open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Daniel (Romanian patriarkka)

**Patriarkka Daniel** (oikealta nimeltään **Dan Ilie Ciobotea**, s. 22. heinäkuuta 1951) on Romanian ortodoksisen kirkon nykyinen päämies, joka aloitti tehtävässään vuonna 2007 ja on järjestyksessään kuudes.

## Tausta ja yksityiselämä
Daniel syntyi vuonna 1951 Baran kylässä, Timişin maakunnassa ja sai nimekseen Dan Ilie. Hänen vanhempansa olivat Alexe ja Stela. Daniel kävi koulua Timişissa ja valmistui lukiosta vuonna 1966. Neljä vuotta myöhemmin hän aloitti teologian opinnot Sibiussa ja valmistui vuonna 1974. Teologian tohtoriksi hän väitteli Bukarestin yliopistosta vuonna 1976. Tämän jälkeen hän lähti opiskelemaan Ranskaan ja Saksaan sekä protestanttisiin että katolisiin yliopistoihin.

## Toiminta pappina
Vuonna 1987 Daniel meni luostariin, jossa hän oli kolme vuotta. Tämän jälkeen hänet vihittiin piispaksi ja hän toimi Timișoaran arkkihiippakunnan apulaispiispana. Kesäkuussa 1990 hän aloitti Moldavian ja Bukovinan metropoliittana.

Vuosina 1992–2007 Daniel toimi dogmatiikan professorina Iaşin yliopiston teologisessa tiedekunnassa. Hänet valittiin Romanian patriarkaksi 12. syyskuuta 2007. Virkaanastujaiset pidettiin virallisesti 30. syyskuuta.

## Kunnianosoituksia

*  Romanian tähden ritarikunta (Romania, 2021)
*  Tasavallan ritarikunta (Moldova, 2010)

## Lähteet
Gunnar Bengström

**Gunnar Bengström** (1885–1968) oli suomalainen seppä ja helluntailiikkeen alkuvuosikymmenten saarnaaja. Kirkkonummella asunut Bengström teki pääasiassa sepän töitä ja ylläpiti *Karmel*-rukoushuonetta Kirkkonummen keskustassa, mutta teki myös kiertävää evankeliointityötä. Bengstörmillä oli usein mukana sekä kitara että Raamattu.

Bengström suhtautui myönteisesti helluntaiherätykseen ja piti yllä hyviä suhteita kaikkiin kristittyihin. Nils G. Holmin mukaan Bengströmin panoksella oli merkittävä osuus helluntaiherätyksen kasvussa Etelä-Suomessa. Bengstöm toimi julkisesti vuodesta 1906, pääasiassa kotiseudullaan, mutta teki useita saarnamatkoja Uudellamaalla ja Pohjanmaalla. Bengström saarnaamistoiminnan seurauksena syntyi herätystä mm. Loviisassa, Barösundissa sekä Oravaisten Oxkangarissa.

## Kirjallisuutta
*  

## Lähteet
*  

### Viitteet
Bukarestin yliopisto

**Bukarestin yliopisto** () on ruhtinas Alexandru Ioan Cuzan asetuksella heinäkuussa 1864 perustettu yliopisto Bukarestissa, Romaniassa.

Vuonna 2022 Bukarestin yliopistossa oli 19 tiedekuntaa, yli 34&nbsp;000 opiskelijaa, 1&nbsp;300 professoria, 500 tutkijaa ja 1&nbsp;300 hallinnollista työntekijää. Bukarestin yliopistolla on lukuisia kumppanuuksia. Se kuuluu myös moniin yliopistojen kansallisiin, alueellisiin, eurooppalaisiin ja kansainvälisiin verkostoihin, kuten UNICA:an (Euroopan pääkaupunkien yliopistojen institutionaalinen verkosto) ja Euroopan yliopistoliittoon (EUA). Vuonna 2019 Bukarestin yliopistosta tuli osa CIVIS:tä, Eurooppalaista kansalaisyliopistoa.

## Lähteet
Siuntion Sion-seurakunta

**Siuntion Sion-seurakunta** () oli vuonna 1933 perustettu lyhytaikainen siuntiolainen helluntaiseurakunta. Siuntion Sioniin kuului kymmeniä jäseniä ja Artur Nyholm kuului seurakunnan vanhimmistoon.

## Lähteet
*  

### Viitteet
Plamena Mangova

**Plamena Mangova** (; s. 1980) on bulgarialainen pianisti.

Mangova opiskeli Marina Kapatsinskajan johdolla Valtiollisessa musiikkiakatemiassa Sofiassa. Häntä opettivat lisäksi Dmitri Baškirov Madridin Kuningatar Sofían musiikkikoulussa ja Abdel Rahman El Bacha Belgian Chapelle musicale Reine Élisabethissa. Mangova osallistui myös Leon Fleisherin, Rosalyn Tureckin, Krystian Zimermanin, Alicia de Larrochan, Ralf Gothónin, András Schiffin, Mauricio Fuksin, Zahar Bronin, Natalia Gutmanin ja Teresa Berganzan pitämille mestarikursseille.

Mangova sai vuonna 2007 toisen palkinnon Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailussa Brysselissä. Hän voitti myös Paloma O'Shean kansainvälisen pianokilpailun Santanderissa. Mangova sai ensimmäisellä soololevyllään (Dmitri Šostakovitšin musiikista) Diapason d'Orin vuonna 2007. Vuonna 2020 hän sai Opus Klassikin palkintoehdokkuuden "parhaan instrumentaalimusiikin levytyksen" kategoriassa albumillaan *Bridges of Love*, joka on omistettu Albena Petrovitš-Vratšanskan musiikille. 

Mangova on esiintynyt lukuisten orkesterien kanssa monissa maissa. Kapellimestareina ovat toimineet muiden muassa Colin Davis, Myung-whun Chung, Andrew Davis, Emmanuel Krivine, Juri Bašmet, Walter Weller, Maksim Vengerov, Emil Tabakov, Tadaaki Otaka, Jaap van Zweden, Dmitri Jurowski, Lawrence Foster, Jean-Jacques Kantorow, Karl-Heinz Steffens, Gilbert Varga, Jean-Claude Casadesus, Aleksandr Sladkovski, Cristian Mandeal, Andris Poga, Jean-Bernard Pommier, Howard Griffiths, Pinchas Steinberg, François-Xavier Roth ja Pablo Heras-Casado. Festivaaleja, joilla Mangova on esiintynyt, ovat olleet muiden muassa George Enescu -musiikkifestivaali ja Klavier-Festival Ruhr. Kamarimuusikkona hän on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Renaud Capuçonin, Dmitri Mahtinin, Miguel da Silvan, Kolja Blacherin, Maria João Piresin, Boris Berezovskin, Augustin Dumayn, Mihaela Martinin, Jian Wangin, Pascal Moraguesin, Aleksei Ogrintšukin, Aleksandr Knjazevin, Frans Helmersonin, Nobuko Imain ja Quatuor Ysaÿen kanssa.

Mangova on saanut kutsuja pitämään mestarikursseja Espanjassa, Etelä-Afrikassa, Japanissa, Belgiassa ja Bulgariassa.

## Lähteet
Rilan kansallispuisto

**Rilan kansallispuisto** on luonnonsuojelualue Bulgariassa, Rila-vuoristossa. Puisto koostuu Blagoevgradin, Kjustendilin, Pazardžikin ja Sofian alueiden osista.

Rilan kansallispuisto perustettiin vuonna 1992. Puiston sisällä on neljä erityisen suojelun aluetta, jossa ihmistoimintaa rajoitetaan mahdollisimman paljon, esimerkiksi niin, että tutkijat saavat käydä alueella korkeintaan viiden hengen ryhmissä. 

Puiston alueella on monia erilaisia elinympäristöjä; CORINE-luokittelun mukaan 60 eri tyyppiä. Vuoristopaljakan alapuolella on metsävyöhyke, jonka päälajit ovat kuninkaanpihta, kuuset ja makedonianmänty. Puistossa kasvaa kaikkiaan 1400 putkilokasvilajia, joista monet ovat uhanalaisia. Tämä vuoristo on viimeinen suojapaikka monille Euroopan vuoristojen eläinlajeille, kuten gemssi ja siiseli. Kaikkiaan puistossa on tavattu 149 selkärankaislajia. 

Puiston korkein kohta on Musala-vuori. Puiston alueella oleva Rila-vuoriston harja on vedenjakaja, jonka toisella puolella joet laskevat Tonavan kautta Mustaanmereen, toisella puolella Egeanmereen. Puistossa on myös 120 jäätikköjärveä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Georgi Panov

**Georgi Marinov Panov** (, 14. marraskuuta 1933 Pleven – 25. joulukuuta 2016) oli bulgarialainen koripalloilija.

Panov voitti Bulgarian miesten maajoukkueessa EM-hopeaa Bulgarian-kotikisoissa 1957 ja EM-pronssia Jugoslaviassa 1961. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös Helsingin kesäolympialaisissa 1952 (Bulgaria seitsemäs), Melbournen kesäolympialaisissa 1956 (viides), Rooman kesäolympialaisissa 1960 (16:s), vuoden 1959 MM-kilpailuissa (seitsemäs) ja vuosien 1953 (yhdeksäs), 1955 (neljäs), 1959 (viides) ja 1963 (viides) EM-kilpailuissa. Seuratasolla hän saavutti kahdesti hopeasijan Bulgarian pääsarjassa. Panov kuoli 83-vuotiaana jouluyönä 2016.

## Lähteet
* 
* Linguasport.com 

### Viitteet
Stefan Stoikov

**Stefan Stoikov** (, 28. tammikuuta 1938 Mikre – 12. huhtikuuta 2013 Pleven) oli bulgarialainen koripalloilija.

Stoikov voitti Bulgarian miesten maajoukkueessa EM-pronssia Jugoslaviassa 1961. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös Rooman kesäolympialaisissa 1960, missä Bulgaria oli 16:s. Bulgarian pääsarjasta Stoikov voitti kullan, hopean ja pronssin. Stoikov kuoli pitkään sairastettuaan Plevenissä 75-vuotiaana 12. huhtikuuta 2013.

## Lähteet
* 
* Linguasport.com 

### Viitteet
Mihail Goleminov

**Mihail Goleminov** (; 2. kesäkuuta 1956 Sofia – 26. helmikuuta 2022) oli bulgarialainen säveltäjä, pianisti ja kapellimestari.

Goleminov oli säveltäjä Marin Goleminovin poika. Hän opiskeli vuoteen 1984 Bulgarian kansallisessa musiikkiakatemiassa/valtionkonservatoriossa. Goleminovin opettajia siellä olivat Dimitar Tapkov ja Konstantin Iliev. Vuodesta 1985 hän jatkoi musiikin opiskelua Itävallassa ja Alankomaissa Roman Haubenstock-Ramatin, Ton de Leeuwin, Aleksandr Baltinin, Karl Österreicherin ja Harald Ossbergerin johdolla. Goleminov suoritti opintoja sävellyksen ohella myös orkesterinjohdossa ja pianonsoitossa. Elektroakustisessa musiikissa hän sai Wienissä opetusta Dieter Kaufmannilta. Hän sai useita stipendejä.

Goleminov työskenteli vuosina 1989–2000 Musikverlag Doblingerin palveluksessa. Hän myös perusti kustantamon, tietokonemusiikkistudion Orange Factory. Goleminov oli Muzikautorin jäsen vuodesta 2003. Hän osallistui Itävallassa 1990-luvulla lukuisiin teatterituotantoihin ja osallistui poikkitaiteellisiin projekteihin. Hän esiintyi konserteissa pianistina ja kapellimestarina. Säveltäjänä hän laati teoksia kamarimusiikista orkesterisävellyksiin sekä elektronista ja elektroakustista musiikkia. Hän käytti myös graafista nuottikirjoitusta. Goleminovin sävellyksiä esitettiin nykymusiikkitapahtumissa Bulgariassa, Itävallassa, Tšekissä, Ranskassa, Saksassa, Italiassa, Puolassa, Venäjällä, Slovakiassa, Yhdysvalloissa ja Japanissa. Goleminov palkittiin muun muassa Sommerliche Musiktage Hitzacker -tapahtumassa vuonna 1992. Hän sai myös Hambacher Preisit konsertoistaan trumpetille ja pianolle.

Goleminov kuoli vakavasti sairastettuaan.

## Lähteet
Hristo Tsvetkov

**Hristo Tsvetkov** (, 6. maaliskuuta 1934 Euglene – 31. tammikuuta 2018 Sofia) oli bulgarialainen koripalloilija.

Tsvetkov voitti Bulgarian miesten maajoukkueessa EM-pronssia Jugoslaviassa 1961. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös Rooman kesäolympialaisissa 1960, missä Bulgaria oli 16:s. Tsvetkov kuoli sairastettuaan pitkään 83-vuotiaana Sofiassa 31. tammikuuta 2018.

## Lähteet
* 
* Linguasport.com 

### Viitteet
Thyra Lindholm

**Thyra Antoinette Lindholm** (28. lokakuuta 1885 Korppoo – 26. joulukuuta 1965 Turku) oli suomalainen helluntailainen evankelista ja saarnaaja. Lindholm teki useiden vuosien ajan pioneerityötä saarnaajana Turunmaalla. Yhdessä Laura Gustafssonin ja Ester Grönlöfin kanssa Lindholm rakensi seurakuntatyötä Kemiössä, Norrskatassa ja muualla seudulla. Uskoon tullessaan Lindholm oli Vretan emäntäkoulun johtaja. Lindholm palveli saarnaajan tehtävässä mm. Turussa.Herberts 1995, s. 84–86

F. A. Estlander kuvasi Lindholmin saarnaamista Kemiönsaaressa kuin ”lentokoneesta pudotettuna pommina tai salaman iskuna, kun Herra aloitti työnsä Kemiössä 1920.”Herberts 1995, s. 43

## Lähteet
*  

### Viitteet
Evijärven helluntaiseurakunta

**Evijärven helluntaiseurakunta Saalem** on vuonna 1937 perustettu evijärveläinen helluntaiseurakunta. Seurakunnan pastorina toimii Jaakko Keto. Seurakunnan tilat sijaitsevat Evijärven Kultalahdessa, minkä lisäksi seurakunta omistaa Kokkolahden leirikeskuksen Evijärven rannalla. Leirikeskus valmistui vuonna 2007. Seurakuntaan kuului vuonna 2024 noin 100 henkilöä.

Seurakunnan saarnaajina ovat vuosien aikana toimineet Lauri Ylivainio, Eero Pölkki, Yrjö Norppa, Jaakko Romu, Viljo Joensuu, Raimo Ovaskainen, Viljo Pollari, Ahti Joensuu, Paavo Tynni, Jorma Lehtomäki, Ahti Hautala, Hannu Mehtonen, Matti Rentola, Kari Kielinen ja Erkki Hietanen. Markku Kovanen ja Markku Tuomaala ovat hoitaneet pastorin tehtäviä määräaikaisesti.

Seurakunnan tilaisuuksia lähetetään muun muassa TV7:n televisio- ja verkkokanavilla.

## Historia
Helluntaiherätys saapui Evijärvelle vuonna 1924 ylistarolaisen Viktor Lampisen toimesta, joka piti kokouksia Haapajärvenkylässä, Jokelassa ja kirkonkylässä. Lampisen toiminnan seurauksena noin 20 ihmistä tuli uskoon. Nämä ihmiset olivat myöhemmin Saalem-seurakunnan perustajia. Vuonna 1927 Evijärvelle saapuivat Sanni Hautakangas ja Martta Varpenius, joiden toiminnan myötä uskovaisten joukko lisääntyi.

Vuonna 1927 Evijärvellä järjestettiin kastetilaisuus, jossa puhujina olivat Fabian Paakkari ja William Uotinen. Vuonna 1930 Kälviältä saapuivat puhumaan Otto Koivukangas ja Antti Klapuri. Herätystä syntyi erityisesti Kerttuankylässä ja 24. lokakuuta 1937 päätettiin järjestäytyä helluntaiseurakunnaksi. Sodan jälkeen toiminta jälleen vilkastui ja seurakunta aloitti pyhäkoulu- ja lähetystyön. P

Vuonna 1957 seurakunta vuokrasi huoneen Mansikka-aholta ja vuonna 1960 seurakunta osti entisen Säästöpankin talon, joka kunnostettiin rukoushuoneeksi.

## Leirikeskus
Evijärven helluntaiseurakunta omistaa Kokkolahden leirikeskuksen. Leirikeskukseen kuuluu noin 200-neliöinen vuonna 2007 valmistunut päärakennus. Tontilla on myös aiemmin valmistunut saunamökki ja noin kymmenen kesäasuttavaa mökkiä. Seurakunta käyttää leirikeskusta lastenleireihin, perheleireihein, perhejuhliin sekä vuokraa leirikeskusta. Myös muut lähiseudun seurakunnat pitävät Kokkolahdessa leirejä.

## Katso myös
* Helluntaiherätys Suomessa
* Evijärven adventtiseurakunta

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sergiu Natra

**Sergiu Natra** (; 12. huhtikuuta 1924 Bukarest – 21. helmikuuta 2021) oli romanialaissyntyinen, israelilaistunut säveltäjä.

Natra opiskeli Bukarestin musiikkiakatemiassa Leon Klepperin johdolla. Vuonna 1945 hän voitti Enescu-palkinnon teoksestaan *Marssi ja koraali*. Vuonna 1951 hänelle myönnettiin Romanian kansantasavallan valtionpalkinto. Natra muutti vuonna 1961 Israeliin vaimonsa Sonian kanssa ja asettui Tel Aviviin. Vuosina 1975–1985 hän opetti Tel Avivin Rubin-musiikkiakatemiassa. Israeliin muutettuaan Natra sai Joel Engel -palkinnon (1970) ja Israelin pääministerin sävellyspalkinnon (1984).

Natra sävelsi muun muassa orkesteriteoksia (*Sinfonia* jousille, *Toccata*, *Voices of Fire*), vokaaliteoksia (*Song of Deborah*, kantaatti *Ness Amim*, *Sacred Service*) sekä kamari- ja muuta instrumentaalimusiikkia. Hän saavutti kansainvälistä tunnustusta myös harpulle laatimillaan teoksilla, joihin kuuluivat *Sonatina* (1969), *Prayer* (1970) ja *Divertimento* (1976). Varhaisissa teoksissaan Natra osoitti Igor Stravinskylta, Sergei Prokofjevilta ja Paul Hindemithiltä omaksuttuja vaikutteita. Muutettuaan Israeliin hän alkoi hyödyntää heprean kieltä ja raamatullisia teemoja. Tämä ilmenee muiden muassa teoksissa *Song of Deborah* (1967) ja *A book of Hebrew songs* (harpulle, 1979). Natran teosten esittäjien joukossa on ollut Israelin filharmoninen orkesteri. Kertomansa mukaan Natra pyrki olemaan sävellystyössään vapaa muodon tuomista rajoituksista. Hän kertoi myös kokevansa syvää mielenkiintoa uusbarokkia sekä polytonaalisia ja polymodaalisia harmonioita kohtaan.

## Lähteet
Shin Itō

**Shin Itō** (, s. 3. marraskuuta 1972) on japanilainen karateka. Hän saavutti kilpaurallaan kerran Japanin keskisarjan mestaruuden 2002. Sittemmin Itō on opettanut kataa leireillä ympäri maailmaa.

## Kilpaura
Itō oli mukana 1998 Japanin mestaruuskilpailuissa, jossa hän eteni kevytsarjan pronssiotteluun. Itō hävisi mitaliottelun Masafumi Tagaharalle.

Seuraavana vuonna 1999 Itō siirtyi keskisarjaan, jossa hän saavutti Japanin mestaruuskilpailuissa hopeaa. Itō hävisi loppuottelussa Hiroyuki Kidachille.

Itō oli 2000 mukana Japanin mestaruuskilpailuissa, jotka käytiin ilman painorajaa. Hän sijoittui kisoissa kuudenneksi. Sama sijoitus tuli myös vuoden 2001 maailmanmestaruuskilpailuista, kun hän otteli keskisarjassa.

Itō saavutti uransa ensimmäisen ja ainoan Japanin mestaruuden 2002, kun hän voitti keskisarjan loppuottelussa Hisashi Nokan.

Itō lähti puolustavana mestarina vuoden 2003 Japanin mestaruuskilpailuihin, jossa hän eteni pronssiotteluun. Itō hävisi kuitenkin mitaliottelun Jōji Hibinolle.

## Lähteet
Koskenkylä-Loviisan Ebeneser-seurakunta

**Koskenkylä-Loviisan Ebeneser-seurakunta** () oli Koskenkylässä ja Loviisassa vuodesta 1922 toiminut helluntaiseurakunta. Seurakunnan perustivat Koskenkylälle 19 henkilöä vuonna 1922. Useimmat heistä oli kastettu vuosina 1917–1919. Huhtikuussa 1922 Koskenkylään rakennettiin oma rukoushuone.

Seurakunnan johtajina ja saarnaajina ovat vuosiena aikana toimineet mm. Alfred Lindström, Oskar Björksten, Henry Latvanen, Rafael Hjort, Lars Koskinen, Harry Holmberg, Runar Nylund, Nils-Gustav Blom ja Lars Bobacka sekä lyhyen aikaa Andreas Ericson, Gerhard Gustafsson, Gunnar Johnsson, Arne Nyman ja ja Gittan Granroth. Viimeisten vuosikymmenten aikana seurakunnan toiminta on keskittynyt Loviisaan.

## Lähteet
*  

### Viitteet
Mintšo Dimov

**Mintšo Dimov** (, 4. tammikuuta 1940 Sofia – 7. syyskuuta 2006) oli bulgarialainen koripalloilija.

Dimov voitti Bulgarian miesten maajoukkueessa EM-pronssia Jugoslaviassa 1961. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös Méxicon kesäolympialaisissa 1968 (Bulgaria kymmenes) ja vuosien 1963 (viides), 1965 (viides), 1967 (neljäs) ja 1969 (seitsemäs) EM-kilpailuissa. Seuratasolla Dimov voitti useita Bulgarian mestaruuksia.

## Lähteet
* 
* Linguasport.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Toinen profiili FIBA Archive
Neljä taivaallista

**Neljä taivaallista** (), myös **neljä kuninkaallista**, on kollektiivinen nimitys neljälle Havaijin kuninkaalliselle, jotka ovat tehneet merkittäviä tekoja havaijilaisen musiikin hyväksi, mikä puolestaan edesauttoi havaijilaisen musiikin ja tanssin selviytymistä näihin päiviin saakka. Nelikko koostuu seuraavista kuninkaallisista, jotka olivat myös sisaruksia keskenään: Kalākaua, Lili‘uokalani, Likelike ja Leleiohoku II.

Vuonna 1994 perustettiin Hawaiian Music Hall of Fame and Museum -niminen järjestö, joka pyrkii suojelemaan ja popularisoimaan havaijilaista musiikkia. Neljä taivaallista ovat järjestön suojelijoita. Vuonna 2007 järjestö julkaisi levyn nimeltä *Na Lani ‘Ehā*, jossa on nelikon tekemää musiikkia.

## Neljä taivaallista

## Lähteet
Aulis Paski

**Aulis Arvi Ilmari** **Paski** (s. 10. kesäkuuta 1947) on suomalainen pesäpallon pelinjohtaja. Kaudella 1973 Paski toimi Puna-Mustien pelinjohtajana ja Puna-Mustat saavutti SM-kultaa. Paski toimi Hyvinkään Tahkon pelinjohtajana kaudet 1975-1984, kauden 1986 ja kaudet 1994-1995. Kaudella 1978 Tahko saavutti SM-pronssin. Kaudella 1979, kaudella 1980 ja kaudella 1981 Tahko saavutti kolme SM-kultaa peräkkäin. Kaudella 1982 Tahko saavutti SM-pronssin. Kaudella 1983 Tahko saavutti SM-hopean. Kaudella 1994 Tahko saavutti SM-hopean. Paski toimi Haminan Palloilijoiden pelinjohtajana kauden 2000.

## Tietoja

**Seurat pelaajauralla*: Kouran Louhi sekä pääsarjatasolla Nurmon Jymy ja Helsingin Puna-Mustat
**Seurat pelinjohtajana*: Helsingin Puna-Mustat, Hyvinkään Tahko ja Haminan Palloilijat
*Pääsarjassa 155 ottelua, 9+106 lyötyä ja 172 tuotua juoksua
*Pelannut yhden Itä–Lännen (1967) ja kaksi Liitto–Lehdistöä
*Etenijätilaston kakkonen vuonna 1970 tuotuaan Nurmon Jymylle 22 pelissä 39 juoksua
*Pelinjohtajana pääsarjassa 15 kautta, neljä Suomen mestaruutta (mitalit 4–2–2), loppusarjoineen 419 ottelua voittoprosentilla 57
*Toimi Pesäpalloliiton toiminnanjohtajana marraskuusta 1971 marraskuuhun 1974
*Toiminnanjohtajana Hyvinkään Tahkossa, Haminan Palloilijoissa ja Nurmon Jymyssä 1974–2010
*Pesäpallon kunniagallerian jäsen numero 37, Aulis Paski

## Lähteet
Rokkomeriahven

**Rokkomeriahven** (*Anyperodon leucogrammicus*) on meriahventen heimoon (Epinephelidae)  luettu indopasifisella merialueella esiintyvä kalalaji. Se on sukunsa ***Anyperodon*** ainoa laji.

## Koko ja ulkonäkö

Rokkomeriahven saavuttaa tavallisesti ainakin 52&nbsp;senttimetrin pituuden (TL) ja voi kasvaa 65&nbsp;senttimetrin mittaiseksi (TL). Sen pohjaväritys vaihtelee täysikasvuisena vihertävän harmaasta ruskehtavan harmaaseen. Päässä, ruumiissa, selkäevässä ja pyrstön kannassa on tavallisesti lukuisia oranssinpunaisia täpliä. Silmäkuopan takaa alkaa toisinaan neljä vaakasuuntaista valkeahkoa juovaa. Pyrstö on pyöreäreunainen. Pään pituus on selkeästi ruumiin korkeutta suurempi. Nuoret (alle 8-senttiset) yksilöt ovat kullanvärisiä ja niiden kyljissä on vaalean siniharmaita vaakajuovia.

Rokkomeriahvenella on kylkiviivallaan 61–72&nbsp;suomua. Selkäevässään lajilla on 11 piikkiruotoa ja 14–16&nbsp;pehmeää ruotoa. Peräevässään rokkomeriahvenella on kolme&nbsp;piikkiruotoa ja 8–9 pehmeää ruotoa. Rintaevissään sillä on 15–17&nbsp;ruotoa ja pyrstössään 34&nbsp;ruotoa.

## Levinneisyys ja elintavat
Rokkomeriahventa tavataan indopasifisella merialueella laajalla alueella, joka ulottuu Punaiseltamereltä etelässä Mosambikiin, idässä Phoenixsaarille, pohjoisessa Riukiusaarille ja etelässä Australian pohjoisosiin. Se ei kuitenkaan ole missään kovinkaan runsaslukuinen. Laji on pohjakala ja elää koralliriutoilla maksimissaan 80, tavallisesti korkeintaan 15 metrin syvyisissä vesissä. Rokkomeriahvenen ravintoa ovat pääasiassa kalat. Sitä kalastetaan ja myydään kalamarkkinoilla pienessä mittakaavassa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee lajin elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Borisovka

**Borisovka** () on kaupunkityyppinen taajama Belgorodin alueella Venäjällä. Se on etelästä Ukrainan Harkovan alueeseen rajoittuvan Borisovkan piirin hallintokeskus. Taajamassa asui 13&nbsp;896 ja koko piirissä 26&nbsp;252 henkeä (vuonna 2010).

Borisovkasta johtaa paikallistieyhteys lounaaseen Graivoroniin ja sieltä edelleen Ukrainan rajalle, jonka toisella puolella on Sumyn alueen Oh’tyrkan piirin (Velyka Pysarivkan rajanylityspaikka).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rovenki

**Rovenki** () on kaupunkityyppinen taajama Belgorodin alueella Venäjällä. Taajama sijaitsee Donetsin vesistöön kuuluvan Aidarjoen varrella.  Taajama on etelästä Ukrainan Luhanskin alueeseen rajoittuvan Rovenkin piirin hallintokeskus. Kaupunkityyppisen taajaman aseman Rovenki sai vuonna 1976. Taajamassa asui 10&nbsp;264 ja koko piirissä 24&nbsp;060 ihmistä (vuonna 2010).

Rovenkissa sijaitsee esimerkiksi vuonna 1885 valmistunut ortodoksinen kirkko.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Veidelevka

**Veidelevka** () on kaupunkityyppinen taajama Belgorodin alueella Venäjällä. Taajama sijaitsee Donetsin vesistöön kuuluvan Oskoljoen sivuhaaran varrella.  Taajama on etelästä Ukrainan Luhanskin alueeseen rajoittuvan Veidelevkan piirin hallintokeskus. Kaupunkityyppisen taajaman aseman vuonna 1742 perustettu Veidelevka sai 1972. Taajamassa asui 7&nbsp;008 ja koko piirissä 14&nbsp;662 ihmistä (vuonna 2010).

Veidelevkassa sijaitsee esimerkiksi vuonna 2002 valmistunut ortodoksinen Pokrovan kirkko.

## Lähteet
The Return of the Kings

**The Return of the Kings** on suomalaisen Santa Cruz -yhtyeen viides studioalbumi, joka julkaistiin M-Theory Audion kautta 26. elokuuta 2022.

Albumi äänitettiin vuosien 2020 ja 2021 aikana Suomessa, ja se työstettiin edellisen levyn *[[Katharsis (Santa Cruzin albumi)|Katharsiksen]]* tavoin pääasiassa solisti Archie Cruzin ja tuottajan yhteistyönä. Archie soittaa albumilla kaikki soittimet, ja vastaa tuotannosta Otto Halosen kanssa. Archie on säveltänyt ja sanoittanut kaikki kappaleet, poislukien coverin ”Stay”, sekä CD-bonuskappaleet, joissa on mukana ulkomaisia lauluntekijöitä.

Albumilta on julkaistu singlet ”Under The Gun”, "Here Comes the Revolution" ja ”Disarm Me”. Myös CD-bonuskappaleet ”Moonchild” ja ”Crossfire” julkaistiin singleinä vuonna 2021.

## Vastaanotto
*[[Imperiumi (verkkosivusto)|Imperiumi]]* antoi albumille arvosanan 5/10. Sen arvostelussa albumia kritisoitiin ideoiden puutteesta ja heikosta kappalelistan rytmityksestä. Soundi antoi albumille kaksi tähteä viidestä.

## Kappaleet
Kaikki kappaleet kirjoittanut Archie Cruz, ellei toisin mainita.

;CD Bonuskappaleet 

Lähde:

## Tuotanto
* Archie Cruz – laulu, kaikki soittimet, tuotanto
* Otto Halonen – tuotanto
* Svante Forsbäck – masterointi
* Tim LeNoir – kansikuva

## Lähteet
High On Lies

**High On Lies** on suomalaisen Flat Earth -yhtyeen studioalbumi.
## Kappaleet
# 
# 
#  
# 
#  
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Imperiumi: 6½/10
* Inferno: 
* Kaaoszine: 
* Soundi: 

## Viitteet
Susie Dent

(s. 1964 Woking) on brittiläinen etymologi, leksikologi, kirjailija ja mediapersoona. Vuodesta 1992 hän on toiminut suositun brittiläisen ''Countdown''-visailuohjelman leksikografina ja sanastoasiantuntijana. *Countdownin* sanakierroksilla pelaajat arpovat yhdeksän kirjainta ja yrittävät muodostaa niistä mahdollisimman pitkän sanan. Dentin tehtävä on tarkistaa, löytyvätkö vastaukset sanakirjasta, ja kertoa parhaat mahdolliset vastaukset. Dent esiintyy myös Jimmy Carrin juontamassa ''8 out of 10 cats does Countdown'' -ohjelmassa, jossa *Countdownia* pelaavat koomikot Sean Lock ja Jon Richardson sekä viikoittain vaihtuvat vieraat.

Dent on myös kirjoittanut useita etymologiaan keskittyviä ja sanasto-oppia yleistajuistavia kirjoja.

## Lähteet
Enrique Iturriaga

**Enrique Iturriaga Romero** (3. huhtikuuta 1918 Huacho – 23. marraskuuta 2019) oli perulainen säveltäjä ja musiikkipedagogi sekä -kirjailija.

Iturriaga sai vuonna 1947 Kansallisen Duncker Lavalle -palkinnon teoksestaan *Canción y muerte de Rolando*, jonka innoitti Jorge Eduardo Eielsonin runo. Hän opiskeli Perun kansallisessa musiikkikonservatoriossa. Vuonna 1950 hän pääsi hallituksen myöntämällä stipendillä Pariisin konservatorioon opiskelemaan Arthur Honeggerin johdolla. Iturriagasta tuli perulaisen orkesterisäveltämisen uranuurtaja. Hän myös johti Perun kansallista musiikkikonservatoriota ja toimi siellä opettajana.

1950-luvulla Iturriaga toimi *[[El Comercio (Peru)|El Comercio]]* -lehden musiikkikriitikkona. Vuonna 1957 hänelle myönnettiin Juan Landaeta -palkinto teoksesta *Suite para orquesta*. Palkinnon myöntäneen tuomariston jäseninä istuivat muiden muassa Aaron Copland, Alberto Ginastera ja Carlos Chávez.

Iturriaga kirjoitti kirjan *Método de composición melódica* ja oli mukana kirjoittamassa teosta *La música en el Perú*.

## Lähteet
Volokonovka

**Volokonovka** () on kaupunkityyppinen taajama Belgorodin alueella Venäjällä. Taajama sijaitsee Donetsin vesistöön kuuluvan Oskoljoen varrella. Taajama on etelästä Ukrainan Harkovan alueeseen rajoittuvan Volokonovkan piirin hallintokeskus. Kaupunkityyppisen taajaman aseman Volokonovka sai vuonna 1961.Taajamassa asui 11&nbsp;552 ja koko piirissä 32&nbsp;769 ihmistä (vuonna 2010).

Volokonovkassa sijaitsee esimerkiksi vuonna 1887 valmistunut ortodoksinen Uspenskin kirkko.

Volokonovkasta johtaa paikallistieyhteys länsilounaaseen Ukrainan Harkovan alueen rajalle. Venäjän hyökkäyssodan (2022-) aikana venäläiset maahantunkeutujat hyökkäsivät Ukrainaan myös tätä Volokonovkan kautta kulkevaa kulku-uraa hyödyntäen. Miehittäjät pitivät läheisiä Ukrainan Harkovan alueen itäosia ja rajaseutuja hallussaan vielä elokuussa 2022.

## Lähteet
Sean Lock

**Sean Lock** (22. huhtikuuta 1963 – 16. elokuuta 2021) oli brittiläinen koomikko ja näyttelijä. Lock teki stand up -komiikkaa ja toimi kapteenina ''8 Out of 10 Cats'' ja ''8 Out of 10 Cats Does Countdown'' -paneeliohjelmissa. Lisäksi hän on vieraillut muissa paneeliohjelmissa, kuten ''QI'' ja ''Would I Lie to You?''. Koomikkona Lock tunnettiin surrealistisesta ja absurdista tyylistään, ja häntä voidaan pitää lakonisen *deadpan*-tyylin edustajana. 

## Lähteet
Rautakoivu

**Rautakoivu** (*Betula schmidtii*) on koivukasvien (Betulaceae) heimoon, koivujen (*Betula*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on kausivihanta puu, jolla on yleensä laakea latvus. Rautakoivu voi kasvaa 20–35 metriä korkeaksi ja sen runko voi kasvaa suurimmillaan noin 90 cm paksuksi.

Rautakoivu kasvaa Itä-Aasiassa lauhkean vyöhykkeen lehtimetsissä ja sekametsissä yli 700–800 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajia tavataan kallioisilla harjanteilla sekä kivikkoisilla rinteillä. Rautakoivua kasvaa luontaisena Venäjän Kaukoidässä, Kiinan koillisosissa, Korean niemimaalla sekä Japanissa.

Rautakoivua kerätään luonnosta siitä saatavan puutavaran vuoksi. Rautakoivun puuaines on kovaa ja painavaa; se ei kellu vedessä.

## Lähteet
* Useful Temperate Plants: ''Betula schmidtii'' 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Rautakoivu (''Betula schmidtii'')
* Trees and Shrubs Online: ''Betula schmidtii'' 
* Flora of China: ''Betula schmidtii''
Nikolai Lebedev (näyttelijä)

**Nikolai Sergejevitš Lebedev** (; 15. joulukuuta 1921 Moskova – 21. elokuuta 2022) oli venäläinen näyttelijä.

Lebedev esiintyi vuosina 1939–1940 ja 1946 Moskovan nuorten katsojien teatterissa. Hän myös osallistui toiseen maailmansotaan. Lebedev valmistui vuonna 1950 Moskovan taiteellisen teatterin koulusta ja pääsi samana vuonna Mossovet-teatterin näyttelijäksi. Lebedeville myönnettiin vuonna 2018 Venäjän kansantaiteilijan arvonimi. Lebedev teki esiintymisiä kymmenissä elokuvissa 1960-luvun alusta 2000-luvun puolelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Nikolai Lebedev

**Nikolai Lebedev** on ollut seuraavien henkilöiden nimi:

* Nikolai Lebedev (1921–2022), näyttelijä
* Nikolai Lebedev (s. 1966), elokuvaohjaaja
* Nikolai Lebedev (1919–1982), matemaatikko
* Nikolai Lebedev (1901–1992), kenraalimajuri
* Nikolai Lebedev (1914–1942), Neuvostoliiton sankari
* Nikolai Lebedev (1846–1888), kirjailija
Darja Dugina

**Darja Aleksandrovna Dugina** (; 15. joulukuuta 1992 – 20. elokuuta 2022) oli venäläinen toimittaja ja poliittinen aktivisti. 

## Elämäkerta
Dugina syntyi vuonna 1992 Moskovassa. Hän oli äärikansallismielisen Aleksandr Duginin ja tämän toisen vaimon Natalja Melentjevan tytär.

Dugina opiskeli Moskovan valtionyliopistossa mutta oli myös harjoittelussa Bordeaux'n Montaignen yliopistossa, jossa hän erikoistui antiikin filosofiaan. Opintojensa jälkeen hän alkoi työskennellä toimittajana RT:lle ja Tsargradille nimellä **Darja Platonova** ().

Dugina oli mielipiteiltään kansallismielinen ja muun muassa tuki Venäjän hyökkäystä Ukrainaan ja hän oli lännen pakotelistalla disinformaation ja propagandan levittämisestä. Hän seurasi isänsä jalanjäljissä politiikassa ja toimi tämän lehdistösihteerinä. Duginan mielestä ukrainalaiset eivät ole ihmisiä vaan natseja. Lisäksi hän oli vieraillut Venäjän miehittämillä alueilla Ukrainassa.

## Kuolema
Dugina kuoli autopommi-iskussa, jonka suunniteltuna pääkohteena uskotaan olleen hänen isänsä. Dugina osallistui festivaaleille Moskovan lähellä, jossa hänen isänsä piti luennon. Heidän oli ilmeisesti tarkoitus lähteä samalla autolla, mutta suunnitelmiin tuli muutos. Dugin syytti, että tytär kuoli "Ukrainan natsihallinnon terrori-iskussa."

Venäjän FSB on väittänyt tekijäksi ukrainalaista naista, joka muutti heinäkuussa pikku tyttärensä kanssa Duginan naapuriin ja olisi todellisuudessa ollut Ukrainan salaisten palvelun palkkalistoilla. Murhan jälkeen nainen pakeni FSB:n väitteen mukaan Viroon. Viron ulkoministeri Urmas Reinsalu kiisti väitteet ja sanoi niitä provokaatioksi Viroa vastaan. Yhdysvaltojen tiedusteluviranomaiset uskovat, että autopommi-iskun järjestäjä liittyy Ukrainan hallintoon.

## Kunnianosoituksia
*  Urhoollisuuden ritarikunta (Venäjä, 2022, postuumisti)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jan Šír

**Jan Šír** (s. 26. tammikuuta 2000 Liberec) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Tšekin Extraligassa pelaavaa HC Bílí Tygři Libereciä ja toimii joukkueen varakapteenina.

## Ura
### Seuraura
Šír on HC Bílí Tygři Liberecin oma kasvatti. Hän oli kaudella 2015–2016 seuran C-nuorten kolmanneksi tehokkain pelaaja tehopisteillä 14+19=33 ja kaudella 2016–2017 seuran B-nuorten toiseksi tehokkain pelaaja pisteillä 14+23=37. Kaudella 2017–2018 Šír pelasi Liberecin A-nuorissa 36 ottelua tehopistein 10+8=18. Hän pelasi myös 20 ottelua lainalla 1. česká hokejová ligassa HC Benátky nad Jizeroun joukkueessa. Kausi 2018–2019 kului häneltä suurimmaksi osaksi Benátky nad Jizeroussa.

Kaudella 2019–2020 Šír nousi Bílí Tygři Liberecin Extraliga-joukkueeseen. Hän teki pääsarjadebyyttinsä 14. syyskuuta 2019 kauden avauskierroksella Mountfield HK:ta vastaan ja onnistui maalinteossa heti seuraavana päivänä, kun Liberec voitti HC Sparta Prahan jatkoajan jälkeen lukemin 8–7. Kauden aikana Šírille kertyi 15 Extraliga-ottelua, joissa hän teki tehopisteet 2+3=5 sekä kolme CHL-ottelua. Suurimman osan kaudesta hän pelasi yhä lainalla Tšekin kakkostasolla HC Benátky nad Jizeroussa, jonka varakapteeniksi Šír oli noussut.

Šír vakiinnutti kaudella 2020–2021 paikkansa Bílí Tygři Liberecin joukkueessa ja pelasi enää seitsemän ottelua HC Benátky nad Jizeroussa. Pelaamassaan 45 Extraliga-ottelussa hän teki kaksi maalia. Liberec eteni pudotuspeleihin ja voitti kauden päätteeksi hopeaa. Kaudella 2021–2022 Šír teki Extraligassa 53 runkosarjaottelussa tehopisteet 4+3=7 ja kymmenessä pudotuspeliottelussa kaksi maalia. Hän pelasi kauden aikana edelleen 19 ottelua lainalla Benátky nad Jizeroussa.

Kaudeksi 2022–2023 Šír nimitettiin Bílí Tygři Liberecin varakapteeniksi.

### Maajoukkueura
Šír edusti Tšekkiä alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2020. Yhteensä hän pelasi seitsemän nuorten maaottelua tehopistein 3+1=4.

## Tilastot
Lähde: 

## Lähteet
Kantemirovka

**Kantemirovka** () on kaupunkityyppinen taajama Voronežin alueella Venäjällä. Taajama sijaitsee Donin vesistöön kuuluvan Kantemirovkajoen varrella. Taajama on etelästä Ukrainan Luhanskin alueeseen rajoittuvan Kantemirovkan piirin hallintokeskus. Kaupunkityyppisen taajaman aseman Kantemirovka sai vuonna 1973. Taajamassa asui 11&nbsp;943 ja koko Kantemirovkan piirissä 38&nbsp;081 ihmistä (vuonna 2010).

Kantemirovkassa sijaitsee esimerkiksi rautatieasema ja vuonna 1913 valmistunut ortodoksinen kirkko.

Taajamasta johtaa paikallistieyhteys lounaaseen Ukrainan Luhanskin alueen Starobilskin piirin (7/2020 asti Markivkan piirin) Prosjanen raja-asemalle. Osana Venäjän hyökkäyssotaa (2022-) venäläiset asevoimien joukot tunkeutuivat oikeudettomasti valtakunnan rajan yli ja olivat elokuuhun 2022 mennessä miehittäneet Ukrainan Luhanskin alueen. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Yläneen työväentalo

**Yläneen työväentalo** on Pöytyän kuntaan kuuluvan Yläneen keskustan läheisyydessä sijaitseva työväentalo. 

## Historiaa
Yläneen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1901 ja yhdistys liittyi Sosialidemokraattiseen puolueeseen marraskuussa 1905. Vuoden 1905 lopussa yhdistyksessä oli 177 jäsentä, joista 76 oli naisia. Yhdistyksellä oli oma laulukuoro ja soittokunta. Lukusaliin oli tilattu seitsemän sanomalehteä.  Yhdistyksen jäsenistö koostui kartanoiden työntekijöistä ja käsityöläisistä. Yhdistys kokoontui alkuaikoina kartanonomistaja Frans Björnin omistamissa Uudessakartanossa ja Vanhassakartanossa. Oman talon rakentaminen lähti liikkeelle kartanonomistajan aloitteesta. Frans Björn kehotti yhdistystä rakentamaan oman talon Kappelniityn mäkeen Björnin omistamalle maalle. Björn nuorempi vuokrasi tontin työväenyhdistykselle 50 vuodeksi 50 pennin vuosivuokrasta ja myi kaksi vanhaa riihirakennusta yhdistykselle rakennustarpeiksi 50 markalla.

## Rakennus
Ehdotukset työväentalon rakennussuunnitelmista tekivät yhdistyksen jäsenet rakennusmestarit K. J. Vallin ja R. Kajander. Jälkimmäisen piirustukset olivat pohjana talon rakentamiselle ja Kajander vastasi myös rakentamisesta, kun taas ikkunat ja ovet toteutettiin Vallinin suunnitelmien mukaan. Työväentalo oli alkujaan suorakaiteen muotoinen ja se maalattiin punaiseksi vuonna 1908. Taloa laajennettiin pihan puolelle vuonna 1917. Laajennusosaan tehtiin pikkusali, eteinen ja vahtimestarin asunto. Juhlasalin katto uusittiin yhdistyksen 50-vuotisjuhliin vuonna 1951. Talon peltikatto uusittiin vuosituhannen taitteessa.

## Toimintaa työväentalolla
Vastavalmistunut työväentalo oli kunnan ensimmäinen julkinen kokoontumistila eivätkä poliittiset raja-aidat olleet esteenä työväentalon tapahtumiin osallistumiselle. Talolla järjestettiin iltamia ja tansseja, jotka houkuttelivat erityisesti nuorta väestöä. Taloa käytettiin myös kuntakokousten pitopaikkana sekä hääjuhliin. Yhdistyksen oma näytelmäseura kukoisti 1930-luvulla. Elokuvien esittäminen aloitettiin talolla sotien jälkeen ja sitä varten talon toiseen päätyyn rakennettiin tiilinen konehuone. Elokuvien esittämisestä vastasi Yläneen Elokuvat Oy, joka vuokrasi tilat yhdistykseltä. Toiminta oli kannattavaa muutaman vuoden. 1950-luvun alkupuolella osakeyhtiö lopetti esitykset. Vaikka toiminta oli tappiollista, työväenyhdistys jatkoi elokuvien esittämistä aina vuoteen 1963 asti. Television yleistyminen kodeissa hiljensi työväentalon toimintaa. 1960—1970-luvuilla taloa käytettiin kunnan nuorisotilana ja kokousten pitopaikkana. Talolla on järjestetty tanssileirejä ja sitä on käytetty majoitustilana Pyhän Henrikin vaelluksella. Paikallinen Himolan teatteri on käyttänyt taloa 2010-luvulla. Vahtimestarin asunnossa asuu vuokralainen. 

## Lähteet
Corsica Ferries – Sardinia Ferries

**Corsica Ferries – Sardinia Ferries** (Corsica Ferries France SAS – Forship SpA) on ranskalais-italialainen lauttayhtiö, joka liikennöi Korsikan, Sardinian ja Elban saarille.

Lauttayhtiön perusti korsikalainen Pascal Lota vuonna 1967 nimellä *Corsica Line* yhdellä laivalla, *Corsica Expressillä*. Yrityksen vaatimattomasta alusta lähtien se on jatkuvasti kasvanut ja on nykyään Korsikan ja Sardinian markkinajohtaja.

Corsica Sardinia Ferries on läntisen Välimeren johtava lauttayhtiö, joka kuljettaa vuosittain yli 2,8 miljoonaa matkustajaa Ranskasta ja Italiasta Korsikaan, Sardiniaan ja Elbaan liikennöivillä lautoillaan.

Corsica Sardinia Ferries liikennöi kahta edestakaista reittiä Italiasta Sardiniaan ja 10 edestakaista reittiä Ranskasta ja Italiasta Korsikaan, yhteensä jopa 13 ylitystä päivittäin.

Laivastoon kuuluu tällä hetkellä 14 alusta. Halpayhtiömallinsa ansiosta yrityksellä on nykyään 68,7 prosentin markkinaosuus Korsikan meriliikenteestä (2017).

Vuonna 2005 marseillelainen tuomioistuin tuomitsi Forship Spa:n, Corsica Sardinia Ferriesin tytäryhtiön, maksamaan 490&nbsp;000 euroa, koska se laski jätevettä mereen Cap Corsen rannikolla 12. toukokuuta 2004.

## Nykyinen laivasto

### Aikaisemmat laivat

## Reitit

* Korsika
** Nizza – Ajaccio
** Nizza – Bastia
** Nizza – L'Île-Rousse
** Nizza – Porto-Vecchio
** Toulon – Ajaccio
** Toulon – Bastia
** Toulon – L'Île-Rousse
** Toulon – Porto-Vecchio
** Vado Ligure – Bastia
** Vado Ligure – Calvi
** Livorno – Bastia
* Sardinia
** Golfo Aranci – Livorno
** Golfo Aranci – Nizza
** Golfo Aranci – Toulon
** Golfo Aranci – Piombino
** Golfo Aranci – Porto-Vecchio
** Porto Torres – Porto-Vecchio
** Porto Torres – Toulon
* Elba
** Piombino – Portoferraio
** Bastia – Portoferraio
* Sisilia
** Toulon – Trapani
** Nizza – Trapani
* Baleaarit
** Toulon – Alcudia
** Alcudia – Maó

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Corsica Ferriesin virallinen verkkosivusto
* Fakta om Fartyg: Corsica Ferries Sardinia Ferries  (ruotsiksi)
* Keltaiset viivat
* Simplon Postikortit: Corsica Ferries
* Corsica Ferries - Lauttasivusto
* Corsica Sardinia Ferries - tiedot verkosta
* Lehdistötiedote Mega Smeraldasta (italiaksi)
* Lautat Korsikaan Eri lautta-alusten yksityiskohtaiset tekniset tiedot, historia, kansisuunnitelmat. (italiaksi)
Yhteensattuma

**Yhteensattuma** tarkoittaa tapahtumien odottamatonta sattumista yhtäaikaisesti tai niiden yhtäläisyyttä.

Ihmisillä on taipumus nähdä merkityksiä täysin satunnaisissa asioissa. Psykologien mukaan yhteyksien näkeminen asioiden välillä auttaa ihmistä oppimaan asioiden välisistä suhteista, merkityksistä ja tapahtumien yleisyyksistä. Yhteensattumien toteaminen vain satunnaisiksi vaatiikin skeptisismiä ja kriittistä ajattelua.

Ihmiset antavat yhteensattumille usein liian suuria merkityksiä siksikin, koska jälkiviisaana ihminen ei hahmota todennäköisyyksiä oikein. Ihmisen voi olla vaikea jälkikäteen ymmärtää, että suurestakin joukosta äärimmäisen epätodennäköisiä yhteensattumia oli yhden kuitenkin toteuduttava. Yhteensattuman odottamattomuuden voikin määritellä luotettavasti vain ennustamalla sitä etukäteen.

Psykoosissa oleva ihminen ei useinkaan pysty ymmärtämään yhteensattumia pelkäksi sattumaksi, vaan hän näkee yhteensattumissa henkilökohtaisia merkityksiä. Tämä voi johtaa vainoharhaisuuteen tai mahtipontisuuteen.

Uskonnolliset ja hengelliset ihmiset sekä paranormaaleihin ilmiöihin uskovat ihmiset havaitsevat keskimäärin enemmän yhteensattumia kuin muut ihmiset. Yhteensattumat voivat myös vahvistaa uskoa paranormaaleihin ilmiöihin.

Psykologi Carl Jung kutsui henkilön näkökulmasta näennäisesti merkityksellisiä ja selittämättömiä yhteensattumia synkronisiteetiksi.

## Lähteet
Singaporen arabit

**Singaporen arabit** ovat Singaporessa asuvia etnisiä arabeja. Ensimmäiset arabit asettuivat Singaporeen jo kun Singaporen brittiläinen siirtokunta perustettiin vuonna 1819. He nopusivat merkittäviin asemiin Singaporen taloudellisessa ja poliittisessa elämässä. Vuonna 2015 Singaporen kansalaisista etnisiä arabeja oli noin 8&nbsp;200.

## Historia

Brittiläisen Singaporen perusti Stamford Raffles vuonna 1819. Tarkoitus oli alusta lähtien tehdä Singaporesta monikansallinen ja tätä varten siirtokuntaan houkuteltiin aktiivisesti siirtolaisia muualta. Raffles itse toivoi Singaporeen muuttavan etenkin suuria määriä arabeja, josita ensimmäiset saapuivatkin jo vuonna 1819. Ehkä ensimmäiset kaksi muuttajaa olivat sukulaiset Muhammad bin Harun Al-Junied ja Syed Omar bin Ali Aljunied. Aljuniedien suvusta tuli merkittävä Singaporen liike- ja poliittisen elämän vaikuttaja. Suurin osa saapuneista arabeista tuli Jemenin Hadramautin alueelta. Arabeja asettui etenkin Kampong Glamin itäpuolen maaseutualueen Arab Streetin varrelle.

Arabit saavuttivat 1800-luvun loppupuoliskon aikana johtavia asemia Singaporen muslimiväestön poliittisissa piireissä, kun aikaisemmin politiikkaa olivat hallinneet malaijit. Arabit pystyivät kilpaileemaan kaupankäynnissä esimerkiksi kiinalaisten ja intialaisten kanssa. Arabit olivat usein oppineita ja he hallitsivat myös pyhiinvallusmatkustusta Mekkaan. Monet ottivat vaimoikeseen paikallisia malaijinaisia. ja arabit saivat tätä kautta vaikutuksia myös malaijikulttturista. Yhteyksiä arabimaailmaan pidettiin esimerkiksi lähettämällä perheen poikia koulutettavaksi arabimaihin. Monet puhuivat englannin sijaan vain arabiaa. Monet omistivat esimerkiksi tee-, pippuri- ja gambiiriplantaaseja. Osalla oli suuria maaomistuksia etenkin Geylangin ja Serangoonin alueilla. Vuonna 1847 perustettiin Arab Association of Singapore.

Vuonna 2015 Singaporen kansalaisista etnisiä arabeja oli noin 8&nbsp;200. Joillakin arabisuvuilla, kuten Aljunied, Alkaff ja Alsagoff, on edelleen huomattava asema Singaporen taloudellisessa ja poliittisessa elämässä.

## Lähteet
Titanyylisulfaatti

**Titanyylisulfaatti** (TiOSO4) on titaanin, hapen ja sulfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa nahankäsittelyssä ja titaanidioksidin valmistuksessa.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa titanyylisulfaatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteestä tunnetaan myös kidevedellisinä hydraatteja, kuten mono- ja dihydraatit (TiOSO4·H2O ja TiOSO4·2H2O). Titanyylisulfaatti liukenee kylmään veteen, mutta hydrolysoituu kuumassa vedessä titaanidioksidiksi. Aine muodostaa kaksoissulfaatteja alkalimetallien kanssa.

Titanyylisulfaattia valmistetaan liuottamalla titaanidioksidi tai titaanidioksidipitoisia mineraaleja kuumaan rikkihappoon.

Titanyylisulfaattia käytetään nahkojen parkituksessa, peittana tekstiilivärjäyksessä ja titaanidioksidin valmistuksessa.

## Lähteet
Days of the Lost

**Days of the Lost** on death metal -yhtye The Halo Effectin debyyttialbumi, joka julkaistiin 12. elokuuta 2022.

Albumi debytoi Suomen virallisen albumilistan sijalla 6 ja fyysisten albumeiden listalla toisena. Ruotsissa se nousi suoraan listaykköseksi, ollen tiettävästi ensimmäinen ykköseksi Ruotsin listalla noussut metalliyhtyeen debyyttialbumi.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Mikael Stanne – laulu
* Niclas Engelin – soolokitara
* Jesper Strömblad – rytmikitara
* Peter Iwers – basso
* Daniel Svensson – rummut
* Matt Heafy - laulu raidalla 9

## Arvostelut
* Imperiumi: 9-/10
* Inferno: 
* Kaaoszine: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Valmiki

**Valmiki** oli intialainen runoilija, joka eli 300-luvulla eaa. tai sen jälkeen. Hänet on nimetty Ramayana-runoelman kirjoittajaksi.

Valmikin kerrotaan syntyneen brahmaanien sukuun, mutta kasvaneen hänet ryöstäneiden rosvojen parissa. Hän joutui sattumalta tekemisiin viisaiden kanssa, toisti ram-mantraa ja saavutti korkeamman tietoisuuden tason. Pyhiinvaelluksellaan hän kehitti uuden runomitan nimeltä Sloka. Brahma ilmestyi hänelle ja käski laatia eeppisen runoelman Ramista sloka-mitassa sen pohjalta, mitä myyttinen viisas Narada oli kertonut Valmikille Ramin elämästä.

## Lähteet
Rossoš

**Rossoš** () on kaupunki ja Rossošin piirin piirikeskus Voronežin alueen eteläosassa Venäjällä. Kaupunki sijaitsee Donin vesistöön kuuluvan Tšornaja Kalitva -sivujoen (Чёрная Калитва) varrella kohdassa, jossa siihen liittyy Suhaja Rossoš -sivuhaara (Сухая Россошь). Rossošissa asui 62&nbsp;865 ja koko Rossošin piirissä 94&nbsp;694 ihmistä (vuonna 2010).

Rossošissa sijaitsee esimerkiksi Moskovan ja Donin Rostovin välisen rautatien rautatieasema ja vuonna 1864 (1876) valmistunut ortodoksinen kirkko.

Rossoš sijaitsee linnuntietä runsas 40 kilometriä Ukrainan Luhanskin alueen pohjoispuolella. Rajalle johtaa useita maantieyhteyksiä. Venäjän hyökkäyssodan (2022–) aikana venäläiset maahantunkeutujat hyökkäsivät Ukrainaan myös näitä kulku-uria hyödyntäen. Miehittäjät pitivät Ukrainan Luhanskin aluetta hallussaan vielä elokuussa 2022.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Apostoliset konstituutiot

**Apostoliset konstituutiot** on kreikankielinen, Syyriassa laadittu kokoelma kirkko-oikeudellisia säädöksiä. Uudemman tutkimuksen mukaan se on kirjoitettu Antiokiassa, vähän ennen vuonna 381 pidettyä Konstantinopolin ensimmäistä kirkolliskokousta. Teos käsittää 8 kirjaa. Sen päälähde on syyriankielinen *Didaskalia apostolorum*, minkä lisäksi se on riippuvainen sellaisista teksteistä kuin *[[Didakhe]]* ja *Traditio apostolica*. Seitsemäs ja kahdeksas kirja sisältävät tärkeää liturgista aineistoa kuten kastekaavan ja eukaristisen liturgian, niin sanotun klementiinisen liturgian, jolla on ollut vaikutusta Yhdysvaltain episkopaalisen kirkon liturgiaan.

## Viitteet

## Aiheesta muualla
* ''Apostolic Constitutions'', teksti ja ladattava PDF teossarjasta *Ante-Nicene Fathers*
* ''The Apostolic Constitutions'' New Advent-sivustolta
* *[https://librivox.org/search?title=Constitutions+of+the+Holy+Apostles&author=Anonymous&reader=&keywords=&genre_id=0&status=all&project_type=either&recorded_language=&sort_order=catalog_date&search_page=1&search_form=advanced Constitutions of the Holy Apostles]* Librivox-äänikirjana
Varsovan gheton poika

**Varsovan gheton poika** on 1943 Varsovan geton kansannousun aikana otettu kuuluisa mustavalkoinen valokuva. Valokuvassa saksalaiset joukot veivät pidätettyjä juutalaisia ​​ulos rakennuksesta. Kuvassa näkyy nuori poika joka pitää käsiään ylhäällä samalla kun SS-Rottenführer Josef Blösche osoittaa häntä konepistoolilla. 

Etualalla olevasta lapsesta, jonka henkilöllisyyttä ei ole koskaan varmistettu, tuli natsien tappaman kuuden miljoonan puolustuskyvyttömän juutalaisen symboli. Valokuvan ottamisen jälkeen kaikki kuvassa olevat juutalaiset karkotettiin Majdanekin tai Treblinkan tuhoamisleirille. Tarkkaa sijaintia ja valokuvaajaa ei tiedetä, mutta historioitsija Dan Poratin mukaan yhtenä vaihtoehtona voidaan pitää SS-upseeri Franz Konradia. Blösche on ainoa valokuvassa oleva henkilö, joka voidaan tunnistaa varmasti. Kuvan pojan uskotaan olevan alle 6-vuotias, koska hänellä ei ollut juutalaisten rintamerkkiä. 

## Lähteet
Milly Alcock

**Amelia May Alcock** (s. 11. huhtikuuta 2000 Sydney, Australia) on australialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan esiintymisistään televisiosarjoissa *[[Kotiin takaisin]]* (2018), *[[Upright]]* (2019–2022) ja *[[House of the Dragon]]* (2022), jossa hän esittää nuorta prinsessa Rhaenyra Targaryenia. Hän tulee myös näyttelemään Terästyttöä DC Universen elokuvissa *[[Superman (vuoden 2025 elokuva)|Superman]]* (2025) ja *[[Supergirl (elokuva)|Supergirl]]* (2026).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Ole Rinnan

**Ole Rinnan** (s. 14. heinäkuuta 1940 Göteborg, Ruotsi) on norjalainen taidemaalari.

Rinnan syntyi Frode Rinnanin ja Hanna-Greta Adlerin poikana. Hän opiskeli Statens håndverks- og kunstindustriskolessa Oslossa vuosina 1958–1959 ja Valands konstskolassa Göteborgissa vuonna 1961. Rinnan nousi esiin 1960-luvulla modernistisen tyylin edustajana. Ensimmäisen näyttelynsä hän piti vuonna 1963, minkä jälkeen hän kehitti tyyliään entistä abstraktimpaan suuntaan. Vuonna 1965 Rinnan halvaantui onnettomuudessa. Vuosia myöhemmin hän omaksui taiteeseensa kuvailevamman tyylin.

Rinnan osallistui Høstutstillingeniin vuosina 1963, 1975–1977 ja 1982–1983. Vuonna 1983 hän sai edustuksestaan Høstutstillingenissa *[[Morgenbladet]]in* palkinnon. Lisäksi Rinnan osallistui muun muassa Unge Kunstneres Samfundin kevätnäyttelyyn vuosina 1964–1965 ja 1976 sekä ensimmäiseen Pohjoismaiseen nuorisobiennaaliin Kööpenhaminassa 1966.

Rinnanin teoksia on esillä esimerkiksi Oslon Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og designissa, Haugesundin taidegalleriassa ja Göteborgin taidemuseossa.

## Lähteet