open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Winner

**Winner** on Midway Gamesin lisenssillä myymä versio Atarin *[[Pong]]*-pelistä. Peli on vuodelta 1973. *Winner* kiersi Suomessakin surmanajaja Onni Suurosen tivolissa.

## Pelaaminen

*Winner* on hyvin tarkka kopio Atarin *[[Pong]]ista*. Vain kolikkopelin kabinetti poikkeaa jonkin verran esikuvastaan. Peliä ohjataan paddle-ohjaimilla ja näyttönä kabinetin sisässä on mustavalkoinen CRT-televisionäyttö. Virtakytkin, äänensäätö ja kaiutin löytyvät kabinetin päältä. *Pongin* tavoin *Winner* on kaksinpeli. Pelaaja tarvitsee vastustajakseen toisen ihmispelaajan eikä mahdollisuutta pelata tietokonevastustajaa vastaan ole.

## Kehitys ja julkaisu
Atarin *Pongin* ilmestyttyä videopelialalla oltiin vakuuttuneita siitä että juuri sentyyppiset pelit menestyisivät eikä uusien pelien kehittämistä koettu tarpeellisena. Atari valmisti *Pong*-koneita paitsi itse lisensoi niiden valmistuksen myös muille. Monet yritykset yksinkertaisesti päätyivät kloonaamaan *Pongin* omin päin. Midway Games kuitenkin päätti ostaa Atarilta lisenssin oman *Pong*-versionsa levittämiseen. Kyseessä oli ensimmäinen Midwayn valmistama kolikkopeli. Pian tämän jälkeen kuitenkin alalla päädyttiin kokeilemaan uudistuksia, aluksi pieniä. Atari muun muassa julkaisi *Pongista* nelinpelattavan version *[[Pong Doubles]]* jonka Midway niin ikään kopioi nimellä *[[Leader]]*. Myöhemmin myös Midway julkaisi nelinpelattavan pelin nimellä *[[Winner IV]]*. Se ei nimestään huolimatta ollut neljäs *Winner*-peli vaan nimi viittasi juuri nelinpeliin. Vasta *[[Space Race]]* -pelin myötä murtauduttiin *Pongin* asettaman mallin ulkopuolelle. Midway kopioi tämänkin pelin tunnetumpana versiona nimeltä *[[Asteroids]]*.

Suomessa *Winner*-kone kiersi ympäri maata surmanajaja Onni Suurosen kanssa Tivoli Suurosessa 1970-luvulla. Vaikka tivolin varsinainen vetonaula oli surmanajotynnyrit, siellä oli myös pelikoneita. Pelikoneet olivat muutenkin tuolloin yleisiä huvipuistoissa, sillä niissä oli ollut erilaisia kolikkoautomaatteja jo pitkään aiemminkin. Suosituimpia olivat flipperit, mutta *Winnerin* lisäksi myös muun muassa *[[Jet Rocket]]* kuului Tivoli Suurosen kalustoon. Suurosen *Winner II*-kone on nykyään näytillä Suomen pelimuseossa. Kone oli alun perin huonossa kunnossa. Se oli ollut käyttämättömänä 15 vuotta ja muun muassa seissyt sateessa ja siihen oli iskenyt salama. Kone päätyi Pelikonepeijoonit-konsoliharrastajaryhmälle ja sitä kautta edelleen Pelimuseoon. Joukkorahoituskampanjan avulla se entisöitiin jälleen pelikuntoon.

## Lähteet
* Lehtonen, Saija; Kyllönen, Kimmo: "Elektrasta Pongiin – Pongista Pleikkaan". Teoksessa: 
* Wolf, Mark J. P.: "Arcade Games of the 1970s". Teoksessa: 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Samsung Galaxy A32

**Samsung Galaxy A32** on Samsungin 25. helmikuuta 2021 julkistama älypuhelin. Siitä on olemassa 5G-verkkoja tukeva Samsung Galaxy A32 5G, joka poikkeaa Galaxy A32:sta 5G-tuen lisäksi muun muassa näytön tarkkuudellaan, prosessorillaan ja kameroillaan.

Puhelimessa on kahdeksanydinprosessori ja 6,4 tuuman näyttö, joka tukee 90 hertsin kuvataajuutta. Tallennustilaa on valittavana 64 tai 128 gigatavua ja keskusmuistia neljä, kuusi tai kahdeksan gigatavua. Tallennustila on laajennettavissa enintään yhden teratavun microSD-korteilla. Puhelimessa on neljä takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 64 megapikseliä, ultralaajakulmakameran kahdeksan megapikseliä, makrokameran viisi megapikseliä ja syvyyskameran viisi megapikseliä. Etukameran tarkkuus on 20 megapikseliä. Akun kapasiteetti on 5&nbsp;000 milliampeerituntia ja se tukee 15 watin pikalatausta. Puhelimessa on näytönalainen sormenjälkitunnistin. Käyttöjärjestelmänä on Android 11 ja käyttöliittymänä One UI 3.1.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Samsung Galaxy A32 Samsungin sivuilla
Gösta Gustaf-Janson

**Gösta Gustaf-Janson** (1902 Saltsjö-Dubnäs, Ruotsi – 1993 Båstad, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija, joka kirjoitti psykologisesti tarkkasilmäisiä menestysromaaneja porvariston elämästä. Hänen esikoisromaaninsa *Rydsholm* ilmestyi 1927. Myöhemmissä romaaneissaan, teoksesta *Då oskulden och friden* (1968) alkaen, hän palasi sen tapahtumaympäristöön.

On esitetty teoria, että Gustaf-Janson olisi suosittuja dekkareita julkaisseen salanimen Bo Balderson takana, mutta artikkelissaan Svenska Dagbladetissa vuonna 2008 Tobias Eriksson puolestaan väittää, että Baldersonin takana oleva henkilö olisi silloin ollut yhä elossa. Baldersonin viimeinen romaani ilmestyi tosin 1990.

Gustaf-Jansonin isä oli kirjailija Gustaf Janson (1866–1913).

## Suomennetut teokset
* *Ukko tulee* (*Gubben kommer*), suom. Vilho Suomi, Helsinki: Otava 1937
* *Avara syli* (*Stora famnen*), suom. Vilho Suomi, Helsinki: Otava 19338
* *Hyvät ystävät ja uskolliset naapurit* (*Goda vänner trogna grannar*), suom. Kyllikki Villa, Helsinki: Otava 1957
* *Niin pahoille kuin hyvillekin* (*Över onda och goda*), suom. Kyllikki Villa, Helsinki: Otava 1958

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Perämerenkaari

**Perämerenkaari** (ruots. *Bottenviksbågen*, engl. *Bothnian Arc*) on Pohjolan rajayhteistyöorganisaatio, joka kattaa nimensä mukaisesti Perämeren rannikon alueet Ruotsissa ja Suomessa. Organisaatioon kuuluu seitsemän kuntaa Ruotsista sekä neljä seutukuntaa, yksi kaupunki ja yksi maakunta Suomesta.

Organisaation tavoitteena on sen jäsenten taloudellisen edun edistäminen yhteiskunnallisten, elinkeinon, ympäristön, tutkimuksen ja markkinoinnin palveluita tarjoamalla.

## Jäsenet
Suomessa:

* Kemi-Tornion seutukunta
* Oulunkaaren seutukunta
* Oulun seutukunta
* Raahen kaupunki
* Ylivieskan seutukunta
* Keski-Pohjanmaan maakuntaliitto

Ruotsissa:

* Haaparannan kunta
* Kalixin kunta
* Bodenin kunta
* Luulajan kunta
* Piitimen kunta
* Skellefteån kunta

## Katso myös

* Tornionlaakson Neuvosto
* Merenkurkun neuvosto
* Barentsin alue

## Aiheesta muualla

* Perämerenkaaren verkkosivusto 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Rong Ningning

**Pang Qianyu** (, s. 5. lokakuuta 1997) on kiinalainen vapaapainija.

Pang on kilpaillut aikuisten kilpailuissa vuodesta 2016 lähtien, jolloin osallistui Aasian-mestaruuskilpailuihin Bangkokissa 55 kg sarjassa. Hän jäi sijalle kahdeksan. MM-kilpailuissa 2017 Pang oli 58 kg sarjassa viides. Vuonna 2018 Pang voitti Aasian-mestaruuden Biškekin MM-kisojen 59 kg sarjassa, Ivan Yarygin Grand Prix'n, Kiinan ja Puolan avoimen turnauksen. Hän voitti myös samana vuonna uransa ensimmäisen maailmanmestaruuden Budapestin MM-kilpailuissa 57 kg sarjassa. Vuoden 2018 alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän oli toinen. Vuonna 2019 hän voitti Xi'anin AM-kilpailuissa 57 kg sarjan ja oli toinen Nur-Sultanin MM-kilpailujen 57 kg sarjassa. Lisäksi hän voitti Dan Kolov - Nikola Petrov Tournamentin ja Klippan Lady Openin.

## Lähteet
Pimen Pantšanka

**Pimen Jemeljanavitš Pantšanka** (, 23. elokuuta 1917 Tallinna – 2. huhtikuuta 1995 Minsk) oli valkovenäläinen runoilija ja yhteiskuntavaikuttaja.

Pimen Pantšanka syntyi työläisperheeseen. Hän opiskeli Minskin pedagogisessa instituutissa ja työskenteli opettajana. Toisen maailmansodan aikana Pantšanka toimi sotilaslehtien kirjeenvaihtajana. Vuodesta 1946 lähtien hän työskenteli pilalehti *[[Vožyk]]in* ja vuodesta 1948 kulttuurilehti *[[Litaratura i mastatstva]]n* toimittajana. Vuosina 1953–1958 Pantšanka oli kirjallisuuslehti *[[Njoman (lehti)|Sovetskaja ottšiznan]]* ja vuosina 1958–1966 *[[Maladosts]]in* päätoimittaja. Vuosina 1966–1972 hän toimi Valko-Venäjän kirjailijaliiton hallituksen sihteerinä.

Pantšankan ensimmäiset runot ilmestyivät vuonna 1934. Hän kirjoitti lähinnä isänmaallista kansalaislyriikkaa. Kokoelma *Pry svjatle malanak* (”Salaman valossa”) sai Valko-Venäjän SNT:n valtionpalkinnon vuonna 1968 ja runokirja *Gde notšujet žavoronok* (”Missä leivonen yöpyy”) Neuvostoliiton valtionpalkinnon vuonna 1981. Pantšankalle myönnettiin Valko-Venäjän kansanrunoilijan arvonimi vuonna 1973.

Pantšanka toimi Valko-Venäjän korkeimman neuvoston kansanedustajana vuosina 1959–1967 ja 1971–1990. Hän oli myös tasavallan rauhanpuolustajien komitean puheenjohtaja.

## Lähteet
Ungmartha

**Ungmartha rf.** on suomenruotsalainen Finlands svenska Marthaförbundin alainen nuorisojärjestö. Järjestö toimii koko ruotsinkielisen Suomen alueella ja kuuluu valtakunnalliseen liittoon sen paikallisyhdistyksenä. Yhdistyksen päämaja sijaitsee Helsingissä ja se on perustettu vuonna 1978.

Järjestön puheenjohtajana toimii Anna Nylund. Puheenjohtaja edustaa nuorisojärjestöä Marthaförbundetin hallituksessa.

Ungmarthan toimintaan on kuulunut mm. kesäleirien järjestäminen, joilla lapset ja nuoret pääsevät kokeilemaan ruuanlaittoa ja opettaa mm. tekemään välipalaa itse kotona. Eri paikkakunnilla toimii myös paikallisia M-klubbe -kerhoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ungmartha Facebookissa
Guoying Zhao

**Guoying Zhao** (s. 28. marraskuuta 1977) on kiinalainen, Oulun yliopiston  Konenäön ja signaalianalyysin tutkimuskeskuksessa työskentelevä adaptiivisen konenäön professori. Zhao on johtanut tai johtaa useita, esimerkiksi Suomen Akatemian rahoittamia tutkimushankkeita. Hän tutkii ryhmänsä kanssa esimerkiksi kasvojen mikroilmeiden tunnistamista ja tämän tiedon soveltamista. Hän on Suomen Akatemian akatemiaprofessori syyskuusta 2021 alkavan viisivuotiskauden.

Zhao sai Hebein maakunnassa sijaitsevasta Shijiazhuangin rautatiekorkeakoulusta tietotekniikan alemman korkeakoulututkinnon (B.Sc., 1999).   Pekingissä sijaitsevasta Pohjois-Kiinan teknillisestä yliopistosta hän valmistui tietotekniikan maisteriksi vuonna 2002. Tohtoriksi hän tuli Kiinan tiedeakatemian tietotekniikan instituutista (Institute of Computing Technology, Beijing) vuonna 2005. Väitöskirjatyön ohjaajana oli professori Hua Li. Zhao on Oulun yliopiston dosentti.

Zhao on työskennellyt vuodesta 2005 lähtien Oulun yliopistossa. Hän tuli professori Matti Pietikäisen kutsumana Ouluun ja on osallistunut Pietikäisen kanssa moniin tutkimushankkeisiin. Oulun yliopiston apulaisprofessoriksi (tenure track) Zhao nimettiin vuonna 2014 ja professoriksi vuonna 2017.

Akatemiaprofessuurin (2021-2026) aikana Zhao selvittelee tutkimusryhmineen konenäön ja koneoppimisen menetelmillä, miten tekoäly pystyy tunnistamaan henkilön tunnetiloja. Tekoäly voi löytää myös kohdehenkilöiden piilossa olevia tunnetiloja. Tutkimus mahdollistaa tietoteknisten ja tekoälyyn pohjautuvien ratkaisujen kehittämistä paremman inhimillisten tunteiden ymmärtämisen ja niiden merkityksen osalta. Tämä saattaa johtaa innovaatioihin esimerkiksi verkko-opetuksessa ja turvallisuusteknologiassa.

Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 2023.

## Teoksia
* Matti Pietikäinen, Abdenour Hadid, Guoying Zhao & Timo Ahonen (Editors): *Computer Vision Using Local Binary Patterns*. Computational Imaging and Vision, 40. Springler 2011. ,  (ebook).
* Liang Wang, Guoying Zhao, Li Cheng & Matti Pietikäinen (Editors): *Machine Learning for Vision-Based Motion Analysis: Theory and Techniques*. Advances in Computer Vision and Pattern Recognition. Springer 2011. .
* Liang Wang, Li Cheng & Guoying Zhao (Authors, Editors): *Machine Learning for Human Motion Analysis: Theory and Practice*. Medical Information Science Reference 2009. .  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Guoying Zhao. Professor of Computer Science and Engineering, University of Oulu  (scholar.google.com)
* Guoying Zhao. University of Oulu, Center for Machine Vision and Signal Analysis. PhD  (researchgate.net)
Irina Kyratškina

**Irina Aljaksandrauna Kyratškina** (, s. 17. kesäkuuta 1994) on valkovenäläinen vapaapainija.

Kyratškina on kilpaillut vuodesta 2012 lähtien aikuisten kilpailuissa. Ensimmäisiin aikuisten arvokisoihin hän osallistui 2013, kun hän kilpaili Tbilisin EM-kilpailuissa 51 kg sarjassa. Hän oli lopputuloksissa kymmenes. Saman vuoden MM-kilpailuissa hän oli saman painoluokan seitsemäs. Vuoden 2014 EM-kilpailuissa hän oli viides ja MM-kilpailuissa kymmenes. Vuonna 2015 Kyratškina voitti Alexander Medved Prizes -turnauksen. Hän saavutti myös hopeaa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Kyratškina saavutti ensimmäisen aikuisten arvokisamitalin Riian EM-kilpailuissa, joissa hän oli toinen 53 kg sarjassa. Lisäksi hän voitti Saksan Grand Prix -kilpailun. Vuonna 2017 Kyratškina saavutti useita arvokisamitaleja: hän voitti alle 23-vuotiaiden EM-kultaa, MM-hopeaa alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa sekä pronssia aikuisten MM-kilpailuissa. Vuonna 2018 Kyratškina voitti ensimmäisen aikuisten arvokisakultansa, kun hän voitti Kaspijskin EM-kilpailujen 55 kg sarjan. Vuonna 2019 hän saavutti MM-pronssia 57 kg sarjassa sekä voitti Euroopan kisojen 57 kg sarjan. Vuonna 2021 hän voitti 57-kiloisten Euroopan-mestaruuden ja sai samassa painoluokassa olympiahopeaa Tokion kisoista. Hän voitti 57 kg:n sarjan Euroopan-mestaruuden Bukarestissa 2024 kilpailtuaan itsenäisenä urheilijana ilman maatunnuksia . 

## Lähteet
Liliaali

**Liliaali** eli **butyylifenyylimetyylipropionaali** (C14H20O) on aldehydeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hajusteissa tuomaan niihin kukkaistuoksua.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa liliaali on väritöntä tai hieman kellertävää nestettä, jolla on kieloa tai syklaamia muistuttava tuoksu. Yhdiste liukenee hieman veteen. Liliaali on optisesti aktiivista ja sen enantiomeereistä ainoastaan (R)-enantiomeeri on tuoksuva. Liliaali voi aiheuttaa hajusteallergiaa.

Liliaalia valmistetaan lähtien tert-butyylitolueenista, joka hapetetaan sähkökemiallisesti 4-tert-butyylibentsaldehydiksi. Tämä reagoi aldolikondensaatiolla propanaalin kanssa ja tässä reaktiossa muodostunut tuote pelkistetään vedyttämällä metallikatalyytin läsnä ollessa liliaaliksi. Toinen menetelmä on tert-butyylibentseenin ja metakroleiinin reaktio.

Liliaalia käytetään ainesosana muun muassa hajusteissa, shampoissa ja puhdistusaineissa. Siitä voidaan valmistaa myös fungisideja.

## Lähteet
Herman Viktor von Willebrand

**Herman Viktor (Victor) von Willebrand** (7. marraskuuta 1876 Turku – 18. joulukuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies.

Von Willebrandin vanhemmat olivat tullinhoitaja August Reinhold von Willebrand ja Viktoria Fahler ja puoliso vuodesta 1903 Gertrud Elisabet Schulte. Von Willebrand tuli ylioppilaaksi 1895, valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1903 ja väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1907. Hän teki myös opintomatkoja useisiin eri maihin 1890-luvun lopulta 1920-luvulle. Von Willebrand oli Impilahden kunnanlääkäri 1903–1904, Helsingin yleisen sairaalan lastenosaston apulaislääkäri 1904–1907, Marian sairaalan kulkutautiosaston lääkäri 1908–13 ja Helsingin kaupungin kulkutautisairaalan alilääkäri 1913–1929 ja ylilääkäri 1929–1935. Willebrand oli Suomen Lääkäriseuran puheenjohtajana 1931. Hän oli aatelissäädyssä valtiopäiväedustaja 1904–1905 ja 1905–1906.

## Lähteet
Kenojuak Ashevak

**Kenojuak Ashevak** (3. lokakuuta 1927 – 8. tammikuuta 2013) oli kanadalainen inuittitaiteilija, joka tuli erityisen tunnetuksi taidegraafikkona. Hänen ehkä kuuluisin työnsä on *The Enchanted Owl* vuodelta 1960.

## Elämäkerta
Kenojuak Ashevak syntyi Ikerrasakissa Baffininsaaren eteläosassa 3. lokakuuta 1927. Hänen perheensä eli perinteisten inuittitapojen mukaisesti. He asuivat igluissa tai nahoista tehdyissä teltoissa hankkien elantonsa metsästyksellä. Ashevak sairaistui tuberkuloosiin, jolloin hänet oli vietävä Québecin kaupunkiin mantereelle. Ashevak oli sairaalassa vuodesta 1952 vuoteen 1955. Tänä aikana hän tutustui Harold Pfeifferiin, joka opetti sairaalan potilaita tekemään taidetta ja käsitöitä. Potilaat saattoivat näin tehdä rahaa sairaalan myydessä potilaidensa töitä. Lopulta Ashevak palasi Baffininsaaren Cape Dorsetille, jossa James Houston kannusti häntä jatkamaan työtä taiteen parissa. Houston opetti inuiteille painotekniikoita West Baffinin osuuskunnalla. Ashevak alkoi tehdä töitä yhdessä miehensä Johnniebo Ashevakin kanssa.

Ashevakin ensimmäinen työ oli *Rabbit Eating Seaweed* vuodelta 1958, ja hän alkoi saada huomiota miltei heti töitä julkaistaessaan. Hänen varhaiset työnsä olivat usein yksinkertaisia. Yleisiä aiheita olivat linnut tai muut olennot, jotka sulautuvat toisiinsa. *The Enchanted Owl* vuodelta 1960 oli yksi hänen tunnetuimpia töitään. Se esiintyi myös Luoteisterritorion 100-vuotisjuhlana 1970-luvulla painetussa postimerkissä. Muita Ashevakin töitä on käytetty postimerkeissä vuosilta 1980 ja 1993. Hänen tyylinsä kehittyi sittemmin monimutkaisemmaksi ja tyylitellymmäksi. *Dog Caribou Spirit with Birds* (1988/1989) esittää ihmispäistä ja linnunjalkaista karibua, jonka kyljiltä ilmestyy lintu. Viimeisillä päivillään hän teki puolestaan alkuaikojensa mukaista yksinkertaisempaa, mutta värikkäämpää taidetta. *Fine Feathers* vuodelta 2013 esittää pöllöä oranssein sulankärjin.

Ashevak tunnettiin etenkin taidegraafikkona, mutta hän teki myös esimerkiksi kaiverruksia ja suunnitteli kankaita. Vuonna 1970 hän suunnitteli muraalin maailmannäyttelyyn Osakassa ja vuonna 2004 pöllö- ja nieriäaiheisen lasimaalauksen Appleby Collegella Ontarion Oakvillessa. Ashevak sai Order of Canada-kunniamerkin vuonna 1982 ja hän oli Kanadan kuninkaallisen taideakatemian jäsen vuodesta 1974. Ashevak kuoli Cape Dorsetissa 8. tammikuuta 2013.

National Film Board of Canadan elokuva *Eskimo Artist: Kenojuak* vuodelta 1960 seuraa Ashevakin elämää.

## Lähteet
Kirsi Pehkonen

**Kirsi Pehkonen** (s. 1965 Kajaani) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut mm. nuortenkirjoja, maalaisidyllistä Jylhäsalmi-kirjasarjaa ja Siru Valpas -chicklit-sarjaa. Pehkonen asuu Kuopiossa. Kolumnisti Savon Sanomissa 2017 alkaen.

Palkinnot ja ehdokkuudet: *Punaviiva* (Karisto 2012) Arvid Lydecken-palkintoehdokas. *Voittolaukaus* (Karisto 2015) Topelius-palkintoehdokas. Hiekkalinnoja Jylhäsalmella (Karisto 2024) AdLibris-palkintoehdokas. Jylhäsalmen Tähtiyöt (Karisto 2024) Storytel Suuri Äänikirjapalkinto-ehdokas.

## Teokset
### Nuortenromaanit
* HyväUni. Espoo: Myllylahti, 2005. 
* *Aloituskiekko*. Hämeenlinna: Karisto, 2011. 
* *Punaviiva*. Hämeenlinna: Karisto, 2012. 
* *Vieraskentillä*. Hämeenlinna: Karisto, 2013. 
* *Ketjukaverit*. Hämeenlinna: Karisto, 2014. 
* *Voittolaukaus*. Hämeenlinna: Karisto, 2015. 

### Aikuisten romaanit
* *Karhuvaaran uhri*. Espoo: Myllylahti 2015. 
**Sydämenasioita Jylhäsalmella*. Hämeenlinna: Karisto, 2017. 
* *Jylhäsalmella salamoi*. Hämeenlinna: Karisto, 2018. 
* *Juuret Jylhäsalmella*. Hämeenlinna: Karisto, 2019. 
* *Jylhäsalmen sydänkesä*. Hämeenlinna: Karisto, 2020. 
* *Riihikuivaa satoa Jylhäsalmella*. Hämeenlinna: Karisto, 2021. 
*Kotiapulainen. Myllykoski: Reuna Kustantamo, 2021. }}
*Uutta elämää Jylhäsalmi. Hämeenlinna: Karisto, 2022. 
*Unikoita ja unelmia Jylhäsalmella. Hämeenlinna: Karisto 2023. 
*Etsivä löytää (Siru Valpas 1). Hämeenlinna: Karisto 2023. 
*Talven taikaa Jylhäsalmella. Hämeenlinna: Karisto 2023. 
*Hiekkalinnoja Jylhäsalmella. Hämeenlinna: Karisto 2024. 
*Hiukan hukassa (Siru Valpas 2). Hämeenlinna: Karisto 2024. 
*Matkalla Jylhäsalmelle (lyhyt kertomus vain e- ja äänikirjana). Hämeenlinna: Karisto 2024. 
*Jylhäsalmen tähtiyöt osa 1. Storytel Originals e- ja äänikirjana 2024
*Kesävieraita Jylhäsalmella. Hämeenlinna: Karisto 2025. 
*Pikkasen pulassa (Siru Valpas 3). Hämeenlinna: Karisto 2025. 
*Jylhäsalmen tähtiyöt, osa 1 ja 2, kovakantinen. Hämeenlinna: Karisto 2025. 

### Muut teokset
* & Timonen, Seppo. *Tullaan juttuun! Sanomalehtitehtäviä alakouluille*. Helsinki: Sanomalehtien liitto 2006. 
**Lahja - 24 joulutarinaa aikuisille*. Kurikka: Valmiixi, 2015. 
* *Käsikirjoituksesta kirjaksi - miten kirjailijat muokkaavat tekstiään?*. Kouvola: Reuna Kustantamo ja kirjakauppa Oy, 2018. 
* & Sandberg, Kaisu. *Käydään pöytään! — Ystäväkirja ruokahetkiin*. Hämeenlinna: Karisto, 2020. 
* 24 joulutarinaa. Kuopio: Icasos 2023. 

## Lähteet
Otto Karl Hjalmar Schulman

**Otto Karl Hjalmar Schulman** (26. huhtikuuta 1857 Hauho – 10. lokakuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen yliopettaja ja valtiopäivämies.

Schulmanin vanhemmat olivat majuri, valtiopäivämies Karl Leonard Schulman ja Louise Heliodora Forssman ja puoliso vuodesta 1892 Hedvig Mathilda Rein (k. 1947), filosofi Thiodolf Reinin tytär. Schulman tuli ylioppilaaksi 1876 ja valmistui filosofian maisteriksi 1882 ja filosofian lisensiaatiksi (väitellyt) 1908. Hän opiskeli myös ulkomailla 1900-luvun vaihteessa. Schulman toimi opettajana Helsingissä 1883–1890 ja Tampereella 1890–1911 ja sitten Helsingin ruotsalaisen normaalilyseon maantieteen ja luonnontieteen yliopettajana 1911–1925. Hän oli aatelissäädyssä valtiopäiväedustaja 1905–1906.

Arkkitehti Allan Schulman ja reviisori Karl Max Werner Schulman olivat Otto Karl Hjalmar Schulmanin veljiä.

## Lähteet
Pitseolak Ashoona

**Pitseolak Ashoona** (s. 1904–1908, k. 28. toukokuuta 1983) oli kanadalainen inuittitaiteilija. Hän tuli tunnetuksi piirustuksistaan ja grafiikkatöistään, joiden aihe oli usein inuittien perinteinen arkielämä. 

## Elämäkerta
Pitseolak Ashoona syntyi joskus vuosien 1904 ja 1908 välillä Nottingham Islandin saarella. Perhe eli perinteisten inuittien elintapojen mukaan kierrellen pitkin Baffininsaaren rannikkoa. Vuonna 1913 perhe asettui joidenkin muiden inuittiperheiden mukana Foxen niemimaalle, ja samana vuonna perustettiin Hudson’s Bay Companyn kauppa-asema, nykyinen Cape Dorset. Pitseolakin isä Ottochie kuoli talvella 1921–1922, ja hänen setänsä Kavavow  järjesti Pitseolakille avioliiton Ashoona-nimisen metsästäjän kanssa. Pari avioitui kristillisin menoin Cape Dorsetissa. He saivat sittemmin 17 lasta, joista perheessä asui aikuisikään saakka kuusi. Muut joko kuolivat, tai heidät annettiin perinteiden mukaan muihin perheisiin. Perhe kierteli Baffininsaaren sisäosissa leiripaikalta toiselle.

Ashoona kuoli 1940-luvun puolivälin paikkeilla. Pitseolak muutti tuolloin takaisin Cape Dorsetiin palatakseen sukulaistensa luo, mutta sinne saavuttuaan hän huomasi näiden kuolleen tai muuttaneen jo muualle. Taloudellinen tilanne oli toisen maailmansodankin takia kurja, ja kuuden lapsen elättäminen oli hyvin hankalaa. Pitseolak ei perinteistä poiketen mennyt uusiin naimisiin heti miehensä kuoleman jälkeen. Avuksi tuli hallituksen uusi hanke, jota Cape Dorsetissa johti James Archibald Houston. Tarkoituksena oli opettaa inuiteille uusia elinkeinoja ja pysyvämpiä asumismuotoja. James ja hänen vaimonsa Alma Houston olivat taiteilijoita ja opettivat taiteen tekoa painotekniikoita ja maalausta käyttäen. Inuitit tunsivat kyllä sinänsä koristeltujen veistosten tai kankaiden teon, mutta painotekniikoita tai paperia ei perinteisesti ollut käytetty. Myöskään varsinaisia päätoimisia inuittitaiteilijoita ei vielä ollut. Pitseolak alkoi tehdä piirustuksia, joita hän myi West Baffinin osuuskunnalle.

Pitseolak kehitti omintakeisen tyylinsä 1960-luvun aikana. Hänen teoksensa kuvasivat usein inuittien arkielämää. *Tattooed Woman* vuodelta 1960 esittää naamasta tatuoitua naista edestäpäin *amutui*-takissa. Laajempaa menestystä Pitseolak alkoi saada 1970-luvulla. Dorothy Harley Eberin toimittama haastatteluja ja kuvitusta sisältävä *Pictures Out of My Life* vuodelta 1971 ilmestyi englanniksi ja inuktitutiksi. National Film Board of Canada julkaisi elokuvaversion *Pictures Out of My Life* vuonna 1973. *Summer Camp Scene* vuodelta 1974 esittää Pitseolakin myöhemmälle tyylille ominaisesti elämäniloa rentona kesäiltapäivänä. *The Shaman’s Wife* vuodelta 1980 on hieman pelottavakin teos, joka esittää transsissa olevaa naishahmoa. Pitseolak itse oli kääntynyt jo nuorena kristityksi, ja perinteinen šamanismi oli jo tuolloin käytännössä hävinnyt. Kaikkiaan hän tuotti valtavan määrän teoksia, joihin lukeutui yli 7&nbsp;000 piirustusta. Pitseolakista tuli Kanadan kuninkaallisen taideakatemian jäsen vuonna 1974, ja vuonna 1977 hän sai Order of Canada-kunniamerkin. Pitseolak kuoli Cape Dorsetissa 28. toukokuuta 1983.

## Lähteet
Siffinin taistelu

**Siffinin taistelu** käytiin islaminuskon mukaan vuonna 657 Eufrates -virran luona Raqqan lähellä. Se olisi ollut Kamelitaistelun jälkeen toinen suuri yhteenotto muslimien ensimmäisessä *fitnassa* eli sisällissodassa. Siinä vastakkain olivat neljäs oikeaan johdettu kalifi Ali ibn Abi Talib ja Syyrian kuvernöörinä toiminut vallantavoittelija Muawija. 

## Tapahtumia
Kukistaakseen Syyrian kapinan Ali oli islaminuskon mukaan marssinut Eufratin yläjuoksulle, missä käyty taistelu jäi ratkaisemattomaksi. Aselepo ja aikaansaatu välitystuomio saattoivat Alin huonoon valoon muslimien silmissä ja vähensivät hänen arvovaltaansa. Alin tekemän kompromissin takia osa hänen kannattajistaan luopui hänen tukemisestaan. Näitä luopujia alettiin nimittää kharijiiteiksi eli "poistuneiksi", ja heistä kehittyi oma islamin suuntauksensa. Vuonna 661 Ali kärsi islaminuskon mukaan marttyyrikuoleman, kun eräs kharijiitti surmasi hänet Kufan moskeijassa. Siffinin taistelua seurasi Muawijan valta-aseman vakiintuminen arabivaltakunnassa, ja vuonna 661 hän saavutti kiistattoman hallitusvallan.

## Taistelun kuvaukset lähdekirjallisuudessa
Siffinin taistelusta vuonna 657 kirjoitettiin arabikalifaatissa vuosina 750–850 jopa neljätoista eri kirjaa. Seuraavan sadan vuoden aikana 850–950 kirjojen määrä putosi seitsemään. Al-Tabari esittää taistelun kuvauksen historiateoksensa 17. osassa. Nevo ja Koren pitävät taistelua historiallisena ja katsovat, että Muawijalla todella oli vastassaan Ali, vaikka hänen samaistamisensa mahdollisesti myyttiseen neljänteen kalifiin on kyseenalaista.

## Lähteet

* 
* 

* 
* 
* 

### Viitteet
Berdache

**Berdache** on antropologiassa käytetty termi, jolla on viitattu henkilöön, joka jossain Pohjois-Amerikan intiaanikulttuurissa on omaksunut vastakkaisen sukupuolen roolin, vaatetuksen ja aviollisen aseman.

Sukupuolijako yleensä oli perinteisissä intiaanikulttuureissa hyvin selvä. Miehillä ja naisilla oli yhteisössään tarkasti säännellyt tehtävänsä, käyttäytymissääntönsä ja vaatetuksensa. Oli kuitenkin mahdollista, että henkilö voi omaksua vastakkaisen sukupuolen roolin. Yleensä tähän tapaan roolia vaihtoi mies, mutta naisienkin tiedetään näin tehneen.

Berdache voidaan käsittää naisen ja miehen rinnalla kolmanneksi omaksi sukupuolekseen. Berdache ei välttämättä tunne selvästi kuuluvansa mieheksi tai naiseksi, vaan voi vuorotella sukupuolipiirteitä esimerkiksi tarpeen tai tilanteen mukaan. Berdache ilmiönä tunnetaan noin 150 intiaaniheimon parista. Heillä oli usein uskonnollista merkitystä. Berdache saattoi toimia esimerkiksi tietäjänä tai šamaanina. Joskus he saattoivat olla myös arvostettuja käsityöntekijöitä.

Nimi berdache ei ole peräisin mistään intiaanien puhumasta kielestä. Sen sijaan se on juonnettu arabian miesprostituoitua tarkoittavasta sanasta. Tästä syystä kaikki eivät myöskään hyväksy sen käyttöä. Tutkimuskirjallisuudessa sitä on kuitenkin käytetty usein paremman termin puutteessa. Joskus on voitu käyttää termejä, kuten mies-nainen tai nais-mies. Eri heimoilla on ilmiölle omia nimiään. Lakotat käyttivät nimeä *winkte*, navajot *nadle*, hopit *hova* ja zunit *ihamana*.

Termi berdache ei täysin sovellu nykyaikaiseksi sukupuolikäsitteeksi. 1990-luvulta lähtien etenkin viitatessa homoseksuaaleihin intiaaneihin on käytetty termiä kaksihenkinen ().

## Lähteet
Anni Kujala

**Anni Kujala** (s. 1993) on suomalainen koripalloilija. Hän pelaa takamiehenä ja on pituudeltaan 165-senttimetrinen. Hän on Vimpelin Vedon kasvatti ja on pelannut Korisliigassa kaudesta 2012–2013 alkaen.

Kujala pelasi neljä ensimmäistä Korisliigan, silloisen SM-sarjan, otteluaan kaudella 2012–2013 Äänekosken Huiman joukkueessa. Kaudesta 2014–2015 alkaen hän on edustanut Korisliigassa Vimpelin Vetoa. Hän on pelannut liigassa kaikkiaan 180 runkosarjaottelua ja 11 pudotuspeliä. Runkosarjassa hänen paras kausikohtainen pistekeskiarvonsa ottelua kohden on 9,4 kaudelta 2020–2021 ja paras levypallokeskiarvonsa 3,4 kaudelta 2017–2018.

Anni Kujalan sisko Riikka Kujala on myös pääsarjatason koripalloilija.

## Lähteet
Kaksihenkinen

**Kaksihenkinen** (, *twospirit,* *two-spirit* tai *2-spirit*) on alun perin Amerikan alkuperäiskansojen sukupuoli-identiteetti. Nykyään termiä käytetään laajemmin kuvaamaan seksuaali- ja/tai sukupuolivähemmistöön kuuluvia Amerikan alkuperäisasukkaita. 

Kaksihenkisyydellä on viitattu henkilöön, jonka ruumiissa katsotaan olevan niin maskuliininen, kuin feminiininenkin henki. Kaksihenkisyyttä on käytetty terminä korostamaan henkilön identiteettiä sukupuolisuuden tai seksuaalisen suuntautumisen sijaan. Ennen eurooppalaisten kolonialistien saapumista Pohjois-Amerikkaan, yli 150 alkuperäiskansan heimoa tunnustivat kolmannen sukupuolen yhteisöissään. Kaksihenkiset olivat yhteisöissä kunnioitettuja jäseniä, usein visionäärejä, opettajia, parantajia tai lääketieteen ihmisiä. Kolonialismin myötä kaksihenkisten rooli hälventyi, kadotti tietoisuuttaan ja muuttui länsimaalaisten sukupuoliroolien myötä kunnioitetusta halveksuttavaksi.

Termi itsessään on alkanut tulla käyttöön 1990-luvun lopulla. Se on johdettu ojibwan kielen sanasta *niizh manidoowag*, joka suoraan kääntäen tarkoittaa "kaksihenkinen". Sukupuoli- ja seksuaalivähemmistöjen kirjainyhdistelmissä kaksihenkinen merkitään 2S.

Tunnettuja kaksihenkisiä ovat muun muassa elokuvaohjaaja Bretten Hannam, poliitikko Susan Allen ja drag queen -artisti Ilona Verley.

Berdache on antropologiassa käytetty termi henkilöstä, joka omaksuu vastakkaisen sukupuolen roolin eri Pohjois-Amerikan perinteisissä intiaanikulttuureissa. Termiä ei kuitenkaan aina pidetä täysin sopivana ja se on johdettu arabian kielen miesprostituoitua tarkoittavasta sanasta.

## Katso myös
* Berdache
* Fa’afafine
* Hijrat
* Muunsukupuolisuus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Elli Heikkilä

**Elli Heikkilä** (s. 2002) on suomalainen koripalloilija. Hän pelaa laitahyökkääjänä ja on pituudeltaan 181-senttimetrinen. Hän on pelannut Suomen alle 16-vuotiaiden maajoukkueessa 17 maaottelua ja alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa viisi maaottelua. Hän on Peli-Karhujen kasvatti ja on edustanut seuraa Korisliigassa kaudesta 2017–2018 alkaen.

Heikkilä pelasi Korisliigassa kahdella ensimmäisellä kaudellaan yhteensä kahdeksan ottelua. Kaudella 2019–2020 hän pelasi runkosarjassa jo 19 ottelua mutta koronaviruspandemian vuoksi pudotuspelejä ei tuolloin pelattu. Kaudella 2020–2021 hän pelasi liigassa 25 runkosarjaottelua lähes 15 minuutin ottelukohtaisella peliajalla ja teki niissä keskimäärin 4,0 pistettä sekä otti 2,5 levypalloa.

## Lähteet
Erika Mäkelä

**Erika Mäkelä** (s. 2001) on suomalainen koripalloilija. Hän pelaa takamiehenä ja on pituudeltaan 167-senttimetrinen. Hän on Peli-Karhujen kasvatti ja on edustanut seuraa Korisliigassa kaudesta 2017–2018 alkaen.

Mäkelä pelasi Korisliigassa kolme ottelua kaudella 2017–2018 ja kuusi ottelua koronaviruspandemian keskeyttämällä kaudella 2019–2020. Kaudella 2020–2021 hän pelasi liigassa 19 runkosarjaottelua noin 10,5 minuutin ottelukohtaisella peliajalla ja teki niissä keskimäärin 3,7 pistettä sekä otti 0,7 levypalloa. Kauden päätteeksi Peli-Karhut voitti Suomen-mestaruuden,

## Lähteet
Heikki Pihlajamäki

**Heikki Tapio Pihlajamäki** (s. 16. joulukuuta 1961 Lammi) on Helsingin yliopiston vertailevan oikeushistorian professori, jonka Suomen Akatemia valitsi akatemiaprofessoriksi syyskuussa 2021 alkavalle viisivuotiselle kaudelle.

Pihlajamäki valmistui oikeustieteen kandidaatiksi 1987, sai varatuomarin arvon 1988 ja väitteli oikeustieteen tohtoriksi 1996 Helsingin yliopistossa. Hän työskenteli Helsingin yliopiston kanslerinsihteerinä 1997–2009 ja samalla oikeushistorian yliopistolehtorina 2002–2009. Pihlajamäki aloitti vertailevan oikeushistorian professorina 2009.

Akatemiaprofessorina Pihlajamäki tutkii keskeisten siirtomaavaltojen eli Alankomaiden, Englannin, Espanjan ja Portugalin siirtomaissaan tekemiä oikeudellisia ratkaisuja hyödyntäen työssään vertailevaa oikeushistoriaa.

Pihlajamäestä tuli Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuonna 2014 ja Academia Europæan jäsen vuonna 2022. Suomalainen Lakimiesyhdistys myönsi Pihlajamäelle Allan Serlachius-Särkilahti -palkinnon vuonna 2023. Ruotsin Kuninkaallinen humanististen tieteiden akatemia myönsi hänelle Gad Rausing -palkinnon vuonna 2024.

## Julkaisuja

* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Henkilöesittely Helsingin yliopiston sivulla (englanniksi)
Gustaf Fredrik Gyllenborg

**Gustaf Fredrik Gyllenborg** (1731 Strömsbro, Ruotsi – 1808 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen runoilija, aikansa näkyviä ylhäisörunoilijoita. Hän oli vuosina 1756–1762 kruununprinssi Kustaan seuralainen, kanslianeuvoksen arvon hän sai 1774 ja hänet valittiin jäseneksi Ruotsin akatemiaan 1786.

Gyllenborgin runoista tunnetuin on "Människans elände", jossa Gyllenborg kuvaa murtuneen ihmisen raskasta taivalta. Lisäksi hän kirjoitti satiireja, Aisopoksen satujen esikuvaa mukaillen eläintarinoita ja omaelämäkerran *Mitt lefverne*, joka ilmestyi 1885.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Gyllenborg, Gustaf Fredrik, Svenska akademien 
* Gyllenborg, Gustaf Fredrik, Svenskt biografiskt  lexikon
Sara Shamma

**Sara Shamma** (26. marraskuuta 1975 Damaskos) on syyrialainen, nykyään Isossa-Britanniassa asuva taidemaalari. Hänen työnsä ovat figuratiivisia. Isoon-Britanniaan hän muutti Syyrian sisällissodan vuoksi vuonna 2016.

Shamman isä on syyrialainen ja äiti libanonilainen. Hän valmistui taiteilijaksi Damaskoksen yliopistosta vuonna 1998. Hän on toiminut taideopettajana Syyriassa ja ollut jäsen maan kulttuuriministeriön raadissa, joka on arvioinut maan vuosittaisen näyttelyn teoksia. Shammalle on myönnetty taidealan palkintoja Syyriassa, Italiassa, Australiassa ja Isossa-Britanniassa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.markhachem.com/index.php/Sara-Shamma.html
* http://www.npg.org.uk/whatson/bp-portrait-award-2019/exhibition/
Mervi Airaksinen

**Mervi Airaksinen** (s. 1980) on suomalainen teknologia-alan yritysjohtaja. Hän on kotoisin Jäppilästä, Pieksämäeltä. Airaksinen on valmistunut kauppatieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 2004. 

## Ura
Mervi Airaksinen nimitettiin IBM Suomen toimitusjohtajaksi 1. tammikuuta 2020 alkaen. Airaksinen on toiminut aiemmin Suomen ja Baltian Ciscon maajohtajana. Lisäksi Airaksinen on toiminut tietotekniikan tukkuyrityksen Alson Suomen toimitusjohtajana. 

Airaksinen toimii aktiivisesti myös eri teknologia-alan yritysten hallituksissa. Hän kuuluu muun muassa Nordic Morning Groupin hallitukseen. Airaksinen on myös Vaasan yliopiston digitaalisen talouden tutkimusalustan neuvonantajaryhmän jäsen.

Airaksinen kertoo vaativan työn ja perheen yhdistämisestä teoksessa *Uraäidin selviytymisopas – Tarinoita ruuhkavuosien kuningattarilta* (Anni Erkko, 2019).

## Yksityiselämä
Mervi Airaksinen asuu Espoossa. Hänen perheeseensä kuuluvat mies ja lapsi.

## Lähteet
Gouharšad

**Gouharšad** (k. 1457) oli Timuridien valtakunnan hallitsija Šahrokhin vaimo. Hänen vaikutusvaltaansa valtakunnassa on pidetty hyvin suurena ja hänet tunnettiin myös taiteiden ja erityisesti arkkitehtuurin mesenaattina. 

## Elämäkerta

Gouharšadin isä oli Timuridien valtakunnan hallitsija Šahrokhin alainen emiiri Giat-al-Din Tarkan. Gouharšad oli yksi kolmesta Giat-al-Dinin Šahrokhin sukuun naittamastaan tyttärestä. Šahrokh ja Gouharšad menivät naimisiin vuonna 1409.

Šahrokhilla oli toinen vaimo nimeltään Malekat Aga ja tämä oli tšingisidinä eli Tšingis-kaanita polveutuen periaatteessa myös korkea-arvoisempi. Gouharšad oli kuitenkin tästä huolimatta paljon läheisempi miestään. Hän ylläpiti suhteita myös valtakunna eri emiireihin, heidän joukossaan esimerkiksi Gouharšadin kaksi veljeä. Gouharšadin mausoleumi Heratissa on yksi tunnetuimmsita esimerkeistä timuridien ajan arkkitehtuurista Khorasanissa. Gouharšad tunnettiin myös merkittävänä taiteiden mesenaattina ja hän suosi etenkin arkkitehtuuria. Tämä näkyi esimerkiksi kukoistavassa pääkaupunki Heratissa. Sen ohella hän rakennutti myös esimerkiksi moskeijan Mašhadissa.

Gouharšadin vaikutusvaltaa valtakunnan politiikassa on pidetty hyvin suurena. Hän ja Šahrokh saivat keskenään kolme tytärtä ja kolme poikaa. Gouharšad suosi valtakunnan hallitsijan seuraajana pojanpoikaansa Ala al-Dawla bin Baysongoria. Tämä herätti tietyissä piireissä myös närää. Šahrokh kuoli vuonna 1447 ja Gouharšad ryhtyi toimiin rauhoittaakseen uhkaavan sekasorron. Hän toimi pitkään käytännössä valtakunnan tosiasiallisena hallitsijana. Eri emiirit sotivat keskenään Tarkan-emiirien asettuessa Gouharšadin puolelle. Lopulta kuitenkin yksi kilpailevista timuridihallitsijoista Sultan Abu Sa'id valtasi Heratin 19. heinäkuuta 1457. Gouharšad jäi hnen vangikseen. Koska Abu Sa'id ei uskonut Tarkan-emiirien alistuvan Gouharšadin ollessa vielä elossa, hän antoi teloituttaa hänet.

## Kuoleman jälkeen
Timuridien sittemmät historioitsijat puhuivat yleensä Gouharšadista arvostavaan sävyyn. Samalla hänen teloituksensa tuomittiin. Abu Sa'id itse joutui jonkin aikaa myöhemmin vangiksi ja Gouharšadin pojanpoijanpoika Yadgar Mohammad teloitutti puolestaan hänet.

## Lähteet
Coregonus alpenae

**Coregonus alpenae** on lohien (Salmonidae) heimoon ja Coregoninae-alaheimoon kuuluva makean veden kalalaji, jota ei ole havaittu levinneisyysalueellaan 1970-luvun jälkeen ja joka siksi luokitellaan hävinneeksi lajiksi.

*Coregonus alpenaen* keskimääräinen pituus oli täysikasvuisena 27–31 senttimetriä ja paino noin 500 grammaa. Maksimissaan se saavutti noin 38 senttimetrin pituuden ja noin 900 gramman painon. Laji oli väritykseltään selkäpuoleltaan vihreä tai sininen, kyljistään hopeinen ja vatsapuoleltaan valkea. Sillä oli selkäevässään 10–13 pehmeää ruotoa ja peräevässään 10–14 pehmeää ruotoa.

*C. alpenae* -lajia on tavattu Isosta Orjajärvessä, Hudsoninlahdessa ja Suurten järvien valuma-alueella. Viimeisin havainto siitä on vuodelta 1978, ja United States Fish and Wildlife Service on pitänyt lajia virallisesti hävinneenä vuodesta 1983 lähtien. Lajin populaatioiden pienenemisen pääsyyt olivat niihin kohdistuva liiallinen hyväksikäyttö ihmisen taholta ja lajia saalistava, Suuriin järviin 1800–1900-luvuilla levinnyt ja niissä runsastunut merinahkiainen.

*C. alpenaen* lisääntymisaika oli loka-marraskuussa. Se saavutti sukukypsyyden 3–4 vuoden iässä.

## Lähteet
Lissu Lehtimaja

**Liisa Ilona ”Lissu” Lehtimaja** (s. 23. joulukuuta 1976 Kuopio) on suomalainen sarjakuvataiteilija, kuvataideopettaja ja laulaja. Hän on piirtänyt ja kirjoittanut kolme sarjakuvateosta ja on toiminut vuodesta 2022 lähtien ''Tieteessä tapahtuu'' -lehden sarjakuvapiirtäjänä. 

Lehtimaja on tullut tunnetuksi myös perustamansa Maria Gasolina -yhtyeen laulajana ja trumpetistina. Vuosina 2001–2019 toiminut yhtye soitti etenkin brasilialaisia käännösiskelmiä, mutta omaksui musiikkiinsa vaikutteita myös Lähi-idästä ja Itä-Afrikasta. Lehtimaja käänsi yhtyeelle sanoituksia englannista ja portugalista. Portugalin kieltä hän oppi opiskellessaan 1990-luvulla lukion vaihto-oppilaana Brasiliassa.

Lehtimaja on valmistunut Taideteollisesta korkeakoulusta taiteen maisteriksi. Hänen isänsä on oikeusneuvos Lauri Lehtimaja.

## Sarjakuva-albumit
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kokkolan Viinijuhlat

**Kokkolan Viinijuhlat** on Kokkolassa järjestettävä kaksipäiväinen musiikkifestivaali. Vuonna 2024 tapahtuma järjestettiin 26.-27.7. Kokkolan tapahtumapuistossa. Tapahtuma on yhdistelmä musiikkia, ruokaa sekä viinejä. Artisteja tulee niin Suomesta kuin ulkomailtakin. Tapahtuma järjestettiin ensimmäistä kertaa vuonna 2021 heinäkuussa.

Tapahtuman järjestämisestä vastaa Nordic Live Productions Oy.

## Esiintyjät
### 2021
* Europe (SWE)
* Reino Nordin
* Apocalyptica
* J. Karjalainen
* Elastinen
* Erin
* Arttu Wiskari
* Ressu Redford
* Ida Paul & Kalle Lindroth
* Samuli Edelmann
* ONEVIOLIN

### 2022

* Arttu Wiskari
* Behm
* Maija Vilkkumaa
* Sonata Arctica
* J. Karjalainen
* Mariska
* Tehosekoitin
* Waltteri Torikka
* BESS
* Drömhus
* Kaija Koo
* Basic Element
* Kolmas Nainen
* Ellie Goulding
* Marko Hietala
* Ressu Redford
* Haloo Helsinki
* Abreu
* Ida Paul & Kalle Lindroth
* Pandora
* Younghearted
* Erika Vikman

### 2023

* Samu Haber
* Anna Puu
* Alma
* Portion Boys
* Erika Vikman
* Anssi Kela
* Tommi Läntinen
* Arppa
* Osmo Ikonen
* Hurts
* Juha Tapio
* The 69 Eyes
* Viivi
* Kuumaa
* Happoradio
* Klamydia
* Ilta
* Kuningasidea

### '''2024'''
* Kolmas Nainen
* Lauri Haav
* The 69 Eyes
* Janna Hurmerinta
* Teflon Brothers
* Melanie C
* Sanni (laulaja)
* Ressu Redford
* Antti Ketonen
* Bee (laulaja)

## Lähteet
*https://kokkolanviinijuhlat.fi 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Kokkolan Viinijuhlat - Nettisivut
Lars Gyllensten

**Lars Gyllensten**, kirjailijanimiä: **Pär Silje, Jan Wictor** (1921 Tukholma, Ruotsi – 2006 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija, Karoliinisen instituutin histologian apulaisprofessori ja Ruotsin akatemian jäsen vuodesta 1966.
Gyllenstenin esikoisteos, runokokoelma *Camera obscura* (1946), jonka hän kirjoitti yhdessä Torgny Greitzin kanssa salanimellä Jan Wictor, oli parodia fyrtiotalisteista.

## Palkinnot ja tunnustukset
* Harry Martinson -palkinto, 1991
* Pilotpriset, 1987
* Stiftelsen Selma Lagerlöfs litteraturpris, 1991

## Suomennetut teokset
* *Sokrateen kuolema* (*Sokrates död*), suom. Kyllikki Hämäläinen, Helsinki: Otava 1965. Sarja: Moderneja kirjailijoita
* *Juvenilia: Inkarnaatioita ja eksorkismeja* (*Juvenilia*), suom. Kyllikki Hämäläinen, Helsinki: Otava 1967. Sarja: Moderneja kirjailijoita
* *Kainin muistelmat* (*Kains memoarer*), suom. Kyllikki Hämäläinen, Helsinki: Otava 1968. Sarja: Moderneja kirjailijoita

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Niina Kuuva

**Niina Kuuva** (s. 19. huhtikuuta 1987 Juva) on Puumalan kunnanjohtaja. Hän aloitti työssään huhtikuussa 2021. Ennen Puumalan kunnanjohtajana työskentelyä hän työskenteli Etelä-Savon Yrittäjien aluejohtajana vuosina 2019–2021 ja Puumalan vs. kunnanjohtajana vuosina 2017–2019, kun entinen kunnanjohtaja Matias Hilden työskenteli ministeri Anu Vehviläisen erityisavustajana. Kuuva valittiin Puumalan kunnanjohtajaksi tammikuussa 2021 yksimielisesti viiden hakijan joukosta.

Niina Kuuva on valmistunut yhteiskuntatieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistosta.

Kuuva on parisuhteessa elinkeinoasiamies Janne Tariman kanssa. Tarima on työskennellyt aiemmin eduskunnassa entisen maa- ja metsätalousministerin Jari Lepän erityisavustajana

## Lähteet
Tempest Storm

**Tempest Storm** (alk. **Annie Blanche Banks**; 29. helmikuuta 1928 Eastman, Georgia, Yhdysvallat – 20. huhtikuuta 2021 Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen burleskiesiintyjä, striptease-tanssija ja näyttelijä.

Tempest Storm eli Annie Blanche Banks syntyi vuonna 1928 Georgian Eastmanissa. Hänen vanhempansa olivat köyhiä osuusviljelijöitä. He kuitenkin erosivat pian Annien syntymän jälkeen, eikä hän tuntenut isäänsä. Annie oli 14-vuotias, kun lähti kotoa. Hän päätyi Columbukseen ja työskenteli tarjoilijana. Hän tapasi merijalkaväen sotilaan, jonka kanssa meni naimisiin. Liitto kuitenkin mitätöitiin vuorokauden jälkeen. Banks meni uudestaan naimisiin 15-vuotiaana, kun hän nai myyntimiehen. Heidän liittonsa kesti kuusi kuukautta.

Banks oli 17-vuotias, kun hän muutti Hollywoodiin. Hän valehteli ikänsä ja pääsi cocktail-tarjoilijaksi, missä eräs asiakas ehdotti hänelle uraa stripparina. Tämä järjesti Banskille myös koe-esiintymisen Follies-teatterin kykyjenetsijälle Lillian Huntille. Banks sai paikan tanssikuorosta, mutta jo kolmen viikon jälkeen hänelle ehdotettiin palkankorotusta ja strippaamista. Banks ei ollut ajatellut uraa stripparina, mutta hän omien sanojensa mukaan tarvitse ne rahat. Viikko siitä hänelle ehdotettiin taiteilijanimeä Tempest Storm. Banks muutti vuonna 1957 nimensä virallisesti Tempest Stormiksi.

Storm nousi 1950-luvulla kansainvälisesti kuuluisaksi yökerhoesiintyjäksi, ja hän myös näytteli muun muassa Russ Meyerin varhaisissa seksploitaatioelokuvissa. Stormin tunnetuin elokuva on Irving Klaw’n ohjaama vuoden 1955 kulttiklassikko *Teaserama*. Seuraavana vuonna hän näytteli myös Klaw’n ohjaamassa *Buxom Beautiesissa*.

Storm teki vuonna 1956 kymmenvuotisen sopimuksen Bryan-Engels-burleskituotantoyhtiön kanssa. Sopimus takasi Stormille 100&nbsp;000 dollarin vuosipalkan, mikä oli alan rahakkain sopimus. Hän esiintyi vuodesta 1957 lähtien hotelli-kasino The Dunesissa. Stormin ura burleskiesiintyjänä kesti aina 2000-luvulle saakka, ja Las Vegas Stripillä hän esiintyi aina 1980-luvun lopulle saakka. Storm oli poikkeuksellinen alalle, sillä hän selviytyi burleskin alamäen 1960- ja 1970-luvuilla.

Stormin viimeinen esiintyminen tapahtui kesäkuussa 2010 Burlesque Hall of Famen reunion-show’ssa. Hän mursi tuona iltana lonkkansa ja joutui jättäytymään show-uraltansa. Rockmuusikko Jack Whiten kanssa hän teki vuonna 2011 haastattelualbumin *Interview with Tempest Storm*. Nimisha Mukerji ohjasi puolestaan vuonna 2016 julkaistun dokumenttielokuvan *Tempest Storm: Burlesque Queen*.

Storm kärsi viimeisinä vuosinaan dementiasta, ja hän kuoli vuonna 2021 kotonaan Las Vegasissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Oscar Johan Mechelin

**Oscar Johan Mechelin** (4. kesäkuuta 1851 Oslo – 10. elokuuta 1900 Helsinki) oli suomalainen juristi ja virka- ja valtiopäivämies.

Mechelinin vanhemmat olivat  senaattori Henrik Adolf Mechelin ja Eugénie Octavie Joséphine Cathérine Tricot de Mouceaux ja puoliso vuodesta 1892 vapaaherratar Eva Elisabeth Silfverhjelm (k. 1941), kenraali Carl Silfverhjelmin tytär. Mechelin tuli ylioppilaaksi 1869, suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1876 ja sai varatuomarin arvon 1880. Hän oli kenraalikuvernöörinkanslian kanslisti 1883–1889, keisarin Suomen kanslian apulaistoimitussihteeri 1889–1991 ja johtaja valtiokonttorissa 1891–1900. Keisarin hovin kamarijunkkarin arvon Mechelin sai 1888. Hän oli aatelissäädyssä valtiopäiväedustaja 1888 ja 1900.

Lääkäri, valtiopäivämies Adolf Constantin Mechelin oli Oscar Johan Mechelinin veli.

## Lähteet
Ilse Stöbe

**Ilse Frieda Gertrud Stöbe** (17. toukokuuta 1911 Berliini - 22. joulukuuta 1942 Berliini) oli saksalainen journalisti ja kansallissosialismin vastustaja.  

Stöben varhaisimmista vaiheista ei tiedetä kovinkaan paljoa. Hänen vanhempansa olivat työväenluokkaisia ja hänellä oli velipuoli, Kurt Müller. Stöbe oli opiskellut konekirjoittajaksi ja työskenteli Rudolf Mossen kustantamossa.  Vuonna 1929 hän liittyi Saksan kommunistisen puolueen jäseneksi. *Berliner Tageblatt*-lehden päätoimittaja vakuuttui Stöben kyvykkyydestä ja kannusti häntä ryhtymään journalistiksi. 

Vuoden 1930 paikkeilla Stöbe ryhtyi välittämään tietoja Neuvostoliiton armeijan tiedustelulle. Hän pääsi töihin Varsovaan, missä teki töitä muun muassa sveitsiläiselle sanomalehdelle aina vuoden 1939 syksyyn saakka. Varsovassa hän tapasi diplomaatti Rudolf von Schelihan, jonka kanssa hänellä oli tiivis suhde. Palattuaan Berliiniin hän pääsi töihin ulkoministeriöön. 

Berliinissä Stöbe tapasi journalisti Carl Helfrichin jonka kanssa asui yhdessä. Hän työskenteli hetken Ligner- nimiselle yritykselle Dresdenissä ja pääsi tekemään työmatkoja Prahaan ja Bratislavaan. Pian hän pääsi takaisin töihin ulkoministeriöön. Keväällä 1941 Stöbe yritti turhaan varoittaa Neuvostoliiton viranomaisia tulevasta hyökkäyksestä. Hän jäi toiminnastaan kiinni ja teloitettiin. 

Stöben jäätyä kiinni myös hänen äitinsä pidätettiin. Hänet lähettiin Ravensbrückin keskitysleiriin ja surmattiin siellä. Hänen veljensä onnistui ensiksi paeta, mutta hänetkin saatiin myöhemmin kiinni ja hänet surmattiin. 
## Viitteet
Axel Björkenheim

**Carl Axel Fredrik Björkenheim** (5. helmikuuta 1843 Turku – 21. huhtikuuta 1907 Hampuri) oli suomalainen maanviljelysneuvos ja moninkertainen valtiopäivämies. 

Axel Björkenheimin vanhemmat olivat vuorineuvos Lars Magnus Björkenheim ja Charlotta Sofia Taube ja puoliso vuodesta 1869 Sigrid Lovisa Charlotta von Julin, vuorineuvos John Jacob von Julinin tytär. Lääkäri Edvard Björkenheim oli heidän poikansa. Axel Björkeheim kävi viisi luokkaa oppikoulua ja suoritti agronomin tutkinnon Ultunan maanviljelysopistossa Ruotsissa 1863. Hän työskenteli aluksi suvun omistamissa ruukeissa, mutta sai isänsä kuoltua 1869 omistukseensa Vuojoen kartanon. Björkenheim keskittyi kartanonpidossa karjatalouteen ja voinvalmistukseen. Vuojoelle perustettiin myös meijeri- ja karjanhoitokoulu vuonna 1896. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Björkenheim sai 1891 yhdessä veljensä Adolf Edvard Björkenheimin kanssa.

Axel Björkenheimin oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1872, 1877–1878, 1882, 1885, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900 ja 1904–1905.

## Lähteet