Pähkinärinteen paloittelumurhat

**Pähkinärinteen paloittelumurhat** oli 8. kesäkuuta 2011 Vantaan Pähkinärinteessä tapahtunut kaksoishenkirikos, jossa kaksi miestä surmattiin United Brotherhood -rikollisjärjestön kerhotiloissa. Uhrit olivat Simo Tapani Tuomela, 39, ja Esa Kari Tapani Paakkunainen, 44. Surmatut paloiteltiin ja kuljetettiin jätesäkeissä maastoon, josta ruumiit löydettiin heinäkuussa 2011. Vantaan käräjäoikeus tuomitsi 23. tammikuuta 2012 Vesa Juhani Kososen ja Petri Markus Juhani Mäkisen elinkautiseen vankeuteen kahdesta murhasta. Kolmatta syytettyä, Joni Petteri Hännistä, syytettiin rikoksentekijän suojelemisesta, mutta syytteet hylättiin.

## Tausta

### Uhrit

Simo Tapani Tuomela suoritti elinkautista vankeusrangaistusta murhasta ja oli koevapaudessa. Hän oli hyväkuntoinen ja liikunnallinen; hän oli juossut ensimmäisen maratoninsa edellisenä kesänä. Tuomelan piti vapautua kokonaan 1. heinäkuuta 2011. Hän oli kertonut useille henkilöille suunnittelevansa vapautumisjuhlia United Brotherhoodin kerhotiloissa ja oli jo käynyt kerhotilojen ovella tiedustelemassa vuokrausmahdollisuutta. Tuomela oli myöhästynyt koevapautensa ilmoittautumisajasta Jokelan vankilaan sunnuntaina 5. kesäkuuta noin kahdella tunnilla. Sovittuaan vankilaviranomaisten kanssa palaavansa saman päivän aikana hän oli kuitenkin jättänyt puhelimensa ja vankilan valvontapuhelimen asunnolleen ja lähtenyt Paakkunaisen luokse.
Esa Kari Tapani Paakkunainen oli varastotyöntekijä ja Tuomelan tuttava, jolla oli taustaa omaisuusrikoksista. Kumpikaan uhreista ei kuulunut mihinkään rikollisjärjestöön.

### Tekopaikka

Henkirikokset tapahtuivat osoitteessa Lammastie 11, Vantaan Pähkinärinteessä. Kerrostalon kellarikerroksen lähes 200 neliömetrin saunalliset tilat oli keväällä 2009 ostettu kahden yrityksen nimiin ja vuokrattu heti Toverikuntien Yhdistys ry:lle. Poliisin mukaan tilojen varsinaisena tarkoituksena oli toimia United Brotherhoodin kokoontumispaikkana. United Brotherhood oli muodostunut loppukeväästä 2010, kun kolme rikollisjärjestöä – M.O.R.E eli Me Olemme Rikollisten Eliitti, NBK ja Rogues Gallery – yhdistivät voimansa. Tiloissa oli oleskelu-, sauna- ja toimistotilat sekä baaritiski.

## Tapahtumien kulku

### Tapahtumat ennen surmia

Tiistaina 7. kesäkuuta 2011 Tuomela ja Paakkunainen kävivät päivällä Pähkinärinteessä. Kosonen ja Mäkinen olivat menneet kerhotilalle jo iltapäivällä, ja myöhemmin seuraan oli liittynyt Kososen veli, joka oli kutsuttu saunailtaan. Veli oli ajanut taksilla kotoaan Kirkkonummen Masalasta kerhotilalle kello 18.10.
Illan aikana Kosonen hermostui Mäkisen matkapuhelimen käyttöön. Tilanne johti pystypainiin, jossa pöydät siirtyivät ja tuolit kaatuivat. Kosonen otti Mäkisen simpukkamallin puhelimen ja katkoi sen kahtia. Televalvontatietojen mukaan Mäkisen liittymän SIM-kortin IMEI-koodi vaihtui kello 19.41 ja 19.57 välillä toiseen puhelimeen, mikä vahvisti kertomuksen.
Myöhemmin illalla kolmikko lähti taksilla baarikierrokselle ensin Myyrmäkeen ravintola Femma Klubiin ja sieltä edelleen Martinlaaksoon ravintola Bar No 1:een. Puolen yön aikaan Tuomela ja Paakkunainen kuljetettiin Paakkunaisen naapurin kyydillä Pähkinärinteen ostoskeskukselle. Kuljettajan mukaan miehet olivat hyväntuulisia mutta humalassa.
Noin kello 0.40 Tuomela nosti 140 euroa Pähkinärinteen pankkiautomaatilta. Pankkikorttia ei tämän jälkeen enää käytetty. Ostoskeskuksen edustalla taksia odottanut todistaja kertoi poliisille nähneensä miehet pankkiautomaatilla; he olivat olleet hilpeällä tuulella. Tämä oli viimeinen silminnäkijähavainto uhreista.

Kosonen, Mäkinen ja Ruohosto palasivat taksilla Bar No 1:stä kerhotiloihin kello 1.40. Taksinkuljettaja kertoi Kososen istuneen etupenkillä ja käyttäytyneen aggressiivisesti. Kososella ja Mäkisellä oli ollut erimielisyyksiä, ja Kosonen oli käskenyt veljeään lyömään Mäkistä. Veli ei ollut reagoinut käskyyn ja oli ollut hiljaa koko matkan ajan.

### Surmat

Kerholle paluun jälkeen Kososen veli meni nukkumaan saunan pukuhuoneeseen. Tuomela ja Paakkunainen saapuivat kerhotilalle pian tämän jälkeen ovikelloa soittamalla. Mäkinen avasi oven kahdelle hänelle tuntemattomalle miehelle. Kosonen tunnisti vankilatuttunsa Tuomelan. Vieraat istuivat baaritiskin ääreen ruokailutilan puolelle, ja alkuosa vierailusta sujui keskustellen ja juopotellen.
Kerhotilojen yläpuolella asuva todistaja kertoi heränneensä noin kello 1.50 kerhotiloista kuuluviin ääniin. Äänet olivat aluksi puhetta, juttelua ja naureskelua. Todistaja kuuli yhden miehen sanovan tiukasti "se tapahtuu huomenna"; hänelle myöhemmin soitettujen ääninäytteiden perusteella ääni kuulosti Tuomelan ääneltä. Toinen ääni sanoi "mä tapan sut". Noin puoli tuntia myöhemmin alakerrasta alkoi kuulua huutoa, hakkaamisen ääniä ja pauketta. Iskuja kuului yön aikana kymmeniä. Myös toinen samassa portaassa asunut todistaja havaitsi aamuyöllä kolme kovaa metallista paukahdusta. Yläkerran todistaja kuunteli metelöintiä kello neljään saakka ja asetti ennen nukahtamistaan nauhurin huoneensa lattialle. Samalta yöltä oli äänihavaintoja myös muilta talon asukkailta, mutta kukaan ei rohjennut soittaa poliisille.

Esitutkintapöytäkirjan mukaan murhat tapahtuivat kello 1.50–4.20. Uhrit surmattiin lyömällä Am-Tech-merkkisellä machete-tyyppisellä raivausveitsellä pään alueelle useita kymmeniä kertoja. Teräase oli terältään 56 senttimetrin pituinen ja painoi 545 grammaa. Se oli kuvattu kerhotiloissa 8. helmikuuta 2010 tehdyn kotietsinnän yhteydessä mutta jätetty kerhotiloihin, koska sitä ei ollut tuolloin käytetty rikokseen. Toista uhria myös kuristettiin. Kumpikaan uhreista ei kuollut ensimmäiseen iskuun, vaan lukuisat lyönnit aiheuttivat heille suurta kipua.

Tuomelan kuolemansyyksi todettiin oikeuslääketieteellisessä ruumiinavauksessa useat pään vammat: kallonmurtumat ja kasvojen luiden murtumat. Osa vammoista oli syntynyt hänen eläessään. Paakkunaisen peruskuolinsyyksi todettiin ohimoalueelta tunkeutunut teräaseen isku, josta aiheutui kallonpohjan ja lakiosan pirstalemurtumat. Paakkunaisessa todettiin lisäksi teräaseen aiheuttamia torjuntavammoja vasemmassa kädessä, pinnallisia haavoja kaulassa sekä kuristamisesta aiheutuneita jälkiä.

### Ruumiiden paloittelu ja kätkeminen

Ruumiit paloiteltiin kerhotilojen saunan pesuhuoneessa. Tuomelan ruumis katkaistiin lannerangan kohdalta ja Paakkunaisen vyötärötasolta. Kumpikin osa pakattiin kahteen mustaan jätesäkkiin, joiden päälle laitettiin toiset säkit.

Tuomelan ruumissäkit vietiin Nurmijärven Santamäkeen, jossa ne jätettiin ojaan ja peitettiin osittain kuormalavalla. Paakkunaisen ruumissäkit vietiin Vihdin Pyyslammelle erkanevalle nimettömälle hiekkatielle ja peitettiin osittain matolla. Kerhotiloilta kumpaankin löytöpaikkaan oli noin 17,5 kilometriä ja ajomatka kesti 19 minuuttia.

Kososen veli poistui kerhotiloilta taksilla aamuyöllä. Kello 5.30–6.30 kerholle johtavan kadun varrella asuva todistaja havaitsi kaksi päihtynyttä, lähes kaljua ja paidatonta miestä, joiden tuntomerkit sopivat Kososeen ja Mäkiseen. Miehistä lyhyempi oksensi useita kertoja kävelymatkan aikana. Miehet jäivät odottamaan tienristeykseen, josta paikalle ajanut sininen farmariauto nouki heidät kyytiin. Televalvontatiedot paljastivat, että Mäkisen puhelimesta soitettiin Kososen vaimon Sari Kososen puhelinnumeroon kello 5.52. Sari Kosonen haki Kososen ja Mäkisen autollaan.
Naapureiden muistiinpanojen mukaan Sari Kososen sininen Renault Megane nähtiin perjantaina 10. kesäkuuta kello 13.35–13.56 pysäköitynä kerholle johtavan oven edessä. Todistaja näki Kososen kantavan auton takatilaan kolme painavalta näyttänyttä jätesäkkiä Sari Kososen istuessa kuskin paikalla. Poliisin mukaan kyseessä oli todennäköisesti vereentyneen omaisuuden hävitys. Toinen todistaja kertoi nähneensä kesäkuussa puolen yön aikoihin kahden kaljupäisen miehen kantavan raskaalta näyttäviä kantamuksia kerhotilasta tummaan farmariautoon.

## Tutkinta

Tapauksen tutki Keskusrikospoliisi, jolle tutkinta siirrettiin 20. kesäkuuta 2011. Tutkinnanjohtajana toimi rikoskomisario Mika Ihaksinen.

### Ruumiiden löytyminen

Paakkunaisen äiti teki 13. kesäkuuta 2011 katoamisilmoituksen Vantaan poliisille. Myös Tuomelasta tehtiin katoamisilmoitus ja molemmat miehet etsintäkuulutettiin.
Tuomelan ruumis löydettiin 2. heinäkuuta 2011 Nurmijärven Santamäestä, kun kukkia poimimaan pysähtynyt nainen havaitsi ojasta jätesäkkejä, joista pilkisti ihmisen jäänteitä. Oikeuslääkäri varmisti vainajan henkilöllisyyden hammastietojen perusteella 5. heinäkuuta. Säkistä löytyi myös Tuomelan lompakko, jossa oli hänen ajokorttinsa mutta ei lainkaan setelirahaa.

Paakkunaisen ruumis löydettiin 7. heinäkuuta Vihdin Pyyslammella, kun poliisi selvitti vihjesähköpostiin tullutta ilmoitusta pahasta hajusta alueella. Vainajan henkilöllisyys varmistettiin hammastietojen perusteella 8. heinäkuuta. Paakkunaisen housujen taskuista löytyivät hänen matkapuhelimensa ja avaimensa.

### Tekninen tutkinta

Kerhotiloihin suoritettiin kotietsintä 7. heinäkuuta ja jatkotutkinta 12. heinäkuuta, minkä jälkeen poliisi eristi tilan. Päällisin puolin tila vaikutti siistiltä, mutta tutkijat havaitsivat merkkejä perusteellisesta siivouksesta. Molempien uhrien verta, hiuksia ja kudosta sekä sekoittunutta DNA:ta löytyi useista paikoista.

Verrattaessa tiloja huhtikuussa 2011 tehdyn kotietsinnän valokuviin havaittiin lukuisia muutoksia. Lähes kaikki matot olivat vaihtuneet, yksi kolmesta ruokailutilan pöydästä oli kadonnut kokonaan, pöytien yläpuolinen kattovalaisin oli vaihtunut ja saunan pesuhuoneeseen johtavan oven edustalle oli vaihdettu muovitettu käytävämatto. Jäljellä olevan pöydän jalasta löytyi kaksi teräaseen iskemäjälkeä, joista taltioitiin Paakkunaiselle kuulunutta verta. Takan sisältä löytyi hiuksia, kudosta ja verta.
Mattokääreistä selvitettiin ostopaikka ja -ajankohta. Matot ja siivoustarvikkeet oli ostettu kahdesta Vantaalla sijaitsevasta Tarjoustalosta 13. ja 19. kesäkuuta 2011 käteisellä. Ensimmäisellä ostokerralla 13. kesäkuuta Petikon Tarjoustalosta ostettiin kello 16.35 käytävämatto, siivousvälineitä ja pesuaineita 118,41 eurolla. Televalvontatietojen mukaan sekä Sari Kososen että Hännisen puhelimet paikantuivat tuolloin Petikon alueelle. Toisella ostokerralla 19. kesäkuuta Tammiston Tarjoustalosta ostettiin pyöreä matto ja froteepyyhkeitä 124,79 eurolla. Kososen puhelin paikantui tuolloin Tammistoon.

Lattiapinnoille oli levitetty runsaasti kiteiseksi kuivunutta Get Off Fy -merkkistä eläinkarkotetta, joka oli ilmeisesti peräisin Petikossa sijaitsevasta Musti ja Mirri -myymälästä. Myymälä oli asettanut vanhentuneen karkote-erän ilmaisjakeluun 30. kesäkuuta 2011. Kerholta löytyneiden pullojen korkissa oleva eräkoodi vastasi ilmaiserän koodia. Baaritiskin alla olleesta roskakorista löytyneistä tyhjistä karkotepulloista saatiin Kososen sormenjäljet.

Ruokailutilan pöydältä takavarikoitiin silpuksi revittyä paperia. Yhdistettynä paperista selvisi, että kyseessä oli "Firman säännöt" -niminen asiakirja, jonka sanktioiden kenttäoikeutta koskevaan kohtaan oli käsin kirjoitettu: "Lopullinen ratkaisu, josta päättää/toimeenpanee Vesku." Poliisin mukaan käsin kirjoitetut lisäykset olivat ilmeisesti Kososen kirjoittamia, eikä Mäkisellä olisi ollut minkäänlaista ratkaisuvaltaa järjestön asioissa.

Baaritiskin alla olevalta hyllyltä taltioitiin 56 senttimetrin pituinen surma-aseeseen sopiva musta nylontuppi, mutta itse asetta ei kerhotiloista löytynyt. Tuppi vastasi helmikuussa 2010 kotietsinnässä kuvattua Am-Tech-merkkistä machete-tyyppistä raivausveistä. Rikostutkijat hankkivat samanlaisen veitsen, jonka terän pituus oli 56 senttimetriä ja paino ilman tuppea 545,4 grammaa. Veitsen terä sopi Tuomelan kallossa olleisiin jälkiin.

### Kiinniotot

Kosonen otettiin kiinni 19. heinäkuuta 2011 epäiltynä Mäkiseen kohdistuneesta tapon yrityksestä. Mäkinen oli edellisenä päivänä toimitettu sairaalaan päässään olleiden syvien teräaseella aiheutettujen viiltohaavojen vuoksi.

Kosonen kiisti jyrkästi syyllistyneensä henkirikoksiin. Videoidussa kuulustelussa 24. elokuuta 2011 hän käyttäytyi kuulustelijaa kohtaan niin väkivaltaisesti, että tapahtumasta laadittiin erillinen rikosilmoitus virkamiehen väkivaltaisesta vastustamisesta.

Vantaan käräjäoikeus vangitsi 29. heinäkuuta 2011 Kososen ja Mäkisen todennäköisin syin epäiltyinä murhista. Molemmat olivat ehdonalaisessa vapaudessa vangitsemisen hetkellä. Murhien johdosta pidätettiin myöhemmin myös Kososen veli ja Joni Hänninen. Veljen pidätys jatkui vangitsemisena.

### Kuulustelut

#### Kososen veli

Kososen veli kiisti kuukauden ajan tietävänsä tapahtumista. Poliisi pystyi kuitenkin osoittamaan hänen olleen kerhotiloissa murhien tapahtuessa. Veli kertoi lopulta, että kerholle paluun jälkeen hän oli mennyt suoraan nukkumaan saunan pukuhuoneeseen. Kosonen ja Mäkinen olivat jääneet baaritiskille, eikä kerholla ollut tuolloin ketään muita.
Veli kertoi havahtuneensa yöllä kovaan, laukausta muistuttaneeseen ääneen. Lisäksi hänestä tuntui, kuin joku olisi yrittänyt herätellä häntä. Tultuaan ulos pukuhuoneesta hän oli havainnut lattialla baaritiskin päässä kaksi ruumista vierekkäin. Kosonen oli istunut baaritiskillä ruokailutilan puolella ja Mäkinen seissyt takana. Veli oli kävellyt mitään sanomatta ulos kerhotiloista ja ottanut taksin kotiinsa Masalaan.

Kihlakunnansyyttäjät Leena Hurmala ja Kati Lindholm määräsivät 14. lokakuuta 2011, ettei Kososen veljeä ole enää syytä epäillä rikoksesta, ja hänen asemansa muutettiin todistajaksi.

#### Petri Mäkinen

Mäkinen kiisti aluksi henkirikokset, mutta tunnusti 4. lokakuuta 2011. Hän kertoi uhrien käyneen hänen kimppuunsa ovensuussa ja Tuomelan ottaneen esille puukon, jolla tämä oli yrittänyt lyödä häntä. Mäkinen kertoi torjuneensa iskun kädellään ja ottaneensa baaritiskiltä miekan näköisen teräaseen, jolla hän oli kertomansa mukaan huitonut miehiä "silmät kiinni ja paniikissa". Mäkinen väitti Kososen lähteneen pois ennen tilanteen alkamista. Mäkinen kertoi paloitelleensa ruumiit yksin timpurisahalla ja kuljettaneensa ne löytöpaikoille nimeämättömän tuttavansa autolla.

Mäkisen kertomus ei vastannut kerhotiloista löytyneitä verijälkiä tai uhreissa todettuja vammoja. Uhrien vammat olivat pään ja kaulan alueella, ja terävän astalon iskut oli kohdistettu tarkasti eikä summittaisesti. Mäkinen ei kertonut mitään Paakkunaisen kuristamisesta. Televalvontatiedot osoittivat, että Mäkinen oli soittanut 8. kesäkuuta illalla taksikeskukseen Kososen liittymästä, ei omastaan.

#### [[Vesa Kosonen]]

Kosonen kertoi viimeisessä kuulustelussaan 14. lokakuuta 2011, että heidän palattuaan yöllä Pähkinärinteeseen hänen vankilatuttunsa "Simppa" Tuomela oli tullut toisen miehen kanssa kerhon ovikelloa soittamalla. Kosonen kertoi poistuneen jossain vaiheessa baaritiskiltä erilliseen lepohuoneeseen tekemään "kirjanpidollisia tehtäviä" ja palattuaan takaisin nähneensä takan ja baaritiskin puolessa välissä kaksi "uupunutta" eli kuollutta miestä. Kosonen ei kommentoinut vainajien vammoja eikä vastannut kysymyksiin ruumiiden käsittelystä. Kosonen piti mahdollisena, että hän oli poistunut kerhotiloista yhdessä Mäkisen kanssa ja että hänen vaimonsa Sari Kosonen oli hakenut heidät autolla. Veljensä osalta Kosonen vastasi uskovansa tämän tehneen oman osansa asian selvittämisessä. Kosonen kiisti osallistuneensa henkirikoksiin tai ruumiiden paloitteluun ja kätkemiseen.

#### Joni Hänninen

Hänninen kertoi tietämyksensä henkirikoksista rajoittuvan siihen, mitä oli lehdistä lukenut. Hännisen puhelinta oli kuunneltu toisen rikostutkinnan yhteydessä, ja nauhoilta ilmeni, että Kosonen oli soittanut Hänniselle surmayön aamuna kello 9.52 Sari Kososen puhelimesta ja kertonut, että hänellä on "yks kinkkinen problematsioone". Hänninen myönsi käyneensä yhdessä Sari Kososen kanssa ostamassa siivousvälineitä ja värvänneensä tyttöystävänsä siivoamaan kerhotilaa, mutta väitti kyseessä olleen normaali viikkosiivous.
## Oikeudenkäynti

### Syytteet

Oikeudenkäynti alkoi Vantaan käräjäoikeudessa marraskuussa 2011. Syyttäjinä toimivat kihlakunnansyyttäjät Leena Hurmala ja Kati Lindholm. Syyttäjät vaativat Kososelle ja Mäkiselle elinkautista vankeutta kahdesta murhasta. Molempia syytettiin lisäksi kahdesta hautarauhan rikkomisesta. Kolmatta syytettyä, Joni Petteri Hännistä, syytettiin rikoksentekijän suojelemisesta ajalta 8.–13. kesäkuuta 2011; syyttäjän mukaan hän oli osallistunut todisteiden hävittämiseen yhdessä Sari Kososen kanssa. Syyttäjä vaati rikoksentekijän suojelemisesta ehdollista vankeutta.

Sari Kososen ei epäilty syyllistyneen rikoksentekijän suojelemiseen, koska murhista epäilty oli hänen puolisonsa.

### Käsittely

Oikeuden mukaan uhrit olivat istuneet surmaajiensa kanssa kerhotilan baaritiskillä, kunnes heidän välilleen tuli riitaa kotiinlähdöstä. Mäkinen myönsi aiheuttaneensa uhrien kuoleman, mutta väitti toimineensa hätävarjelutilanteessa. Oikeus ei pitänyt väitettä uskottavana ja katsoi väkivallan olleen niin raakaa, ettei sitä voida pitää itsepuolustuksena. Kosonen kiisti syyllistyneensä henkirikoksiin.

Poliisin tuntomerkkirekisterin mukaan Mäkinen oli 169 senttimetriä pitkä ja painoi 83 kiloa, kun taas Tuomela oli 180 senttimetriä ja 82 kiloa sekä Paakkunainen 178 senttimetriä ja 93 kiloa. Käräjäoikeus katsoi jo miesten kokoeron perusteella hyvin epätodennäköiseksi, että Mäkinen olisi pystynyt yksin surmaamaan Tuomelan ja Paakkunaisen. Lukuisiin todisteisiin ja ulkopuolisiin todistajalausuntoihin nojaten oikeus katsoi selvitetyksi, että toinen surmaajista oli ollut Kosonen. Tekojen motiivi jäi epäselväksi.
### Tuomio

Vantaan käräjäoikeus tuomitsi 23. tammikuuta 2012 Vesa Juhani Kososen, 42, ja Petri Markus Juhani Mäkisen, 32, elinkautiseen vankeuteen kahdesta murhasta. Oikeus luokitteli henkirikokset tekotavan raakuuden ja julmuuden vuoksi murhiksi. Henkirikosten törkeyttä lisäävinä tekijöinä otettiin huomioon myös ruumiiden paloittelu ja kätkeminen. Mahdollista alkukärhämää ei katsottu lieventäväksi asianhaaraksi. Oikeuden mukaan Kosonen oli korkeassa asemassa United Brotherhoodissa ja Mäkinen oli kokelasjäsen. Molemmat kiistivät jäsenyytensä.
Mäkisen syyksi luettiin murhien lisäksi vaimonsa törkeä pahoinpitely. Kososen syyksi luettiin murhien lisäksi Mäkiseen kohdistunut törkeä pahoinpitely, ampuma-aserikos, varomaton käsittely, kuulustelussa tapahtunut virkamiehen väkivaltainen vastustaminen ja pahoinpitely sekä täytäntöönpantavaksi määrätty jäännösrangaistus.
Hännisen osalta syytteet rikoksentekijän suojelemisesta hylättiin. Hänen ja Kososen välillä surmayön aamuna käydyn puhelun katsottiin viitanneen henkirikoksiin, mutta näyttöä suojelemisesta ei oikeuden mukaan ollut saatu osoitetuksi.
Helsingin hovioikeus pysytti elinkautiset tuomiot 11. joulukuuta 2012. Hovioikeus katsoi käräjäoikeuden tavoin, että sapelimaisella machetella tehdyt henkirikokset olivat raakoja ja julmia.

## Ehdonalaisen vapauden hakeminen

Helsingin hovioikeus hylkäsi toukokuussa 2023 Kososen anomuksen päästä ehdonalaiseen vapauteen. Hovioikeus katsoi, ettei Kosonen ollut vielä suorittanut vankeusrangaistusta riittävän pitkään ja piti tekoja jopa omassa lajissaan poikkeuksellisen törkeinä.

## Katso myös
* Natural Born Killers (rikollisjärjestö)

## Lähteet