristä öljyä, jota on käytetty lääkintään. Tämä kellertävä, paksu öljy sisältää asaronialkaloidia.

Maticoksi (*folium matico*) kutsutaan tiiviiksi pakaksi puristettuja maticopippurin lehtiä. Lääkinnässä niitä on käytetty verenvuodon ehkäisemiseen. Maticolehdet saattavat kasvaa 20 senttimetrin pituisiksi ja pitkulaisen munamaisen muotoisiksi. Nämä sahalaitaiset lehdet kuivataan ja hienonnetaan, jolloin niistä leviää pistävää, mausteen kaltaista tuoksua. Sellaisenaan niitä on käytetty keuhkovioittumien, ruoansulatushäiriöiden ja virtsatiehyetautien hoitoon sekä maticoöljyn ja maticosiirapin valmistamiseen. Maticosiirappia on käytetty ruoansulatushäiriöiden lääkintään. Sitä valmistettaessa lehtiä keitetään vedessä ja valmistetaan seos, jossa tätä keitettä on seitsemän osaa ja sokeria yhdeksän osaa.

## Lähteet
Quick Mail Transfer Protocol

**Quick Mail Transfer Protocol** (QMTP) on professori Daniel J. Bernsteinin kehittämä prototokolla sähköpostin välittämiseen korvaamaan SMTP.
Se liittyy Bernsteinin qmail-sähköpostinvälitysohjelmaan, joka lienee ainoa ohjelma, joka kyseistä protokollaa tukee.

## Lähteet
Bob Marley: One Love

***Bob Marley: One Love*** on vuonna 2024 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen musikaalielokuva, joka perustuu jamaikalaisen muusikon Bob Marleyn elämään. Elokuvan ohjasi Reinaldo Marcus Green, ja sen pääroolissa näyttelee Kingsley Ben-Adir.

## Rooleissa

## Vastaanotto

*[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* elokuvakriitikko Leena Virtanen antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä. Hän kuvaili elokuvan tarinaa "rutiinimaiseksi" ja Ben-Adirin roolisuoritusta "varovaiseksi ja sävyttömäksi". *[[Demokraatti (lehti)|Demokraatin]]* kriitikko Jukka Sammalisto antoi kaksi tähteä viidestä ja sanoi elokuvan olevan "tavallinen elämäkertalöysäily". *[[Episodi (lehti)|Episodin]]* kriitikko Hannu Liekso antoi myös kaksi tähteä viidestä ja totesi elokuvan olevan "uskomattoman tylsä ja puiseva sikermä Bob Marleyn vaiheita, jotka eivät lopulta kosketa juuri lainkaan." Rotten Tomatoes -sivusto on kirjannut yhteensä 140 elokuva-arvostelua, joista 43 prosenttia on myönteisiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Virallinen sivusto
Spartak (Donetskin alue)

**Spartak** () on kylä Donetskin alueen Donetskin piirissä Ukrainassa. Se sijaitsee kilometri Donetskin lentokentän pohjoispuolella, noin 20 kilometriä Donetskin keskustasta pohjoisluoteeseen.

Kylä perustettiin 1922. Sinne perustettiin 1930 Spartak-kolhoosi. 1970-luvulle tullessa kylässä oli sovhoosiksi muutetun tilan päärakennus, lastentarha, koulu 8. luokkaan asti, kerhorakennus, kirjasto, kauppa ja ruokala.

Vuodesta 1986 2000-luvulle kylästä kulki raitiotie Avdijivkaan.

Maaliskuussa 2015 kylä oli Venäjän tukemien separatistisotilaiden miehittämä, Ukrainan laillisen hallinnon ulkopuolista aluetta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
François-Joseph Fétis

**François-Joseph Fétis** (25. maaliskuuta 1784 Mons – 26. maaliskuuta 1871 Bryssel) oli belgialainen musiikkitieteilijä, urkuri ja säveltäjä.

Fétis aloitti lapsena viulun-, pianon- ja urkujensoiton. Hän pääsi Pariisin konservatorioon vuonna 1800. Hän siirtyi Wieniin jatkamaan opintojaan vuonna 1803 ja meni naimisiin vuonna 1806. Fétis sai nimityksen professoriksi Pariisin konservatorioon vuonna 1821. Hän julkaisi vuonna 1825 tutkielman *Traité du contrepoint et de la fugue*. Erityinen merkitys jälkipolville on ollut Fétisin kahdeksanosaisella julkaisulla *Biographie universelle des musiciens* (1835–1844). Fétis perusti *[[Revue et gazette musicale de Paris]]* -lehden. Hänestä tuli Pariisin konservatorion kirjastonhoitaja vuonna 1827. Hän aloitti vanhan musiikin luentokonserttisarjan vuonna 1832.

Fétis nimitettiin Leopold I:n hovin musiikkijohtajaksi ja Brysselin kuninkaallisen konservatorion johtajaksi vuonna 1833. Vuonna 1845 hän sai nimityksen Belgian kuninkaallisen akatemian jäseneksi. Fétisin kuoleman jälkeen hänen huomattava kirjastonsa luovutettiin Belgian kuninkaalliselle kirjastolle. Fétis sävelsi oopperoita, kirkko- ja kamarimusiikkia sekä orkesteri- ja pianoteoksia. Hänet kuitenkin tunnetaan nimenomaan kirjoituksistaan.

## Lähteet
Valheella on lyhyet jäljet

**Valheella on lyhyet jäljet** (*Synden har lång svans*) on norjalais-ruotsalaisen kirjailijan Margit Sandemon kirjoittama historiallinen romaani ja romaanisarjan *[[Jääkansan tarina]]* 27. osa. Teos on ilmestynyt 1986, ja sen on julkaissut suomeksi Marja Mahlamäen suomentamana Kirjaviihde 1997.
William Horsley

**William Horsley** (15. marraskuuta 1774 Lontoo – 12. kesäkuuta 1858 Kensington, Lontoo) oli englantilainen säveltäjä ja urkuri.

Horsley aloitti vuonna 1790 musiikin opiskelun Theodore Smithin johdolla. Vuonna 1794 hän aloitti työskentelyn urkurina Ely Chapelissa Holbornissa. Vuonna 1797 Horsley hyväksyttiin Royal Society of Musiciansin jäseneksi. Hän siirtyi vuonna 1798 Ely Chapelista John Wall Callcottin avustavaksi urkuriksi Asylum for Female Orphansiin. Hän perusti Callcottin kanssa samana vuonna Concentores Sodales -musiikkiseuran, joka pysyi toiminnassa vuoteen 1847 saakka. Horsley seurasi Callcottia tämän virassa urkurina vuonna 1802. Hän meni naimisiin Callcottin vanhimman tyttären kanssa. Horsley työskenteli vuosina 1812–1837 Belgrave Chapelin urkurina Halkin Streetillä. Vuonna 1838 hän siirtyi Charter Housen urkuriksi.

Horsley julkaisi vuosina 1801–1807 viisi laulukirjaa. Hänen lauluihinsa kuuluvat "By Celia's arbour", "O nightingale" ja "Now the storm begins to lower". Horsleyn tuotantoon kuuluu myös soitinsävellyksiä, kuten kolme sinfoniaa. Horsley kuoli kotonaan Kensingtonissa ja tuli haudatuksi Kensal Green Cemeteryyn. Myös hänen poikansa Charles Edward Horsley oli säveltäjä. Toinen poika, John Callcott Horsley loi uran taidemaalarina.

## Lähteet
Vasaravero

**Vasaravero** oli Ruotsissa ja Suomessa käytössä ollut raudan jalostukseen kohdistunut vero, jota maksoivat kankirautapajat eli vasaralaitokset. Vasaraveroa kerättiin jo Kustaa Vaasan hallitsijakaudella uuden ajan alkupuolella ja se laskettiin ahjojen mukaan. Vuonna 1683 se kohdistettiin myös rälssivasaralaitoksiin ja 1695 sen suuruudeksi määrättiin yksi prosentti vuosituotannosta. Vasaravero korotettiin kaksinkertaiseksi uusien ahjojen osalta 1803. Ruotsissa vasaravero lakkautettiin 1860 ja Suomessa 1870 vuonna 1868 annetun asetuksen nojalla.

Entisaikaan vasarapajoiksi kutsuttiin sellaisia takomoita, joiden vasarat kävivät vesivoimalla.

## Lähteet
Michel Brault

**Michel Brault** (25. kesäkuuta 1928 Montreal – 21. syyskuuta 2013) oli kanadanranskalainen elokuvaaja, elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja elokuvatuottaja. Hän edusti pelkistettyä ja dokumentaarista, kevyellä kalustolla toteutettua *direct cinema* -tyylisuuntaa ja oli keskeisiä tekijöitä National Film Board of Canadan ranskankielisellä osastolla. Hän on ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa kanadalainen, joka on voittanut Cannesissa parhaan ohjaajan palkinnon.

## Filmografiaa
*Ranskalainen päiväkirja (*Chronique d'un été*, 1961, yksi kuvaajista)
**Regard sur la folie* (1961, toinen kuvaajista)
**Pour la suite du monde* (1963, yksi ohjaajista)
**À tout prendre* (1964, yksi kuvaajista)
*Määräykset ovat määräyksiä (*Les Ordres*, 1974, ohjaus, käsikirjoitus, kuvaus)
*Ei armoa (*No Mercy*, 1986, kuvaus)
*Paperihäät (*Les Noces de papier*, 1989, ohjaus)
*Montrealin tarinoita (*Montréal vu par...*, 1991, yksi ohjaajista)
**Mon amie Max* (1994, ohjaus)

## Lähteet
Maria Ryymin

**Maria Ryymin**, o.s. *Misukka* (12. huhtikuuta 1864 Suistamo – 14. tammikuuta 1939 Suistamo) oli suomalainen Laatokan Karjalassa Suistamolla asunut itkuvirsien ja runolaulujen esittäjä.

Suistamon Sarankylässä syntynyt Maria Ryymin oppi itkuvirret, runolaulut ja loitsut äidiltään. Hän esitti itkuvirsiään sekä kotiseudullaan että laulujuhlilla muualla Suomessa. Ryymin esiintyi myös Yleisradiossa.

Ryymin oli kolmesti avioliitossa. Ensimmäinen puoliso oli Jaakko Talus Ahvenlammelta, toinen puoliso oli Ivan Misukka Suursarasta ja kolmas vuodesta 1921 Dimitri Ryymin Ahvenlammelta.

Maria Ryymin kuoli 74-vuotiaana keuhkokuumeeseen Suistamon Alatun kylän Ahvenlammella. Hänet on haudattu Suistamolla Suistamon hautausmaalle.

## Lähteet
Aapo Vesikko

**Aapo Vesikko** (25. syyskuuta 1872 Kupanitsan Vesikkolan kylä – 1935) oli inkerinsuomalainen opettaja ja toimittaja.

Vesikko syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän kävi Kupanitsan kansakoulun ja Kolppanan seminaarin, josta hän valmistui vuonna 1892 opettajaksi ja kanttori-urkuriksi. Vesikko työskenteli opettajana eri puolilla Inkeriä, *[[Inkeri (lehti)|Uuden Inkerin]]* aputoimittajana vuosina 1905–1906 sekä *[[Neva (lehti)|Nevan]]* toimitussihteerinä vuosina 1908–1910 ja toimittajana vuodesta 1912. Hän toimitti myös *Kansalais-kalenteria Inkerinmaalla ja Pietarissa* ja kirjoitti suuren määrän pakinoita nimimerkillä Kuoman Kaima. 

Vesikko toimitti vuonna 1919 Narvassa lyhytikäisiksi jääneitä *[[Narvan Sanomat|Narvan Sanomia]]* ja vuodesta 1920 *[[Karjalan Aamulehti|Karjalan Aamulehteä]]* Viipurissa. Hän matkusti vuonna 1925 perheensä luokse Inkeriin, jossa hän toimi kotikylänsä osuuskassan tarkastuslautakunnan jäsenenä. Vesikko tuomittiin vuonna 1929 kahdeksan vuoden vankeuteen. Hän palasi vuonna 1933 vaikeasti sairaana Solovetskin vankileiriltä Leningradiin ja kuoli kahden vuoden kuluttua.

## Lähteet
François Rebel

**François Rebel** (9. kesäkuuta 1701 – 7. marraskuuta 1775) oli ranskalainen säveltäjä ja viulisti.

Rebel pääsi vuonna 1714 viulistiksi Académie royale de musiquen orkesteriin. Myöhemmin hän seurasi isäänsä Jean-Féry Rebeliä soittajana Les Vingt-quatre Violons du Roi -kokoonpanossa. Rebel teki kollegansa François Francoeurin kanssa yhteistyötä oopperassa *Pirame et Thisbé* (1726), jota seurasi seitsemäntoista muuta yhteistyössä laadittua näyttämöteosta. Rebel toimi Concert Spirituel -konserttisarjan johtajana vuonna 1742 ja yhtenä Académie royale de musiquen johtajista vuosina 1757–1767.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Laila Andersson-Palme

**Laila Andersson-Palme** (s. 30. maaliskuuta 1941 Lösen, Karlskronan kunta) on ruotsalainen oopperalaulaja, joka on äänialaltaan sopraano.

Andersson-Palme opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakouluussa. Hänen opettajiensa joukossa olivat Sylvia Mang-Borenberg ja Hjördis Schymberg. Andersson-Palme oli kiinnitettynä Ruotsin kuninkaalliseen oopperaan vuosina 1964–1996. Hän teki debyyttinsä siellä Susannan roolissa oopperassa *[[Figaron häät]]*. Andersson-Palme on tehnyt vierailevia esiintymisiä monissa Euroopan maissa ja muun muassa Metropolitan-oopperassa.

Andersson-Palme loi rooleja oopperoissa *Herr von Hancken* (Karl-Birger Blomdahl, 1965), *Tronkrärna* (Gunnar Bucht, 1966) ja *Gränskibbutzen* (Maurice Karkoff, 1975). Hän tulkitsi Alban Bergin *[[Lulu]]n* nimiroolin oopperan Ruotsin-ensiesityksessä. Andersson-Palme on tulkinnut rooleja myös muiden muassa Giacomo Puccinin, Richard Straussin, Giuseppe Verdin ja Richard Wagnerin teosten esityksissä. Andersson-Palme sai hovsångerskan arvonimen vuonna 1985, ja hänelle myönnettiin Litteris et Artibus -mitali vuonna 1992.

Andersson-Palmen puoliso oli näyttelijä Ulf Palme. Andersson-Palme julkaisi muistelmateoksen *När mörkret söker ljuset: ett operaliv i dur och moll*.

## Lähteet
Vítkov

**Vítkov** on kukkula Tšekin pääkaupungissa Prahassa. Se erottaa toisistaan Karlínin ja Žižkovin kaupunginosat. 

## Historia
Böömin kunigas Kaarle IV:n aikaan tällä Prahan läheisellä kukkulalla alettiin pitämään viinitarhoja. Osa niistä kuului Vítek z Hora nimiselle prahalaiselle raatimiehelle, jonka mukaan kukkula on luultavasti saanut nykyisen nimensä. Heinäkuussa 1420 sen ympäristössä käytiin Vítkovin taistelu Jan Žižkan johtamien hussilaisjoukkojen sekä Sigismund Luxemburgilaisen katolilaisten ristiretkiarmeijoiden välillä. Taistelu päättyi hussilaisten voittoon.

## Rakennukset

Kukkulan uudenkaupungin puoleista päätyä hallitsee Vítkovin kansallinen muistomerkki. 1920- ja 30-luvuilla rakennetun rakennuksen sisällä on muun muassa tuntemattoman sotilaan hauta. Sen katolla on yksi maailman suurimmista ratsastajapatsaista. Se esittää hussilaiskenraali Jan Žižkaa.

## Luonto
Vítkovin kukkulalla on yhteensä 14,93 hektaaria puistoaluetta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Too Slim and the Taildraggers

**Too Slim and the Taildraggers** on vuonna 1986 perustettu yhdysvaltalainen bluesrock -yhtye. Yhtye on julkaissut yhteensä 14 studioalbumia ja 6 livealbumia sekä 2 kokoelmalevyä. Laulaja-kitaristi Tim “Too Slim" Langford on yhtyeen ainoa jäljellä oleva alkuperäisjäsen. Yhtye on alunperin perustettu Spokanessa, Washingtonin osavaltiossa, mutta tätä nykyä yhtye pitää majapaikkaa Tennesseen osavaltiossa sijaitsevassa Nashvillen kaupungissa.

## Muusikot

#### Nykyiset jäsenet

* Tim "Too Slim" Langford – kitara, laulu
* Zach Kasik – basso, taustalaulu
* Chris Rieser – rummut

#### Entiset jäsenet

* Eric Hanson – basso, taustalaulu
* E. Scott Esbeck – basso, taustalaulu
* Polly O' Keary – basso, taustalaulu
* Dave Nordstrom – basso, taustalaulu
* Tom Brimm – basso
* Tommy Cook – rummut
* Zach T. Cooper – rummut
* John Cage – rummut
* Bill Bancroft – rummut
* Greg Pendleton – saksofoni

## Diskografia

### Studioalbumit

### Livealbumit

### Kokoelmat
Margot Rödin

**Margot Rödin Larsson** (s. 12. maaliskuuta 1935 Tukholma) on ruotsalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka on äänialaltaan mezzosopraano.

Rödin opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa yksinlaululuokalla vuosina 1956–1960 ja oopperaluokalla vuosina 1960–1961. Hänen opettajiaan olivat Ingeborg Berlin ja Ragnar Hultén. Myöhemmin Rödin suoritti opintoja myös Wilhelm Freundin, Erik Werban ja Gerald Mooren johdolla. Hän debytoi romanssilaulajana Ruotsin radiossa vuonna 1960. Rödin teki ensimmäisen esiintymisensä Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa Mercedeksenä *[[Carmen]]issa* vuonna 1961. Hän oli kiinnitettynä kuninkaalliseen oopperaan vuoteen 1988 saakka.

Rödin on saavuttanut arvostusta muiden muassa Georg Friedrich Händelin ja Wolfgang Amadeus Mozartin teosten tulkitsijana. Hän on tehnyt vierailevia esiintymisiä monien maiden oopperataloissa ja esiintynyt kansainvälisesti myös konserttilaulajana. Vuosina 1962–1982 hän esiintyi Drottningholms Slottsteaterissa. Rödin sai vuonna 1969 Grammis-palkinnon kategoriassa "Årets seriösa skivartist".

## Lähteet
RAF Mildenhall

**RAF Mildenhall** on lentotukikohta Englannin Suffolkissa. Siellä operoi vuonna 2024 V-22 Osprey-koneita sekä KC-135 Stratotanker -ilmatankkauskoneita. Tukikohdalla on pitkä historia, sillä se on rakennettu vuonna 1934. Yhdysvaltain ilmavoimain käyttö siellä on jatkunut 60 vuotta.

## Lähteet
Turun hätäkeskus

**Turun hätäkeskus** on yksi Suomen kuudesta hätäkeskuksesta. Se on vastuussa Varsinais-Suomen, Kanta-Hämeen ja Päijät-Hämeen maakuntien hätäpuheluista. Turun hätäkeskus aloitti toimintansa 8. huhtikuuta 2014. Hätäkeskus sijaitsee Puistokadulla Turun Keskuspaloaseman yhteydessä ja poliisitalon läheisyydessä.
Hätäkeskuksen päällikkö on Mauri Turula.

## Lähteet
Anne Baker

**Anne Baker** (o.s. Salmond; 14. toukokuuta 1914 – 23. syyskuuta 2025) oli brittiläinen elämäkertakirjailija ja lastenoikeusaktivisti.

Baker syntyi Geoffrey Salmondin ja tämän vaimon Margaret Carrin tyttäreksi. Hän asui vanhempiensa kanssa Egyptissä ja Intiassa. Hän opiskeli Oxfordin yliopiston Lady Margaret Hallissa. Baker meni naimisiin Valentine Bakerin kanssa. Pariskunnalle syntyi viisi lasta. Baker toimi toisen maailmansodan jälkeen Ison-Britannian konservatiivipuolueessa. Hän kirjoitti useita historiallisia kirjoja ja elämäkertateoksia. Isästään hän julkaisi teoksen *From Biplane to Spitfire: the Life of Air Chief Marshal Sir Geoffrey Salmond* (2003).

Baker toimi pitkään National Society for the Prevention of Cruelty to Childrenissä (NSPCC). Hän sai vuonna 2017 NSPCC:n ansiopalkinnon yli 50 vuoden vapaaehtoistyöstä. Baker jatkoi varojen keräämistä järjestölle yli satavuotiaaksi saakka. Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen (MBE) hänestä tehtiin vuonna 2021.

## Teoksia
* *Morning Star: Florence Baker's diary of the expedition to put down the slave trade on the Nile, 1870-1873* (1972)
* *Wings over Kabul: the first airlift* (1975)
* *A Question of Honour* (1996)
* *From Biplane to Spitfire: the Life of Air Chief Marshal Sir Geoffrey Salmond* (2003)

## Lähteet
Tammelan metsäpalo

**Tammelan metsäpalo** oli yksi suurimmista metsäpaloista Etelä-Suomessa toisen maailmansodan jälkeen. Palo syttyi kesäkuussa 1997 Tammelan Riihivalkaman kylässä. Palossa tuhoutui yli 250 hehtaaria metsää. Palo pääsi leviämään latvapaloksi ja liekit muun muassa loikkasivat Valtatie kahden ylitse. Palon sammuttaminen kesti viisi päivää. Palon tuhoamat puut korjattiin pois ja tilalle istutettiin uutta mänty- ja kuusimetsää. 

## Lähteet
Ismo Jaatinen

**Ismo Jaatinen** (s. 15. heinäkuuta 1955 Jyväskylä) on suomalainen pesäpalloilija. Jaatinen edusti urallaan SM-sarjassa Jyväskylän Kiriä, Imatran Pallo-Veikkoja ja Hongikon Nuorisoseuran Urheilijoita. Hän saavutti neljä SM-hopeaa kaudella 1977, kaudella 1978, kaudella 1979 ja kaudella 1984 ja yhden SM-pronssin kaudella 1976. Kaudella 1979 hän oli SM-sarjan lyöjäkuningas ja hänet valittiin Vuoden pesäpalloilijaksi. Hän pelasi kolme Itä-Länsi-ottelua vuosina 1979, 1981 ja 1983. Hän pelasi viisi Liitto-Lehdistö-ottelua vuosina 1975, 1978, 1979, 1980 ja 1981. Hän pelasi ulkokentällä ykkösvahtina. Jaatinen pelasi SM-sarjassa 232 runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi 18 kunnaria ja 269 tavallista juoksua, toi 151 juoksua ja keräsi 815 kärkilyöntipistettä. Jaatinen pelasi SM-sarjassa 19 ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi 23 tavallista juoksua, toi seitsemän juoksua ja keräsi 67 kärkilyöntipistettä. Jaatinen pelasi SM-sarjassa viisi alemman loppusarjan ottelua. Näissä otteluuissa hän löi kolme tavallista juoksua, toi kaksi juoksua ja keräsi 22 kärkilyöntipistettä.

## Lähteet
Andrei Mordvitšev

**Andrei Nikolajevitš Mordvitšev** (, s. 14. tammikuuta 1976) on venäläinen upseeri.

Mordvitšev syntyi Pavlodarissa nykyisessä Kazakstanissa. Hän valmistui Novosibirskin sotakorkeakoulusta 1997 ja Venäjän federaation asevoimien yhteisakatemiasta 2006. Vuonna 2011 hänet nimitettiin everstin arvoisena panssarijoukkojen Kantemirov-prikaatin komentajaksi. Hän sai kenraalimajurin arvon 2013 ja komensi jalkaväkiprikaatia. Venäjän yleisesikunta-akatemiasta Mordvitšev valmistui 2016. Myöhemmin hän oli Južno-Sahalinskin varuskunnan komentaja, 41. armeijan varakomentaja keskisessä sotilaspiirissä ja 8. armeijan varakomentaja eteläisessä sotilaspiirissä. Mordvitšev komensi 8. kaartinarmeijaa Ukrainan sodan Mariupolin taistelussa. Tämän jälkeen hän oli eteläisen sotilaspiirin varakomentaja ja helmikuusta 2023 keskisen sotilaspiirin komentaja.

Huhtikuusta 2023 alkaen Mordvitšev on komentanut Venäjän keskistä ryhmää Ukrainassa. Hän sai 7. syyskuuta 2023 kenraalieverstin arvon.

## Lähteet
M10 Booker

**M10 Booker** on Yhdysvaltain maavoimien tilaama, General Dynamics Land Systemsin kehittämä ja toimittama panssariajoneuvo. Vaunun oli tarkoitus tulla käyttöön Yhdysvaltain uutena taisteluajoneuvona, mutta sen tilaukset peruutettiin vuonna 2025.

Vaunun luokituksesta ja roolista epäselvyyksiä. Yhdysvaltain asevoimat haluaa vaunua nimitettävän taisteluajoneuvoksi (combat vehicle) tai rynnäkköpanssariksi (infantry assault vehicle). Erikseen on korotettu, että vaunu ei ole panssarivaunu. Taistelupanssarivaunun tavoin siinä on neljän hengen miehistö ja 105 millimetrin M35-tykki suora-ammuntaan ilman mahdollisuutta kuljettaa sotilaita kuten rynnäkköpanssarivaunussa. Paino on 42 tonnia, mikä on noin puolet M1 Abramsin painosta ja panssarointi on heikompi. 
Vaunuja voidaan kuljettaa kaksi kappaletta kerrallaan C-17 Globemaster -kuljetuskoneella. Vaunuja on tarkoitus käyttää kevyen jalkaväen ja laskuvarjojoukkojen yksiköissä tukemaan jalkaväkeä tuhoamalla linnoituksia ja juoksuhautoja ja toissijaisesti suojaamaan vihollisen panssareilta, mikä oli historiallisesti rynnäkkötykin tehtävä.
1990-luvun alkuun asti M551 Sheridanilla oli tämä rooli. M8 Buford suunniteltiin sen seuraajaksi, mutta sitä ei ikinä otettu käyttöön.

General Dynamics GDLS Griffin II valittiin voittajaksi Mobile Protected Firepower -ohjelmassa kesällä 2022. Vaunu perustuu brittiarmeijalle valmistettuun Ajaxiin, joka perustuu itävaltalais-espanjalaiseen ASCOD-vaunuun, ja M1 Abramsin tornin malliin. Vaunu on aseistukseensa ja panssarointiinsa nähden iso ja painava, minkä sanotaan antavan kasvunvaraa.
Matalan rekyylin 105 millimetrin M35 kehitettiin 1980-luvulla Yhdysvaltain armeijan Benet Laboratoryssa  Mobile Protected Gun System (MPGS) -ohjelmassa M8 Armored Gun System ja LAV-AG-ajoneuvoja varten, joita ei koskaan tilattu.

Vaunu paljastettiin heinäkuussa 2023 Fort Belvoirissa Virginiassa ja se on nimetty kahden sotilaan mukaan: sotamies Robert D. Booker kaatui Tunisiassa 1943 ja  ylikersantti Stevon A. Booker Irakissa 2003.

Yhdysvaltain armeijan oli tarkoitus saada ensimmäiset vaunut marraskuussa 2023 ja niiden testaus valmistuu 2024 lopulla.
Torni valmistetaan Ohiossa, rungot Michiganissa ja kokoonpano tapahtuu Alabamassa. Ensimmäisen täyden 42 vaunun pataljoonan oli tarkoitus olla valmiina 2025 ja asevoimat oli tilaamassa kokonaisuudessaan 500 vaunua. Vaunut tilaukset kuitenkin peruutettiin toukokuussa 2025. Yhdysvaltain puolustusministeri Pete Hegsethin mukaan peruutus on osa keskittymistä perinteisistä asejärjestelmistä uudempiin, kuten drooneihin.

## Lähteet
Kontulan pelastusasema

**Kontulan pelastusasema** () on Helsingin pelastuslaitoksen asema 61, jota rakennettiin Lirokujalle Kontulaan. Rakennus valmistui joulukuussa 2024 ja asemalle on sijoitetu pelastusyksikkö, säiliöauto ja ensihoitoyksikkö.

## Lähteet
Ensio Hartikainen

**Konsta Ensio Hartikainen** (s. 30. tammikuuta 1941 Outokumpu) on suomalainen eläköitynyt yritysjohtaja ja yrittäjä, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.

Ensio Hartikainen syntyi Konsta Hartikaisen ja Anna Kerosen perheeseen. Hän avioitui 1964 Ritva-Liisa Laatikaisen kanssa. Törisevän kansakoulun käynyt Hartikainen oli puutavaran kuljettaja, Keskusmetsäseura Tapion palveluksessa suo-ojien kaivajana, maansiirtoliike Soikkelin koneenkuljettaja, lankonsa kanssa oman maansiirtokoneen käyttäjänä 1964 ja sitten yrittäjänä Outokummussa ja vuodesta 1979 Joensuussa E. Hartikainen Ky:ssä, vuodesta 1988 E. Hartikainen Oy. Yrityksen toimitusjohtaja hän oli vuoteen 2005 ja sitten hallituksen puheenjohtaja. Hartikaisella on ollut myös oman alansa ja muita luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 2008. Maansiirtoa ja autokauppaa harjoittanut E. Hartikainen Oy myi autokauppaliiketoimintansa Wetterille 2022. 

## Lähteet
August Sarin

**August Sarin** (4. joulukuuta 1861 Forssa – 1. kesäkuuta 1935 Vaasa) oli suomalainen Vaasassa asunut moottoritehtailija.

August Sarin meni jo nuorena työhön Forssan puuvillatehtaan konepajalle. Hän harrasti työn ohella itseopiskelua ja suoritti kirjeenvaihdolla insinööritutkinnon eräässä Lontoon kirjeenvaihtokoulussa vuosina 1900–1903. Sarin muutti Vaasaan 1890 ja toimi 19 vuoden ajan Vaasan puuvillatehtaan konepajassa työnjohtajana.

Sarin perusti vuonna 1910 Vaasaan moottoritehtaan Kustaa Pälvin kanssa toiminimellä Sarin & Pälvi. Tehdas sijaitsi Vaasan lääninvankilan lähellä sijainneella Räätälinsaarella, jota tehtaan työntekijät kutsuivat Pirunsaareksi. Toiminimi muutettiin Vaasan Moottoritehdas Oy-nimiseksi osakeyhtiöksi 1914 osakkeiden ollessa Sarinin lähimpien sukulaisten omistuksessa. Sarin itse toimi tehtaan johtajana ja teknillisenä ylivalvojana. Sarin aloitti sitten maatalousmoottorien valmistuksen suuremmassa mittakaavassa ja nämä moottorit tulivat Suomessa tunnetuiksi Sarinin moottorien nimellä. Moottorien jälleenmyyjänä toimi vuodesta 1916 alkaen turkulainen Oy Victor Forseliuksen koneliike. Vuonna 1929 tehtaassa oli 35 työntekijää. Tehtaan valmistamien nelitahtisten maatalousmoottoreiden mallien tehot olivat 5-6 hevosvoimaa, 8 hevosvoimaa ja 13 hevosvoimaa. Polttoaineena oli bensiini tai petrooli ja moottoreita käytettiin maataloudessa muun muassa puimakoneiden ja sirkkeleiden voimanlähteenä.

Sarinin kuoltua tehtaan omistajiksi tulivat vuonna 1950 Tammen veljekset, joilla oli jo oma moottoritehdas toisaalla. Vaasan Moottoritehdas Oy valmisti moottoreita 1960-luvulle saakka.

Sarin oli yhdeksän vuotta Vaasan kaupunginvaltuuston jäsenenä ja hän kuului Vaasan kunnallisklubiin.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Rauno Grönbacka : *Marakatteja ja kissanpäitä: vaasalaisten moottoritehtaiden tarina - Markattor och katthuvuden: historien om motorfabrikerna i Vasa*; käännös ruotsiksi Esko Pursiainen ja Jenni Roth. Vaasan Veteraaniautoseura, Vaasa 2014 

## Aiheesta muualla
* Vaasan Moottoritehdas Oy:n digitoituja pienpainatteita Kansalliskirjastossa
Vesistönsuojelu

**Vesistönsuojelu** eli vesiensuojelu on osa luonnonsuojelua. Siihen kuuluu merten suojelu. Vesistönsuojeluun kuuluvia toimenpiteitä ovat maa- ja metsätalouden sekä kaupunkien vesitalouden hallinta, peltoviljelyn ravinteiden vesistöihin huuhtoutumisen vähentäminen ja vesistöjen kunnostustoimenpiteet. Vesistönsuojeluun kuuluu myös pohjavesiensuojelu, jossa pyritään pitämään pohjaveden laatu hyvänä. Luonnonsuojelullisesti merkittäviä vesialueita ovat lintuvedet, jotka ovat useiden lintulajien pesimä- ja levähdysalueita. Näitä alueita ovat lammet, järvien rantavesien matalikot ja kosteikot. Lintuvesien uhkia ovat rehevöityminen ja veden laadun huononeminen. Lintuvesien suojelemiseksi ja kunnostamiseksi on olemassa BirdLife Suomi-hanke ja lisäksi nämä asiat ovat osa Helmi-elinympäristöohjelmaa. Lintuvesien suojelualueilla on useita uhanalaisia lintulajeja. Lintuvesien hoitotoimenpiteitä ovat rantaveden ruoppaus, niitto veden korkeuden säätely, hoitokalastus ja vieraslajien kantojen rajoittaminen.

## Katso myös
* Vesistönhoito

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://vesiensuojelu.fi
Pohjolan Moottoritehdas

**Pohjolan Moottoritehdas Oy** (entinen *Gustaf Jaatisen moottoritehdas*) oli suomalainen Vaasassa 1920- ja 1930-luvulla toiminut paikallis- ja venemoottorien valmistaja. Tehtaan perusti liikemies Gustaf Jaatinen. Jaatinen aloitti venemoottorien valmistuksen 1920-luvun alussa ja vuonna 1922 moottorit palkittiin Tampereella pidetyssä Suomen XII yleisessä maatalousnäyttelyssä.

Pohjolan Moottoritehdas toimi Vaasassa Klemetinkadulla Pohjolan polttimon entisessä kiinteistössä 1&nbsp;100 neliömetrin tiloissa. Tehdas valmisti Simplex-merkkisiä venemoottoreita, joita Pohjois-Suomen kalastajat, muun muassa Kemin seudun ammattimaiset lohenkalastajat käyttivät veneissään. Yksisylinterisen kaksitehtisen mallin teho oli 3-4 hevosvoimaa ja nelitahtisen kaksisylinterisen mallin 6-7 hevosvoimaa. Suurempi moottori oli koottu Fordin moottorin osista. Erillistä vaihdelaatikkoa ei ollut vaan vaihde oli kiinni moottorissa. Vuonna 1928 tehdas aloitti 5-6 hevosvoiman tehoisten Herkules-merkkisten maamoottorien valmistuksen. Maamoottoreita käytettiin muun muassa puimakoneiden ja sirkkelisahojen voimanlähteenä. Polttoaineena oli petrooli.

Vuonna 1931 Pohjolan Moottoritehdas alkoi valmistaa autonlämmityslaitteita Ford- ja Chevrolet-autoja varten. Tehdas joutui vaikeuksiin 1930-luvun lamavuosina ja tehtaan koneet ja muu irtaimisto myytiin huutokaupalla 1933. Tehdasrakennus ja tehdastonttien vuokraoikeudet myytiin pakkohuutokaupalla maaliskuussa 1935.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Rauno Grönbacka : *Marakatteja ja kissanpäitä: vaasalaisten moottoritehtaiden tarina - Markattor och katthuvuden: historien om motorfabrikerna i Vasa*; käännös ruotsiksi Esko Pursiainen ja Jenni Roth. Vaasan Veteraaniautoseura, Vaasa 2014 

## Aiheesta muualla
* Gustaf Jaatisen moottoritehtaan pienpainatteita, Kansalliskirjasto Digitaaliset aineistot
* Eräs uusi kotimainen venemoottori, Suomen moottorilehti, 01.04.1926, nro 4, s. 46, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2024

**Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2024** järjestettiin Tampereen Pirkkahallissa 17.–18. helmikuuta 2024. Järjestävänä seurana toimi Tampereen Pyrintö.

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Lähteet
* Tulospalvelu time4results.com
* Tulokset Tilastopaja

### Viitteet
Oiva Larmela

**Oiva Johan  Larmela** (19. lokakuuta 1917 Helsinki – 24. marraskuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija.

Uran alkuvaiheessa keskushyökkääjänä ja myöhemmin puolustajana pelannut Larmela edusti urallaan helsinkiläistä Kiffeniä sotien jälkeisinä vuosina 1945–1952. Hän saavutti KIF:ssä SM-pronssia 1949. Kaikkiaan Larmela pelasi seitsemän kauden aikana 92 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 13 maalia.

Oiva Larmela tuli sodan jälkeen Sanoma Oy:n toimien viimeisinä työvuosinaan työnjohtajana. Eläkkeelle hän siirtyi vuonna 1972.

## Lähteet
Sinetinvartija

**Sinetinvartija** on virkamies tai muu julkisen vallan palveluksessa oleva henkilö, jonka hallintaan valtion sinetti  on annettu. Tällaisena henkilönä toimi alkuaan usein hallitsijan kansleri. Näin oli esimerkiksi Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa, jossa Mainzin vaaliruhtinas oli sinetinvartija, koska hän oli myös arkkikansleri. Ranskassa sinetinvartija oli 1500-luvulta lähtien tietty virka () ja myöhemmin oikeusministerin ministeriyteen liittyvä arvo. Näin on myös Italiassa. Englannissa sinetinvartijaksi oli määrätty erityinen henkilö, jonka nimityksenä oli *Lord Keeper of the Great Seal*. Vuonna 1760 tämän työt yhdistettiin lordikanslerin virkatehtäviin. Englannissa on ollut sinetinvartijan lisäksi hallitsijan salaisen sinetin vartija (). Tämä nimitys on ollut vuodesta 1884 lähtien vain tietyn salkuttoman ministerin arvonimi.

## Lähteet
Ranskan kuningaskunta (1791–1792)

**Ranskan kuningaskunta vuosina 1791–1792** oli perustuslaillisen monarkian aika Ranskan suuren vallankumouksen yhteydessä. Se alkoi 13. päivänä syyskuuta vuonna 1791, kun kuningas Ludwig XVI hyväksyi allekirjoituksellaan uuden perustuslain, ja päättyi 10. päivänä elokuuta vuonna 1792, kun kansanjoukot valtasivat Tuileries-palatsin. Parlamenttina toimi Ranskan lakiasäätävä kansalliskokous, joka oli yksikamarinen ja kahdeksi vuodeksi kerrallaan vaaleilla valittu. Kansalliskokouksella oli oikeus säätää lakeja ja verotusoikeus. Kuningas ministereineen edusti toimeenpanovaltaa, mutta hallitsijan valtaa oli supistettu. Hänellä oli kuitenkin lykkäävä veto-oikeus kahdelle lainsäädäntökaudelle, joten hän saattoi estää neljän vuoden ajan epämieluisan päätöksen vahvistamisen. Ministerit eivät saaneet olla kansalliskokouksen jäseniä. Ranskan vuosien 1791–1792 kuningaskunnan aikana luotiin uusi hallintojärjestelmä, jossa Ranska jaettiin itsehallinnollisiin departementteihin. Kunnissa (ranskaksi municipalité) valta oli määreillä ja kunnallisneuvostoilla, jotka valittiin yleisillä vaaleilla. Ranskan vuosien 1791–1792 kuningaskuntaa seurasi Ranskan ensimmäinen tasavalta.

## Katso myös

* Girondistit
* Ensimmäisen liittokunnan sota

## Lähteet

* Svanström, Ragnar: Kansojen historia. Osa 17. Valistuksesta vallankumoukseen. S. 431, 489-502. WSOY, 1983. .
Erik Drake

**Erik Drake af Hagelsrum** (8. tammikuuta 1788 Kisa – 9. kesäkuuta 1870 Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä, musiikintutkija, musiikkipedagogi ja musiikkielämän hallinnollinen vaikuttaja. Hän kuului Drake af Hagelsrum -aatelissukuun.

Drake opiskeli vuosina 1804–1809 Uppsalan yliopistossa. Hän loi tänä aikana tärkeitä yhteyksiä Vitterhetens vänner -kulttuuriliikkeen vaikuttajiin. Drake sai harmonian, kontrapunktin ja soitinnuksen opetusta ystävältään Joachim Nicolas Eggertiltä. Johan Peter Cronhamnin mukaan hän sai sävellysopetusta myös Carl Schwenckeltä. Drakesta tuli Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian äänioikeudeton jäsen vuonna 1818 ja täysjäsen vuonna 1822. Hänet nimitettiin Pehr Frigelin avustajaksi musiikin teorian ja sävellyksen opettajana kuninkaallisen musiikkiakatemian oppilaitokseen vuonna 1826. Vuonna 1830 hän siirtyi pysyvästi tähän työhön professorin arvonimellä. Vuodesta 1834 Drake toimi myös akatemian oppilaitoksen tarkastajana sekä vuodesta 1841 akatemian sihteerinä ja kirjastonhoitajana. Hän erosi näistä tehtävistään vuonna 1859 näköongelmien takia. Vuonna 1861 Drake sai vuosittaisen 2&nbsp;000 kruunun eläkkeen. Hän oli vuodesta 1820 naimisissa Elisabet Katarina Printzenskiöldin kanssa ja sai kuusi lasta.

Drake laati systemaattisen ja täydellisen luettelon Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian hallinnoimasta musiikista ja kirjallisuudesta vuonna 1839. Hän loi laajan kirjallisen tuotannon musiikin historian, estetiikan ja teorian aiheista. Erityisen merkittävä teos on *Biografiska anteckningar öfver namnkunnige tonkonstnärer*. Draken laatimista harmonian ja kontrapunktin oppikirjoista tehtiin monia uusia painoksia pitkään hänen kuolemansa jälkeen. Drake kirjoitti moniin aikansa lehtiin. Suurella osalla Ruotsin 1800-luvun muusikoista oli taustalla opintoja hänen johdollaan.

Draken vokaali- ja kamarimusiikkisävellyksistä suuri osa on vuosien 1810–1820 väliseltä ajalta. Monet näistä hän julkaisi vuonna 1834 Tukholmassa laaditussa painoksessa. Kahta luonnosmuodossa säilynyttä jousikvartettoa pidettiin aiemmin Draken laatimina Wilhelm Bauckin merkinnän pohjalta, mutta nykyään molempia pidetään Joachim Nicolas Eggertin teoksina. Draken soitinsäestyksetön *[[Stabat mater]]* esitettiin Draken muistojuhlassa Kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa vuonna 1871. Drake sävelsi myös pianomusiikkia ja lauluja. Lisäksi hän keräsi ja editoi Eggertin, Leonhard Fredrik Rääfin ja Arvid August Afzeliuksen kanssa kansanlauluja. Drake sai Vasa-ritarikunnan ritarin arvon vuonna 1852.

## Lähteet
Stubb (Ähtävä)

**Stubb** on pieni maalaiskylä Pohjanmaalla sijaitsevassa Pedersören kunnassa. Se sijaitsee noin pari kilometriä Ähtävän kirkonkylästä, Yli-Ähtävästä.

Nimensä mukaisesti kylä on tunnettu poliitikko Alexander Stubbin esivanhempien kotikylänä.

## Lähteet
Elvedina Muzaferija

**Elvedina Muzaferija** (s. 20. elokuuta 1999 Visoko) on bosniahertsegovinalainen alppihiihtäjä.

Muzaferija sijoittui nuorten MM-kilpailuissa parhaimmillaan 20:nneksi syöksylaskussa 2020. Nuorten olympialaisissa hän oli kuudestoista alppiyhdistetyssä 2016. 

Aikuisten arvokilpailuissa Muzaferija on kilpaillut MM-kilpailuista 2017 lähtien. Hän sijoittui Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 alppiyhdistetyssä 16:nneksi ja syöksylaskussa 25:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli supersuurpujottelussa 25:s. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui alppiyhdistetyssä 15:nneksi, syöksylaskussa 20:nneksi ja supersuurpujottelussa 25:nneksi. Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 hän oli syöksylaskussa 23:s. Milanon ja Cortinan olympialaisissa 2026 hän sijoittui supersuurpujottelussa 16:nneksi ja syöksylaskussa 20:nneksi.

Muzaferija kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Zagrebin pujottelussa tammikuussa 2017. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan 29:s Altenmarkt-Zauchenseen alppiyhdistetyssä tammikuussa 2020. 20 parhaan joukossa hän debytoi oltuaan 18:s Sankt Moritzin supersuurpujottelussa joulukuussa 2021. Hän saavutti tammikuussa 2024 Bosnia ja Hertsegovinan siihen mennessä parhaan sijoituksen alppihiihdon maailmancupissa oltuaan neljästoista Cortina d’Ampezzon supersuurpujottelussa. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan neljäs Crans Montanan syöksylaskussa helmikuussa 2024.

Muzaferija voitti ensimmäisenä bosniahertsegovinalaisena alppihiihdon Eurooppa-cupin osakilpailun Crans Montanan syöksylaskussa helmikuussa 2024.

Muzaferija toimi Bosnia ja Hertsegovinan lipunkantajana nuorten olympialaisten 2016 avajaisissa ja päättäjäisissä, Pyeongchangin olympialaisten 2018 avajaisissa ja päättäjäisissä, Pekingin olympialaisten 2022 avajaisissa sekä Milanon ja Cortinan olympialaisten 2026 avajaisissa.

## Lähteet
Sinfonia nro 8

**Sinfonia nro 8** voi tarkoittaa:

* Sinfonia nro 8, Ludwig van Beethovenin sinfonia
* Sinfonia nro 8, Anton Brucknerin sinfonia
* Sinfonia nro 8, Gustav Mahlerin sinfonia
* Sinfonia nro 8, Franz Schubertin sinfonia
* Sinfonia nro 8, Jean Sibeliuksen sinfonia
* Sinfonia nro 8, Dmitri Šostakovitšin sinfonia.
Ilman väki

**Ilman väki** () on yhdysvaltalaiskirjailija Holly Blackin kirjoittama fantasiakirjasarja. Kolmiosainen sarja julkaistiin alun perin vuosina 2018–2019. Suomeksi se ilmestyi vuonna 2024.

Sarja kertoo vuosikymmen sitten keijujen valtakuntaan kaapatusta Judesta, jonka vanhemmat murhattiin tämän ollessa lapsi. Keijut eivät kuitenkaan ole koskaan hyväksyneet häntä, kuolevaista ihmistä, joukkoonsa. Kun keijuvaltakuntaa uhkaa sisällissota, Juden on pelastettava maailma ja sisarensa.

*Ilman väki* on tyylilajiltaan romantasiaa, joka on 2020-luvun alkupuolella saanut paljon näkyvyyttä sosiaalisessa mediassa ja ollut kysyttyä lukijoiden keskuudessa. Blackin sarjaa pidetään yhtenä suosituimmista romantasiasarjoista. Sarjaa oli vuoden 2024 alkuun mennessä myyty yli 7 miljoonaa kappaletta.

## Osat
### Pääteokset
* 
* 
* 

### Liittyvät teokset
#### Keijumaa
* 
* 
* 

#### Keijuvalta
* 
* 

#### Muut teokset
* *How The King of Elfhame Learned to Hate Stories* (2020)

### Suomennokset
Sarjan ensimmäinen osa *Julma prinssi* julkaistiin suomeksi tammikuussa 2024 ja toinen osa *Langennut kuningas* saman vuoden elokuussa. Kolmas osa *Kuningatar vailla valtakuntaa* julkaistiin joulukuussa 2024. Suomenkieliset romaanit kääntää Suvi Kauppila ja kustantaa Karisto.

## Lähteet
Josip Račić

**Josip Račić** (22. maaliskuuta 1885 Zagreb - 19. kesäkuuta 1908 Pariisi) oli kroatialainen taidemaalari. Vaikka Račić kuoli nuorena ja teki maalauksensa lähinnä opiskelutöinään, häntä pidetään yhtenä merkittävimmistä kroatilaisista moderneista taiteilijoista. Račić toi maalauksiinsa itsetietoisuutta ja ihmisen elämän synkkiäkin pohjavirtoja. Hän kutsui tyyliään puhtaaksi maalaamiseksi.  
## Elämänvaiheita
Käytyään koulunsa loppuun Zagrebissa Račić meni oppiin litografiapuotiin. Vuonna 1904 hän muutti Müncheniin, missä opiskeli yksityisessä taidekoulussa. Siellä hänen opettajansa Anton Ažbe huomasi Račićin kyvyt ja rohkaisi tätä ryhtymään taidemaalariksi. Ennen täysiaikaista taideopiskelua hän työskenteli Berliinissä painotalossa. 

Račić palasi Müncheniin vuosiksi 1905- 1908. Siellä hän opiskeli taideakatemiassa, missä hänen opettajiaan olivat Hugo von Habermaan sekä Johann ja Ludwig Herterich. Suurimmaksi vaikuttajaksi taiteeseensa Račić nimesi Edouard Manet´n. Taideakatemiassa oli tuolloin kolme muutakin kroaattiopiskelijaa; Miroslav Kraljević, Vladimir Becić ja Oskar Herman. Yhdessä miehet muodostivat ryhmän nimeltä Die Kroatische Schule.  

Pariisiin Račić siirtyi vuonna 1908 ja maalasi kaupungin näkymiä. Epäillään, että hän kävi yksityisessä taidekoulussa opiskelemassa. Syistä, jotka eivät ole koskaan selvinneet Račić teki itsemurhan hotellihuoneesaan.  
## Teoksia

File:Josip Račić - Na Seini.jpg|Seine-joki
File:Josip Račić - U Kavani.jpg|Kahvilassa.
File:Josip Račić - Djevojka pred ogledalom.jpg| Tyttö peilin edessä.
File:Josip Račić - Dama u Crnom.jpg|Nainen mustassa puvussa.

## Viitteet

## Lisää aiheesta
* http://byronsmuse.wordpress.com/2018/05/03/josip-racic-watercolours-paris-through-the-eyes-of-a-stranger/
Australianhiirimaluri

**Australianhiirimaluri** (*Oreoscopus gutturalis*) on tiaismalureihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Australiassa.

## Koko ja ulkonäkö
Australianhiirimaluri kasvaa 12–15 cm pitkäksi, ja koiraat ovat hieman naaraita kookkaampia. Sukupuolet muistuttavat enimmäkseen toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää, selkä ja siivet ovat tumman ruskeat. Silmäkulmajuova on valkoinen ja myös kurkku on valkoinen. Australianhiirimalurin rinnan musta laikku on suurempi ja selkeämpi koiraaraalla kuin naaraalla. Linnun vatsa on ruskea. 

## Levinneisyys ja elintavat
Australianhiirimaluria tavataan vain Queenslandin pohjoisrannikolla. Lajin elinympäristöä ovat lämpimät sademetsät ja erityisesti niiden tiheiköt. Se liikkuu useimmiten pareittain. Australianhiirimalurin ravintoa ovat hyönteiset, hämähäkit ja mahdollisesti myös pienet sammakot ja liskot. Pesimäkausi on heinäkuulta marraskuulle. Katettu pallomainen pesä rakennetaan esimerkiksi törmään tai kaatuneeseen puunrunkoon. Naaras munii kaksi munaa. 

Australianhiirimaluri luokitellaan erittäin uhanalaiseksi, ja kannan kooksi arvioidaan noin 660&nbsp;000 täysikasvuista yksilöä. Kantaa uhkaa ilmastonmuutoksen aiheuttama kuivuus ja kuumuus.

## Lähteet
Brian Riemer

**Brian Riemer** (s. 22. syyskuuta 1978) on tanskalainen jalkapallovalmentaja. Lokakuusta 2024 lähtien hän on toiminut Tanskan jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana.

Vuosina 2022–2024 Riemer toimi Belgian Jupiler Pro Leaguessa pelaavan RSC Anderlechtin päävalmentajana. Hänet valittiin tehtäväänsä joulukuussa 2022 Felice Mazzùn väistyttyä tehtävästä. Anderlechtin seurajohto erotti hänet tehtävästään syyskuussa 2024 heikkojen peliesitysten vuoksi. Hän on toiminut aiemmin myös Brentfordin ja FC Kööpenhaminan apuvalmentajana.

## Lähteet
Alexandre Coria

**Alexandre Coria** (s. 22. tammikuuta 1993) on ranskalainen kartanlukija. Hän toimii kartanlukijana Adrien Fourmaux'lle rallin MM-sarjassa.

## Ura
Coria aloitti vuonna 2015 Ranskan kansallisessa sarjassa Jérémie Serieys'n kanssa ennen siirtymistä Vincent Dubertin kartanlukijaksi Junior WRC -sarjaan. Hän toimi myös Yohan Rosselin kartanlukijana ennen kuin aloitti Fourmaux'n kartanlukijana M-Sport WRT -tallissa. Kaudella 2023 kaksikko ajoi Rally2-luokan autolla ja he voittivat Britannian kansallisen sarjan mestaruuden.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Profiili eWRC-sivustolla
Bramwell Tovey

**Bramwell Tovey** (11. heinäkuuta 1953 – 12. heinäkuuta 2022) oli brittiläinen kapellimestari ja säveltäjä.

Tovey toimi Vancouverin sinfoniaorkesterin musiikillisena johtajana vuosina 2000–2018. Sitä ennen hän oli toiminut Winnipegin sinfoniaorkesterin musiikillisena johtajana vuosina 1989–2000. Vuonna 2019 hänestä tuli Calgaryn oopperan taiteellinen johtaja. Kuollessaan hän toimi Sarasota orkesterin musiikillisena johtajana, Rhode Islandin filharmonikkojen taiteellisena johtajana sekä BBC konserttiorkesterin ja Orchestre Symphonique de Québecin vierailevana kapellimestarina. Hän oli myös usein vierailevana kapellimestarina New Yorkin filharmonikoissa.

Tovey sai Juno-palkinnon parhaasta klassisesta sävellyksestä vuonna 2003. Grammy-palkinnon hän sai yhdessä Vancouverin sinfoniaorkesterin kanssa parhaan klassisen musiikin solistin ja orkesterin yhteisesityksestä vuonna 2008. Tovey sai Order of Canadan kunniajäsenyyden vuonna 2013.

Toveylla todettiin vuonna 2019 syöpä, johon hän menehtyi päivä 69-vuotissyntymäpäivänsä jälkeen.

## Lähteet
Silvester Belt

**Silvestras Beltė**, (s. 26. marraskuuta 1997 Kaunas, Liettua) taiteilijanimeltään **Silvester Belt** on  liettualainen laulaja ja lauluntekijä. Hän edusti Liettuaa vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa kappaleellaan "Luktelk". Hän tuli kilpailun finaalissa 14. sijalle saatuaan yhteensä 90 pistettä, joista 58 yleisöltä ja 32 ammattiraadeilta.

## Varhaiselämä
Beltė syntyi Liettuan Kaunasissa. Hän valmistui Lontoon Westminsterin yliopistosta suorittaen kaupallisen musiikin esittämisen tutkinnon. Valmistumisensa jälkeen Beltė muutti takaisin Liettuaan työskennelläkseen elektronisen ja pop-musiikin tuotannon parissa.

## Ura
Vuonna 2010 Beltė osallistui *Vaikų Eurovizijos nacionalinė atranka* -nimiseen karsintakilpailuun, jossa valittiin Liettuan edustaja vuoden 2010 lasten Eurovision laulukilpailuun Minskiin. Beltė kilpaili kappaleella nimeltään "Pi-pa-po" ja eteni kilpailun finaaliin asti, jossa hän sijoittui kahdeksanneksi kahdestatoista osallistujasta.

Vuonna 2017 Beltė osallistui ja myöhemmin voitti liettualaisen tositelevisio-ohjelmakilpailun *Aš – superhitas* (). Voiton myötä hän muutti kotikaupungistaan Kaunasista pääkaupunki Vilnaan, jossa hän myöhemmin julkaisi ensimmäisen singlensä ”Noise”. Vähän ajan päästä kilpailun voittamisesta Beltė työskenteli kulissien takana televisiohjelmalle *2 Barai* (Liettuan versio Baari-ohjelmaformaatista). Seuraavana vuonna hän osallistui *X Faktorius* -kilpailun (Liettuan versio X Factor -ohjelmaformaatista) 6. tuotantokaudelle, jossa hän kuitenkin karsiutui kilpailusta neljännellä viikolla ja sijoittui näin kilpailussa kymmenenneksi.

19. joulukuuta 2023 ilmoitettiin, että Beltė kilpailisi Liettuan vuoden 2024 euroviisukarsintakilpailussa *Eurovizija.LT*. Hänen kilpailukappaleensa on ”Luktelk”. Hän kilpaili karsintakilpailun ensimmäisessä semifinaalissa, josta hän pääsi finaaliin asti. Kilpailun finaalissa hän voitti kilpailun ja edusti näin Liettuaa vuoden 2024 Euroviisuissa Ruotsin Malmössä. Belt tuli kilpailun finaalissa 14. sijalle saatuaan yhteensä 90 pistettä, joista 58 yleisöltä ja 32 ammattiraadeilta.

## Taiteelliset esikuvat
Beltė kuvailee musiikkinsa olevan pääsääntöisesti poppia, joka on saanut vaikutteita elektronisesta musiikista ja rave-musiikista. Hän sanoo australialaisen laulajan Troye Sivanin olevan hänen "kaikkien aikojen inspiraationsa".

## Diskografia
### Singlet
#### Pääartistina

#### Featuring-artistina

## Lähteet
*

### Viitteet
Luktelk

**Luktelk** () on liettualaisen laulajan Silvester Beltin esittämä kappale, joka julkaistiin 11. tammikuuta 2024. Silvester Belt voitti kappaleella Liettuan vuoden 2024 euroviisukarsinnan *Eurovizija.LT:n* ja täten edusti kappaleella Liettuaa vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä. Kappale sijoittui finaalissa 14. sijalle saatuaan yhteensä 90 pistettä, joista 58 yleisöltä ja 32 raadeilta.

## Listasijoitukset

## Lähteet
Karl-Erik Welin

**Karl-Erik Welin** (31. toukokuuta 1934 Genarp – 30. toukokuuta 1992 Mallorca) oli ruotsalainen säveltäjä, pianisti ja urkuri.

Welin opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa urkujensoittoa Alf Linderin sekä sävellystä Gunnar Buchtin ja Ingvar Lidholmin johdolla. Hän sai lisäksi Darmstadtissa opetusta avantgardepianisti David Tudorilta. Welinistä tuli maineikas avantgardemusiikin tulkitsija 1960-luvulla. Vuonna 1964 hän esitti Knut Wiggenin ("Théodore E. Libèr") teoksen *Rendez-vous 1963*, jonka aikana tuhotaan piano. Welin loukkasi itseään esityksen yhteydessä ja joutui sairaalaan. Vuosi myöhemmin hän esitti oman satiirisen teoksensa *Essai du Pianiste*, jossa flyygelille järjestetään juhlalliset hautajaiset. Kamarimusiikkiteoksessaan *Esservecchia* (1963) Welin vaati esittäjältä useita voimakkaita nyrkiniskuja pianon koskettimiin ja kieliin.

Pitämissään urkukonserteissa Welin tulkitsi usein barokkimusiikkia, etenkin Johann Sebastian Bachin musiikkia. Hän kantaesitti muiden muassa György Ligetin ja Sylvano Bussottin teoksia.

## Lähteet