open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Foster and Partners

**Foster and Partners** brittiläinen arkkitehtitoimisto, joka perustettiin vuonna 1967. Se on suunnittelut muun muassa pilvenpiirtäjiä ja lentoasemia. Yrityksen suunnittelemiin rakennuksiin kuuluu muun muassa Burj Mohammed Bin Rashid, Comcast Technology Center ja The Index.

## Lähteet
American Samoa Community College

**American Samoa Community College** on Pago Pagossa sijaitseva community college ja territorion ainoa korkeakoulutusta tarjoava taho. Koulu perustettiin vuonna 1970 ja siellä opetettiin aluksi humanistisia ja teknisiä tieteitä sekä järjestettiin opettajakoulutusta. Aluksi kursseja järjestettiin vanhassa maanmittauslaitoksessa ja myöhemmin entisessä lukiossa. Vuonna 1979 se sai liittovaltion osoittaman tontin, jonne alettiin rakentamaan uusia tiloja.

Vuonna 2016 koulun rehtoriksi valittiin Rosevonne Makaiwi Pato. Hallinnollisesti koulu jakautuu 18 osastoon sen opintotarjonnan mukaan. Yliopiston yhteydessä toimii samoalaisopintojen instituutti, jonka tehtävä on edistää oppiaineiden rajat ylittävällä tavalla samoan kieltä, kulttuuria ja historiaa.

Koulu perii lukukausimaksua sen mukaan, ovatko opiskelijat territorion asukkaita (5460 $) vai sen ulkopuolelta tulleita (5760 $). Vuonna 2022 opiskelijoita oli 1301.

## Lähteet
Erik Brahe (1722–1756)

**Erik Brahe** (23. kesäkuuta 1722 Tukholma – 23. heinäkuuta 1756 Tukholma) oli ruotsalainen kreivi, eversti ja poliitikko. Hovin suosiota nauttinutta Brahea syytettiin yhdeksi Loviisa Ulriikan epäonnistuneen vallankaappausyrityksen johtohahmoista ja hänet teloitettiin vuonna 1756.

Erik Brahen lapsenlapsi oli Magnus Brahe.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Erik Brahe

**Erik Brahe** on seuraavien henkilöiden nimi:

* Erik Brahe (1552–1614), ruotsalainen valtaneuvos
* Erik Brahe (1722–1756), ruotsalainen kreivi
Nina Matvijenko

**Nina Mytrofanivna Matvijenko** (; 10. lokakuuta 1947 Žytomyrin alue – 8. lokakuuta 2023) oli ukrainalainen laulaja. Hän tuli tunnetuksi kansanmusiikin esittäjänä.

Matvijenko aloitti uransa vuonna 1968 Hryhori Verovkan mukaan nimetyn kansanmusiikkikuoron laulajana. Hänelle myönnettiin Ukrainan ansioituneen taiteilijan arvonimi vuonna 1978, Ukrainan kansantaiteilijan arvonimi vuonna 1985 ja Ukrainan sankarin arvonimi vuonna 2006. Lisäksi hän sai Ševtšenkon palkinnon vuonna 1988. Matvijenko teki pitkäaikaista yhteistyötä Kyjivska kamerata -kokoonpanon kanssa. Neuvostoliiton viranomaiset eivät sallineet hänelle ulkomailla esiintymistä ennen vuotta 1986, koska häntä epäiltiin ukrainalaisen nationalismin kannattajaksi ukrainalaisen ja ukrainankielisen ohjelmiston johdosta.

Matvijenko esiintyi urallaan useissa televisio-ohjelmissa, kuunnelmissa ja elokuvissa, joihin kuului Juri Iljenkon ohjaama *Solomjani dzvony*. Hän oli vuodesta 1971 naimisissa taiteilija Petro Hontšarin kanssa ja sai kolme lasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Vladimir Tšub

**Vladimir Fjodorovitš Tšub** (; s. 24. heinäkuuta 1948 Pinsk, Valko-Venäjän SNT) on venäläinen Yhtenäinen Venäjä -puolueen poliitikko.

Tšub kouluttautui insinööriksi. Myöhemmin hän lisäksi valmistui kommunistipuolueen alaisesta puoluekorkeakoulusta ja Neuvostoliiton ministerien neuvoston alaisesta kansantalouden akatemiasta. Tšub pääsi Donin Rostovin kaupunginvaltuuston puhemieheksi vuonna 1990. Hän toimi Rostovin alueen kuvernöörinä vuosina 1996–2010. Hän istui Venäjän liittoneuvoston jäsenenä vuosina 1996–2001 ja 2011–2016. Tšub on saanut muun muassa luokan II Kunniamerkin ansioista isänmaalle.

## Lähteet
Shangri-La Toronto

**Shangri-La Toronto** on Torontossa Kanadassa sijaitseva 214 metriä korkea, 65-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Rakennuksessa on hotelli ja asuinhuoneistoja. Torni rakennettiin vuosina 2007–2012, ja sen suunnitteli arkkitehtitoimisto Hariri Pontarini Architects.

## Lähteet
Ritz-Carlton Toronto

**Ritz-Carlton Toronto** on Torontossa Kanadassa sijaitseva 210 metriä korkea, 54-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Tornin rakentaminen aloittiin vuonna 2007, ja se valmistui 2011. Rakennuksessa on hotelli- ja asuinhuoneistoja, ja sen suunnitteli arkkitehtitoimisto Kohn Pedersen Fox.

## Lähteet
Brookfield Place (Toronto)

**Brookfield Place** (ennen **BCE Place**) on Torontossa Kanadassa sijaitseva 261 metriä korkea pilvenpiirtäjä. Torni rakennettiin vuosina 1987–1990, ja siinä on 53 kerrosta. Rakennuksessa on toimistotiloja, ja se on saanut energiaystävällisyydestään kultaisen LEED-sertifikaatin.

## Lähteet
Tahoe Knight Monsters

**Tahoe Knight Monsters** on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Statelinen kaupungista, Nevadan osavaltiosta. Joukkue pelaa ECHL-liigaa ja toimii yhteistyöseurana NHL-liigassa pelaavalle Vegas Golden Knightsille ja AHL:ssä pelaavalle Henderson Silver Knightsille. 

## Joukkue kaudella 2025–2026
*(Tilanne 1. joulukuuta 2025)*

### Valmennus & Joukkueenjohto
* **Päävalmentaja:** Alex Loh 
* **Apuvalmentaja:** Brett Boeing 

*Lähde: EliteProspects*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tahoe Knight Monstersin verkkosivut
L Tower

**L Tower** on Torontossa Kanadassa sijaitseva asuinkäytössä oleva pilvenpiirtäjä. Rakennus on 205 metriä korkea, ja siinä on 59 kerrosta. Tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 2010, ja se valmistui 2015. Rakennuksen suunnitteli Daniel Libeskind.

## Lähteet
Bloomington Bison

**Bloomington Bison** on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Bloomingtonin kaupungista, Illinoisin osavaltiosta. Joukkue pelaa ECHL-liigaa ja toimii yhteistyöseurana NHL-liigassa pelaavalle New York Rangersille ja AHL:ssä pelaavalle Hartford Wolf Packille. 

## Joukkue kaudella 2025–2026
*(Tilanne 16. marraskuuta 2025)*

### Valmennus & Joukkueenjohto
* **Päävalmentaja & Toimitusjohtaja:** Phillip Barski 
* **Apuvalmentaja:** Jesse Messier 
* **Fysiikkavalmentaja:** Jesse Cook 
* **Huoltopäällikkö:** Josh Pentico 
* **Puheenjohtaja:** Larry McQueary 
* **Apulaistoimitusjohtaja:** Dan Larmer 

*Lähde: EliteProspects*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bloomington Bisonsin verkkosivut
Olimpijski

**Olimpijski** () on Moskovassa sijaitseva sisäareena. Se rakennettiin vuoden 1980 kesäolympialaisia ​​varten. Areena oli jaettu kahteen erilliseen saliin ja siellä järjestettiin koripallo- ja nyrkkeilytapahtumat. Areena suljettiin maaliskuussa 2019 ja purettiin vuonna 2020 uuden kompleksin rakentamista varten.

## Tapahtumat
### Urheilu

Osa Olimpijski-urheilukeskuksesta muodosti yhden arkkitehtuurisen kokonaisuuden ja toinen osa samaan aikaan rakennettu uima-allas-tapahtumapaikan. Areenan kapasiteetti oli täytena 80&nbsp;000 ihmistä ja stadionille mahtui jopa 16&nbsp;000 ihmistä televisioituihin tapahtumiin. Stadionilla pidettyihin urheilutapahtumiin kuuluivat mm. Kremlin Cup -tennisturnaus. Se oli myös maailman ensimmäinen jääpallon sisäareena. Siellä järjestettiin jaapallon maailmanmestaruuskilpailut vuonna 1989 ja 2008.

Areenalla on järjestetty vuoden 1999 FIBA ​​EuroStars -peli ja vuoden 2005 Euroliigan Final Four. Vuoden 2013 Euroopan taidevoimistelumestaruuskilpailut pidettiin stadionilla 17.-23. huhtikuuta 2013.

Paikka isännöi World Boxing Super Series -sarjan miesten alemman raskaansarjan finaalia Oleksandr Usykin ja Murat Gassievin välillä 24 000 katsojan edessä 21. heinäkuuta 2018. Usyk voitti ottelun ja hänestä tuli ensimmäinen alemman raskaansarjan ottelija, jolla on ollut hallussa kaikki neljä maailmanmestaruusvyötä yhtä aikaa (WBA–WBC–IBF–WBO). Muhammad Alin leski Lonnie Ali luovutti Ali-palkinnon Usykille ottelun jälkeen.

## Musiikki

Olimpijski oli ennen purkamista Venäjän suurin sisäkonserttiareena. Monet kansainväliset artistit soittivat areenalla konsertteja osana maailmankiertuettaan, kuten A-ha, Asia, Depeche Mode, Mylène Farmer, Beyoncé, Britney Spears, Black Sabbath, Slipknot, Enrique Iglesias, George Michael, Imagine Dragons, Iron Maiden, Jamiroquai, Justin Bieber, Justin Timberlake, Kylie Minogue, Lady Gaga, Linkin Park, Madonna, Muse, Nazareth, Paul McCartney, Pink Floyd, Roger Waters, Rihanna, Robbie Williams, Roxette ja Whitney Houston. Paikka isännöi Eurovision laulukilpailuavuonna 2009 Venäjän ensimmäistä kertaa isännöidessä kilpailua.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tiina Vainio

**Tiina Vainio** (s. 1960 Sauvo) on suomalainen taidemaalari ja -graafikko. Hän työskentelee laaja-alaisesti erilaisilla materiaaleilla ja taiteen tekotavoilla ja on tehnyt projekteja, joihin liittyy yhteistyötä eri alojen välillä. Vainio on toiminut myös luottamustehtävissä taiteilijajärjestöissä.

## Taiteellinen työskentely
__NOTOC__

Vainion tuotantoon kuuluu maalauksia, grafiikkaa, installaatioita ja veistoksia. Hänen teostensa aihepiiri liittyy usein luontoon ja ihmisen muuttuvaan ympäristöön. Vainio on tutkinut myös koneiden ja työkalujen estetiikkaa kuvaten maalauksiinsa purku-uhan alaisia taloja sekä työkaluja ruuvimeisseleistä betonimyllyihin ja maansiirtokoneisiin.  

### Julkisen tilan taide
Turun seudulla on useita Vainion toteuttamia julkisen tilan teoksia. Yhdessä Paula Soinisen kanssa Vainio teki Turun Viinamäenkadun päiväkotiin prosenttiperiaate-hankkeena 14-osaisen mosaiikkiteoskokonaisuuden *Kalat kertovat perhosille* (2022)*,* jonka aiheet ja materiaalit liittyvät alueella sijainneeseen Kupittaan saven keramiikkatehtaaseen. *Ajan rajat* (2014) on kolmiosainen teos Raision kirjastotalossa. Kivisestä polusta, akryylilevylle tehdyistä maalauksista ja kasvavasta tammesta rakentuva teos kuvaa Raision alueen muodostumista ja rantaviivan siirtymistä vuosituhansien aikana. Teoksen muotojen pohjana on käytetty Raision karttoja. Minna Maija Lappalaisen kanssa Vainio suunnitteli ja toteutti vuonna 2007 Velkuan Teersalon rannan joutomaan muutostyön tori- ja puistoalueeksi ekologisuuden ja paikallisten toiveet huomioiden.

### Lavasteet
Taiteellisen työskentelynsä osana Vainio on toteuttanut myös lavasteita muun muassa koreografi Satu Tuittilan ja Nina Renvallin tanssiteoksiin. Esimerkiksi Tuittilan ilmastonmuutosta käsitelleessä tanssi-installaatiossa *Katoava kalotti* (2018) Vainion näyttely teoksineen tarjosi tanssiesityksen puitteet.

### Taiteilijakollektiivi Merisiskot
Vainio kuuluu vuonna 2018 perustettuun, neljän turkulaisen taiteilijan muodostamaan Merisiskot-taiteilijakollektiiviin, jonka muut jäsenet ovat Kati Immonen, Elina Ruohonen ja Mari Krappala. Ryhmä tekee ekologista taidetta ja keskittyy ns. tumman ekologian tutkimiseen taiteen keinoin, mutta tekee myös meren hyväksi käytännön työtä. Erityisenä kiinnostuksen kohteena on Itämeri ja saariston ekologia. Kollektiivin taiteellinen tutkimus on kohdistunut mm. Örön saareen.

## Opinnot
Vainio on valmistunut Turun piirustuskoulun maalauslinjalta vuonna 1990. Hän on opiskellut lisäksi taidepedagogiikkaa Taideteollisessa korkeakoulussa ja Pietarin taideakatemiassa. Vainiolla on lisäksi oikeustieteen tutkinto.                    

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tiina Vainion esittely Kuvataiteilijamatrikkelissa.
*Tiina Vainion teoksia Kansallisgallerian kokoelmassa.
Six + Live!

**Six + Live!** on suomalaisen Tasavallan Presidentti -yhtyeen vuonna 2007 julkaistu DVD. Se on kuvattu kahdessa konsertissa edellisvuoden marraskuussa Helsingin Savoy-teatterissa ja Tampereen Klubilla. Mukana on myös haastatteluja sekä Yleltä ja BBC:ltä kerättyä arkistomateriaalia.

## Arvioita
*[[Soundi]]*-lehdessä 12/2007 DVD:tä arvioi Petri Silas, joka kuvailee soittajien olevan hyvässä kunnossa, mutta yhteissoitossa on puutteita. Silas kritisoi myös solisti Frank Robsonin tapaa lukea laulujen sanat suoraan papereista. Kiitosta saa sen sijaan DVD:n ekstraosio, joka tekee *Six + Livestä* aiempaa *[[Still Struggling for Freedom]]* -livelevyä tärkeämmän julkaisun. 

## Kappaleet

#Deep Thinker
#Last Night
#Take Six
#Monday Shuffle
#Climb the Ladder
#The Maze
#Tis Me Tis You
#Dance
#Don’t Ask Why
#Five Leaves Left
#Lounge
#Last Quarters
#Falling Deeper (The Bargain)
#King Kong

## Tekijät

### Tasavallan Presidentti
*Juhani Aaltonen – saksofonit, huilu
*Vesa Aaltonen – rummut
*Frank Robson – laulu, kosketinsoittimet
*Jukka Tolonen – sähkökitara
*Heikki Virtanen – bassokitara

### Tuotanto
* Werne Facilities LTD – tuotanto
* Roope Koistinen – ohjaus
* Kalantero Lahti – tuottaja
* Tita Jänkälä – editointi
* Harri Merilahti – miksaus (Studio Stadi)
* Craft Finland Oy – DVD
* EastStreet – kannen suunnittelu
* Ilpo Musto – valokuvat ja kuvagalleria
* Jari Paulamäki – valokuvat

## Lähteet
Rietu Heikkilä

**Rietu Heikkilä** (23. elokuuta 1875 Orivesi – 19. elokuuta 1929 Orivesi) oli suomalainen Orivedellä asunut rakennusmestari, sahanomistaja ja keksijä.

Rietu Heikkilä kävi kansakoulun ja 1897 Tampereella teollisuuskoulun. Hän oli sitten piirtäjänä eri rakennustoimistoissa, muun muassa Hämeenlinnassa arkkitehti Heikki Helinin toimistossa, aina vuoteen 1905 saakka. Tämän jälkeen Heikkilä laati ja suunnitteli maatalousrakennuksia, paitsi Orivedelle, myöskin useiden naapuripitäjien maatiloille. Vuonna 1903 Heikkilä perusti kahden veljensä kanssa saha- ja myllylaitoksen Oriveden pitäjän Pitkäjärven kylään. Hän sai sahalaitoksen omiin nimiinsä vuonna 1918. Koljonselän rannalla Heikkilän joen suussa sijainneen saha- ja myllylaitoksen yhteydessä oli myös pellavan puhdistamo sekä myöhemmin verstas, jossa rakennettiin Heikkilän kehittämiä viljankuivaustelineitä. Heikkilä tunnettiin myös keksijänä. Vuonna 1901 hän keksi patentoidun pellavan loukutus- ja lihtauskoneen ja vuonna 1910 Heikkilän viljankuivauslaitteiden nimellä tunnetut viljankuivauslaitteet. Heikkilän viljankuivauslaitteita myytiin paljon eri puolille Suomea ja niille haettiin myös patentti. Vuonna 1915 Heikkilä hankki patentin ryyninhöyryttäjälle ja vuonna 1920 hän keksi autojen talvikäyttöä varten autosukset.

Rietu Heikkilä suunnitteli joulukuussa 1908 Orivedelle valmistuneen Nuijan talon, jonka rakensi Suomalaisen puolueen eli Suomalaisen Nuijan Oriveden osasto. Talo oli valmistuessaan yksi Suomen suurimpia seurantaloja. Talossa oli iso juhlasali, kahvila- ja seurustelutilat, iso keittiö sekä kamareita. Talo vuokrattiin 1910 Keski-Hämeen kansanopistolle ja kansanopisto osti sen toimitalokseen 1912. Oriveden opiston käyttöön sittemmin tullutta taloa laajennettiin 1920-luvulla niin että sen mainittiin olleen Pohjoismaiden suurin asuttu puurakennus. Talo tuhoutui tulipalossa 1950.

Heikkilä oli useita vuosia Orivedellä kunnan luottamusmiehenä ja kuului jäsenenä kunnan rakennuslautakuntaan, jossa häntä käytettiin kunnan asiantuntijana. Hän toimi myös virkatalolautakunnan puheenjohtajana. Heikkilä oli vuonna 1920 perustamassa Putaan Sähkö Osakeyhtiötä ja toimi myöhemmin tämän yhtiön johtajana. Putaan Sähkö toimitti sähköä koko Eräjärven kuntaan sekä suureen osaan Oriveden ja Juupajoen kuntia.

Rietu Heikkilä kuoli elokuussa 1929 Orivedellä sydänkohtaukseen.

## Lähteet
Saint-Jean-Lespinasse

**Saint-Jean-Lespinasse** on kunta Lounais-Ranskassa Lotin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Bavejoen varrella, noin 41 kilometriä Figeacin kaupungista pohjoiseen.

Saint-Jean-Baptisten kirkko rakennettiin 1100-luvun alkupuoliskolla. Tyyliltään kirkko on suurelta osin romaaninen. 1400-luvun lopulla tähän rakennukseen lisättiin kivipilareilla tuettu kuisti. Kirkkoa koristavat 1400-luvun seinämaalaukset, jotka vaurioituivat 1500-luvulla käydyissä Ranskan uskonsodissa. Kuorissa on kullattu puinen tabernaakkeli 1600-luvun lopulta. Kirkon sisäseinää kiertää litre funéraire, maalattu surunauha, joka tehtiin 1700-luvulla Turennen viimeisen varakreivin hautajaisiin.

Château de Montal on renessanssiasunto, jonka rakentamisen Jeanne de Balsac aloitti vuonna 1519. Hän oli viiden lapsen äiti, joka oli jäänyt leskeksi vuonna 1510 miehensä Amaury II de Montalin kuoleman jälkeen. Jeanne on Robert de Balsacin tytär, joka tunnetaan osallistumisestaan italialaissotiin sekä sotastrategiaa ja moraalia koskevista tutkielmistaan. Tämä sai Jeannen tilaamaan asuntonsa italialaisten linnojen inspiroimana. 1500-luvun lopulla siirtyi uudelle omistajalle. 1700-luvun lopulla käydyn Ranskan suuren vallankumouksen jälkeen linna muutettiin ensin maatilaksi ja myöhemmin majataloksi. Vuoteen 1879 mennessä paikka oli rappeutunut. Vuosina 1881 ja 1903 linnan arvokkaat veistetyt koristeet huutokaupattiin, ja ne päätyivät museoihin ja yksityisiin kokoelmiin. Vuonna 1908 teollisuusmies ja taiteen suojelija Maurice Fenaille osti linnan ja entisöi sen viidessä vuodessa. Hän kunnosti suurimman osan sisustuksesta ja pyysi Rodinin työpajaa jäljentämään puuttuvat palaset. Kun työ valmistui vuonna 1913, hän lahjoitti linnan Ranskan valtiolle. Toisen maailmansodan aikana, vuosina 1943-1945, Mona Lisa oli linnassa säilytettävänä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Olympia-Einkaufszentrumin metroasema

**Olympia-Einkaufszentrum** on Münchenin metron asema, jonka rakennustyöt aloitettiin heinäkuussa 1999. Asema avattiin 31. lokakuuta 2004 ja palvelee Olympiaparkin alueen Olympia-Einkaufszentrum-ostoskeskusta Moosachin kaupunginosassa. Se on U1-linjan pääteasema. U3-linjan laajennuksen rakennustyöt Olympia-Einkaufszentrumiin aloitettiin heinäkuussa 2003, ja U3-linjan oma asema avattiin 28. lokakuuta 2007. Se toimi linjan pääteasemana 11. joulukuuta 2010 asti, jolloin linjaa jatkettiin Moosachiin.

Asema on myös ruuhka-aikoina toimivan U7-linjan pääteasema.

## Lähteet
Am Hartin metroasema

**Am Hart** on Münchenin metron U2-linjan asema, joka avattiin 20. marraskuuta 1993. Aseman suunniteli arkkitehtitoimisto Hilmer Sattler.

## Lähteet
Salem's Lot – painajainen

**Salem's Lot – painajainen** () on yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka ohjasi ja käsikirjoitti Gary Dauberman. Se perustuu kirjailija Stephen Kingin vuoden 1975 kauhuromaaniin *[[Painajainen (kirja)|Painajainen]]*, ja kirjan tavoin se kertoo tarinan Ben Mears -nimisestä kirjailijasta, joka saapuu vanhaan kotikaupunkiinsa Jerusalem's Lotiin huomatakseen sen päätyvän pahojen voimien valtaan vampyyriepidemian muodossa. Elokuvan pääosaa näyttelee Lewis Pullman.

Elokuva julkaistiin Max -suoratoistopalvelussa 3. lokakuuta 2024.

## Näyttelijät

## Vastaanotto
Elokuva sai ilmestyessään kriitikoilta ristiriitaisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivustolla elokuvan tuoreusprosentti on 45% perustuen 95 arvosteluun.

### Arvosteluja
 Jouni Vikman, *[[Episodi (lehti)|Episodi]]*
 Niina Enqvist, *[[Ilta-Sanomat]]*
 Mikko-Pekka Heikkinen, *[[Helsingin Sanomat]]* Helinä Laajalahti, *[[Muropaketti]]* Tuomas Riskala, *[[Seiska (lehti)|Seiska]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* *[https://www.max.com/fi/fi/movies/salems-lot/b1aaea47-b2e8-4418-a181-91de7102d04f Salem's Lot]* – Max
Royal Natalin kansallispuisto

**Royal Natalin kansallispuisto** on kansallispuisto Etelä-Afrikassa KwaZulu-Natalin provinssissa. Se sijaitsee Lohikäärmevuorilla ja niiden lähialueilla. Alueella on Mont-aux-Sources, joka on yksi Etelä-Afrikan korkeimmista kohdista, sekä Tugelan putoukset, joka on maailman toiseksi korkein vesiputous. Alueella on useita vaellusreittejä. Näihin reitteihin kuuluu amfiteatteripolku, jota pitkin pääsee Mont-aux-Sourcesille. Eräs toinen reitti on Tugelan rotkon vaellus, joka kulkee Tugelajoen varrella. Tämä reitti on erittäin kallioinen ja vaikeakulkuinen. Eräs reitti on myös Kaskadien reitti, joka kulkee Mahaijoen varrella. Kansallispuiston alueella on useita leirintäalueita. Mont-aux-Sourcesin alapuolella on 5 kilometriä pitkä ja 500 metriä korkea kallioseinämä. Puiston alueella on Thendelen leirintätoimisto, josta löytyy alueen karttoja ja muita oppaita. Alueella voidaan harrastaa kalastusta ja ratsastusta. Royal Natalin kansallispuisto on osa KwaZulu-Natalin luonnonsuojelualuetta, johon kuuluu myös riistansuojelualueita ja Sodwana Bayn kansallispuisto.

## Lähteet
Padirac

**Padirac** on kunta Lounais-Ranskassa Lotin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee noin 43 kilometriä Gourdonin kaupungista itään.

Kunta on Parc Naturel Régional des Causses du Quercy -luonnonpuiston pohjoisosassa. Kunnan suosituin nähtävyys on Gouffre de Padirac, jossa käy vuosittain yli puoli miljoonaa vierailijaa. Se on kalkkikiveen ajan myötä muotoutunut 103 metriä syvä luonnollinen onkalo, ja siihen liittyy maanalaisten vesivirtojen verkosto. Onkalon ja luolaston tutkimisen aloitti speleologi Édouard-Alfred Martel, joka onnistui laskeutumaan onkaloon ryhmineen vuonna 1889. Martelilla oli visio tehdä paikasta yleisönähtävyys, ja hän onnistui keräämään hankkeelle rahoituksen. Viralliset avajaiset pidettiin 10. huhtikuuta 1899. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Elsa Norring-Clever

**Elsa Norring-Clever** (1871 – 20. elokuuta 1929 Tallinna) oli suomalainen oopperalaulaja ja laulunopettaja.

Elsa Norring-Cleverin vanhemmat olivat pakkahuoneentarkastaja Alfred Norring ja Hanna Forstén. Hän aloitti lauluopintonsa tätinsä Anna Forsténin johdolla ja hän täydensi niitä sitten enonsa professori Filip Forsténin oppilaana Wienissä. Elsa Norring-Clever opiskeli vielä Artot'n ja Pauline Luccan laululuokilla sekä Italiassa, jossa hän myöskin vieraili oopperassa. Hän asui ennen Venäjän vallankumousta Pietarissa ja oli myös siellä tunnettu laulajana esiintyen mm serkkunsa, hovioopperalaulaja  Hjalmar Freyn kanssa Pietarissa sekä kiertueilla eri puolilla Suomea. Sittemmin Elsa Norring-Clever toimi laulupedagogina Viipurissa, lähinnä opettajana Viipurin musiikkiopistossa ja myös yksityisopettajana.

Elsa Norring-Clever oli naimisissa vuodesta 1900 kauppias ja konsuli Ferdinand Cleverin (1870–1948) kanssa.

## Lähteet
Magnus Brahe

**Magnus Brahe** (2. syyskuuta 1790 Tukholma – 16. syyskuuta 1844 Tukholma) oli ruotsalainen kreivi ja upseeri, vuodesta 1834 valtakunnanmarsalkka. Hän oli kuningas Kaarle XIV Juhanan läheinen apulainen ja ystävä toimien muun muassa tämän tulkkina. Brahe sai asemallaan paljon vaikutusvaltaa valtakunnan asioihin, minkä vuoksi liberaali oppositio alkoi puhua ”Brahevallasta” (ruots. *Brahevälde*).

Brahen isoisä oli Erik Brahe, joka teloitettiin vuonna 1756 Loviisa Ulriikan epäonnistuneen vallankaappausyrityksen seurauksena.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Basler Straßen metroasema

**Basler Straße** on Münchenin metron U3-linjan metroasema. Se avattiin 1. kesäkuuta 1991. Aseman suunnittelivat arkkitehdit Otto Schultz-Brauns ja Sepp Wanie yhdessä Münchenin kaupungin metro-osaston kanssa. Asema sijaitsee 8 metriä Züricher Straßen alapuolella.

## Lähteet
Claes Borgström

**Claes Borgström** (21. heinäkuuta 1944 – 15. toukokuuta 2020) oli ruotsalainen juristi, poliitikko ja Ruotsin tasa-arvovaltuutettu vuosina 2000–2007. Hänet tunnettiin myös Sture Bergwallin puolustusasianajajana sekä Julian Assangea raiskauksesta syyttäneiden naisten oikeusavustajana. Borgström kuului Sosiaalidemokraattiseen puolueeseen, kunnes vuonna 2013 siirtyi Vasemmistopuolueeseen. Borgströmillä oli yhteinen asianajotoimisto entisen oikeusministerin Thomas Bodströmin kanssa vuosina 2007–2014.

Borgström menehtyi koronaviruksen aiheuttamaan tautiin toukokuussa 2020.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Olof Johan Södermark

**Olof Johan Sandberg** (11. toukokuuta 1790 Landskrona – 15. lokakuuta 1848 Tukholma) oli ruotsalainen taidemaalari. Hänet tunnetaan erityisesti muotokuvistaan.
## Kuvia

Drottning Josefina som kronprinsessa, porträtt utfört av Olof Johan Södermark, 1833.jpg|Kuningatar Josefina (1833)
Jakob August von Hartmansdorff 1843.jpg|August von Hartmansdorff (1843)
Berzelius painted by Södermark 1843.jpg|Jöns Jacob Berzelius (1843)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Etnen kirkko

**Etnen kirkko** () on Etnen kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 2013.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sodwana Bayn kansallispuisto

**Sodwana Bayn kansallispuisto** on kansallispuisto Etelä-Afrikassa. Se on osa iSimangaliso Wetland Parkin kosteikkoaluetta. Alueella järjestetään retkiä kilpikonnien pesimäalueiden lähelle. Alueella voidaan harrastaa sukellusta, veneilyä ja onkimista. Osassa aluetta voidaan myös ratsastaa. Puistossa on useita patikointireittejä. Puiston läheisellä merialueella sijaitsevat St Lucian ja Maputolannin merensuojelualueet sekä koralliriutta, joka on Afrikan eteläisin. Koralliriutan tuntumassa elää 1200 kalalajia mukaan luettuna varsieväkala. Alue on suosittu sukelluskohde myös merellisen kasviston ja eläimistön sekä vedenalaisen ympäristön viehättävyyden vuoksi.

## Lähteet
Jatkosodan pommitukset Helsingissä

**Jatkosodan pommitukset Helsingissä** aloittivat jatkosodan ja päättivät välirauhan.

Osana toista maailmansotaa Saksa aloitti hyökkäyksensä Neuvostoliittoon 22. kesäkuuta 1941 myös Suomen alueelta. Kolme päivää sen jälkeen 25. kesäkuuta 1941 Neuvostoliitto pommitti Helsinkiä ja muita suomalaisia asutuskeskuksia.

Vuoden 1941 aikana Helsinkiä pommitettiin yhdeksän kertaa.  9. heinäkuuta Neuvostoliitto pommitti etenkin Kallion kaupunginosaa. Yhteensä 21 ihmistä kuoli.

Marraskuussa 1942 pommi surmasi kymmeniä ihmisiä, varsinkin lapsia, elokuvateatterin edessä. Sotasensuurin takia asiasta uutisoitiin niukasti, ettei mieliala laskisi.

Helsingin suurpommitukset vuonna 1944 helmikuun 6.–7., 16.–17. ja 26.–27. päivien välisinä öinä olivat viimeiset pommitukset, ja niiden jälkeen Neuvostoliitto aloitti massiivisen maahyökkäyksen Karjalankannaksella.

Helsingin ilmatorjunnan kerrotaan hämänneen pommittajia nuotioiden ja valonheitinten avulla. Valonheittimet ja ensimmäisten harhautuneiden pommien sytyttämät tulipalot johtivatkin joitakin pommittajia harhaan. Sodan ajan lähteistä ei kuitenkaan löydy tietoa, että käskyä kaupungin muotoon rakennettujen kokkojen sytyttämisestä olisi annettu. Ilmatorjunnalla oli käytössään sen ajan huippukalustoa, tulenjohtotutka ja radiomittauslaitteita, joiden avulla voitiin tehdä joko tuhoamisammuntaa tai sulkuammuntaa. Arviolta vain 5–10 prosenttia suuresta pommimäärästä putosi Helsingin keskustaan. Valvontakomission jäsenten saapuessa taistelujen tauottua Helsinkiin he hämmästyivät. Venäläiset luulivat tuhonneensa pääkaupungin maan tasalle.

## Katso myös
*Talvisodan pommitukset Helsingissä

## Lähteet
Stødlen kirkko

**Stødlen kirkko** () on Etnen kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ja kivinen pitkäkirkko, jonka vanhimmat osat ovat 1100-luvulta. Puinen osuus valmistui 1600-luvulla.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gjerden kirkko

**Gjerden kirkko** () on Etnen kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen  pitkäkirkko vuodelta 1676.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lentokonesilta

**Lentokonesilta** on lentoasemalla sijaitseva silta, jota pitkin lentokoneet voivat ylittää esimerkiksi tien, rautatien tai vesiliikenneväylän. Siltoja on rakennettu sekä rullausteiden että kiitoteiden osiksi. Lentokonesiltoja on useilla suuremmilla lentoasemilla, mutta ne eivät ole kovin yleisiä.

## Historia

Maailman ensimmäinen lentokonesilta avattiin Yhdysvalloissa New Yorkin John. F. Kennedyn kansainväliselle lentoasemalle (tuolloin Idlewildin lentoasema) vuonna 1949. Se ylitti Van Wyck Expressway -tien. Nykyään lentoasemalta löytyy useita lentokonesiltoja.

Pian muillekin lähinnä länsimaiden eli Yhdysvaltojen, Kanadan ja Länsi-Euroopan suurille lentoasemille rakennettiin lentokonesiltoja, kun autoliikenne kasvoi ja lentosemille rakennettiin moottoriteitä. Osa etenkin pitkän matkan lentoasemaa alittavista teistä kulkee umpinaisissa tunneleissa eikä siltojen alla. Ensimmäinen Pohjois-Amerikan ja Euroopan ulkopuolinen lentokonesilta avattiin Sydneyn Kingsford Smithin lentoasemalle Australiaan vuonna 1967.

Amsterdamin Schipholin lentoasemalla lentokonesillat ylittävät sekä moottoriteitä että kanaaleja. Madeiran lentoaseman kiitotiestä suuri osa on rakennettu siltamaiselle pilareiden päällä olevalle kannelle.

## Rajoitukset ja säännöt
Silloille asetetaan painorajoitus, joka kertoo sillan kestämän maksimipainon. Tämä saattaa estää joidenkin, etenkin raskaimpien lentokonetyyppien kulkemisen sillalla. Myös siipien kärkiväli voi estää sillan käytön, jos kyseistä siltaa tai koko rullaustietä ei ole suunniteltu tarpeeksi suurelle kärkivälille. Tällöin riskinä on siiven osuminen toiseen lentokoneeseen tai muuhun esteeseen.

Matkustajalentokoneen pysäyttäminen sillalle on kiellettyä, koska mahdollisen evakuoinnin sattuessa olisi erittäin vaarallista olla kapealla sillalla. Esimerkiksi tulipalon takia laukaistut hätäliukumäet voisivat johtaa suoraan sillan reunojen yli.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Al-Masry

**Al-Masry** () on egyptiläinen jalkapalloseura, joka on kotoisin Port Saidsta. Sen peliasu koostuu vihreästä paidasta ja valkoisista housuista, ja sen kotiareena on Port Saidin kansainvälinen stadion. Seura on perustettu vuonna 1920.

Al-Masrylla on toimintaa myös muissa palloilulajeissa.

## Saavutukset
* Egyptin cup (1): 1998
* Sultan Hussein Cup (3): 1933, 1934, 1937. 

### Viitteet
Adolfas Sabaliauskas

**Adolfas Sabaliauskas** (1873 – 1950) oli liettualainen roomalaiskatolisen kirkon kaniikki ja kansanrunouden sekä erityisesti kansanmusiikin tutkija. Hän käänsi Kalevalan liettuan kielelle asuessaan ensimmäisen maailmansodan aikana Helsingin yliopiston kansanrunouden professori Aukusti Niemen vieraana Patomäentien talossa Oulunkylässä.

Biržain maalaiskunnassa, Krikščiaissa syntyneen Adolfas Sabaliauskasin vanhemmat olivat varattomia suurtilallisten alustalaisia. Hän kävi Siauliain lukiota ja kävi loma-aikoinaan kokoamassa kansanrunoutta, satuja ja tarinoita. Ylioppilaaksi tultuaan hän opsikeli Kaunasin yliopiston pappisseminaarissa ja jatkoi teologian opintoja Freiburgin yliopistossa Sveitsissä. Hänet vihittiin papiksi 1895. Hän oli pappina ensin Libaussa ja sitten muun muassa Lyvberezessä Kuurinmaalla, Radviliškisissä ja sotilassairaalain kappalaisena Kaunasissa.

Sabaliauskas opiskeli myös musiikkitieteitä 1900-1901 Freiburgin yliopistossa Sveitsissä. Sabaliauskas keräsi laajan aineiston Koillis-Liettuan kansanrunoutta. Hän ystävystyi suomalaisen kansanrunouden tutkijan Aukusti Niemen kanssa tämän kolmivuotisen, Liettuaan suuntautuneen tutkijavierailun aikana 1909–1912 ja he aloittivat 1910 tieteellisen yhteistyön. Yhteistyö tuotti useita julkaisuja, muun muassa Suomalaisen Tiedeakatemian sarjassa vuonna 1912 julkaistun laajan liettualaisten kansanrunojen ja kansanlaulujen kokoelma *Lietuvių dainos ir giesmės šiaur-rytinėje Lietuvoje*.

Sabaliauskas vieraili Suomessa parin viikon ajan 1913 ja uudelleen vuonna 1916. Jälkimmäinen vierailu venyi parin vuoden mittaiseksi koska ensimmäisen maailmansodan ollessa käynnissä Venäjän viranomaiset eivät antaneet Sabaliauskasille lupaa palata kotimaahansa ja myös Sabaliauskasin kotiseurakunnan kirkko ja pappila poltettiin sodan aikana. Sabaliauskas jäi Suomeen sotapakolaiseksi pariksi vuodeksi ja hän asettui Aukusti Niemen perheen vieraaksi. Sabaliauskas aloitti Suomessa ollessaan Kalevalan kääntämisen liettuan kielelle. Hän osallistui Suomessa katolisen kirkon toimintaan, ja oli huolehtimassa Suomessa silloin oleskelleista lukuisista liettualaisista. Ensimmäisen maailmansodan aikana Suomessa toimi Liettualaisten yhdistys, jonka puheenjohtajana oli myöhemmin Kaunasin sotamuseon johtajana ja itsenäisessä Liettuan lääkintäkenraalina toiminut Vladas Nagevičius. Liettualaisten yhdistys järjesti Helsingin yliopiston juhlasalissa 6. toukokuuta 1917 suuren liettualaisjuhlan, jossa juhlapuhujina olivat Maila Talvio ja Aukusti Niemi. Sabaliauskas palasi useiden muiden liettualaisten mukana kotimaahansa alkuvuonna 1918.

Sabaliauskas ja Nagevičius olivat aloitteentekijöinä kun Kaunasissa perustettiin toukokuussa 1927 Liettua-Suomi-seura. Samassa yhteydessä järjestettiin Kaunasissa sotamuseon puutarhassa suuri Suomi-juhla 8. toukokuuta 1927, jolloin suomalaisten kutsuvieraiden joukossa olivat muiden muassa professori Viljo Mansikka ja Aukusti Niemi.

Vuonna 2011 paljastettiin Aukusti Niemen kotitalon seinään kiinnitetty Sabaliauskasin ja Niemen yhteistyön muistolaatta.

## Lähteet
Pentti Yli-Torala

**Pentti Yli-Torala** (24. elokuuta 1939 Ilmajoki – 4. elokuuta 2024 Seinäjoki) oli suomalainen pesäpalloilija, pesäpalloaktiivi ja pesäpallon junioritoiminnan pioneeri. 

Yli-Torala liittyi 16-vuotiaana Ilmajoen Kisailijoiden joukkueeseen vuonna 1956 ja pelasi siinä 13 vuotta. Hän saavutti joukkueessa viisi mestaruussarjamitalia: pronssia vuosina 1957 ja 1960, hopeaa 1958 sekä kultaa vuosina 1961 ja 1962. Yli-Torala pelasi Liitto–Lehdistö-ottelussa vuonna 1959.

Pelaajauran päätyttyä Pentti Yli-Torala siirtyi Seinäjoen Maila-Jusseihin junioritoiminnan vetäjäksi. Hän kuulutti myös seuran otteluita ja toimi sen puheenjohtajana yhden kauden. Yli-Torala johti SVUL:in Etelä-Pohjanmaan piirin pesäpallojaostoa lähes kymmenen vuotta. Suomen Pesäpalloliitossa Yli-Torala kehitti tenavapesistoimintaa ja -leirejä. Ensimmäinen hänen suunnitelmiensa mukainen tenavaleiri järjestettiin vuonna 1973. Yli-Torala toimi myös Pesäpalloliiton johtokunnassa ja hän oli Pesäpalloliiton ja Seinäjoen Maila-Jussien kunniajäsen.

Työuransa Yli-Torala teki Seinäjoella yläasteen teknisten töiden opettajana. Hän opetti puutöitä myös Seinäjoen kansalaisopistossa.

Yli-Torala oli naimisissa ja hänellä oli kaksi tytärtä.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Aleksandr Golovanov

**Aleksandr Golovanov** ( 7. elokuuta 1904 –
22. syyskuuta 1975) oli neuvostoliittolainen lentäjä ja ilmailu-upseeri.  

Golovanov liittyi puna-armeijaan vuonna 1919. Sisällissodan aikana hän toimi 59. kiväärirykmentissä. Syyskuussa 1920 hänet kotiutettiin. Vuonna 1924 hän liittyi salaiseen poliisiin Tšekaan ja työskenteli Moskovan sotilaspiirissä lokakuusta 1925 ja sitten Alma Atassa elokuusta 1930. Joulukuussa 1931 hän aloitti lentokoulutuksen, ja hänestä tuli Aeroflotin päälentäjä 1938. 
Hän osallistui Halhin-Golin taisteluihin ja talvisotaan.

Hänestä tuli ilmavoimien marsalkka (nuorin henkilö Neuvostoliiton historiassa, jolla on tämä arvo) 3. elokuuta 1943. Stalin otti hänet mukaan valtuuskuntaansa Teheranin konferenssiin marraskuun lopussa 1943.

Golovanov vastasi Helsingin suurpommituksista helmikuussa 1944 komentaen suoraan Neuvostoliiton korkeimman sodanjohdon eli käytännössä Stalinin alaisuudessa toimineita kaukotoimintailmajoukkoja (ven. Aviatsija dalnego deistvija – ADD), joita oli täydennetty ja vahvistettu tätä hyökkäystä varten. 

Vuonna 1948 Golovanov erotettiin virastaan. Hän toimi erityistehtävissä pääesikunnassa, ennen kuin jäi eläkkeelle vuonna 1953.

## Lähteet
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1965

**[[Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut]] 1965** käytiin 16. toukokuuta Vetelissä Keski-Pohjanmaalla.  

Miehissä Suomen mestaruuden 6 km matkalta voitti edellisen vuoden tavoin Pentti Rissanen ja mestaruuden 11,4 km matkalta voitti Jouko Kuha. Joukkueissa miehissä Suomen mestaruuden 6 km matkalta voitti viime vuoden tavoin Kaipolan Vireen ykkösjoukkue ja mestaruuden 11,4 km matkalta voitti Vuoksenniskan Urheilijat. Naisissa Suomen mestaruuden 1,9 km matkalta voitti edellisen vuoden tavoin Eeva-Liisa Kalliolahti ja joukkueissa mestaruuden voitti myöskin edellisen vuoden tavoin Kuortaneen Kunto. 

## Tulokset
Lähde: 

## Lähteet
Farès Chaïbi

**Farès Chaïbi** (; s. 28. marraskuuta 2002 Lyon, Ranska) on algerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai laitahyökkääjä. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Eintracht Frankfurtia. Hän on pelannut Algerian maajoukkueessa vuodesta 2023.

Ranskassa kasvanut Chaïbi siirtyi Toulouseen vuonna 2019 ja pelasi sen edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran kaudella 2022–2023. Hän pelasi debyyttikaudellaan 36 Ligue 1 -ottelua, joista 24 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki niissä viisi maalia. Toulousen voittamassa Ranskan cupissa hän pelasi viisi ottelua ja teki maalin neljännesvälierässä, puolivälierässä ja välierässä. Elokuussa 2023 Chaïbi siirtyi saksalaisseura Eintracht Frankfurtiin. Hän pelasi kaudella 2023–2024 Bundesliigassa 28 ottelua, joista 21 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki maalin lokakuussa Borussia Dortmundia ja huhtikuussa Augsburgia vastaan. Hän pelasi Konferenssiliigassa seitsemän ottelua ja teki maalin alkulohkossa Helsingin Jalkapalloklubia ja ensimmäisellä pudotuspelikierroksella Union SG:tä vastaan.

Chaïbi pelasi Algerian maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2023 kahdessa Afrikan-mestaruuskilpailujen karsintaottelussa Nigeriä vastaan. Tammikuussa 2024 hän pelasi Afrikan-mestaruuskilpailuissa avauskokoonpanossa Angolaa vastaan ja tuli vaihdosta kentälle Burkina Fasoa vastaan. Hän on pelannut heinäkuun 2024 loppuun mennessä 13 maaottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia: syyskuussa 2023 ystävyysottelussa Senegalia ja marraskuussa 2023 MM-karsintaottelussa Mosambikia vastaan.

## Lähteet
Kansallinen sotakoirien hautausmaa

**Kansallinen sotakoirien hautausmaa** () on Yhdysvalloissa Guamin laivastotukikohdassa sijaitseva koirille tarkoitettu hautausmaa. Se on ensimmäinen yhdysvaltalainen nimenomaan sotakoirille tarkoitettu muistomerkki.

Kun Yhdysvallat alkoi vuonna 1944 vapauttaa japanilaisten miehittämää Guamia, amerikkalaissotilaat toivat mukanaan kaksi sotakoirajoukkuetta. Koirien tehtävä oli muun muassa etsiä maamiinoja ja vartioida sotilaita. Operaation yhteydessä kuoli 25 koiraa, jotka on haudattu saarelle ja joiden nimet on kaiverrettu hautausmaalla sijaitsevaan muistomerkkiin. Yksi koirista on tosin haudattu merelle. Alkujaan myös koirien ohjaajat haudattiin Guamille, mutta heidän jäänteensä on sittemmin siirretty Yhdysvaltain mantereelle.

Hautausmaa avattiin 20. heinäkuuta 1994 Guamin vapautuksen 50-vuotisjuhlan kunniaksi. Muistomerkin on tehnyt kuvanveistäjä Susan Bahary, ja sen sponsoroi amerikkalainen dobermann-yhdistys. Muistomerkissä on valos Kurt-nimisestä sotakoirasta, joka oli ensimmäinen taistelussa kaatunut sotakoira ja yksi hautausmaalle haudatuista.

## Lähteet
Kätkänjoki

**Kätkänjoki** on kylä  Alavuden pohjoisosassa Kuortaneen rajalla noin 15 kilometrin päästä Alavuden keskustasta. Kylässä on noin 150 asukasta 60 taloudessa. Kylän läpi kulkee Kätkänjoki, joka saa alkunsa Lehtimäellä sijaitsevasta Kätkänjärvestä ja päättyy Ranta-Töysän järveen. Vuodesta 2006 lähtien Kätkänjoella on toiminut oma kesäteatteri.

## Tapahtumat
Vuonna 2021 Kätkänjoentie peruskorjattiin, jolloin tie sai asfalltipäällysteen entisen soratien tilalle. Uutta päällystettyä tietä tuli yhteensä noin 3,5 kilometriä.

Vuonna 2021 Eteläpohjalaisetkylät ry:n hallitus valitsi Kätkänjoen vuoden eteläpohjalaiseksi kyläksi. 

Vuonna 2024 Kätkänjoen pururadan tuntumaan valmistui frisbeegolfrata.

## Lähteet
* https://katkanjoki.epk.fi/
* https://www.epk.fi/katkanjoki-on-vuoden-kyla/
* https://jpnews.fi/uutiset/katkanjoentien-peruskorjausta-juhlitaan-kylatalolla-lauantaina-2-lokakuuta/

### Viitteet
Ruoveden siunauskappeli

**Ruoveden siunauskappeli** on Ruoveden kirkon yhteydessä olevalla Ruoveden hautausmaalla sijaitseva siunauskappeli. Arkkitehti Oiva Kallion suunnittelema rakennus valmistui 1928. Sen tiiliseinät on rapattu valkoisiksi ja jyrkkä aumakatto katettu punaisilla kattotiilillä. Vuonna 1926 aloitettuja rakennustöitä johti rakennusmestari Heikki Tiitola.

Siunauskappelin julkisivulle antaa leimansa järeät betonipylväät, jotka pyörökaaristen ikkunoiden kanssa luovat vaikutelman perinteisestä basilikasta. Jyrkkä aumakatto on saanut vaikutteita kansallisromantiikan paljon käyttämistä keskiaikaisten kirkkojen kattomuodoista. Siunauskappelissa on myös muistumia ruotsalaisen arkkitehdin Gunnar Asplundin 1910-luvulla Tukholman Eteläiselle hautausmaalle (Skogskyrkogårdeniin) suunnittelemasta metsäkappelista.

Ennen siunauskappelin valmistumista ruumiinsiunaukset toimitettiin kellotapulin edessä. Uusi siunauskappeli oli kuitenkin ahdas ja monet pitivät sitä kolkkonakin. Ahtauden vuoksi useat vainajien siunaustilaisuudet on jouduttu pitämään kirkossa. Siunauskappelin sisätilat maalattiin 1945. Työn suorittivat taiteilija ja hautausmaa-arkkitehti Ilmari Wirkkala ja hänen poikansa, taiteilija Tapio Wirkkala. Seuraavan kerran kappelia uudistettiin ja maalattiin 1988.

## Lähteet
Édouard-Alfred Martel

**Édouard-Alfred Martel** (1. heinäkuuta 1859 Pontoise – 3. kesäkuuta 1938 Saint-Thomas-la-Garde oli ranskalainen speleologi.

Édouard-Alfred Martel oli ammatiltaan lakimies, mutta tiede houkutteli häntä, ja sille hän lopulta omisti koko elämänsä. Hän oli ensimmäinen ranskalainen speleologi ja myös tunnetuin. Hän oli myös sanan speleologi keksijä ja hän halusi tehdä siitä oman tieteenalan, jossa keskitytään maanalaisen maailman tutkimukseen ja ymmärtämiseen. 

Hän tutki yli 1 500 kuilua ja luolaa Ranskassa sekä myös muualla maailmassa. Tuolloin tarvittiin suuri pintaryhmä, jotta Martel pääsi laskeutumaan puupalkkiin ripustettua köyttä tai köysitikkaita pitkin. Näiden tutkimusten ansiosta Ranskassa avattiin matkailulle kohteet kuten Gouffre de Padirac, Aven Armand ja Grotte de Dargilan. Martelin teoreettinen työ mullisti tiedemaailman käsityksen pohjaveden kierrosta, joka selitti tiettyjen epidemioiden leviämisen ja johti toimenpiteisiin lähteiden hygienian turvaamiseksi. Hän oli myös kirjailija, ja hän kirjoitti 20 kirjaa.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pauline Brunius

**Emma Maria Pauline Brunius** (o.s. **Lindstedt**; 10. helmikuuta 1881 Tukholma – 30. maaliskuuta 1954 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja teatterinjohtaja. Hän johti vuosina 1926–1932 Tukholman Oscarsteaternia Gösta Ekmanin ja miehensä John W. Bruniuksen kanssa. Vuosina 1938–1948 hän oli Dramatenin johtaja.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
EY Tower

**EY Tower** on Torontossa Kanadassa sijaitseva 188 metriä korkea pilvenpiirtäjä, joka on toimistokäytössä. Torni rakennettiin vuosina 2014–2017, ja siinä on 40 kerrosta. Rakennus on saanut energiaystävällisyydestään platinatason LEED-sertifikaatin.

## Lähteet
RBC Centre

**RBC Centre** on Torontossa Kanadassa sijaitseva 185 metriä korkea, 42-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 2006, ja se valmistui 2009. Rakennus on saanut energiaystävällisyydestään kultaisen LEED-sertifikaatin.

## Lähteet
Vihtori Heinänen

**Vihtori Heinänen** (24. elokuuta 1869 Hollola - 5. heinäkuuta 1948 Hämeenlinna) oli suomalainen kivenveistäjämestari.

Maanviljelijän poikana syntynyt Vihtori Heinänen kävi opin kivenhakkaajan ammattiin H. J. Stigellin kivenveistämössä Helsingissä ja hän suoritti kisällinnäytteensä 1896. Heinänen perusti 1897 oman liikkeen Hämeenlinnaan. Liike muutettiiin myöhemmin osakeyhtiöksi ja tuli tunnetuksi hautapatsaistaan ja eri rakennustöistä. Vuonna 1927 perustettu Heinäsen Kiviveistämö Oy toimi Hämeenlinnassa Kasarminkatu 16:ssa. Heinäsen liike teki muun muassa vuonna 1931 valmistuneen eduskuntatalon graniittijulkisivut. Heinänen teki ulkomaisia opintomatkoja ja suoritti mestarinäytteen vuonna 1920.

Heinänen kuului Hämeenlinnan Käsityöläis- ja Tehtailijayhdistyksen valtuustoon vuodesta 1905 alkaen ja Suomen Kivityönantajien Liiton hallitukseen sen perustamisesta asti. Hän oli monta vuotta Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston, useiden kunnallisten lautakuntien sekä seurakunnan kirkkovaltuuston jäsenenä.

Vihtori Heinäsen poikia olivat lääkäri, professori Niilo Heinänen, kemisti, professori Pekka Heinänen ja taidearvostelija, kuvanveistäjä Urho Heinänen.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Pertti Jotuni : *Monumenttien tekijä Vihtori Heinänen: elämäkerta ja dokumenttiromaani*. Erkki Heinänen, Helsinki 2002
Telus Sky

**Telus Sky** on Calgaryssä Kanadassa sijaitseva asuin- ja toimistokäytössä oleva pilvenpiirtäjä. Rakennuksen korkeus on 225 metriä, ja siinä on 59 kerrosta. Rakennus on saanut energiaystävällisyydestään platinatason LEED-sertifikaatin. Rakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Bjarke Ingels Group.

## Lähteet
Peter Bratt

**Peter Bratt** (s. 1944) on ruotsalainen toimittaja, joka tuli tunnetuksi IB-vakoilutapauksen paljastamisesta Jan Guilloun kanssa vuonna 1973, minkä seurauksena hänet tuomittiin vuoden vankeuteen vakoilusta. Neljä vuotta myöhemmin hän kirjoitti *[[Dagens Nyheter]]issä*, että poliisiylijohtaja Carl Persson oli pitänyt entistä oikeusministeriä Lennart Geijeriä turvallisuusuhkana, koska hänen epäiltiin ostavan maksullista seksiä. Väitettä ei kuitenkaan pystytty todistamaan, sillä tieto Perssonin väitetysti Olof Palmelle toimittamasta muistiosta oli peräisin Leif G. W. Perssonilta, joka tuolloin työskenteli kriminologina Ruotsin poliisihallituksessa. Lehti tuomittiin maksamaan vahingonkorvauksia Geijerille, joka antoi rahat tutkivan journalismin opetukseen. Brattin ura toimittajana kärsi suuresti skandaalista. Myöhemmin on selvinnyt, että tieto muistiosta piti paikkansa. Sen sijaan ei ole kyetty osoittamaan, että Geijer todella olisi ostanut seksiä.

Brattin isoisä oli Ivan Bratt, joka tunnetaan alkoholin ostoa rajoittaneesta Brattin järjestelmästä.
## Lähteet
Greif (albumi)

__NOTOC__
**Greif** on Zeal and Ardorin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 23. elokuuta 2024.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Centennial Place

**Centennial Place** on Calgaryssä Kanadassa sijaitseva kahden pilvenpiirtäjän muodostama rakennuskokonaisuus. Sen rakennukset ovat 183 ja 118 metriä korkeat. Molemmat niistä valmistuivat vuonna 2010, ja ne ovat toimistokäytössä.

## Lähteet
Canterra Tower

**Canterra Tower** on Calgaryssä Kanadassa sijaitseva 177 metriä korkea, 45-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Torni valmistui vuonna 1988, ja se on toimistokäytössä. Rakennus on saanut energiaystävällisyydestään kultaisen LEED-sertifikaatin.

## Lähteet
TransCanada Tower

**TransCanada Tower** on Calgaryssä Kanadassa sijaitseva pilvenpiirtäjä, joka on toimistokäytössä. Rakennus on 177 metriä korkea, ja siinä on 38 kerrosta. Se valmistui vuonna 2001.

## Lähteet
Niilo Heinänen

**Niilo Heinänen** (28. syyskuuta 1899 Hämeenlinna – 3. maaliskuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori.

Niilo Heinäsen vanhemmat olivat tehtailija Vihtori Heinänen ja Amanda Nurminen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1918 ja valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1922 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1929. Hän teki opintomatkan Saksaan 1921. Heinänen erikoistui sisätautioppiin 1937 sekä väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1938. Hänet ylennettiin lääkintäeverstiluutnantiksi 1944 ja hän sai professorin arvon 1965. 

Heinänen oli Virtain kunnanlääkärinä 1930–1935, Helsingin Diakonissalaitoksen sairaalan apulaislääkärinä 1935–1936, Helsingin yleisen sairaalan lääkärinä 1930–1937, Porin yleisen sairaalan sisätautiosaston osastolääkärinä 1937–1939 sekä Helsingin yliopiston III sisätautiklinikan apulaislääkärinä 1939–1944. Jatkosodan aikana Heinänen oli sotasairaalan päällikkölääkärinä 1941–1944. Heinänen oli sitten Keskussotilassairaala 1:n (Tilkan) sisätautiosaston osastolääkärinä vuodesta 1946 ja Mehiläisen sairaalan johtajana vuodesta 1946.

Niilo Heinänen oli naimisissa 1927–1941 Veera Fanny Regina Boströmin (k. 1941) kanssa ja vuodesta 1946 Kerttu Tuulikki Lehtisen kanssa.

## Julkaisuja
* *Über die Ergebnisse der internen Behandlung der Ulkuskrankheit*, väitöskirja. 1938

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* *Lääkäri ja lähimmäinen: professori Niilo Heinäsen elämänvaiheet ja elämäntyö*; Niilo Heinäsen omaisten toimeksiannosta kirjannut Pertti Jotuni. Niilo Heinäsen omaiset, Helsinki 1995
First Canadian Centre

**First Canadian Centre** on Calgaryssä Kanadassa sijaitseva 167 metriä korkea, 41-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Rakennus on toimistokäytössä, ja se valmistui vuonna 1982. Rakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto B+H Architects.

## Lähteet
801 Seventh Building

**801 Seventh Building** eli **Nexen Building** on Calgaryssä Kanadassa sijaitseva toimistokäytössä oleva pilvenpiirtäjä. Rakennus on 152 metriä korkea, ja siinä on 37 kerrosta. Rakennus valmistui vuonna 1982.

## Lähteet
Living Shangri-La

**Living Shangri-La** on Vancouverissa Kanadassa sijaitseva 201 metriä korkea, 59-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Rakennuksessa on hotelli sekä asuin- ja toimistotiloja. Tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 2005, ja se valmistui 2009. Rakennus on kaupungin korkein.

## Lähteet
Vancouver House

**Vancouver House** on Vancouverissa Kanadassa sijaitseva 156 metriä korkea pilvenpiirtäjä. Torni rakennettiin vuosina 2016–2020, ja siinä on 52 kerrosta. Rakennus on saanut energiaystävällisyydestään platinatason LEED-sertifikaatin.

Vancouver House on asuinkäytössä. Sen suunnitteli arkkitehtitoimisto Bjarke Ingels Group.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Moto Team Tauriainen

**Moto Team Tauriainen** on kajaanilainen metsäalan yritys. Se on perustettu vuonna 1996. Tilikaudella 2023 yritys teki 22,2 miljoonaa euroa liikevaihtoa ja sen tulos oli 1,4 miljoonaa euroa. Yrityksen nettotulosprosentti oli 6,33%.

Yrityksen alkujuurena on Esko Tauriaisen metsäurakointi hevosella 1950-luvulla. Nykyisin se työllistää suoraan ja alihankkijoiden kautta yhteensä noin 150 henkilöä.

## Lähteet