open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aarne Mynttinen

**Aarne Mynttinen** (10. lokakuuta 1896 Mäntyharju – 11. maaliskuuta 1938 Azuara, Espanja) oli amerikansuomalainen kommunisti ja Espanjan sisällissodan vapaaehtoinen.

Kirvesmiehenä työskennellyt Mynttinen osallistui Suomen sisällissotaan punakaartissa ja oli sodan jälkeen valkoisten vankina. Vapauduttuaan Mynttinen muutti vuonna 1920 Ouluun, jossa hän työskenteli Oulun työväentalon vahtimestarina. Oulun Tarmoa edustanut Mynttinen tunnettiin myös TUL:n kilpailuissa menestyneenä lahjakkaana painijana. Kesällä 1924 Mynttinen lähti siirtolaiseksi Kanadaan ja muutti myöhemmin Yhdysvaltoihin, jossa hän työskenteli New Yorkissa ilmestyneen *[[Eteenpäin (Yhdysvallat)|Eteenpäin]]*-lehden taloudenhoitajana. Vuonna 1925 Mynttinen liittyi Yhdysvaltain kommunistisen puolueen jäseneksi. 1930-luvulla hän oli yksi Yhdysvaltain Suomalaisen Työväenjärjestön johtohahmoista ja ehti toimia lyhyen aikaa myös New Yorkin Yonkersissa ilmestyneen *[[Naisten Viiri]]n* kustannuspäällikkönä.

Keväällä 1937 Mynttinen matkusti Eurooppaan ja saapui Espanjaan kesäkuun alussa. Mynttinen liittyi kansainvälisiin prikaateihin kanadalaisten vapaaehtoisten muodostamaan Mackenzie-Papineau-pataljoonaan, josta hänet pian lähetettiin täydennysmieheksi Toivo Antikaisen mukaan nimettyyn Abraham Lincolnin prikaatin konekiväärikomppaniaan. Heinäkuusta 1937 lähtien Mynttinen toimi poliittisena komissaarina ja palasi myöhemmin komissaariksi Mackenzie-Papineau-pataljoonaan. Aragonian rintaman perääntymisvaiheessa 10. maaliskuuta 1938 pataljoonan esikunta jäi saarroksiin Azuaran eteläpuolella kulkevan maantien varrelle ja antautui seuraavana päivänä ammusten loputtua. Sen jälkeen heidät teloitettiin. Samassa yhteydessä kaatui myös amerikansuomalaisnen toimittaja Hjalmar Sankari. Suomalaisten lehtitietojen mukaan Mynttinen olisi kaatunut vasta 20. elokuuta Gandesan taistelussa Kataloniasa.

## Lähteet
Valeri Martšenko

**Valeri Martšenko**, , (16. syyskuuta 1947 Kiova, Ukrainan SNT – 7. lokakuuta 1984 Leningrad, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen kirjallisuudentutkija, kirjailija ja toisinajattelija. Hänen isoisänsä oli ukrainalainen historioitsija Myh’ailo Martšenko.

Martšenko opiskeli kielitiedettä Kiovan yliopistossa ja valmistuttuaan jatkoi Bakun yliopistossa azerin kielen ja azerinkielisen kirjallisuuden opintoja. Väitöskirjassaan hän käsitteli Ahatanhel Krymskyin tutkimusta ja azerinkielisen kirjallisuuden käännöksiä. Hän käänsi ukrainankielistä kirjallisuutta azeriksi ja päin vastoin. Hän työskenteli 1970–1973 päätoimittajana *[[Literaturna Ukrajina]]ssa*. Hänet pidätettiin 1973, ja hän sai kuuden vuoden vankeustuomion ja kahden vuoden karkotustuomion "ukrainalaisen ja azerbaidžanilaisen nationalismin" vuoksi. Syytteeseen kuului kolme hänen kirjoittamaansa samizdat-artikkelia. Hän kärsi tuomion Perm-36-pakkotyöleirillä ja karkotuksen Aktiubinskissa ja palasi 1981 Ukrainaan. Toistamiseen hänet pidätettiin 1984, ja hän sai kymmenen vuoden vankeustuomion ja viiden vuoden karkotuksen "neuvostovastaisesta agitaatiosta ja propagandasta". Hänen munuaissairauttaan hoidettiin vankileirillä huonosti, ja hän kuoli siihen sairaalassa Leningradissa.

## Lähteet
Kiskonjoki

**Kiskonjoki** on joen nimi, joita ovat:
* Kiskonjoki, joki Polvijärvellä ja Juuassa
* Kiskonjoki, joki Salossa
Pusher II

**Pusher II** (tunnetaan myös nimellä *Pusher II: With Blood on My Hands*) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut tanskalainen rikoselokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Nicolas Winding Refn. Se on *Pusher*-trilogian toinen osa.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Hanna Ollikainen

**Hanna Maria Ollikainen** (taiteilijanimeltään **Baby O**, s. 1991) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Ollikainen on valmistunut Tukholman Taideyliopiston Teatterikorkeakoulusta vuonna 2017 teatteritaiteen kandidaatiksi. 

Ollikainen on näytellyt mm. sarjoissa *[[Elämää suurempaa]]* ja *[[Syke (televisiosarja)|Syke]]*. Ensimmäisen elokuvaroolinsa Ollikainen teki 19-vuotiaana elokuvassa *[[Miss Farkku-Suomi (elokuva)|Miss Farkku-Suomi]]*. Näyttelijäuransa lisäksi Ollikainen on nähty mm. *[[Uuden Musiikin Kilpailu 2020|Uuden Musiikin Kilpailussa]]* vuonna 2020, jolloin hän esiintyi F3M-yhtyeen riveissä *Bananas*-kappaleella. Hän on vieraillut myös DJ-tuottaja Olli Äkrään vuonna 2021 julkaistulla versiolla kappaleesta *The Final Countdown*, jota on kuunneltu Spotifyssa yli miljoona kertaa. Ollikainen oli suomalaisen folk/rock-yhtye Kielo Ilonan toinen laulaja ja kosketinsoittaja vuosina 2018-2022.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* https://hannamariaollikain.wixsite.com/hannaollikainen
* https://www.nayttelijaliitto.fi/nayttelijahaku/hanna-ollikainen/
Taiwanin poliisiyliopisto

**Taiwanin poliisiyliopisto** () on Taiwanin, eli Kiinan tasavallan, poliiseille tarkoitettu yliopistotason korkeakoulu.

Yliopiston nykyisenä kanslerina toimii Chen Che-wen.

Yliopisto perustettiin vuonna 1936 ja se toimi aluksi Nanjingissa ja opinnot kestivät kaksi vuotta. Kiinan tasavallan vetäydyttyä Taiwaniin vuonna 1950 yliopisto suljettiin väliaikaisesti ja avattiin uudelleen vasta vuonna 1954. Kolme vuotta myöhemmin otettiin käyttöön nelivuotiset tutkinto-ohjelmat. Ensimmäisenä kanslerina toimi Tšiang Kai-šek. Nykyisin yliopiston pääkampus sijaitsee Taoyuanin kaupungissa.

Yliopisto koostuu kolmesta tiedekuntaa vastaavasta yksiköstä ():

* Oikeushallinnon yksikkö
* Luonnontieteellinen ja tekninen yksikkö
* Yleisen opetuksen yksikkö

## Lähteet
Apostolove

**Apostolove** (); vuoteen 1818 asti **Vošyve** (); vuosina 1818–1853 **Novopokrovske** (); vuosina 1853–1923 **Pokrovske** (); on kaupunki Ukrainan Dnipropetrovskin alueen Kryvyi Rihin piirissä. Apostolove sijaitsee 45 kilometriä piirikeskus Kryvyi Rihin keskustasta kaakkoon ja 164 (190) kilometriä aluekeskus Dniprosta koilliseen. 

Ukrainan tilastokeskus arvioi Apostoloven väkiluvuksi 13&nbsp;246 asukasta vuoden 2021 alussa. Vuonna 2000 asukkaita oli noin 18&nbsp;000, joista pääosa ukrainalaisia. Apostolove on Ukrainan vuonna 2020 tehdyn aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Kryvyi Rihin piiriin; tätä ennen se oli Apostoloven piirin hallintokeskus.

Kaupunkityyppiseksi taajamaksi Apostolove tuli 1923, ja kaupungiksi 1956.


Будинок залізничного вокзалу Апостолове.jpg|Rautatieasema.
Австостанція. Апостолове.JPG|Linja-autoasema.
Храм - panoramio (12).jpg|Kirkko.
Апостолово - Храм Покровы Пресвятой Богородицы.jpg|Toinen kirkko.
Адвентисти сьомого дня.Апостолове.JPG|Kolmas kirkko.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ternivka

**Ternivka** () on kaivoskaupunki Ukrainan Dnipropetrovskin alueen Pavlohradin piirissä. Ukrainan tilastokeskus arvioi Ternivkan väkiluvuksi 27&nbsp;305 asukasta vuoden 2021 alussa.

Ternivka sijaitsee 22 kilometriä piirikeskus Pavlohradin keskustasta ja noin 90 kilometriä aluekeskus Dniprosta itään (molemmat etäisyydet eurooppatietä  eli valtatietä M04 kulkien).

Ternivkan perustamisvuotena pidetään vuotta 1775. Vuonna 1964 asutus nimettiin kaupunkityyppiseksi taajamaksi, ja 1976 edelleen kaupungiksi.


Новое здание Горсовета.jpg|Kaupungintalo (2009).
PushkinStreetTernivka.JPG|Puškininkatua (2007).
Samarska Mine, Ternivka.jpg|Samarskaja-hiilikaivoksen rakennuksia (2007).
Храм в честь Святого Апостола и Евангелиста Иоанна Богослова в Терновке.jpg|Apostoli Johanneksen kirkko Ternivkassa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Терновская городская громада  (gromada.info)
*Тернівка - Місто обласного значення  (archive.org)
Paavo Olkinuora

**Paavo Veikko Olkinuora** (5. helmikuuta 1919 Viipuri – 27. kesäkuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen maatalouskaupan alan yritysjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Olkinuoran vanhemmat olivat johtaja Antti Olkinuora ja Olga Tapanainen ja puoliso vuodesta 1943 kassanhoitaja Eila Saarnikko. Olkinuora tuli ylioppilaaksi Viipurin kaksoislyseosta vuonna 1938. Talvisotaan ja jatkosotaan osallistunut Olkinuora valmistui agronomiksi ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi vuonna 1947 ja meni Keskolle, jossa hän toimi sitten yli 30 vuoden ajan.  Hän oli Keskolla ensin maatalousosaston väkirehu- ja lannoitekaupan johtaja, vuodesta 1948 maatalouskonekaupan johtaja, vuodesta 1960 koneosaston johtaja ja vuodesta 1968 Keskon koko maatalous- ja koneryhmän johtaja. Samalla hänestä tuli tuolloin johtokunnan jäsen aina vuoteen 1979 asti, jolloin hän jäi eläkkeelle. Olkinuora oli paitsi Keskon maatalous- ja konekaupan merkittävä kehittäjä, myös useiden alansa eri järjestöjen ja yhdistysten vaikuttaja. Hän oli myös Antrea-Seuran puheenjohtaja ja Vuoksen Säätiön hallintoneuvoston varapuheenjohtaja. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Olkinuora sai vuonna 1975. Sotilasarvoltaan hän oli reservin yliluutnantti.

## Lähteet
Mikko Meriahven

**Mikko Meriahven** oli Helsingin Sea Life -akvaariossa elänyt meriahven. Se nousi julkisuuteen joulukuussa 2019 syötyään pulloharjan. Myöhemmin koronapandemian aikana Mikko masentui akvaarion mentyä kiinni, ja sitä piristämään tuotiin televisio. Akvaarion jälleen avauduttua yleisölle Mikko piristyi. Mikko Meriahven kuoli 17-vuotiaana äkilliseen sairauskohtaukseen 3.5.2022. Kuolemasta kertoivat tuolloin muun muassa Yle, Helsingin Sanomat, Ilta-Sanomat, Iltalehti ja MTV.

## Lähteet
Tuholaisuus

**Tuholaisuus** (, ’haittaaminen’) oli 1920-luvun lopulla ja 1930-luvun alussa Neuvostoliitossa Josif Stalinin kehittämä teoria, jonka mukaan luokkataistelu ei laannu proletariaatin saatua vallan käsiinsä. Porvariston antagonismi ilmenee vastarintana, jossa se käyttää taistelukeinonaan niin sanottua tuholaisuutta.

Tuholaisuus määriteltiin neuvostosanakirjoissa erityisen vaaralliseksi rikokseksi neuvostovaltion taloutta vastaan tavoitteenaan heikentää teollisuutta, maataloutta, kuljetuksia, rahajärjestelmää, kauppaa tai valtion toimintoja.

Vuosina 1937–1938 järjestettiin laaja kampanja tuholaisuutta vastaan osana Stalinin puhdistuksia. Syynä oli maatalouden kehno tila sen kollektivisoinnin jälkeen. Heikko tuottavuus ja maatalouden rappioituminen ja kommunistijohdon pyrkimys lisätä maataloustuotteiden ottoja johtivat laajaan nälänhätään maaseudulla ja lisäsivät tyytymättömyyttä. Syyllisten etsimiseksi bolševikit aloittivat tuholaisten etsimisen ja rankaisun. Heitä syytettiin maatalouden tuotantovälineiden vahingoittamisesta ja viljan ja karjan tuhoamisesta.

## Lähteet
Jouko N. Martikainen

**Jouko Nestori Martikainen** (s. 21. huhtikuuta 1936 Valtimo) on suomalainen teologi, kirkkohistorioitsija ja professori emeritus. Hän toimi itämaisen kirkkohistorian professorina Göttingenin Georg-August-yliopistossa Saksassa.

## Koulutus
Martikainen opiskeli teologiaa Åbo Akademissa 1958–1963 ja valmistui teologian lisensiaatiksi 1972. Vuosina 1970–1971 hän opiskeli Cambridgessa Sebastian Brockin johdolla. Vuonna 1978 Martikainen väitteli teologian tohtoriksi Åbo Akademissa.

## Ura
Vuosina 1973–1978 Martikainen toimi arkkipiispan sihteerinä Turussa.  Vuosina 1978–1981 hän oli tutkija Göttingenin yliopistossa ja vuosina 1984–2001 itämaisen, etenkin Syyrian kirkon kirkkohistorian professori Göttingenin Georg-August-yliopistossa. Vuodesta 1983 hän hoiti patristiikan dosentuuria Helsingin yliopistossa. Martikainen jäi eläkkeelle vuonna 2001.

Vuonna 2025 Martikainen kirjoitti arkkipiispa Tapio Luomalle osoitetun avoimen kirjeen, jossa Martikainen ilmoitti, ettei hän enää pidä Luomaa ”pappis- ja piispanvalaan sitoutuvana Suomen evankelis-luterilaisen kirkon arkkipiispana”, koska piispainkokous ei ole rankaissut samaa sukupuolta olevia pareja avioliittoon vihkineitä pappeja.

Jouko N. Martikaisen poika Tuomas Martikainen on uskontotieteen professori.

## Tutkimus
Martikainen on tutkinut Syyrian kirkon historiaa, arabikristillisyyttä sekä kristinuskon ja islamin välistä dialogia. Hänen teoksiaan ovat

* *Das Böse und der Teufel in der Theologie Ephraems des Syrers: Eine systematisch-theologische Untersuchung.* (Meddelanden från Stiftelsens för Åbo Akademi Forskningsinstitut, 32.) Diss. Åbo Akademi Foundation, Åbo 1978. 
* *Gerechtigkeit und Güte Gottes: Studien zur Theologie von Ephraem dem Syrer und Philoxenos von Mabbug.* (Göttinger Orientforschungen. Reihe 1 Syriaca, Band 20). Harrassowitz, Wiesbaden 1981, 
* *Johannes I. Sedra: Einleitung, syrische Texte, Übersetzung und vollständiges Wörterverzeichnis.* (Göttinger Orientforschungen. Reihe 1 Syriaca, Band 34). Harrassowitz, Wiesbaden 1991, 
* Kvist, Hans-Olov (Hrsg.): *Makarios-Symposium über das Gebet: Vorträge der dritten Finnisch-Deutschen Theologentagung in Amelungsborn 1986.* Åbo Förlag, Åbo 1989. 

## Huomionosoituksia
* Reller, Jobst (toim.): *Trinitäts- und Christusdogma: Ihre Bedeutung für Beten und Handeln der Kirche. Festschrift für Jouko Martikainen.* Studien zur orientalischen Kirchengeschichte, 12. Lit, Münster 2001. 
* Martikainen, Tuomas (toim.): *Ego sum qui sum: Jouko Martikaisen juhlakirja.* Studier i systematisk teologi vid Åbo Akademi, 29. Åbo 2006: Åbo Akademi. 
* *Kuninkaani on tieni: Professori Jouko N. Martikainen 75 vuotta.* Väyläkirjat 2011. 

## Lähteet
* *Suomen teologit – Finlands teologer 2010*, s. 622. Suomen kirkon pappisliitto, Helsinki 2010. 

### Viitteet
Township

**Township** on englanninkielinen aluehallintoyksikön nimitys, jonka tarkoitus vaihtelee eri maissa. Termi on käytössä mm. Australiassa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa.  

Australiassa townshipillä tarkoitetaan pieniä paikkakuntia tai kyliä. Kanadassa township tarkoittaa väestönlaskennallista aluetta, mutta esimerkiksi Quebecin ja Ontarion provinsseissa township on myös kuntamuoto. Yhdysvalloissa townshipeillä on eri rooleja eri osavaltioissa: joissain osavaltioissa townshipeillä ei ole kunnallishallinnollista virkaa, kun taas toisissa osavaltioissa ne vastaavat kuntia. Township tarkoittaa myös väestönlaskennallista aluetta.

## Katso myös
* Township, usein köyhä asuinalue Etelä-Afrikassa.

## Lähteet
Mauvilly

**Mauvilly** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 35 kilometriä Montbardin kaupungista itään.

Kunnan keskustassa oleva Neitsyt Marian syntymän kirkko on rakennettu 1400-luvulla, ja sitä on muutettu sen jälkeen 1600- ja 1800-luvuilla. Linna *Château de Mauvilly* on alkujaan myös 1400-luvulta. Sen tilalle rakennettiin uusi linna 1700- ja 1800-luvuilla. Alkuperäisestä linnasta on jäljellä kaksi tornia ja vallihauta. Nykyään linna on majoituskäytössä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mobile Horror (televisioelokuva)

**Mobile Horror** on Mikko Kuparisen ohjaama televisioelokuva, joka perustuu Juha Jokelan samannimiseen näytelmään. Elokuva ensiesitettiin 19. syyskuuta 2010 Yle Teema -kanavalla.

Elokuva on satiirinen komedia, joka käsittelee vuosituhannen vaihteen IT-kuplaa. Se kertoo mobiilifirma *Dacutecista*, jonka sen toimitusjohtaja Terhi yrittää pelastaa yritysfuusiolta.

## Lähteet
Villotte-Saint-Seine

**Villotte-Saint-Seine** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 33 kilometriä Dijonin kaupungista luoteeseen.

Kunnan keskusaukion reunalla olevan kirkon vanhimmat osat ovat noin 1200-luvulta, mutta kirkkoa on uusittu vuosisatojen saatossa. Kirkon vieressä oleva risti on 1500-luvulta. Kirkon julkisivua kehystää kaksi pilaria, joihin on upotettu pienet patsaat: Neitsyt ja lapsi sekä Pyhä Johannes Kastaja. Kunnantalon edessä oleva kalvaarioryhmä on 1500-luvulta. Keskustan liepeillä oleva 1600-luvun linna *Château de Villotte-Saint-Seine* sai nykyisen ulkoasunsa 1800-luvulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Helsinginkatua pitkin

**Helsinginkatua pitkin** on Claes Olssonin ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2013.

Elokuvan aiheena on Helsingissä sijaitseva Helsinginkatu. Siinä kertojana toimiva M. A. Numminen ajaa katua pitkin raitiolinja 8:lla ja esittelee kadun historiaa.

## Lähteet
Percy

**Percy** on Englannin historiassa tunnettu aatelinen sukunimi. Nimeä kantoi ensin suku, joka polveutui William de Percistä (s. n. 1030, k. 1096), joka oli yksi Vilhelm Valloittajan seuralaisista. Perci sai suuret tilukset Yorkshiressa ja Lincolnshiressä. Nimi on johdettu Percin paikkakunnasta Normandiassa, nykyisessä La Manchen departementissä. Suku kuoli miehenpuolelta jo hänen pojanpojassaan, mutta tämän sisar Agnes de Perci meni naimisiin Joscelin de Louvainin kanssa, joka oli Louvainin kreivin Godfreyn aviollinen tai avioton poika ja Henrik I:n toisen puolison Louvainin Adelizan veli. Heistä polveutuu Percy-suku, jolla oli keskiajalla niin merkittävä poliittinen rooli Pohjois-Englannissa ja joka sammui vuonna 1670. Suvun päämies oli yhdeksän sukupolven ajan nimeltään Henry Percy, ja vuodesta 1377 lähtien päämiehellä oli Northumberlandin jaarlin arvo; esi-isien kartano oli siellä sijaitseva Alnwickin linna, joka oston kautta tuli suvun omaisuudeksi vuonna 1309 ja siitä tuli sen suuren vallan ja vaikutusvallan ydin tässä Skotlannin rajamaakunnassa. Northumberlandin viimeisen jaarlin tyttärenpoika tässä haarassa oli Somersetin herttua Algernon Seymour, joka vuonna 1749 sai mainitun jaarlin arvonimen ja kuollessaan vuonna 1750 jätti sen perinnöksi vävylleen Sir Hugh Smithsonille, joka vuonna 1766 sai Northumberlandin herttuan ja Percyn jaarlin arvonimet ja vaihtoi perheelleen sen entisen sukunimen Percyksi. Tähän sukuun kuuluvat sen jälkeiset nimenkantajat tähän päivään asti.

## Lähteet
Savolles

**Savolles** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 23 kilometriä Dijonin kaupungista koilliseen.

Kunnan alueella ei ole kirkkoa, ja sen näkyvin rakennus onkin vesitorni. Kunnantalon vieressä on 1700-luvulta peräisin oleva kivinen risti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Σ-kompakti avaruus

Matematiikassa topologisen avaruuden sanotaan olevan ***σ''-kompakti''', jos se on [[Numeroituva joukko|numeroituvan]] monen [[Kompaktius|kompaktin]] [[Topologinen aliavaruus|aliavaruuden]] [[Yhdiste (matematiikka)|yhdiste]].

Avaruuden sanotaan olevan ***σ*-paikallisesti kompakti*', jos se on sekä *σ*-kompakti että paikallisesti kompakti. 

## Ominaisuuksia ja esimerkkejä
* Jokainen kompakti avaruus on *σ*-kompakti ja jokainen *σ*-kompakti avaruus on Lindelöf (eli jokaisella avoimella kannella on numeroituva alipeite). Käänteiset implikaatiot eivät päde, esimerkiksi tavallinen euklidinen avaruus (**R***n*) on *σ*-kompakti mutta ei kompakti,  ja alarajatopologia reaalilukujen joukossa on Lindelöf mutta ei *σ* -kompakti.  Itse asiassa numeroituvan komplementin topologia missä tahansa ylinumeroituvassa joukossa on Lindelöf mutta ei *σ*-kompakti eikä paikallisesti kompakti.  Silti jokainen paikallisesti kompakti Lindelöf-avaruus on *σ*-kompakti.
* Hausdorff-avaruus, joka on myös Baire-avaruus ja *σ*-kompakti, on paikallisesti kompakti vähintään yhdessä pisteessä.
* Jos *G* on topologinen ryhmä ja *G* on paikallisesti kompakti yhdessä pisteessä, niin *G* on paikallisesti kompakti kaikkialla. Siksi edellinen ominaisuus kertoo, että jos *G* on *σ* -kompakti, Hausdorffin topologinen ryhmä, joka on myös Bairen avaruus, niin *G* on lokaalisti kompakti. Tämä osoittaa, että Hausdorffin topologisissa ryhmissä, jotka ovat myös Baire-avaruuksia, *σ* -kompaktisuus tarkoittaa paikallista kompaktisuutta.
* Edellinen ominaisuus viittaa esimerkiksi siihen, että **R***ω* ei ole *σ*-kompakti: jos se olisi *σ* -kompakti, se olisi välttämättä paikallisesti kompakti, koska **R***ω* on topologinen ryhmä, joka on myös Bairen avaruus.
* Jokainen puolikompakti avaruus on *σ*-kompakti.  Käänteinen implikaatio ei päde;  esimerkiksi rationaalilukujen joukko tavanomaisella topologialla on *σ*-kompakti mutta ei puolikompakti.
* Äärellisen määrän *σ*-kompakteja avaruuksia tulo on *σ*-kompakti. Kuitenkin äärettömän määrän *σ*-kompakteja tiloja tulo ei välttämättä ole *σ*-kompakti. 
* *σ*-kompakti avaruus *X* on toista kategoriaa (vastaavasti, Baire), jos ja vain jos niiden pisteiden joukko, joissa *X* on paikallisesti kompakti, on epätyhjä (vastaavasti, tiheä *X*:ssä). 

## Katso myös

* Lokaalisti kompakti avaruus
* Lindelöfin avaruus

## Lähteet
* Steen, Lynn A. ja Seebach, J. Arthur Jr .; *Vastaesimerkkejä julkaisussa Topology*, Holt, Rinehart ja Winston (1970). .
* 
### Viitteet
Dana Gioia

**Michael Dana Gioia** (s. 24. joulukuuta 1950 Hawthorne, Kalifornia) on yhdysvaltalainen runoilija. Hänet on yhdistetty yhdysvaltalaisten runoilijoiden New Formalism -suuntaukseen.

Gioia kuuli varhaisesta iästä saakka meksikolais-yhdysvaltalaisen äitinsä hänelle lukemaa runoutta. Äidillä ei ollut korkeakoulutusta, ja Gioia on myöhemmin todennut, ettei pidä runoutta sisäsyntyisesti vaikeana taiteenlajina, jonka arvostaminen vaatisi koulutusta. Gioia valmistui Stanfordin yliopistosta *Bachelor of Arts* -oppiarvolla ja sai sitten Harvardin yliopistossa vertailevassa kirjallisuudentutkimuksessa *Master of Arts* -arvon. Tämän jälkeen hän palasi Stanfordiin, jossa suoritti *Master of Business Administration* -tutkinnon. Harvardissa Gioian opettajina olivat runoilijat Robert Fitzgerald ja Elizabeth Bishop.

Vuonna 1977 Gioia muutti New Yorkiin aloittaakseen uran liikemaailmassa. Hän eteni General Foods -yhtiön varapuheenjohtajaksi. Vuonna 1986 Gioialta ilmestyi hänen ensimmäinen runoteoksensa *Daily Horoscope*, jonka kustansi Graywolf Press. Vuonna 1992 hän jätti liikemaailman ryhtyäkseen kirjoittamaan päätoimisesti. Gioian myöhemmin julkaisemia runokokoelmia ovat olleet *The Gods of Winter* (1991), American Book Awardin tuonut *Interrogations at Noon* (2001), *Pity the Beautiful* (2012) ja *99 Poems: New & Selected* (2016). Vuonna 1991 Gioia kirjoitti *[[The Atlantic]]iin* esseen *Can Poetry Matter?*. Teksti laajeni kirjaksi, ja Gioia eteni National Book Critics Circle Award -finalistiksi vuonna 1992 julkaisemallaan kritiikkikokoelmalla *Can Poetry Matter?: Essays on Poetry and American Culture*. Myöhemmin Gioia julkaisi myös kritiikkikokoelmat *Barrier of a Common Language: An American Looks at Contemporary British Poetry* (2003) ja *Disappearing Ink: Poetry at the End of Print Culture* (2004).

Gioia oli mukana perustamassa West Chester Universityn vuosittaista runouskonferenssia vuonna 1995. Vuonna 2001 hän perusti Kalifornian Santa Rosassa Teaching Poetry -konferenssin, joka omistettiin runouden high school -opetuksen kehittämiseen. Gioia pääsi Etelä-Kalifornian yliopiston professoriksi vuonna 2011. Hän on opettanut myös vierailevana kirjailijana Colorado Collegessa, Johns Hopkinsin yliopistossa, Sarah Lawrence Collegessa, Mercer Universityssa ja Wesleyan Universityssa. Vuodesta 2003 tammikuuhun 2009 Gioia toimi National Endowment for the Artsin puhemiehenä. Vuonna 2015 hän sai nimityksen Kalifornian osavaltion *Poet Laureate* -asemaan. Tässä asemassa hän oli vuoteen 2018.

Gioia kirjoitti libretot Alva Hendersonin oopperaan *Nosferatu* ja Paul Salemin oopperaan *Tony Caruso's Final Broadcast*. Hän on kääntänyt latinan-, italian-, saksan- ja romaniankielistä runoutta ja ollut toimittamassa runouden antologioita sekä yliopiston kirjallisuuden oppikirjoja.

Gioialla on vaimo ja kaksi poikaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Merete Riisager

**Merete Riisager Andersen** (s. 1. maaliskuuta 1976 Aarhus) on tanskalainen Liberaalin allianssin poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 2011–2019 ja toiminut Tanskan opetusministerinä vuosina 2016–2019. Aiemmin hän kuului Radikaali Venstre -puolueeseen.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Merete Riisager'' Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla
Pyhäinhäväistys

**Pyhäinhäväistys** on loukkaus jotakin pyhänä pidettävää kohtaan. Se voi olla pyhän asian vahingoittamista, loukkaamista (väärin menettelemisen merkityksessä) tai rienausta.

Muinaisilla israelilaisilla oli kattavat lait pyhien ja siunattujen asioiden suojelemiseksi loukkauksilta. Antiikin Kreikassa pyhäinhäväistys yhdistettiin maanpetokseen, sillä temppeliä pidettiin valtion suojelijan kotina, ja sieltä varastaminen oli rikos valtiota vastaan. Varhaiskristityille pyhäinhäväistys tarkoitti useimmiten pyhien esineiden varastamista, mutta 300-luvulla käsitteen merkitys kristityille oli laajentunut, ja siihen kuuluivat myös uskosta luopuminen, harhaoppisuus, skisma, juutalaisuus, pakanallisuus, kirkon ja papiston koskemattomuuden loukkaaminen, sakramenttien häpäiseminen ja sapatinrikos. Keskiajalla pahimmaksi pyhäinhäväistykseksi nostettiin öylätin häpäisy. Protestanteille pyhäinhäväistys ei ole yhtä vakava asia kuin katolisille, sillä protestantit eivät pidä esineitä luontaisesti pyhinä kuten katolilaiset.

## Katso myös
* Jumalanpilkka
* Uskonrauhan rikkominen

## Lähteet
Henri Lammens

**Henri Lammens** (1. heinäkuuta 1862 – 23. huhtikuuta 1937) oli belgialainen orientalisti ja islamin varhaishistorian tutkija, joka kirjoitti ranskaksi. Vuoden 1907 jälkeen hän toimi itämaiden tutkimuksen professorina Libanonissa ja omistautui täysin tutkimustoimintaan.

## Elämä
Henri Lammens syntyi Gentissä, Belgiassa katoliseen perheeseen. Hän liittyi viisitoistavuotiaana Beirutissa jesuiittaveljeskuntaan ja asettui pysyvästi Libanoniin. Lammens perehtyi arabian, latinan ja kreikan kieliin ja ilmeisesti myös syyrian kieleen ja opiskeli lisäksi filosofiaa jesuiittojen Saint Josephin yliopistossa Beirutissa.  Vuosina 1886–1891 hän opetti arabiaa saman yliopiston itämaiden tutkimuksen laitoksella. Vuosina 1907–1919 hän opetti arabiaa myös jesuiittojen yliopistoissa Kairossa ja Aleksandriassa. Lammens matkusteli kuusi vuotta Euroopassa ja asui eräässä vaiheessa Roomassa.

## Tuotannosta
Lammens tutki umaijadikalifaatin aikaa sekä esi-islamilaisen kauden arabeja. Tällaisia töitä olivat *Études sur le règne du calife Omaiyade Mo'awia ler* ("Tutkimuksia umaijadikalifi Muawija l:n hallituskaudesta") (1908) ja *Le berceau de l'Islam; L'Arabie occidentale à la vielle de l'Hégire* ("Islamin kehto. Länsi-Arabia Hidzran kynnyksellä") (1914).

Lammens piti Ignaz Goldziherin hengessä islamilaista perimätietoa epäluotettavana, mutta luotti Koraaniin Muhammedista kertovana lähteenä. Lammensin tutkimukset profeetta Muhammedin elämäkerrasta perustuivat metodiselle periaatteelle, että kielteisiä asioita sisältävä perimätieto oli luotettavaa. Tuloksena oli niin kielteinen elämäkerta, ettei sitä ole julkaistu. 

## Teoksia
* *Études sur le règne du calife Omaiyade Mo'awia ler*, 1908 
**Le berceau de l'Islam; L'Arabie occidentale à la vielle de l'Hégire*, 1914

## Lähteet

* 
* 
* 
* 

### Viitteet
Socialistisk Folkepartis Ungdom

**Socialistisk Folkepartis Ungdom** (lyh. **SFU**) on tanskalainen poliittinen nuorisojärjestö. Se on itsenäinen, mutta tekee tiivistä yhteistyötä sosialistisen kansanpuolueen kanssa.
## Politiikka
SFU:n keskeisiä tavoitteita ovat sosialismi, feminismi ja ilmastonmuutoksen torjunta.
## Jäsenyys
Jäsenyyden yläikäraja on 30 vuotta. Alaikärajaa ei ole.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Järjestön kotisivut
Jere Heikkinen

**Jere Heikkinen** (s. 15. marraskuuta 2003) on suomalainen pesäpalloilija. Heikkinen on Sotkamon Jymyn kasvatti ja edustaa kaudella 2025 Haminan palloilijoita. Jo kaudella 2023 hän edusti vuokrasopimuksella Ykköspesiksessä pelannutta Haminan Palloilijoita joukkueen noustessa miesten Superpesikseen. Heikkinen voitti junioriurallaan kolme B-poikien SM-kultaa. Hän pelaa sisäpelissä kotiuttajana ja ulkokentällä polttolinjassa. Heikkisen sopimus Haminan palloilijoiden kanssa kattaa kauden 2025.

Ennen kauden 2025 alkua Heikkinen on pelannut Sotkamon Jymyssä 22 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt 0+14=14 juoksua ja kerännyt 89 kärkilyöntiä. Ykköspesiksessä Heikkinen on pelannut Sotkamon Jymyn kakkosjoukkueessa, Haapajärven Pesä-Kiiloissa, Haminan Palloilijoissa sekä Simon Kirissä yhteensä 70  ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt 2+78=80 juoksua, tuonut 23 juoksua ja kerännyt 250 kärkilyöntiä.
## Lähteet

### Huomautukset
Butler (irlantilainen suku)

**Butler** on yksi Irlannin vanhimmista ja jaloimmista aatelissuvuista, ja se polveutuu Englannista. Sen esi-isä oli Theobald, k. 1206, Lancashirelainen aatelismies, joka oli Englannin justitiariuksen, Canterburyn arkkipiispan Hubert Walterin vanhempi veli. Tämä Theobald seurasi Juhana Maatonta Irlantiin vuonna 1185 ja sai noin 1192 "Irlannin juomanlaskijan" arvon (lat. *pincerna*, engl. *butler*). Hän itse kirjoitti sukunimenään Walter sekä *Le Botiller* eli *Butler* uuden arvon mukaan, mutta hänen jälkeläisensä ovat kaikki ottaneet Butlerin sukunimekseen. Suku lähentyi Englannin kuninkaallisen perheen kanssa, ja James Butler sai 1300-luvulla Ormonden jaarlin arvon. Toinen James Butler, 5. jaarli, oli yksi Lancasterin puolueen johtavista miehistä Ruusujen sodan aikana ja hänet teloitettiin vuonna 1461 Towtonin tappion jälkeen. Kuuluisa Kilkennyn linna oli suvun esi-isien koti.

## Lähteet
O’Higgins (suku)

**O’Higgins** () on irlantilainen Espanjaan muuttanut aatelisssuku, jonka useilla jäsenillä oli merkittävä rooli Etelä-Amerikan historiassa. Suvun jäsenistä ovat merkittäviä mm:
*Ambrosio O’Higgins (n. 1720 – 1801), Espanjaa palvellut irlantilainen sotilas, Osornon markiisi, Chilen käskynhaltija ja Perun varakuningas
*Bernardo O’Higgins (1778–1842), edellisen avioton poika, Chilen itsenäisyystaistelun johtaja ja ensimmäinen presidentti

## Lähteet
Hyundai Rotem

**Hyundai Rotem** (aiemmin **Rotem**) on eteläkorealainen rautatiekaluston ja aseiden valmistaja. Yhtiö on osa Hyundai Motor Groupia ja se on listattu Etelä-Korean pörssiin.

Hyundai Rotem perustettiin vuonna 1977. Yhtiön nimi vaihdettiin vuonna 2007 uuden omistajan takia.

## Lähteet
Lohikäärmekuninkaan ritarikunta

**Lohikäärmekuninkaan ritarikunta** on Bhutanin korkein mahdollinen kunnianosoitus. Sen voi myöntää Bhutanin kuningas tunnustuksena sellaisille henkilöille, jotka ovat omistaneet elämänsä Bhutanille ja sen kansalaisille. Saajan ei tarvitse olla bhutanilainen.

Kunniamerkkiä jaetaan kahdessa luokassa:

*  I luokka
*  II luokka

## Lähteet
Humppamania

**Humppamania** on Eläkeläisten kahden CD-levyn kokoelma-albumi, joka julkaistiin  2018.

## Kappalelista

### CD 1
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### CD 2
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Lauri Palojärvi

**Lauri Johannes Palojärvi**, vuoteen 1906 **Hildén** (11. elokuuta 1887 Vihti – 1. lokakuuta 1944 Vihti) oli suomalainen maanviljelijä ja osuustoimintamies, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Palojärven vanhemmat olivat tilanomistaja, valtiopäivämies Johan Viktor Hildén ja Anna Aleksandra Forsström ja puoliso vuodesta 1921 filosofian maisteri Aili Siviä Sykäri. Pankinjohtaja Martti Palojärvi ja jääkärikenraalimajuri Väinö Palojärvi olivat hänen veljiään. Lauri Palojärvi tuli ylioppilaaksi  Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta vuonna 1906 ja suoritti Helsingin yliopistossa filosofian kandidaatin tutkinnon 1910 ja agronomin tutkinnon vuonna 1912. Jo ennen valmistumistaan Palojärvi toimi Pellervo-Seuran palveluksessa meijeritalouden konsulenttina. 

Omistamaansa Pohjatalon tilaa Palojärvi viljeli vuodesta 1916. Tilalla harjoitettiin myös sahaliiketoimintaa ja sähkövoiman tuotantoa. Yhteiskunnallisesti aktiivinen Palojärvi oli Kokoomuspuolueen perustajia ja toimi Vihdin kunnanvaltuustossa. Hänellä oli myös useita valtakunnallisia ja erityisesti osuustoiminnan luottamustehtäviä, kuten MTK:n valtuuskunnan jäsenyys ja puheenjohtajuus. Palojärvi oli vuodesta 1935 MTK:n toinen puheenjohtaja. MTK:n piiristä Palojärvelle tuli myös merkittäviä metsäalan luottamustehtäviä, kuten Metsäliiton johtokunnan puheenjohtajuus. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1937. Myös hänen pojastaan Erkki Palojärvestä tuli maanviljelysneuvos. 

## Lähteet
Uuno J. Peusa

**Uuno Jonas Peusa** (29. syyskuuta 1902 Pietari – 6. maaliskuuta 1996 Järvenpää) oli suomalainen opettaja ja koulunjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

## Henkilöhistoria
Peusan vanhemmat olivat liikemies, tilanomistaja Juho Peusa ja Eeva Lenkkeri ja puoliso vuodesta 1930 Elvi Elisabeth Väätäinen. Kauppaneuvos Jonas Peusa oli hänen setänsä. Uuno Peusa tuli ylioppilaaksi Viipurissa vuonna 1923 ja valmistui agronomiksi ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1930. Hän oli valmistuttuaan ensin Maatalouskoelaitoksen ylimääräinen assistentti ja toimi sitten opettajana maamieskoulussa Parikkalassa. Peusa suoritti kasvatusopin arvosanan vuonna 1931 ja antoi opettajan virkaan vaaditut opetusnäytteet vuonna 1934.

Maatalousnormaalikoulun lehtoriksi Peusa siirtyi vuonna 1936, mutta oli kuitenkin kansanhuoltoministeriön osastosihteeri 1942–1944 ja toimistopäällikkö 1945–1946. Maatalousnormaalikoulun johtaja ja koulutilan hoitaja hänestä tuli vuonna 1950 ja rehtori vuonna 1960, mistä tehtävästä hän jäi eläkkeelle vuonna 1966. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Peusa sai vuonna 1964. Peusalla oli muun ohella useita kunnallisia, seudullisia ja opetusalan luottamustehtäviä. Hänet tunnettiin myös maatalouskoulujen oppikirjojen laatijana. 

## Julkaisuja
* *Fysiikan oppikirja alempia maatalouskouluja varten*, 1938
* *Luonnonopin alkeet alempia maatalouskouluja varten*, 1945
* *Kotieläinanatomian sarjan selitykset*, 1945
* *Maamiehen kemia alempaa maatalousopetusta varten*, 1947
* *Maatalouden mittausoppia*, 1949
* *Laskuoppi maataloudellisia kouluja varten*, 1952, Antti Heilimo, Uuno J. Peusa
* *Kemian ja fysiikan työkirja maatalousoppilaitoksia varten*, 1968, Uuno J. Peusa, Heikki Väyrynen

## Lähteet
Varjosontikka

**Varjosontikka** (*Diphylleia cymosa*) on happomarjakasvien (Berberidaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on melko isokokoinen ruoho, jolla on suuret lehdet.

Varjosontikka voi kasvaa noin 60–90 cm korkeaksi ja sillä on kaksi isokokoista lehteä, joiden pituus on noin 30 cm ja halkaisija 30–45 cm. Lehtien muoto vaihtelee munuaismaisesta pyöreään ja lehtien keskellä on syvä halkio, joka jakaa lehdet kahteen osaan. Lehtien reunat ovat liuskoittuneita ja niissä on 10–15 kolmiomaista liuskaa. Kukat ovat valkoisia ja sijaitsevat tiiviinä rykelmänä varren kärjessä. Rykelmässä on usein kymmenen kukkaa tai enemmänkin. Jokaisessa kukassa on kuusi terälehteä, jotka ovat noin 1,7 cm leveitä. Varjosontikka kukkii touko–kesäkuussa useimpien keväällä kukkivien kasvien jälkeen ja tuottaa hedelmiä heinä–elokuussa. Hedelmät ovat noin 1 cm halkaisijaltaan olevia kirkkaansinisiä luumarjoja.

Varjosontikka kasvaa viileissä vuoristometsissä sekä metsissä virtaavien purojen varsilla. Laji on melko tavallinen ja paikallisesti yleinen korkeammalla vuoristossa, mutta alempana harvalukuisempi. Laji on endeeminen eteläisten Appalakkien alueella Yhdysvalloissa, ja sitä tavataan luonnossa Virginian lounaisosista Etelä-Carolinan kaakkoisosiin sekä Georgian pohjoisosiin.

Varjosontikkaa voidaan kasvattaa koristekasvina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* iNaturalist: ''Diphylleia cymosa''
* JSTOR Global Plants: ''Diphylleia cymosa'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Diphylleia cymosa'' 
* Flora of North America: ''Diphylleia cymosa''
Hakamaa (Oulu)

**Hakamaa** on maakunnallisesti arvokas (sr-3 merkitty) kohde Virtaojan asuinalueella Perävainion kaupunginosassa Oulussa.

Hakamaan entisen talouskeskuksen rakennukset on suunniteltu vuonna 1924 J. Karvosen Maatalous­ ja Kunnallisrakennusten Piirustustoimistossa. Perävainion peltoaukealla sijaitsevaan pihapiiriin kuuluvat päärakennus, navetta, liiteri ja erillään oleva pieni aitta, joka on tuotu pihaan vuonna 1935. J. Karvosen suunnittelemat rimalaudotetut, harjakattoiset rakennukset on sijoitettu neliömäisesti pihan ympärille. Ne ovat suunnittelijalle tyypillistä arkkitehtuuria, mutta maatalousrakennuksiksi seudulla poikkeuksellisen koristeellisia. Rakennukset ovat säilyneet julkisivuiltaan lähes alkuperäisinä. Hakamaata ympäröivät pellot, joille on levinnyt omakoti- ja rivitaloasutusta. Komea koivukuja on jäänyt pois käytöstä tielinjausten muuttumisten seurauksena.

Hakamaan maatalousalueella sijaitseva navettarakennus on muutettu tilausravintolaksi (Hakamaan Viinitupa) 1990-luvun lopulla ja vanhaan rehusiiloon on rakennettu sauna. Navetalle on sen jälkeen myönnetty poikkeamislupa sen muuttamiseksi asuinkäyttöön vuonna 2013. Navetassa aloitti vuonna 2022 toimintansa hierontapiste - Hakamaa 1924. Maatalouskeskuksen 100-vuotiaasta historiasta julkaistiin historiikki vuonna 2024. Tämän teoksen nimi on "Hakamaa 1924-2024" ja sen on julkaissut Aki Vähäsarja.

## Lähteet
* https://pohjois-pohjanmaa.fi/wp-content/uploads/2020/08/4194.pdf
* https://hakamaa1924.fi/
* https://kansallinen.fi/tuote/hakamaa-1924-2024/?srsltid=AfmBOoobB-SiiyHB2hVBahislBH54SVgq2gwYbb8rbOknDHK5gvSwH8v
* https://www.munoulu.fi/kulttuuri/vanha-navettarakennus-hakamaa-1924-k%c3%a4tkee-sis%c3%a4%c3%a4ns%c3%a4-historiaa-kodin-ja-tunnelmallisen-hoitohuoneen/
* https://www.munoulu.fi/ihmiset/100-vuotias-hakamaan-tila-yhdistaa-ihmisia-ja-sukupolvia-tuore-historiikki-avaa-ikkunan-menneisyyteen/
Stepfordin naiset (vuoden 1975 elokuva)

**Stepfordin naiset** (tv-esityksessä **Stepfordin kotirouvat**, *The Stepford Wives*) on Bryan Forbesin ohjaama yhdysvaltalainen satiirinen tieteisdraama vuodelta 1975. Ira Levinin menestysromaaniin *[[The Stepford Wives]]* perustuvan elokuvan pääosissa näyttelevät Katharine Ross ja Paula Prentiss.

## Juoni
Rauhalliseen ja vauraaseen New Yorkin esikaupunkilähiöön Connecticutissa juuri muuttanut nuori perheenäiti Joanna ryhtyy parin muun uuden tulokkaan kanssa herättelemään lähiön muita naisia vapautumaan vanhakantaisista asenteistaan ja rooleistaan, mutta naapurinrouvat paljastuvatkin miesten suunnittelemiksi ja rakentamiksi roboteiksi. Käy selville, että kaikkia asioita naapurustossa valvoo oudon Dale Coban johtama ”miesten kerho”.

## Rooleissa

## Vastaanotto
Elokuva jakoi kriitikoiden mielipiteitä. Esimerkiksi *Chicago Sun-Timesin* Roger Ebert ei lainkaan pitänyt Forbesin haudanvakavaa ja kauhuelokuvakliseisiin turvautuvaa ohjaustyyliä aiheeseen sopivana, vaan kaipasi komediallisempaa tyyliä ja ohjaajaksi vaikkapa Woody Alleniä. Hän kuitenkin kehui naissivuosien näyttelijöitä siitä, että he ovat osanneet tuoda vaivihkaista huumoria mainosmaisen täydellisiin kotirouvahahmoihinsa.

*Helsingin Sanomien* Mikael Fränti kirjoitti elokuvan televisioesityksen alla vuonna 1990, ettei tämä päällisin puolin naisnäkökulmaa korostavalta, modernilta amerikkalaiselta satiirilta vaikuttava elokuva ollut vanhentunut ollenkaan viidessätoista vuodessa. Fränti vertasi sitä toiseen Ira Levinin tarinaan perustuvaan elokuvaan, Roman Polanskin *[[Rosemaryn painajainen|Rosemaryn painajaiseen]]*: ”Stepfordin kotirouvat ei kasva aivan vastaavanlaiseen persoonalliseen ja taiteelliseen voimaan [--], mutta yllättävän hyvin Forbes vie haastavan ja kiehtovan tarinan jännittäviin loppuhuipentumiin. Forbes toimii hallitusti ja kypsästi arkitodellisuuden ja hämärän kauhun rajatiloissa.” Fräntin mukaan *[[Miehuuskoe|Miehuuskokeesta]]* (1967) tunnettu  aistillinen Katharine Ross, komedienne Paula Prentiss ja ohjaajan vaimo Nanette Newman selviytyvät hyvin rooleistaan. 

*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Bello Romano kirjoitti, että elokuva alkaa kuin pahinkin television lähiödraama, mutta yltyy vähitellen pelottavan vainoharhaiseksi kauhukuvaksi. Hän antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.

## Jatko-osat ja uusintaversio
Elokuva sai vuosia myöhemmin kaksi televisiolevitykseen julkaistua jatko-osaa, *Stepford-raportti* (1980) ja *Stepfordin lapset* (1987), jotka julkaistiin Suomessa videokasetteina. Kati Sinisalo antoi *Video-oppaassa* kummallekin vain yhden tähden.

Frank Oz ohjasi Levinin romaanista uuden komediallisemman version, joka sai ensi-iltansa vuonna 2004.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Mäkikärsämö

**Mäkikärsämö** (*Achillea collina*) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon, kärsämöiden (*Achillea*) sukuun kuuluva kasvilaji, jota tavataan Euroopassa. Se muistuttaa muun muassa jalokärsämöä (*Achillea nobilis*), siankärsämöä (*Achillea millefolium*) sekä *[[Achillea odorata]]* -lajia.

Mäkikärsämö voi kasvaa 15–50 cm korkeaksi, ja koko kasvi on yleisväritykseltään harmahtava. Lehdet ovat pitkiä ja kapeita, vähintään neljä kertaa leveytensä pituisia, sekä voimakkaasti liuskoittuneita. Mäkikärsämön kukintona on tiivis ja kasvin kokoon nähden pieri mykeröstö, jossa on likaisenvalkoisia kukkia. Mäkikärsämö kukkii kesä–elokuussa.

## Lähteet
* Flore Alpes: Achillée des collines 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Mäkikärsämö (''Achillea collina'')
* Kasviatlas 2022: Mäkikärsämön (''Achillea collina'') levinneisyys Suomessa.
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Achillea collina'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Achillea collina''
Excerpts from the Dark Age

**Excerpts from the Dark Age** on Gomorranin debyytti-EP. EP nauhoitettiin yhtyeen treenitiloissa Helsingin Vallilassa. Lappalainen miksasi ja vastasi äänityksistä. Jousisoittimet, koskettimet ja kuorot järjestettiin ja tuotettiin Markus Lappalaisen toimesta. Heinäkuussa 2021 Juho Räihä viimeisteli EP:n masteroimisen Sound Spiral Studios:ssa. EP julkaistiin joulukuun 3. päivä Inverse Recordsin toimesta.

## Kappaleet

## Kokoonpano
* Olli Lappalainen - rummut
* Joonatan Wiitasalo - kitara
* Perttu Laamanen - laulu, kitara
* Panu Nykänen - basso

## Arvostelut

* Metal-temple: 
* Metal Noise: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Albumi ''Gomorran - Excerpts from the Dark Age'' Bandcamp -sivustolla
Ulla Pia

**Ulla Pia Nielsen** (17. helmikuuta 1945 – 22. elokuuta 2020), taiteilijanimeltään **Ulla Pia**, oli tanskalainen laulaja. Ulla Pia aloitti uransa Kööpenhaminassa paikallisten orkestereiden solistina ja lauloi 1960-luvun puolivälissä jazzmuusikko Finn Zieglerin kanssa. Ulla Pia voitti Dansk Melodi Grand Prixin 1966 kappaleella *Stop - mens legen er go* ja valikoitui näin Tanskan edustajaksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa hän sijoittui 14:nneksi 18 kilpailijan joukosta.

Muihin tunnetuimpiin Ulla Pian kappaleisiin kuuluivat *Flower Power Tøj* (1969) ja *Karina* (1971).

Ulla Pia kuoli syöpään 75-vuotiaana 22. elokuuta 2020.

## Lähteet
*

### Viitteet
Helokärsämö

**Helokärsämö** (*Achillea leptophylla*) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon, kärsämöiden (*Achillea*) sukuun kuuluva kasvilaji.

Helokärsämö voi kasvaa 12–40 cm korkeaksi. Kasvi on yleisväritykseltään harmahtavanvihreä sekä pehmeäkarvainen tai hyvin harvoin lähes kalju. Juurakko on monihaarainen. Varret kasvavat yksittäin tai ryhmissä ja ovat poikkileikkaukseltaan pyöreitä. Varret ovat tavallisesti tyviltään haaroittuneita, harvoin haarattomia. Lehdet ovat yleismuodoltaan tasasoukkia tai suikeita ja pariliuskaisia. Kukintona on kerrannaishuiskiloksi järjestäytynyt mykeröstö, jossa on useita velttoperäisisiä, noin 1–3 cm halkaisijaltaan olevia muutaman mykerön ryhmiä. Mykeröiden kielimäiset laitakukat ovat muodoltaan pyöreitä tai munuaismaisia ja väriltään kirkkaankeltaisia. Helokärsämö kukkii touko–heinäkuussa ja tuottaa hedelmiä kesä–elokuussa. Hedelminä olevat pähkylät ovat pitkulaisia ja ruskeita, noin 1,3–1,5 mm pitkiä ja 0,4 mm leveitä. Helokärsämö on elomuodoltaan hemikryptofyytti.

Helokärsämö kasvaa tavallisesti kalkkikivirinteillä arokasvillisuuden joukossa tyypillisesti kallioisissa ja kivikkoisissa paikoissa. Lajia tavataan Kaakkois-Euroopassa Romaniassa, Moldovassa sekä Ukrainan kaakkoisosissa. Romaniassa laji on äärimmäisen uhanalainen (CR) laji.

Helokärsämöä on käytetty ravintokasvina, lääkekasvina sekä värikasvina.

## Lähteet
* Izverscaia, T., Ghendov, V., Ciocârlan, N. & Barancean, C., 2020: Synopsis on genus *Achillea* L. (Asteraceae Dumort.) in the flora of Dniester-Prut river region — *Journal of Botany* vol. XII, no. 1 (20), DOI: 10.5281/zenodo.4095778, https://ibn.idsi.md/sites/default/files/imag_file/36-52_0.pdf 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Helokärsämö (''Achillea leptophylla'')
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Achillea leptophylla''
Samettisimppu

**Samettisimppu** (*Aploactisoma milesii*) on velhokaloihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä.

## Koko ja ulkonäkö
Samettisimppu voi kasvaa suurimmillaan 23 cm pitkäksi. Samettisimpun ruumiissa on useita nystyjä ja nauhamaisia ulokkeita. Selkäevä on pitkä ja etuosastaan korkea. Rintaevät ovat kookkaat ja viuhkamaiset ja pyrstöevä on pyöreähkö. Kalan suomuissa on pieniä piikkejä, mitkä antavat sille samettimaisen ulkonäön. Samettisimppu on väriltään vaihtelevasti harmaa, ruskea tai punertava ja ruumiissa on usein tummempia täpliä.

## Levinneisyys ja elintavat
Samettisimppua tavataan Australiaan etelärannikolta Länsi-Australiasta Uuteen Etelä-Walesiin. Lajin elinympäristöä ovat kivikkoiset alueet ja koralliriutat. Se piileskelee usein kivien välissä ja alla ja sienieläinten joukossa. Kala voi myös kaivautua pohjaan. Samettisimpun ravintoa ovat pienet äyriäiset.

## Lähteet
Gomorran

**Gomorran** on helsinkiläinen black/death metal -yhtye.

## Historia
Gomorran perustettiin Helsingissä syksyllä 2019 rumpali Olli Lappalainen toimesta. Kitaristiksi projektiin liittyi mukaan Joonatan Wiitasalo, ja yhdessä he sävelsivät kappaleita muutamien seuraavien kuukausien ajan. Yhtyeen ensimmäinen sävellys valmistui keväällä 2020 Lappalaisen ja Wiitasalon yhteistyönä. Kappaleen nimeksi tuli "Black Plague". Yhtyeen mukaan kappale on saanut inspiraatiota Ajattarasta ja Cannibal Corpsesta. Kappaletta alettiin pitää viitenuorana siitä, minkälaista musiikkia yhtye jatkossa tulisi säveltämään.

Loppukesästä 2020 yhtyeeseen liittyi mukaan laulaja-kitaristi Perttu Laamanen. Ideat ja hahmotelmat alkoivat Laamasen liittymisen jälkeen muodostua kappaleiksi ja yhtye alkoi suunnittelemaan debyytin äänittämistä. Alkuvuodesta 2021 yhtyeen viimeinen pala loksahti kohdalleen basisti Panu Nykäsen liittyessä remmiin, sopivasti juuri ennen debyytti-EP:n *Excerpts from the Dark Age*n nauhoituksia. Yhtyeen itsensä mukaan musiikki on death metalia joka imee vaikutuksia black metalin synkkyydestä. Sanoitukset sisältävät riipaisevia tarinoita Rooman valtakunnasta, Keskiajasta sekä pakanallisesta kirjallisuudesta.

Debyytti-EP *Excerpts from the Dark Age* nauhoitettiin omakustanteisesti yhtyeen harjoitustiloissa Vallilassa, Helsingissä. Inverse Records julkaisi sen syksyllä 2021.

Yhtyeen rumpali Olli Lappalainen kuoli marraskuussa 2022.

## Jäsenet
* Olli Lappalainen - rummut
* Joonatan Wiitasalo - kitara
* Perttu Laamanen - laulu, kitara
* Panu Nykänen - basso

## Diskografia
### EP:t
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Gomorran Bandcamp -sivustolla
CPI SM/SX

**SM ja SX** ovat vuonna 2004 julkaistut Taiwanilaisen CPI-yhtiön uusenduromallit. Tuotantoon ne pääsivät vuonna 2006 vuoteen 2015 asti.  CPI käyttää kopioversiota Minarellin AM6 koneesta, eroina ovat esimerkiksi männän koko, kytkimen jouset ja iskun pituus. Myynti jatkui. SM on ns. uudempaa suuntausta edustava supermoto ja SX perustavanlaatuinen enduromopo.
Arokärsämö

**Arokärsämö** (*Achillea stepposa*) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon, kärsämöiden (*Achillea*) sukuun kuuluva kasvilaji.

Arokärsämö voi kasvaa 20–70 cm korkeaksi. Sillä on suikertava, monihaarainen juurakko, ja varret kasvavat yksittäin tai enintään kymmenen kappaleen ryhmissä. Varret ovat kasvutavaltaan pystyjä tai kohenevia ja niissä on pitkiä, kaarevia karvoja. Lehdet ovat yleismuodoltaan tasasoukkia tai suikeita sekä kolmeen kertaan liuskoittuneita. Tyvilehdet sekä alimmat varsilehdet ovat 5–35 cm pitkiä ja 0,7–2,5 cm leveitä. Varsien keskiosien sekä yläosien lehdet ovat pienempiä; ne ovat 2–10 cm pitkiä ja 0,4–2,2 cm leveitä. Kukintona on monista mykeröistä koostuva huiskilomainen mykeröstö. Mykeröiden kielimäiset laitakukat ovat muodoltaan soikeita tai lähes pyöreitä ja väriltään valkoisia tai kellertävänvalkoisia. Arokärsämö kukkii kesä–elokuussa ja tuottaa hedelmiä heinä–syyskuussa. Hedelminä olevat pähkylät ovat pitkulaisia, 1,3–2,3 mm pitkiä ja 0,6–0,7 mm leveitä. Arokärsämö on elomuodoltaan hemikryptofyytti.

Arokärsämö kasvaa kuivien metsien reunoilla yhdessä nukkatammien (*Quercus pubescens*) kanssa, kuivilla niityillä, aromaisilla mäillä sekä kalkkikivi- ja lössipohjaisilla rinteillä. Arokärsämö on tyypillinen kuivien ja hieman kivikkoisten aromaisten kasvupaikkojen laji. Arokärsämöä tavataan Itä-Euroopassa, Krimin alueella, Keski-Aasian pohjoisosissa sekä läntisen Siperian eteläosissa.

## Lähteet
* Izverscaia, T., Ghendov, V., Ciocârlan, N. & Barancean, C., 2020: Synopsis on genus *Achillea* L. (Asteraceae Dumort.) in the flora of Dniester-Prut river region — *Journal of Botany* vol. XII, no. 1 (20), DOI: 10.5281/zenodo.4095778, https://ibn.idsi.md/sites/default/files/imag_file/36-52_0.pdf 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Arokärsämö (''Achillea stepposa'')
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Achillea stepposa''