open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Afroditen temppeli (Epidauros)

**Afroditen temppeli** (), tutkimuksessa myös **Temppeli L**, oli antiikin aikainen Afroditelle omistettu kreikkalainen temppeli lähellä Epidauroksen Asklepieionia eli Asklepioksen pyhäkköaluetta Kreikassa.

## Historia

Epidauroksen Afroditen temppeliksi tulkittu pyhäkkö rakennettiin hellenistisen kauden alussa noin vuonna 320–280 eaa. Koska tulkinta siitä, että pyhäkkö oli todella omistettu Afroditelle, on jossakin määrin epävarma, rakennukseen on viitattu tutkimuksessa myös nimityksellä Temppeli L.

Temppeli on varhaisimpia tunnettuja esimerkkejä pseudoperipteraalitemppelistä. Kyseinen temppelityyppi oli myöhemmin suosittu roomalaisessa arkkitehtuurissa, jossa Epidauroksen Afroditen temppeliä kopioitiin usein.

## Rakennus

Temppeli sijaitsi varsinaisen Asklepieionin eli Asklepioksen pyhäkköalueen ulkopuolella sen itäpuolella, länteen Apollon Maleataan pyhäköstä. Temppelirakennus oli arkkitehtuuriltaan harvinainen: se oli pieni prostyylitemppeli, jossa oli pseudoperipteraali cella. Temppeliä ympäröi yhteensä neljä pylvästä lyhyillä sivuilla ja seitsemän pylvästä pitkillä sivuilla. Pitkien sivujen pylväistä viisi oli pseudoperipteraalisesti kiinni cellan seinässä, samoin kuin takasivun neljä pylvästä. Loput pylväät muodostivat neljän pylvään levyisen ja kahden pylvään syvyisen prostyylin portiikin cellan itäpuolelle. Nämä julkisivun pylväät edustivat joonialaista tyyliä.

Cellan sisäpuolen seinissä oli sivuilla viisi ja perällä neljä pylvästä, jotka olivat lähes kiinni seinässä. Nämä pylväät edustivat korinttilaista tyyliä. Pyhäkköalueelta on löydetty aseistettua Afroditea esittänyt veistos, joka saattaa olla peräisin temppelistä tai sen läheltä. Se on ajoitettu hellenistiselle kaudelle, ja sen veistäjäksi on arveltu Polykleitos nuorempaa. Veistos on nykyisin Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa.

Temppeli oli rakennettu neliportaiselle krepidomalle. Ylös portiikille ja sisäänkäynnille johti itäpuolelta ramppi.

## Lähteet
Noora Rantanen

**Noora Rantanen** (s. 30. toukokuuta 1999 Nousiainen) on suomalainen salibandyn pelaaja.

Rantanen on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa Turun Palloseuraa kaudesta 2016–2017 alkaen. Kausi 2018–2019 jäi Rantaselta väliin alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018 tulleen polvivamman ja sen jälkeisen kuntoutuksen vuoksi. Rantanen on pelannut liigassa kauden 2022–2023 loppuun mennessä 116 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 36 maalia ja antanut 35 maalisyöttöä, sekä 34 pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt kahdeksan maalia ja saanut kahdeksan syöttöpistettä. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 2022 ja 2023. Hän teki keväällä 2022 voittomaalin TPS:n 1–2-vierasvoittoon päättyneessä ratkaisevassa seitsemännessä loppuottelussa Porvoon Salibandyseuraa vastaan.

Rantanen on pelannut Suomen maajoukkueessa lokakuun 2023 loppuun mennessä yhdeksän maaottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin ja antanut kaksi maalisyöttöä.

Noora Rantasen sisko Laura Rantanen on myös salibandypelaaja. Heidän veljensä Mikko Rantanen pelaa jääkiekkoa NHL:ssä.

## Lähteet
Artemiin temppeli (Epidauros)

**Artemiin temppeli** () oli antiikin aikainen Artemiille omistettu kreikkalainen temppeli Epidauroksen Asklepieionissa eli Asklepioksen pyhäkköalueella Kreikassa.

Epidauroksen Artemiin temppeli rakennettiin klassisen kauden lopulla tai hellenistisen kauden alussa noin vuonna 330–300 eaa. Temppeli sijaitsi Asklepioksen pyhäkköalueen laidalla kaakkoon Asklepioksen temppelistä ja itään Tholoksesta. Rakennus edusti doorilaista tyyliä. Siinä oli cella ja heksastyyli prostyyli pronaos, toisin sanoen kuuden pylvään levyinen ja kahden pylvään syvyinen pronaos-portiikki, joka avautui itään päin. Cellan sisäosaa reunustivat korinttilaiset pylväät, joita oli kummallakin sivulla sekä perällä neljä, eli yhteensä kymmenen.

Temppelin katto oli tehty marmorista. Räystäskourujen vedensyöksijät eli koristeelliset ulostuloaukot, jotka olivat myös marmoria, oli muotoiltu koiran pään muotoisiksi. Temppeliin liittynyt Artemiin alttari sijaitsi tavan mukaan sen itäpuolella. Sille johtivat pronaokselta luiska ja kiveys.

Temppelin säilyneitä koristeosia on Kansallisessa arkeologisessa museossa Ateenassa sekä Epidauroksen arkeologisessa museossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Artemis Tauropoloksen temppeli (Ikaros)

**Artemis Tauropoloksen temppeli** eli **Tauropolion** () oli antiikin aikainen Artemis Tauropolokselle omistettu kreikkalainen temppeli, joka sijaitsi Ikaroksen (nyk. Ikaría) saarella. Sen arkeologinen kohde sijaitsee nykyisellä Nasin rannalla lähellä Káto Ráchesin kylää.

Artemiin kultti tuli saarelle Vähästä-Aasiasta. Temppeli sijaitsi saaren luoteisrannikolla olevan rotkon päässä lähellä Oinen kaupunkia, paikalla, jossa oli satama ja mahdollisesti myös asutus. Arkeologisten löydösten perusteella paikka on ollut käytössä arkaaiselta kaudelta 600-luvulta eaa. klassiselle kaudelle 400-luvulle eaa. saakka. Temppeli rakennettiin klassisella kaudella. Paikalta on löydetty yhden suuremman ja kahden pienen rakennuksen jäänteet, pääosin lattiat ja seinien alaosia, sekä marmoriosia, pienoispatsaita ja piirtokirjoituksia.

Nykyisen Nasin kylän nimen katsotaan tulevan joko muinaiskreikan temppeliä tarkoittavasta sanasta *naos* tai jumalattaren eräästä nimestä *Ma*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Milla Nordlund

**Milla Nordlund** (s. 26. joulukuuta 1997) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa Turun Palloseuraa kausina 2013–2018 ja 2019–2024. Hän on pelannut liigassa 197 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 201 maalia ja antanut 162 maaliin johtanutta syöttöä, sekä 38 pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt 37 maalia ja saanut 31 syöttöpistettä. Nordlund on edustanut Ruotsin liigassa visbyläistä Endre IF:ää kaudella 2018–2019 ja uudelleen kaudesta 2024–2025 alkaen.

Nordlund voitti ensimmäisen Suomen-mestaruutensa vuonna 2022 ja oli tuolloin pudotuspelien pistepörssin ykkönen 23 pisteellään ja paras maalintekijä 13 maalillaan. Voittaessaan toisen Suomen-mestaruutensa vuonna 2023 hän teki yhden kauden pudotuspelien piste-ennätyksen 35 pisteellään, joka koostui 19 maalista ja 16 syötöstä. Hän oli molemmilla kausilla myös runkosarjan pistepörssin ylivoimainen ykkönen. Hän voitti kolmannen Suomen-mestaruutensa vuonna 2024 mutta ei loukkaantumisen vuoksi pelannut pudotuspeleissä. Nordlund valittiin F-liigan F-gaalassa 2022 vuoden hyökkääjäksi.

Nordlund on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa vuoden 2025 loppuun mennessä 58 ottelua, joissa hän on tehnyt 38 maalia ja saanut 26 syöttöpistettä. Hän saavutti MM-hopeaa vuonna 2023 ja MM-pronssia vuonna 2025. Hän voitti kultaa World Gamesissa vuonna 2025 ja teki loppuottelussa Ruotsia vastaan yhden Suomen kolmesta maalista. Nordlund on pelannut Suomen tyttöjen maajoukkueessa ja oli mukana alle 19-vuotiaiden tyttöjen MM-kilpailuissa 2016 Kanadan Bellevillessä, jossa Suomi saavutti hopeaa.

Nordlundin ote mailasta on poikkeuksellinen. Useimmilla muilla pelaajilla mailan varsi on alemman käden peukalon ja etusormen välissä, mutta Nordlund pitää mailaa mediaaliotteeksi kutsutulla tavalla etu- ja keskisormen välissä, ja hänen sormiensa asennon on sanottu muistuttavan petolinnun jalkoja.

Nordlundin kolmisen vuotta nuorempi pikkuveli kuoli seitsemänvuotiaana aivotulehdukseen. Tapahtuman myötä alkoholisoitunut isä kuoli vuonna 2018. Ravintolakokkina aiemmin työskennellyt Nordlund on opiskellut sosionomiksi ja on kiinnostunut työskentelemään lastensuojelussa. Nordlundin avopuoliso on salibandypelaaja Ville Hirvisuo.

## Lähteet
Stig Udd

**Stig Udd** (s. 28. kesäkuuta 1967 Hanko) on suomalainen basisti. Hän on ollut mukana useissa yhtyeissä kuten Loyal Action, Black Maid ja Poison of Zelda, joista hän on yhä mukana Poison of Zeldassa yhtyeen basistina, ja on ollut mukana tuottamassa yhteensä yhdeksää eri musiikkialbumia. Lisäksi hän esiintyy pääosassa sarjassa *Stig Udd etsii legendoja*, joka koostuu yhteensä yhdeksästä eri haastattelusta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Stig Udd etsii legendoja -haastattelut
Häkälänjärvi

**Häkälänjärvi** on rannoiltaan osin soistunut, saareton järvi Virolahden koillisosassa Kymenlaakson maakunnassa. Sen pinta-ala on 37,3 hehtaaria. Etäisyys Kotkasta on 51 kilometriä itäkoilliseen. Vaalimaan raja-asema sijaitsee kaksi kilometriä Häkälänjärveltä kaakkoon.

## Maantiede
Häkälänjärven pituus etelästä pohjoiseen on 1,2 kilometriä. Järven pohjoisosan leveys on noin puoli kilometriä, eteläosa on kapeampi. Lounaisella rannalla sijaitsee pieni luonnonsuojelualue. Häkälänjärven pohjoisrannalta alkaa Nurmisaara-niminen laskuoja, joka virtaa luoteeseen ja päätyy Tyllinjärven kaakkoiskulman Nurmisaaranpohjaan. Tyllinjärven korkeustaso on noin kaksi metriä Häkälänjärveä alempi.
Häkälänjärvi (10.001.1.010) kuuluu Vaalimaanjoen alaosan alueeseen (10.001), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vaalimaanjoen vesistössä (10). Häkälänjärvi on Vaalimaanjoen alaosan alueen toiseksi laajin vakavesi. Alueeseen kuuluu kymmenen vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajin on Tyllinjärvi.

## Lähteet
Kiiskijärvi (Virolahti)

**Kiiskijärvi** on kapea, matala ja rehevä järvi Virolahden kaakkoisosassa Kymenlaakson maakunnassa. Sen pinta-ala on 30,8 hehtaaria. Etäisyys Kotkasta on 49 kilometriä itäkoilliseen. Järven eteläpuolisko sijaitsee Suomen ja Venäjän rajavyöhykkeellä ja eteläisin osa Venäjän alueella.

## Maantiede
Kiiskijärven pituus kaakosta luoteeseen on 2,4 kilometriä. Järven suurin leveys on noin kymmenesosa pituudesta. Saaria ei ole. Järven keskikohdan yli on rakennettu maantiesilta. Kiiskijärven länsirannalla levittäytyy viljelysaukea, itärannalla on jyrkänteitä. Järven pohjoiskolkasta alkaa Vaalimaanjokeen virtaava laskuoja.

Kiiskijärvi (10.001.1.001) kuuluu Vaalimaanjoen alaosan alueeseen (10.001), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vaalimaanjoen vesistössä (10). Kiiskijärvi on Vaalimaanjoen alaosan alueen kolmanneksi laajin vakavesi. Alueeseen kuuluu kymmenen vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajin on Tyllinjärvi ja toiseksi laajin on Häkälänjärvi.

## Lähteet
Nora Nova

**Nora Nova** (oik. **Ahinora Kumanova**, , 8. toukokuuta 1928 – 9. helmikuuta 2022) oli bulgarialais-saksalainen laulaja. Nova oli Bulgarian tsaari Boris III:n virkamiehen tytär, minkä vuoksi toisen maalimansodan päättymisen ja vallanvaihdoksen myötä moni Novan sukulaisista joutui Belenen työleirille. 1959 Nova avioitui länsisaksalaisen miehen kanssa, minkä ansiosta pääsi Länsi-Saksaan.

Saksassa Nova voitti 1960 levy-yhtiö Electrolan järjestämän *Die große Chance* -laulukilpailun, minkä vuoksi hän sai levytyssopimuksen. Nova voitti 1964 saksalaisen *Ein Lied für Kopenhagen* -laulukilpailun kappaleella *Man gewöhnt sich so schnell an das Schöne* ja valikoitui näin Saksan edustajaksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Nova sijoittui jaetulle viimeiselle sijalle nollalla pisteellä.

Nova palasi Bulgariaan 1989 kylmän sodan päättyessä ja perusti muotiliikkeen Sofiaan. 2001 Nova oli mukana perustamassa Bulgariaan liberaalia Kansallinen liike vakauden ja vaurauden puolesta -puoluetta. Nova kuoli 93-vuotiaana 9. helmikuuta 2022.

## Diskografia
### Singlet
**Die große Chance / Ich bleib bei dir* (1960)
**Ti-Pi-Tin / Du bist so lieb, wenn du lächelst* (1960)
**Wolken, Wellen und Wind / Siesta* (1961)
**Che vera / Am weißen Strand von Santorin* (1961)
**Tombola-Lola / Eine falsche Perlenschnur* (1961)
**Männer gibt’s wie Sand am Meer / Nora (Telefon aus St. Tropez)* (1962)
**Ich bin kein Engel – Ich bin ein Biest / Jose-Jose* (1963)
**Immer, immer auf die alte Tour / Dreh Dich nicht um nach anderen Frau’n* (1963)
**Man gewöhnt sich so schnell an das Schöne / Schöne Männer haben’s schwer* (1964)
**Mit Gefühlen darf man nicht spielen / Papagallo* (1965)

## Lähteet
*

### Viitteet
Kyzikoksen epigrammit

**Kyzikoksen epigrammit** () on nimitys 19 antiikin kreikkalaiselle epigrammille, joiden sanotaan olevan peräisin 100-luvulla eaa. rakennetusta Apolloniksen temppelistä, joka sijaitsi Kyzikoksessa Vähässä-Aasiassa. Nykyisin epigrammit ajoitetaan aikaisintaan 500-luvulle. Epigrammit muodostavat *[[Kreikkalainen antologia|Kreikkalaisen antologian]]* (ja *Anthologia Palatinan*) kolmannen ja lyhyimmän kirjan.

Apolloniksen temppeli kunnioitti Pergamonin kuningatar Apollonis Kyzikoslaista. Sen rakensivat hänen poikansa Eumenes II ja Attalos II. Tähän sopivasti temppeli oli koristeltu reliefeillä, jotka esittivät mytologisia aiheita, jotka liittyivät poikien rakkauteen äitiään kohtaan. Reliefien aiheisiin liittyvät epigrammit ilmeisesti liitettiin reliefien yhteyteen 500-luvulla. *Kreikkalaisessa antologiassa* jokaista epigrammia edeltää proosamuotoinen kuvaus reliefistä. Itse epigrammien pituus vaihtelee kahden ja kuuden säkeen välillä. Epigrammi 17 on suurimmaksi osaksi tuhoutunut, ja siitä on säilynyt vain kolme sanaa.

## Epigrammien aiheet

# Dionysos ja Semele
# Telefos ja hänen äitinsä
# Foiniks, Amyntor ja Alkimede
# Polymedes ja Klytios, Fineuksen pojat
# Kresfontes, Polyfontes ja Merope
# Apollon, Artemis, Python ja Leto
# Amfion, Zethos, Dirke ja Antiope
# Odysseus ja Antikleia (Odysseuksen nekromanteia)
# Pelias ja Neleus, Poseidonin pojat
# Euneus (Eunoos) ja Thoas sekä heidän äitinsä Hypsipyle
# Polydektes ja Perseus
# Iksion, Forbas ja Polymelos
# Herakles ja Alkmene
# Tityos, Apollon ja Artemis
# Bellerofon, Glaukos ja Pegasos
# Aiolos ja Boiotos, Poseidonin pojat, sekä heidän äitinsä Melanippe
# Amfinomos ja Anapias (Anapis)
# Kleobis ja Biton sekä heidän äitinsä Kydippe
# Romulus ja Remus sekä heidän äitinsä

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Greek Anthology'', Book 3. Perseus. 
* ''Greek Anthology'', Book 3: The Cyzicene Epigrams.
Sini Niinikoski

**Sini Niinikoski** (s. 15. elokuuta 2001) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa turkulaista FBC Loistoa kausina 2019–2021 ja Turun Palloseuraa kaudella 2021–2022. Hän on pelannut liigassa kauden 2021–2022 loppuun mennessä 48 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 30 maalia ja antanut 15 maalisyöttöä, sekä viisi pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt yhden maalin.

## Lähteet
Kolmisoppi (Sotkamo)

**Kolmisoppi** on järvi Sotkamossa Kainuun eteläosassa. Sen pinta-ala on kaksi neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 26 kilometriä kaakkoon. Kolmisopen alla makaa merkittävä malmio.

## Maantiede
Kolmisopen pituus kaakosta luoteeseen on 3,0 kilometriä ja leveys lännestä itään 1,9 kilometriä. Koillinen Niskalanlahti leventää allasta merkittävästi, valtaosa järvestä on alle kilometrin leveä. Järven pohjoisosan muodostaa Aittolahti, eteläisimmässä osassa on Hovinlahti. Noin viideosa Kolmisopesta on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvimmät kohdat sijaitsevat järven keskellä.

Kolmisopen ainoan saaren pinta-ala on kuutisen aaria. Rannat ovat metsää ja suota, lounaisella rannalla ja pohjoisella rannalla on pientaloja. Itärannan Sopenvaaran huippu on lähes 250 metriä merenpinnan yläpuolella eli noin 70 metriä Kolmisopen pintaa korkeammalla

Kolmisoppeen virtaa Korentojoki–Kalliojoki lännestä. Kolmisoppi laskee järven itäkolkasta Niskalankoskea Tuhkajokeen, joka päätyy itään Jormasjärveen (144,9 metriä mpy). Kolmisopen ja Jormasjärven välinen etäisyys on runsaat kolme kilometriä.

Kolmisopen vesitilavuus on 11&nbsp;185&nbsp;000 kuutiometriä.

Kolmisoppi (59.885.1.002) kuuluu Tuhkajoen valuma-alueeseen (59.885), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Jormasjärven valuma-alue (59.88) ja ensimmäinen on Nuasjärven–Kiimasjärven alue (59.8). Kolmisoppi on Tuhkajoen valuma-alueen laajin vakavesi. Toiseksi laajin on Saarijärvi. Valuma-alueeseen kuuluu 26 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.

Sotkamon Kolmisoppi on laajin Suomen 40:stä Kolmisoppi-nimisestä vakavedestä. Seuraavaksi laajin on Siilinjärven Kolmisoppi.

## Lähteet
Haituvaheinät

**Haituvaheinät** (*Tricholaena*) on pääosin Afrikassa ja Etelä-Aasiassa esiintyvä heinäsuku, jossa on 
neljä lajia monivuotisia heiniä.

Lajit:
* *Tricholaena capensis* (Licht.) Nees – Esiintyy Etelä-Afrikassa ja Namibiassa.
* *Tricholaena monachne* (Trin.) Stapf & C.E.Hubb. – Esiintyy eteläisessä Afrikassa ja Pakistanissa.
* haituvaheinä (*Tricholaena teneriffae* (L.f.) Link) – Esiintyy Kanariansaarilla, Lounais-Italiassa, Pohjois- ja Itä-Afrikassa, Lounais-Aasiassa Lähi-idästä Arabiaan ja Intiaan.
* *Tricholaena vestita* (Balf.f.) Stapf & C.E.Hubb. – Esiintyy Sokotrassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Tricholaena''
Kolmisoppi (Tohmajärvi)

**Kolmisoppi** on pieni ja syvähkö metsäjärvi Tohmajärven itäosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 6,4 hehtaaria ja vesitilavuus 0,64 kuutiohehtometriä. Etäisyys Joensuusta on 62 kilometriä kaakkoon. Kolmisoppi sijaitsee alle kahden kilometrin päässä Suomen ja Venäjän rajalta.

## Maantiede
Kolmisopin pituus on 400 metriä ja rantaviivan pituus 1&nbsp;313 metriä. Saaria ei ole. Noin viidesosa järvestä on vähintään 15 metriä syvä. Syvin kohta sijaitsee järven keskiosassa. Länsirannalla kymmenen metrin syvyyskäyrä kulkee noin kymmenen metrin päässä rantaviivasta. Kolmisopin rantavyöhykkeellä on muutamia pientaloja ja järven kaakkoispuolitse kulkee maantie.

Kolmisopin vesitilavuus on 642&nbsp;000 kuutiometriä eli 642 miljoonaa litraa.

Kolmisoppi (01.011.1.008) kuuluu Jänisjoen alaosan alueeseen (01.011), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Jänisjoen vesistöalueella (01). Toinen jakovaihe on Jänisjoen alue (01.01). Kolmisoppi on syvin Jänisjoen alaosan alueen 20:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Alueen laajimman järven, Sääperin, keskisyvyys on alle 2,5 metriä. Alueen pienimmän järven, Humalalammen, keskisyvyys on noin 5,2 metriä.

## Lähteet
Karla Kosola

**Karla Kosola** (s. 13. kesäkuuta 1993 Alahärmä) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa Turun Palloseuraa kaudesta 2019–2020 alkaen. Hän on pelannut liigassa kauden 2021–2022 loppuun mennessä 39 runkosarjaottelua, joissa hän on saanut yhden syöttöpisteen, sekä 16 pudotuspeliä ilman tehopisteitä. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2022. Hänen kasvattajaseuransa on Alahärmän Kisa, ja hän on edustanut neljä kautta kaarinalaista West Coast Sheriffsiä 1. divisioonassa.

## Lähteet
Kuitubambu

**Kuitubambu** (*Bambusa bambos*) on kookkaaksi kasvava monivuotinen heinälaji. Sen varret ovat pystykasvuisia, puutuneita, 20–30 metriä korkeita ja 10–15 cm paksuja. Korren solmut ovat piikikkäitä. Lehtiä kasvaa korressa lehtimäisinä pois varisevina tuppina ja korren haaroissa. Kukintona on kerrannaiskukinto, jonka nivelissä kasvaa tähkylöitä hajanaisina ryhminä.

Kuitubambu esiintyy alkuperäisenä Intiassa ja Indokiinassa. Kuitubambun puutuneita osia voidaan hyödyntää rakennusmateriaalina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kuitubambu (''Bambusa bambos'')
*ITIS: ''Bambusa bambos'' 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Bambusa bambos'' 
*Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): ''Bambusa bambos'' (giant thorny bamboo)
Anna Marttala

**Anna Marttala** (s. 26. huhtikuuta 2000) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut naisten F-liigassa turkulaista FBC Loistoa kaudella 2020–2021, Turun Palloseuraa kausina 2021–2024, tamperelaista Kooveeta kaudella 2024–2025 ja jälleen Turun Palloseuraa kaudella 2025–2026. Hän on pelannut liigassa kauden 2024–2025 loppuun mennessä 104 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 28 maalia ja antanut 22 maalisyöttöä, sekä 45 pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt viisi maalia ja saanut kuusi syöttöpistettä. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 2022, 2023 ja 2024. Ennen liigakausiaan Marttala edusti 1. divisioonassa Seinäjoen Peliveljiä.

## Lähteet
Savanjärvi

**Savanjärvi** on saareton läpivirtausjärvi Miehikkälän eteläosassa Kymenlaakson maakunnassa. Sen pinta-ala on 31 hehtaaria. Etäisyys Kotkasta on 48 kilometriä itäkoilliseen.

## Maantiede
Savanjärven pituus etelästä pohjoiseen on 800 metriä. Järven leveys on noin puolet pituudesta. Rannat ovat suurelta osin suomaata. Savanjärveen laskee koillisesta Savankoski. Savanjärvi laskee Vaalimaanjokea kaakkoon.

Savanjärvi (10.001.1.005) kuuluu Vaalimaanjoen alaosan alueeseen (10.001), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vaalimaanjoen vesistössä (10). Savanjärvi on Vaalimaanjoen alaosan alueen neljänneksi laajin vakavesi. Alueeseen kuuluu kymmenen vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajimmat ovat Tyllinjärvi, Häkälänjärvi ja Kiiskijärvi.

Miehikkälässä on toinenkin Savanjärvi (11.003.1.007). Se sijaitsee Vironjoen vesistössä noin kymmenen kilometriä Vaalimaanjoen vesistön Savanjärveltä luoteeseen.

## Lähteet
Sähköinen julkaiseminen

**Sähköinen julkaiseminen** on materiaalin julkaisemista digitaalisessa muodossa.

Monet arkipäiväiset aiheeseen liittyvät termit ovat syntyneet 1980-luvulla ja se on muuttanut kommunikointia sekä informaation käsittelyä. Muutoksien johdosta syntynyttä aikakautta kutsutaan informaatioajaksi. Laajasti kuvattuna sähköinen julkaiseminen viittaa ei-painettuun materiaaliin, joka tuotetaan digitaalisesti. Tämä sisältää uutisryhmät, BBS-järjestelmät, sähköpostilistat, CD-ROMit ja verkkosivustot.

Kirja-alalla sähkökirja ja äänikirja ovat kasvattaneet suosiotaan 2020-luvulla Suomessa.

Joillakin aloilla painettu tieto vanhenee nopeasti ja sähköinen julkaiseminen on ensisijaista.

## Katso myös
* Työpöytäjulkaiseminen
* Digitaalinen lataus
* Suoratoisto

## Lähteet
Bastsjö

**Bastsjö** on kaksialtainen järvi Raaseporissa Länsi-Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 48 hehtaaria. Etäisyys Helsingistä on 71 kilometriä länteen. Bastsjö kuuluu Fiskarsinjoen valuma-alueeseen.

## Maantiede
Bastsjön pituus kaakosta luoteeseen on 2,1 kilometriä. Levein kohta on noin 400 metriä. Bastsjön altaat ovat läntinen Lilla Bastsjö ja itäinen Bastsjö, joka on edellistä huomattavasti laajempi. Altaita erottaa Smalön ja yhdistää muutaman metrin levyinen salmi. Bastsjön keskiosassa sijaitsee Plitan-luoto. Bastjön pohjoisrannalla levittäytyy peltoalueita, eteläranta on metsämaata ja osin jyrkkää. Järven koillispuolella sijaitsee Bastsjöviken, jonka korkeustaso on 28,5 metriä merenpinnan yläpuolella.
Bastsjöhön laskee Porssjön (49,5 metriä mpy) etelästä Porssjöbäcken-nimistä laskuojaa. Luoteesta laskee Svartsjön (Mustajärvi, 29,2 metriä mpy). Bastsjö laskee Fraset-nimistä laskuojaa lounaaseen Degersjöniin (18,8 metriä mpy).

Bastsjö (82.002.1.009) kuuluu Fiskarsinjoen valuma-alueeseen (82.002), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistöalueella (82). Fiskarsinjoen alueella on 76 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajimmat ovat Määrjärvi, Degersjön, Seljänalanen, Simijärvi, Brunkom träsk ja Bastsjö. Lohjanjärven lounaispuolella levittäytyvä Fiskarsinjoen alue sijaitsee Saaristomeren rannikkoalueen kaakkoisosassa Uudenmaan ja Varsinais-Suomen rajaseudulla.

## Lähteet
Ekhammarsjön

**Ekhammarsjön** on pitkänomainen metsäjärvi Raaseporissa Länsi-Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 20,4 hehtaaria. Etäisyys Helsingistä on 73 kilometriä länteen. Ekhammarsjön kuuluu Fiskarsinjoen valuma-alueeseen.

## Maantiede
Ekhammarsjönin pituus kaakosta luoteeseen on 1,1 kilometriä. Järven pohjoisosa on eteläosaa leveämpi. Järven ainoa saari on noin 25 aaria laaja nimetön saari. Rannoilla ei ole lainkaan rakennuskantaa. Ekhammarsjöniin virtaa laskuoja pohjoisesta. Järven luoteisrannalta lähtee laskuoja länteen Mörkbäckeniin, joka virtaa lounaaseen Finnsjöniin (25,9 metriä mpy). Ekhammarsjönin ja Finnsjönin välinen lyhin etäisyys on alle 400 metriä.
Ekhammarsjön (82.002.1.017) kuuluu Fiskarsinjoen valuma-alueeseen (82.002), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistöalueella (82). Fiskarsinjoen alueella on 76 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajimmat ovat Määrjärvi, Degersjön, Seljänalanen, Simijärvi, Brunkom träsk ja Bastsjö. Lohjanjärven lounaispuolella levittäytyvä Fiskarsinjoen alue sijaitsee Saaristomeren rannikkoalueen kaakkoisosassa Uudenmaan ja Varsinais-Suomen rajaseudulla.

## Lähteet
Mummun saappaassa soi fox

**Mummun sappaassa soi fox** on Sirkku Peltolan kirjoittama näytelmä, joka sai ensi-iltansa vuonna 2001 Teatteri Jurkassa. Seuraavana vuonna se esitettin menestyksekkäästi Tampereen Työväen Teatterissa, ja Peltolalle myönnettiin Näytelmäkirjailijaliiton Lea-palkinto. Näytelmä on sittemmin ollut ohjelmistossa muun muassa paikoissa kuten Tampereen Komediateatteri, Savonlinnan Teatteri, Naantalin Teatteri, Teatteri Vantaa ja Nuu-Teatteri.

## Kriitikoiden mietteitä
*Näytelmästä on kirjoitettu muun muassa seuraavasti;*

- "Se on kuvaelma välinpitämättömyydestä ja muka-välittämisestä.Peltola avaa näkymän hyvän perheen pahoinvointiin". 

- "Näytelmä on surumielinen ja koskettava komedia tämän päivän suomalaisesta perheestä: tavallisen perheen yrityksistä ymmärtää itseään ja perheenjäseniään".

- "Se kertoo siitä, miten helposti katsomme ohi, kävelemme ohi ja puhumme ohi juuri silloin, kun käsissä on ongelma, jota olisi uskallettava katsoa silmiin. Se pakottaa ainakin jokaisen perillisiä omassa elämässään saaneen katsojan miettimään omia kasvatusalan saavutuksiaan. Siksi jokaisessa *MSSF:n* kirvoittamassa naurussa on säälin, surun ja ahdistuksen sivumaku mukana."

*- Mummun saappaassa soi fox* lienee jo tietynlainen klassikko jota tullaan esittämään Suomen teattereissa vielä vuosikymmeniä. Ja täysin ansaitusti. Tarina on hyvä kuvaus siitä, kuinka ollaan paikalla olematta kuitenkaan läsnä. Myös yleisön kannattaa olla läsnä ja kuunnella myös mitä vuorosanojen rivien välissä sanotaan. Ehkä siitä voi oppia jotain."

## Lähteet
Seraina Fitzi

**Seraina Fitzi** (s. 25. tammikuuta 2003) on sveitsiläinen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut naisten F-liigassa Turun Palloseuraa kaudella 2021–2022, jolloin TPS voitti Suomen-mestaruuden. Hän pelasi runkosarjassa 20 ottelua, joissa hän teki kolme maalia ja antoi kaksi maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän teki 14 ottelussa viisi maalia, joista kaksi toisessa välieräottelussa EräViikinkejä vastaan, ja sai neljä syöttöpistettä.

Ennen tuloaan Suomeen Fitzi edusti Sveitsin NLA:ssa Unihockey Red Lions Frauenfeldiä. Hän edusti Sveitsiä vuonna 2021 alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa.

## Lähteet
Lygia Fagundes Telles

**Lygia Fagundes Telles** (19. huhtikuuta 1923 São Paulo – 3. huhtikuuta 2022 São Paulo) oli brasilialainen kirjailija. Hänelle myönnettiin vuonna 2005 Camões-palkinto. Hänet valittiin vuonna 1985 kolmantena naisena Brasilian kirjallisuuden akatemiaan.

Telles vietti lapsuuttaan maaseudulla, mutta palasi juristi-isänsä ja pianistiäitinsä kanssa São Pauloon, jossa kävi koulua (Escola Estadual Caetano de Campos). Hänen ensimmäinen novellikokoelmansa *Porão e Sobrado* ilmestyi hänen ollessaan 15-vuotias. Telles valmistui São Paulon yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta. Ollessaan nuori hän sai tukea intohimoonsa kirjoittamiseen kirjailijaystäviltään Carlos Drummond de Andradelta ja Érico Veríssimolta. Vuonna 1954 Telles julkaisi romaanin *Ciranda de Pedra*, josta 1980-luvulla tehtiin myös TV Globon saippuaooppera. Vuonna 1954 hänelle myös syntyi ensimmäisestä avioliitosta poika Goffredo da Silva Telles Neto, josta tuli elokuvantekijä.

Tellesin teoksesta *Histórias do Desencontro* (1958) myönnettiin Kansallisen kirjainstituutin palkinto (Prêmio do Instituto Nacional do Livro). Hänen toinen romaaninsa *Verão no Aquário* (1963) toi hänelle Jabuti-palkinnon, joita hän sai uransa aikana kaikkiaan kolme. Telles meni avioeron jälkeen uusiin naimisiin elokuvakriitikko Paulo Emílio Sales Gomesin kanssa. Hän laati miehensä kanssa käsikirjoituksen elokuvaan *Capitu* (1967), joka perustui Joaquim Maria Machado de Assisin teokseen *[[Dom Casmurro]]*. Telles pysyi 1970-luvulla huomattavan aktiivisena ja julkaisi sen kuluessa eräitä merkittävimmistä teoksistaan. Näitä olivat *Antes do Baile Verde* (1970), *As Meninas* (1973), *Seminário dos Ratos* (1977) ja novellikokoelma *Filhos Pródigos* (1978). Vuonna 1977 Telles oli mukana laatimassa Intellektuellien manifestia sensuuria vastaan.

Telles kuoli 98-vuotiaana kotonaan luonnollisista syistä. Hänen teoksiaan on käännetty saksaksi, espanjaksi, ranskaksi, englanniksi, italiaksi, puolaksi, ruotsiksi, tšekiksi ja Portugalin portugaliksi. Hänen töidensä pohjalta on tehty myös elokuva-, teatteri- ja televisioversioita.

## Lähteet
Peter Norman (poliitikko)

**Peter Norman** (s. 1958) on ruotsalainen ekonomisti ja maltillisen kokoomuksen poliitikko. Hän toimi Ruotsin rahoitusmarkkinaministerinä vuosina 2010–2014.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Peter Norman'' Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla
Bandcamp

**Bandcamp** on yhdysvaltalainen musiikkiyhtiö, jonka ovat perustaneet Ethan Diamond, Shawn Grunberger, Joe Holt ja Neal Tucker vuonna 2008. 28. syyskuuta 2023 Songtradr osti Bandcampin Epic Gamesiltä. Epic Games osti Bandcampin maaliskuussa 2022.

Bandcampia verrataan Spotifyn kanssa mainitsemalla niiden vastakkaisuudet: rojaltien maksutavat, jakelijoiden kanssa toiminta ja muut piirteet tekevät niistä toistensa vastakohtia. Bandcamp antaa artistien ja levymerkkien asettaa itse omat hinnat ja alusta on avoin (riippumaton tietyistä jakelijoista). Julkaisijat ja tavaranmyyjät voivat liittyä palvelun toimintoihin sen ohjelmointirajapinnan kautta, johon saa pääsyn pyynnöstä.

Bandcamp on sekä suoratoistopalvelu että digitaalinen jakelupalvelu, josta ostettua musiikkia voi ladata itselleen. Musiikkia voi ladata muun muassa MP3- ja FLAC-muodoissa. Musiikin toistamiseen tarvittavan toiminnon voi lisätä toisille verkkosivuille. Digitaalisen latauksen lisäksi sivustolta voi ostaa fyysisiä CD- ja vinyylilevyjä sekä muuta tavaraa kuten T-paitoja.

Riippumattomat artistit ovat kertoneet saaneensa enemmän musiikin myynnistä digitaalisessa muodossa Bandcampin kautta kuin suoratoistosta muissa palveluissa.

## Lähteet
Petäjäjärvi (Leppävirta)

**Petäjäjärvi** järvi Leppävirran länsiosassa Pohjois-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,05 neliökilometriä. Etäisyys Kuopion keskustasta on 34 kilometriä etelälounaaseen.

## Maantiede
Petäjäjärven pääaltaan pituus kaakosta luoteeseen on 1,8 kilometriä. Pääaltaan länsipuolella sijaitsee kapea läntinen järvenosa, jonka pituus on 2,1 kilometriä. Järvenosia erottaa Kukkoniemi ja Jokiniemi, josta työntyy luoteeseen Käänneniemi. Pääaltaan eteläosan muodostaa Särkilahti ja pohjoisosan Karjalanlahti. Läntinen järvenosa suuntaa kohti luodetta kapeana Jokilahtena. Noin neljäsosa Petäjäjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvimmät kohdat sijaitsevat pääaltaan keskivaiheilla.

Petäjäjärven saariluku on neljä. Saaret ovat pieniä ja ne sijaitsevat järven itärannan tuntumassa. Petäjäjärven metsäisiä rantoja täplittävät pienet peltoaukeat, pientaloja on suhteellisen paljon. Petäjäjärven itäpuolella sijaitsee Koirusjärvi, järvien välinen kannas on noin 350–400 metriä leveä.

Petäjäjärveen virtaa laskuojia luoteesta. Petäjäjärvi laskee Petäjäjärvenjokea Niittylammen kautta Koirusjärveen (96,4 metriä mpy).

Petäjäjärven vesitilavuus on 6&nbsp;772&nbsp;000 kuutiometriä.

Petäjäjärvi (04.275.1.005) kuuluu Oravijoen-Mertajoen valuma-alueeseen (04.275), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kallaveden alaosan alue (04.27) ja ensimmäinen on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Petäjäjärvi on kolmanneksi laajin Oravijoen-Mertajoen valuma-alueen 30:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Koirusjärvi eli Ylä-Koirus ja toiseksi laajin on Ylävesi.

## Lähteet
Nina Buchmann

**Nina Buchmann** (s. 1965) on saksalainen ympäristötieteilijä, joka työskentelee professorina Sveitsissä. Hän on tutkinut kasvien osuutta hiilen kiertokulussa.

Buchmann opiskeli Saksassa ja Yhdysvalloissa. Hän johti omaa tutkimusryhmäänsä Jenassa Max Planck -instituutissa, ja siirtyi vuonna 2003 
Zürichin tekniseen yliopistoon (ETH Zürich), missä hänellä on professuuri.

Buchmannin tutkimuskohteita ovat kasvien ja ekosysteemien fysiologia, maaekosysteemien kuten ruohikoiden ja metsien biokemia, sekä ekosysteemipalveluiden, biodiversiteetin ja luonnonvarojen kestävän käytön välinen vuorovaikutus. Hänet on palkittu uraauurtavasta työstään sellaisten fysiologisten mekanismien ymmärtämiseksi, jotka säätelevät hiilen kiertoa ekosysteemissä paikallisesti, alueellisesti ja eri tyyppisissä ekosysteemeissä.

Buchmann on myös Saksan kansallisen tiedeakatemia Leopoldinan jäsen.

## Lähteet
Terje Aasland

**Terje Lien Aasland** (s. 15. helmikuuta 1965 Skien) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko ja Norjan nykyinen öljy- ja energiaministeri Støren hallituksessa maaliskuusta 2022. Hän on istunut suurkäräjillä vuodesta 2005.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Terje Aasland'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Koirusjärvi

**Koirusjärvi** (myös **Ylä-Koirus**) on runsassaarinen ja rantaviivaltaan rikkonainen järvi Leppävirran ja Suonenjoen rajalla Pohjois-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 4,4 neliökilometriä. Etäisyys Kuopion keskustasta on 31 kilometriä etelälounaaseen.

## Maantiede
Koirusjärven pituus kaakosta luoteeseen on 6,6 kilometriä. Järven pohjoisosasta ulottuu itäkaakkoon kapea itäinen järvenosa, jonka pituus on noin 2,5 kilometriä. Läntistä ja itäistä järvenosaa erottaa Kiviniemi. Koirusjärven lahtia ovat muun muassa Ritolahti järven eteläisimmässä osassa, Kumpulahti länsiosassa ja Teretinlahti järven pohjoisimmassa osassa. Itäisen järvenosan laajin lahti on Kivilahti. Kiviniemen ohella isoja niemiä ovat Teretinniemi ja Tuliniemi luoteessa, Kumpuniemi ja Aittoniemi etelässä sekä Kiviniemestä haarautuva Tuohiniemi idässä. Koirusjärvi sijaitsee luoteisinta osaansa lukuun ottamatta Leppävirran alueella.

Lähes neljäsosa Koirusjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvät alueet eivät muodosta yhtenäistä vyöhykettä, vaan järven pohja kumpuilee. Syvimmät kohdat sijaitsevat järven luoteisosassa. Eteläinen osa on matalaa. Itäisessa järvenosassa on useita yli kymmenen metrin syvänteitä, mutta sen keskellä sijaitsee laaja matalikko.

Koirusjärven saariluku on 12. Saarten yhteispinta-ala on yli 14 hehtaaria. Lisäksi järvessä on lukuisia luotoja. Laajimmat saaret ovat noin kolmihehtaarinen Talassaari etelässä, niin ikään noin kolmihehtaarinen Kumpusaari sen luoteispuolella ja Jänissaaret järven keskiosan matalikolla. Niiden luoteispuolella sijaitsee Saarenkanta. Järven luoteisosassa sijaitsee kaksi Teretinsaarta ja aivan Tuliniemen eteläpuolella on useita saaria. Koirusjärven itäosan laajin saari on yli hehtaarin laajuinen Tuohisaari. Itäosan matalikolla sijaitsee useita luotoja.

Koirusjärven rannat ovat enimmäkseen metsämaata. Länsirannalla sijaitsee Kumpulahden kulttuurimaisema. Järven syvimpien kohtien läheisyydessä rannat ovat melko jyrkkiä. Kiviniemellä kohoavan Kivimäen laki on yli 50 metriä järven pintaa korkeammalla. Tuohiniemellä on muutama jyrkänne.

Koirusjärveen virtaa laskuojia pohjoisesta ja luoteesta. Koirusjärvi laskee etelään Huuhtijärveen (96,2 metriä mpy).

Koirusjärven vesitilavuus on 26&nbsp;573&nbsp;000 kuutiometriä.

Koirusjärvi (04.275.1.001) kuuluu Oravijoen-Mertajoen valuma-alueeseen (04.275), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kallaveden alaosan alue (04.27) ja ensimmäinen on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Koirusjärvi on laajin Oravijoen-Mertajoen valuma-alueen 30:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Seuraavaksi laajimmat, eli Ylävesi ja Petäjäjärvi, ovat yli neliökilometrin laajuisia.

## Lähteet
Mone Inami

**Mone Inami** (, s. 29. heinäkuuta 1999) on japanilainen golfammattilainen ja olympiamitalisti, joka pelaa lähinnä LPGA of Japan Tourilla. Inamilla on tourilta kymmenen voittoa. Inami oli toinen Tokion olympialaisissa 2020 häviten voittajalle yhden lyönnin ja voitti Lydia Kon hopeamitalista pelatussa uusinnassa. Inami on ollut parhaimmillaan 15. maailman rankingissa.

## Lähteet
Romuald Figuier

**Romuald Figuier** (s. 5. toukokuuta 1941 Saint-Pol-de-Léon, Ranska), tunnetaan myös taiteilijanimellä **Romuald**, on ranskalainen laulaja.

Romuald edusti Monacoa Eurovision laulukilpailussa 1964 kappaleella "Où sont-elles passées*"* ja sijoittui kolmanneksi.

Romuald edusti Andorraa *Festival Internacional da Canção* -festivaalilla kahdesti, vuonna 1968 kappaleella "Le bruit des vagues*"* ja 1969 kappaleella "Tous les printemps du monde*"*.

Romuald edusti Luxemburgia Eurovision laulukilpailussa 1969 kappaleella "Catherine*"* ja sijoittui 11. sijalle 16 kilpailijan joukosta. Romuald edusti Monacoa jälleen vuoden 1974 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Celui qui reste et celui qui s'en va*"* ja sijoittui jaetulle neljännelle sijalle.

1973 Romuald edusti Ranskaa *Festival de Viña del Mar* -festivaalilla Chilessä kappaleella "Laisse-moi le temps*"*, sijoittui toiseksi ja sai parhaan laulajan palkinnon.

## Lähteet
Pont-Canavese

**Pont-Canavese** () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 3&nbsp;152 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Koskull

**Koskull** on liivinmaalainen ja sittemmin myös ruotsalainen aatelissuku. Sen vanhin tunnettu jäsen oli Andreas de Koskele 1302 Liivinmaalla. Vuonna 1638 Anders Koskull sisäänkirjoitettiin Ruotsin ritarihuoneeseen. Hän oli Tarton maaherrana ja ratsuväen everstinä sekä lyhyen aikaa (1656–1657) Viipurin läänin maaherrana. Kaksi suvun jäsentä, Anders Koskull (1677–1746) ja Otto Johan Koskull (1680–1728), jotka molemmat olivat sotilaita ja Kaarle XII:n asetovereita, korotettiin vapaudenajan alussa vapaaherran arvoon.
## Lähteet
Valentina Marchei

**Valentina Marchei** (s. 23. toukokuuta 1986 Milano) on italialainen taitoluistelija. Hän kilpaili vuonna 2018 päättyneellä urallaan sekä yksinluistelussa että pariluistelussa.

## Ura
Marchei aloitti taitoluistelu-uransa yksinluistelijana. Hän kilpaili ensimmäisissä aikuisten Italian-mestaruuskilpailuissaan vuonna 2004 ja voitti heti kultaa. Hän voitti yksinluistelun Italian-mestaruuden myöhemmin neljästi, vuosina 2008, 2010, 2012 ja 2014. Hopealla hän oli kolmesti, vuosina 2005, 2011 ja 2013, ja pronssilla kerran, vuonna 2007.

Ensimmäisen Italian-mestaruutensa jälkeen Marchei pääsi kilpailemaan ensimmäisissä Euroopan- ja maailmanmestaruuskilpailuissaan. Hän sijoittui EM-kilpailuissa 2004 15:nneksi ja MM-kilpailuissa 2004 23:nneksi. Hän kilpaili samalla kaudella myös nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa. Marchei kilpaili yksinluistelijana kaikkiaan kymmenissä EM-kilpailuissa ja seitsemissä MM-kilpailuissa. Paras saavutus EM-kilpailuista on neljäs sija vuodelta 2013 ja MM-kilpailuista kahdeksas sija vuodelta 2012. Talviolympialaisissa hän kilpaili yksinluistelijana kerran, Sotšissa 2014, jossa sijoittui 11:nneksi uransa ennätyspisteillä 173,33.

Vuonna 2014 Marchei siirtyi yksinluistelusta pariluisteluun. Hän sai parikseen tšekkiläissyntyisen Ondřej Hotárekin, joka oli aiemmin voittanut EM-pronssia Stefania Bertonin kanssa vuonna 2013. Marchei ja Hotárek kilpailivat yhdessä neljä kautta. EM-kilpailuissa he sijoittuivat parina parhaimmillaan sijalle neljä vuonna 2015 ja MM-kilpailuissa sijalle yhdeksän vuonna 2017. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 he sijoittuivat kuudenneksi. Italian-mestaruuskilpailuissa he voittivat kultaa vuonna 2015 ja hopeaa vuosina 2016–2018.

Marchein pääasiallisena valmentajana toimi hänen uransa alussa Cristina Mauri. Myöhemmin häntä valmensivat muun muassa Nikolai Morozov, Jason Dungjen, Yuka Sato ja Franca Bianconi.

Kilpauransa jälkeen Marchei on tehnyt televisiotöitä, muun muassa Discovery-yhtiön kesä- ja talviolympialähetyksissä Italiassa. Kesäolympialaisissa 2020 hän toimi juontajan roolissa, talviolympialaisissa 2022 taitoluisteluasiantuntijan.

## Yksityiselämä
Myös Valentina Marchein isä Marco Marchei on entinen kilpaurheilija. Hän osallistui maratonjuoksuun kaksissa olympialaisissa 1980-luvulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
*
Arvo Westerlund

**Arvo Aatto Westerlund** (7. helmikuuta 1902 Perniö – 20. joulukuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen rakennusmestari, rakennusalan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Arvo Westerlundin vanhemmat olivat maanviljelijä Lars Adolf Westerlund ja Hilda Elina Danielsson ja puoliso vuodesta 1925 Eva Maria Erakko. Westerlund valmistui rakennusmestariksi Helsingin Teollisuuskoulusta vuonna 1923 ja työskenteli sitten yli kaksikymmentä vuotta Jalo Syvähuokon perustamassa Rakennustoimi-yrityksessä. Westerlund yleni vuonna 1955 yhtiön toiseksi johtajaksi ja seuraavana vuonna toimitusjohtajaksi. Sotien aikana hän oli johtanut linnoitustöitä useilla eri paikkakunnilla. Vuonna 1959 Westerlund perusti liikekumppaneidensa kanssa oman rakennusyrityksen, jonka toimitusjohtajaksi ja hallituksen puheenjohtajaksi hän tuli. Rakennusliike Arvo Westerlund Oy toteutti lukuisia asuin-, liike-, teollisia ja julkisia rakennuksia, mukaan lukien esimerkiksi Munkkivuoren kirkko ja Finlandia-talo. Westerlund oli aktiivinen alansa järjestöissä. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1966. 

## Lähteet
Sabahudin Kurt

**Sabahudin Kurt** (18. heinäkuuta 1935 – 30. maaliskuuta 2018) oli bosnialainen laulaja. Kurt julkaisi ensimmäisen levytyksensä *Dim u tvojim očima* 1954.

Kurt osallistui Jugoslavian karsintana Eurovision laulukilpailuun toimineeseen Jugovizija-laulukilpailuun 1962 kappaleella *Volimo se* ja jäi kilpailussa jaetulle 11. ja viimeiselle sijalle. 1963 Kurt sijoittui Jugovizijassa viidenneksi kappaleella *Sretno ljeto*. Kurt voitti Jugovizijan 1964 kappaleella *[[Život je sklopio krug]]* ja edusti näin Jugoslaviaa saman vuoden Eurovision laulukilpailussa. Kansainvälisessä laulukilpailussa Kurt jäi jaetulle viimeiselle sijalle nollalla pisteellä.

Kurt lopetti uransa 2007 ja vietti loppuelämänsä Bosnia ja Hertsegovinan maaseudulla.

## Diskografia
### Albumit
**Zlatni Jubilej* (2004)
**Zbogom Ostaj, Mila Moja*

### Singlet
**Dim u tvojim očima* (1954)
**Pjesma Sarajevu / Hvalisavi Mornar* (1963)
**Mala Sarajka / Sarajevske Noći* (1963)
**Srećo Moja* (1966)
**Oj Sevdahu Što Si Težak ("Ilidža")* (1972)
**Temerav, Temerav* (1974)
**Zbog Tebe* (1975)

## Lähteet
*

### Viitteet
Karl Arthur Snellman

**Karl (Kaarle) Arthur Snellman** (14. huhtikuuta 1859 – 20. toukokuuta 1893) oli oululainen auditööri eli sotavoimien lainoppinut virkamies, varatuomari ja pormestari.

Snellmanin vanhemmat olivat kauppias, merikapteeni Johan Henrik Snellman ja Flora Enbom. Hänen veljensä oli kirkkoherra ja valtiopäivämies Herman Snellman.

## Kuolema
Snellman lähti 20. toukokuuta 1893 pyöräretkelle isänsä synnyinsijoille Haukiputaalle. Kellossa nykyisen Holstinmutkan pohjoispään tuntumassa hän sai sydänhalvauksen, johon menehtyi lähes välittömästi. Kaupungin korkeimmassa virassa olevan henkilön äkillinen poismeno oli merkittävä tapahtuma Oulussa. Sanomalehti Kaiku kertoi 24. toukokuuta 1893 tapauksesta seuraavaa:

Lehtitekstissä on tosin virhe iän osalta, sillä todellisuudessa Snellman oli kuollessaan 34-vuotias.

### Tapaturman muisto
Kellossa tapaus on jäänyt elämään tarinoina traagisesta tapahtumasta, ja tapaturmapaikan läheisyyteen on asetettu kivinen muistomerkki. Kiveen on hakkauksen alle kiinnitetty myöhemmin messinkilaatta, jossa lukee: ”Tähän kiveen on moottoripyöräilijä ajanut pahki ja saanut surmansa”.

Arkeologi Risto Nurmi pitää tekstiä kuitenkin virheellisenä, sillä Snellman on todennäköisemmin liikkunut polkupyörällä moottoripyörän sijaan. Väitettään hän perustelee Kaiku-lehden kuolinuutisen lisäksi muun muassa sillä, että vanhin tunnettu kuolemaan johtanut moottoripyöräonnettomuus tapahtui vasta kolmisen vuotta myöhemmin Yhdysvaltain Massachusettsissa: Sylvester Howard Roper menehtyi höyrypyöränsä näytösajossa 1. kesäkuuta 1896. Lisäksi ensimmäinen kaupallinen moottoripyörä, Hildebrand & Wolfmüller, tuli maailmanmarkkinoille vasta keväällä 1894 eli vajaa vuosi Snellmanin onnettomuuden jälkeen. Suomeen niistä ensimmäinen tuotiin seuraavan vuoden keväänä.

## Lähteet
Eduard Heger

**Eduard Heger** (s. 3. toukokuuta 1976 Bratislava, Tšekkoslovakia) on slovakialainen poliitikko. Hän toimi Slovakian pääministerinä vuoden 2021 huhtikuusta vuoden 2023 toukokuuhun. Tätä aiemmin hän oli Igor Matovičin hallituksen valtiovarainministeri. 

## Ura
Ennen pääministeriksi nousemistaan Heger toimi Matovičin hallituksen valtionvarainministerinä sekä varapääministerinä. Venäläisten Sputnik-koronavirusrokotteiden hankkimiseen liittyneen skandaalin myötä Matovič joutui eroamaan marraskuussa 2021. Samasta Tavalliset ihmiset puolueesta tullut Heger nimettiin kuukauden kestäneen prosessin jälkeen pääministeriksi huhtikuussa 2021.

Hegerin hallitus kaatui koalitiokumppaneiden väliseen riitelyyn vuoden 2022 lopussa. Hän jatkoi maan väliaikaisena pääministerinä presidentti Čaputován tuella toukokuuhun 2023 asti. Hän jätti eronpyyntönsä 7. toukokuuta kun usean väliaikaisen hallituksen ministerin eroaminen johti presidentin luottamuksen menettämiseen. 

Väliaikaisena pääministerinä toimiessaan Heger ilmoitti eroavansa entisestä Tavalliset ihmiset-puolueestaan. 7. maaliskuuta hän ilmoitti liittymisestään uuteen Demokrati-puolueeseen, jonka puheenjohtajana hän toimii.
## Lähteet
Yleinen kriisi

**Yleinen kriisi** on etenkin brittiläisessä historiantutkimuksessa käytetty termi 1600-luvun levottomuuksista. Vuosisadan aikana käytiin useita tuhoisia sotia Euroopassa, maiden talous supistui ja pieni jääkausi aiheutti nälänhätää. Kiinassa Ming-dynastia kaatui ja Intia joutui miltei kokonaan suurmogulien valtaamaksi. Toisaalta tiede kehittyi valtavasti ja yhteiskunnat uudistuivat. Samalla kuitenkin hallitsijoiden itsevaltius vahvistui.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Velaatan työväentalo

**Velaatan työväentalo** on Tampereen Teiskossa, Ahoin kylässä sijaitseva työväentalo. Työväentalo on osa maakunnallisesti arvokasta kulttuuriympäristöä ja se on kulttuurihistoriallisesti ja maisemallisesti merkittävä. 

Teiskon työväenyhdistys perustettiin vuonna 1893. Omaa taloa varten yhdistys vuokrasi tontin Jutilan talolta. Yhdistys osti Ala-Jutilan vanhan päärakennuksen ja siirsi sen talkoovoimin vuokraamalleen tontille. Talon vihkiäisjuhlaa vietettiin elokuussa 1901. Koska talo oli Jutilan tilan mailla, yhdistys otti nimekseen Jutilan työväenyhdistys. Työväentalo sijaitsi Näsijärven rannalla laivareitin varrella ja se oli suosittu huvimatkojen kohde Tampereelta tulijoille 1900-luvun alussa.

Yhdistys liittyi Sosialidemokraattiseen puolueeseen vuonna 1904. Vuonna 1906 yhdistyksessä oli 34 jäsentä ja omassa lainakirjastossa oli 30 nidettä. Pienestä jäsenmäärästä huolimatta yhdistys järjesti kyseisenä vuonna 12 iltamaa ja 8 kansanhuvitapahtumaa. 1920-luvulle tultaessa monet työväenyhdistyksen aktiiviset jäsenet asuivat etäällä työväentalosta ja talo oli päässyt huonoon kuntoon. Syntyi ajatus talon siirtämisestä keskeisemmälle paikalle. Yhdistys osti oman tontin Velaatan kylästä Kurjenlahden tilan palstoituksen yhteydessä vuonna 1927. Uusi tontti sijaitsi valtamaantien varrella kylän liikekeskuksessa. Talon rakentaminen teetettiin palkkatyönä, mutta yhdistyksen jäsenet tekivät paljon myös talkootyötä. Uuden talon vihkiäisjuhlaa vietettiin 19. elokuuta 1928. Samalla yhdistys vaihtoi nimekseen Velaatan työväenyhdistys. Siirron yhteydessä oli huomattu rakennuksen huono kunto, ja vuonna 1932 yhdistys osti lähellä sijainneen Törmä-nimisen rakennuksen, jonka hirsiä käytettiin työväentalon kunnostamiseen. Juhlasalin näyttämön yläpuolelle sijoitettiin työväen arvoja esiintuova nauha, jossa lukee: “vapaus, tasa-arvo, veljeys”. 

Hirsirunkoinen talo on vuorattu vaakalaudoituksella ja maalattu punamullalla. Ikkunoiden kehykset ovat valkoiset. Salin kääntyvät puutuolit ovat alun perin Tampereen Työväen Teatterista. Taloa on remontoitu 2000-luvulla. Oman käytön lisäksi taloa vuokrataan kokouksiin ja juhlatilaisuuksiin.

## Lähteet
Victims of the Modern Age

**Victims of the Modern Age** on Star Onen toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 25. lokakuuta 2010. 
## Kappaleet

## Arvostelut
* Imperiumi: 7½/10 
* Inferno: 
* Kaaoszine: 8/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Revel in Time

**Revel in Time** on Star Onen kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin 18. helmikuuta 2022. 
## Kappaleet
**CD 1**

**CD 2 (Vaihtoehtoiset versiot)**

## Arvostelut
* *[[Inferno (lehti)|Inferno]]*: 
* Imperiumi: 7½/10 
* *[[Soundi]]*: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*