open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Risto Luukkanen

**Risto H. Luukkanen** (24. toukokuuta 1941 Asikkala – 2. huhtikuuta 2021 Tuusula) oli suomalainen liikuntaneuvos, urheiluvaikuttaja ja majuri.

## Lapsuus ja armeija-aika
Luukkasen isä oli hävittäjä-ässä, Mannerheim-ristin ritari Eino Luukkanen. Hän vietti siksi lapsuutensa eri lentovaruskunnissa kuten Utissa, Luonetjärvellä ja Rissalassa. Oppikoulunsa hän kävi Salon Yhteislyseossa, josta valmistui ylioppilaaksi 1962.

Luukkanen jatkoi isänsä jälkiä ja suoritti upseeritutkinnon Kadettikoulussa vuosina 1963–1966 kadettikurssilla 50. Hän palveli urallaan muun muassa YK-joukoissa Kyproksella komppanianpäällikkönä, kunnes eläköityi 44-vuotiaana. Hän yleni palvelusajan jälkeen majuriksi.

## Urheilu- ja seuratoiminta
Luukkanen oli elämänsä aikana perustamassa useita urheiluseuroja. Hän perusti vuonna 1976 Tuusulan Tennisseuran ja toimi sen puheenjohtajana 20 vuotta. Tuusulassa hän perusti myös pesäpalloseura Hyrylän Kanuunat sekä oli mukana Tuusulan Palloseurassa ja Tuusulan Ringetessä, missä oli mukana perustamassa Ringettekoulua. Suomen Sotilasurheiluliitossa Luukkonen oli alusta (1969) lähtien kilpailu- ja talousvaliokunnissa.

Suomen Tennisliitossa Luukkanen toimi lähes 20 vuotta, joista 15 vuotta liiton hallituksessa, Hän perusti muun muassa Euroopan suurimmaksi teniskilpailuksi kohonneen Koululaisten kisan eli myöhemmän Volvo Tenniscupin ja toimi kilpailun johtajana 11 vuotta. Lisäksi hän on toiminut kilpailunjohtajana useissa Davis Cupeissa, IBM Openeissa ja Nokia Open ATP -kilpailuissa.

Luukkanen palkittiin useilla seurojen, piirien sekä liittojen kultaisilla ansiomerkeillä. Hän sai muun muassa Suomen liikunnan ja kulttuurin kultaisen ansioristin. Suurimman huomionosoituksensa hän sai vuonna 2004, kun tasavallan presidentti myönsi hänelle liikuntaneuvoksen arvonimen.

## Muu harrastustoiminta
Luukkanen oli myös hyvin innokas tenniksen grand slam -kilpailujen kävijä: hän kävi yhteensä 93 grand slam -turnauksessa, ja Wimbledonissa hän kävi 48:ssa peräkkäin. Hän oli paikan päällä myös, kun Wimbledonissa järjestettiin vuoden 2012 olympialaisten tenniskilpailut. Australian avoimissa Luukkonen ehti käydä 14 kertaa.

Luukkanen toimi Lions-järjestössä 45 vuoden ajan ja Lions Club Tuusulanjärven presidenttinä useita kertoja. Hän toimi myös lohkon puheenjohtajana ja varapiirikuvernöörinä 107 C -piirin alueella. Hänet palkittiin Melvin Jones -jäsenyydellä ja hän oli myös Lions-ritari. Tuusulan upseerikerhon puheenjohtajana Luukkanen toimi yli kymmenen vuotta ja hänet kutsuttiin kerhon kunniajäseneksi 2010.

Kadettikunnan toiminnassa Luukkanen oli yli kymmenen vuotta ja hän perusti aikoinaan Kaaderigolf-kilpailun. Hän toimi jokaisen kilpailun kilpailunjohtajana vuodesta 1999.

Luukkasesta on julkaistu kirja Punatakkinen mies (Reuna Kustannus) vuonna 2018. Hän oli naimisissa ja sai kaksi lasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Risto Luukkasen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Rigny-Ussé

**Rigny-Ussé** on kunta Ranskassa Indre-et-Loiren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Loiren ja sen sivujoen Indren varrella, noin 37 kilometriä Toursin kaupungista lounaaseen.

Kunnan nähtävyys on renessanssilinna *Château de d'Ussé*. Se on rakennettu 1400-luvun loppupuolella samalla paikalla olleen keskiaikaisen linnan sijoille. Linnan rakennutti kapteeni Jean V de Bueil voitokkaan satavuotisen sodan jälkeen. Linnan ranskalaistyylisen puutarhan suunnitteli André Le Nôtre vuonna 1664. Linna on yksityisomistuksessa, ja se on kuulunut samalle perheelle jo yli kahden vuosisadan ajan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kakarlampi (Kirkkonummi, Laitamaa)

**Kakarlampi** () on Uudellamaalla Kirkkonummella Laitamaan lähellä  sijaitseva järvi. Etäisyys Helsingin keskustasta on 26 kilometriä länsiluoteeseen.

## Nimen alkuperä
Suomessa on useita Kakarlampia, nimi viittaa kaakkureihin. Kirkkonummella on itäisen Kakarlammen lisäksi kaksi pienempää Kakarlampea, ne sijaitsevat kunnan länsiosassa Myllykylässä ja Smedsissä. Myllykylän Kakarlammen pinta-ala on noin 45 aaria ja korkeustaso 58,0 metriä mpy. Kakarlammen suomenkielinen muoto on todennäköisesti sen alkuperäinen nimi. Kirkkonummen Kakarlampien nimet on tulkittu hämäläiskulttuurin saapumiseksi pitäjän läntisiin ja pohjoisiin osiin.

## Maantietoa
Kakarlampi on 200 metriä pitkä, 150 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Se sijaitsee kallioisessa mäkimaastossa olevassa paimaumassa. Sen itäpuolella kohoaa kallioinen mäki (Kakarsberget?) yli 30 metrin korkeuteen vedenpinnasta ja mäen rinteet laskeutuvat lampeen. Muuta rannat ovat tätä loivempia. Järvessä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 500 metriä. Rannat ovat soistunutta metsämaata. Järvi on autio eikä sinne johda tietä. Viereisellä Kolmihaaransuolle tulee metsäautotie. Kakarsbergetin itäpuolella sijaitsee Myllynpää.

## Vesistösuhteet
Kakarlampi sijaitsee Suomenlahden rannikkoalueessa (vesistöaluetunnus 81), jonka Mankinjoen valuma-alueeseen (81.057) järvi kuuluu. Kakarlampeen saapuu laskuoja pohjoisesta Hauklammelta, Kakarlammelta lähtee laskuoja etelään Loojärveen, jonne etäisyys on kolmisen kilometriä. Järven vedenpinnan korkeus on 46,8 metriä mpy (N2000).

## Lähteet
Myllynpää

**Myllynpää** on 2,3 hehtaarin laajuinen metsäjärvi Kirkkonummen koillisosassa läntisellä Uudellamaalla. Etäisyys Helsingin keskustasta on 25 kilometriä länsiluoteeseen.

## Maantiede
Myllynpää on pyöreähkö ja saareton, sen pituus on 200 metriä. Noin puoli kilometriä järveltä itään sijaitsee Ämmässuon jätteenkäsittelykeskus. Myllynpään pohjoispuolella sijaitsee Kakarlampi, noin 1,6 kilometriä etelään sijaitsee Loojärvi, jonka korkeustaso on noin 40 metriä Myllynpäätä alempana. Myllynpään länsipuolinen Kakarsberget kohoaa noin 70 metriä merenpinnan yläpuolelle. Ämmässuon itäpuolella on toinen Kakarlampi-niminen vakavesi.

## Vesistösuhteet
Myllynpää sijaitsee Suomenlahden rannikkoalueessa (vesistöaluetunnus 81), jonka Mankinjoen valuma-alueeseen (81.057) järvi kuuluu. Myllynpää on Mankinjoen valuma-alueen eteläisiä vakavesiä. Järven vedenpinnan korkeus on 53,9 metriä mpy (N2000).

## Lähteet
Helena Kääriäinen (tutkimusprofessori)

**Helena Kääriäinen** (s. 23. heinäkuuta 1949 Helsinki) on suomalainen perinnöllisyystieteen erikoislääkäri ja THL:n tutkimusprofessori (emerita). Hän on erikoistunut harvinaissairauksiin, geenitestaukseen ja ennustavaan geenitestaukseen. 

Kääriäinen tuli ylioppilaaksi Helsingistä (1989). Hän valmistui Helsingin yliopistosta lääkäriksi ja lääketieteen tohtoriksi (LL 1975, LKT 1988).   Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (1988) oli otsikoitu *Polycystic kidney disease in children : differential diagnosis between the dominantly and recessively inherited forms*. Perinnöllisyyslääketieteen erikoislääkäriksi hän valmistui  1986 (HY). Helsingin yliopiston perinnöllisyyslääketieteen dosentti (1991). 

Hän oli vuosina 1991–1995 lääketieteellisen genetiikan professorina Helsingin yliopistossa ja vuosina 2003–2007 Turun yliopistossa lääketieteellisen genetiikan professorina. Hän on ollut muun muassa P5.fi-tutkimuksessa jossa tutkitaan kansalaisten halukkuutta ottaa saada tietoa sairastumisalttidesta. Hän on myös ollut mukana erilaisissa opetusprojekteissa ja Duodeciminille verkkokursseja genetiikasta. Hän on nykyisin eläkkeellä mutta jatkaa erilaisissa opetus- ja luennointitehtävissä. Hän on ollut vuodesta 2001 jäsenenä ja sihteerinä Euroopan ihmisgenetiikan seuran (*European Society of Human Genetics*) (ESHG) seurassa ja on myös sen johtokunnan jäsen.

Hän on Aktivistimummot-liikkeen perustajajäsen ja harrastaa maalausta.

## Teoksia
* Helena Kääriäinen: *Sinun geenit ja minun : perinnöllisyystietoa perhettä suunnitteleville*. WSOY, 2002. . 
* Helena Kääriäinen & Eve Rütel (kääntäjä): *Sinu geenid, minu geenid : geneetikaalane info noorpaaridele*.  Sinisukk 2004. . 
* Helena Kääriäinen & Marjatta Sipponen: *Geenit : terveys ja sairaus*. WSOY, 2002. . 
* Lauri A. Aaltonen (et.al, kirjoittaja), Pertti Aula, Helena Kääriäinen & Jaakko Leisti (toimittajat): *Perinnöllisyyslääketiede*. 2. uudistettu painos. Duodecim, 2002. . 
 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*  Taiteen harrastuksen CV.
Futsal-Liigan kausi 2013–2014

**Futsal-liigan kausi 2013–2014** oli suomalaisen futsalin pääsarjatason 15. kausi. Liigassa pelattiin 12 osallistuvan joukkueen kesken kaksinkertainen runkosarja, jonka kahdeksan parasta joukkuetta jatkoivat pudotuspeleihin. Futsal-liigan mestaruuden kaudella 2013–2014 voitti puolustava mestari Ilves FS, joka kukisti finaalisarjassa Oulun Tervarit suoraan kolmessa ottelussa. 

Mestaruus oli Ilveksen neljäs perättäinen ja seurahistorian kahdeksas. Ilves FS on kahdeksalla mestaruudellaan yhä liigahistorian menestynein joukkue.

Runkosarjassa viimeiseksi jäänyt joukkue, FC Rauma, putosi kauden päätteeksi Futsal-Ykköseen. Kauden päätyttyä myös tammisaarelainen ESC luopui sarjapaikastaan ja pudottautui Futsal Kakkoseen.

## Runkosarja
Runkosarja alkoi lokakuussa 2013 ja päättyi 22.3.2014.

## Pudotuspelit

## Aiheesta muualla

* Ratkaiseva finaaliottelu Ilves FS-Tervarit Youtubessa

## Lähteet
Mieczysław Karłowicz

**Mieczysław Karłowicz** (11. joulukuuta 1876 Višnjeva, Venäjän keisarikunta – 8. helmikuuta 1909) oli puolalainen säveltäjä.

Karłowicz asui lapsena Višnjevassa, Heidelbergissä, Prahassa ja Dresdenissä ennen asettumistaan perheineen Varsovaan vuonna 1887. Hän aloitti viulunsoiton oppitunneilla käymisen 7-vuotiaana ja oli vuosina 1889–1895 Stanisław Barcewiczin oppilas. Samoihin aikoihin hän opiskeli harmoniaa Zygmunt Noskowskin ja Piotr Maszyńskin johdolla sekä kontrapunktia ja musiikin muotoja Gustaw Roguskin johdolla. Karłowiczin varhaisin säilynyt sävellys on pianoteos *Chant de mai* (1893–1894). Vuonna 1895 Karłowicz lähti Berliiniin, jossa päätti keskittyä säveltämiseen ja aloitti opiskelun Heinrich Urbanin johdolla. Vuonna 1901 hän palasi Varsovaan. Vuosina 1904–1909 hän sävelsi kuusi sävelrunoa (op. 9–14), joiden avulla saavutti merkittävän aseman 1900-luvun alun uusromantikkona. Hänen muu tuotantonsa on suppea, mutta siihen kuuluvat muiden muassa konsertto viululle A-duurissa (op. 8), sinfonia e-mollissa (op. 7), serenadi jousiorkesterille (op. 2) ja yksinlauluja. Karłowiczin tyyliin vaikuttivat Richard Strauss, Richard Wagner ja Pjotr Tšaikovski.

Karłowicz asui vuodesta 1906 Zakopanessa. Hän julkaisi kuvauksia patikkaretkistään Tatravuorilla, ja hänestä tuli intohimoinen vuorikiipeilijä, hiihtäjä sekä valokuvaaja. Hän kuoli lumivyöryssä.

## Lähteet
Makar Jevsevjev

**Makar Jevsevjevitš Jevsevjev** (, 18. tammikuuta 1864 nykyisen Tšuvassian tasavallan Ibresin piirin Malyje Karmalyn kylä – 11. toukokuuta 1931 Kazan) oli ersämordvalainen opettaja, kansanvalistaja ja tieteilijä.

Makar Jevsejev syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän valmistui Kazanin vierasheimolaisten opettajaseminaarista vuonna 1883 ja Kazanin yliopistosta vuonna 1892. Jevsejev työskenteli opettajaseminaarin mordvalaisen mallikoulun opettajana, Kazanin kotiseutumuseon osastonjohtajana ja tutkijana sekä eri oppilaitosten mordvalaiskielten ja kansanperinteen opettajana. 1920-luvulla hänen aloitteestaan perustettiin mordvalaisten opettajien kurssit Moskovaan, Kazaniin ja eräille muille paikkakunnille.

Jevsejev oli ensimmäinen mordvalainen tiedemies. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1921. Jevsejev laati ensimmäiset mokšan ja ersän aapiset (1892, 1897), julkaisi kieliopin (1928) ja ersäläis-venäläisen sanakirjan (1931) sekä toimi mordvalaisten oppikirjojen kääntäjänä. Hän tallensi ja julkaisi suullista kansanperinnettä, keräsi kansatieteellistä esineistöä ja laati mordvalaisia häätapoja koskevan tutkimuksen (1931). Jevsejev ylläpiti laajoja suhteita venäläisiin ja ulkomaisiin tieteilijöihin ja edisti mordvalaisten tutkimus- ja sivistystoimintaa.

Jevsejevin viisiosaiset valitut teokset ilmestyivät vuosina 1961–1966. Mordvan kasvatustieteellinen korkeakoulu on nimetty hänen mukaansa.

## Lähteet
Hauklampi (Kirkkonummi)

**Hauklampi** on Uudellamaalla Kirkkonummella Kolmirannan lähellä sijaitseva järvi. Etäisyys Helsingin keskustasta on 26 kilometriä länsiluoteeseen.

## Maantietoa
Hauklampi on 650 metriä pitkä, 350 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 10 hehtaaria. Järvi on saareton ja se kapenee voimakkaasti eteläosastaan. Järven rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä. Hauklammen luoteis ja koillisrannoilla on vapaa-ajanasutusta, muutoin rannat ovat kallioista metsämaata. Noin sata metriä Hauklammen pohjoispuolitse kulkee valtatie 1, Hauklammen ja valtatien välistä kulkee vanha Turuntie. Pikatien takana Espoon rajalla sijaitsee Kolmperä.

## Vesistösuhteet
Hauklampi sijaitsee Suomenlahden rannikkoalueessa (vesistöaluetunnus 81), jonka Mankinjoen valuma-alueeseen (81.057) järvi kuuluu. Lampeen on johdettu metsäojia, joista toinen tuo Espoon puolella sijaitsevan Pitkäsen laskuvesiä. Laskuoja Kakarlampeen alkaa järven eteläpäästä. Järven vesi vaihtuu suhteellisen nopeasti, sen viipymäksi laskettiin 1980-luvulla alle kaksi kuukautta. Järven vedenpinnan korkeus on 47,5 metriä mpy (N2000).

## Lähteet
Peng Cheng

**Peng Cheng** (s. 23. huhtikuuta 1997 Harbin) on kiinalainen taitoluistelija. Hän on kilpaillut pariluistelussa kansainvälisellä tasolla kaudesta 2012–2013 lähtien. Hänen parinaan oli ensin neljän vuoden ajan Zhang Hao ja sittemmin Jin Yang.

Peng sai vuonna 2012 taitoluisteluparikseen vuonna 1984 syntyneen olympia- ja MM-mitalisti Zhang Haon. He sijoittuivat MM-kilpailuissa 11:nneksi vuonna 2013, viidenneksi vuonna 2014, neljänneksi vuonna 2015 ja 12:nneksi vuonna 2016 sekä Sotšin talviolympialaisissa 2014 kahdeksanneksi. Neljän maanosan mestaruuskilpailussa he saavuttivat hopeaa vuonna 2015. He voittivat Kiinan-mestaruuden vuonna 2014.

Kaudelle 2016–2017 Pengin pariksi tuli vuonna 1994 syntynyt Jin Yang. Ensimmäisellä kaudellaan he voittivat Kiinan-mestaruuden ja saavuttivat hopeaa Aasian talvikisoissa. Vuonna 2018 he sijoittuivat Pyeongchangin talviolympialaisissa 2018 sijalle 17 ja MM-kilpailuissa yhdeksänneksi. Kaudella 2018–2019 he voittivat Kiinan-mestaruuden, sijoittuivat Vancouverin Grand Prix -finaalissa toiseksi, saavuttivat neljän maanosan mestaruuskilpailussa pronssia ja sijoittuivat MM-kilpailuissa neljänneksi 2,14 pisteen päässä pronssisijasta. Kaudella 2019–2020 he voittivat Kiinan-mestaruuden, sijoittuivat Torinon Grand Prix -finaalissa toiseksi ja saavuttivat neljän maanosan mestaruuskilpailuissa hopeaa. Vuoden 2020 maailmanmestaruuskilpailut peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. Vuonna 2021 Peng ja Jin sijoittuivat MM-kilpailuissa viidenneksi.

Peng ja Jin luistelivat Vancouverin Grand Prix -finaalissa 2018 yhteispiste-ennätyksekseen 216,90 ja vapaaohjelman piste-ennätyksekseen 141,21. Neljän maanosan mestaruuskilpailuissa 2020 he tekivät lyhytohjelman ennätyspisteensä 75,96.

Peng on pituudeltaan 160-senttinen ja 22 senttimetriä Jiniä lyhyempi. Parin valmentajiin kuuluu olympiavoittaja Zhao Hongbo.

## Lähteet
Nuoren naisen muotokuva (elokuva)

**Nuoren naisen muotokuva** () on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut Céline Sciamman ohjaama ja käsikirjoittama ranskalainen historiallinen romanttinen draamaelokuva. Elokuvan pääosissa nähdään Noémie Merlant ja Adèle Haenel. Tarina sijoittuu 1700-luvun jälkipuoliskolle Ranskaan, ja kertoo yläluokkaisesta nuoresta naisesta ja taidemaalarista, joka on palkattu maalamaan hänen muotokuvansa. Elokuva oli ehdolla Independent Spirit Awards -palkinnon, Critics' Choice -palkinnon ja parhaan vieraskielisen elokuvan Golden Globe -palkinnon saajaksi.

## Rooleissa

## Aiheesta muualla
* 
*
Florynkan tasavalta

**Florynkan tasavalta** (ruteeniksi Ruska narodna respublika Lemkiv) viittaa ensimmäisen maailmansodan lopulla tehtyihin yrityksiin perustaa itsehallinto lemkoille nykyisessä Puolassa. Tasavaltatoimintaa oli keskuksenaan Florynka Itävalta-Unkarin hajotessa joulukuusta 1918 tammikuuhun 1921 saakka. Alueella perustettiin useampia neuvostoja, joihin on sittemmin viitattu tasavaltana. Lopulta lemkoalue päätyi kuitenkin osaksi Puolaa. 

## Vaiheet
Florynkan tasavalta perustettiin entisen Itävalta-Unkarin hajotessa. 5. joulukuuta 1918 nykyisin Puolaan kuuluvassa Florynkan kylässä kokoontui 500 edustajaa 130. lemkojen asuttamasta kylästä. Tapaamisessa perustettiin lemkoalueen neuvosto, jota johti kreikkalaiskatolinen pappi Myh’ail Iurtšakevytš. Neuvosto perusti edelleen hallintorakenteen, johon kuului sen alapuolella piirikuntatasoiset neuvostot, poliisi ja tuomioistuimet. Alun perin tavoitteena oli yhdistää ruteenit yhteen valtiomuodostelmaan. Monet neuvoston jäsenistä olivat russofiilejä ja he halusivat yhdistää lemkoalueet Venäjän yhteyteen. Kun pian alkoi kuitenkin näyttää siltä että tämä ei olisi mahdollista, alettiin ajaa sen sijaan liitosta Tšekkoslovakiaan. Jo joulukuussa Prahaan lähetettiin lähetystö, joka pyysi liitosta virallisemmin. Lemkot lähettivät lehetystön myös Prešoviin, jossa he liittyivät siellä perustettuun karpaattoruteenien neuvostoon.

Puola teki tyhjäksi kaavaillut liitoshankkeet muihin maihin. Puola oli alkanut lähettää lemkojen asuttamalle alueelle omia joukkojaan ja huhtikuuta 1919 Florynkan tasavallan johto pidätettiin. Niin sanottu tasavalta syntyi kuitenkin vielä uudelleen saman vuoden lopulla. Lemkoja oli alettu nostaa Puolan asevoimiin, johon liittyen lemkojen neuvosto perustettiin uudestaan. Neuvosto lähetti Varsovaan oman lähetystönsä ja puolalaisilta viranomaisilta saatiin lupaus lopettaa lemkojen otto armeijaan. Todellisuudessa tapa kuitenkin jatkui edelleen. Reaktiona tähän lemkojen johto kokoontui jälleen kerran Florynkassa. 29. maaliskuuta 1920 perustettiin 26-henkinen lemkoalueen korkein neuvosto, sekä 5-henkinen toimeenpaneva neuvosto. Jälkimmäisen puheenjohtajana toimi Jaroslav Katšmartšyk. Puolalaiset vastasivat tasavllan toimintaan lähettämällä alueelle joukkojaan. Kevääseen 1920 mennessä he hallitsivat käytännössä koko aluetta. Niin sanotun tasavallan johto pidätettiin alkuvuodesta 1921. Heitä vastaan järjestettiin 10. kesäkuuta 1921 oikeudenkäynti, jossa syytteessä oli esimerkiksi Katšmartšyk. Syytetyt päätettiin kuitenkin lopulta vapauttaa syytteistä, koska heidän katsottiin toimineen "kansan tahdosta".

Alueella toimineista useammista eri neuvostoista on sittemmin alettu käyttää nimeä Florynkan lemko-ruteenien tasavalta. Tasavalta oli ensimmäinen onnistunut yritys edustaa lemkoja paitsi Puolassa, mutta myös kansainvälisellä areenalla. Lemkoille tasavallan toiminnasta tuli kansallisuusaatteen symboli. Komańczan tasavalta oli hieman samantapainen, mutta lyhytikäisempi lemkojen tasavalta.

## Lähteet
Zahar Dorofejev

**Zahar Fjodorovitš Dorofejev** (, 24. maaliskuuta 1890 nykyisen Mordvan tasavallan Torbejevon piirin Salazgorin kylä – 18. kesäkuuta 1952 Moskova) oli mokšamordvalainen kirjailija.

Zahar Dorofejev syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän valmistui Kazanin opettajaseminaarista, työskenteli kyläkoulun opettajana, kirjoitti runoja ja julkaisi venäjänkielisen kokoelman *Pesni i dumy narodnogo utšitelja* (”Kansakoulunopettajan lauluja ja mietteitä”) vuonna 1912.

Jumalaa etsineestä Dorofejevista kehittyi ensimmäisen maailmansodan vaikutuksesta vallankumouksellinen, joka liittyi bolševikkipuolueeseen vuonna 1918. Vuodesta 1923 lähtien hän työskenteli Moskovassa Venäjän SFNT:n valistusasiain kansankomissariaatissa ja NKP(b):n keskuskomitean mordvalaisen osaston sihteerinä. Dorofejev johti mordvalaisen koululaitoksen kehittämistä ja oli yksi mordvalaisten autonomisen alueen suunnittelijoista. Hän valmistui Moskovan autoliikenneinstituutista vuonna 1932 ja työskenteli sen jälkeen NKVD:n autoliikenneopiston opettajana. Vuodesta 1939 hän toimi oppikirjakustantamon toimittajana ja myöhemmin opettajana.

Dorofejev oli yksi mordvalaisen kirjallisuuden perustanlaskijoista. Hän laati mokšankielisen aapisen (1925) ja lukukirjan (1928), kirjoitti runoja, kertomuksia ja kuvauksia, muokkasi kansansatuja ja käänsi venäläisten kirjailijoiden teoksia.

## Lähteet
Vappu Nevalainen

**Fredrika (Frida) Valpuri Nevalainen**, kirjailijanimi **Vappu Nevalainen** (31. toukokuuta 1891 – 15. maaliskuuta 1974) oli Tampereella asunut kirjatyöntekijä ja kirjailija. Hän julkaisi novellikokoelman "Elämän ihme".

## Teoksia
* *Elämän ihme*. WSOY 1928

## Lähteet
Moira Kelly

**Moira Anne Kelly** (s. 6. maaliskuuta 1968 Queens, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen merkittävimpiin roolisuorituksiin kuuluu esiintyminen toisessa pääosaroolissa luistelija Kate Moseleyna vuoden 1992 elokuvassa *Unelma jäällä* ja Karen Roen rooli nuortensarjassa *[[Tunteet pelissä]]*. Hän näytteli vuonna 1992 julkaistussa elokuvassa *[[Twin Peaks – Tuli kulje kanssani]]* Donna Haywardia, jota aikaisemmin ilmestyneessä *[[Twin Peaks]]* -televisiosarjassa esitti Lara Flynn Boyle. Lisäksi Kelly on tehnyt ääninäyttelijänä Nalan roolin vuoden 1994 animaatioelokuvassa *[[Leijonakuningas]]* ja sen jatko-osissa ''Leijonakuningas 2 – Jylhäkallion ylpeys'' ja ''Leijonakuningas 3 – Hakuna Matata''.

## Elämä
Moira Kelly syntyi vuonna 1968 New Yorkin Queensissä. Hänen vanhempansa olivat muuttaneet Yhdysvaltoihin siirtolaisina Irlannista. Kellyn isä oli konserttiviulisti ja äiti sairaanhoitaja. Kelly päätti opintonsa New Yorkin taidepainotteisessa Marymount Manhattan Collegessa, jonka jälkeen hän sai ensimmäisiä elokuvaroolejaan 1990-luvun alussa.

Moira Kelly on naimisissa liikemies Steve Hewittin kanssa. Parilla on kaksi lasta, jotka ovat syntyneet vuosina 2001 ja 2003. Kelly asuu perheineen Texasissa.

## Lähteet
Azay-le-Rideau

**Azay-le-Rideau** on kunta Ranskassa Indre-et-Loiren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Indrejoen varrella, noin 25 kilometriä Toursin kaupungista lounaaseen.

Kunnassa on kaksi renessanssilinnaa. *Château d'Azay-le-Rideau* on rakennettu Indrejoen saarelle 1500-luvulla. Lopullisen muotonsa linna sai kuitenkin 1800-luvulla. Linna on ollut valtion omistuksessa vuodesta 1905 lähtien.

*Château de l'Islette* on rakennettu vuonna 1530. Linnan suuri sali (*Grande Salle*), toimi kahden tunnetun kuvanveistäjän Camille Claudelin ja Auguste Rodin ateljeena ja myrskyisän rakkaussuhteen näyttämönä 1890-luvun alussa. He loivat linnassa kuuluisat veistokset. Auguste Rod muotoili Balzac-patsaan ja Camille Claudel veistoksen *La Petite Châtelaine*, jossa hänen mallinsa oli linnan omistajien tyttärentytär.


Tiedosto:Monument_to_Balzac.jpg|Balzac
Tiedosto:Camille_Claudel_La_petite_châtelaine_Musée_Rodin_31102018_1.jpg|La Petite Châtelaine


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vanessa James

**Vanessa James** (s. 27. syyskuuta 1987 Scarborough, Kanada) on taitoluistelija, joka uransa alkuaikoina edusti Isoa-Britanniaa, huippuvuosinaan Ranskaa ja vuodesta 2021 Kanadaa. Hän on kilpaillut pariluistelussa kansainvälisellä tasolla kaudesta 2008–2009 lähtien. Morgan Ciprèsin parina hän on voittanut Euroopan-mestaruuden ja saavuttanut MM-pronssia.

James kilpaili yksinluistelussa Ison-Britannian edustajana ja voitti maan mestaruuden vuonna 2006. Hän aloitti pariluistelun Hamish Gamanin parina mutta siirtyi Ranskaan vuonna 2007 ja alkoi kilpailla Yannick Bonheurin parina. He sijoittuivat vuonna 2009 EM-kilpailuissa kymmenenneksi ja MM-kilpailuissa 12:nneksi. Vuonna 2010 tuloksena oli EM-kilpailujen seitsemäs sija, MM-kilpailujen 12. sija, olympialaisten 14. sija ja Ranskan-mestaruus. 

Vuonna 2010 Jamesin taitoluistelupariksi tuli Morgan Ciprès. Ensimmäisellä kaudellaan he eivät vielä menestyneet mutta seuraavat kahdeksan kautta he olivat mukana arvokilpailuissa ja voittivat kuusi Ranskan-mestaruutta vuoden 2012 hopean jatkoksi. EM-kilpailuissa heidän sijoituksensa olivat kuudes, neljäs, viides, viides, neljäs, kolmas, neljäs ja vuonna 2019 ensimmäinen, kun he kokosivat 225,66 pistettä ja voittivat toiseksi tulleen venäläisparin lähes seitsemällä pisteellä. MM-kilpailuissa heidän sijoituksensa olivat kuudestoista, kahdeksas, kymmenes, yhdeksäs, kymmenes, kahdeksas, kolmas ja viides. Vuoden 2014 olympialaisissa James ja Ciprès sijoittuivat kymmenenneksi ja vuoden 2018 olympialaisissa viidenneksi. Vuoden 2018 lopulla he voittivat Skate Canadan, Internationaux de Francen ja Grand Prix -finaalin.

Jamesin ja Ciprèsin ennätyspisteet olivat World Team Trophyssa 2019 luistellut 226,00 pistettä, ja saman kilpailun vapaaohjelmatulos 152,52 pistettä jäi myös heidän ennätyksekseen. Lyhytohjelmaennätyksensä 76,55 pistettä he luistelivat voittaessaan Euroopan-mestaruuden vuonna 2019. Parin valmentajina toimivat viime vaiheessa John Zimmerman ja Jeremy Barrett.

Vuodesta 2021 alkaen James on luistellut pariluistelun olympiamitalistin ja maailmanmestarin Eric Radfordin parina Kanadan edustajana.

James on esiintynyt televisiossa kanadalaisen CBC:n *Battle of the Blades* -luistelukilpailuohjelmassa, syksyllä 2019 jääkiekkoilija Brian McGrattanin ja syksyllä 2020 jääkiekkoilija Akim Aliun parina. Jamesin kaksossisko Melyssa kilpaili jäätanssijana ja edusti Isoa-Britanniaa.

## Lähteet
Kore Yamazaki

Kore Yamazaki on japanilainen mangaka ja hänet tunnetaan parhaiten Velhon morsian -sarjastaan. Velhon morsiamesta tehtiin anime 2017, mihin hän oli erittäin tyytyväinen ja piti erityisesti sarjan väreistä. Animen tekoon Yamazaki osallistui kertomalla hahmoista taustatietoja ja kertomalla, miltä hahmojen äänet hänestä kuulostivat. Yamazaki oli Animeconin kunniavieras 2018. Hän oli käynyt Suomessa jo kahdesti aiemminkin ja hän sanoo rakastavansa Suomea. Velhon Morsiammessa esiintyy suomalaistaustainen hahmo, Lindel.

Velhon morsian teki Yamazakista nopeasti tunnetun niin Japanissa kuin maailmalla. Japanissa sarjaa on myyty noin 5 miljoonaa kappaletta (2018). Yamazaki on kertonut, että hän ei luo tarinoita tyhjästä, vaan tarkkailee, katselee ja lukee ympäristöään ja tuo sen sitten lukijan katsottavaksi.

## Elämä ja ura
Kore Yamazaki syntyi ja kasvoi maaseutukaupungissa Hokkaidōlla, jossa sää on paljon kylmempi kuin muualla Japanissa. Yamazakilla on kaksi vanhempaa sisarusta, jotka piirsivät paljon ja Yamazaki otti heistä mallia. Kouluiässä sisarusten into piirtämiseen laantui, mutta Yamazaki jatkoi piirtämistä ja tarinoiden kirjoittamista. Hän alkoi tehdä sarjakuvia seitsemänvuotiaana ja tarinoita 10-vuotiaana vanhempien kannustaessa häntä. Lukiossa Yamazaki luopio kirjoittamisesta ja keskittyi sarjakuvien tekemiseen.

Yamazaki pitää luonnosta ja Suomessa vieraillessaan vaelteli Lapin metsissä neljä päivää. Hän on käynyt myös Helsingin silakkamarkkinoilla. Yamazaki on tutkinut paljon Suomen mytologiaa ja lukenut esimerkiksi Kalevalan sekä myöskin venäläisiä kansantarinoita ja karhumyyttejä. Koska materiaalia ei löydy japaniksi, hän etsii sitä englanniksi netistä.

Yamazaki löytää paljon yhtäläisyyksiä Suomen ja kotinsa Hokkaidōn väliltä. Kummankin talvet ovat lumiset ja kylmät sekä kummassakin ruokien perusruoka-aineena on peruna ja kala. Karoliina Korhosen Suomalaisten painajaisia -kirjasta Yamazaki löysi paljon yhteläisyyksiä japanilaisiin. Suomesta mangaka on jäänyt kaipaamaan karjalanpiirakoita, poronlihaa ja puolukoita, joita ei saa Japanista.

Yamazaki pitää kokkaamisesta. Vuonna 2018 hän suunnitteli sarjaa, jonka tapahtumapaikkana voisi olla Suomi.

## Sarjoja
* Futari no Renai Shoka (ふたりの恋愛書架) (2012–2013)
* Velhon Morsian (魔法使いの嫁, Mahō Tsukai no Yome tai The Ancient Magus Bride) (2013, sarja jatkuu yhä)
* Frau Faust (フラウ・ファウスト, Furau Fausuto) (2014–2017)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kore Yamazakin Twitter
Kore Yamazakin blogi
Urpo Sankila

**Juho (Johannes) Jalmari Järviö**, kirjailijanimi **Urpo Sankila** (1. toukokuuta 1889 Tampere – 6. kesäkuuta 1951 Tampere) oli Tampereella asunut käsityöläinen ja kirjailija. Hän julkaisi Tampereelle sijoittuneen novellikokoelman "Toistensa tiellä" ja Suomen sisällissodan jälkeistä elintarvikepulaa kuvanneen romaanin "Etsiviä sydämiä".

## Teoksia
* *Etsiviä sydämiä: jutelma nuorista ihmisistä säännöstelyn ajoilta*. Kirja, Helsinki 1920
* *Toistensa tiellä: piirtoja pimeiltä kaduilta*. Otava 1921

## Lähteet
Romaniasiain neuvottelukunta

**Romaniasiain neuvottelukunta** (RONK) (aiemmalta nimeltään Mustalaisasioiden neuvottelukunta) on vuonna 1956 perustettu yhteistyö- ja asiantuntijaelin, jonka tavoitteena on kehittää romanien ja viranomaisten välistä yhteistyötä ja edistää yhdenvertaisuutta ja syrjinnän vastaista työtä. Se pyrkii edistämään romanien yhteiskunnallisia osallistumismahdollisuuksia sekä taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä elinolosuhteita.

Neuvottelukunta toimii sosiaali- ja terveysministeriön yhteydessä. Sen asettaa valtioneuvosto kolmeksi vuodeksi kerrallaan ja siihen kuuluu puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan lisäksi enintään 16 jäsentä. Puolet neuvottelukunnan jäsenistä edustaa romaniväestöä. Lisäksi neuvottelukunnassa on jäseniä sosiaali- ja terveysministeriöstä, ulkoministeriöstä, sisäministeriöstä, opetus- ja kulttuuriministeriöstä, työ- ja elinkeinoministeriöstä, ympäristöministeriöstä ja Opetushallituksesta. Vuoden 2020 alusta neuvottelukunnan puheenjohtajana on toiminut kansanedustaja Tarja Filatov.

Valtakunnallisen neuvottelukunnan lisäksi toimii myös alueellisia neuvottelukuntia. Neuvottelukuntien toiminnasta ja asemasta on säädetty valtioneuvoston asetuksilla VNA 1019/2003 ja VNA 1350/2009.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Romaniasiain neuvottelukunnan verkkosivut
* Valtioneuvoston asetus valtakunnallisesta romaniasiain neuvottelukunnasta ja alueellisista romaniasiain neuvottelukunnista Finlex.
Julie d’Aubigny

**Julie d’Aubigny** (n. 1673–1707) oli ranskalainen oopperalaulajatar, joka tunnettiin myös nimellä **La Maupin**. Hän oli myös erittäin hyvä miekkailija. Hän oli intomielinen kaksintaistelija ja puoliksi rikollinen, mutta välttyi tuomiolta. Koska d’Aubignylla oli suhteita sekä miesten että naisten kanssa, hänet määriteltäisiin nykytermein biseksuaaliksi.

Julie d’Aubignyn isä oli Ludvig XIV:n ratsumestarin, kreivi d’Armagnacin sihteeri. Isä oli hyvä miekkailija, koulutti hovin paasipoikia ja heidän rinnallaan omaakin lastaan. Ollessaan 14-vuotias d’Aubignystä tuli kreivin rakastajatar, mutta jo samana vuonna kreivi järjesti aivioliiton d’Aubignyn ja verovirkailija Maupinin kanssa. D’Aubigny karkasi Marseilleen, missä hän esiintyi ensin miekkailunäytöksissä ja myöhemmin oopperassa. Hänellä oli useita myrskyisiä rakkaussuhteita, joista yksi johti koelauluun ja kiinnitykseen Pariisin oopperaan vuosiksi 1690–1694. D’Aubigny kuoli 33-vuotiaana.

D’Aubignystä on kirjoitettu monia kirjoja ja näytelmiä ja ainakin yksi elokuva. Théophile Gautierin romaani *Mademoiselle de Maupin* perustuu löyhästi hänen elämänvaiheisiinsa.

## Lähteet
Ella Lahdenmäki

**Ella Lahdenmäki** (s. 1988) on suomalainen näyttelijä. Hän on valmistunut Teatterikorkeakoulusta vuonna 2016. 

Lahdenmäki on näytellyt muun muassa televisiosarjassa *[[Paras vuosi ikinä]]* (2020–) ja elokuvassa *[[Tottumiskysymys]]* (2019).

## Lähteet
Arianna Errigo

**Arianna Errigo** (6. kesäkuuta 1988 Monza) on italialainen florettimiekkailija, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Huhtikuussa 2021 Errigo oli FIE:n rankingissa kuudes, mutta on parhaimmillaan ollut rankingin paras useana vuotena.

Ennen osallistumista ensimmäisiin olympialaisiin, Errigo oli voittanut useita arvokisamitaleja: kaksi joukkuemaailmanmestaruutta 2009 ja 2010, MM-hopeaa 2011 joukkuekilpailussa sekä MM-hopeaa 2010 ja MM-pronssia yksilökilpailussa. Ensimmäisen EM-kullan Errigo voitti 2009 joukkuekilpailussa, jonka jälkeen hän saavutti vielä EM-kultaa ennen Lontoon olympialaisia 2012 EM-kultaa 2010, 2011 ja 2012 joukkuekilpailuissa. Lontoon olympialaisten yksilökilpailussa Errigo aloitti toiselta kierrokselta, jolla voitti venezuelalaisen Johana Fuenmayorin. Kolmannella kierroksella Errigo voitti venäläisen Kamilla Gafurzyanovan, puolivälierissä yhdysvaltalaisen Lee Kieferin ja välierissä toisen italialaisen Valentina Vezzalin. Loppuottelussa italialainen Elisa Di Francisca oli kuitenkin parempi luvuin 12–11. Joukkuekilpailussa Errigo otteli kaikissa Italian otteluissa. Puolivälierissä Italia voitti Ison-Britannian ja välierissä Ranskan. Ensimmäisen olympiakultansa Errigo saavutti, kun loppuottelussa Italia voitti Venäjän 45–31.

Ennen seuraavia olympialaisia Errigo saavutti viisi MM-kultaa, yhden MM-hopean, yhden MM-pronssin, neljä EM-kultaa, yhden EM-hopean ja yhden EM-pronssin. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Errigo voitti yksilökilpailun toisella kierroksella vietnamilaisen Đỗ Thị Anhin, mutta hävisi neljännesvälierissä kanadalaiselle Eleanor Harveylle 15–11. Rion olympialaisten jälkeen Errigo on saavuttanut yhden MM-kullan, kaksi MM-hopeaa ja MM-pronssia, kolme EM-kultaa, yhden EM-hopean ja yhden EM-pronssin.

Tokion olympialaisissa 2020 Errigo oli mukana Italian joukkueessa, joka sai floretin joukkuekilpailussa pronssia. Floretin yksilökilpailussa Errigo sijoittui viidenneksi. Pariisissa 2024 Errigo voitti Italian joukkuessa hopeaa ja sijoittui jälleen yksilökilpailussa viidenneksi.

## Tulokset arvokisoissa

### Olympialaiset

### Maailmanmestaruuskilpailut

### Euroopan-mestaruuskilpailut

## Lähteet
Ida Grönlund

**Ida Grönlund** on suomalainen stand up -koomikko ja käsikirjoittaja. Grönlund teki ensimmäisen stand up -keikkansa vuonna 2003. Vuonna 2005 hän osallistui Vuoden stand up -tulokas -kilpailuun. Grönlund on käsikirjoittanut televisioon muun muassa Ylen ajankohtaissatiireita *[[Noin viikon uutiset]]* ja *[[Noin viikon studio]]* sekä Nelosella esitettyä *[[Nieminen & Lahtinen Show|Nieminen & Lahtinen Show’ta]]*.

Grönlund on asunut nuoruutensa Vihdin Nummelassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Vuokko Kinnula

**Vuokko Liisa Kinnula** (o.s. **Torvinen**, 29. heinäkuuta 1947 Kauhajoki – 17. marraskuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen biokemisti (FL) ja sisätautien ja keuhkosairauksien erikoislääkäri (LKT), joka toimi Helsingin yliopiston keuhkosairausopin professorina ja Helsingin yliopistollisen keskussairaalan (HYKS) ylilääkärinä vuodesta 2003 elämänsä loppuun asti.

Torvinen kirjoitti ylioppilaaksi Tuiran yhteiskoulusta (1966). Uudella nimellään Kinnula hän valmistui Oulun yliopistosta ensin biokemistiksi (FK, 1971, FL 1974), jonka jälkeen opiskeli vielä samassa yliopistossa lääkäriksi ja väitteli lääketieteestä (LL 1981, LKT 1981). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa oli otsikoitu *Hepatic and cardiac energy metabolism during acute and chronic hypoxia in vivo : mitochondrial oxidation capacity and cytochrome concentrations, cytosolic and mitochondrial redox states, phosphorylation state of the adenylate system, activity of the (Na+-K+)-stimulated ATP-ase and triacylglycerol biosynthesis in the rat*. Hän erikoistui sisätautien erikoislääkäriksi Oulussa (1987) ja keuhkosairauksien erikoislääkäriksi Helsingin yliopistossa (1989). Hän oli Helsingin yliopiston dosentti vuosina 193–2003 ja Oulun yliopiston fysiologian dosentti (1987–1995).

Kinnula työskenteli Oulun yliopistollisen sairaalan (OYS) sisätautien ja keuhkosairauksien apulaislääkärinä (1982-1987), HYKSin sisätautien ja keuhkosairauksien apulaislääkärinä (1987–1989) ja Helsingin yliopiston keuhkosairauksien apulaisopettajana (1989–1992). Tänä aikana hän toimi vuosina 1989-1991 ja 1992 yhdysvaltalaisen Duken yliopiston vierailevana professorina. Ennen Helsingin yliopiston professuuriaan Kinnula toimi HYKSin keuhkosairauksien erikoislääkärinä (1993–1994), Oulun yliopiston sisätautiopin virkaa tekevänä apulaisprofessorina (1995–1996) ja keuhkosairausopin professorina (1996–2003). 

Kinnula oli Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan I luokan ritari. Hänelle myönnettiin Maud Kuistilan palkinto vuonna 2011.

## Tuotantoa
Kinnulan tieteellinen tuotanto käsitti vuoteen 2007 mennessä noin 230 tutkimusjulkaisua ja muuta kirjoitusta keuhkosairauksista ja keuhkovauriomekanismeista. Hän oli yksi Duodecimin julkaiseman Keuhkosairaudet-kirjan toimittajista ja kirjoittajista.  

* Riitta Kaarteenaho, Pirkko Brander, Maija Halme, Vuokko Kinnula: *Keuhkosairaudet*. Duodecim, 2013. .

## Lähteet
Eddie Hall

**Edward Stephen Hall** (s. 15. tammikuuta 1988 Newcastle-under-Lyme) on englantilainen voimamies. Hän on voittanut Maailman Vahvin Mies -kilpailun vuonna 2017, sekä lukuisia kertoja Britannian Vahvin Mies ja Englannin Vahvin Mies -kilpailuja. Hall tuli tunnetuksi tehdessään maastavedon maailmanennätyksen, nostaessaan 500 kilogrammaa voimamiessääntöjen mukaisesti vuonna 2016.

Voitettuaan Maailman Vahvin Mies -kilpailun, Hall päätti jättäytyä kyseisistä kilpailuista tulevaisuudessa ja osallistua enää alemman tason kilpailuihin. Nykyisin hän tekee aktiivisesti vlogisisältöä YouTubeen.

Hall taisteli Hafþór Júlíus Björnssonia vastaan Dubaissa "The Heaviest Boxing Match in History" -nyrkkeilyottelussa, mutta hävisi kuusi erää kestäneen ottelun tuomaripäätöksin 3–0. Eddiellä ja Hafþórilla on ollut kiistaa ja erimielisyyksiä jo vuodesta 2017 lähtien, ja ottelun tarkoitus oli selvittää kaikki kehän sisällä. 

Hall on naimisissa Alexandra Hallin kanssa ja heillä on kaksi poikaa. 

## Lähteet
Sirkka-Liisa Lampinen

**Sirkka-Liisa Lampinen** (s. 9. kesäkuuta 1951 Petäjävesi) on uransa päättänyt suomalainen korkeushyppääjä, joka edusti Petäjäveden Petäjäisiä. Kalevan kisoista Lampinen saavutti korkeushypyn pronssia vuonna 1967 ja 1971. Lisäksi hän saavutti sisäratojen SM-kilpailuista korkeushyn hopeaa vuonna 1970. Ennätyksekseen Lampinen hyppäsi korkeudessa ulkoradoilla tuloksen 164 cm vuonna 1975 sekä hallissa tuloksen 165 cm vuonna 1970. Hänen hallissa hyppäämänsä tulos oli tuolloinen Suomen ennätys sisäradoilla.

## Lähteet
Siv Mattsson

**Siv Mattsson** on uransa päättänyt suomalainen korkeushyppääjä, joka edusti Esbo Idrottsföreningiä. Aikuisten SM-kilpailuista hän saavutti korkeushypyn pronssia vuonna 1957. Ennätyksekseen Mattsson hyppäsi korkeudessa tuloksen 155 cm vuonna 1962.

## Lähteet
Olga de Amaral

**Olga de Amaral** (s. 1932 Bogotá) on kolumbialainen nykytekstiilitaiteilija, joka tunnetaan suurista kullalla ja / tai hopealehdillä peitellyistä tekstiilitaideteoksistaan. Olga de Amaralista tuli yksi harvoista eteläamerikkalaisista taiteilijoista, joka tuli kansainvälisesti tunnetuksi tekstiilitaiteestaan 1960- ja 70-luvuilla. Vuonna 1986 hänen taidettaan esiteltiin myös Arsenalessa 42. Venetsian biennaalissa. Häntä pidetään myös tärkeänä abstraktion kehittäjänä sodanjälkeisessä Latinalaisessa Amerikassa. Hän asuu ja työskentelee Bogotássa Kolumbiassa.




## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pavlovin Rotat

**Pavlovin Rotat** oli suomalainen Youtube-pelikanava, jossa neljä kaverusta pelaa videopelejä ja puhuu nuorille suunnatuista aiheista. Jokaisella pelaajalla on oma rottahahmo, joka on animoitu mukautumaan pelaajan äänen kanssa. Rottien nimimerkkeinä ovat Ruhonleikkaaja, haerskiturska, ryskAE ja ihmispitsa. Jäseniin kuului aiemmin myös haerskiturska ja peetu, joista haerskiturska palasi takaisin Rottien joukkoon helmikuussa 2023.

Kanava toimi Yleisradion alaisuudessa, ja se on luotu 14. maaliskuuta 2019. 

Pavlovin Rotat ovat olleet mukana ohjelmassa Nörtti: DragonSlayer666 ja tuottaneet siihen pelivideot.

Vuonna 2021 Pavlovin Rotat julkaisi kappaleen ”Servulla nähään”.

8. maaliskuuta 2024 ladattiin kanavan viimeinen video.

## Aiheesta muualla
* https://yle.fi/aihe/artikkeli/2019/10/14/pavlovin-rotat
* https://www.youtube.com/channel/UCqsg4_Bo3dUFiRRTnD0mxlQ
* https://areena.yle.fi/audio/1-50581381
Alyxandria Treasure

**Alyxandria Treasure** (s. 15. toukokuuta 1992 Prince George, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen korkeushyppääjä.

## Ura
Treasure edusti korkeushyppyjuniorina Kanadaa vuoden 2009 alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa ja vuoden 2010 alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa. Ensin mainituissa hän sijoittui loppukilpailun yhdenneksitoista, jälkimmäisissä hän jäi karsintaan. Nuorten Kanadan-mestaruuskilpailuissa hän voitti vuonna 2010 hopeaa ja vuonna 2011 kultaa. Jälkimmäisenä vuonna hän kilpaili myös ensimmäisissä aikuisten Kanadan-mestaruuskilpailuissaan.

Treasure opiskeli yrittäjyyttä ja markkinointia Kansasin osavaltionyliopistossa Yhdysvalloissa. Yliopistourheilijana hän voitti muun muassa hopeaa NCAA:n mestaruuskilpailuissa vuonna 2014. Samana vuonna hän voitti ensimmäisen aikuisten Kanadan-mestaruutensa. Hän uusi mestaruuden vuosina 2015–2018. Elokuussa 2016 Treasure kilpaili Rio de Janeiron kesäolympialaisissa. Hän pääsi kisoihin ylitettyään niiden tulosrajan 193&nbsp;cm saman vuoden toukokuussa. Olympialaisissa hän eteni loppukilpailuun hypättyään uransa parhaan tuloksen 194&nbsp;cm. Loppukilpailussa hän jäi viimeiseksi, seitsemänneksitoista, tuloksella 188&nbsp;cm. Vuonna 2017 Treasure osallistui Lontoon maailmanmestaruuskilpailuihin. Hän jäi alkukarsintaan tuloksella 185&nbsp;cm.

Olympialaisten ja MM-kilpailujen lisäksi Treasure edusti maataan vuoden 2015 Pan-Amerikan kisoissa ja vuoden 2018 Kansainyhteisön kisoissa. Pan-Amerikan kisoissa hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 185&nbsp;cm ja Kansainyhteisön kisoissa neljänneksi tuloksella 191&nbsp;cm. Hän lopetti kilpailu-uransa kauteen 2019.

## Yksityiselämä
Treasure sairastaa Crohnin tautia. Sairaus todettiin hänellä 17-vuotiaana.

## Lähteet
Eeva-Maija Haukisen filmografia

Tämä on **[[Eeva-Maija Haukinen|Eeva-Maija Haukisen]] filmografia**.

## Elokuvat

## Lyhytelokuvat

## Televisio

## Televisioelokuvat

## Lähteet

* 

## Aiheesta muualla

*
Högberget (Vantaa)

**Högberget** on 74 metriä korkea mäki Sipoonkorven metsässä Vantaan Sotungissa, Sotungin laakson itäreunassa. Sotungin peltojen hallitsemassa maisemassa silmiin pistävä kallionjyrkänne kohoaa 50 metriä  ympäristöään ylemmäksi. Högbergetin laella on laajoja jääkauden aikana muovautuneita silokallioita. Högberget on liitetty osaksi Sipoonkorven kansallispuistoa vuonna 2011.

## Luonto

Korkealla mäellä olevat metsät ovat paikoitellen tiheän metsän peittämiä. Högbergetin juurella puolestaan kasvaa reheviä kallionaluslehtoja. Kallionlaella kasvaa harvakseltaan mäntyjä, ja niiden ympärillä on laajoja avokallioita, joilta löytyy jäkälä- ja sammalkasvustoa. Kuivuutta ja niukkuutta kestäviä lajeja, kuten jäykkärölliä, isomaksaruohoa ja kalliohatikkaa, kasvaa kallionraoissa. Alarinteillä olevissa kangasmetsissä tavataan sinivuokkoa, jotka vaihettuvat valkovuokkojen, sudenmarjojen ja muiden lehtoruohojen kanssa reheviksi lehdoiksi.

Högbergetin eläimistön runsauteen vaikuttaa erityisesti Sipoonkorven kansallispuiston laajojen yhtenäisten metsäalueiden läheisyys. Alueella tyypillisiä nisäkkäitä ovat jänikset, hirvet ja kauriit.

Linnusto on monipuolista. Högbergetillä havaitaan säännöllisesti teeriä, sirittäjiä ja palokärkiä. Lisäksi petolinnuista lehtopöllö ja hiirihaukka ovat alueella tavanomaisia.

## Lähteet
Aušrinė Armonaitė

**Aušrinė Armonaitė** (s. 26. toukokuuta 1989) on liettualainen poliitikko ja Vapauspuolueen puheenjohtaja. Hänet valittiin maansa parlamenttiin ensimmäistä kertaa vuonna 2016 nousten ministeriksi vuonna 2020.

## Tausta ja yksityiselämä
Armanaitė syntyi vuonna 1989 Vilnassa. Hän valmistui maisteriksi Vilnan yliopistosta vuonna 2014. Pääaineenaan hän opiskeli politiikan tutkimusta ja poliittista analyysia.. Armanaitė työskenteli poliittisena analyytikkona vuosina 2013–2015 liettualaisella kauppakamarilla.

Armanaitė on naimisissa Edgaras Stanišauskasin kanssa.

## Poliittinen ura
Armanaitė aloitti poliittisen uransa vuonna 2010, kun hän aloitti Lietuvos liberalus jaunimas -nuorisojärjestön puheenjohtajana.

Armanaitė asettui ehdolle parlamenttivaaleissa ensimmäistä kertaa vuonna 2016 LRLS:n listoilta ja tuli valituksi.

Vuonna 2018 Armanaitė ja liuta muita LRLS:n jäseniä erosi puolueesta vastalauseena sen johdolle. Mukana oli mm. Vilnan pormestari Remigijus Šimašius. Nämä henkilöt ilmoittivat myöhemmin perustavansa uuden puolueen.. Armanaitė on toiminut puolueensa puheenjohtajana vuodesta 2019 lähtien.

Armanaitė asettui uuden Vapauspuolueen listoilta ehdolle vuoden 2020 parlamenttivaaleissa. Vaalipiirin sijaan hänet valittiin liettualaisten diasporan edustajaksi.. Armanaitė valittiin talous- ja innovaatioministeriksi Šimonytėn hallitukseen.

## Lähteet
Inés Arrimadas

**Inés Arrimadas** (s. 3. heinäkuuta 1981) on espanjalainen juristi ja poliitikko. Hän on ollut mukana sekä Katalonian alueen paikallispolitiikassa kuin myös valtakunnan politiikassa. 

## Tausta ja yksityiselämä
Arrimadas on sanonut, että ei ymmärrä alueellista nationalismia, vaan kokee itse olevansa espanjalainen ja eurooppalainen. Hänellä on katalonialaista sukutaustaa ja Arrimadas puhuu katalaania sujuvasti.. Näiden lisäksi hän puhuu sekä englantia että ranskaa. Arrimadas opiskeli oikeustiedettä Pablo de Olavide -yliopistossa. Valmistumisensa jälkeen Arrimadas työskenteli konsultointiyrityksessä.

Arrimadas on naimisissa katalonialaisen poliitikon Xavier Ciman kanssa. Parin ensimmäinen poika syntyi toukokuussa 2020. 

## Poliittinen ura
Kiinnostus politiikkaan syntyi, kun Arrimadas päätyi sattumalta Ciudadanosin tapahtumaan ja vakuuttui puolueen tavoitteista. Puolueen puheenjohtaja Albert Rivera havaitsi Arrimadasin potentiaalin ja nosti tämän puolueen vaalilistoilla neljänneksi Barcelonassa..

Arrimadas valittiin Katalonian parlamenttiin ensimmäisen kerran vuoden 2012 vaaleissa.

Arrimadas toimi Katalonian parlamentin oppositiojohtajana Katalonian kriisin aikana. Hänen kantansa alueen itsenäisyyteen on kielteinen ja hän on sanonut, että myös ne, jotka eivät kannata Katalonian itsenäisyyttä ovat yhtälailla katalonialaisia. Lisäksi hänen mielestään Carles Puigdemont ei ole poliittinen vanki, vaan rikollinen, joka käytti julkisia varoja rikollisiin tarkoituksiin.

Vuonna 2018 espanjalaisnainen totesi Facebook-kirjoituksessaan haluavansa nähdä Arrimadasin joutuvan joukkoraiskauksen uhriksi, josta hänelle langetettiin vankeustuomio. Arrimadas ilmoitti tekevänsä asiasta rikosilmoituksen ei vain oman turvallisuutensa vuoksi, mutta myös kaikkien väkivallan uhkaa kokevien naisten vuoksi..

Arrimadas valittiin puolueensa puheenjohtajaksi vuonna 2020. Hän sai puoluekokouksessa 76,9 % annetuista äänistä kun taas vastaehdokas Francisco Igea sai 22,3 %..

## Galleria

Tiedosto:Inés Arrimadas (22542536304).jpg|Arrimadasin vaalimainos vuodelta 2015
Tiedosto:Inés Arrimadas y Albert Rivera, políticos catalanes constitucionalistas, en la Plaza de la Villa, en Madrid, España.jpg|Arrimadas ja Rivera Madridissa vuonna 2019
Tiedosto:Foto de Carles Puigdemont i Inés Arrimadas.jpg|Arrimadas ja Puigdemont vuonna 2016


## Lähteet
TattleTales

**TattleTales** on yhdysvaltalaisen räppärin 6ix9inen toinen studioalbumi. Se julkaistiin 4. syyskuuta 2020. Albumilta julkaistiin neljä singleä, joista suuriksi hiteiksi nousivat ”Gooba” ja ”Trollz”. Albumi oli 6ix9inen ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin hänen vankilasta vapautumisen jälkeen.

## Kappaleet
**Alkuperäinen albumiversio**

**Extended Edition (Bonuskappaleet)**

## Lähteet
Macario Hing-Glover

**Macario Hing-Glover** (s. 4. huhtikuuta 1995 Phoenix, Arizona) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa HIFK:ta. Pelipaikaltaan Hing-Glover on yleisesti oikea laitapuolustaja tai oikea keskikenttä. 

Hing-Glover siirtyi HIFK:hon vuonna 2019 ilmaissiirrolla Spartak Trnavasta, Slovakian liigasta.

## Lähteet
Alex Schulman

**Alex Schulman** (s. 17. helmikuuta 1976 Trelleborgin kunta, Ruotsi) on ruotsalainen kirjailija, kolumnisti, toimittaja, bloggari ja mediapersoona. Kirjailijana hänet tunnetaan erityisesti autofiktiivisistä romaaneista.

## Yksityiselämä
Alex Schulmanin isä oli suomenruotsalainen toimittaja Allan Schulman ja hänen äitinsä oli televisiojuontaja ja poliitikko Lisette Schulman. Sven Stolpe taas oli hänen äidinpuoleinen isoisänsä. Hän on naimisissa mediapersoona Amanda Schulmanin kanssa ja heillä on kolme lasta.

## Ura
Kirjailijanuran lisäksi hän pitää yhdessä kirjailija Sigge Eklundin kanssa yhtä Ruotsin suosituimmista podcasteista; *Alex & Sigge*. 

## Suomennetut teokset
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Alex Schulmanin viralliset Instagram-sivut
* Kulttuuritoimitus: Alex Schulman kuvaa koskettavasti lapsuuden traumakokemuksia ja asettuu eturivin kirjailijoiden joukkoon Ruotsissa
Sheila Hicks

**Sheila Hicks** (s. 1934 Hastings, Nebraska, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen taiteilija. Hän asuu ja työskentelee Pariisissa, Ranskassa.  Hänet tunnetaan innovatiivisista ja kokeellisista kudoksistaan sekä veistoksellisesta ja värikkäästä tekstiilitaiteestaan, jossa on luonnonmateriaaleja ja henkilökohtaisia kertomuksia. Sheila Hicks osallistui Venetsian biennaaliin 2017.

## Lähteet

## Aiheesta muualla