open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kesärauha

**Kesärauha** on turkulainen vaihtoehto- ja indiemusiikin festivaali, joka järjestetään kesäkuussa Turun Linnanpuistossa.

Kesärauha palkittiin Musiikki & Median Industry Awards -gaalassa vuonna 2021 vuoden festivaaliksi. Kesärauha perustettiin vuonna 2019 ja se järjestettiin ensimmäistä kertaa Turun Vanhalla Suurtorilla. Vuonna 2021 Kesärauha siirtyi Turun Linnanpuistoon, jossa se on järjestetty siitä eteen päin. 

Kesärauha on nopeasti lunastanut paikkansa yhtenä Turun ja Suomen keskeisimmistä vaihtoehtomusiikin festivaaleista. 

Vuoden 2023 festivaalilla 16.–18.6. esiintyi muun muassa Röyksopp, Aurora, The Sounds, Arppa, Anna Puu, Maustetytöt, Cledos, Ismo Alanko, Mykki Blanco, DREAMWORLD, Ruusut, Paperi T, Sevdaliza, Shame, Yona sekä Antti Autio + Jouset.

### Kävijämäärät
* 21 500 (2025)
* 23 000 (2024)
* 22 000 (2023)
* 19 000 (2022)
* 7000 (2019)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kesärauhan kotisivut
Riihimäen työväentalo Rity-talo

**Riihimäen työväentalo** eli **Rity-talo** oli Riihimäen keskustassa sijainnut työväentalo. Se purettiin vuonna 2021. 

## Historiaa
Riihimäen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1903. Ensimmäinen työväentalo valmistui vuonna 1906. Suurlakon jälkeisessä innostuksessa taloa rakennettiin talkoovoimin, vaikka työ oli alun perin annettu urakalla tehtäväksi. Rakennustyöt oli aloitettu jo vuonna 1904, mutta 90 % tarvittavista varoista kerättiin vasta vuoden 1906 aikana. Mukana talkoissa oli myös Raittiusseuran väkeä. 

Vuoden 1917 aikana taloa laajennettiin: sen salia suurennettiin ja taloon rakennettiin näyttämötilat ja vahtimestarin asunto. 

Sisällissodan loppuvaiheessa, kun saksalaiset valtasivat Riihimäen, he ottivat punaisilta haltuunsa myös työväentalon. Valkoiset käyttivät taloa lähes vuoden sodan jälkeen ja kutsuivat sitä suojeluskuntataloksi. Työväenyhdistyskin sai käyttää taloa, mutta sen oli maksettava siitä vuokraa valtiolle. Toukokuussa 1919 talo julistettiin vapaaksi takavarikosta ja yhdistys sai sen itselleen. Tämän jälkeen työväenliikkeen jakautuminen sosialidemokraatteihin ja vasemmistososialisteihin aiheutti talosta kiistan, joka päätyi kihlakunnanoikeuteen saakka. Lopulta asia ratkaistiin sosialidemokraattien hyväksi vuonna 1922.

1920- ja 1930-lukujen vaihteessa taloa korjattiin jonkin verran ja siihen tehtiin peltikatto. Suurempiin korjauksiin, kuten keskuslämmityksen asentamiseen, eivät yhdistyksen varat riittäneet. 

Vuonna 1939 alettiin suunnitella uuden talon rakentamista, mutta suunnitelma hautautui sodan syttymisen vuoksi. Siihen palattiin tosissaan vasta 1960-luvulla. Uusi talo valmistui vuonna 1963, ja nimikilpailun tuloksena se ristittiin Rity-taloksi. Uuden talon rakensi rakennusliike. Rahoitusta kerättiin talkootyöllä, etenkin bingoa ja tansseja järjestämällä. 

1980-luvun alussa taloa kunnostettiin vuosittain sen verran, kuin taloustilanne salli. Vuonna 1991 valmistui rakennuksen laajempi peruskorjaus, jonka tuloksena talosta tuli pieni liikekeskus. 

2010-luvulla kävi selväksi, että rakennuksen talotekniikka oli tullut tiensä päähän, ja sen säilyttäminen olisi vaatinut mittavan peruskorjauksen. Talo purettiin loppuvuonna 2021.

## Rakennus
Vuonna 1963 valmistuneessa talossa oli juhlasali näyttämöineen, iso eteisaula, kolme kokoushuonetta sekä eri kokoisia liiketiloja. 

## Toimintaa työväentalolla
Sekä vanhalla että uudella talolla toimivat eri työväenjärjestöt, järjestettiin tansseja ja erilaisia tapahtumia, pelattiin bingoa ynnä muuta. Lisäksi ainakin alkuaikoina toimivat nuoriso-osasto, lasten raittiusosasto, työväennäyttämö sekä torvisoittokunta.

## Lähteet
Pusulan Karisjärven työväentalo

**Karisjärven työväentalo** oli Lohjan kaupungissa Pusulan Karisjärven  kylässä sijainnut työväentalo. 

## Historiaa
Pusulan Ahonpään-Karisjärven työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Yhdistys osti vuonna 1910 noin hehtaarin suuruisen tontin, jolle valmistui työväentalo vuonna 1912. Työväentalo paloi vuonna 1953, palon syttymissyy ei selvinnyt. Yhdistys rakennutti palaneen talon tilalle lautarakenteisen työväentalon, joka valmistui vuonna 1955. Talon oli suunnitellut Arvo Enström. Siihen kuului juhlasali, näyttämö, ravintola ja eteinen. Myöhemmin rakennettiin vielä vahtimestarin asunto. Rakennustöistä 40 % tehtiin talkoilla.

Hiljenneestä työväentalosta tehtiin vuonna 1972 Uudenmaan Sos.dem. piirijärjestölle kurssikeskus. Juhlasali muutettiin luento- ja majoitustiloiksi. Talon varustetaso ei kuitenkaan vastannut ajan vaatimuksia, ja kurssitoiminta lopetettiin muutaman vuoden jälkeen. Talon nykyisestä tilanteesta ei ole tietoa.

## Lähteet
Pusulan Kärkölän työväentalo

**Kärkölän työväentalo** oli Lohjan kaupungissa Pusulan Kärkölän kylässä sijainnut työväentalo.
 
## Historiaa
Pusulan Kärkölän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Työväentaloa alettiin rakentaa vuonna 1913, ja se oli vesikatossa vuonna 1914. Yhdistyksen jäsenet antoivat avustuksia ja lainoja, ja talon rakentajat lykkäsivät palkkasaataviaan. Talo rakennettiin osittain talkoilla. Työväentalo poltettiin vuonna 1920, mutta asiasta ei ole tarkempaa tietoa.

## Lähteet
Leevi Kauppi

**Leevi Erkki Kauppi** (10. tammikuuta 1920 Pälkäne – 10. heinäkuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen meijerialan yritysjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen. 

## Henkilöhistoria
Kaupin vanhemmat olivat maanviljelijä Kalle Kauppi ja Lyyli Maria Kirmula ja puoliso 1943–1993 Hellin Tuulikki Mäkipää. Kauppi tuli ylioppilaaksi Tampereen suomalaisesta yhteiskoulusta 1940 ja valmistui Helsingin yliopistosta agronomiksi ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1948. Hän oli Hämeen-Uudenmaan meijeriliiton konsulentti 1948–1953 ja toimitusjohtaja 1953–1956, Valion Rovaniemen konttorin johtaja 1956–1957, Etelän Maitokunnan toimitusjohtaja 1957–1962 ja Lahden Seudun Meijeriosuuskunnan toimitusjohtaja 1962–1981. Kaupilla oli myös useita oman alansa ja muita luottamustehtäviä, kuten esimerkiksi Elintarvikealan työnantajaliiton hallituksen jäsenyys 1974–1981. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai 1973. 

## Julkaisuja
* *Lahden seudun meijeriosuuskunta 1926–1966*, 1966

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Vapauden kutsu

**Vapauden kutsu** ) on kuusiosainen historiallinen televisiosarja jonka on ohjannut Dror Zahavi. Sen tapahtumat sijoittuvat toisen maailmansodan jälkeiseen Länsi-Saksaan. Sarjan ensimmäinen jakso julkaistiin julkaistiin Saksassa 24. marraskuuta 2021 Das Erste kanavan verkkosivulla, ja sen televisiokanavalla 1. joulukuuta 2021 alkaen, ja Suomessa se tuli Ylen Areenaan 9. tammikuuta 2023.

## Juoni
*Vapauden kutsu* sarja kertoo kulttuurien yhteentörmäyksestä 1950-luvun kuvittellisessa Kaltensteinin pienessä saksalaiskaupungissa Pfalz alueella Länsi-Saksassa, minne on toisen maailmansodan jälkeen sijoitettu satojatuhansia yhdysvaltalaisia sotilaita. Erika Strumm (Franziska Brandmeier) ja Marie Kastner (Elisa Schlott) ovat ystäviä, ja heistä Erika on ulospäinsuuntaatunut, ja Marie on konservatiivisesta maanviljelijäperheestä ja suhtautuu ihmisiin varautuneemmin. Kun Marie ja yhdysvaltalainen George (Reomy D. Mpeho), joka on musta sotilas, alkavat seurustella nousee rasismi esiin.

## Näyttelijät

Lähde: 

## Jaksot
# ”Yhteentörmäys”, (”Willkommen in Kaltenstein”)
# ”Ollappa vapaa!”, (”Frei sein”)
# ”Yhdessä ain’”, (”Schulter an Schulter”)
# ”Hiiteen jenkit!”, (”Vergiss die Amis”)
# ”Ystävät ja vihamiehet”, (”Freunde und Feinde”)
# ”Ei näin voi elää”, (”Kein Ort zum Leben”)
Lähde: 

## Lähteet
Riihimäen Töyrykadun työväentalo

**Töyrykadun työväentalo** oli Riihimäellä, Koivistonmäen kaupunginosassa Töyrykadulla sijainnut työväentalo. Se myytiin yksityisomistukseen vuonna 1932. 

## Historiaa
Kommunistinen työväenyhdistys Liitto perustettiin sisällissodan jälkeen, kun työväenliike jakautui kahtia. Kun sosialidemokraatit voittivat kiistan Riihimäen työväentalosta, Liitto hankki oman talon Töyrykadun varrelta. Syyskuussa 1923 nimismies määräsi talon suljettavaksi kommunistisen toiminnan vuoksi, mutta se avattiin uudelleen keväällä 1924. 1930-luvun alussa yhdistys lakkautettiin kommunistilakien nojalla. 

Hieman ennen yhdistyksen virallista lakkauttamista se vuokrasi talon vaskisepänliikkeelle. Syksyllä 1932 talo pakkohuutokaupattiin, ja sen osti yksityishenkilö. Talo käsitti kolme huonetta ja keittiön, ja se sijaitsi osoitteessa Töyrykatu 12.

## Lähteet
Pusulan työväentalo

**Pusulan työväentalo Valoniemi** oli Lohjan kaupungissa Pusulan kirkonkylässä sijainnut työväentalo.

## Historiaa
Pusulan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906, jolloin yhdistyksen jäsenmäärä oli 141. Työväentaloksi ostettiin vanha kellosepän rakennus vuonna 1908. Työväentalo lahjoitettiin SDP:lle vuonna 1951 ja edelleen Uudenmaan Sos.dem. piirijärjestölle vuonna 1954. Huonoon kuntoon päässyt rakennus myytiin vuonna 1973 yksityishenkilölle.

## Toimintaa työväentalolla
Sodan jälkeen vuonna 1945 toiminta työväentalolla oli erittäin vilkasta. Talolla pidettiin 48 tavallista maksullista iltamaa ja 25 vierailuiltamaa. Joulukuussa 1946 järjestettiin työväenyhdistyksen 40-vuotisjuhlat, joihin osallistui yli 400 henkilöä. Juhlan puhujana oli eduskunnan puhemies K. A. Fagerholm. Esiintyjinä oli suosittu laulaja Georg Malmstén ja harmonikkamestari Aki Lievonen.

## Lähteet
Littera

**Littera** (lyhenne **Litt.**, , kirjain) on järjestystä osoittavan numerosarjan, kirjainsarjan, esineen tai muun vastaavan merkitsemiseen käytetty kirjain.

Suomalaisissa seteleissä merkintä Litt. kirjaimen A, B, C jne. edessä tarkoitti uutta painosta. Merkintää käytettiin ilmaisemassa setelissä tapahtunutta muutosta esimerkiksi paperin, vesileiman, tekstin tai värin suhteen. Se otettiin käyttöön 1909, kun sitä ennen oli merkitty setelin numeron eteen kirjain A, B tai C. Suomessa on käytetty myös merkintää Sarja II, jotta voitiin erottaa Suomen kansanvaltuuskunnan tekemät setelit valkoisen osapuolen seteleistä.

Suomen sotilasalan puhekielessä littera tarkoitti luottokuljetuslippua. Luottokuljetus oli Valtionrautateiden suorittama henkilö- tai tavarakuljetus velaksi. Litteraksi kutsuttiin lippua, jolla lomalle matkustava varusmies sai matkustaa ilmaiseksi, ja todistusta, jolla hän voi ostaa matkalipun alennettuun hintaan. Varusmies sai tietyn määrän ilmaisia litteroita palveluksensa aikana. Lomalle matkaavat sotilashenkilöt saattoivat 1930-luvulla saada Littera L:n, jolla voi ostaa matkalipun puoleen hintaan maksaessaan käteisellä.

Vuoden 2014 alusta lähtien varusmiesten litterat poistuivat käytöstä. Niitä oli käytetty Suomen rautatieliikenteen alusta lähtien eli 151 vuoden ajan. VR ja Puolustusvoimat sopivat joulukuussa 2013, että varusmieskortti toimii Puolustusvoimain lomapuvussa matkustavan varusmiehen junalippuna.

Veturien, junanvaunujen, moottorijunien, ratatyökoneiden ja muiden kalustoyksiköiden tyypin nimeämiseen käytetty littera eli kalustosarjatunnus eli sarjatunnus eli sarjamerkki ei ole lyhenne, vaan kirjaimista ja numeroista tai pelkistä numeroista koostuva merkkiyhdistelmä.

Rakennusalan kustannuslaskennassa ja yritysten kirjanpidossa littera tarkoittaa koodia, jolla kustannukset kohdennetaan. Vanhoissa osakekirjoissa littera tarkoitti osakekirjan sisältämien osakkeiden lukumäärää, sillä yksi osakekirja saattoi sisältää useita osakkeita. Näin vältyttiin painamasta valtavaa määrää paperisia osakekirjoja.

## Lähteet
Outi Kähkönen

**Outi Kähkönen** (os. Aho) on klassisen laulun ja laulupedagogiikan lehtori Sibelius-Akatemiassa Helsingissä. Hänen toimenkuvansa Sibelius-Akatemiassa on laulupedagogiikan vastuulehtori ja hän on laulupedagogiikan, Vocal pedagogy:n ja Estill Voice Training:in asiantuntija.  

Äänialaltaan hän on sopraano ja hän sijoittui Lappeenrannan laulukilpailuissa naisten sarjassa toiseksi vuonna 1984 .

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Outi Kähkösen henkilökohtaiset verkkosivut
Gunnar Berge

**Gunnar Berge** (s. 29. elokuuta 1940 Etne) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän on istunut suurkäräjillä vuosina 1969–1993 ja toiminut Norjan valtiovarainministerinä 1986–1989 sekä kunta- ja työministerinä 1992–1996. Vuosina 2000–2002 hän oli Norjan Nobel-komitean puheenjohtaja.
## Teokset
* *Til Kongen med fagbrev*. Aschehoug, 2011. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Gunnar Berge'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Šmyhalin hallitus

**Šmyhalin hallitus** oli Ukrainan hallitus, jonka pääministeri on Denys Šmyhal. Hallitus muodostettiin 4. maaliskuuta 2020 ja se toimi 16. heinäkuuta 2025 saakka. Sitä seurasi Svyrydenkon hallitus.

Sisäministeri Denys Monastyrskyi kuoli helikopterin maahansyöksyssä 18. tammikuuta 2023. Hän oli sisäministerinä vuodesta 2021.

## Ministerit
* Denys Šmyhal, pääministeri
* Julija Svyrydenko, 1. varapääministeri, talousministeri
* Iryna Vereštšuk, varapääministeri, väliaikaisesti miehitettyjen alueiden uudelleenintegraation ministeri
* Olha Stefanišyna, eurooppalaisen ja euroatlanttisen integraation varapääministeri
* Myh’ailo Fedorov, innovaation, opetuksen kehityksen, tieteen ja teknologian varapääministeri, digitaalisen muutoksen ministeri
* Oleksandr Kubrakov, jälleenrakentamisen varapääministeri, yhteisö-, alue- ja infrastruktuurikehitysministeri
* Oleh Nemtšinov, hallitusministeri
* Herman Haluštšenko, energiaministeri
* Oksana Žolnovytš, sosiaaliministeri
* Oleksandr Kamyšin, strategisten teollisuudenalojen ministeri
* Ihor Klymenko, sisäministeri
* Dmytro Kuleba, ulkoministeri
* Oksen Lisovyi, opetus- ja tiedeministeri
* Viktor Ljaško, terveysministeri
* Denys Maljuska, oikeusministeri
* Serhi Martšenko, valtiovarainministeri
* Mykola Solskyi, maatalous- ja ravintoministeri
* Ruslan Strilets, ympäristönsuojelu- ja luonnonvaraministeri
* Rustem Umjerov, puolustusministeri
* Matvi Bidnyi, vt. nuoriso- ja urheiluministeri
* Rostyslav Karandjejev, vt. kulttuuri- ja informaatioministeri
* Oleksandr Porh’un, vt. veteraaniministeri

Lähde:

## Lähteet
Littoisten työväentalo

**Littoisten Työnväentalo** sijaitsee Liedon Littoisten kaupunginosassa, Kaarinan ja Liedon rajalla. Työväentalon omistaa Littoisten sos. dem. työväenyhdistys ry.

## Historiaa
Littoisten työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Työväentalon rakennustyöt aloitettiin vuonna 1908 ja talon vihkijäisjuhlaa vietettiin vuonna 1909. Alkuaan talo sijaitsi vuokra-tontilla, mutta tontti ostettiin omaksi vuonna 1927.

## Rakennus
Talon rakentaminen aloitettiin vuonna 1908, ja sitä rakennettiin asteittain. Talo otettiin käyttöön vuonna 1909, kun valmiina oli yksi kokoushuone ja keittiö. Juhlasali rakennettiin myöhemmin. Talo sähköistettiin vuonna 1939. Alkuaan rakennus oli suorakaiteen muotoinen. Kahvilarakennus rakennettiin kohtisuoraan takasivua vasten, joten rakennuksesta tuli L-muotoinen. Alkuperäisen rakennuksen kivijalka on tehty tasasuurista luonnonkivistä, mutta myöhemmin rakennetuissa osissa on betonisokkeli. Talo on vuorattu vaakaponttilaudoituksella, ullakkokerros pystylaudoituksella. Lämmitys toimii öljyllä ja ilmalämpöpumpulla.

## Talon käyttö
Taloa käyttävät kokoustoiminnassaan sekä Littoisten sos. dem. työväenyhdistys ry että Littoisten Työväen Urheilijat ry. Tiloja myös vuokrataan erilaisiin tilaisuuksiin.

## Lähteet
Alpo Koivumäki

**Alpo Koivumäki** (22. heinäkuuta 1939 Kauhajoki – 13. toukokuuta 2023 Kauhajoki) oli kauhajokelainen ITE-taiteilija.

Hän on tunnettu eläinaiheisista veistoksistaan, joiden materiaalina hän käytti kierrätysromua.

## Ura
Alle kouluikäisestä lähtien Koivumäki teki töitä isovanhempiensa, vanhempiensa ja tätiensä sukutilalla, joka oli yksin hänen vastuullaan 1980-luvulta sen lopettamiseen saakka vuonna 1994. Kun viljely kävi kannattamattomaksi, mies ei jaksanut olla tyhjän panttina, vaan hänestä kuoriutui kokopäiväinen taiteilija. Ensimmäinen veistos, kurki, syntyi vuonna 1993 .

Aluksi Koivumäki veisti kierrätysromusta Suomessa esiintyviä lintuja, mutta pian hänen käsissään muotoutui kaikenlaisia eläinhahmoja muistakin maailmankolkista ja niiden joukkoon metallisia palmuja. Hän on osallistunut kutsuttuna taiteilijana outsider-taiteen näyttelyihin Ranskan Dicyssä sijaitsevassa La Fabuloserie -museossa ja Ittinger-museossa Thurgaun kantonissa Sveitsissä. Vuonna 2023 hänen veistoksiaan oli yli sata kappaletta ja osaan niistä voi tutustua Rauman taidemuseon Lintu ja kala! -näyttelyssä. Kesällä 2023 Koivumäen teoksia on esillä myös Parkanossa ja Kauhajoen Kotiseututalolla.

## Alpon savanni
{
  "type": "Feature",
  "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [22.574361030373062, 62.30655048568471] },
  "properties": {
    "title": "Alpon savanni",
    "marker-color": "228b22",
    "marker-size": "small",
    "marker-symbol": "art-gallery"
  }
}Kauhajoen Nummijärvellä sijaitsee veistospuisto Alpon savanni, jossa on esillä noin 150 kierrätysmateriaaleista valmistettua eläinaiheista taideteosta.

## Palkinnot ja huomionosoitukset
* Maaseudun sivistysliiton Vuoden ITE-taiteilija, 2023 
* Maaseudun sivistysliiton Santeri Alkio -mitali, 2017 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Erkki Pirtola, Loviisa Kautiainen, Minna Haveri, Marja-Terttu Kivirinta, Seppo Knuuttila, Liisa Ruismäki, ja Veli Granö: *Alpon savannilla*. Kauhajoki-Seura, 2019. 

## Aiheesta muualla
* Alpo Koivumäki's Savanna Erkki Pirtolan kuvaama video vuodelta 1999. 26 min. YouTube.
* Savannilta napapiirille Egenland-sarjan jakso vuodelta 2019. Video, 29 min. Yle Areena.
* Alpon Savannilla ollaan ITE-taiteen ytimessä Pätkä Puoli seitsemän -sarjasta vuodelta 2019. Video, 5 min. Yle Areena.
* Taiteiden reitti: Alpon savanni Videoita Kammista Skantziin -matkailutien verkkosivuilta
* Alpon savanni Alpo Koivumäen veistospuiston verkkosivut
* Alpo Koivumäen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Kari Gjesteby

**Kari Gjesteby** (s. 16. toukokuuta 1947 Oslo) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan kauppaministerinä vuonna 1981 ja oikeusministerinä 1990–1992.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Kari Gjesteby'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Cerebrum

**Cerebrum** on suomalainen metalliyhtye, joka on perustettu Turussa vuonna 1992.

Yhtyeen musiikki oli alkuvaiheessa ja ensimmäisellä demolla vuodelta 1993 (Demo #1) perinteistä death metallia. Promolla Grief (1994) tyylisuunta muuttui kuitenkin progressiivisempaan ja melodisempaan suuntaan. Alkuperäinen kokoonpano oli Lindström, Hiltunen, Järvinen, Haapakorva, Rauhu. Rytmikitarassa Toni Lindstömin siirryttyä toiseen turkulaiskokoonpanoon, korvasi hänet Jaakko Liuke. Tämän jälkeen kokoonpano täydentyi vielä kosketinsoittajalla, Mikko Suomi. Koskettimia oli aiemmin studiossa soittanut Rauhu. Yhtye jäi määrittelemättömälle tauolle vuonna 1997. 

Vuonna 2022 nykyinen kokoonpano palasi tositoimiin ja esiintyi livenä 7.7.2023 (Finnish Death Metal Maniacs V,  6.-8.7.2023 Vantaalla). Grief promo on julkaistu uudelleen, remasteroituna vuonna 2022. Elokuussa 2024 Yhtye ilmoitti  sosiaalisessa mediassa ja  kotisivuillaan kosketinsoittaja Tuomas Virtasen liittyneen viralliseen kokoonpanoon.  

## Diskografia

* Demo #1 (1993)
* Grief (1994)
* Endless Tears of the Distant Sea (2017, Compilation, Old Skull Productions), (second edition 2023)
* Vestiges of an evoked past (1993-1994) (Compilation cd,Memento Mori,2025)
* Misleaders of the cults (single 2025)

## Lähteet

* The Metal Archives, Encyclopaedia Metallum
* Cerebrum, kotisivut
* FFDMM5 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Encyclopaedia Metallum -englanninkielinen sivusto
* Cerebrum Official website
Denys Monastyrskyi

**Denys Anatolijovytš Monastyrskyi** (; 12. kesäkuuta 1980 Hmelnytskyi – 18. tammikuuta 2023 Brovary) oli ukrainalainen poliitikko. Hän kuului Kansan palvelija -puolueeseen ja oli Ukrainan parlamentin jäsen vuosina 2019–2021 ennen nousuaan sisäministeriksi heinäkuussa 2021. Monastyrskyi kuoli helikopterin maahansyöksyssä Brovaryssä 18. tammikuuta 2023.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Denys Monastyrskyi'' Ukrainan hallituksen verkkosivuilla 
* ''Denys Monastyrskyi'' Ukrainan sisäministeriön verkkosivuilla
Metrobudivnykivin metroasema (Harkova)

**Metrobudivnykiv** (, ) on Harkovan metron Oleksijivska-linjan eteläinen pääteasema. Sen pohjoispuolella on Zah’ysnykiv Ukrajinyn metroasema. Suunnitteluvaiheessa aseman nimi oli Pleh’anivska (, ). Vuonna 2000 se nimettiin H. I. Vaštšenkon mukaan, mutta sen nimeksi palautettiin pelkkä Metrobudivnykiv osana Ukrainan dekommunisaatiotoimenpiteitä. Asema on yhteydessä H’olodnohirsko-Zavodska-linjan Sportyvnan metroasemaan.

## Lähteet
Myrotvorets

**Myrotvorets** (, kirj. "rauhantekijä") on ukrainalainen verkkosivusto, joka pitää yllä julkista listaa ”Ukrainan vihollisista”. Sivustolla katsotaan oleva läheiset yhteydet Ukrainan turvallisuuspalveluun.

Projektin perusti 2014 poliitikko Heorhi Tuka ja ”Narodyi tyl” -järjestö keräämään listaa terroristeista ja pettureista.
Tuka toimi myöhemmin miehitettyjen alueiden varaministerinä Volodymyr Hroismanin hallituksessa ja Luhanskin alueen kuvernöörinä.

Ukrainan rajaviranomaiset voivat tarkastaa tietoja sivustolta ja estää maahanpääsyn. Sivuston tietoja on lisäksi käytetty yli sadassa oikeudenkäynnissä. Sivustolla listattuja on tapettu. Huhtikuussa 2015 kaksi sivustolle listattua, toimittaja Oles Buzina ja kansanedustaja Oleh Kalašnikov ammuttiin päiviä sen jälkeen kun heidän yhteystietonsa julkaistiin sivustolla.

## Sivustolle listattuja

Sivuston listaukset liittyvät pääasiassa Ukrainan ja Venäjän konfliktiin. Sivustolla on listattu Ukrainassa taistelleita Ukrainan kapinallisia, venäläisiä sotilaita ja palkkasotureita. Sivusto laskee Ukrainan miehitetyillä alueilla tai Krimillä käynnin laittomaksi rajanylitykseksi ja listaa kaikki tunnetut kävijät. Elokuussa 2019 listalla oli noin 130&nbsp;000 nimeä.

Toukokuussa 2015 sivusto listasi 4000 journalistia, joilla on akkreditointi ja pääsy Ukrainan kapinallisalueille, ja nimitti heidät terroristien rikoskumppaneiksi. Yhdysvaltalainen Committee to Protect Journalists vaati toimittajien nimien poistamista sivustolta.

Ulkomaailaisista valtiojohtajista sivustolle on listattu ainakin Gerhard Schröder, Silvio Berlusconi ja ranskalaisia poliitikkoja kuten
Ségolène Royal, Eric Zemmour ja Jean-Luc Mélenchon ja Unkarin pääministeri Viktor Orbán.
Valkovenäläinen Nobelin kirjallisuuspalkinnon voittaja Svetlana Aleksijevitš listattiin vihanlietsonnasta, kun hän mainitsi ukrainalaisten auttaneen saksalaisia juutalaisten tappamisessa toisen maailmansodan aikana.

Yhdysvalloista listalle on lisätty ainakin entinen CIA:n asiamies ja myöhemmin sodanvastainen aktivisti Ray McGovern, entinen YK:n asetarkastaja Scott Ritter ja kongressinainen Tulsi Gabbard sekä entinen Yhdysvaltain ulkoministeri ja Nobel-palkittu Henry Kissinger, syynä ”osallistuminen informaatio-operaation Ukrainaa vastaan”.

Viihdyttäjistä sivustolle on listattu Roger Waters Pink Floydista, Roy Jones Jr. ja lukuisia venäläisiä pop-tähtiä ja viihdyttäjiä, jotka ovat matkustaneet Krimille.

Sivustolla on myös Darja Dugina, jonka kohdalla on merkintä "likvidoitu”.

Suomalaisia sivustolla on listattu kymmeniä, kuten Johan Bäckman, Hannu Haukka, Janus Putkonen, Jon Hellevig ja Rufi-järjestön puheenjohtaja Daria Skippari.

Sivusto on listannut pettureiksi ja separatisteiksi myös noin 500 etnisesti unkarilaista Ukrainan kansalaista, jotka ovat saaneet Unkarin kaksoiskansalaisuuden. Listalla oli myös varasyyttäjä Oleksi Symonenko, joka ajoi syytteitä entistä presidenttiä Petro Porošenkoa vastaan.

## Lähteet
Lehväkäärmekorento

**Lehväkäärmekorento** (*Xanthostigma xanthostigma*) on käärmekorentojen heimoon (Raphidiidae) kuuluva hyönteislaji. Aikuinen lehväkäärmekorento on kooltaan 15–21 mm. Lajin erottaa muista käärmekorentolajeista siipien kellertävistä täplistä. Lehväkäärmekorento on Suomessa elävistä käärmekorentojen heimon (*Raphidiidae*) kolmesta lajista pienin. Laji talvehtii toukkana eläen puiden kaarnan alla. Aikuiset lehväkäärmekorennot esiintyvät kesällä puutarhoissa, jossa ne saalistavat kirvoja ja kemppejä muun muassa omenapuiden ja herukoiden oksistossa.

Suomessa laji on luokiteltu vakiintuneeksi ja elinvoimaiseksi esiintyen laajasti etelästä Rovaniemen korkeudelle saakka. Laajemmin lehväkäärmekorentoa esiintyy lähinnä Ruotsissa, Norjassa, Isossa-Britanniassa sekä osissa Keski-Eurooppaa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* iNaturalist: Lehväkäärmekorento (''Xanthostigma xanthostigma'')
* UniProt: Taxonomy - ''Xanthostigma xanthostigma'' 
* University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Xanthostigma xanthostigma
Zah’ysnykiv Ukrajinyn metroasema

**Zah’ysnykiv Ukrajiny** (, ) on Harkovan metron Oleksijivska-linjan asema. Sen eteläpuolella on Metrobudivnykivin metroasema ja luoteispuolella Arh’itektora Beketovan metroasema. Aseman nimi viittaa sen yläpuolella sijaitsevaan Ukrainan puolustajien aukioon (). Vuoteen 2016 asti sekä aseman että aukion nimi oli Ploštša Povstannja (, ’kapinan aukio’), mutta osana Ukrainan dekommunisaatiotoimenpiteitä ne uudelleennimettiin aukion vieressä sijaitsevan Ukrainan kansalliskaartin kansallisen akatemian mukaan.

## Galleria

Kuva:Naskalnaya Zuvopis.jpg|Asemalaituria.
Kuva:Undeground station "Ploshcha Povstannia" inside.jpg|Aseman vanha nimi.
Kuva:Undeground station "Ploshcha Povstannia".jpg|Aseman sisäänkäynti ennen aseman nimenmuutosta.


## Lähteet
Arh’itektora Beketovan metroasema

**Arh’itektora Beketova** (, ) on Harkovan metron Oleksijivska-linjan asema. Sen kaakkoispuolella on Zah’ysnykiv Ukrajinyn metroasema ja luoteispuolella Deržpromin metroasema. Asema on nimetty harkovalaisen arkkitehdin Aleksei (Oleksi) Beketovin mukaan.

## Galleria

Kuva:Tunnel v perechode.jpg
Kuva:Панно на метро Бекетова.jpg
Kuva:Элемент оформления..jpg


## Lähteet
Arco Architecture Company

**Arco Architecture Company Oy** on suomalainen arkkitehtitoimisto. Arco syntyi syyskuussa 2021, kun Aihio Arkkitehdit, Arkkitehdit Soini & Horto sekä Cederqvist & Jäntti Arkkitehdit yhdistyivät.

Kolmen arkkitehtitoimiston yhdistyttyä yrityksessä oli 190 työntekijää, mikä teki Arcosta Suomen suurimman arkkitehtitoimiston. Sillä on toimistot Helsingissä, Tampereella, Oulussa ja Turussa.

Elokuussa 2022 Arco osti Schauman Arkkitehdit Oy:n ja saman vuoden lokakuussa Avario Oy:n.

## Valikoituja töitä
;Helsinki
* Tripla-kompleksi, Keski-Pasila (2020)
* Firdo-toimistorakennus, Keski-Pasila (2022–)
* Hotelli Tornin peruskorjaus, Kamppi (2022)
* Lyyra-kortteli, Kallio (2023)
* Cabriolet, kutsukilpailun 1. sija, Kamppi (2024)

;Espoo
* Keilaniemen Portti -toimistorakennus, Keilaniemi (2018–)
* Tapiolan Tuultenristin asuinrakennukset ja toimistorakennus (2019–)
* Leppävaaran täydennysrakentamisen ideakilpailun 1. sija ehdotuksella *Walk Around* (2024)

;Tampere
* Nokia Arena, yhteistyössä Daniel Libeskindin kanssa (2022)
* TAYSin psykiatrisen sairaanhoidon uudisrakennus (2023)
* Särkänsilta, arkkitehtuurikilpailun 1. sija (2023)

;Turku
* Aurum-laboratorio- ja toimistorakennus, Yliopistonmäki (2021)
* Scandic Hamburger Börs, Kauppatori (2021)
* Sirkkalan koulun peruskorjaus ja laajennus (2023)

;Muu Suomi
* Vantaan Muuran kaava-alueen viitesuunnitelma, Aviapolis (2021)
* Vantaan Kauppakeskus Jumbon uudistus, Vantaanportti (2024)
* Jyväskylän Kukkulan kaava-alueen kutsukilpailun 1. sija ehdotuksella *Treis* (2025)
* Kouvolan Teatterin peruskorjaus ja laajennus, arkkitehtuurikilpailun 1. sija (2023)
* Nokian hyvinvointikeskus, arkkitehtuurikilpailun 1. sija (2023)

;Ulkomailla
* Mirai by Nirman -pilvenpiirtäjä, Dhaka, Bangladesh (2018–)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Arco Architecture Company
Deržpromin metroasema

**Deržprom** (, ) on Harkovan metron Oleksijivska-linjan asema. Sen kaakkoispuolella on Arh’itektora Beketovan metroasema ja pohjoispuolella Naukovan metroasema. Asema on yhteydessä Saltivska-linjan Universytetin metroasemaan.

## Galleria

Kuva:Perexod gosproma.jpg
Kuva:Kolonnu st.metro Gosprom.jpg


## Lähteet
Naukovan metroasema

**Naukova** (, ) on Harkovan metron Oleksijivska-linjan asema. Sen eteläpuolella on Deržpromin metroasema ja pohjoispuolella Botanitšnyi sadin metroasema. Aseman nimi, ’tieteellinen’, viittaa muun muassa aseman läheisyydessä sijaitseviin Harkovan kansalliseen radioelektroniikan yliopistoon ja Harkovan kansalliseen taloustieteiden yliopistoon. Vuoteen 2004 asti asema oli Oleksijivska-linjan pohjoinen pääteasema.

## Lähteet
Botanitšnyi sadin metroasema

**Botanitšnyi sad** (, ) on Harkovan metron Oleksijivska-linjan asema. Sen eteläpuolella on Naukovan metroasema ja pohjoispuolella 23 Serpnjan metroasema. Asema avattiin 21. elokuuta 2004.

## Galleria

Kuva:Constructing of station "Botanichnyi Sad" (02).jpg|Asema rakenteilla: ”Aseman avajaiset elokuussa 2004”.
Kuva:Constructing of station "Botanichnyi Sad" (07).jpg|Asema rakennusvaiheessa.


## Lähteet
23 Serpnjan metroasema

**23 Serpnja** (, ) on Harkovan metron Oleksijivska-linjan asema. Sen eteläpuolella on Botanitšnyi sadin metroasema ja pohjoispuolella Oleksijivskan metroasema. Asema avattiin 21. elokuuta 2004. Aseman nimi, ’23. elokuuta’, viittaa puna-armeijan suorittamaan Harkovan takaisinvaltaukseen natsi-Saksalta 23. elokuuta 1943.

## Galleria

Kuva:Constructing of the station "23 Serpnia" (01).jpg|Asema rakennusvaiheessa vuonna 2003.
Kuva:81-718.jpg|Metrojuna asemalla.
Kuva:Mozaika na metro 23 avgusta.jpg|Mosaiikki asemalla.


## Lähteet
Oleksijivskan metroasema

**Oleksijivska** (, ) on Harkovan metron Oleksijivska-linjan asema. Sen eteläpuolella on 23 Serpnjan metroasema ja pohjoispuolella Peremohan metroasema. Asema avattiin 21. joulukuuta 2010. Suunnitteluvaiheessa aseman nimi oli Internatsionalna (, ).

## Galleria

Kuva:Алексеевская. Табло.jpg|Asemalaituria.
Kuva:Олексіївська стена.jpg|Aseman nimi tyyliteltynä.


## Lähteet
Peremohan metroasema

**Peremoha** (, ) on Harkovan metron Oleksijivska-linjan pohjoinen pääteasema. Sen eteläpuolella on Oleksijivskan metroasema. Aseman avajaiset pidettiin 19. elokuuta 2016, mutta se avattiin matkustajaliikenteelle vasta 25. elokuuta 2016.

## Galleria

Kuva:Выход №3.jpg|Sisäänkäynti asemalle.
Kuva:Порошенко на открытии Победы в Харькове.jpg|Ukrainan presidentti Petro Porošenko aseman avajaisissa 19. elokuuta 2016.
Kuva:Рeremoga - metro station, Kharkiv - 2.jpg|Asemalaituria.
Kuva:Рeremoga - metro station, Kharkiv 3.jpg|Aseman nimi tyyliteltynä.


## Lähteet
Vasyl Jermilov

**Vasyl Jermilov**, , (22. maaliskuuta 1894 Harkova – 4. joulukuuta 1967 Harkova, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen taidemaalari, graafinen suunnittelija.

Jermilov opiskeli 1905–1909 Harkovassa koristemaalauksen työpajassa taideteollisuuskoulussa ja 1912–1913 Moskovassa taidekoulussa. Hän liittyi 1918 Harkovassa ’Seitsemän ryhmä’ -nimiseen ryhmään ja suunnitteli kirjaintyylin sen albumiin *Sem pljus tri* (1918, ’Seitsemän plus kolme’). Neuvostoaikana Jermilov suunnitteli julisteita, ’agit-junia’, katukalusteita, katumainoksia, julkisten rakennusten sisätiloja, teatterilavastuksia, lehtien ja kirjojen ulkoasuja. Hän sai ulkomailla palkintoja suunnittelutöistään, muun muassa 1922 Leipzigin grafiikkanäyttelyssä ja 1928 Kölnissä lehdistönäyttelyssä. Hän oli Avanhard-ryhmän jäsen 1926–1929 ja sen lehtien graafinen suunnittelija. Hän kuului vuodesta 1927 Ukrainan vallankumoustaiteen liittoon.

Jermilov yhdisteli eri tyylejä ja tekniikoita, ja hänellä oli merkittävä osuus 1920-luvun ukrainalaisen muotoilun kehityksessä. Hän joutui 1930-luvun lopulla syrjään neuvostotaiteessa ja opetti viimeisinä elinvuosinaan (1963–1967) Harkovassa teollisen muotoilun oppilaitoksessa. Z. Fogel julkaisi hänestä kirjan Moskovassa 1975, ja hänen tuotannostaan järjestettiin retrospektiivinen näyttely Kiovassa 2011. Tetjana Pavlova julkaisi hänen elämästään ja taiteestaan Kiovassa 2012 kirjan *Vasyl Jermilov žde vesnu* (’Vasyl Jermilov odottaa kevättä’).


Василь Єрмилов Булка 1914.jpg|Leipä 1914.
Василь Єрмилов 1924.jpg|Harlekiini 1924.
Yermilov Vasyl- Literary-Artistic Magazine 1933.jpg|Lehden kansi 1933.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Yermylov Vasyl Dmytrovych Welcome to Kharkov
Hammashoitaja

**Hammashoitaja** avustaa hammaslääkäriä suun alueen sairauksien tutkimuksissa ja hoidossa. Hammashoitajan tavoitteena on pitää ihmisten suu ja hampaat kunnossa ja puhtaina. Hammashoitaja voi tehdä myös itsenäistä työtä, jossa hän arvioi suun ja hampaitten kunnon. Hammashoitajan työtehtäviin kuuluu usein myös esimerkiksi ajanvaraus, arkistointi ja kortistot, tilastoinnit, yhteydenpito yhteistyötahoihin ja joskus myös laskutus.

Hammashoitaja työskentelee yksityisillä tai julkisilla hammaslääkärien vastaanotoilla. Hammashoitajan tulee hallita erilaisia välineitä ja tietää suun eri osat. Ammatissa tarvitaan tarkkuutta, kädentaitoja ja tiimityötä. Hammashoitajan pitää osata huomioida potilasta. Hyvä stressinsieto kyky on hyödyksi, koska työ on nopearytmistä. Hammashoitajan koulutuksen kesto on noin 2–3 vuotta. Hammashoitaja saa palkkaa noin 2&nbsp;400 euroa kuukaudessa.

## Lähteet
Avanhard

**Avanhard** (, ’Avantgarde’) oli ukrainalainen vasemmistolaisten kirjailijajärjestö Harkovassa 1926–1929. Se oli kytköksissä futurismiin. Ryhmän johtaja oli Valerijan Polištšuk. Ryhmä julkaisi *Bjuleten Avanhardu* -nimistä julkaisua ja kolme numeroa aikakauslehteä *Avanhard*. Puoluevirkailijat arvostelivat ryhmää ankarasti "kirjallisesta huliganismista", ja se pakotettiin hajoamaan. Useimmat jäsenet liittyivät sitten Nova generatsijaan.

Ryhmän julkaisujen graafisen ilmeen suunnitteli Vasyl Jermilov.

## Jäseniä
;Kirjailijoita
* Petro Holota
* Hryhori (Heo) Koljada
* Oleksander Levada
* R. Trojanker
* Leonid K. Tšernov
* Edvard Striha
;Taidemaalareita
* Vasyl Jermilov
* Heorhi Tsapok
;Säveltäjiä
* Juli Meitus
* Kost Bohuslavskyi. 

## Lähteet
Laavatammi

**Laavatammi** (*Quercus vulcanica*) on Turkissa endeemisenä kasvava tammilaji. Lajia tavataan Turkin eteläosissa Ispartan maakunnan lähellä reilun 8000 hehtaarin alueella. Kasnakin metsässä laavatammi muodostaa muutamia yksilajisia metsiköitä, mutta yleensä se kasvaa yhdessä muutamien muiden tammilajien, eri vaahtera-, saarni-, mänty- ja katajalajien sekä muutamien muiden puulajien kanssa. Kasnakin metsän lisäksi laavatammia kasvaa muutamia pieniä ryhmiä Taurusvuorten länsiosissa Anatoliassa. Kasnakin metsästä tehtiin kansallispuisto vuonna 1989, ja laavatammista voi kerätä näytteitä vain luvan nojalla tieteellisiin tarkoituksiin.

## Lähteet
* Balaban, M., Yilgör, N. & Strobel, C., 1999: Chemical characteristics of endemic oak-wood *Quercus vulcanica* Boiss — *European Journal of Wood and Wood Products* 57, s. 152–153, DOI: 10.1007/s001070050032 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Trees and Shrubs Online: ''Quercus vulcanica'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Quercus vulcanica''
Creampistols

**Creampistols** on Dave Lindholm & White Midnight -yhtyeen ainoa lp-levy vuodelta 1989. 

Levy nauhoitettiin Harasoo Studiolla touko–lokakuussa 1989 ja tuottajana toimi Costello Hautamäki sekä Dave Lindholm. Hautamäki myös äänitti ja miksasi levyn. 

Levyn kappaleet ovat Dave Lindholmin kirjoittamia, lukuun ottamatta kappaletta Knockin’ on Heaven’s Door.  

Taustalaulajina ovat Joe Vestich, Juice Leskinen, Costello Hautamäki ja Diamond Sisters eli Toni Lähteenmäki ja Kata Laurikainen.

Albumin julkaisi Rockadillo Records.

## Kappaleet
### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
#  (Bob Dylan)
# 

## Jäsenet
* Dave Lindholm - laulu, kitarat, dobro, huuliharppu (A3)
* Arto Rautajoki  - rummut
* Kari Lehtinen - basso

### Mukana
* Costello Hautamäki - taustalaulu (B3)
* Kata Laurikainen - taustalaulu (A5, B2, B5)
* Juice Leskinen - taustalaulu (B5)
* Toni Lähteenmäki - taustalaulu (A5, B2, B5)
* Joe Vestich - taustalaulu (B3)

## Lähteet
Pekka (Juhani) Lappalainen

**Pekka (Juhani) Lappalainen** (s. 20. tammikuuta 1952 Kangaslampi), suomalainen huilisti ja huilunsoiton opettaja. Lappalainen opiskeli Sibelius-Akatemiassa huilunsoittoa Juho Alvaksen johdolla 1970–1977 ja suoritti huilunsoiton diplomitutkinnon 1977.  Opintojaan hän on täydentänyt Julius Bakerin mestarikurssilla 1977. Ensikonsertin Lappalainen piti Helsingissä 1983 ja hän suoritti musiikin lisensiaatin tutkinnon 2005.

Lappalainen toimi Kotkan kaupunginorkesterin I huilistina 1973–1982 sekä sivutoimisena huilunsoittajana 1982–2000. Vuosina 1982–2016 Lappalainen toimi Kotkan seudun musiikkiopiston huilunsoiton opettajana ja 1993–2000 myös musiikkiopiston apulaisrehtorina.

Lappalainen oli Suomen Kulttuurirahaston Kymenlaakson rahaston hoitokunnan jäsen 2015–2017.
Tyypin 3c diabetes

**Tyypin 3c diabetes** eli **pankreatogeeninen** (haimaperäinen) **diabetes** on alidiagnosoituna pidetty sekundäärinen diabetestyyppi. Tyypin 3c diabetes mellitus (T3cDM) tunnistetaan Maailman terveysjärjestön ja American Diabetes Associationin luokituksissa. Kyse on diabeteksesta, joka on seuraus haiman eksokriinisen osan sairauksista. Näitä ovat esimerkiksi akuutti, uusiutunut sekä krooninen haimatulehdus, haiman kasvain, kystinen fibroosi ja hemokromatoosi. Vaikka tyypin 3c diabetes on luokiteltu yhtenäiseksi sekundäärisen diabeteksen ryhmäksi, patofysiologinen tausta tyypin 3c diabeteksessa siis vaihtelee. Muissa kuin haimasyöpätapauksissa on haimaan kohdistuneen vahingon oltava riittävän laaja diabeteksen ilmenemiseksi.

Tyypin 3c diabeteksesta saatavilla oleva melko vähäinen data viittaa siihen, että enemmistö tautitapauksista johtuu kroonisesta haimatulehduksesta. Tutkimuksessa krooninen haimatulehdus on identifioitu taustalla olevaksi ensisijaiseksi sairaudeksi jopa 78,5 %:lla kaikista diabetes 3c -potilaista. Länsimaisissa väestöissä on arvioitu 5–10 %:n diabeetikoista kärsivän tyypin 3c diabeteksesta enimmäkseen kroonisen haimatulehduksen seurauksena. Toisaalta tyypin 2 diabetes on väestössä niin yleinen, että se voi myös sattumalta olla potilaalla samanaikaisesti eksokriinisen haimasairauden kanssa. Tyypin 3c diabeteksen todellinen esiintyvyys onkin tuntematon ja tieto siitä vähäistä, mikä johtuu enimmäkseen haasteissa eri diabetestapausten täsmällisessä luokittelussa. Monet tyypin 3c diabeteksesta kärsivät potilaat luokitellaankin aluksi väärin, koska haimasairauden vaikutus diabeteksen puhkeamiseen on puutteellisesti tunnistettu. Diagnostisen tarkkuuden parantamiseksi Ewald ja Bretzel ovat ehdottaneet tyypin 3c diabetekselle diagnostisia kriteereitä, joihin kuuluvat etenkin haiman eksokriininen vajaatoiminta, kuvantamisessa havaittava haiman patologia ja tyypin 1 diabetekseen liittyvien autovasta-aineiden puuttuminen.

Rajallisesta datasta huolimatta tyypin 3c diabeteksesta kärsivillä näyttää olevan tyyppien 1 ja 2 diabeetikoita vastaava riski saada mikro- ja makrovaskulaarisia komplikaatioita. Diabetes 3c saattaa myös olla varhainen merkki haimasyövästä; tässä se eroaa tyyppien 1 ja 2 diabeteksista, joiden on katsottu olevan mahdollista haimasyövän kehittymistä edeltäviä riskitekijöitä. Noin puolilla haimasyöpäpotilaista on arvioitu esiintyvän diabetes, mutta merkittävä haaste on ollut syy-seuraussuhteen arvioiminen. Kystistä fibroosia sairastavista puolestaan noin 30 % sairastuu diabetekseen 25 vuoden ikään mennessä.

Diabetes 3c saattaa seurata paitsi sairauksista, myös haiman poistoleikkauksesta eli pankreatektomiasta. Tyypin 3c diabeteksen hoidosta erillisenä diabetestyyppinä ei ole vakiintunut erityisiä suuntaviivoja.

## Lähteet
Maria Branyas Morera

**Maria Branyas Morera** (4. maaliskuuta 1907 San Francisco, Yhdysvallat – 19. elokuuta 2024 Olot, Espanja) oli yhdysvaltalaissyntyinen espanjalainen nainen ja maailman vanhin elossa ollut henkilö. Hänestä tuli maailman vanhin elossa oleva henkilö ranskalaisen Lucile Randonin kuoltua 17. tammikuuta 2023.Branyas Morera syntyi katalonialaisille vanhemmille San Franciscossa. Vanhemmat olivat muuttaneet Yhdysvaltoihin vain vuotta ennen Marian syntymää. Perhe ehti asua hetkellisesti New Orleansissa ennen kuin päätti palata Espanjaan Marian ollessa 7-vuotias vuonna 1914. Hänen isänsä kuoli merimatkan aikana tuberkuloosiin.

Vuonna 1931 Branyas Morera meni naimisiin traumatologina työskentelevän Joan Moretin kanssa. Branyas Morera on kertonut, että joutui hääpäivänään odottamaan pappia useita tunteja, kunnes sai kuulla, että tämä oli kuollut. Näin ollen pappia piti lähteä etsimään muualta Gironasta, jossa tuohon aikaan oli vain 50 autoa. Parille syntyi kolme lasta.

Branyas Morera toimi sairaanhoitajana Espanjan sisällissodan aikana miehensä rinnalla Extremaduran alueella nationalistien puolella. Hän jäi alalle ja teki töitä muun muassa miehensä avustajana, kun tästä tuli sairaalan johtaja. Hänen miehensä kuoli vuonna 1976.

Branyas Morera selvisi koronavirustaudista 113-vuotiaana maaliskuussa 2020. Hän oli myös aktiivinen Twitterin käyttäjä vielä yli 110-vuotiaana.

Vuonna 2023 San Franciscon kaupunki julisti 7. marraskuuta Maria Branyasin päiväksi.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Saint-Michel (Aisne)

**Saint-Michel** on kunta Pohjois-Ranskassa Aisnen departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee Gland-joen varrella, noin 21 kilometriä Vervinsin kaupungista koilliseen. Kunnalla on yhteistä rajaa Belgian kanssa.

Kunnan nähtävyyksiä on 900-luvulla rakennettu Saint-Michelin luostari. Vuosisatojen aikana luostari on ollut toistuvasti tulipalojen ja ryöstöjen kohteena, mutta aina se on rakennettu uudelleen. Barokkityylisen luostarikirkon rakennutti venetsialainen kardinaali Jean-Baptiste de Mornat 1500-luvun lopulla. Vuonna 1981 luostari päätyi Saint-Michelin kunnan omistukseen, ja kunta on vastannut sen jälkeen luostarin kunnostamisesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Suoraan sydämestä

**Suoraan sydämestä** (engl. *One from the Heart*) on yhdysvaltalainen romanttinen musikaalielokuva vuodelta 1982. Sen ohjasi Francis Ford Coppola, joka myös käsikirjoitti sen yhdessä Armyan Bernsteinin kanssa. Elokuvassa näyttelevät muiden muassa Frederic Forrest, Teri Garr, Raul Julia, Harry Dean Stanton ja Nastassja Kinski. Tom Waits sävelsi elokuvan musiikin. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Las Vegasin kaupunkiin.

## Vastaanotto
*One from the Heart* oli suuri kaupallinen epäonnistuminen: Sen budjetti oli 26 miljoonaa dollaria, mutta se tuotti lipputuloina alle 650&nbsp;000 dollaria. Coppola ajautui elokuvan tuottamien tappioiden vuoksi pitkäaikaisiin talousvaikeuksiin. 

Rotten Tomatoes -sivusto on listannut 35 elokuvan arvostelua, joista 49 prosenttia on myönteisiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suoraan sydämestä Internet Movie Databasessa
* One from the Heart Elonetissä
Saint-Michel

**Saint-Michel** voi tarkoittaa seuraavia:
## Ranska
### Kuntia
* Saint-Michel, kunta Aisnen departementissa
* Saint-Michel, kunta Ariègen departementissa
* Saint-Michel, kunta Charenten departementissa
* Saint-Michel, kunta Haute-Garonnen departementissa
* Saint-Michel, kunta Gersin departementissa
* Saint-Michel, kunta Hérault’n departementissa
* Saint-Michel, kunta Loiret’n departementissa
* Saint-Michel, kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa
* Saint-Michel, kunta Tarn-et-Garonnen departementissa
* Saint-Michel-en-Brenne, kunta Indren departementissa
* Saint-Michel-de-Castelnau, kunta Gironden departementissa
* Saint-Michel-de-Maurienne, kunta Savoien departementissa
* Saint-Michel-de-Montjoie, kunta Manchen departementissa
* Saint-Michel-d'Halescourt, kunta Seine-Maritimen departementissa 

### Muita paikkoja
* Boulevard Saint-Michel, puistokatu Pariisissa
* Mont Saint-Michel, luostarisaari Normandiassa.
Espanjan Formula 4

**Espanjan Formula 4** () on vuonna 2016 käynnistynyt FIA:n hallinnoima Formula 4 -sarja, jonka kilpaillut käydään pääosin Espanjassa. Auton suunnittelee ja rakentaa italialainen Tatuus. Auton mallinimi on Tatuus F4-T421. Aiemmin sarjassa käytettiin mallinimeä Tatuus F4-T014. Sen moottorina toimii 1,4 litran Abarth-turbo. Renkaat tulevat Hankookilta. Sarjassa ajetaan yhtenä viikonloppuna kolme kisalähtöä. Pisteet jaetaan 25 minuutin kilpailuissa kymmenelle parhaalle kuljettajalle pisteitä 25, 18, 15, 12, 10, 8, 6, 4, 2, 1 ja 18 minuutin kilpailuissa kahdeksalle parhaalle 15, 12, 10, 8, 6, 4, 2, 1. Lisäksi sarjassa jaetaan kaksi pistettä paalupaikan ajaneelle kuljettajalle ja nopeimmasta kierroksesta on tarjolla yksi lisäpiste.

## Mestarit

### Kuljettajat

### Tallit

### Naiskuljettajan palkinto

### Tulokas
Christian Lundgaard

**Christian Lundgaard** (s. 23. heinäkuuta 2001 Hedensted, Tanska) on tanskalainen autourheilija. Hän kilpailee tällä hetkellä IndyCar Series -sarjassa. Lundgaard kuului Renault’n ja Alpinen nuorten kuljettajien ohjelmaan vuosina 2017–2022.

Hänen isä on ralliautoilija Henrik Lundgaard. Lundgaardin veli Daniel on myös autourheilija.

## Ura

Lundgaard aloitti uransa Karting-luokissa vuonna 2012 voittaen samaisella vuodella Kart Cup South - Denmark - Cadett Junior -luokan mestaruuden. Vuonna 2015 hän voitti kartingissa CIK-FIA European KF-Junior Championship ja South Garda Winter Cup - KFJ-luokkien mestaruudet.

Vuonna 2017 Lundgaard siirtyi formulaluokkiin ja ajoi pääasiassa SMP Formula 4 ja Espanjan Formula 4 -sarjoja. Hän voitti ylivoimaisesti molempien sarjojen mestaruudet. Vuonna 2018 Lundgaard siirtyi Formula Renault Eurocup -sarjaan. Hän ajoi kauden aikana neljä voittoa, neljä paalupaikkaa ja yhteensä kymmenen palkintosijaa sijoittuen sarjapisteissä toiseksi. Hän ajoi myös Formula Renault NEC -sarjaa. Samana vuonna Lundgaard teki debyytin GP3-sarjassa ajaen kaksi kilpailua Paul Ricardilla saavuttamatta pisteitä.

Vuonna 2019 Lundgaard siirtyi FIA Formula 3 Championship -sarjaan ajaen ART Grand Prix -tallissa. Hän saavutti yhden voiton, kaksi paalupaikkaa ja kaksi palkintosijaa sijoittuen sarjassa kuudenneksi. Samana vuonna hän ajoi Macaon Grand Prix kilpailussa ja oli neljäs. Marraskuussa 2019 Lundgaard teki debyyttinsä FIA Formula 2 Championship -sarjassa ajaen päätöskilpailun kaksi starttia Trident-tallissa. Vuonna 2020 Lundgaard ajoi täyden kauden Formula 2 -sarjassa ART Grand Prix -tallissa saavuttaen kaudella kaksi voittoa, yhden paalupaikan ja kuusi palkintosijaa sijoittuen sarjan seitsemänneksi. Vuonna 2021 Lundgaard jatkoi F2-sarjassa ja saavutti kolme palkintosijaa sijoittuen sarjan loppupisteissä 12:nneksi.

Heinäkuussa 2021 Lundgaard testasi IndyCar Series -sarjan Rahal Letterman Lanigan Racing -tallin autoa Barber Motorsports Parkin radalla. Kuukautta myöhemmin Lundgaard osallistui ensimmäiseen kilpailuunsa Indianapolisissa. Kilpailussa hän sijoittui 12:nneksi. Vuonna 2022 Lundgaard teki koko kauden kattavan sopimuksen Rahal Letterman Lanigan Racingin kanssa ja ajoi näin ollen ensimmäisen kokonaisen kautensa IndyCar-sarjassa. Kauden aikana hän oli parhaillaan toinen Indianapolisin kilpailussa ja keräsi 323 pistettä sijoittuen sarjassa 14:nneksi.

Lundgaard toimi Alpinen Formula 1 -tallin simulaattori kuljettajana kaudella 2021. Vuoden 2022 aikana Lundgaard lähti Alpine-tallista keskittyäkseen ajamaan IndyCar-sarjaa.

## Tulokset

### GP3-tulokset

### Formula 3 -tulokset

## Formula 2 -tulokset

## Lähteet

*Christian Lundgaard Driver Databasessa