Arvajankoski

**Arvajankoski**, tai joskus myös **Arvajanjoki**, on sekä Pirkanmaan ja Keski-Suomen maakuntarajalla että Kuhmoisten ja Jämsän kuntarajalla virtaava 350 metriä pitkä joki, joka on 18 kilometriä pitkän Arvajan reitin Päijänteeseen laskeva osuus. Valuma-alueen pääuoman pituus on Isojärvi mukaan lukien 36 kilometriä ja ylimpien metsäpurojen kanssa yli 43 kilometriä.

## Joen kulku
Arvajankoski alkaa Kapalojärvi–Lehmijärvestä, joita yhdistää Könnönsalmi. Koski alkaa salmen ja Lehmijärven väliin jäävästä luusuasta, josta alkaa lyhyt mutta leveä joki. Joen eteläranta on metsämaata ja pohjoisranta aluksi peltomaata. Joen kummallakin rannalla on asutusta. Joki kohtaa valtatien 24, jota ennen sijaitsee Kaipolan paperitehtaiden entisen vedenottamon pato. Padon viereen on rakennettu kalatie, mutta yläpuolisen vedenpinnan korkeutta ei ole muutettu. Joki virtaa padon alla vapaasti ja laskee valtatien sillan alittaen Arvananlahteen, joka aukeaa Lehesselkään.

## Luontoarvoja
Arvajan reitin vedestä suuri osa on peräisin Isojärvestä, jonka vuoksi myös reitin vesi on erinomaista ja melko kirkasta. Vain reitin alajuoksulla on peltomaata, joka vaikuttaa vedenlaatuun.

Jokeen on tehty kalaistutuksia jo 1950-luvulla ja vuodesta 1995 alkaen lähes vuosittain. Arvajan reitillä on 5,1 kilometriä jokia, joissa on koskialueita 4,08 hehtaaria. Ne on kunnostettu vuonna 1995, ja samalla rakennettiin suoja-alueita ja paikalle tuotiin kutusoraa. Arvajan padon kalatien rakentaminen vuosina 1996–1997 paransi kalojen mahdollisuuksia nousta Päijänteestä reitille kutemaan. Arvajan reitti on yksi Päijänteen merkittävimmistä taimenen lisääntymisalueista. Reitillä elää myös saukko. Arvajankoskelta havaittu jättipalsami on haitallinen vieraslaji.

## Historiaa
Koskea on hyödynnetty 1800-luvulta asti eri tavoin. Siinä on toiminut vesimyllyjä ja sahalaitoksia, ja koskea on käytetty myös uittotoimintaan vuosina 1870–1965. Kaipolan tehtaan vedenottamo rakennettiin Arvajankoskeen 1970-luvulla, jolloin vesi johdettiin tehtaille kahdeksankilometristä putkea pitkin. Vedentarve oli esimerkiksi vuonna 1978 keskimäärin 24&nbsp;800&nbsp;kuutiometriä vuorokaudessa, mutta valmius oli jopa 40&nbsp;000&nbsp;kuutiometriin vuorokaudessa. Jotta Arvajankoskessa alivirtaamaksi jäisi aina yksi kuutiometriä sekunnissa, on Isojärven poistovirtaamia säännöstelty. Kalan nousua haittaavia patoesteitä raivattiin vuosina 1995–1996, jolloin Arvajan padon kalatie rakennettiin. Vedenottamo toimi vuoteen 2015 saakka, minkä jälkeen tehtaan vedet otettiin Päijänteen Tiirinselältä. Paperitehdas lopetti toimintansa vuonna 2021, jolloin omistaja UPM-Kymmene haki vesioikeudelta lupaa purkaa Arvajankoskessa sijaitsevan vedenottamon padon ja aloittaa kosken kalataloudellisen kunnostuksen. Koskeen onkin rakennettu kalatie, vaikka patorakenteita on jäljellä.

## Arvajanjoen valuma-alue

Arvajankoski kuuluu Arvajanjoen valuma-alueeseen&nbsp;(14.26), joka sijaitsee Kymijoen vesistön&nbsp;(14) Suur-Päijänteen alueella&nbsp;(14.2). Valuma-alueen alajuoksu sijaitsee kuntarajalla, mutta sen keskijuoksun alueet ovat pääasiassa Kuhmoisissa ja latva-alueet ylettyvät Jämsän puolelle. Valuma-alueen pinta-ala on 259,75&nbsp;neliökilometriä ja sen järvisyys on 13,51&nbsp;%. Pääuoman pituus on noin 36&nbsp;kilometriä, ellei enemmänkin.

## Huomioita

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://keskisuomi.fi/wp-content/uploads/2020/09/1359-1354-turvetuotanto_www.pdf
* https://www.doria.fi/bitstream/handle/10024/185879/LaJa_YVS_Liite4.pdf?sequence=5&isAllowed=y
* Hassi, Antti: Arvajan reitistä, sen kaloista, koskista ja myllyistä (valokuvia), 2004
* Uusi-Kraapo, Kaisa: Patorakennelma Jämsässä puretaan taimenten tieltä – patojen poistaminen on yleistynyt koko Suomessa, YLE, 2022
* Kokko, Jyrki: Arvajankosken kalatie (valokuvia), 2022