open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aatu Karjalainen

**Aatu Karjalainen** (s. 18. helmikuuta 2005 Hyvinkää) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Helsingin IFK:ta. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta Karjalainen osaa pelata myös keskellä.

## Ura
Karjalainen on Hyvinkään Jää-Ahmojen kasvatti. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Jokereiden ja Vuosaaren Viikinkien C-nuorten yhdistelmäjoukkueessa. Kauden 2020–2021 Karjalainen pelasi Jokereiden U18-joukkueessa. Kaudeksi 2021–2022 hän siirtyi Helsingin IFK:n U18-joukkueeseen, jonka paras syöttäjä Karjalainen oli 23 syöttöpisteellään. Kauden 2022–2023 päätteeksi hän voitti U18 SM-pronssia. Kaudella 2023–2024 Karjalainen oli tehoilla 18+24=42 HIFK:n U20-joukkueen paras pistemies ja syöttäjä. Hän jakoi myös joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Jonatan Hirschovitsin kanssa.

Toukokuussa 2024 Karjalainen teki HIFK:n kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän aloitti kauden 2024–2025 seuran U20-joukkueessa. Karjalainen teki liigadebyyttinsä runkosarjan kuudennella kierroksella 28. syyskuuta 2024 vieraissa Rauman Lukkoa vastaan. Hänelle avautui paikka HIFK:n kokoonpanosta, kun Juhani Jasu ja Daniel Mäkiaho olivat loukkaantuneet. Hänet merkittiin joukkueen nelosketjun vasempaan laitaan Santeri Hartikaisen ja Micke-Max Åstenin viereen. Karjalainen sai ottelussa jääaikaa 7.32 minuuttia. Liigauransa avausmaalin hän teki 19. lokakuuta 2024 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Tuomo Nukari valitsi Karjalaisen ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Hän pelasi lopulta suurimman osan kaudestaan SM-liigassa, jossa Karjalaisen tulokaskausi toi 42 runkosarjaottelussa tehot 1+3=4. Maaliskuussa 2026 hän solmi HIFK:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Sharon Stonen filmografia

Tämä on **[[Sharon Stone]]n** filmografia.

## Elokuvat

## Televisioelokuvat

## Televisiosarjat

## Katso myös

* Luettelo Sharon Stonen saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

## Aiheesta muualla

* 
* 
* 
* 
* Sharon Stone Yhdysvaltain elokuvainstituutin katalogissa. 
* Sharon Stone Film Referencessä.
Luettelo Sharon Stonen saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

Tämä on luettelo **[[Sharon Stone]]n** saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista.

## Elokuva- ja televisiopalkinnot

### Oscar-palkinnot

### Golden Globe -palkinnot

### Screen Actors Guild -palkinnot

### Critics’ Choice -palkinnot

### Primetime Emmy -palkinnot

### Saturn-palkinnot

### Satellite-palkinnot

## Kunnianosoituksia

* Tähti elo­kuva­urasta Hollywood Walk of Famelle osoitteeseen 6925 Hollywood Boulevard (1995)
* Kunniaritarikunta Ordre des Arts et des Lettresin myöntämät upseerin (2005) ja komentajan (2021) kunniamerkit ja arvonimet

## Katso myös
* Sharon Stonen filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Tom Alter

**Thomas Beach Alter** (22. kesäkuuta 1950 Mussoorie, Uttar Pradesh, Intia – 29. syyskuuta 2017 Mumbai, Maharashtra, Intia) oli intialainen näyttelijä, joka työskenteli elokuvissa, televisiossa ja teatterissa. Hänet tunnettiin parhaiten työstään sadoissa hindinkielisissä elokuvissa. Intian valtio myönsi hänelle Padma Shri -palkinnon vuonna 2008.

Alter kuoli ihosyöpään 67-vuotiaana kotonaan Mumbaissa.

## Yksityiselämä
Alterin isovanhemmat saapuivat lähetyssaarnaajina Yhdysvalloista Intiaan yli sata vuotta sitten. Alter meni naimisiin Carol Evansin kanssa vuonna 1977. He saivat kaksi lasta, pojan ja tyttären.

## Valikoitu filmografia
* *[[Shakinpelaajat]]* ‎(1977)
* *[[Junoon (vuoden 1978 elokuva)|Junoon]]* ‎(1978)
* *[[Gandhi (elokuva)|Gandhi]]* (1982)
* *[[Ram Teri Ganga Maili]]* (1985)
* *[[Karma (vuoden 1986 elokuva)|Karma]]* (1986)
* *[[Parinda]]* ‎(1989)
* *[[Veer-Zaara]]* (2004)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Viron kristillisdemokraattinen liitto

**Viron kristillisdemokraattinen liitto** (, lyhenne EKDL) on virolainen entinen poliittinen puolue, joka toimi vuosina 1989–1992. EKDL oli kristillisdemokratiaa edistävä puolue. Puolueen tunnetuimmat jäsenet olivat Mart Laar, Trivimi Velliste ja puolueen puheenjohtaja Illar Hallaste.

Joulukuussa 1988 perustettiin Viron kristillinen liitto, joka vuotta myöhemmin kasvoi poliittiseksi puolueeksi Viron kristillisdemokraattinen liitto. EKDL:ään liittyi useita Viron muinaismuistoyhdistyksen hahmoja, kuten korkeimman neuvoston valtuuskunnan puheenjohtaja Mart Laar ja Viron komitean ulkoasiainosaston puheenjohtaja Trivimi Velliste. Puolueella oli 1990-luvun puolessavälissä noin 50–100 jäsentä. EKDL osallistui ensimmäisen miehityksen jälkeisen Riigikogun vaaleihin vuonna 1992 vaaliliitossa Isamaa (josta myöhemmin tuli Kansallinen kokoomuspuolue Isamaa). EKDE:n jäsenistä valittiin Riigikoguun kolme jäsentä eli Illar Hallaste, Mart Laar ja Trivimi Velliste.

Syksyllä 1992 Viron kristillisdemokraattinen liitto sulautui Viron kristillisdemokraattisen puolueen, Viron konservatiivisen kansanpuolueen ja tasavaltalaispuolueen kanssa yhdeksi puolueeksi, jolloin muodostui Kansallinen kokoomuspuolue Isänmaa.

## Lähteet
Euroopan vasemmistoliitto

**Euroopan vasemmistoliitto planeetan ja ihmisten puolesta** (, lyh. **ELA**) on vuonna 2024 perustettu europuolue. Euroopan parlamentissa sen jäsenet kuuluvat Euroopan parlamentin vasemmistoryhmä – GUE/NGL-ryhmään.

Suomesta Euroopan vasemmistoliiton jäsenenä on Vasemmistoliitto, joka on puolueen perustajajäsen. Tätä ennen Vasemmistoliitto oli Euroopan vasemmistopuolueen täysjäsenenä vuosina 2009–2022 ja tarkkailijajäsenenä 2022–2024.

## Jäsenpuolueet
Euroopan vasemmistoliitolla on yksitoista jäsenpuoluetta, jotka kaikki ovat eri maista. Kuusi puolueen jäsenistä kuului ennen puolueen perustamista Nyt on ihmisten vuoro -liittoumaan, johon kuuluu myös Saksan vasemmistopuolue ja Italian vasemmisto.

Liitännäisjäsenet:

## Lähteet
Jussi-Pekka Lämsä

**Jussi-Pekka Lämsä** (s. 27. maaliskuuta 1955 Rautalampi) on suomalainen poliisi (ylikomisario) ja kirjailija.

Lämsä jäi vuonna 2018 eläkkeelle poliisin työstä.
Hän toimitti 2018 Helsingin poliisilaitoksen kustantaman Stadin Skoudet. Kirjassa kerrotaan 
14 Helsingin poliisilaitoksessa uransa tehneestä aikaväliltä 1944-2017. Vanhin kertojista oli syntynyt vuonna 1922 ja nuorin 1958.
Lämsä kirjoitti omaan elämäänsä pohjautuvan järjestyspoliisin historiatrilogian Pussihousut
(kokonaissivumäärä noin 1200). Ykkösosa Passipoliisina Tehtaankadulla (2023) ajoittuu vuosiin 
1976-1977 ja kertoo poliisikokelaskurssista sekä ensimmäisestä virkavuodesta. Kakkososa 
Kenttäkomisariona Pengerkadulla (2023) ajoittuu vuosiin 1977-1997 ja kertoo vanhemman 
konstaapelin, ylikonstaapelin ja kenttäkomisarion tehtävistä. Kolmososa Piirin pomona 
Pikkuroballa (2024) ajoittuu vuosiin 1997-2018 ja kertoo ylikomisarion ja apulaispoliisipäällikön
tehtävistä. Trilogia seuraa ajan kuvaa ja maailman menoa myös muualta kuin poliisiorganisaation 
sisältä.

Lämsä on julkaissut omakustanteena kymmenen kirjaa Sydän-Hämeen Lehdessä ja Rautalampi-lehdessä julkaistuista kolumneista. Lämsä toimi vuosikaudet nyt lakkautetun Helsingin Poliisipäällystökerhon neljä kertaa vuodessa ilmestyneen tiedotuslehden päätoimittajana.

## Teokset

* Stadin Skoudet (toimittanut, Helsingin poliisilaitos, 2018, )
* Passipoliisina Tehtaankadulla (Docendo / CrimeTime, 2023, )
* Kenttäkomisariona Pengerkadulla (Docendo / CrimeTime, 2023, )
* Piirin pomona Pikkuroballa (Docendo / CrimeTime, 2024, )
* Pilkkeet (kymmenen omakustannetta, TpT-Print Oy, Helsinki)

## Lähteet

* Stadin Skoudet
* Passipoliisina Tehtaankadulla
* Kenttäkomisariona Pengerkadulla
* Piirin pomona Pikkuroballa
Peik Stenberg

**Peik Göran Stenberg** (s. 13. lokakuuta 1960 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja laulaja.

Stenberg opiskeli Teatterikorkeakoulussa. Hän on esiintynyt Svenska Teaternissa, Lilla Teaternissa ja Unga Teaternissa. Hän on myös toiminut yhdessä Pasi Hiihtolan kanssa lastenmusiikkia esittävässä duossa Sås och Kopp, joka esiintyy suomeksikin nimellä Sotta & Pytty ja sai vuonna 2007 lastenkulttuurin valtionpalkinnon. Stenberg oli ehdolla Parhaan miespääosan Jussin saajaksi roolistaan elokuvassa *[[Elämää kuoleman jälkeen]]* (2020). Hän luopui teatterityöstä terveyssyistä vuonna 2013.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Piotr Figiel

**Piotr Figiel** (1940 Varsova – 22. joulukuuta 2011) oli puolalainen säveltäjä, lauluntekijä, laulaja ja urkuri.

Figiel syntyi Varsovassa, mutta saattoi musiikkiopintonsa loppuun Krakovassa. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli urkurina The Clivers -nimisessä yhtyeessä ja sävelsi samalla omaa musiikkiaan. Figiel teki monia lauluja tunnetuille puolalaisille näyttelijöille ja laulajille, joihin kuuluivat Anna Jantar, Ewa Bem, Urszula Sipińska, Maryla Rodowicz ja Andrzej Zaucha. Hän sävelsi myös musiikkia elokuviin, joiden joukossa on Marek Piwowskin *[[Przepraszam, czy tu biją?]]*.

Figiel perusti vuonna 1974 Piotr Figiel Ensembleksi nimetyn yhtyeen. Hän kuului tekijänoikeusjärjestö ZAiKS:ään ja sai sen myöntämän mitalin vuonna 2009.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Aleksander Bem

**Aleksander Bem** (9. joulukuuta 1948 Szczecin – 17. heinäkuuta 2019 Freiburg) oli puolalaissyntyinen, vuodesta 1981 lähtien Saksassa asunut jazzlaulaja, -lyömäsoittaja ja -säveltäjä.

Bemin isä oli pianisti Krzysztof Bem. Hän oli laulaja Ewa Bemin ja ääni-insinööri Jarek Bemin veli. Bem teki debyyttinsä rumpalina vuonna 1967 yhtyeessä Pięciu. Joulukuussa 1970 hän perusti Ewa Bemin ja Andrzej Ibekin kanssa Bemibek-yhtyeen, johon liittyi myös basisti Tadeusz Gogosz. Kokoonpano sai jazztapahtuma Jazz nad Odrąssa ensimmäisen palkinnon vuonna 1971. Ibekin ja Gogoszin lähdettyä kokoonpanosta se muutti nimensä kesällä 1972 muotoon Bemibem. Yhtye esiintyi Puolan lisäksi Itä-Saksassa, Neuvostoliitossa, Bulgariassa, Jugoslaviassa ja Tšekkoslovakiassa. Ennen yhtyeen hajoamista vuonna 1976 siinä toimivat muiden muassa Marek Bliziński, Tomasz Jaśkiewicz, Paweł Dąbrowski ja Mariusz Mroczkowski.

1970-luvun jälkipuoliskolla Bem esiintyi Ewa Bemin, Jaśkiewicz, Gogoszin ja Stanisław Cieślakin kanssa Skandinaviassa. Hän muutti Saksaan vuoden 1981 lopussa. Bem esiintyi sessiomuusikkona muiden muassa Stan Borysin, Piotr Figielin, Maryla Rodowiczin, KLAN-kvartetin (Marek Ałaszewski), Tadeusz Woźniakin ja Anatol Wojdynan äänitteillä. Bem kuoli Freiburgissa vuonna 2019 pitkään sairastettuaan.

## Lähteet
Bogdan Ignatowski

**Bogdan Ignatowski** (21. syyskuuta 1931 Varsova – 23. kesäkuuta 2024 Nadarzyn) oli puolalainen perinteisen jazzin esittäjä. Hän toimi laulajana sekä kitaran- ja banjonsoittajana.

Ignatowski aloitti muusikon uransa harrastelijakokoonpanossa vuonna 1955. Sitten hän liittyi Warszawscy Stompersiin (alun perin New Orleans Stompers), joka helmikuussa 1958 sai Varsovassa pidetyssä kansallisessa harrastelijoiden jazz- ja tanssiyhtyekilpailussa ensimmäisen palkinnon. Ignatowski pysyi jäsenenä yhtyeen vuonna 1966 tapahtuneeseen hajoamiseen saakka. Hän esiintyi yhtyeen kanssa Ruotsissa, Suomessa, Neuvostoliitossa, Belgiassa, Länsi-Saksassa, Itä-Saksassa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa.

Ignatowski jatkoi uraansa lukuisissa eri yhtyeissä. Hän toimi vuoteen 1995 saakka Blues Fellowsin jäsenenä ja levytti sen kanssa kolme albumia. Ignatowski kuoli vanhainkodissa Nadarzynissä 92-vuotiaana.

## Lähteet
Liam Öhgren

**Liam Öhgren** (s. 28. tammikuuta 2004 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Öhgren edustaa NHL-joukkue Vancouver Canucksia. Hänellä on sopimus joukkueen kanssa kauden 2026–2027 loppuun saakka. 

Öhgrenin kasvattajaseura on Huddinge IK. Wild varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 19. varausvuorolla . Ennen Wildin organisaatioon siirtymistä Öhgren pelasi SHL:ssä Djurgårdens IF Hockeyn ja Färjestad BK:n joukkueissa. 

Öhgren on pelannut 46 NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt kolme maalia ja neljä syöttöä eli yhteensä seitsemän tehopistettä. Öhgren on pelannut 56 SHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt 13 maalia ja kahdeksan syöttöä eli yhteensä 21 tehopistettä. Hän on pelannut neljä SHL:n pudotuspelien ottelua ilman tehopisteitä.  Kaikki uran tilastot päivitetty 13. joulukuuta 2025.

Joulukuussa 2025 Wild kauppasi Öhgrenin, Marco Rossin, Zeev Buiumin ja ensimmäisen kierroksen varausvuoron vuoden 2026 varaustilaisuudessa Vancouver Canucksiin vaihdossa Quinn Hughesiin.

## Lähteet
Carl Adam Wachtmeister

**Carl Adam Wachtmeister af Björkö** (27. toukokuuta 1740 Rotenberg, Ruotsi – 29. kesäkuuta 1820 Tukholma) oli ruotsalainen kreivi, sotilas ja virkamies, joka toimi Turun akatemian kanslerina.

Wachtmeisterin vanhemmat olivat everstiluutnantti, vapaaherra Axel Gustaf Wachtmeister ja kreivitär Magdalena Sofia Wachtmeister af Johannishus. Wachtmeister oli kadetti Adolf Fredrikin kadettikunnassa vuodesta 1751, vänrikki Skaraborgin rykmentissä vuodesta 1756 ja henkikaartissa vuodesta 1757, luutnantti 1763, Södermanlandin herttuan Karlin kavaljeeri vuodesta 1770, alikapteeni ja eversti 1772, Jämtlandin rykmentin komentaja vuodesta 1776 ja kruununprinssi Gustaf Adolfin kavaljeeri vuodesta 1781.

Kustaa III:n suosikkeihin vuoteen 1789 kuulunut Wachtmeister oli oman Göteborgin garnisonirykmenttinsä komentaja ja Göteborgin komendantti 1785–1789. Kruununprinssin kasvatuksesta vastaava sijainen hän oli 1787–1789, Tukholman kaupungin ylipäällikkö 1788–1789 ja leskikuningatar Sofia Magdalenan ylimarsalkka sekä valtakunnan herra vuodesta 1792. Turun akatemian kanslerina Wachtmeister toimi 1793–1809, Gustaf Mauritz Armfeltin seuraajana. Tehtävää hän hoiti kuitenkin lähinnä kanslerinsihteerien avulla. Turussa hän kävi itse vain yhden kerran, kesällä 1803. Wachtmeister korotettiin kreiviksi 1799. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Cabu

**Jean Maurice Jules Cabut** (13. tammikuuta 1938 Châlons-en-Champagne – 7. tammikuuta 2015 Pariisi) oli ranskalainen sarjakuva- ja pilapiirtäjä sekä Charlie Hebdon osakkeenomistaja. Hän kuoli tammikuussa 2015 *[[Charlie Hebdo]]* -lehden toimitukseen tehdyssä hyökkäyksessä.

## Ura

Cabu aloitti taiteen opinnot Pariisissa taiteeseen suuntautuneessa École Estienne koulussa ja hänen piirustuksensa julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1954 paikallisessa sanomalehdessä. Algerian sota pakotti hänet olemaan armeijan palveluksessa yli kahden vuoden ajan, jolloin hänen lahjakkuuttaan käytettiin armeijan lehdissä Bled ja Paris Matchissa. Hänen aikansa armeijassa sai hänestä jyrkän antimilitaristin ja omaksumaan hieman anarkistisen näkemyksen yhteiskunnasta.

Armeijasta lähdettyään Vuonna 1960 hänestä tuli yksi Hara-Kiri-lehden perustajista ja hänestä tuli 1970- ja 1980-luvuilla suosittu taiteilija. Hän jatkoi työskentelyä poliittisen karikatyyrin parissa Charlie Hebdolle ja Le Canard enchaînélle. Cabun suosittuja hahmoja olivat Le Grand Duduche ja adjutantti Kronenbourg sekä erityisesti Mon Beauf.

7.1.2015 Cabu kuoli seitsemän kollegansa, kahden poliisin ja kahden muun kanssa Charlie Hebdon ammuskelussa, kun al-Qaidan asemiehet hyökkäsivät sanomalehden toimistoihin Pariisissa.

Asteroidi 320880 Cabu on nimetty hänen muistokseen 5. kesäkuuta 2016 sen löytäjä on Jean-Claude Merlin.

## Lähteet
Tignous

**Bernard Jean-Charles Verlhac** (21. elokuuta 1957 Pariisi – 7. tammikuuta 2015 Pariisi) oli ranskalainen sarjakuva- ja pilapiirtäjä ja hänet muistetaan Charlie Hebdon sarjakuvapiirtäjänä.  Hän kuoli tammikuussa 2015 *[[Charlie Hebdo]]* -lehden toimitukseen tehdyssä hyökkäyksessä. 

## Ura

Tignous opiskeli piirtämistä École Boullessa. Opiskelujen jälkeen Tignous alkoi tehdä sarjakuvia aluksi L'Idiot Internationalille, La Grosse Berthalle ja L'Événement du jeudille. Vuonna 1980 Tignous aloitti työskentelyn Charlie Hebdolla.  Hän työskenteli myös viikoittain ilmestyvässä Marianne-uutislehdessä ja kuukausijulkaisussa Fluide Glacial. Lisäksi hän piirsi myös Téléramalle ja L'Echo des Savanesille.

7.1.2015 Tignous kuoli seitsemän kollegansa, kahden poliisin ja kahden muun kanssa Charlie Hebdon ammuskelussa, kun al-Qaidan asemiehet hyökkäsivät sanomalehden toimistoihin Pariisissa.

## Lähteet
Les Pilles

**Les Pilles** on kunta Ranskassa Drômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Eyguesjoen varrella, noin 85 kilometriä Valencen kaupungista etelään.

Les Pillesin kylä sijaitsee kuusi kilometriä ylävirtaan Nyonsista, ja sen julkisivu on listattu historialliseksi muistomerkiksi. Kylä sijaitsee joen molemmin puolin, joita yhdistää silta. Joen oikealla rannalla on vanha kylä, jossa yhden kadun molemmin puolin on taloja, joista vanhimmat ovat 1600-luvulta. Kadun päässä on uusi romaaninen kirkko vuodelta 1870, jonka lasimaalaukset ovat näyttävät. Joen vasemmalla rannalla talot avautuvat parvekkeiltaan ja terasseiltaan joelle päin. Kylän yläpuolella on 1300-luvulta peräisin olevan linnan rauniot.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Extinction Era

**Extinction Era** on suomalaisen melodista death metalia esittävän Mors Subita -yhtyeen kolmas albumi. Sen julkaisi 30. lokakuuta 2020 Out of Line Records.

## Kappaleet

## Kokoonpano
* Mika Lammassaari - laulu, kitara
* Mika Junttila - bassokitara
* Ville Miinala - rummut
* Eemeli Bodde - laulu
* Juho Näppä - kitara

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Albumi ''Extinction Era'' Bandcamp -sivustolla
Carpatair

**S.C. Carpatair S.A.**  on romanialainen vuonna 1999 perustettu lentoyhtiö. Sen pääkonttori sijaitsee Timișoarassa.

Yhtiö liikennöi säännöllistä reittiliikennettä erityisesti Romaniassa ja Moldovassa vuosina 1999–2013. Tämän jälkeen yhtiö muutti liiketoimintamalliaan ja nykyisin se operoi wet lease -lentoja muille lentoyhtiöille, kuten Air Balticille ja KLM:lle.

Carpatairin nykyinen kalusto koostuu Airbus A320 -sarjan lentokoneista. Carpatair oli aiemmin Euroopan viimeinen Fokker 100 -lentokoneen kaupallinen käyttäjä, kunnes se myi viimeisen Fokkerinsa vuonna 2023.

## Lähteet
Timo Elo (poliitikko)

**Timo Petteri Elo** (s. 10. joulukuuta 1962) on suomalainen Kansallisen Kokoomuksen poliitikko ja puoluesihteeri. Elo valittiin kokoomuksen puoluesihteeriksi puoluevaltuuston kokouksessa 28. syyskuuta 2024. Elo on toiminut kokoomuksessa useissa eri tehtävissä. Viimeksi Elo on toiminut vuodesta vuodesta 2012 lähtien kokoomuksen hallintopäällikkönä. Tätä ennen Elo on toiminut Pohjois-Karjalan kokoomuksen toiminnanjohtajana lähes kahdenkymmenen vuoden ajan. Lisäksi Elo on toiminut Joensuun kaupunginvaltuutettuna sekä Pohjois-Karjalan aluevaltuutettuna ja aluehallituksen varapuheenjohtajana. Elo on toiminut myös *[[Verkkouutiset|Verkkouutisia]]* ja *[[Nykypäivä]]ä* julkaisevan Kansalliskustannus Oy:n toimitusjohtajana.

Elo on toiminut vuodesta 2019 lähtien myös Suomen Koripalloliiton puheenjohtajana. Koripallon parissa Elo on pelannut Joensuun Katajassa sekä divisioonassa että SM-sarjassa. Elo on toiminut myös useissa seuratehtävissä sekä Koripalloliiton luottamustehtävissä.

## Lähteet
Eugene Grazia

**Eugene "Gene" Grazia** (29. heinäkuuta 1934 West Springfield, Massachusetts, Yhdysvallat – 9. marraskuuta 2014 Pompano Beach, Florida, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalais-italialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän voitti olympiakultaa Squaw Valleyssa 1960.

Grazia edusti Italian maajoukkuetta vuoden 1953 maailmanmestaruuskilpailujen B-sarjassa pelatessaan Italiassa HC Milano Interin joukkueessa. Yliopistourallaan hän pelasi Michiganin osavaltionyliopiston joukkueessa. Hän pelasi IHL:ssä Toledo Mercurysin joukkueessa kaksi ottelua vuonna 1958 mutta muutoin hän pysyi alemmissa liigoissa. Hän edusti Yhdysvaltoja vuoden 1959 MM-kilpailuissa ja teki MM-turnauksen seitsemässä ottelussaan kaksi maalia. Hän voitti olympiakultaa Squaw Valleyn kisoissa 1960 ja pelasi turnauksessa kaksi ottelua ilman tehopisteitä.

## Lähteet
Olli Norros

**Olli Ilkka Norros** (s. 20. joulukuuta 1979 Helsinki) on suomalainen oikeustieteilijä, joka toimii Helsingin yliopiston vakuutus- ja vahingonkorvausoikeuden professorina.

## Ura
Norros valmistui Helsingin yliopiston oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 2004 ja oikeustieteen tohtoriksi vuonna 2007.

Norros on työskennellyt Helsingin yliopistossa vakuutus- ja vahingonkorvausoikeuden professorina vuodesta 2020 alkaen ja aiemmin vakuutus- ja vahingonkorvausoikeuden apulaisprofessorina, urheiluoikeuden professorina sekä tutkijana. Hän sai Helsingin yliopiston siviilioikeuden dosentin arvon vuonna 2010.

Norros on myös toiminut arvopaperilautakunnan puheenjohtajana ja jäsenenä, vakuutuslautakunnan jaoston puheenjohtajana, Pykälä ry:n oikeusapuvaliokunnan valvontalautakunnan puheenjohtana, IT 15 -ehtojen johtoryhmän puheenjohtajana sekä Suomen antidopingtoimikunnan valvontalautakunnan jäsenenä. Norroksen artikkeli *Vakuutussopimuksen oikeudeton irtisanominen tai muuttaminen ja vakuutuksenottajan passiivisuus* palkittiin yhtenä parhaista Defensor Legis -aikakauskirjassa vuonna 2024 julkaistuista oikeudellisista kirjoituksista.

## Yksityiselämä
Norroksen vanhemmat ovat tutkimusprofessorit Ilkka Norros ja Leena Norros. Hänen puolisonsa on Elina Norros, ja heillä on kolme lasta.

## Julkaisuja
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
The Beekeeper (elokuva)

**The Beekeeper** on yhdysvaltalainen toimintaelokuva vuodelta 2024. Sen on ohjannut David Ayer ja käsikirjoittanut Kurt Wimmer. Pääosissa nähdään Jason Statham, Emmy Raver-Lampman, Josh Hutcherson, Bobby Naderi, Phylicia Rashād ja Jeremy Irons. Elokuva kertoo entisestä erikoisjoukkojen miehestä, joka lähtee kostoretkelle naapurinsa puolesta. Elokuvan ovat tuottaneet Metro-Goldwyn-Mayer ja Miramax. Sen ensi-ilta oli 12. tammikuuta 2024.

## Juoni
Elokuva kertoo Beekeeper-nimisistä erikoisjoukoista eläköityneestä Adamista (Jason Statham). Adam elää rauhallista elämää mehiläishoitajana. kun hänen naapurinsa joutuu huijauksen kohteeksi. Adam alkaa selvittää juttua. Hän saa selville korkealle ulottuvan salaliiton ja päättää ryhtyä toimeen valtaa pitäviä vastaan. Elokuvan teemana on kosto.

## Näyttelijät
* Jason Statham – Adam Clay
* Emmy Raver-Lampman – erikoisagentti Verona Parker
* Josh Hutcherson – Derek Danforth
* Bobby Naderi – erikoisagentti Matt Wiley
* Phylicia Rashād – Eloise Parker
* Jeremy Irons – Wallace Westwyld
* Minnie Driver – johtaja Janet Harward
* David Witts – Mickey Garnett
* Michael Epp – Pettis
* Taylor James – Lazarus
* Jemma Redgrave – presidentti Jessica Danforth
* Enzo Cilenti – Rico Anzalone
* Megan Le – Anisette
* Don Gilet – apulaisjohtaja Prigg

## Vastaanotto
Elokuva on ollut menestys kaupallisesti. Se on tuottanut 152 miljoonaa dollaria maailmanlaajuisesti syyskuuhun 2024 mennessä. Tästä 66 miljoonaa on Yhdysvalloista. Elokuva sai kriitikoilta pääosin keskinkertaisia arvioita. Arvosteluja keräävällä Metacritic-sivustolla sen pisteet ovat 54/100.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivu
*
The Beekeeper

**The Beekeeper** voi viitata esimerkiksi seuraaviin asioihin:

* *[[The Beekeeper (elokuva)|The Beekeeper]]*, elokuva vuodelta 2024
* *[[The Beekeeper (albumi)|The Beekeeper]]*, Tori Amosin albumi vuodelta 2005
Ortaniilihappo

**Ortaniilihappo** (C6H7SNO3) on sulfonihappoihin ja aniliinijohdannaisiin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muiden yhdisteiden valmistukseen.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa ortaniilihappo on väritöntä tai punertavaa kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja vain niukasti kuumaan etanoliin, kylmään etanoli ei liukene. Ortaniilihappo on heikko happo, ja sen happovakio on 3,3·10-3. Yhdisteestä tunnetaan lisäksi kidevedellinen hemihydraatti (C6H7SNO3·½H2O).

Ortaniilihappoa muodostuu sivutuotteena, kun aniliinia sulfonoidaan tai bentseenisulfonihappoa nitrataan ja pelkistetään raudan avulla. Muita tapoja ovat 2-nitrotiofenolin hapetus ja 2-nitrobentseenisulfonyylikloridin hydrolyysi ja pelkistys.

Ortaniilihappoa käytetään atsovärien valmistukseen. Lisäksi siitä voidaan valmistaa metallikompleksien ligandeja ja heterosyklisiä sulfonamideja tai sulfonaattiestereitä.

## Lähteet
Allied Command Operations

**Allied Command Operations** (**ACO**) on toinen sotilasliitto Naton strategisista johtoportaista, Allied Command Transformationin (ACT) ohella. ACO ja sen alle kuuluvat organisaatiot vastaavat Naton sotilasoperaatioista. ACO:n päämaja on Supreme Headquarters Allied Powers Europe (SHAPE) Belgiassa ja sen johtajana toimii Supreme Allied Commander Europe (SACEUR).

ACO perustettiin vuonna 2002 Allied Command Europen (ACE) tilalle osana Naton organisaatiomuutoksia.

## Rakenne
ACO on kolmitasoinen (strateginen, operatiivinen, taktinen) johtoporras, johon liittyy useita alajohtoportaita ja tukielementtejä. Nämä ovat kuin esikuntia omille tehtävilleen, mutta ovat ennemminkin yhden sijainnin päämajojen sijaan monimutkaisia johtoporrasrakenteita. Nykyinen komentorakenne koostuu toistaiseksi maantieteen sijaan ennemmin toiminnallisuudesta.

### Strateginen taso
Strateginen johtokeskus on SHAPE, joka vastaa koko liittokunnan strategian mukaisista toimista.

### Operatiivinen taso
Nämä johtoportaat/päämajat vastaavat Naton operaatioista. Ne suunnittelevat erilaisia ja -kokoisia sotilasoperaatioita ja huolehtivat niistä. Kyseessä on luonteeltaan laajemmat operaatiot, jotka vaativat yhteistyötä useilta yksiköiltä, kuten eri puolustushaaroilta.

* Joint Force Command Brunssum (JFCBS): Brunssum, Alankomaat
* Joint Force Command Naples (JFCNP): Napoli, Italia
* Joint Force Command Norfolk (JFC-NF): Norfolk, Yhdysvallat.

### Taktinen taso
Nämä vastaavat puolustushaara- ja tehtävätyyppikohtaisista asioista. Ne suunnittelevat oman haaransa tehtäviä ja tarjoavat apua operatiivisen tason johtoportaille. Taktiset johtoportaat ovat SHAPEn ja SACEUR:n komennon alaisuudessa.

* Allied Air Command (AIRCOM): Ilma- ja avaruusvoimista vastaaminen. (Ramstein, Saksa)
* Allied Land Command (LANDCOM): Maavoimista vastaaminen. (Izmir, Turkki)
* Allied Maritime Command (MARCOM): Merivoimista vastaaminen. (Northwood, Yhdistynyt kuningaskunta)

### Muita
Nämä liittyvät myös ACO:n toimintaan.

* Naval Striking and Support Forces NATO (STRIKFORNATO): Esikunta yhteisille, etenkin nopean toiminnan merioperaatioille. Pääosassa USA:n kykyjen integroiminen Naton tehtäviin. Johtoportaassa on mukana 13 valtiota ja se on SACEURIN komennon alla. (Oeiras, Portugali)
* Joint Support and Enabling Command (JSEC): Erilaisista huolto- ja tukitoimista vastaaminen. (Ulm, Saksa)

## Lähteet
Robert Young (juoksija)

**Robert Clark "Bob" Young** (15. tammikuuta 1916 Bakersfield, Kalifornia – 3. helmikuuta 2011 Bakersfield, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen pika- ja keskimatkojen juoksija. Hän saavutti olympiahopeaa 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestijuoksussa Berliinissä 1936. Hän juoksi toisen osuuden kaksi sekuntia Isolle-Britannialle loppukilpailussa hävinneessä Yhdysvaltain joukkueessa.  Olympialaisten jälkeen hän juoksi Charles Hornbostelin, Harry Williamsonin ja John Woodruffin kanssa 4&nbsp;×&nbsp;880 jaardin viestijuoksussa maailmanennätyksen 7.35,8, joka kirjattiin myös 4&nbsp;×&nbsp;800 metrin viestijuoksun maailmanennätykseksi. Epävirallisissa Pan-Amerikan kisoissa 1937 Young saavutti 400 metrin juoksussa hopeaa maanmiehensä Ray Mallotin jäljessä.

## Lähteet
Philippe Honoré

**Philippe Paul-Louis Juste Honoré** (25. marraskuuta 1941 Vichy – 7. tammikuuta 2015 Pariisi) oli ranskalainen sarjakuva- ja pilapiirtäjä ja hänet muistetaan Charlie Hebdon sarjakuvapiirtäjänä.  Hän kuoli tammikuussa 2015 *[[Charlie Hebdo]]* -lehden toimitukseen tehdyssä hyökkäyksessä.

## Ura

Honoré syntyi Vichyssä ja kasvoi Lounais-Ranskassa Paussa. Honoré oli itseoppinut taiteilija, jonka töitä julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1957 paikallisessa sanomalehdessä Sud-Ouest. Honorélla oli pitkä ura sanoma- ja aikakauslehtien sarjakuvien parissa ja hän työskenteli kymmenien eri julkaisujen kanssa.

Hänestä tuli Charlie Hebdon henkilökunnan sarjakuvapiirtäjä vuonna 1992. Honorén tyyli erottui muista Charlie Hebdon pilapiirtäjistä paksulla viivalla (muistuttaa hieman puupiirroksia). 

7.1.2015 Honoré kuoli seitsemän kollegansa, kahden poliisin ja kahden muun kanssa Charlie Hebdon ammuskelussa, kun al-Qaidan asemiehet hyökkäsivät sanomalehden toimistoihin Pariisissa.

## Lähteet
Viron kristillisdemokraattinen puolue (1988)

**Viron kristillisdemokraattinen puolue** (, lyhenne EKDE) oli virolainen poliittinen puolue vuosina 1988-1992 Laulavan vallankumouksen ja uuden itsenäisyyden alkuvaiheessa.

Viron kristillisdemokraattinen puolue perustettiin 23. heinäkuuta 1988 Kalvissa, Lääne-Virumaalla. Seuraavana päivänä, 24. heinäkuuta, puolueen säännöt hyväksyttiin. EKDE:n puheenjohtajana toimi koko sen olemassaolon ajan 1988–1992 Aivar Kala, jonka talossa puolueen perustamiskokous järjestettiin. 

Puolueen ytimen muodosti sen perustamishetkellä toukokuussa 1988 politiikasta kiinnostuneiden nuorten yhdistys Uusi Viro, johon kuuluivat Taivo-Ahti Adamson, Jaanus Betlem, Toivo Jürgenson, Aivar Kala, Aivar Kunman ja Andrus Villem. EKDE:n perustamisen jälkeen yhdistys organisoitiin uudeksi virolaiseksi perinnönsuojelukerhoksi Tare, jonka puheenjohtajana toimi Toivo Jürgenson. Kerho käynnisti esimerkiksi Virossa painettujen lastenkirjojen keräämisen ja lähettämisen ulkomaille. 

Vähemmän julkisuuden ja vaatimattoman toiminnan vuoksi EKDE:n perustaminen ei saanut yhtä paljon huomiota kuin ERSP:n perustaminen saman vuoden elokuussa. Jaanus Betlem esitteli puolueen suurelle yleisölle 9. maaliskuuta 1989 pitämässään puheessa maaliskuun pommitusten mielenosoituksissa Tallinnassa. 

Vuonna 1990 EKDE:ssä oli 200 jäsentä. EKDE osallistui ensimmäisen miehityksen jälkeisen Riigikogun vaaleihin vuonna 1992 vaaliliitossa Isamaa (josta myöhemmin tuli Kansallinen kokoomuspuolue Isamaa). EKDE:n jäsenistä valittiin Riigikoguun viisi jäsentä eli Jaanus Betlem, Kalle Jürgenson, Toivo Jürgenson, Aivar Kala ja Andrus Villem.

Syksyllä 1992 Viron kristillisdemokraattinen puolue sulautui Viron kristillisdemokraattisen liiton, Viron konservatiivisen kansanpuolueen ja tasavaltalaispuolueen kanssa yhdeksi puolueeksi, jolloin muodostui Kansallinen kokoomuspuolue Isänmaa.

Vuonna 1995 Kansallinen kokoomuspuolue Isänmaa ja ERSP sulautuivat Isänmaaliitto-puolueeksi.

## Lähteet
Hamiet Bluiett

**Hamiet Ashford Bluiett Jr.** (16. syyskuuta 1940 Brooklyn, Illinois – 4. lokakuuta 2018 Brooklyn, Illinois) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko. Hänen pääasiallinen soittimensa oli baritonisaksofoni. Hän tuli tunnetuksi varsinkin vuonna 1976 perustetun World Saxophone Quartetin jäsenenä.

Bluiett aloitti pianonsoiton 4-vuotiaana ja klarinetinsoiton 9-vuotiaana. Hän sai opetusta jazzmuusikko George Hudsonilta. Bluiett aloitti baritonisaksofonin soittamisen opiskellessaan Southern Illinois Universityssa. Hän omaksui vaikutteita varsinkin Harry Carneylta, joka toimi baritonisaksofonistina Duke Ellingtonin orkesterissa. Bluiett keskeytti yliopisto-opintonsa valmistumatta ja palveli Yhdysvaltain laivastossa ennen muuttamista St. Louisiin vuonna 1966. Hän oli mukana perustamassa Black Artists Groupia vuonna 1968 ja johti sen big bandia. Vuonna 1969 hän muutti New Yorkiin ja liittyi saksofonisti Sam Riversin orkesteriin. Bluiettista tuli vuonna 1974 jäsen yhdessä Charles Mingusin viimeisistä kokoonpanoista.

Bluiett teki ensimmäiset äänityksensä yhtyeenjohtajana vuonna 1976. Näihin levytyksiin kuului livealbumi *Birthright*, jossa Bluiett soitti yksin baritonisaksofonia neljänkymmenen minuutin ajan. 1990-luvun loppupuolella Bluiett perusti neljästä baritonisaksofonistista koostuneen yhtyeen, joka julkaisi vuonna 1998 albumin *Libation for the Baritone Saxophone Nation*. Bluiett luopui saksofoninsoitosta terveyssyistä vuonna 2016. Hän sai viimeisinä vuosinaan useita sairaskohtauksia.

Bluiett kuoli kotonaan 78-vuotiaana. Hän oli kahdesti naimisissa. Hänellä oli kaksi poikaa ja kaksi tytärtä.

## Lähteet
Colonia Villa Alborado

**Colonia Villa Alborada** oli suomalainen Paraguayssa sijainnut utopiasiirtokunta, joka perustettiin 1920. Se sijaitsi vajaan sadan kilometrin päässä Argentiinan puolella sijainneesta toisesta suomalaissiirtokunnasta Colonia Finlandesasta.

Muista suomalaisista utopiasiirtokunnista poiketen Colonia Villa Alboradalla ei ollut johtajahahmoa vaan siirtokunta syntyi kun alueelle alkoi muuttaa 1920-luvulla pääasiassa vegetaariseen elämäntapaan uskovia suomalaisia perheitä. Osa heistä muutti Suomesta Toivo Uuskallion puheiden innoittamana. Siirtokunnan asukkaat toimivat pienviljelijöinä ja he joutuivat raivaamaan tilansa aarniometsään. Alboradassa viljelysmaa oli kuitenkin parempaa kuin Argentiinassa Colonia Finlandesassa. Kasvissyönnistä luovuttiin pian yksipuolisen ravinnon aiheuttamien puutostautien takia, sairauksien ja tapaturmien hoitoon käytettiin saunaa ja luonnonparantajien omia reseptejä. 

Alboradassa pidettiin yhteisiä kokouksia ja lauluiltoja ja perustettiin Armas Nikkisen johdolla suomalainen yhdistys sekä voimisteluseura. Suomalaislasten opetus hoidettiin aluksi omin voimie, mutta myöhemmin lapset pääsivät paraguaylaiseen kouluun. Enimmillään Colonia Villa Alboradassa asui 59 suomalaista 1940- ja 1950-luvuilla. Siirtokunta pieneni vähitellen, kun osa muutti takaisin Suomeen tai kuoli. Alboradan ikääntyneet suomalaiset alkoivat sittemmin saada pientä avustusta Suomen luterilaiselta kirkolta.

2000-luvun lopulla Colonia Villa Alboradan suomalaisia oli elossa enää kolme: Manuel ”Manu” Holopainen, Jouko Lappi sekä Iikka Laulaja, joista vain vuonna 2008 kuollut Jouko Lappi oli syntynyt Suomessa. Paraguayssa syntynyt Ilkka Laulaja vieraili Suomessa 1980-luvulla. Heidän elämästään kerrottiin Ulkosuomalaisen tarina -ohjelman kahdessa osassa, jotka esitettiin vuosina 2004 ja 2010.

## Lähteet
Blaine Lacher

**Blaine Lacher** (5. syyskuuta 1970 – 29. tammikuuta 2024) oli kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän oli syntyisin Kanadan Albertan provinssista, Medicine Hatin pikkukaupungista. 

## Ura
Vuosina 1992–1994 Lacher pelasi yliopistosarjaa Lake Superior State Universityn joukkueessa. Kaudelle 1994-1995 Lacher sai yllättäen varaamattomana pelaajana sopimuksen Boston Bruinsiin ja valtasi paikan Bruinsin ykkösmaalivahtina. Hän pelasi kauden aikana 35 ottelua kakkosmaalivahti Vincent Riendeaun pelatessa 11 ottelussa. Lacher myös voitti pelaamistaan otteluista 19 ja hävisi 11. Kauden jälkeen pudotuspeleissä Lacher pelasi viisi ottelua, joista voitti vain yhden. Kauteen mahtui myös yksi ottelu AHL-joukkue Providence Bruinsin maalilla.

Kaudella 1995-1996 Lacher pääsi pelaamaan 12 ottelua Bostonin maalilla mutta otteet eivät olleet enää edelliskauden tasolla. 12 ottelun saldoksi muodostui 3 voittoa ja 5 tappiota päästettyjen maalien keskiarvon ollessa 3.94 ja torjuntaprosentin .845. 12 NHL-ottelun lisäksi Lacher pelasi yhdeksän ottelua AHL:n Providencessa ja kahdeksan ottelua IHL:n Cleveland Lumberjacksin maalilla. Bostonissa Lacherin syrjäyttivät edellisvuonna hankittu Craig Billington sekä Bostonin aikoinaan varaama, Edmontonista kotiutettu Bill Ranford. AHL:n Providencessa torjuntavastuun veivät Robbie Tallas ja Scott Bailey. Clevelandissa Lacher sai loppukaudeksi ykkösmaalivahdin roolin ja pääsi pelaamaan myös 3 pudotuspeliottelua.

Kaudelle 1996-1997 Lacher teki sopimuksen IHL:n Grand Rapids Griffinsin kanssa mutta sai vastuuta vain 11 pelissä. Lacher lopetti ammattilaisuransa kauden jälkeen mutta teki vielä paluun amatöörisarja Saskatchewan Westin Oyen Eagĺesin joukkuessa kausilla 2001-02 ja 2002-03.

Lacher kuoli kotonaan Medicine Hatissa tammikuussa 2024.

## Saavutuksia
* Saskatchewan Junior Hockey Leaguen paras maalivahti 1991
* 1x NCAA yliopistosarjojen mestaruus
* 2x CCHA yliopistosarjan mestaruus
* NHL kuukauden tulokas (helmikuu 1995)

### Viitteet
Atlantic Southeast Airlinesin lento 529

**Atlantic Southeast Airlinesin lento 529** oli Atlantic Southeast Airlinesin Yhdysvaltain sisäinen reittilento Georgian Atlantan kansainväliseltä lentoasemalta Mississipin Gulfport–Biloxin kansainväliselle lentoasemalle. Lennolla 21. elokuuta 1995 käytetty Embraer EMB-120ER Brasilia törmäsi peltoon puoli tuntia Atlantasta nousun jälkeen. Lennolla oli 29 matkustajaa ja miehistön jäsentä, joista kahdeksan sai onnettomuudessa surmansa. Onnettomuuden aiheutti todennäköisesti potkurista irronnut lapa väärien huoltotoimenpiteiden vuoksi.

## Lähteet
Erich Kleinschuster

**Erich Kleinschuster** (23. tammikuuta 1930 Graz – 12. syyskuuta 2018) oli saksalainen jazzmuusikko, joka toimi pasunistina ja säveltäjänä.

Kleinschuster suoritti oikeustieteellisen koulutuksen. Hän soitti Wienissä Johannes Fehringin orkesterissa vuosina 1958–1965. Lisäksi hän aloitti yhteistyön Fatty Georgen ja Friedrich Guldan kanssa. Kleinschuster kutsuttiin vuonna 1958 esiintyjäksi Newport Jazz Festivaliin. Vuonna 1966 hän perusti mukaansa nimetyn sekstetin, johon kuuluivat muiden muassa trumpetisti Art Farmer ja pianisti Fritz Pauer. Kleinschusterin sekstetti pysyi yhtenä tunnetuimmista itävaltalaisista jazzkokoonpanoista 1980-luvulle saakka. Kleinschuster soitti lisäksi Kenny Clarken, Francy Bolandin, George Gruntzin, Peter Herbolzheimerin ja Hans Kollerin yhtyeissä. Hän kiersi esiintyjänä Amerikassa, Afrikassa ja Aasiassa. Vuonna 1990 hän perusti uuden kokoonpanon, big bandin nimeltään Austrian Jazz Orchestra. Kleinschusterin sävellystuotantoon kuuluu mun muassa *Oberwarter Messe*.

Kleinschuster työskenteli vuodesta 1971 ORF:n kevyen musiikin tuotantopäällikkönä ja perusti ORF:n big bandin. Hänet nimitettiin Wienin kaupunginkonservatorion jazzin laitoksen ensimmäiseksi johtajaksi vuonna 1969. Kleinschuster opetti Grazin musiikki- ja teatteriyliopistossa vuodesta 1976, professorina vuodesta 1985. Hän jäi eläkkeelle 30. syyskuuta 1998. Hänen opiskelijoitaan olivat muiden muassa Wolfgang Muthspiel, Bertl Mütter ja Andreas Mittermayer. Kleinschuster organisoi vuodesta 1998 lähtien Jazz-Sommer Graz -tapahtumaa.

## Lähteet
Paris Paloma

**Paris Paloma Phillips** (s. 17. marraskuuta 1999 Derbyshire, Englanti) on englantilainen laulaja-lauluntekijä. Hänen musiikkinsa ammentaa vaikutteita muun muassa folkista, indie popista ja art popista, ja hänen kappaleissaan käsitellään usein naiseuden, mytologian ja luonnon teemoja. Paloma nousi laajempaan tietoisuuteen kappaleellaan ”Labour”, joka julkaistiin vuonna 2023 ja herätti laajaa huomiota sosiaalisessa mediassa. Hänen muihin tunnettuihin kappaleisiinsa kuuluvat muun muassa ”The Fruits”, ”It’s Called: Freefall” ja ”As Good a Reason”.

## Diskografia

### Studioalbumit

* *Cacophony* (2024)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kotisivut
Philippine Airlinesin lento 434

**Philippine Airlinesin lento 434** oli Philippine Airlinesin 11. joulukuuta 1994 liikennöimä reittilento Filippiinien Ninoy Aquinon kansainväliseltä lentoasemalta Japanin Naritan kansainväliselle lentoasemalle. Se teki välilaskun Filippiineillä Mactan-Cebun kansainvälisellä lentoasemalla.

Koneessa räjähti pommi koneen ollessa matkalla Japaniin. Räjähdyksessä kuoli yksi ihminen ja noin kymmenen loukkaantui. Pommin oli asentanut koneeseen väärennettyä Armaldo Forlani -nimeä käyttänyt Ramzi Yousef koneen ensimmäisellä Filippiinien sisäisellä osuudella. Hän piilotti pommi istuimen 26K alle ja poistui koneesta Mactan-Cebun lentoasemalla. Kone teki onnistuneen hätälaskun Japanin Nahan lentoasemalle. Iskun lisäksi muun muassa World Trade Centerin vuoden 1993 pommi-iskusta epäilty Yousef pidätettiin vuonna 1995.

## Lähteet
Peter Herbolzheimer

**Peter Herbolzheimer** (31. joulukuuta 1935 Bukarest – 27. maaliskuuta 2010 Köln) oli saksalainen jazzmuusikko. Hän soitti varhaisella urallaan kitaraa, mutta keskittyi myöhemmin pitkälti pasuunansoittoon. Hän tuli tunnetuksi myös säveltäjänä ja sovittajana.

Herbolzheimer johti omaa big bandiaan, johon kuuluivat muiden muassa Duško Gojković, Palle Mikkelborg, Niels-Henning Ørsted Pedersen ja Alex Riel. Siinä toimi myös tilapäisinä esiintyjinä yhdysvaltalaismuusikoita, kuten Art Farmer ja Herb Geller. Herbolzheimer teki 1970-luvulla runsaasti televisio- ja radiotyötä. Hän myös soitti esimerkiksi Dizzy Gillespien kanssa. Lisäksi hänet kutsuttiin osallistumaan musiikilla vuoden 1972 kesäolympialaisiin Müncheniin. Herbolzheimer omaksui musiikkiinsa rockvaikutteita.

## Lähteet
Liettuan parlamenttivaalit 2024

**Liettuan vuoden 2024 parlamenttivaalit** järjestettiin 13. lokakuuta ensimmäisen kierroksen ja 27. lokakuuta toisen kierroksen osalta. Vaaleissa valittiin kaikki Seimasin 141 edustajaa seuraavaksi neljäksi vuodeksi.

## Tausta
Edustajista 71 valitaan yhden edustajan vaalipiireistä enemmistövaalitavalla ja loput 70 suhteellisella vaalitavalla avoimella listavaalilla. Listavaaleissa maa on jaettu vaalipiireihin, joista valitaan useampi henkilö. Lain mukan vaalit tulee pitää lokakuun toisena sunnuntaina sinä vuonna, jolloin istuvan Seimasin kausi päättyy. Presidentin tulee vahvistaa vaalipäivä viimeistään puoli vuotta ennen vaaleja.

Vaaleissa on kaksi kierrosta, joita sovelletaan vain 71 enemmistövaalitavalla valittavan edustajan kohdalla. Tullakseen valituksi ehdokkaan tulee saada vähintään puolet vaalipiirin äänistä. Mikäli näin ei käy, toinen kierros järjestetään kahden parhaiten menestyneen välillä kahden viikon päästä. Listavaaleissa puolueiden kohdalla noudatetaan 5 prosentin ja vaaliliittojen kohdalla 7 prosentin äänikynnystä. Listavaaleihin saavat osallistua vain rekisteröityneet poliittiset puolueet, joiden tulee asettaa vähintään 20 ehdokasta.

Äänestystulos voidaan vaalipiirin kohdalla mitätöidä liian vähäisen äänestysaktiivisuuden takia. Enemmistövaalitavalla valittavien kohdalla vähintään 40 prosentin äänioikeutetuista täytyy käydä äänestämässä. Listavaalien kohdalla vastaava osuus on 25 prosenttia.

## Ehdokasasettelu ja äänioikeus
Ehdokkaaksi saavat asettua 25 vuotta täyttäneet Liettuassa vakituisesti asuvat maan kansalaiset, joita ei ole todettu vaalikelvottomaksi vankeustuomion takia.

Äänioikeutettuja vaaleissa ovat kaikki vaalipäivään mennessä 18 vuotta täyttäneet Liettuan kansalaiset, joita ei ole oikeuden päätöksellä todettu vajaavaltaisiksi. 

## Tulokset
Parlamenttivaalien ensimmäisellä kierroksella Liettuan sosiaalidemokraattinen puolue sai eniten ääniä, yli  19 prosenttia. Äänestysaktiivisuus oli yli 52 prosenttia, selvästi enemmän kuin edellisissä parlamenttivaaleissa.

Toisella kierroksella jaettiin 63 paikkaa, joista sosiaalidemokraatit saivat 39 ja kristillisdemokraatit 10. Äänestysaktiivisuus oli 41%.

Sosiaalidemokraattien puheenjohtajana toimii MEP Vilija Blinkevičiūtė, mutta pääministeriksi nousi varapuheenjohtaja Gintautas Paluckas.

Kaikkiaan yhdeksän puoluetta sai edustajia seimasiin. Lisäksi valittiin kaksi sitoutumatonta kansanedustajaa.
* Sosiaalidemokraattinen puolue 52 paikkaa
* Kotimaan liitto 28 paikkaa
* Nemunasin aamunkoitto 20 paikkaa
* Demokraatit Liettuan puolesta 14 paikkaa
* Liberaalien liike 12 paikkaa
* Talonpoikien ja vihreiden liitto 8 paikkaa
* Puolalaisten vaalitoiminta 3 paikkaa
* sitoutumattomat 2 paikkaa
* Kansallinen liitto 1 paikka
* Vapaus ja oikeus 1 paikka

## Lähteet
David Vara

**David Vara Mira** (s. 1993) on espanjalainen karateka. Hän sijoittui Kyokushinissa parhaimmillaan viidenneksi Euroopan Openissa.

## Kilpaura
Toukokuussa 2014 Vara oli mukana Bulgarian EM-kilpailuissa. Hänen turnaus päättyi ensimmäiselle kierrokselle hävittyään Tomasz Stasciukille.
Lokakuussa Vara saavutti Águilas Cupin mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Samuel Quesadan. Maaliskuussa sen sijaan Vara saavutti hopeaa Espanjan Openissa, hävittyään loppuottelussa Andrei Kotoville.

Helmikuussa 2015 Vara saavutti pronssia Espanjan Openissa. Maaliskuussa hän saavutti vielä Lyon Openissa hopeaa hävittyään loppuottelussa maanmiehelleen Albert Reyesille. Toukokuussa Vara oli mukana Saksan EM-kilpailussa, jossa hän sijoittui kuudenneksi. Hän voitti avauskierroksella Miroslav Rybarin ja toisella kierroksella Vsevolod Vsevolodovin. Tämän jälkeen Vara kohtasi puolivälierissä Guillaume Gründler, jolla hän hävisi tuomariäänin.

Maaliskuussa 2017 Vara oli mukana Espanjan Openissa. Hän ei saavuttanut isompaa menestystä, mutta vastasi turnauksen nopeimmasta tyrmäyksestä. Toukokuussa Vara sijoittui Ranskan EM-kilpailussa yhdeksänneksi. Hän voitti avauskierroksella Ali Bekseitovin, toisella kierroksella François-Xavier Marinellin, kunnes hävisi puolivälierässä Alim Junusoville. Vara oli mukana vielä marraskuussa avoimensarjan EM-kilpailussa, Romaniassa. Tällä kertaa hänen turnaus päättyi avauskierroksella.

Joulukuussa 2023 Vara sijoittui viidenneksi EM-kilpailun avoimessapainoluokassa.

Syyskuussa 2025 Vara saavutti hopeaa Nordic cupissa alle 90-kilon sarjassa. Hän hävisi loppuottelun Peyman Rashidille.

## EM-sijoitukset

## Lähteet
Viron konservatiivinen kansanpuolue (1990)

**Viron konservatiivinen kansanpuolue** (, lyhenne EKRE) oli virolainen poliittinen puolue vuosina 1990–1992. EKREen liittyivät Viron muinaismuistoyhdistyksen ja kansalaistoimikuntien kannattajat, jotka pitivät Viron kristillisdemokraattisen liiton kirkkomielisyyttä liian vahvana osan puoluepolitiikkaa. Perustajina olivat Kalle Eller, Peeter Ilus, Kaido Kama ja Enn Tarto.

Viron konservatiivinen kansanpuolue perustettiin 6. tammikuuta 1990 tallinnalaisessa Ergo-kahvilassa. Puolueen ohjelma hyväksyttiin ja valittiin 5-jäseninen tiedotustoimikunta, jonka puheenjohtajana toimi Kalle Eller. Tiedostusryhmän muita jäseniä olivat Tõnu Remma, Ilmar Palias, Peeter Ello ja Andres Heinapuu. Puolueen puheenjohtajaksi valittiin Enn Tarto, ja puolueessa oli vuoden 1990 puoleenväliin mennessä noin 50 jäsentä. Toinen näkyvä hahmo puolueessa oli Kaido Kama, joka oli puoluehallituksessa puolueen olemassaolon ajan. EKRE osallistui ensimmäisen miehityksen jälkeisen Riigikogun vaaleihin vuonna 1992 vaaliliitossa Isamaa (josta myöhemmin tuli Kansallinen kokoomuspuolue Isamaa). EKREn jäsenistä valittiin Riigikoguun kolme jäsentä eli Andres Heinapuu, Kaido Kama ja Enn Tarto.

Syksyllä 1992 Viron konservatiivinen kansanpuolue sulautui Viron kristillisdemokraattisen puolueen, Viron kristillisdemokraattisen liiton ja tasavaltalaispuolueen kanssa yhdeksi puolueeksi, jolloin muodostui Kansallinen kokoomuspuolue Isänmaa.

## Lähteet
Dara Singh

**Dara Singh Randhawa** (, syntyjään **Deedar Singh Randhawa**, ; 19. marraskuuta 1928 Dharmuchak, Punjab, Brittiläinen Intia – 12. heinäkuuta 2012 Mumbai, Maharashtra, Intia) oli intialainen ammattipainija, näyttelijä, elokuvaohjaaja ja poliitikko. Aloitettuaan uransa painijana hän aloitti näyttelemisen vuonna 1952. Hän työskenteli hindi- ja punjabielokuvatuottajana, -ohjaajana ja -käsikirjoittajana sekä näytteli elokuvissa ja televisiossa. Hänen roolinsa Hanumanina Ramanand Sagarin televisiosarjassa *[[Ramayan (vuoden 1987 televisiosarja)|Ramayan]]* teki hänestä suositun. Hän kuului Intian kansanpuolueeseen ja istui Intian parlamentin ylähuoneessa Rajya Sabhassa vuodet 2003–2009. Singh valittiin vuoden 2018 WWE Hall of Fame -kunniagallerian Legacy-kategoriaan ensimmäisenä intialaisena.

Singh kuoli sydäninfarktiin 83-vuotiaana kotonaan Mumbaissa.

## Yksityiselämä
Singh oli uskonnoltaan sikhi. Hän oli naimisissa kahdesti ja hänellä oli kuusi lasta, kolme tytärtä ja kolme poikaa.

## Valikoitu filmografia
* *[[Anand (elokuva)|Anand]]* ‎(1971)
* *[[Karma (vuoden 1986 elokuva)|Karma]]* (1986)
* *[[Kal Ho Naa Ho]]* (2003)
* *[[Jab We Met]]* (2007)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Arnie Risen

**Arnold Denny "Arnie" Risen** (9. lokakuuta 1924 – 4. elokuuta 2012) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi kymmenen kautta NBA:ssa. Hän edusti kausina 1948–1955 Rochester Royalsia ja kausina 1955–1958 Boston Celticsiä. Hän voitti NBA-mestaruuden Rochesterissa vuonna 1951 ja Bostonissa vuonna 1957. Hän pelasi neljä kertaa ssa.

Risenin aloittaessa Rochester Royalsissa vuonna 1948 joukkue pelasi vielä Basketball Association of Americassa (BAA), joka vuotta myöhemmin muuttui NBA:ksi. Risenin ensimmäisen runkosarjakauden pistekeskiarvo oli 16,6 pistettä, minkä lähelle hän pääsi kaudella 1950–1951 pistekeskiarvon ollessa 16,3. Bostonissa hän ylsi parhaimmillaan 8,1 pisteen kausikeskiarvoon. Viidellä viimeisellä Rochesterin-kaudellaan, joilta levypallotilastoja on olemassa, hän otti 10,1–12,7 levypalloa ottelua kohden. Bostonissa kausikohtainen keskiarvo oli 5,7:n ja 8,1:n välissä. Rochesterin voittaessa mestaruuden kaudella 1950–1951 Risen teki pudotuspeleissä ottelua kohden 19,5 pistettä ja otti 14,0 levypalloa, ja hän oli molemmissa tilastoissa joukkueensa paras. Risen pelasi kaikkiaan 637 runkosarjaottelua, joissa pistekeskiarvo oli 12,0 ja levypallokeskiarvo 9,7. Pudotuspelejä hän pelasi 61, ja niissä hän teki ottelua kohden 13,0 pistettä ja otti 10,2 levypalloa. Hänet nimettiin koripallon Hall of Fameen vuonna 1998.

## Lähteet