open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Toomas Turb

**Toomas Turb** (s. 31. tammikuuta 1957, Surju, Pärnumaa, Neuvosto-Viro) on entinen Neuvostoliittoa edustanut virolainen kestävyysjuoksija 1980-luvulla.

Toomas Turb aloitti yleisurheilun vuonna 1969 koulussa valmentaja Ain Koovitin johdolla. Myöhemmin Turbin valmentajina toimivat Rein Rooks ja Olav Karikoska. Turb asui Tallinassa ja oli paikallisen ”Kalevin” jäsen. Vuonna 1980 hän valmistui Tallinnan valtion pedagogisen instituutin liikuntatieteellisestä tiedekunnasta.

Urheilussa Turb voitti kaudella 1979 Viron maastojuoksun 12&nbsp;km:n mestaruuden. Seuraavana vuonna hän voitti jälleen maastojuoksumestaruuden ja oli mukana Neuvostoliiton mestaruuskilpailuissa sijoittuen seitsemänneksi.

Vuodesta 1981 tuli Turbille kansainvälinen läpilyöntivuosi. Hän voitti Bukarestissa kesäuniversiadien 10&nbsp;000 metriä ja oli Neuvostoliiton mestaruuskisojen 10&nbsp;000 metrillä 5. Samana vuonna hän teki ennätyksensä 3&nbsp;000 metrillä ja 10&nbsp;000 metrillä. Ennätyksellään Turb ei kuitenkaan rikkonut Viron 10&nbsp;000 metrin ennätystä, jonka Enn Sellik oli tehnyt vuonna 1978.

Vuonna 1982 hän sai hopea 14&nbsp;km:n matkalla Neuvostoliiton maastojuoksun mestaruuskilpailuissa, ja näin Turb oli mukana maastojuoksun MM-kisoissa Roomassa kuten myös hänen virolainen maanmiehensä Sellik. He saavuttivat Neuvostoliiton joukkueessa MM-pronssia. Henkilökohtaisesti Turb oli sijalla 71. Saman vuoden Neuvostoliiton mestaruuskilpailuissa hän oli neljäs 10&nbsp;000 metrilä. Samana vuonna hän teki 5&nbsp;000 metrilä henkilökohtaisen ennätyksensä ajalla 13.30,53. Hänet valittiin saman vuoden Ateenan EM-kisoihin, mutta sijoitus oli vasta 15. tuloksella 29.15,75.

Vuonna 1983 hän voitti hopeaa 10&nbsp;000 metrissä Neuvostoliiton kansojen VIII kesäspartakiadissa Moskovassa. Samalla kun hänestä tuli Neuvostoliiton mestaruuden voittaja, koska hän oli paras Neuvostoliiton edustaja kisassa. Turbin alkoi tämän jälkeen hiipua. Hän oli vuoden 1984 mestaruuskisoissa 9.

Sen jälkeen hän siirtyi ratajuoksusta enemmän maantiejuoksuihin, kuten puolimaratonille. Vuosina 1979–87 Toomas Turb tuli Viron mestariksi 20 kertaa ratajuoksuissa sekä maastojuoksussa.

Uransa jälkeen Turb toimi Kalevin yleisurheiluvalmentajana ja yliopiston liikuntaopettajana.

## Lähteet
Villa Havulinna

**Villa Havulinna** voi tarkoittaa seuraavia rakennuksia:

*Villa Havulinna, Noormarkun ruukin alueella sijaitseva entinen Ahlström-yhtiön johtajan asunto
*Villa Havulinna, Helsingin Oulunkylässä sijainnut huvila, jossa V. I. Lenin asui vuonna 1907
Seinäjoen adventtiseurakunta

**Seinäjoen adventtiseurakunta** on Seinäjoella toimiva adventtiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1950. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Seinäjoen Pohjan kaupunginossa. Seurakunnan pastorina toimii Satu Mäkelä. Seurakunta kuuluu Suomen Adventtikirkko -kirkkokuntaan.

## Lähteet
Vyökäki

**Vyökäki** (*Guira guira*) on käkiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa.

## Koko ja ulkonäkö
Vyökäki kasvaa 36–42 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Vyökäen pää on kellanruskea ja päälaella on töyhtö. Lajin tummanruskeissa selässä ja siivissä on ohuita valkoisia juovia. Yläperä on valkoinen, ja hyvin pitkä pyrstö on musta ja valkokärkinen. Vyökäen rinta ja vatsa ovat valkoiset ja rinnassa on harmaita juovia. 

## Levinneisyys ja elintavat
Vyökäkeä tavataan Brasiliasta Argentiinaan ulottuvalta alueelta. Lajin elinympäristöä ovat ruohomaat, pellot, puoliavoimet metsät ja puistot. Linnut liikkuvat tavanomaisesti muutaman kymmenen yksilön parvina. Vyökäki on peto ja syö esimerkiksi hyönteisiä, sammakoita, matelijoita ja pieniä nisäkkäitä. Lisääntymiskausi on sadekaudella heinäkuusta maaliskuulle. Suuri risupesä on puussa tai kaktuksessa ja samaan pesään munii usea naaras. Jokainen naaras munii 5&ndash;7 vihreää munaa, mutta pienimmät munat poistetaan usein pesistä. Vyökäet voivat munia myös karakarojen tai anien pesiin.

## Lähteet
Petrus Plancius

**Petrus Plancius** (; 1552 Dranouter, Länsi-Flanderi – 15. toukokuuta 1622 Amsterdam, Yhdistyneet provinssit) oli alankomaalainen kartografi, tähtitieteilijä ja kalvinistinen teologi. Plancius oli Alankomaiden ensimmäisten Aasiaan suuntautuneiden retkien tärkeimmistä taustavoimista. Hän myös nimesi löytämiään eteläisen pallonpuoliskon tähdistöjä.

## Elämä ja ura
Saksassa ja Englannissa suoritettujen teologisten opintojen jälkeen Plancius saarnasi Flanderissa ja Brabantissa 1576, Mechelenin lähellä 1577, Leuvenissa ja tuli saarnamieheksi Brysseliin 1578. Kun Parman herttua Alessandro Farnese, Espanjan kuningas Filip II:n Alankomaiden kenraalikuvernööri, valtasi kaupungin vuonna 1585, Plancius pakeni Hollantiin ja ryhtyi samana vuonna Alankomaiden reformoidun kirkon pastoriksi Amsterdamissa, jossa hän teki itsensä tunnetuksi puolustamalla intohimoisesti reformoituja oppeja luterilaisia ja arminolaisia vastaan.
 
Planciuksen osallistuminen Alankomaiden 1500-luvun lopun merellisen laajentumisen valmisteluun oli merkittävää. Hän oli hyvin perehtynyt maantieteeseen ja ylsi merkittäviin saavutuksiin myös kartanpiirtämisessä. Vuonna 1590 Plancius teki viisi karttaa alankomaalaista Raamatun painosta varten. Kaksi vuotta myöhemmin hän laati tunnetun maailmankartan: *Nova et exacta terrarum orbis tabula geographica ac hydrographica*.

Hollantilaiset merenkulkijat ja kauppiaat noudattivat huomattavasti hänen neuvojaan luodessaan uusia reittejä Kiinaan, ja Planciuksen kerrotaan piirtäneen ensimmäisten Intiaan suuntautuneiden matkojen merikartat. Hän innoitti tuotoksillaan Willem Barentsin ja Henry Hudsonin retkikunnat Koillis- ja Luoteisväylän tutkimiseksi. Vuonna 1602 Plancius nimitettiin Hollannin Itä-Intian kauppakomppanian kartografiksi.

Plancius työskenteli eteläisen tähtitaivaan kartoittamisen parissa. Hän opetti merenkulkijoille, erityisesti Pieter Dircksz Keyserille, mutta myös muille merimiehille, miten tähtien sijainnit mitattiin astrolabilla, ja opasti heitä kartoittamaan eteläistä taivasta. Vuosina 1595–1597 hän luetteloi merenkulkijoiden avulla 135 aiemmin kartoittamatonta tähteä eteläiseltä taivaalta. Jotta merenkulkijat löytäisivät uudet tähdet, hän nimesi 12 uutta tähdistöä. Vuonna 1603 tähdistöt sisällytettiin Johannes Bayerin Uranometriaan.


1590_Orbis_Terrarum_Plancius.jpg|*Orbis Terrarum*
1592_4_Nova_Doetecum_mr.jpg|*Nova Francia*
1592_Insullae_Moluc._Plancius.jpg|*Insulae Moluccae* (Molukit)


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Park Lane

**Park Lane** on kaksiajoratainen tie Lontoon City of Westminsterin kaupunkipiirissä. Se alkaa Hyde Park Cornerin kiertoliittymästä läheltä Piccadillyn länsipäätä, seuraa Hyde Parkin itäreunaa pohjoiseen ja päättyy Marble Archiin Oxford Streetin tuntumassa. Park Lanen itälaidalta alkaa Mayfairin kaupunginosa, jossa tien välittömässä läheisyydessä sijaitsee useita loistohotelleja, esimerkiksi Grosvenor House Hotel, The Dorchester, Hilton ja Four Seasons. Hotellien lisäksi tien varrella on kalliiden automerkkien esittelytiloja.

## Historia

Park Lane sai alkunsa Hyde Parkin itäreunaa seuranneesta kulkuväylästä, joka muodostui Henrik VIII:n ympäröityä puiston aidalla 1500-luvulla. Se ei ollut pahaista polkua kummempi ja tunnettiin nimellä Tyburn Lane 1700-luvulle asti. Vaunuliikenteen lisäännyttyä tiellä Kensington Turnpike Trust otti sen hallintaansa vuonna 1741 ja päällysti sen eteläisimmän osuuden kivillä.

Mayfairin väkiluvun kasvaessa Park Lanen itälaidalle alettiin rakentaa aatelisten herraskartanoita. Dorchester House valmistui vuonna 1751; tosin rakennuksesta alettiin käyttää tätä nimeä vasta, kun sen ostanut Joseph Damer sai Dorchesterin jaarlin arvonimen vuonna 1792. Grosvenorit, joista myöhemmin tuli Westminsterin herttuoita, asuivat Park Lanella vuodesta 1806 alkaen.

Park Lanen merkitys liikenneväylänä alkoi kasvaa 1820-luvulla, jolloin Hyde Park Cornerin ympäristöä kehitettiin arkkitehti Decimus Burtonin suunnitelmien perusteella. Samanaikaisesti Park Lanelle rakennettiin useita uusia arvokiinteistöjä ja kunnostettiin vanhoja. Esimerkiksi Benjamin Dean Wyatt suunnitteli Londonderry Housen ja Apsley Housen uudelleen, ja pohjoisempana kunnostettiin muun muassa Dudley Housea ja Grosvenor Housea. 1800-luvun puolivälissä Robert Stayner Holford muutti Dorchester Housen loisteliaaksi renessanssipalatsiksi. Park Lanen kapeudesta alkoi muodostua ongelma liikenteelle, kunnes hallitus lopulta levensi sitä Oxford Streetiltä Stanhope Gatelle asti vuonna 1868.

Kauniit puistonäkymät houkuttelivat kiinteistökeinottelijoita rakentamaan loistohotelleja Park Lanelle maailmansotien välisenä aikana. Keinottelijoita eivät säikäyttäneet edes 1700- ja 1800-luvulla rakennettujen kartanoiden korkeat hinnat. Vuonna 1927 avattu art deco -tyylinen Park Lane Hotel (nykyinen Sheraton) oli Britannian ensimmäinen hotelli, jossa jokaiseen huoneeseen kuului oma kylpyhuone. Grosvenor House Hotel avattiin vuonna 1929, ja samana vuonna purettiin myös Dorchester House, joka korvattiin myöhemmin The Dorchester -hotellilla.

Hyde Parkista erotettiin vuonna 1962 kaistale, jotta Park Lane saatiin levennettyä kaksiajorataiseksi. Itäisen ajoradan eteläisin osuus reititettiin Apsley Housen itäpuolitse Hyde Park Corneriin. Hyde Parkin alle rakennettiin valtava pysäköintiluola, jonne mahtuu 1&nbsp;100 autoa. Vuonna 1963 valmistui 28-kerroksinen Hilton, josta tuli Lontoon uusi maamerkki, ja vuonna 1970 Inn on the Park -hotelli (nykyinen Four Seasons).

## Lähteet
Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailut 1982

**[[Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailut]] vuonna [[1982]]** järjestettiin Roomassa, Italiassa 21. maaliskuuta, ja ne olivat 10. virallisen MM-arvon saaneet maastojuoksukilpailut.

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Lähteet
*https://web.archive.org/web/20071016110452/http://mypage.bluewin.ch/tomtytom/iccu/wxc_iaaf/wxc_SM1982S.html IAAF World Cross Country Championships, 12.0km CC Men, Roma Hippodromo della Campanelle, Date: Sunday, March 21, 1982
*https://web.archive.org/web/20071016110835/http://mypage.bluewin.ch/tomtytom/iccu/wxc_iaaf/wxc_SW1982S.html IAAF World Cross Country Championships, 4.7km CC Women, Roma Hippodromo della Campanelle, Date: Sunday, March 21, 1982
Andrew Stanton

**Andrew Ayers Stanton** (s. 3. joulukuuta 1965 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten työstään Pixarin animaatioelokuvien parissa. Hän on voittanut kaksi Oscar-palkintoa ja yhden Baftan elokuvapalkinnon.

## Koulutus

Stanton suoritti kandidaatintutkinnon (*Bachelor of Fine Arts*) California Institute of the Arts -yliopistossa vuonna 1987.

## Filmografia

### Elokuvat

### Televisiosarjat

## Palkinnot ja ehdokkuudet

### Oscar-palkinnot

### Baftan elokuvapalkinnot

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Farrell

**Farrell** () on englanninkielinen sukunimi. Se perustuu iirinkieliseen sukunimeen Ó Fearghail, joka tarkoittaa "Fearghalin jälkeläistä". Vuonna 2025 Suomen väestötietojärjestelmässä oli 31 elävää henkilöä, joiden sukunimi oli Farrell.

## Tunnettuja Farrell-nimisiä

* Angela Farrell (s. 1952), irlantilainen laulaja
* Arthur Farrell (1877–1909), kanadalainen jääkiekkoilija
* Bobby Farrell (1949–2010), arubalainen tanssija ja viihdyttäjä
* Colin Farrell (s. 1976), irlantilainen näyttelijä
* Dave Farrell (s. 1977), yhdysvaltalainen basisti
* Eileen Farrell (1920–2002), yhdysvaltalainen ooppera- ja konserttilaulaja
* Glenda Farrell (1901–1971), yhdysvaltalainen näyttelijä
* James Gordon Farrell (1935–1979), brittiläinen kirjailija
* James T. Farrell (1904–1979), yhdysvaltalainen kirjailija
* Jeffrey Farrell (s. 1937), yhdysvaltalainen uimari
* Nicholas Farrell (s. 1955), brittiläinen näyttelijä
* Perry Farrell (s. 1959), yhdysvaltalainen muusikko
* Richard Farrell (1926–1958), uusiseelantilainen pianisti
* Sean Farrell (s. 2001), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
* Suzanne Farrell (s. 1945), yhdysvaltalainen balettitanssija
* Terry Farrell (1938–2025), brittiläinen arkkitehti
* Terry Farrell (s. 1963), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Thomas F. Farrell (1891–1967), yhdysvaltalainen prikaatinkenraali
* Tom Farrell (s. 1944), yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija
* Wes Farrell (1939–1996), yhdysvaltalainen muusikko
* Yvonne Farrell (s. 1951), irlantilainen arkkitehti

## Lähteet
Mys Šmidtan lentoasema

**Mys Šmidtan lentoasema** (; ICAO: **UHMI**; kansallinen lentopaikka-tunnus: УХМИ ja ЬХМИ;) on lentoasema Mys Šmidtan kaupunkityyppisessä taajamassa Tšukotkan autonomisessa piirikunnassa Venäjän kaukoidässä, Tšuktšienmeren lähellä. Lentoasema sijaitsee noin kaksi kilometriä Mys Šmidtan keskustasta itäkaakkoon. Mys Šmidta tarkoittaa kirjaimellisesti 'Schmidtinniemeä' ja on nimetty Otto Schmidtin mukaan.

Lentokenttä on rakennettu vuonna 1954 silloisen polaaritutkimusaseman läheisyyteen.


Tiedosto:Iultinskiy r-n, Chukotskiy, Russia - panoramio.jpg|Iljušin Il-18 nousussa Mys Šmidtan lentoasemalta (2009).
Tiedosto:Iultinskiy r-n, Chukotskiy, Russia - panoramio (8).jpg|Mys Šmidtan lentoasemarakennus ja matkustajalentokone sen edustalla (2004).


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Mys Shmidta  (wikimapia.org)
*3 vrk:n sääennuste Mys Šmidtaan  (gismeteo.ru)
*Аэропорты Чукотки  (livejournal.com)
Via Aurelia (Venetia)

**Via Aurelia** oli roomalainen tie, joka kulki Venetiassa Italiassa. Se johti Pataviumista Acelumin kautta Raetiaan johtaneelle Via Claudia Augustalle. Venetian Via Aureliaa ei tule sekoittaa paremmin tunnettiin Via Aureliaan, joka kulki Etrurian rannikolla.

Venetian Via Aurelia tunnetaan vain huonosti. Sen rakennuttajana pidetään yleensä Gaius Aurelius Cottaa, joka toimi konsulina vuonna 75 eaa. ja Gallia cisalpinan prokonsulina vuonna 74 eaa. Tie mainitaan lähinnä seudun *[[centuriatio]]n* eli maanmittauksen yhteydessä.

## Lähteet
Jyväskylän Aalto

**Jyväskylän Aalto ry** on jyväskyläläinen uimaseura, joka syntyi, kun Swimming Jyväskylä ja Kampuksen Plaani yhdistyivät vuoden 2021 lopussa. Seura tarjoaa kilpauintia, taitouintia, uimahyppyjä, uimakouluja ja kurssitoimintaa. Sillä on myös Masters toimintaa ja vauvauintia.

Kotiuimahallina on Jyväskylän AaltoAlvari.

Seuran kilpauimareita ovat muun muassa Ari-Pekka Liukkonen ja uransa päättänyt Mimosa Jallow.

Vuonna 2022 seurassa oli noin 1&nbsp;400 jäsentä.

Swimming Jyväskylä toimi vuosina 2000–2021. Vuodenvaihteessa 2021–2022 se yhdistyi toisen jyväskyläläisseuran Kampuksen Plaanin kanssa, ja uuden seuran nimeksi tuli Jyväskylän Aalto. Swimming Jyväskylä tarjosi erilaista toimintaa eri ikäryhmille uimaopetus-, harrastus- ja kilpauintipalveluiden muodossa. Pääpaino oli kilpauinnissa ja lasten uimaopetuksessa.

## Lähteet
Kylkiäinen (täsmennyssivu)

**Kylkiäinen** voi tarkoittaa seuraavia:

* kylkiäinen, tuote tai palvelu, jonka kuluttaja saa ostaessaan muun tuotteen tai palvelun

## Järviä
* Kylkiäinen, Janakkala
* Kylkiäinen, Joutsa
* Kylkiäinen, Multia
* Kylkiäinen, Soini
** Pikku-Kylkiäinen, Soini
* Kylkiäinen, Suonenjoki
* Kylkiäinen, Ähtäri.
Via Aurelia (täsmennyssivu)

**Via Aurelia** voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin roomalaisiin teihin: 

* Via Aurelia, tie Etruriassa; tunnetuin samannimisistä
* Via Aurelia, tie Venetiassa
* Via Aurelia Aeclanensis, tie Apulia et Calabriassa
Via Claudia

**Via Claudia** voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin roomalaisiin teihin:

* Via Claudia Augusta, tie Pohjois-Italiasta Raetiaan
* Via Claudia nova, Via Caecilian ja Via Claudia Valerian yhdistänyt tie Samniumissa
* Via Claudia Valeria, Via Valeriaa jatkanut tie Samniumissa

* Via Clodia, tie Etruriassa
Via Claudia Valeria

**Via Claudia Valeria** oli roomalainen tie, joka kulki Samniumissa Italiassa. Se jatkoi Via Valeriaa ja johti Cerfenniasta Aternumiin Adrianmeren rannalle.

## Historia

Via Claudia Valeria sai nimensä siitä, että se oli keisari Claudiuksen (hallitsi 41–54) rakennuttama Via Valerian jatke. Myöhemmin se alettin lukea yhdessä Via Tiburtinan kanssa kokonaan osaksi Via Valeriaa. Sellaisena se esiintyy muun muassa *[[Itinerarium Antonini Augusti]]ssa*.

## Reitti
### Pääreitti

Via Claudia Valeria jatkoi Via Valeriaa Cerfennasta nousemalla aluksi ylös Imeus-vuoren jyrkkää vuoristosolaa. Sitten se laskeutui Aternus (nyk. Aterno) -joen laaksoon, jossa sijaitsi Corfiniumin kaupunki. Tie ylitti joen siltaa pitkin kolme roomalaista mailia kaupungin jälkeen nykyisen Popolin kaupungin kohdalla. Tämän jälkeen tie kulki joen ohella kapeasta vuorensolasta, ohitti Interpromiumin, ja eteni kohti Aternuksen suuta, joka sijaitsi 21 mailin päässä Interpromiumista ja yhdeksän mailin päässä Teatesta.

Tien asemapaikat ja niiden väliset etäisyydet olivat:

Asemapaikat ovat pääosin *[[Itinerarium Antonini Augusti]]sta*, täydennettynä *[[Tabula Peutingeriana]]lla*. Suluissa olevat etäisyydet ovat nykyaikana tehtyjä korjauksia perustuen muun muassa löydettyihin mailipylväisiin. Via Valeria Claudian kokonaispituus Cerfenniasta Aternumiin oli näillä korjauksilla 50 mailia eli noin 74 kilometriä. Etäisyys Roomasta Aternumiin, ottaen mukaan reitin alkuosan Via Tiburtina ja keskiosan Via Valeria, oli yhteensä 126 mailia eli noin 186 kilometriä.

Näin saatavien etäisyyslaskelmien suhteellisen hyvä paikkansapitävyys tulee ilmi verrokkitiedosta, joka saadaan Plinius vanhemmalta. Hän arvioi Italian niemimaan leveydeksi sen keskikohdalla Tiber-joen suusta Aternus-joen suulle mitattuna 136 mailia eli noin 201 kilometriä. Atenuksen mainitseminen osoittaa melko selvästi, että etäisyys oli mitattu Via Valeriaa (laajasti ymmärrettynä) pitkin. Kun sen pituuteen lisätään Ostian ja Rooman välinen etäisyys eli etäisyys Roomasta Tiberin suulle, toisin sanoen 16 mailia, matka on vain hieman enemmän kuin Pliniuksen antama etäisyys.

### Jatkeet ja haaraumat

Via Valeria päättyi, ainakin sellaisena kuin Claudius sen rakennutti, Aternuksen suulle. *Itinerarium Antonini Augusti* jatkaa sitä kuitenkin Adriaan, jonka sijoittaa 14 mailin päähän Teatesta. Todellinen etäisyys on kuitenkin paljon suurempi, ja tekstikohta pitäisi ehkä lukea 24 mailiksi. Arvellaan, että joen suussa tie yhtyi varhaisempaan Adrianmeren rannikkoa kulkeneeseen tiehen, joka ei kuulunut sen enempää Via Valeriaan, Via Salariaan kuin Via Flaminiaankaan, mutta yhdisti niiden Adrianmeren rannikon puoleiset päät. Seuraavassa esitetään kyseisen tien asemapaikat Aternuksen suusta Anconaan.

Anconasta tietä jatkoi eräs Via Flaminiasta lähtenyt haarauma.

## Lähteet

## Kirjallisuutta

*
Via Clodia

**Via Clodia** oli roomalainen tie, joka kulki Etruriassa Italiassa ja johti Roomasta ainakin Saturniaan. Sen on arveltu päättyneen Saenaan tai Via Aurelialle.

## Historia

Via Clodian nimi tunnetaan ainoastaan *[[itinerarium]]eista* sekä keisariaikaisista piirtokirjoituksista. Tien nimen perusteella on kuitenkin selvää, että se oli peräisin jo tasavallan ajalta, vaikkakaan ei ole säilynyt tietoa siitä, milloin tie rakennettiin tai kuka sen rakennutti. *Itinerariumeissa* Via Clodia esiintyy päätienä, josta Via Cassia haarautui, tai sitten ne sekoittavat tiet kokonaan keskenään. Ciceron kuvauksen perusteella Via Cassia oli kuitenkin selvästi päätie, ja Via Clodia vain sen haarauma. Samalla Forum Clodiin kaupungin sijainti Via Clodian varrella ja Forum Cassiin sijainti Via Cassian varrella tekevät selväksi, kumpi tie oli kumpi.

## Reitti

Via Clodia arkaantui Via Cassiasta vasemmalle noin 10 roomalaista mailia eli noin 15 kilometriä Roomasta pohjoiseen. Tien reitti on selvä Sabateen saakka, mutta muuttuu sen jälkeen epäselvemmäksi. Epäselvää on ollut erityisesti se, mihin tie päättyi. Tie kulki ainakin Saturniaan saakka. Sen on ehdotettu kulkeneen joko Umbro-joen (nyk. Ombrone) laaksoa pitkin Saenaan, tai jatkuneeen yli joen soisten tasankojen niin, että se olisi liittynyt Via Aureliaan.

Tien asemapaikat olivat:

Reitti tunnetaan kokonaisuudessaan vain *[[Tabula Peutingeriana]]sta*, mutta siinä annetut etäisyydet ovat monin osin virheellisiä. *[[Itinerarium Antonini Augusti]]* antaa vain Rooman ja Forum Clodiin välisen etäisyyden, 32 mailia eli noin 47 kilometriä. *Tabulassa* Sabaten etäisyydeksi Roomasta annetaan enemmän, 36 mailia eli noin 53,2 kilometriä, ja etäisyys on näin selvästi virheellinen; oikea etäisyys on arviolta 27 mailia eli noin 40 kilometriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Via Collatina

**Via Collatina**, joskus myös **Via Collatia**, oli roomalainen tie, joka kulki Latiumissa Italiassa ja johti Roomasta sen itäpuolella sijainneeseen Collatiaan.

Via Collatina erkaantui Via Tiburtinasta heti Aurelianuksen muurien Porta Tiburtinan jälkeen. Etäisyys Roomasta Collatiaan oli 10 roomalaista mailia eli noin 14,8 kiliometriä. Collatiasta kulki yhteys eteenpäin Via Praenestinalle.

Tie oli lähinnä paikallistie, ja esiintyy antiikin kirjallisissa lähteissä vain Aqua Appia ja Aqua Virgo -akveduktien lähteiden yhteydessä. Tie säilytti nimessään Collatinan kaupungin muiston vielä kauan senkin jälkeen, kun itse kaupunki oli lakannut olemasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Via Flaminia militare

**Via Flaminia militare** (myös *Via Flaminia minor*/*secunda*/*altera*) oli roomalainen tie, joka kulki Italian pohjoisissa keskisosissa ja johti Arretiumista Bononiaan.

## Historia

Via Flaminia militaren rakennutti Liviuksen mukaan konsuli Gaius Flaminius vuonna 187 eaa. sen jälkeen, kun hän oli voittanut seudulla Apenniinien vuorilla asuneet liguurit. Samoihin aikoihin hänen konsulikumppaninsa Marcus Aemilius Lepidus rakennutti Via Aemilian. Gaius Flaminiuksen isä Gaius Flaminius puolestaan oli aiemmin rakennuttanut Via Flaminian.

Via Flaminia militare ei esiinny *[[Tabula Peutingeriana]]ssa* tai muissa *[[itinerarium]]eissa*, joten se jäi ilmeisesti jo varhain lähinnä paikalliseen käyttöön. Harrastelija-arkeologit löysivät erään osuuden tiestä nykyisen Monte Bastionen rinteestä vuonna 1979. ”Via Flaminia militare” ja muut tiestä käytetyt nimitykset ovat nykyaikaisia ja tarkoitettu erottamaan se tunnetummasta Via Flaminiasta.

## Reitti

Via Flaminia militare kulki Etruriassa sijainneesta Arretiumista Via Cassian varrelta Apenniinien yli Aemiliassa sijainneeseen Bononiaan, jossa tie yhdistyi Via Aemiliaan. Tien tarkkaa reittiä ei tunneta, mutta sen asemapaikkoja olivat ainakin:

Etäisyydet tunnetaan *itinerariumeista* vain tien alkuosalta, joka on yhteinen Via Cassian kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Via Cornelia

**Via Cornelia** oli roomalainen tie, joka kulki Roomasta länteen ja luoteeseen päin. Se saattoi johtaa Caereen.

Perinteisen käsityksen mukaan Via Cornelia erkani Via triumphaliksesta Tiberin ylittäneen Pons Neronianus -sillan länsipuolella. Pons Aeliuksen (nyk. Ponte Sant’Angelo) rakentamisen jälkeen tietä jatkettiin itään päin, jotta se ulottui sillalle. Via Cornelian esitetään kulkeneen Neron sirkuksen pohjoispuolelta. Tien varrella sijaisi useita hautoja, joita löydettiin 1500- ja 1600-luvuilla nykyisen Pietarinkirkon rakentamisen yhteydessä. Myös apostoli Pietarin hauta on sijoitettu sen varrelle, ja siksi Pietarinkirkko on paikalla. Via Cornelia kulki Leon muureista Porta Perusan kautta ja jatkoi tämän jälkeen länteen ainakin yhdeksän roomalaisen mailin eli noin 13 kilometrin verran. Tämän jälkeen sen reitistä ei ole varmuutta.

Nykyisin monet tutkijat katsovat, ettei Via Corneliaa olisi ollut olemassa erillisenä tienä, vaan se oli joko osa Via Aureliaa tai nimitys Via Triumphaliksen alkuosalle. Ainakin Via Corneliasta vastasi sama virkamies kuin Via Aureliasta. Digital Atlas of the Roman Empire (DARE) -kartastossa Via Cornelia on merkitty Roomasta luoteeseen sijainneeseen Caereen johtaneeksi tieksi, mutta toisaalta myös Via Aurelian alkuosan toiseksi nimeksi.

## Lähteet
Via Domitiana

**Via Domitiana** oli roomalainen tie, joka kulki Latium et Campaniassa Italiassa ja johti Sinuessasta Neapoliihin.

## Historia

Via Domitianan rakennutti keisari Domitianus, joka hallitsi vuosina 81–96, ja josta tie sai nimensä. Via Domitiana oli tarkoitettu oikaisemaan reittiä Roomasta Puteoliin, Misenumiin ja Baiaehen, siinä missä aiemmin roomalainen tie niihin oli kulkenut mutkaa Cumaen ja Neapoliin kautta. Statius on jättänyt tiestä mahtipontisen kuvauksen.

## Reitti

Via Domitiana jatkoi Via Appiaa Tyrrhenanmeren rannalla olleesta Sinuessasta. Siinä missä Via Appia lähti Sinuessasta sisämaahan Capuaan päin, Via Domitiana jatkoi etelään samaa rannikkoa pitkin. Se ylitti Volturnus (nyk. Volturno) -joen siltaa pitkin lähellä sen suuta, ja kulki tämän jälkeen lähellä merenrantaa Cumaeen, josta se suuntasi Puteoliin. Sieltä tie jatkoi Cumaenlahden rantaa Neapoliihin osuutta, joka oli ollut olemassa jo ennestään.

*[[Itinerarium Antonini Augusti]]n* mukaan tien asemapaikat ja niiden väliset etäisyydet olivat:

Via Appialta johti Neapoliihin myös toinen tie, joka erkaantui Via Appiasta Capuassa ja kulki Atellan kautta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Via Herculia

**Via Herculia** (myös *Via Herculea*) oli roomalainen tie, joka kulki Italian eteläosassa. Sen arvellaan johtaneen Aequum Tuticumista Nerulumiin ja/tai Heracleaan.

## Historia

Via Herculian olemassaolo tunnetaan vain piirtokirjoituksista. Se vaikuttaa olleen merkittävä tie Rooman myöhäisellä keisarikaudella. Tie valmistui Diocletianuksen ja Maximianuksen aikana, mitä todennäköisimmin näiden kauden alkupuolella noin 280–290-luvuilla, ja sai nimensä oletettavasti Maximianuksesta, joka tunnettiin myös nimellä Maximianus Herculius. Tietä kunnostettiin Maxentiuksen aikana vuonna 311, ja sitä ylläpidettiin ainakin Theodosiuksen tai Arcadiuksen aikaan 300-luvun lopulle saakka.

On ehdotettu, että tien rakentaminen ja ylläpito olisivat liittyneet siihen, että myöhäisantiikin aikana keisarit siirtyivät Roomasta asumaan yleensä Mediolanumissa tai Ravennassa, jonka jälkeen tarvittiin sellaisia nopeita yhteyksiä Italian eteläosiin, jotka eivät kiertäneet länsirannikolta Rooman kautta.

## Reitti

Via Herculia kulki Apulia et Calabrian ja Lucania et Bruttiin alueilla. Sen tarkkaa reittiä ei tunneta. Usein sen esitetään kulkeneen Aequum Tuticumista Aquilonian, Venusian, Potentian ja Grumentumin kautta Nerulumiin, jossa se liittyi Via Popiliaan. Tällöin sen pituus olisi ollut *[[Itinerarium Antonini Augusti]]n* mukaan noin 227 roomalaista mailia eli noin 336 kilometriä.

Toisessa vaihtoehdossa se olisi kulkenut muutoin samaa reittiä, mutta loppuosassa Grumentumista rannikolle Heracleaan. Tässä vaihtoehdossa tien pituus olisi ollut noin 160 mailia eli noin 237 kilometriä. *[[Barrington Atlas of the Greek and Roman World]]* -kartastossa tie on merkitty vain Aequum Tuticumin ja Aquilonian välille.

Aequum Tuticumin ja Nerulumin välisen reitin asemapaikat ja niiden väliset etäisyydet olivat *Itinerarium Antonini Augustin* mukaan:

Monien asemapaikkojen sijainteja ei tunneta, ja monissa tapauksissa annetut välimatkat ovat selvästi virheellisiä. *[[Tabula Peutingeriana]]ssa* sama reitti esitetään selvästi virheellisessä ja sekaisin menneessä muodossa. Se antaa asemapaikoiksi usein kokonaan eri paikkoja, joista niistäkään useimpien sijaintia ei tunneta sen paremmin.

Reitin osalta on arveltu, että tie on pyritty tekemään aina mahdollisuuksien mukaan edullisesti niin, ettei sen rakentamiseen tarvittu siltoja, leikkauksia tai muita rakennelmia. Siksi se noudatti varhaisempia teitä, käytti varhaisempia siltoja aina kuin mahdollista, ja oli tehty korkeammalle vuoristoon.

## Lähteet
Via Julia Augusta

**Via Julia Augusta** oli roomalainen tie, joka johti Placentiasta Italiasta Arelateen Galliassa. Italiassa se noudatti paljolti varhaisempien Via Aemilia Scaurin ja Via Postumian reittejä.

## Historia

Via Julia Augustan rakennuttamisen aloitti keisari Augustus vuonna 13 eaa. sen jälkeen kun hän oli lopullisesti voittanut liguurit ja alppikansat. Tie muodostettiin niin, että sen alkuosaksi yhdistettiin varhaisemmat Ligurian alueen tiet ja niitä jatkettiin Arelateen Gallian puolelle, ja kokonaisuudelle annettiin uusi nimi Via Julia Augusta.

## Reitti

Via Julia Augusta sai alkunsa Placentiasta (nyk. Piacenza) roomalaisen Italian Aemilian alueelta. Se kulki Dertonan kautta ja tuli Välimereen kuuluvan Ligurianmeren rantaan Vada Sabatiaan, ja kulki tämän jälkeen rannikkoa pitkin länteen päin läpäisten Meri-Alpit. Tie tuli Gallian puolelle ylitettyään Varus (nyk. Var) -joen. Galliassa Via Julia Augusta kulki muun muassa Massilian kautta. Tie päättyi Arelateen (nyk. Arles) Gallia Narbonensiksessa. Alkuosaltaan Placentiasta Vada Sabatiaan reitti oli yhteinen Via Aemilia Scaurin ja Via Postumian kanssa. Tien asemapaikat ja niiden väliset etäisyydet olivat *[[Itinerarium Antonini Augusti]]n* mukaan:

Tämä tekee tien kokonaispituudeksi 438 roomalaista mailia eli noin 648 kilometriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Anadyrin lentoasema

**Anadyrin lentoasema** () eli **Anadyr-Ugolnyin lentoasema** tai **Ugolnyin lentoasema** ( tai ; IATA: **DYR**, ICAO: **UHMA**; kansallinen lentoasemakoodi: УХМА ja ЬХМА) on Venäjän koillisosan Tšukotkan Anadyrissä sijaitseva lentoasema, jota käytetään sekä siviili- että sotilasilmailun tarkoituksiin. 

Lentoasema sijaitsee noin 11 kilometriä Anadyristä itään, Anadyrinlahden vastakkaisella puolella. Kesäisin lahden yli on lauttayhteys ja lopputalvesta jäätie Anadyristä lentoasemalle; syksyllä ja loppukevällä matkustajia kuljetetaan lahden yli Anadyriin helikopterilla. 


Tiedosto:NASA FIRMS 2025-08-08 Ugolny.png|Anadyrin lentoasema satelliittikuvassa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Sisä- ja ulkonäkymiä lentoasemalta, lentokoneesta ja kopterista (noin 2019)  (youtube.com)
Utrenni

**Utrenni** () on 2010-luvun loppupuolelta lähtien rakenteilla ollut nesteytetyn maakaasun (LNG) lastaussatama ja tuotantoalue Venäjän Jamalin Nenetsian Tazin piirissä, Obinlahden itärannalla Gydan niemimaalla, noin 69 kilometriä Sabettan taajamasta kaakkoon ja 171 kilometriä Gydan kylästä länteen. 

Utrenni on noussut jo rakennusvaiheessaan toukokuussa 2022 Koillisväylän länsiosan kaupallisesti merkittävimpien satamien joukkoon. Novatek-kaasuyhtiön on rakentanut satamaa jättiläismäisen Jamal-LNG-hankkeen toisen vaiheen osana. Utrennin terminaali on hallinnollisesti osa Sabettan satamaa. Vuonna 2018 julkaistun asetuksen mukaan Utrennin terminaalin on tarkoitus valmistua vuonna 2024. Osa Utrennin satamatoiminnoista on otettu jo käyttöön. Sataman suunniteltu vuotuinen enimmäisrahtikapasiteetti on rakennustöiden aikana nostettu yli kaksinkertaiseksi 43,2 miljoonaan tonniin.

Vuoden 2022 vuosikertomuksessaan yhtiö toteaa Arctic LNG 2 -hankkeen edenneen 73 prosentin valmistumisasteeseen. Ensimmäinen LNG-tuotantolinja raportoitiin jo 95 prosenttisesti valmiiksi ja sen uskotaan valmistuvan 2023 aikana. Valmistuessaan Arctic LNG 2:n (Utrenni) kolmen linjan tuotantokapasiteetti olisi suunnitelmien mukaan yhteensä 19,8 miljoonaa tonnia LNG:tä vuodessa. Lähistöllä on useita muitakin kaasukenttiä. Utrennin kaasukenttää ja sen läheisiä muita Obinlahden itäpuoleisia kenttiä kuvataan tässä vaiheessa yhä tutkimus- ja lisenssialueina eikä varsinaisina tuotantoalueina.

Linnuntietä noin 17 kilometriä Utrennin sataman itäpuolelle on rakennettu Utrennin lentoasema (kansallinen lentopaikkakoodi *УСДМ*; kiitotien pituus 1550  m ja leveys 36 m). Sieltä on säännöllinen syöttöliikenneyhteys Obinlahden länsipuolella sijaitsevalle Sabettan lentoasemalle.

## Lähteet
Torgeir Anderssen-Rysst

**Torgeir Anderssen-Rysst** (9. elokuuta 1888 Ålesund – 8. syyskuuta 1958) oli norjalainen juristi ja Venstren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1925–1945 ja toimi Norjan puolustusministerinä 1928–1931. Hän työskenteli uutispäällikkönä *[[Sunnmørsposten]]issa* 1918–1928 ja 1931–1934.
## Lähteet
Via Gemina

**Via Gemina** oli roomalainen tie, joka kulki Venetia et Histriassa Italian koillisosassa ja johti Aquileiasta Emonaan.

## Historia

Via Geminan rakennutti keisari Augustus ja sen rakentamisen toteutti Legio XIII Gemina. Tie rakennettiin noin vuosina 12–15 jaa. Se jatkoi Aquileiaan päättyneitä Via Anniaa ja Via Postumiaa.

## Reitti

Via Gemina kulki Adrianmeren rannalta Aquileiasta Emonaan eli Julia Aemonaan ylittäen matkalla Juliset Alpit, jotka toimivat Italian ja Pannonian välisenä rajana tässä suunnassa. Tien asemapaikat ja niiden väliset etäisyydet olivat *[[Tabula Peutingeriana]]n* mukaan:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Via Fulvia

**Via Fulvia** oli roomalainen tie, joka kulki Liguriassa ja Transpadanassa Italiassa ja johti Dertonasta Augusta Taurinorumiin.

## Historia

Via Fulvian rakennutti ainakin sen alkuosalta konsuli Marcus Fulvius Flaccus vuonna 125 eaa. Alun perin tie johti Dertonasta Forum Fulviin kautta Hastaan. Myöhemmin sitä jatkettiin Augusta Taurinorumiin ja aina Kottisilla Alpeilla sijainneeseen Druantiumiin saakka. Tietä ei tunneta *[[itinerarium]]eista*.

## Reitti

Via Fulvia kulki Liguriassa sijainneesta Dertonasta Transpadanassa sijainneeseen Augusta Taurinorumiin. Dertonasta tiellä oli yhteys Via Aemilia Scauriin, Via Postumiaan ja Via Julia Augustaan. Tien asemapaikat olivat:

## Lähteet
Torjus Værland

**Torjus Værland** (23. marraskuuta 1868 Vegårshei – 4. heinäkuuta 1954) oli norjalainen Venstren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1919–1933 ja toimi Norjan sosiaaliministerinä 1928–1931.
## Lähteet
Søndre Østfoldin käräjäoikeus

**Søndre Østfoldin käräjäoikeus** on yksi Norjan 23 käräjäoikeudesta ja se kuuluu Eidsivatingin laamanninoikeuden alaisuuteen. Se perustettiin vuonna 2021 yhdistämällä aiemmat Fredrikstadin, Haldenin, Mossin ja Sarpsborgin käräjäoikeudet. Käräjäoikeuden toimipisteet sijaitsevat Fredrikstadissa, Haldenissa, Mossissa ja Sarpsborgissa.
## Tuomiopiiri
Käräjäoikeuden tuomiopiirin muodostavat seuraavat kunnat:

* Aremark
* Fredrikstad
* Halden
* Hvaler
* Moss
* Rakkestad
* Råde
* Sarpsborg
* Våler

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Käräjäoikeuden verkkosivut
A-tyyppi

**A-Tyyppi** oli suomalainen, vuonna 1999 perustettu eurodance-yhtye, johon kuuluivat Jari Karjalainen, Torsti Spoof, Janne Kettunen ja Anssi Nyberg. Yhtye on tehnyt Antero Mertarannan kanssa kappaleen ”Ihanaa Leijonat, Ihanaa!”.

## Historiaa
Yhtyeen syntymistä edelsi kappale ”Ihanaa Leijonat, Ihanaa!”, jonka Nyberg, Spoof ja Kettunen olivat työstäneet Ylen jääkiekon MM-kisalähetyksen loppukevennykseen keväällä 1999. Kappaleen tultua tunnetuksi sen tekijät saivat ravintolan terassilla päähänsä nimetä itsensä A-Tyypiksi, väännöksenä ruotsalaisesta eurodance-artisti E-Typesta. Tuttu keikkamyyjä oli ottanut leikilliset puheet uudesta yhtyeestä tosissaan ja järjestänyt A-Tyypille kymmenen keikkaa. Yhtye ryhtyi kirjoittamaan uusia kappaleita keikkasettiä varten. Puolessatoista viikossa valmistui ensimmäinen albumi *A-Studio Live!*, joka menestyi kaupallisesti.

A-Tyyppi julkaisi lyhyen, noin kaksi vuotta kestäneen uransa aikana kaksi albumia ja kolme singleä. Yhtyeen kolmannesta singlestä ”Voodoota” tehtiin musiikkivideo, jolla näyttelee nuori Johanna Tukiainen. ”Ihanaa Leijonat, Ihanaa” on yhtyeen menestynein kappale. Se myi julkaisuvuonnaan platinaa ja ylitti vuonna 2023 kultalevyrajan striimauksissa.

## Diskografia
### Albumit
**[[A-Studio Live!]]* (1999, Columbia)
**[[Episodi II - Sysexin paluu]]* (2000, Studio Audio Oy)
### Singlet
*”Ihanaa, Leijonat, Ihanaa” (1999)
*”Tulisuudelma” (1999)
*”Voodoota” (1999)

## Lähteet
Oslon observatorio

**Oslon observatorio** on vuonna 1833 valmistunut observatorio Oslossa Ruseløkkan alueella Frognerin kaupunginosassa. Empiretyyliä edustavan rakennuksen suunnitteli arkkitehti Christian H. Grosch. Observatorio oli Oslon yliopiston käytössä vuoteen 1935, jolloin Blinderniin valmistui uusi astrofysiikan laitos. Rakennus on suojeltu.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Cort Adeler

**Cort Adeler** (gregoriaarisen kalenterin mukaan 26. joulukuuta 1622 Brevik, Norja – 15. marraskuuta 1675 Kööpenhamina, Tanska) oli norjalainen amiraali, joka johti Tanska-Norjan laivastoa vuosina 1663–1675. Tätä ennen hän palveli Alankomaissa ja Venetsiassa. Adeler vahvisti Tanska-Norjan laivastoa ulkomailta saamansa kokemuksen avulla. Hän kuoli vuonna 1675 kulkutautiin kesken Skoonen sodan. 

Coatofarms-Adeler.jpg|Adelerin aatelisvaakuna.
Cort Adelers Gård 01.jpg|Cort Adelerin asuintalo Kööpenhaminassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sakari Ängeslevä

**Sakari Ängeslevä** (s. 9. joulukuuta 1945 Ylivieska) on suomalainen agronomi ja eläköitynyt virkamies, joka on saanut maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Ängeslevän vanhemmat olivat agrologi Veikko Matti Ängeslevä ja Anni Esteri Isomäki ja hänen puolisonsa vuodesta 1973 on maatalous- ja metsätieteiden kandidaatti Tarja Marjatta Rautanen. Ängeslevä tuli ylioppilaaksi Ylivieskan yhteiskoulusta 1964 ja valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta maanviljelystalouden alalta 1972. Hän oli maatalousharjoittelija Manitoban yliopiston koetilalla Kanadassa 1968–1969 ja McIntyre Ranching -yhtiön karjatilalla Albertassa Kanadassa 1969, samoin kuin EU-harjoittelija Schleswig-Holsteinin osavaltion elintarvike-, maatalous- ja metsäministeriössä ja sen alaisissa virastoissa Saksassa 1994 ja 1995. 

Työuransa aikana Ängeslevä oli Maataloustuottajain Pohjois-Pohjanmaan liiton järjestöagronomi 1972–1974, Hämeen läänin maatalouskeskuksen suunnitteluagronomi 1974–1977 ja toiminnanjohtajan sijainen 1975–1977, Maatilahallituksen Ylivieskan maatalouspiirin maataloustoimiston ylimääräinen agronomi 1977–1979, Etelä-Pohjanmaan maaseutupiirin piiripäällikkö 1979–1992, maa- ja metsätalousministeriön Etelä-Pohjanmaan maaseutuelinkeinopiirin piiripäällikkö 1993–1997, Etelä-Pohjanmaan työvoima- ja elinkeinokeskuksen maaseutuosaston osastopäällikkö 1997–2009 ja Etelä-Pohjanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen Maaseutu ja energia -yksikön päällikkö 2009–2010. Jäkäläosuuskunnan toimitusjohtajana hän työskenteli 1972–1974. Ängeslevällä oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai 2001.

## Lähteet
Suuri junakisa

**Suuri junakisa** () on suoraan videolle julkaistu brittiläinen animaatioelokuva vuodelta 2016, joka perustuu televisiosarjaan Tuomas Veturi. Elokuvan tietokoneanimaation on tehnyt Arc productions.

## Ääninäyttelijät

## Lähde
Annie Sprinkle

**Annie M. Sprinkle** (s. 23. heinäkuuta 1954 Philadelphia) on yhdysvaltalainen multimedia- ja performanssitaiteilija. Hän on toiminut myös pornotähtenä ja pyrkinyt muuttamaan pornografiassa vallinneita representaation käytäntöjä. Hän työskenteli seksityössä vuosina 1973–1995 ja on myös toteuttanut seksityöläisten asiaa ajanutta aktivismia.

Sprinkle oli keskeinen 1980-luvun seksiposiitivisen feminismin keskeinen vaikuttaja. Hän on kiertänyt säännöllisesti pitäen yhden naisen teatteriesityksiä vuodesta 1989. Hän on korostanut myös taiteellisessa työssään pitkään seksuaalikasvatusta ja tasa-arvoasioita. Sprinkle oli ensimmäinen pornotähti, joka menestyneesti siirtyi luomaan uraa taidemaailmassa. Hän sai filosofian tohtorin arvon San Franciscon Institute for Advanced Study of Human Sexualitysta vuonna 2002. Hän on saavuttanut suosiota vierailevana taiteilijana monissa yliopistossa. Sprinkle on käyttänyt seksuaalista itseilmaisua performanssitaiteessa ja on ammentanut vaikutteita myös globaalien ympäristöongelmien teemoista. 

2000-luvun alussa Sprinkle aloitti työskentelyn taideduona elämänkumppaninsa Beth Stephensin kanssa. Sprinkle ja Stephens aloittivat auonna 2002 taiteellisten multimediahankkeiden toteuttamisen rakkauden, seksin ja queerekologian aiheista. Vuonna 2005 pariskunta aloitti seitsemän vuotta kestäneen julkisten häärituaalien projektin Linda Montanon työn innoittamana. Sprinkle ja Stephens ovat menneet seremonioissa naimisiin muun muassa Maan, Appalakkien ja Suomessa Kallaveden kanssa. Tarkoitus on ollut maailmankaikkeuden erotisointi ja rakkauden määrittely politiikan, ekologian ja taiteen kielellä ihmisten välisten kytkösten välttämättömyyttä purkaen. Sprinklen ja Stephensin toiminta loi pohjan "ekoseksuaaliselle liikkeelle". Pariskunta on tehnyt yhdessä ympäristöaiheisia elokuvia ekoseksuaalisella näkökulmalla. Sprinkle ja Stephens ovat myös yhdessä järjestäneet symposiumeja ja workshopeja.

Sprinkle on kirjoittanut omaelämäkertateoksen *Post Porn Modernist*. Akateemiselle yleisölle suunnatulla kirjallaan *Hardcore from the Heart: The Pleasures, Profits and Politics of Sex in Performance* hän sai vuonna 2002 Firecracker Alternative Book Awardin. Sprinklen tuottama ja ohjaama elokuva *The Sluts and Goddesses Video Workshop* on tullut esitetyksi yli sadalla elokuvafestivaalilla sekä museoissa ja gallerioissa, kuten New Yorkin Solomon R. Guggenheim -museossa. Sprinkle oli myös tekijänä kirjassa *Assuming the Ecosexual Position: The Earth as Lover*, joka valmistui vuoden 2020 koronasulkujen aikana. Sprinklelle ja Stephensille myönnettiin vuonna 2019 Eureka Fellowship ja vuonna 2021 Guggenheim Fellowship.

## Lähteet
Jääpallon Elitserien-kausi 2022–2023

Ruotsin jääpallon Elitserien pelattiin kaudella 2022-2023 14 joukkueella. Västerås SK voitti seurahistoriansa 21. Ruotsin mestaruuden.

## Lähteet
Rankkasade

**Rankkasade** on sateen muoto, jolloin vettä sataa taivaalta paljon lyhyessä ajassa.

Rankkasateissa usein myös syntyy kaduille tulvia, jolloin esimerkiksi liikkuminen muuttuu hankalammaksi. Rankkasateen ennustaminen ei ole meteorologeille helppoa, koska reitille osuvan lämpimän ilman lisäksi rankkasateen muodostuminen vaatii myös muita sopivia ilmakehän olosuhteita. Sade luokitellaan runsaaksi sateeksi, jos sademäärä on 4,5 millimetriä tai yli.

Sade luokitellaan rankkasateeksi seuraavan taulukon perusteella:

## Rankkasateen syntyminen
Rankkasateen tuottavat yleensä ukkospilvet eli kuuropilvet. Kuuropilvi on suppilon mallinen, ja se voi olla jopa 20 kilometriä korkea. Korkeat kuuropilvet syntyvät, kun suuri määrä ilmaa lämpenee joko maan tai meren päällä. Korkeapaine syntyy, kun ilma on lämmintä ja sen molekyylit liikkuvat. Jotta rankkasade voi muodostua, pitää ensin konvektiopilven syntyä. Se syntyy, kun korkeapaine työntää lämmintä ilmaa ylös ilmakehässä. Korkeapaineen ylös työntämä massa sisältää runsaasti vesihöyryä, joka alkaa tiivistyä vedeksi, kun ilma alkaa jäähtyä. Korkeapaine tekee ilmamassasta epävakaan, ja se alkaa hakeutua kohti matalapainetta. Ilma hakeutuu ylös, koska siellä on alhaisempi lämpötila. Prosessia, jossa lämmin ilma kohoaa ylös ja kylmä painuu kohti maata, kutsutaan konvektioksi. Kuuropilvi eli Cumulonimbus ei kuitenkaan muodosta rankkasadetta noin vain, vaan siihen pitää osua uusi korkeapaine, jotta se saa kylliksi vettä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Trevor Stines

**Trevor John Stines** (s. 15. heinäkuuta 1996 Olympia, Washington, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt Jason Blossomin roolia yliluonnollisessa kauhurikosdraamasarjassa *[[Riverdale]]*.

## Filmografia
### Elokuva
* 2016 : *[[The Amityville Terror]]* – Brett
* 2019 : *Purity Falls* - Jason
* 2019 : *Secrets at the Lake* - Rick Rhodes
* 2019 : *Most Likely to Murder* - Sean
* 2021 : *Evan Wood* - Josh Richards

### Televisio
* 2015 : *[[Blue Match Comedy]]* - Backpacker #2
* 2016 : *[[The Fosters]]* – Tristan Chacones
* 2016 : *Wrong Hole* – K's Hot Date	
* 2017-2022 : *[[Riverdale]]* – Jason Blossom / Teen Clifford Blossom
* 2022 : *[[The Rookie: Feds]]* – Kellen Filmore

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Zdravko Čolić

**Zdravko Čolić** (, s. 30. toukokuuta 1951) on bosniahertsegovinalainen laulaja. Čolićia pidetään yhtenä entisen Jugoslavian alueen merkittävimmistä kulttuuri-ikoneista.

Nuoruudessaan Čolić toimi urheilijana. Hän pelasi jalkapalloa ja vaihtoi myöhemmin yleisurheiluun, jossa menestyi erityisesti 100 metrin juoksussa.  Samalla Čolić harrasti sivutoimisesti musiikkia.

Musiikki siirtyi Čolićin elämässä etusijalle hänen sijotuttuaan 17-vuotiaana toiseksi montenegrolaisessa laulukilpailussa. Čolić liittyi Ambasadori-yhtyeeseen vuonna 1969. Seuraavana vuonna Čolić perusti yhtyeeseen myös kuuluneen Slobodan Vujovićin kanssa Novi ambasadori -yhtyeen. Syksyllä 1971 Čolić siirtyi Korni grupa -yhtyeen solistiksi Dado Topićin jätettyä paikan. Kuitenkin jo seuraavana keväänä Čolić jätti yhtyeen ja aloitti soolouran.

Čolić voitti jugoslavialaisen Opatija Festival -laulukilpailun vuonna 1973 kappaleella "Gori vatra" ja valikoitui samalla Jugoslavian edustajaksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Čolić sijoittui 15. sijalle 17 kilpailijan joukosta. Čolić julkaisi sooloartistina ensimmäisen studioalbuminsa *Ti i ja* vuonna 1975. 1970- ja 1980-luvuilla Čolić julkaisi useita menestysalbumeja ja on jatkanut menestyksekästä uraansa entisen Jugoslavian alueella 2000-luvulle asti.

## Diskografia
### Albumit
**Ti I Ja* (1975)
**Z Čolić* (1975)
**Ako Priđeš Bliže* (1977)
**Zbog Tebe* (1980)
**Malo Pojačaj Radio* (1981)
**Šta Mi Radiš* (1983)
**Ti Si Mi U Krvi* (1985)
**Zdravko Čolić* (1987)
**Da Ti Kažem Šta Mi Je* (1990)
**Kad Bi Moja Bila* (1997)
**Okano* (2000)
**Čarolija* (2003)
**Zavičaj* (2006)
**Kad Pogledaš Me Preko Ramena* (2010)
**Vatra I Barut* (2013)
**Ono Malo Sreće* (2017)

### Kokoelmalevyt
**Pjesme Koje Volimo* (1984)
**Poslednji I Prvi* (1994)
**Zauvek* (1997)
**Balade* (1997)
**Zauvek 2* (2001)
**Antologija* (2005)
**The Platinum Collection* (2007)
**Najbolje Pjesme* (2010)
**Najljepše Ljubavne Pjesme* (2010)
**50 Originalnih Pjesama* (2013)
**Legende Zabavne Glazbe 2.* (2013)

## Lähteet
* 

### Viitteet
Malta (yhtye)

**Malta** oli ruotsalainen yhtye, jonka muodostivat Claes af Geijerstam ja Göran Fristorp. Yhtye voitti Melodifestivalenin 1973 kappaleella "Sommar'n som aldrig säger nej". Koska Malta on myös valtio Euroopassa, kansainvälistä Eurovision laulukilpailua varten yhtyeen nimeksi vaihdettiin **Nova**. Myös kappale käännettiin kansainvälistä kilpailua varten englanniksi nimellä "You're Summer". Eurovision laulukilpailussa yhtye sijoittui viidenneksi.

Göran Fristorp kuoli 3. syyskuuta 2024.

## Diskografia
### Albumit
**Malta* (1973)

### Singlet
*"Sommar'n som aldrig säger nej" / "Här kommer sol!" (1973)
*"You're Summer (You Never Tell Me No)" / "Crossword Puzzle" (1973)
*"Sweet Virginia" / "Roses & Pepole" (1973)

## Lähteet
La Moncelle

**La Moncelle** on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin viisi kilometriä Sedanin kaupungista itään.

Saksan–Ranskan sodassa käytiin ratkaiseva Sedanin taistelu 1. syyskuuta 1870. Taistelu alkoi kello 4.00 preussilaisten hyökkäyksellä Bazeillesiin. Kello 5.45 Ranskan marsalkka Patrice de Mac-Mahon saapui hevosella tarkkailemaan joukkojen asemia La Moncellen lähistölle. Vain vähän myöhemmin hän haavoittui. Tapahtuman muistoksi on pystytetty risti *Croix de Mac Mahon*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Panaman historia

**Panaman historia** kertoo Panaman historiaan liittyvistä asioista. Panaman alueella on joitakin merkkejä ihmisasutuksesta 12000 vuotta sitten. Panama joutui Espanjan valtaan 1500-luvun alkupuolella. Alue siirtyi Espanjalta Suur-Kolumbiaan 1821. Vaikka Suur-Kolumbia lakkautettiin 1831, Panaman alue jäi osaksi Kolumbiaa vuoteen 1903, jolloin se itsenäistyi.

## Intiaaniväestö
Espanjalaisten tullessa Panaman alueelle siellä asuneista intiaaniheimoista suurimpia olivat Cunat, Guaymit ja Chocót. Muita heimoja olivat Coibat ja Cuevat. Intiaanit saivat elantonsa enimmäkseen metsästyksestä ja kalastuksesta, mutta he keräsivät jonkin verran vihanneksia ja hedelmiä. Heistä tiedetään, että he valoivat savea sekä valmistivat kivihakkuja ja kulta- ja hopeaesineitä.

## Panaman kanavan rakentaminen
Panaman kanavan rakentamisesta haaveiltiin jo 1500-luvulla, mutta sitä alettiin rakentamaan vasta 1800-luvulla. Rakennusurakan aloittivat ranskalaiset, mutta he joutuivat suuriin vaikeuksiin ja joutuivat lopulta lopettamaan urakan talousvaikeuksien takia. Rakennusurakan suorittivat loppuun yhdysvaltalaiset, mutta hekin joutuivat muuttamaan suunnitelmia, ennen kuin kanava saatiin rakennettua.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vrigne aux Bois

**Vrigne aux Bois** on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin kymmenen kilometriä Sedanin kaupungista luoteeseen.

Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2017, kun kaksi kuntaa Bosseval-et-Briancourt ja Vrigne-aux-Bois yhdistyivät.

Vuonna 1824 teollisuuspatruuna Jean-Nicolas Gendarme rakensi vanhan myllyn paikalle teollisuuskompleksin Vrigne-aux-Boisiin. Se sisälsi masuunin sekä muita teräksen valmistukseen tarkoitettuja laitoksia. Tehtaiden toiminta loppui vuonna 1969. Rakennukset ovat nykyään kunnan omistuksessa ja ne ovat suojeltuja.


Tiedosto:Forges Gendarme -Vrigne-aux-Bois, Ardennes.jpg|Gendarmen teollisuuslaitokset (Vrigne-aux-Bois)
Tiedosto:Eglise bosseval briancourt.JPG|Saint-Charles Borroméen kirkko (Bosseval-et-Briancourt) 


## Lähteet

## Aiheesta muualla