open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Teledyne Technologies

**Teledyne Technologies, Inc.** on yhdysvaltalainen teknologiakonserni, jonka erikoisaloja ovat erilaiset digitaaliset kuvantamismenetelmät sekä ilmailu- ja sotilaselektroniikka. Konserniin kuuluu kymmeniä tytäryhtiöitä eri toimialoilta, useimmat nimiltään Teledyne-alkuisia. 

Teledyne Technologies suunnittelee, valmistaa ja myy ammattielektroniikkaa erityisesti julkiselle sektorille ja puolustusvoimille. 2020-luvun alussa noin neljäsosa sen liikevaihdosta tuli toimituksista Yhdysvaltain hallitukselle. Yhtiön päätoimialoja ovat merenkulun ja ympäristöalan instrumentaatio, tieteelliseen, teolliseen ja puolustukselliseen käyttöön tarkoitettu digitaalinen kuvaustekniikka, ilmailu- ja sotilaselektroniikka sekä näiden alojen laitteista muodostuvat laajemmat järjestelmät. Tuotteiden käyttökohteita ovat ilmailun ja maanpuolustuksen ohella teollisuusautomaatio, ilmanlaadun ja vesistöjen kunnon tarkkailu, elektroniikan tuotekehitys, merentutkimus, energiantuotanto, lääketieteellinen kuvantaminen ja lääkekehitys.

## Historiaa
Alkuperäisen Teledynen perustivat vuonna 1960 elektroniikkainsinööri Henry Singleton ja liiketaloustieteilijä George Kozmetsky. 1900-luvun lopulla **Teledyne Incorporated** oli laajentunut monialayritykseksi, johon kuului muun muassa vakuutusyhtiöitä, hierovien suihkujen ja hammaslääketieteellisten laitteiden valmistusta ja Suomessakin Sound Center -ketjun tunnetuksi tekemä hifilaitevalmistaja Acoustic Research, kunnes toimialoja alettiin myydä pois. Vuonna 1996 Teledyne fuusioitui metallurgiayhtiö Allegheny Ludlum Corporationin kanssa ja muodostui Allegheny Teledyne Incorporated. Vuonna 1999 fuusioyrityksestä eriytettiin jälleen omaksi yhtiökseen muun muassa nykyinen Teledyne Technologies, joka listautui New Yorkin pörssiin ja alkoi taas laajentua yritysostoin. Sillä oli aluksi parikymmentä tytäryhtiötä, vuonna 2011 jo satakunta.

## Tytär- ja osakkuusyhtiöitä
*BlueView Technologies: kaikuluotaimia yms.
*ChartWorld International Limited: merenkulun digitaalinen navigointi
*NL Acoustics Oy (enemmistöosakkuus 2022–): ultraäänikameroita energia-alan ja teollisuuden tarpeisiin
*Teledyne Brown Engineering, Inc.: insinööritoimisto, joka on tehnyt yhteistyötä Nasan kanssa jo Wernher von Braunin ajoista
*Teledyne Continental Motors: lentokoneiden mäntämoottoreita, ohjusten turbiinimoottoreita
*Teledyne Controls: liikennelentokoneiden toiminnanvalvontalaitteita, käyttäjinä liki kaikki lentoyhtiöt
*Teledyne FLIR: lämpökameroita ym. ilmaisin- ja sensoriteknologiaa, mm. FLIR-järjestelmät
*Teledyne ISCO: nesteiden analysointi, seuranta, annostelu ja muu käsittely
*Teledyne Gas Measurement Instruments: kaasupitoisuuden mittauslaitteita
*Teledyne LeCroy: oskilloskooppeja ym. elektroniikan mittaus- ja testauslaitteita

## Lähteet
Heckler & Koch HK417

**Heckler & Koch HK417** on saksalaisen Heckler & Kochin valmistama kivääri, joka käyttää 7,62×51 mm NATO -patruunaa. Ase ja sen versiot ovat laajassa viranomais- ja sotilaskäytössä ympäri maailmaa.

## Suunnittelu
HK417 on ominaisuuksiltaan samankaltainen kuin 5,56×45 mm NATO -kaliiperinen rynnäkkökivääri HK416. Ase perustuu yhdysvaltalaisiin AR-10 ja AR-15 -kivääreihin, mutta se ei ole suorakaasutoiminen vaan lyhytiskuisella kaasumännällä toimiva, kuten G36. Perusmallit pystyvät sekä sarja- että kerta-automaattiseen tuleen. HK417:n käyttämä lipas muistuttaa suurennettua versiota G36:n läpinäkyvästä polymeerilippaasta. Prototyyppimalli käytti G3:n lipasta. Aseissa käytetään yleensä äänenvaimentimia ja kiikaritähtäimiä. Lisävarusteita voi kiinnittää aseen M-LOK-paikkoihin ja Nato-kiskoihin.

## Mallit

* **HK417**
* **HK417A2** – Paranneltu malli, jonka joitakin osia on muun muassa optimoitu paremman tarkkuuden ja toimintavarmuuden saamikseksi. Bundeswehr käyttää nimellä **G27**.
* **G28** (**HK241**) – HK417-pohjainen tukiampujan kivääri, joka kehitettiin Bundeswehrille Afganistanin sotaan. G28 ampuu itselataavaa kertatulta ja sen ylärunko on alumiiniseoksen sijaan terästä. Aseesta on perusmallin lisäksi hieman kevyempi partiomalli.
* **M110A1** – **M110A1 CSASS** on Yhdysvaltain maavoimien ja merijalkaväen tilaama versio G28:sta, joka korvaa M110 Semi-Automatic Sniper Systemin kevyen itselataavan tarkkuuskiväärin roolissa. Ase on muun muassa kevyempi kuin G28, esimerkiksi ylärunko on alumiinia. Myös aseen tukiampujamalli **M110A1 SDMR** tulee käyttöön korvaamaan Mk 14 Enhanced Battle Riflen. Ase tulee jalkaväkiryhmien tukiampujien käyttöön, jossa sen tehtävä on pystyä ampumaan tarkasti tavallisia rynnäkkökiväärejä kauemmaksi.
* **MR308** – Itselataava siviilimalli.

## Lähteet
Jääpallon naisten SM-sarja 1991–1992

**Jääpallon naisten SM-sarja 1991–1992** ratkaistiin viiden joukkueen kaksinkertaisessa sarjassa. Suomen mestaruudesta pelattiin 14. kertaa. Jääpallon naisten SM-sarjan järjesti Suomen Jääpalloliitto. 

Jyväskylän Seudun Palloseura voitti Suomen mestaruuden.

## Runkosarja

## Parhaat maalintekijät

Pistepörssin voitti Riikka Nieminen 34 pisteellä.

## Lähteet
Abhimaan

**Abhimaan** (; ) on vuonna 1973 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen musiikkidraamaelokuva, jonka on ohjannut Hrishikesh Mukherjee. Päärooleja näyttelevät Amitabh Bachchan ja Jaya Bhaduri. Musiikin on säveltänyt S. D. Burman.

Klassikoksi muodostunut elokuva voitti kaksi Filmfare Awards -palkintoa, parhaasta naispääosasta ja musiikista.

## Juoni
Subir on ammattilaulaja, jolla on menestyvä ura. Hän ei aio mennä naimisiin – kunnes hän tapaa Uman, suloisen kyläläistytön, joka on musiikillisesti lahjakas. Subir rakastuu Umaan ja menee naimisiin hänen kanssaan. Hän palaa Mumbaihin uuden morsiamensa kanssa. Subir jatkaa laulajana ja edistää Uman laulajan uraa. Hänen uransa kuitenkin horjuu, kun Uman laulajan ura alkaa kukoistaa.

Lopulta Umasta tulee miestään menestyneempi, mikä herättää kateutta Subirissa. Hänen ylpeytensä ja mustasukkaisuutensa repivät avioliiton osiin. Pari eroaa ja Uma saa keskenmenon. Tätinsä kovan kritiikin jälkeen Subir ymmärtää turhamaisuutensa ja tekee sovinnon Uman kanssa tunteellisessa jälleennäkemisessä, ja he laulavat yhdessä.

## Näyttelijät

## Soundtrack

## Palkinnot
* Filmfare Awards
** Paras naispääosa – Jaya Bhaduri
** Paras musiikki – S. D. Burman
*** Ehdokkuudet
**** Paras miessivuosa – Asrani
**** Paras naissivuosa – Bindu

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Denis Vavro

**Denis Vavro** (s. 10. huhtikuuta 1996 Partizánske) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 189-senttimetrinen. Hän edustaa Tanskan Superliigassa pelaavaa FC Kööpenhaminaa. Hän on pelannut Slovakian A-maajoukkueessa vuodesta 2017.

Vavro aloitti pääsarjauransa kotimaassaan MŠK Žilinan joukkueessa huhtikuussa 2013. Hän on pelannut elokuusta 2017 alkaen ulkomailla ja edustanut Tanskassa FC Kööpenhaminaa, Italiassa Laziota ja Espanjassa helmi-toukokuussa 2021 lainasopimuksella Huescaa. Hän on pelannut kauden 2023–2024 loppuun mennessä Tanskan Superliigassa 133 ottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia, Italian Serie A:ssa 13 ottelua ja Espanjan La Ligassa 11 ottelua. Hän on voittanut liigamestaruuden Slovakiassa vuonna 2017 sekä Tanskassa vuosina 2019, 2022 ja 2023. Hän on voittanut Tanskan cupin vuonna 2023. Hän on pelannut Mestarien liigassa 12 ottelua, Eurooppa-liigassa 20 ottelua ja Konferenssiliigassa kaksi ottelua tekemättä maaleja.

Vavro pelasi Slovakian nuorisomaajoukkueissa alle 17-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi vuonna 2013 kolme ottelua alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa ja neljä ottelua saman ikäluokan MM-kilpailuissa. Jälkimmäisessä turnauksessa hän teki tappiollisessa alkulohko-ottelussa Brasiliaa vastaan joukkueensa ainoan maalin. Hän oli Slovakian joukkueessa alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 mutta jäi vaihtopelaajaksi.

Vavro pelasi Slovakian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran tammikuussa 2017 ystävyysotteluissa Ugandaa ja Ruotsia vastaan. Seuraavat A-maaottelunsa ja ensimmäiset EM-karsintaottelunsa hän pelasi maaliskuussa 2019. Kesällä 2021 käydyissä EM-kilpailuissa hän oli ensimmäisessä ottelussa vaihtopelaajana ja jäi sitten koronavirustartunnan vuoksi kokonaan joukkueen ulkopuolelle. Hän kuuluu Slovakian joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024. Hän on vuoden 2024 EM-kilpailujen alkulohko-ottelut mukaan lukien pelannut 23 A-maaottelua, joissa hän on ollut 22 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt A-maaotteluissaan kaksi maalia: ensimmäisessä ottelussaan Ugandaa ja kesäkuussa 2023 EM-karsintaottelussa Liechtensteinia vastaan.

## Lähteet
Tšatkalvuoret

**Tšatkalvuoret** tai **Chatqolvuoret** (, , ) ovat läntiseen Tienšaniin kuuluva vuorijono Kirgisiassa ja Uzbekistanissa. Ne erottavat Ferganan ja Tšatkaljoen laaksot toisistaan.

Lounais-koillissuuntaisen vuorijonon pituus on 220 kilometriä. Se alkaa lounaassa Chirchiqjoen laaksosta ja päättyy koillisessa Terekbelin solaan, joka erottaa sen Talasin Alatausta. Vuorten keskikorkeus on 3&nbsp;000–3&nbsp;500 ja korkein kohta 4&nbsp;503 metriä merenpinnasta.

Tšatkalvuoret koostuvat etupäässä paleotsooisen kauden liuskeesta, kalkkikivestä, graniitista, granodioriitista ja porfyyrista. Pohjoisrinteet ovat jyrkät ja etelärinteet loivat. Rinteillä kasvaa kastanjoita, kuusia, katajia, manteli- ja pähkinäpuita. 3&nbsp;000 metrin korkeudessa on subalpiinisia ja alppiniittyjä. Eläinkuntaan kuuluvat villisika, mäyrä ja hirvi, korkeammissa osissa kauris, lumileopardi, ilves, susi, karhu ja kettu. Alueella sijaitsevat Sary-Tšelekin biosfäärialue ja Ugom–Chatqolin kansallispuisto.

## Lähteet
Ivan Schranz

**Ivan Schranz** (s. 13. syyskuuta 1993 Bratislava) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Tšekin jalkapalloliigassa pelaavaa Slavia Prahaa. Hän on pelannut Slovakian A-maajoukkueessa vuodesta 2020.

Schranz aloitti pääsarjauransa kotimaassaan Spartak Trnavan joukkueessa toukokuussa 2012. Sittemmin hän on edustanut Tšekissä Sparta Prahaa, Dukla Prahaa, Dynamo České Budějovicea, Jablonecia ja kesästä 2021 alkaen Slavia Prahaa sekä vuoden 2019 alkupuoliskolla Kyproksella AEL Limassolia. Hän on pelannut Tšekin pääsarjassa 168 ottelua, joissa hän on tehnyt 47 maalia. Hän on pelannut Slavia Prahan joukkueessa Eurooppa-liigassa viisi ottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia, ja Konferenssiliigassa 12 ottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia. Hän on voittanut Kyproksen cupin vuonna 2019 ja Tšekin Cupin vuonna 2023.

Schranz pelasi Slovakian alle 17-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Slovakian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2020 Kansojen liigan otteluissa Tšekkiä ja Israelia vastaan. Kesällä 2021 käydyissä EM-kilpailuissa hän ei pelannut nilkkaongelmien vuoksi. Hän kuuluu Slovakian joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024. Hän teki kisojen ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Belgiaa vastaan 1–0-voittomaalin ja toisessa Ukrainaa vastaan 1–0-johtomaalin, mutta Ukraina voitti lopulta tuon ottelun. Schranz on vuoden 2024 EM-kilpailujen kolme alkulohko-ottelua mukaan lukien pelannut 25 A-maaottelua, joissa hän on ollut 19 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt A-maaotteluissaan viisi maalia: ensimmäisessä ottelussaan Tšekkiä, syyskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Kyprosta ja lokakuussa 2021 MM-karsintaottelussa Kroatiaa vastaan sekä kesäkuussa 2024 EM-kilpailuissa Belgiaa ja Ukrainaa vastaan.

## Lähteet
Constellation Brands

**Constellation Brands** on yhdysvaltalainen pörssiyhtiö, joka valmistaa ja markkinoi alkoholijuomia. Sen tunnetuin olutmerkki on Corona, ja muita ovat Modelo, Pacifico ja Victoria. Yhtiöllä on panimot Coahuilan ja Sonoran osavaltiossa Meksikossa. Yhtiön viinibrändejä ovat Kim Crawford, Ruffino, Robert Mondavi, Meiomi, The Prisoner, Mount Veeder, Schrader, Simi ja Empathy. Väkeviä juomia ovat Svedka-votka ja Casa Noble -tequila sekä viskimerkit High West ja Nelson's Green Brier.

Constellation Brands on Yhdysvaltain suurin alkoholijuomien markkinoija. Sen liikevaihdosta noin 80 prosenttia tulee Meksikossa pannuista oluista, kuten Coronasta ja Modelosta, joihin sillä on kuitenkin oikeudet vain Yhdysvalloissa. Constellation Brands omistaa myös runsaan kolmasosan kanadalaisesta kannabisyhtiöstä nimeltä Canopy Growth.

## Lähteet
Forchheimin piirikunta

**Forchheimin piirikunta** () on Oberfrankenin hallintopiirissä sijaitseva piirikunta Baijerin osavaltiossa Saksassa. Sen keskus on Forchheimin kaupunki. Piirikunnan pinta-ala on 642,79 neliökilometriä, ja siihen kuuluu 29 kuntaa. Vuoden 2023 lopussa piirikunnan väkiluku oli 118&nbsp;725.

Forchheimin piirikunta sijaitsee Nürnbergin pohjoispuolella, ja se kuuluu Nürnbergin metropolialueeseen. Piirikunta sijaitsee noin 250–600 metrin kokeudella merenpinnasta. Korkein kohta on Hilpoltsteinin kunnassa sijaitseva 602 metriä korkea Silberecke. Lisäksi piirikunnassa on suojeltuja luonto- ja kulttuurimaisemia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Piirikunnan verkkosivut
Zvanivka

**Zvanivka** () on kylä Ukrainan Donetskin alueen pohjoisosassa, Bah’mutin piirin Zvanivkan hromadan alueella. Kylä sijaitsee 4-8 kilometriä Siverskin kaupungin keskustasta etelään. Zvanivka sijaitsee linnuntietä 26 kilometriä piirikeskus Bah’mutista ja 94 kilometriä aluekeskus Donetskista pohjoiseen.

Kylä on perustettu 1800-luvun alkupuolella. Sen väkiluku oli 1&nbsp;325 (2017) tai 1&nbsp;430 (2001). Koko Zvanivkan maaseutuhromadan väkiluvuksi arvioitiin ennen Venäjän helmikuussa 2022 käynnistämäänsä hyökkäyssotaa 2&nbsp;355 (2022); tähän sisältyi myös Verh’nokamjansken kylä.

Osana Ukrainaan kohdistamaansa hyökkäyssotaa (2022–) Venäjä on pyrkinyt laajentamaan miehitysaluettaan Donetskin alueella. Rintamalinjan lähellä sijaitsevaan Zvanivkan kylään on kohdistettu useita ilma- tai tykistöiskuja. Näissä on haavoittunut ja saanut surmansa kylän siviiliasukkaita; rakennuksia on tuhoutunut tai vahingoittunut.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Korjärvi

**Korjärvi** on Kymenlaaksossa Kouvolan Anjalankoskella, Inkeroisissa sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Järven pinta-ala on 4,2 hehtaaria, se on 510 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,35 kilometriä. Korjärvellä sijaitsee uimala.

## Järven erityispiirteet
Humuspitoinen, hapan bifurkaatiojärvi.

## Vesistösuhteet
Korjärvi on bifurkaatiojärvi, joka kuuluu sekä Summanjoen (vesistöaluetunnus 13) että Kymijoen vesistöön.  Sillä on kaksi laskuojaa. Toinen niistä lähtee järven lounaispäästä, ja sitä pitkin vedet virtaaavat Onkiojan kautta Kortesuonojaan, joka laskee Inkeroisten keskustan läpi Kymijokeen. Järven toinen laskuoja taas alkaa sen koillispäästä ja johtaa Palonojan kautta Pekkiin, josta vedet virtaavat edelleen Sippolanjokea pitkin Summanjokeen ja sitä pitkin Suomenlahteen.

## Lähteet
Pakkalan Palloseura

**Pakkalan Palloseura (PPS)** on vantaalainen vuonna 2006 perustettu jalkapalloseura.

Seuran miesten edustusjoukkue pelasi Nelosessa 2023 ja tippui kauden päätteeksi Vitoseen. Joukkueen edustusjoukkueen toiminta on siitä lähtien ollut pois toiminnasta. Miehissä seuralla on kaksi muuta joukkuetta. PPS/Old Stars joka pelaa Nelosessa ja PPS/Diablos Rojos joka pelaa kutosta.

Seuran naisten joukkue pelaa Naiset Harraste Kolmosta.

Seuralla on junioritoimintaa 5-vuotiaista B-junioreihin. PPS:llä on YJ joukkue Tikkurilan Palloseuran kanssa, joka pelaa valtakunnallista P17 ykköstä. Seuran 2010 syntyneiden joukkue nousi P14 Etelä-Liigan jatkosarjaan 2024 kevätkauden päätteeksi.

Pakkalan Palloseuran tunnettuja kasvatteja on Leo Walta.

## Lähteet
Väinö Seppä

**Väinö Seppä** (20. kesäkuuta 1889 Säkkijärvi – 4. heinäkuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen opettaja.

Väinö Seppä kävi Virolahden kansanopiston ja Kotkan kauppakoulun ja toimi sitten kolmisen vuotta liikealalla. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Sortavalan seminaarista 1916.

Seppä oli opettajana Tuusniemellä 1916–1917, Muuruvedellä 1917–1920 ja vuodesta 1920 alkaen Helsingin kaupungin suomenkielisissä kansakouluissa. Seppä oli mukana erilaisissa valistusjärjestöissä, yhdistyksissä, kerhoissa ja urheiluseuroissa. Hän toimi yhdeksättä vuotta Kotikasvatusyhdistyksen kotiopintosihteerinä ja teki lukuisia esitelmämatkoja ympäri maata. Vuodesta 1934 alkaen Seppä toimi Helsingin Opettajayhdistyksen puheenjohtajana ja vuodesta 1938 alkaen Suomen Kansakoulunopettajain Liiton tilintarkastajana. Seppä julkaisi useita kirjoja, muun muassa *Elämäntehtävän valinta* ja *Ammatinvalinta ja työntieto*. Suomen sisällissodan aikana Seppä oli Vöyrin kaartin mukana Hämeen rintamalla ja otti sodan jälkeen osaa suojeluskuntatyöhön.

Vuonna 1961 kuollut Väinö Seppä on haudattu Honkanummen hautausmaalle.

## Julkaisuja
* *Esimerkin voima: vuorokeskustelu*. Kotikasvatusyhdistys, Helsinki 1925
* *Elämäntehtävän valinta*. Kotikasvatusyhdistys, Helsinki 1926
* *Tämä on väärin* teoksessa *Sankareita*. Kotikasvatusyhdistys r.y, Helsinki 
* *Ammatinvalinta ja työntieto: oppikirja kansakoulun jatko-opetusta varten*. Kirja, Helsinki 1930, 2. korj. painos WSOY 1939
* *Sortavalan seminaari 1880-1940: muistojulkaisu*; toimittanut Iivo Härkönen, K. H. Pankakoski ja Väinö Seppä. Valistus, Helsinki 1940
* *Suunnistamisen alkeet*; kirj. Kauko Kaikusaari, Väinö Seppä, Olli Veijola. WSOY 1941
* *Sortavalan seminaarin vaiheet 1880-1940*; toim. Iivo Härkönen, K. H. Pankakoski ja Väinö Seppä. Valistus, Helsinki 1941
* *Opintoretkeilyä elämän eri aloilla*; toim. Väinö Seppä. Suomen kansakoulunopettajain liitto, Helsinki 1947, 3. painos Kansakoulun kerhokeskus, Helsinki 1955, 4. painos 1958
* *Rikas elämä: [[Vilho Reima]]n elämän vaiheet*. Kotikasvatusyhdistys, Helsinki 1949
* *Sortavalan-Itä-Suomen seminaari 1940-1950 (1880-1950): muistojulkaisu*; toim. Väinö Seppä. Valistus, Helsinki 1950
* *Säkkijärvi kautta aikojen: muistojulkaisu*. Säkkijärvi-säätiö, Helsinki 1952
* *Vöyrin sotakoulu 1918*. Sotahistoriallisen tutkimuslaitoksen julkaisuja 11. Otava 1960

## Lähteet
Freija (yhtye)

**Freija** on vuonna 2005 perustettu suomalainen kansanmusiikkiyhtye, jonka musiikissa laulu on merkittävässä osassa. Yhtye on yhdistänyt kansanmusiikkiin Suomi-iskelmiä ja tehnyt myös lastenmusiikkia.

Vuonna 2011 yhtye palkittiin Etno-Emma-palkinnolla levystään *Sydänjuurilla*.

## Tuotanto
* *Lempilauluja* (2006)
* *Kiekkumaralla* (2007)
* *Sydänjuurilla* (2011)
* *Tämän kylän lapsii* (2013, yhdessä Lahden musiikkiluokkien lapsikuorojen kanssa)
* *Liki* (2015)
* *Kaivo* (2019)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Yhtyeen verkkosivut
Quramavuoret

**Quramavuoret** eli **Kuramavuoret** (, , , ) ovat läntiseen Tienšaniin kuuluva vuorijono Uzbekistanissa, Tadžikistanissa ja Kirgisiassa.

Lounais-koillissuuntaiset Quramavuoret toimivat Syrdarjan ja Ohangaronin vedenjakana. Ne rajoittavat Ferganan laaksoa luoteesta ja yhtyvät pohjoisessa Tšatkalvuoriin. Vuorijonon pituus on 170 kilometriä ja keskikorkeus 2&nbsp;500–3&nbsp;000 metriä. Korkein kohta on Boboiob (3&nbsp;769 metriä). Luoteisrinteet ovat jyrkkiä ja kaakkoisrinteet loivia.

Vuorten hyötykaivannaisiin kuuluvat kivihiili, hopea, fluoriitti, lyijy, kupari, kulta ja sinkki. Rinteillä kasvaa pensaikkoa, kuusia, villiomena- ja pähkinäpuita. 2&nbsp;800 metrin yläpuolella on vuoristolaitumia.

## Lähteet
Latvian ralli 2024

**Latvian ralli 2024** oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 2024. Kilpailu järjestettiin 18.–21. heinäkuuta 2024 ja kilpailun huoltopaikka oli Liepājassa Latviassa.

## Kilpailijat

Kilpailuun ilmoittautui 40 autokuntaa. Ilmoittautuneissa on kymmenen Rally1-autokuntaa, joiden lisäksi mukana on WRC2- ja WRC3-sarjoissa kilpailevia autokuntia.

## Erikoiskokeet
Kilpailussa ajettiin 20 erikoiskoetta, joiden yhteispituus oli 300 kilometriä. Siirtymiä oli  kilometriä ja kokonaispituus oli  kilometriä.

## Tapahtumia
Erikoiskoe 14 pysäytettiin kun mainoskaari putosi tielle Evansin osuttua siihen. Erikoiskoetta päästiin jatkamaan, mutta Tänak, Katsuta ja Fourmaux saivat erikoiskokeelta nimellisen ajan keskeytyksestä johtuen. Kilpailun voittoon ajoi Kalle Rovanperä. Viimeisellä erikoiskokeella Latvian Martins Sesks kärsi teknisistä ongelmista ja putosi sijoituksissa. WRC2-luokan kilpailun voitti Oliver Solberg ennen Mikko Heikkilää, jolle tulos oli ensimmäinen palkintopallisijoitus WRC2-luokassa. Lappi joutui keskeyttämään viimeisen erikoiskokeen jälkeen moottorivikaan.

## Lähteet
Yhdysvaltain ja Pohjois-Korean Singaporen-huippukokous

**Pohjois-Korean ja Yhdysvaltojen Singaporen huippukokous**, joka tunnetaan yleisesti myös nimellä **Singaporen huippukokous**, oli Pohjois-Korean johtajan Kim Jong-unin ja Yhdysvaltain presidentin Donald Trumpin välinen huippukokous, joka pidettiin Capella-hotellissa, Sentosassa, Singaporessa 12. kesäkuuta 2018. Se oli kaikkien aikojen ensimmäinen tapaaminen Pohjois-Korean ja Yhdysvaltojen johtajien välillä. 

Osapuolet allekirjoittivat yhteisen julkilausuman, jossa sovittiin Pohjois-Korean turvatakuista, uusista rauhanomaisista suhteista, Korean niemimaan ydinaseriisunnasta, sotilaiden jäännösten palauttamisesta ja korkean tason virkamiesten välisistä jatkoneuvotteluista. Molemmat johtajat tapasivat erikseen myös Singaporen pääministerin Lee Hsien Loongin. 

## Tausta
Vuoden 2017 lopulla kärjistyneen konfliktin jälkeen, jännitteet alkoivat lieventyä, kun Kim Jong-un ilmoitti haluavansa lähettää urheilijoita Etelä-Koreassa pidettäviin vuoden 2018 talviolympialaisiin. Kisojen aikana Kim ehdotti neuvotteluja Etelä-Korean kanssa Koreoiden välisen huippukokouksen pohjustamiseksi. 8. maaliskuuta Etelä-Korean valtuuskunta palasi neuvotteluista ja matkusti Yhdysvaltoihin toimittamaan Kim Jong-unin tapaamiskutsun Donald Trumpille. Tämän jälkeen käytiin korkean tason keskusteluja osapuolten välillä, joissa muun muassa CIA:n silloinen johtaja Mike Pompeon vieraili Pohjois-Korean pääkaupungissa Pjongjangissa ja Korean työväenpuolueen varapuheenjohtaja Kim Jong-chul vieraili Valkoisessa talossa Yhdysvalloissa. 

Molemmat osapuolet uhkasivat peruuttaa huippukokouksen Yhdysvaltojen ja Etelä-Korean yhteisten sotaharjoitusten jälkeen, ja Trump jopa toimitti Kimille virallisen kirjeen kokouksen peruuttamisesta; osapuolet sopivat kuitenkin lopulta tapaavansa.

## Seuraukset
Heti huippukokouksen jälkeen Trump ilmoitti, että Yhdysvaltain armeija lopettaa "provosoivat" yhteiset sotaharjoitukset Etelä-Korean kanssa, ja totesi haluavansa vetää Yhdysvaltain joukot Etelä-Koreasta jossain vaiheessa, mutta vahvisti, että asiasta ei sovittu osana Singaporen sopimusta. Yhdysvaltain senaatti hyväksyi 1. elokuuta 2018 vuoden 2019 sotilasbudjettilain, joka kielsi Yhdysvaltain Korean joukkojen aktiivisen henkilöstön vähentämisen alle 22 000; Yhdysvaltain joukkojen merkittävää poistamista pidettiin ei-neuvoteltavissa olevana asiana ydinaseriisuntaneuvotteluissa Pohjois-Korean kanssa. 

Trumpin ja Kimin toinen tapaaminen pidettiin helmikuussa 2019 Hanoissa, Vietnamissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kurdjumivka

**Kurdjumivka** () on kylä ja aiempi kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Donetskin alueen pohjoisosassa, Bah’mutin piirin Toretskin hromadan alueella. Kylä sijaitsee 12 kilometriä Toretskin keskustasta koilliseen ja 55 kilometriä Donetskista pohjoiseen. Kurdjumivka on Bah’mutista etelään Horlivkaan johtavan rautatieosuuden asemapaikkakunta. Yhdyskunta- ja kasteluvettä kuljettava Donets–Donbass-kanava kulkee kylän kautta.

Kurdjumivkan väkiluku oli 737 (2022) ja aiemmin 1&nbsp;161 (2001) sekä 1&nbsp;233 (1989).

Kylä on perustettu 1936. Kaupunkityyppisen taajaman asema sillä oli vuosina 1957-2024.

Osana Ukrainaan kohdistamaansa hyökkäyssotaa (2022–) Venäjä on pyrkinyt laajentamaan miehitysaluettaan Donetskin alueella. Kurdjumivkasta on taisteltu kiivaasti useaan otteeseen,  osin osana pitkään jatkuutta taistelua Bah’mutista. Rintamalinjalla tai sen läheisyydessä sijaitsevaan Kurdjumivkan kylään on kohdistettu toistuvia ilma- tai tykistöiskuja, joissa monet rakennukset ovat vaurioituneet tai tuhoutuneet. Vaikka moni kylän asukas on siirtynyt suojaan pois kiivaimman sodan vyöhykkeeltä, paikkakunnalla yhä olleita siviililejä on sotatoimien vuoksi haavoittunut tai kuollut. Kylä oli Venäjän tai sen nukkevaltion miehittämä marraskuun 2022 lopusta alkaen. Osa tilannekuvaa ylläpitävistä sivustoista esitti kylän kesäkuussa 2024 olevan Ukrainan hallussa ainakin länsiosiltaan (esim. liveuamap.com), toiset (esim. deepstatemap.live ja ISW) näyttyvät kylän venäläisjoukkojen hallinnassa olevana alueena. 

## Lähteet
Georg Raphael Donner

**Georg Raphael Donner** (1692–1741) oli barokin ja rokokoon aikainen itävaltalainen kuvanveistäjä ja arkkitehti. Hän tutki luontoa ja pyrki, toisin kuin yleensä aikalaisensa, antiikin tyyliseen yksinkertaisuuteen, totuuteen ja kauneuteen.

Donner sai kasvatuksensa Heiligenkreutzin luostarissa. Hän muutti 1725 Salzburgiin, jossa hän teki arkkipiispallisen Mirabell-linnan porraskäytävän patsaat, ja sen jälkeen 1727 Budapestiin valvomaan Unkarin arkkipiispan, ruhtinas Emerik Esterházyn rakennuksia. Parhaimmillaan Donner on Wienin Neumarktin suihkulähteessä (valmistui 1739), jossa kuvioina on keskellä kaitselmus ja altaan reunoilla neljä Ala-Itävallan päävirtaa. Vanhan raatihuoneen kaunis seinäkaivo (1739) Perseus ja Andromeda -reliefeineen on Donnerin viimeinen työ. Hänen valmistamiaan ovat myös Pyhän Martinuksen patsas Pozsonyissa, Kaarle VI:n Wienin Belvederessä ja Martin Lutherin Eisenachissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Joutsan helluntaiseurakunta

**Joutsan helluntaiseurakunta** on vuonna 1947 perustettu joutsalainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Joutsan keskustassa Jousitiellä. Seurakunnan pastorina toimii Hannu-Heikki Hyppönen. Seurakunta on perustettu 1947 ja rekisteröity yhdistykseksi 17. marraskuuta 1948.

Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten lisäksi ehtoolliskokoukset ja rukouskokoukset sekä kirpputoritoiminta.

## Historia
Helluntaiherätys saapui Joutsaan talvella 1922 kun Aatu Ahvenainen piti kokouksia Pappisten koululla sekä ympäristön maataloissa. Ensimmäiset kastejuhlat pidettiin Pappisissa 1924. Vuonna 1925 seurakunta piti krikonkylässä kesäjuhlat. 1920-luvulla seurakunnan evankelistoihin kuuluivat Maiju Virtanen ja Helena Eerola. Lisäksi Joutsassa vierailivat Pekka Lattu ja Väinö Pfaler. 1930-luvulla helluntaiherätystä syntyi Pylsynkylässä.

Sotavuosien jälkeen Joutsaan muutti useita uskovia perheitä. Vuonna 1947 Joutsan ja Pylsynkylän uskovat järjestäytyivät seurakunnaksi ja Pappisissa toiminut seurakunta liittyi Joutsan seurakuntaan. 1950-luvulla seurakunta kasvoi 80 jäseneen ja järjesti suosittuja kotikokouksia. 1960-luvun voimakas maaltamuutto vei monia uskovaisia peheitä kaupunkeihin. 1970- ja 1980-luvulla ihmisiä tuli uskoon. 2000-luvulla seurakunta panosti erityisesti lapsi- ja nuorisotyöhön.

## Rukoushuone
Seurakunta hankki kokoontumistilan Puutteenkujan ja Puistotien kulmasta 1948, jossa kunnostettu rukoushuone toimi vuoteen 1992 saakka. Hanke uuden rukoushuoneen toteuttamiseksi alkoi 1980-luvun lopulla ja seurakunta muutti entisen osuuskauppatalon liiketilaan marraskuussa 1992. Vuonna 1994 seurakunta myi vanhan rukoushuoneen tontteineen.

## Katso myös
* Luettelo Suomen helluntaiseurakunnista
* Helluntaiherätys Suomessa

## Lähteet
Kuhmalahden helluntaiseurakunta

**Kuhmalahden helluntaiseurakunta** on vuonna 1947 perustettu kangasalalainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Kangasalan Kuhmalahdella Rautajärventiellä. Seurakunnan pastorina toimii Jussi Järvinen. Seurakunta on perustettu 1947 ja rekisteröity yhdistykseksi 18. maaliskuuta 1953.

Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten lisäksi ehtoollisjuhlat, sanan ja rukouksen illat sekä musiikkitoiminta erilaisten kuorojen ja bänditoiminnan muodossa.

## Katso myös
* Luettelo Suomen helluntaiseurakunnista
* Helluntaiherätys Suomessa

## Lähteet
Abdülkadir İnan

**Abdülkadir İnan** (baš. Әбделҡадир Инан, *Əbdelqadir İnan;* synt. Fətqelqadir Mostafa ulı Söləymanov, *Фәтҡелҡадир Мостафа улы Сөләймәнов*; 29. marraskuuta 1889 Jekaterinburg, Venäjän keisarikunta – 1. lokakuuta 1976 Ankara, Turkki) oli baškiiritaustainen turkkilainen historioitsija ja folkloristi, joka keskittyi etenkin turkkilaisten kansojen historiaan. Vuonna 1936 Mustafa Kemal nimitti İnanin "itäturkin murteiden professoriksi" kielten, historian ja maantieteen tiedekuntaan. Hän toimi myös muun muassa Turkin kieliliiton pääasiantuntijana. Nuorempana İnan oli mukana basmatšiliikkeessä ja toimi Baškortostanin edustajana Neuvostoliiton kongressissa vuonna 1917.

## Tunnettuja teoksia

* *Birinci İlmî Seyahata Dair Rapor* (1930)
* *Türkoloji Ders Hülasaları* (1936)
* *Güneş Dil Teorisi Üzerine Ders Notları, Türkoloji II* (1936)
* *Türkoloji Ansiklopedisi Üzerine Bir Kalem Deneyi* (1938)
* *Tarihte ve Bugün Şamanizm* (1954)
* *Kur’an-ı Kerim’in Türkçe Tercümeleri Üzerinde Bir İnceleme* (1961)
* *Hurafeler ve Menşeleri* (1962)
* *Makaleler ve İncelemeler* (1968)
* *Manas Destanı* (1972)
* *Eski Türk Dini Tarihi* (1975) 

## Lähteet
Sebastian Edathy

**Sebastian Edathy** (s. 5. syyskuuta 1969 Hannover) on saksalainen entinen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko.

Edathy syntyi saksalaiselle äidille ja Keralasta Intiasta muuttaneelle isälle. Hän sai maisterin arvon sosiologiassa ja saksan kielessä Hannoverin Gottfried Wilhelm Leibniz -yliopistosta. Edathy työskenteli vuosina 1990–1993 Ala-Saksin maapäivien edustaja Bärbel Tewes-Heiseken palveluksessa ja oli vuosina 1993–1998 Saksan liittopäivien edustaja Ernst Kastningin avustaja.

Edathy oli vuosina 1998–2014 Saksan liittopäivien jäsen. Hän oli liittynyt sosiaalidemokraatteihin vuona 1990 ja toiminut sen nuorisojärjestön alueellisena puhenjohtajana vuosina 1993–1995. Lisäksi hänet oli valittu sosiaalidemokraattien piirijärjestön hallitukseen vuonna 1993. Edathy toimi liittopäivillä Nationalsozialistischer Untergrundin rikosten tutkintakomitean puheenjohtajana.

## Lapsipornoskandaali
Edathy erosi helmikuussa 2014 kaikista tehtävistään "terveyssyihin" vedoten. Syyttäjänvirasto kuitenkin paljasti hänen hallustaan löydetyn lapsipornoa. Edathya syytettiin lapsipornokuvien ja -videoiden lataamisesta liittopäivillä käyttämälleen työkoneelle sekä lapsipornoa sisältäneiden kuvitetun kirjan ja CD-levyn hallussapidosta. Rikostutkijat olivat päässeet Edathyn jäljille löydettyään hänen nimensä kanadalaisen lapsipornon välittäjän noin kolmensadan saksalaisen asiakkaan listalta. Aluksi Edathy kiisti materiaalin olleen lain tarkoittamassa merkityksessä lapsipornoa. Maaliskuussa 2015 hän kuitenkin tunnusti rikoksen ja suostui sopimukseen 5&nbsp;600 Yhdysvaltain dollarin suuruisista sakoista vastineeksi oikeudenkäynnin keskeyttämisestä.

Edathy kertoi saaneensa etukäteen tiedon häneen kohdistuneesta tutkinnasta, koska salassapidettävää tietoa oli vuodettu. Maatalousministeri Hans-Peter Friedrich otti vastuun tietovuodoista ja erosi tehtävistään. Edathya seurasi liittopäiväedustajana Gabriele Groneberg. 

Edathy kertoi tapahtumien jälkeen saaneensa runsaasti tappouhkauksia ja poistuneensa niiden johdosta Saksasta.

## Lähteet
Nurotavuoret

**Nurotavuoret** (, ) ovat Turkestanvuorten luoteinen jatke Navoiyn, Samarkandin ja Jizzaxin alueilla Uzbekistanissa. Sangzorjoki ja Ilonoʻttin sola erottavat ne kaakossa Molguzarvuorista. Nurotavuoret rajoittuvat etelässä Zarafshonjoen laaksoon ja lännessä Kyzylkumin aavikkoon. 

Vuoret koostuvat pohjoisesta ja eteläisestä vuorijonosta. Pohjoisosan keskikorkeus on noin 1&nbsp;260 metriä (korkeimmassa keskiosassa 1&nbsp;750 metriä). Korkein kohta on Zargartog‘ (2&nbsp;169 metriä). Laaksot jakavat eteläisen vuorijonon useaksi osaksi, joiden nimet ovat G‘ubintog‘, Qaroqchitog‘ ja Oqtog‘. Niiden keskikorkeus on 1&nbsp;000-1&nbsp;500 metriä. Oqtog‘in luoteispuolella sijaitseva Qoratog‘ kuuluu myös eteläisiin Nurotavuoriin.

Nurotavuoret ovat muodostuneet pääasiassa paleotsooisen kauden kalkkikivestä, hiekkakivestä, liuskeesta ja metamorfisista kivilajeista. Vuorilla on paljon irtonaista kiviainesta. Niiltä virtaa monia jokia ja puroja, joiden vettä käytetään tasangoilla maatalouden keinokasteluun. Rinteillä kasvaa manteli- ja pähkinäpuita, villiruusuja, kuusamia ja orapihlajia. Ylempänä on koivulehtoja. Eläinkuntaan kuuluvat susi, kettu, siiseli, jänis, vuorikauris, mäyrä, käärmeet, vuoripyy ja hietakyyhky.

Nurotavuoria käytetään laitumena, ja jokien laaksoissa harjoitetaan maanviljelyä ja puutarhanhoitoa. Rinteillä viljellään vehnää ja ohraa. Alueella sijaitsee vuonna 1975 perustettu Nurotan luonnonpuisto.

## Lähteet
Lavian yhteiskoulu

**Lavian yhteiskoulu** oli Laviassa vuosina 1917–1974 toiminut yksityinen oppikoulu. Koulun omisti Lavian yhteiskoulun kannatusyhdistys.

Lavian yhteiskoulun perusti 1917 opettaja Johannes Aaltonen, joka toimi koulun ensimmäisenä johtajana. Tammikuussa 1920 virallisen perustamisluvan saanut Lavian yhteiskoulu aloitti toimintansa viisiluokkaisena ja sai oikeuden antaa keskikoulutodistuksia 1922. Koulu muutettiin neliluokkaiseksi 1932 ja palautettiin uudelleen viisiluokkaiseksi 1955. Koulu sai luvan laajentua 8-luokkaiseksi 1958  ja koulu sai ylioppilastutkinto-oikeuden 1959. Lavian yhteiskoulu toimi aluksi Rankosen talossa. Syksyllä 1919 koulu siirtyi sitten vuonna 1908 valmistuneeseen Oy Suomelan taloon, joka tuli koulun pysyväksi toimipaikaksi. Koulua laajennettiin lisärakennuksilla 1956 ja 1966.

Koulun toimintaa jatkoivat vuoden 1974 jälkeen Lavian, Kiikoisten ja Suodennniemen kuntien peruskoulun yläaste ja Lavian lukio. Lavian lukio lakkautettiin 2015.  

## Koulun rehtorit
* 1919–1929 Juho Lähteenmäki
* 1929–1936 Veikko Parikka
* 1936–1948 Eero Paromaa
* 1948–1959 Otto Virta
* 1959–1974 Sakari Huhtamäki

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* *Lavian yhteiskoulu 1917-1947*; toim. Eero Paromaa. Vammala 1947
* *Lavian yhteiskoulu 1917-1967*; toim. Sakari Huhtamäki. Vammala 1967
* Raimo Seppälä : *Lavian yhteiskoulu, Lavian lukio, Suomelan koulu 1917-1992*. Lavian kunta, Lavia 1992
Feon

**Feon Oy** on suomalaisen perheyrityksen Onvestin omistama teräspalveluyhtiö eli teräsraaka-aineiden tukkukauppa. Sen asiakkaita ovat suomalaiset kone- ja laitevalmistajat sekä teräsrakentajat. Uudessakaupungissa toimiva AluSteel-yksikkö, aiemmin tytäryhtiö, tuottaa rakennusten metallisia julkisivuverhouksia. Joulukuussa 2020 Feon kertoi ostavansa kilpailevan terästukkurin Oy Kontino Ab:n. Sekä AluSteel että Kontino on vuonna 2022 sulautettu Feoniin. Feon-konsernin yhteenlaskettu liikevaihto oli sen jälkeen noin 150 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä noin 200.

Vuonna 2024 Feon osti Seinäjoella vuonna 2005 perustetun Ferrum Groupin. Kaupan myötä Feon-konsernin liikevaihto nousi noin 180 miljoonaan euroon ja henkilöstömäärä noin 330:een.

## Lähteet
Johannes Aaltonen

**Johannes Rikhard Aaltonen** (24. kesäkuuta 1879 Laitila – 15. heinäkuuta 1956 Lavia) oli suomalainen opettaja. Hän perusti 1917 Lavian yhteiskoulun ja toimi koulun ensimmäisenä johtajana.
 
Aaltonen valmistui kansakoulunopettajaksi Rauman seminaarista ja hän toimi aluksi opettajana Karjalan pitäjässä, vuodesta 1905 Lavian Niemen koululla ja vuodesta 1914 Lavian kirkonkylän koululla.

Aaltonen toimi Lavian opettajayhdistyksen puheenjohtajana. Hän perusti 1917 Lavian yhteiskoulun ja koulun ensimmäisenä toimintavuotena hän oli koulun ensimmäinen johtaja toimien samalla koulussa opettajana ja taloudenhoitajana. Myöhemmin Aaltonen toimi koulun johtokunnan varapuheenjohtajana toistakymmentä vuotta. Hän oli myös puuhaamassa Lavian yhteiskoululle omaa koulutaloa. 

Aaltonen oli Lavian kunnanvaltuuston ja kunnallislautakunnan jäsenenä, huoltolautakunnan puheenjohtajana, kirkonkylän vaalilautakunnan puheenjohtajana sekä kirjaston johtokunnan ja majoituslautakunnan jäsenenä useita vuotta. Hän toimi Lavian kirkon isännöitsijänä, kuului Lavian säästöpankin hallitukseen ja Lavian Telefooni Oy:n hallitukseen sekä oli monta vuotta Lavian suojeluskunnan esikunnan jäsen.

## Lähteet
Samet Akaydin

**Samet Akaydin** (s. 13. maaliskuuta 1994 Trabzon) on turkkilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 190-senttimetrinen. Hän edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Fenerbahçea mutta oli kevätkauden 2024 lainalla kreikkalaisseura Panathinaikosissa. Hän on pelannut Turkin A-maajoukkueessa vuodesta 2022.

Akaydin pelasi Turkin alemmilla sarjatasoilla Arsinsporissa, Sancaktepessa, Şanlıurfasporissa ja Ankara Keçiörengücüssä. Hän siirtyi tammikuussa 2021 Adana Demirsporiin, joka nousi keväällä 2021 Superliigaan. Akaydin pelasi Adana Demirsporissa 49 superliigaottelua, joissa hän teki neljä maalia. Tammikuussa 2023 hän siirtyi Fenerbahçeen, jossa hän on pelannut 27 superliigaottelua tekemättä maaleja. Maaliskuussa 2023 hän pelasi kaksi Eurooppa-liigan ottelua. Hän pelasi tammi-toukokuussa 2024 lainalla kreikkalaisseura Panathinaikosissa 12 Kreikan Superliigan ottelua. Hän on voittanut Turkin cupin 2023 ja Kreikan cupin 2024 mutta ei kummallakaan kerralla pelannut loppuottelussa.

Akaydin pelasi Turkin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2022 ystävyysottelussa Tšekkiä vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi avauskokoonpanossa Turkin kolme alkulohko-ottelua mutta oli kahden varoituksen tuoman pelikiellon vuoksi poissa neljännesvälieräottelusta. Hän oli jälleen avauskokoonpanossa tappiollisessa puolivälierässä Alankomaita vastaan ja teki siinä Turkin ainoan maalin. Akaydin on pelannut lokakuun 2024 puolväliin mennessä 11 A-maaottelua, joista kymmenen ensimmäistä avauskokoonpanossa.

## Lähteet
Kurjenkylän helluntaiseurakunta

**Kurjenkylän helluntaiseurakunta** on Virtain Kurjenkylässä toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1946. Seurakunta on rekisteröity yhdistykseksi 3. syyskuuta 1968.

## Historia
Vapaiden suuntien toiminta Kurjenkylällä alkoi 1900-luvun alussa. Otto Silnader toimi opettajana Leppäsen koululla, missä hän piti yllä myös kokoustoimintaa. Erkki Alakurki piti niin ikää kokouksia kylällä. Vuosien 1910–1920 välisenä aikana Kurjenkylällä toimivat niin helluntailaiset, vapaakirkolliset kuin baptitstit. Alkuaikoina seurakunta kokoontui seurakuntalaisten kodeissa. Helluntaiherätykselle antoi vauhti myös 1930-luvun vapaakirkollinen herätys, jossa tulivat uskoon myös Kurjenkylän helluntaiseurakunnan perustajajäsenet.

Helluntaiherätys alkoi Kurjenkylällä 1930-luvun puolivälissä pidetyillä helluntaijuhlilla, jotka pidettiin Kurjenkylän rukoushuoneessa. Vuonna 1940 Kurjenkylään sijoitettiin Karjalasta tulleita siirtolaisia, joiden joukossa oli Viipurin läänin Pyhäjärven helluntaiseurakunnan paimen Heikki Kukko. Kukko alkoi järjestää paikkakunnalle kokouksia ja monet tulivat uskoon.

Kurjenkylän uskovat pyysivät Frans Kalliomäkeä Kurjenkylään 1942. Kalliomäen herätys jatkui vuoteen 1946 asti, jolloin seurakunnan järjestäytyminen tuli ajankohtaiseksi. Perustamiskokous pidettiin Linjamaan kodissa 21. heinäkuuta 1946.

1950-luvulta lähtien seurakunta toimi voimakkaasti Kurjenkylässä, Peltoperällä ja Sammatissa. 1960-luvulla Juupakylässä syntyi herätystä Naimi Ahvenaisen toiminnan kautta. 1960-luvulla Lahja Harju antoi uskoon tultuaan omistamansa maalaistalon tilat seurakunnan käyttöön.

## Rukoushuone
Kurjenkylän helluntaiseurakunta kokoontui pitkään kodeissa. Syyskuussa 1981 seurakunta osti Virtain Kauppakunnan entisen myymälän, jonka jälkeen seurakunta on kokoontunut pääasiassa siinä. Huoneistoa on saneerattu seurakunnalliseen toimintaan sopivaksi.

## Saarnaajat
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Kurjenkylän helluntaiseurakunnan saarnaajina:
* Olavi Rantanen (1953)
* Matti Ränttilä (1960)
* Tauno Nieminen (1962–1963)
* Jorma Saukkonen (1974–1981)
* Outi ja Paavo Kurkela (1981–1982)
* Juha Rajala (1983–1988)

## Katso myös
* Luettelo Suomen helluntaiseurakunnista
* Helluntaiherätys Suomessa

## Lähteet
* 

### Viitteet
Olgan ritarikunta

**Olgan ritarikunta** () oli Württembergin kuningaskunnassa jaettu ritarikunta, joka perustettiin 27. heinäkuuta 1871 kuningas Kaarle I:n käskystä. Ritarikunnan nimi on viittaus hänen vaimoonsa Olgaan. Sillä palkittiin Ranskan–Preussin sodassa haavoittuneita hoitaneita ansiokkaasta palveluksesta. Ritarikunta lakkautettiin monarkian mukana vuonna 1917.

Ritarikuntaa jaettiin pääsääntöisesti naisille, mutta toisinaan sitä voitiin myös miehille.

Ritarikunnassa oli vain yksi luokka:

*  ritarikunnan nauha

## Lähteet
Saksalaiset kristityt

**Saksalaiset kristityt** () oli Saksan evankelisen kirkon sisällä vuosina 1932–1945 toiminut etujärjestö ja liike, joka suuntautui natsismin antisemitistisiin, rasistisiin ja *[[Führerprinzip]]*-ideologisiin periaatteisiin ja jonka tavoitteena oli yhdenmukaistaa koko saksalainen protestanttisuus näiden periaatteiden mukaiseksi. Näiden periaatteiden edistäminen johti jakautumiseen 23:ssa Saksan alun perin 28:sta alueseurakunnasta (*[[Maakirkko|Landeskirchen]]*) ja vastakkaisen tunnustuskirkon perustamiseen vuonna 1934. Siegfried Leffler oli Saksan kristittyjen perustajajäsen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Honkajoen helluntaiseurakunta

**Honkajoen helluntaiseurakunta** (aik. **Honkajoen-Isojoen helluntaiseurakunta**) on Kankaanpään Honkajoella toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1948. Seurakunnan toimintaan kuuluvat ehtoollis- ja päiväkokousten lisäksi rukouskokoukset.

## Historia
Vapaakirkollinen toiminta alkoi Honkajoella 1930-luvulla ja helluntaiherätys lisääntyi merkittävästi 1940-luvun loppupuolella. 1930-luvulla uskoon tulleita oli muutamia, joista monet kuuluivat aluksi Karvian helluntaiseurakuntaan. Heinäkuun 1947 kesäjuhlien jälkeen Heikki Lahti ja Eelis Penttilä jäivät Honkajoelle pitämään kokouksia. Kokouksista syntyi herätys, joka johti myöhemmin Honkajoen-Isojoen helluntaiseurakunnan perustamiseen.

Herman ja Hilda Virta esittivät Honkajoen helluntaiseurakunnan perustamista ja päätös tehtiin talvella 1947. Aluksi seurakunta toimi yhteisenä Isojoen helluntaislaisten kanssa. Seurakunta toimi vireästi järjestäen kesäjuhlia, raamattupäiviä ja ehtoolliskokouksia. Käytännön syistä isojokiset järjestäytyivät vuonna 1954 Karijoen helluntaiseurakunnan alaiseksi rukouspiiriksi.

Vuonna 1957 seurakunta aloitti kokoustoiminnan Kivikylässä. Honkajoen helluntaiseurakunta on tehnyt myös lähetystyötä. Vuoteen 1979 seurakunta toimi Satakunnan lähetysrahaston kautta, minkä jälkeen seurakunta on tehnyt yhteistyötä Kankaanpään ja Jämijärven helluntaiseurakuntien kanssa.

## Rukoushuone
Vuosina 1946–1951 seurakunta kokoontui pääasiassa Lindforssin kodissa. 1950- ja 1960-luvuilla seurakunta kokoontui Hietaojan yläkerrassa kirkonkylässä. Ehtoollisikokouksia varteen kokoonnuttiin Pappilankylän Kangassaloon. 1970-luvun alussa seurakunta vuokra oman kokoushuoneen kirkonkylältä, missä seurakunta kokoontui vuoteen 1977 saakka.

Honkajoen helluntaiseurakunta aloitti 1975 varainkeruun omaa rukoushuonetta varten. Seurakunta osti Honkajoen Osuuspankin toimitalon seurakunnan kokoontumispaikaksi vuonna 1977. Muutostöiden jälkeen tilat soveltuivat seurakunnalliseen käyttöön ja uusi kokoussali vihittiin käyttöön 10. heinäkuuta 1977.

## Katso myös
* Luettelo Suomen helluntaiseurakunnista
* Helluntaiherätys Suomessa

## Lähteet
* 

### Viitteet
Mert Müldür

**Mert Müldür** (s. 3. huhtikuuta 1999 Wien, Itävalta) on turkkilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Fenerbahçea, johon hän siirtyi kesällä 2023 pelattuaan neljä vuotta Italiassa. Hän on pelannut Turkin A-maajoukkueessa vuodesta 2018.

Müldür aloitti pelaajauransa Itävallassa Rapid Wienin junioreissa. Hän nousi edustusjoukkueeseen toukokuussa 2018. Hän pelasi Rapid Wienissä sijoitusottelut mukaan lukien 32 bundesliigaottelua ja teki maalin elokuussa 2019 St. Pölteniä vastaan. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Eurooppa-liigassa seitsemän ottelua ja teki maalin vierasottelussa Spartak Moskovaa vastaan. Müldür siirtyi elokuussa 2019 italialaisseura Sassuoloon. Hän pelasi neljän kauden aikana Serie A:ssa 85 ottelua ja teki maalin heinäkuussa 2020 peräkkäisissä otteluissa Fiorentinaa ja Lecceä vastaan. Kauden 2022–2023 ensimmäisessä liigaottelussa Juventusta vastaan hän loukkaantui pahasti ottelun alkuminuuteilla ja pelasi seuraavan kerran vasta kauden viimeisessä ottelussa 9,5 kuukautta myöhemmin. Müldür siirtyi elokuussa 2023 turkkilaisseura Fenerbahçeen, jossa hän kaudella 2023–2024 pelasi 26 superliigaottelua ja teki yhden maalin Konyasporia vastaan.

Müldür pelasi Turkin alle 17-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Turkin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2018 ystävyysottelussa Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan. Kesällä 2021 käydyissä EM-kilpailuissa hän tuli vaihdosta kentälle toisessa alkulohko-ottelussa Walesia vastaan ja pelasi täydet minuutit kolmannessa alkulohko-ottelussa Sveitsiä vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän teki joukkueensa ensimmäisen maalin ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Georgiaa vastaan ja pelasi avauskokoonpanossa myös kolmannen alkulohko-ottelun Tšekkiä, neljännesvälierän Itävaltaa ja tappiollisen puolivälierän Alankomaita vastaan. Hän on pelannut lokakuun 2024 puoliväliin mennessä 31 A-maaottelua, joissa hän on ollut 24 kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki ensimmäisen A-maaottelumaalinsa marraskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Gibraltaria vastaan, ja EM-kilpailujen 2024 Georgia-ottelun maali oli toinen.

## Lähteet
Multajoki

**Multajoki** on Keski-Suomessa Laukaassa ja Jyväskylässä virtaava puro tai pieni joki. Se alkaa Jyväskylän Jylhänperältä pienestä Mustalammesta ja laskee Laukaassa Leppäveden Ilveslahteen Järvilinnan kulmakunnalla. Puro on noin 6,6 kilometrin pituinen. 

Multajoki kuuluu Kymijoen vesistön (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden alueeseen (14.31), tarkemmin Leppäveden lähialueeseen (14.311).

## Joen kulku
Multajoki alkaa Jyväskylän puolelta alle hehtaarin kokoisesta Mustalammesta, johon ei laske ojia. Uoma lähtee kulkemaan etelään ojitetulle Heposuolle ja sen itäosassa sijaitsevaan nimettömään lampeen. Lammen jälkeen Multajoki kulkee seututien 638 alituksen jälkeen notkossa Laukaan puolelle ja siellä Kuukkalan peltoaukeiden läpi. Alajuoksullaan Multajoki kulkee Jyväskylä–Haapajärvi-radan ja seututien 637 ali ja laskee lopulta Leppäveden Ilveslahteen. Mustalammen pinnankorkeus on noin 162,5&nbsp;m, joten laskiessaan 80,8 metrin korkeudella olevaan Leppäveteen Multajoella on noin 81,7 metriä pudotusta. Jyväskylän osuus on lähes rakentamatonta aluetta, myöskin kaikki pellot ovat Laukaan puolella. Jyväskylän puolelle puron lähistölle on kuitenkin suunniteltu uutta työpaikka-aluetta Leppäveden vastaavan alueen jatkeeksi.

## Luontoarvoja
Seututien 638 (Kuukanpääntien) itäpuolelta alkava kanjonimainen notko on säilynyt pääosin luonnontilaisena. Notkon puusto on kuusivaltaista, myös tervaleppää ja raitaa kasvaa notkossa. Multajoen vesien lisäksi notkoon kulkeutuu lähdevesiä, jonka vuoksi siellä kasvaa runsaasti kosteiden metsien kasveja, etenkin suokelttoa, mutta myös muun muassa harvinaisempaa lehtotähtimöä ja kotkansiipeä. Metso-ohjelmaan kuuluva Puronotkon luonnonsuojelualue kattaa osan Laukaan puoleisesta notkosta. Suojelualueeseen kuuluu liito-oravan elinympäristöä sekä suojeltavan harsosammalen kasvualuetta. Multajoen äyräät loiventuvat alempana ennen rautatien alitusta. Rautatien lähistöllä on vielä jonkin verran rehevää lehtoa, jossa lehtotähtimöä kasvaa enemmän kuin ylempänä.

## Historiaa
Vuonna 2020 Jyväskylän puoleiselta Multajoen keskijuoksulta, seututien 638 itäpuolelta on löydetty mahdollinen vesimyllyn raunio. Löytöpaikkaa ei ole tutkittu tarkemmin.

## Lähteet
*
### Viitteet