open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Carrie Chapman Catt

**Carrie Chapman Catt** (9. tammikuuta 1859 – 9. maaliskuuta 1947), oli yhdysvaltalainen aktivisti, joka johti naisasialiikettä 25 vuoden ajan. Hänen uransa huipentui vuonna 1920, kun perustuslakia muutettiin niin että naiset saivat äänioikeuden.

Catt opiskeli lakia ja työskenteli koulun rehtorina. Hän oli kahdesti naimisissa, ensimmäinen aviomies kuoli kahden avioliittovuoden jälkeen, ja toisessa liitossa hänellä oli avioehto, jonka mukaan vaimo sai käyttää aikaansa neljä kuukautta vuodessa naisasiaan. 

1920-luvulla Catt osallistui rauhanliikkeen työhön ja tuki voimakkaasti Kansainliittoa. Toisen maailmansodan jälkeen hän kiinnostui YK:n toiminnasta ja käytti vaikutusvaltaansa saadakseen päteviä naisia YK:n komissioihin. 

## Teoksia
Catt julkaisi yhdessä muiden kanssa kaksi kirjaa.
* *Woman Suffrage and Politics: The Inner Story of the Suffrage Movement* (1923) 
* *Why Wars Must Cease* (1935).

## Lähteet
Maiju Salmenkivi

**Maiju Salmenkivi** (s. 1972 Espoo) on suomalainen taidemaalari, laulaja ja kuvataideopettaja.
Salmenkiven pyörteisiä maalauksia on sanottu runsaan psykedeelisiksi ja unenomaisen ekspressionistisiksi.

Salmenkiven maalausten elementit vaihtelevat esittävästä abstrahoituun.
Hän maalaa akryylillä ja öljyllä kankaalle tai MDF-levylle näkyvin siveltimenvedoin. Maalaustavassa on myös pyyhkäisymäisyyttä. Salmenkiven maalaustapaa on verrattu Anna Tuoriin, joka oli Salmenkiven kanssa samalla vuosikurssilla Kuvataideakatemiassa.
Fantasiamaailmoja muistuttavien maalausten leijuvassa tilassa on nähty sukulaisuutta myös Marc Chagallin maalauksiin.

Alkuun Salmenkivi maalasi paljon öisiä Helsinki-näkymiä. Hänen näyttelyssään Kalhama & Piipossa (nyk. Helsinki Contemporary) vuonna 2012 oli esillä uhkaavia näkymiä, myrskypilviä ja kierteistä maailmankaikkeutta. Näyttelystä hankittiin teoksia useisiin kokoelmiin kuten Kiasmaan ja Helsingin taidemuseo HAMiin. Salmenkivi maalaa yhtä aikaa useita teoksia, aloittaa abstrakteista muodoista, jotka alkavat elää ja löytää esittävää muotoa.

Salmenkivi opiskeli Kuvataideakatemiassa maalaustaiteen osastolla 1997-2003 sekä Taideteollisessa korkeakoulussa kuvataideopettajaksi vuodesta 1992 alkaen Helsingin kuvataidelukion jälkeen. Salmenkiven näyttelyitä on ollut Helsinki Contemporaryssä, Kluuvin galleriassa ja Galleria Huudossa.
Hänen teoksiaan on Kiasman, Amos Andersonin taidemuseo, Emman ja Wihurin säätiön kokoelmissa.

Laulajana Salmenkivi on julkaissut muun muassa lastenlauluja kuten Popsi, popsi porkkanaa.
Syksyllä 2025 Salmenkivi oli mukana Elämäni biisi -ohjelmassa.

## Kirjallisuutta
*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Maiju Salmenkiven verkkosivut
* 
* Maiju Salmenkivi Instagramissa
* Maiju Salmenkivi YLEn Taiteilijaelämää-sarjassa
Olaf Kortner

**Olaf Erling Kortner** (10. toukokuuta 1920 Skien – 26. tammikuuta 1998 Oslo) oli norjalainen Venstren poliitikko. Hän toimi Norjan kirkko- ja opetusministerinä lyhytaikaisessa Lyngin hallituksessa syksyllä 1963. Vuosina 1948–1950 hän oli Norges Unge Venstren puheenjohtaja.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Olaf Kortner'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Karen Grønn-Hagen

**Karen Grønn-Hagen** (27. marraskuuta 1903 Tynset – 19. joulukuuta 1982) oli norjalainen keskustapoliitikko. Hän istui suurkäräjillä 1955–1958 ja 1961–1965 sekä toimi Norjan perhe- ja kuluttajaministerinä Lyngin lyhytaikaisessa hallituksessa syksyllä 1963.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Karen Grønn-Hagen'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Varingen

**Varingen** on norjalainen vuonna 1946 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Nittedal. Lehti ilmestyy kahdesti viikossa ja kuuluu Amedia-konserniin.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Artemis II

**Artemis II** on Artemis-ohjelman tuleva toinen lento. Sen on tarkoitus suorittaa 10 päivää kestävä vapaa lento Kuun ympäri. Laukaisutavoite on 1. huhtikuuta 2026 (tilanne 2026-03-25).

## Historia
Lentoa on lykätty aikaisemmasta suunnitelmasta. Lentoa lykättiin, koska Orion-kapselin lämpösuoja kului ennakoimattomasti ensimmäisellä Artemis I -lennolla. Myös tulevaa Artemis III -lentoa on lykätty tästä johtuen. Helmikuussa 2026 lentoa lykättiin maaliskuulle havaitusta vuodosta johtuen.

## Lentosuunnitelma
Ennen Maan kiertoradalta lähtöä miehistö testaa kykyä ohjata Orion-alusta käsin Space Launch System (SLS) -raketin ylemmän osan (interim cryogenic propulsion stage, ICPS) lähellä. Lennon aikana miehistö testaa aluksen elossapito-, kommunikaatio- ja navigointijärjestelmiä.

Kymmenen päivän lento ei jää Kuun kiertoradalle eikä laskeudu Kuuhun vaan kiertää sen vapaasti.

## Miehistö
Lennolla olevien astronauttien nimet julkaistiin 3. huhtikuuta 2023. Lennon miehistössä ovat komentaja Reid Wiseman, lentäjä Victor Glover sekä tehtäväspesialistit Christina Koch ja Jeremy Hansen. Hansen on Kanadan avaruusjärjestön (CSA) astronautti ja ensimmäinen Yhdysvaltain ulkopuolinen, joka lentää Kuun ympäri. 

## Lähteet
Jussi T. Eronen

**Jussi Tuomas Eronen** (s. 1978) on suomalainen ekologi, joka on toiminut sosio-ekologisten järjestelmien professorina Helsingin yliopistossa 1. kesäkuuta 2023 lähtien. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2006. Hän on työskennellyt tutkijana Helsingin yliopiston lisäksi myös Senckenbergin luonnonhistoriallisessa museossa ja Senckenbergin biodiversiteetti- ja ilmastotutkimuskeskuksessa Frankfurt am Mainissa sekä BIOS-tutkimusyksikössä Helsingissä.

Eronen kertoo tekevänsä poikkitieteellistä tutkimusta sosio-ekologisten järjestelmien ja luonnonvarojen käytön kehityksestä pitkällä aikavälillä. Hän johtaa Helsingin yliopiston Past Present Sustainability -tutkimusyksikköä (PAES).

## Julkaisut

* *Eurasian Neogene large herbivorous mammals and climate* (väitöskirja). Suomen Eläin- ja Kasvitieteellinen Julkaisutoimikunta, 2006.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto
* ORCID
* ResearchGate
* Google Scholar
Iluro (Gallia)

**Iluro** oli antiikin aikainen kaupunki Galliassa nykyisen Ranskan alueella. Se sijaitsi nykyisen Oloron-Sainte-Marien kaupungin paikalla.

Iluro sijaitsi Gallia Aquitanian eteläosassa kahden Pyreneiltä tulevan joen yhtymäkohdassa. *[[Itinerarium Antonini Augusti]]* sijoittaa sen tielle, joka johti Caesaraugustasta Hispaniassa Beneharnumiin Gallian puolella. Samalla tiellä vuoristossa Iluron eteläpuolella sijaitsivat tieasemat Aspalluga eli Aspa Luca, Forum Ligneum ja Summum Pyreneus.

Iluron historiasta ei tiedetä antiikin lähteistä paljoakaan. Se esiintyy *[[Notitia Galliarum]]issa* nimellä *Civitas Elloronensium*. Kaupunki oli piispanistuin 500-luvulta lähtien. Nykyisen Oloronin nimi on muuntunut antiikin aikaisesta nimestä.

## Lähteet
Iluro (Hispania Baetica)

**Iluro** oli antiikin aikainen kaupunki Hispaniassa nykyisen Espanjan alueella. Se sijaitsi nykyisen Áloran kaupungin paikalla.

Iluro sijaitsi Hispania Baeticassa Hispanian eteleäosassa. Se oli rakennettu kukkulalle. Iluro oli merkittävimmillään ensimmäisellä vuosisadalla. Tuolloin sillä oli *[[municipium]]in* asema, ja siihen viitataan nimellä *Municipium Iluritanum*. Kaupungin mainitsee hispanialaissyntyinen Columella, jonka mukaan se kukoisti seudun maataloustuotteiden, kuten viljan, hunajan, oliiviöljyn ja viinin kaupan ansiosta. Iluro löi omaa rahaa. Vandaalit valloittivat kaupungin 400-luvulla.

Hispania Baetican Iluroa ei tule sekoittaa toiseen Iluroon, joka sijaitsi Hispania Tarraconensiksessa.

## Lähteet
Iluro (Hispania Tarraconensis)

**Iluro** eli **Eluro** (lat.; ) oli antiikin aikainen kaupunki Hispaniassa nykyisen Espanjan alueella. Se sijaitsi nykyisen Matarón kaupungin paikalla.

## Maantiede

Iluron kaupunki sijaitsi Hispania Tarrraconensiksessa sen koillisosan rannikolla. Se oli laeaetanien heimon aluetta. Ilurosta koilliseen samalla rannikolla sijaitsivat Blandiae, Turissa ja Emporiae, ja lounaaseen Ilduro, Baetulo, Barcino ja Tarraco.

Hispania Tarraconensiksen Iluroa ei tule sekoittaa toiseen Iluroon, joka sijaitsi Hispania Baeticassa.

## Historia

Iluron kaupunki perustettiin noin vuonna 80–70 eaa. Se oli yksi seudun tärkeimmistä roomalaisaikaisista kaupungeista, ja sai *[[municipium]]in* aseman keisari Augustuksen aikana. Sen asukkaasta käytettiin etnonyymiä *Iluronensis*. Kaupunki säilyi olemassa ainakin 400-luvulle jaa. saakka.

## Rakennukset ja löydökset

Nykyisestä Matarósta on löydetty raunioita, jotka lukeutuvat Katalonian huomattavimpiin roomalaisaikaisiin jäänteisiin. Niihin lukeutuu muun muassa kaupunginmuurien ja forumin jäänteitä, julkisten rakennusten ja yksityistalojen (*[[domus]]*) jäänteitä, vesisäiliöitä sekä nekropoliita eli hauta-alueita. Löydösten perusteella kaupungin koon arvellaan olleen noin kuusi hehtaaria.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Auringon ritarikunta

**Auringon ritarikunta** () oli persialainen ritarikunta, joka perustettiin Qajar-dynastian aikana vuonna 1873. Sitä myönsi Persian hallitsevan monarkin puoliso ansioituneille naisille.

Kunnianosoitusta jaettiin kahdessa luokassa:

*  I luokka
*  II luokka

## Lähteet
Venom ’96

**Venom ’96** on äärimetalliyhtye Venomin EP vuodelta 1996. Se sisältää neljä 1980-luvun alun kappaletta uudelleen äänitettyinä versioina sekä uuden kappaleen ”The Evil One”.

Venomin kuuluisin kokoonpano (Cronos, Mantas, Abaddon) palasi yhteen 1995 konserttikiertuetta varten. *Venom ’96* oli yhtyeen ensimmäinen julkaisu comebackin jälkeen. Siitä otettiin vain rajoitettu painos, joka oli tarkoitettu Dynamo-festivaalin yleisölle. Venom esiintyi festivaaleilla kesällä 1996.

Konserttikiertueen harjoituksissa yhtye jammaili kitaristi Jeffrey ”Mantas” Dunnin keksimää riffiä ja kehitti sen ympärille uuden kappaleen, joka myös äänitettiin. Yhtye harjoitteli äänitysstudiossa, joten demoversiossa oli hyvä äänenlaatu ja se julkaistiin *Venom ’96:lla*. Demo ”The Evil One” on kuitenkin lyhyempi kuin studioalbumi *[[Cast in Stone]]lla* vuotta myöhemmin julkaistu versio, ja myös sanoitukset ovat paikoin toisenlaiset. Rumpali Tony ”Abaddon” Bray olisi halunnut jättää ”The Evil Onen” vain EP:n bonuskappaleeksi samaan tapaan kuin Venomin 1980-luvun singleillä oli usein kappaleita, joita ei koskaan julkaistu albumilla.

Myös *Cast in Stonella* oli useita uudelleenäänitettyjä 1980-luvun kappaleita. Albumin uusintapainokset sisältävät *Venom ’96:n* kokonaisuudessaan.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Cronos – bassokitara, laulu
* Mantas – kitara
* Abaddon – rummut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Iria (Liguria)

**Iria** (lat.; ) eli **Forum Julii** oli antiikin aikainen kaupunki Liguriassa Italiassa. Se sijaitsi nykyisen Vogheran kaupungin paikalla.

## Maantiede

Iria sijaitsi Ligurian sisäosissa Dertonasta Placentiaan johtaneella tiellä, *[[itinerarium]]eiden* mukaan 10 roomalaisen mailin eli noin 15 kilometrin päässä Dertonasta. Kaupunki oli rakennettu Iria- tai Hiria-joen (nyk. Staffora) varrelle. Irian kautta kulkivat osin saamaa reittiä kulkeneet Via Postumia, Via Aemilia Scauri ja Via Julia Augusta.

## Historia

Iria oli alun perin liguurien asutus roomalaisia edeltäneeltä ajalta. Sen vaiheista tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. Kaupungin mainitsevat Plinius vanhempi ja Klaudios Ptolemaios. Ptolemaios sanoo sen kuluneen taurinien alueisiin, mutta tämä on virhe, sillä he asuivat lännempänä. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä *Iriensis*.

Eräässä piirtokirjoituksessa esiintyy kaupungin nimi *Colonia Forum Julium Iriensium*. Tämän perusteella vaikuttaisi, että Iriasta olisi tehty läheisen Dertonan tavoin roomalainen *[[colonia]]* eli sotilassiirtokunta Julius Caesarin kuoleman jälkeen, oletettavasti Augustuksen aikana, jolloin se olisi saanut toisen nimen *Forum Julii*. Piirtokirjoituksen lukutapa on kuitenkin ollut kiistanalainen, eikä mahdollisesta coloniasta ole tietoa missään muussa lähteessä.

Myöhäisantiikin ja keskiajan taitteessa asutus taantui pelkäksi kyläksi. Se tunnettiin nimellä *Vicus Iriae* ja sittemmin *Viqueria*. Nykyisen Vogheran nimi on muuntunut näistä.

## Rakennukset ja löydökset

Kaupungin paikalta on löydetty joitakin jäänteitä roomalaisaikaa edeltävältä ajalta, sekä muun muassa Augustuksen ajalle ajoitetun roomalaisen forumin jäänteitä.

## Lähteet
Denys Sitšynskyi

**Denys Sitšynskyi**, , (2. lokakuuta 1865 Kljuvyntsi, Husjatynin piiri, Galitsia – 6. kesäkuuta 1909 Stanyslaviv nyk. Ivano-Frankivsk) oli ukrainalainen säveltäjä, kapellimestari ja opettaja.

Sitšynskyi opiskeli 1888–1891 musiikkia Ternopilissä ja Lvivin konservatoriossa ja organisoi Bojan-kuoroyhdistyksen usealle paikkakunnalle. Hän asui vuodesta 1899 Stanyslavivssa, jonne hän perusti musiikkikoulun ja musiikin julkaisua varten Muzytšna Biblioteka -yhdistyksen. Hän oli Laulu- ja musiikkiseurojen liiton perustajia.

Sitšynskyin katsotaan olevan ensimmäinen ammattimaisen koulutuksen saanut ukrainalainen säveltäjä Galitsiassa. Hänen säveltämänsä oopperan *[[Roksoljana]]* libreton ovat kirjoittaneet Volodymyr Lutsyk ja Stepan Tšarnetskyi (1908). Hän on säveltänyt sinfonia- ja kamariorkestereille, pianosooloja, kuoromusiikkia, liturgian ja parikymmentä taidelaulua ukrainalaisten runoilijoiden teksteihin sekä sovittanut kansanlauluja. Sitšynskyin taidelaulut on Ukrainian Art Song Project julkaissut 2016 Kanadassa.

Stefanija Pavlyšyn on kirjoittanut Denys Sitšynskyin elämäkerran (1956, 2. p. 1980).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Sitschynskyi, Denys Österreichisches Musiklexikon
Seulasten ritarikunta

**Seulasten ritarikunta** () oli persialainen ritarikunta, joka perustettiin vuonna 1955 šaahi Mohammad Reza Pahlavin käskystä. Se korvasi Qajar-dynastian aikana perustetun Auringon ritarikunnan vain naisille tarkoitettuna ritarikuntana. Sitä jaettiin kunnianosoituksena ansioituneille naisille. Ritarikunta lakkautettiin islamistivallankumouksen yhteydessä vuonna 1979. Pahlavin perhe on kuitenkin jatkanut kunnianosoituksen jakamista ja Farah Pahlavi on edelleen ritarikunnan suurmestari.

Ritarikunnan nimi on viittaus Mohammad Rezan toiseen vaimoon Soraya Esfandiary Bakhtiaryyn, jonka nimi Soraya puolestaan on viittaus Härän tähdistöön kuuluvaan Seulasiin. Tähtiryhmä on kuvattu ritarikunnan tunnuksissa.

Kunnianosoitusta jaettiin kolmessa luokassa ja sen nauha oli valkoinen kahdella sinisellä raidalla:

*  ritarikunnan nauha

Korkeinta, I luokkaa, jaettiin ainoastaan hallitseville kuningattarille sekä miespuolisten hallitsijoiden tai valtiopäämiesten vaimoille.

## Lähteet
Alankomaalaiset Formula 1 -kuljettajat

Formula 1:n historiassa on ollut 17 alankomaalaista kuljettajaa mukana. Kaudella 2023 mukana on kaksi kuljettajaa Alankomaista, hallitseva maailmanmestari Max Verstappen ja Nyck de Vries. Max Verstappen on ainoa alankomaalainen kuski, joka on voittanut maailmanmestaruuden tai kilpailun.

## Aikajana

Lista kaikista alankomaalaisista kuljettajista ja kaudet, joilla kuljettaja on osallistunut vähintään yhteen kilpailuun:

## Lähteet
Hesperian kanava

**Hesperian kanava** (myös nimillä **Taivallahden kanava** ja **Töölön kanava**) oli Helsingin läntiseen kantakaupunkiin suunniteltu kilometrin pituinen ja 24 metriä leveä kanava, joka olisi yhdistänyt Töölön­lahden ja Seurasaarenselkään kuuluvan Taival­lahden. Se olisi louhittu nykyisin puistona tunnetun Hesperianesplanadin kohdalle Etu- ja Taka-Töölön rajalle. Kanava olisi lyhentänyt lahtien välistä vesiliikennettä huomattavasti, sillä matka lahdelta toiselle Helsinginniemen kiertäen on arvioitu noin 12 kilometrin pituiseksi. 

Ensimmäisen kerran kanavaa ehdotettiin vuonna 1891. Sen tarkoituksena oli parantaa vesi­liikenne­yhteyksiä kaupungin eri satamien välillä ja samalla edistää Töölön­lahden veden vaihtuvuutta, sillä Töölönlahden vedenlaatu oli heikko, ja sen rantoja myrkyttivät pahanhajuiset kaasut. Kanavaa perusteltiin myös esteettisillä syillä, ja sen arvioitiin nostavan töölöläisten tonttien arvoa. Toisaalta pelättiin, että mikäli vesi vaihtuisi kanavassa heikosti, voisi se aiheuttaa terveyshaittoja. Sittemmin on arvioitu, että veden virtaus Töölön­lahteen olisi ollut vuolasta, sillä Seurasaarenselälle puhaltaa yleensä lounaistuuli, joka kerryttää vettä Taivallahdelle.

Töölön ensimmäiseen, Gustaf Nyströmin ja Lars Sonckin laatimaan ja vuonna 1906 vahvistettuun asemakaavaan kanava ei sisältynyt, vaan sen paikalla oli vain normaali­levyinen katu nimeltä *Hesperiagatan*, jonka länsi­päässä olisi ollut Taival­lahden tori. Kanavan rakentamista ehdotettiin kuitenkin pian tämän jälkeen uudestaan, ja laaditun suunnitelman mukaan sen rantoja pitkin olisivat kulkeneet Eteläinen ja Pohjoinen Hesperian­katu (). Lisäksi yhtenä vaihtoehtona pidettiin Humallahtea: Taivallahden sijaan Töölönlahden olisi voinut yhdistää Meilahdessa sijaitsevaan Humallahteen oletettavasti Mäntymäen ja Eino Leinon kadun kohdalta. Koko kanavahanke pysähtyi kuitenkin teknisiin ja taloudellisiin ongelmiin: sitä pidettiin kalliina, ja erityisesti pelättiin sen yli rakennettavien siltojen kustannuksia.

## Katso myös
* Hesperianpuisto
* Kluuvinlahti

## Lähteet
Elizabeth Eaton

**Elizabeth Eaton** (s. 2. huhtikuuta 1955) on yhdysvaltalainen piispa ja Amerikan evankelisluterilaisen kirkon (ELCA) johtaja vuodesta 2013 lähtien.

Eaton syntyi vuonna 1955 Ohiossa. Hän on opiskellut teologiaa Harvardissa, josta hänellä on maisterintutkinto. Lisäksi hänellä on kandidaatintutkinto musiikkipedagogiasta College of Woosterista.

Eaton vihittiin papiksi vuonna 1981, ja tämän jälkeen hän on toiminut pappina kolmessa eri seurakunnassa, kunnes hänet valittiin Ohion piispaksi vuonna 2006.

Vuonna 2013 Eaton valittiin nykyiseen virkaansa ELCA:n ensimmäiseksi kuusivuotiskaudeksi, ja hän aloitti virassaan 7. lokakuuta. Hän oli ensimmäinen nainen virassaan. Vuonna 2019 Eaton uusi paikkansa seuraavaksi kuudeksi vuodeksi.

Eaton on naimisissa episkopaalisen papin, Conrad Selnickin, kanssa. Parilla on kaksi aikuista tytärtä.

## Lähteet
Taivallahti (Helsinki)

**Taivallahti** () on Seurasaarenselkään kuuluva merenlahti Helsingin Töölössä. Se kuuluu sekä Etu- että Taka-Töölön kaupunginosiin. Lahdella sijaitsevat muun muassa venesatama ja Soutustadion. Eteläpuolella on Hietaniemi ja sen suosittu uimaranta Hietaranta. 

## Historia
Taivallahden alueeseen liittyy merkittäviä 1800- ja 1900-lukujen toteutumattomia kaupunkisuunnitelmia. Vuodesta 1891 alkaen ehdotettu Hesperian kanava olisi yhdistänyt Taivallahden Töölön­lahteen. Vuonna 1919 tukholmalainen insinööri H. G. Torulf sommitteli alueelle Taivallahden vapaasatamaa, joka olisi peittänyt alleen koko lahden ja myös sitä ympäröiviä alueita. Suunnitelmaa pidettiin teknisesti lupaavana, mutta sitä vastustettiin muun muassa siksi, että satama olisi tuhonnut puistoja ja Töölön luonteen rauhallisena kaupunginosana. Vuonna 1925 Hietaniemeen päätettiin rakentaa öljysatama Töölön halki kulkevine satamaratoineen, mutta rakennustyöt viivästyivät, ja vuonna 1929 hanke peruttiin. Suunnitelman korvasi Herttoniemen öljysatama, joka avattiin vuonna 1937.

## Katso myös
* Humallahti
* Taivallahden kasarmit
* Taivallahden sotilashautausmaa

## Lähteet
*  

### Viitteet

## Aiheesta muualla
T-Series

**Super Cassettes Industries Private Limited**, eli **T-Series** on intialainen levy-yhtiö, jonka on perustanut Gulshan Kumar 11. heinäkuuta 1983. Se on erityisesti tunnettu Bollywood, ja Indi-pop -musiikista. Vuodesta 2014 T-Series on ollut Intian suurin musiikkilevy-yhtiö, sillä sen osuus Intian musiikkimarkkinoilla on ollut jopa 35&nbsp;prosenttia. Sitä jäljempänä tulevat Sony Music India ja Zee Music. 

T-Series omistaa myös katsotuimman ja toisiksi tilatuimman Youtube-kanavan yli 334 miljardilla katselukerrallaan ja yli 310 miljoonalla tilaajallaan, kun yhdysvaltalainen MrBeast ohitti sen kesäkuussa 2024. Vaikka T-Series parhaiten tunnetaan musiikkutuotannostaan, on sillä myös ollut keskivertoa menestystä elokuvatuotannossa.

## Katso myös
* PewDiePie vs T-Series

## Lähteet
Malá Fatran kansallispuisto

**Malá Fatran kansallispuisto** on Slovakiassa Länsi-Karpaateilla sijaitseva kansallispuisto. Puiston alueella on jyrkkäseinämäisiä kanjoneita. Terchovasta pääsee puiston poluille, missä on mahdollisuus kulkea köysiratojen tai tuolihissien avulla. Matalassa mäkimaastossa kasvaa pyökkejä, mutta korkeammalla vuoristossa kasvaa kuusta ja pihtaa. Puiston kukkakasveja ovat vuorikatkero, kultaesikko, neilikka ja pyöreälehtikihokki. Puistossa esiintyy myös tikankonttia. Puistossa esiintyviä lintuja ovat maakotka, huuhkaja ja mustahaikara. Puiston ylängöillä ja vuoristossa elää karhuja, ilveksiä, susia, villikissoja, saukkoja ja kivinäätiä. Puistossa on luola nimeltä Kryštálová jaskyňa, missä on kalsiittimuodostumia.

## Lähteet
Makinti Napanangka

**Makinti Napanangka** (n. 1930 Mangarri – 9. tammikuuta 2011) oli Australian pintupien alkuperäisväestöön kuulunut taidemaalari, joka puhui pintupin kieltä. Napanangkan maalaukset koostuvat usein aaltoilevista keltaisista ja oransseista nauhamaisista viivoista, joiden vaaleus ja tiheys vaihtelevat.

Australian alkuperäiskansoihin kuuluva Napanangka asui läntisen aavikon alueella Pohjoisterritoriossa Haast Bluffissa ja myöhemmin lännempänä Kintoressa, joka sijaitsee 530 km länteen Alice Springsistä, lähellä Länsi-Australian rajaa. Utopia-taidekeskuksen johtajan mukaan Napanangka oli paras Emily Kame Kngwarreyen jälkeen tullut maalari Central Desertin alueella.

Napanangka alkoi maalata Kintoressa 1990-luvun puolivälissä yhteisöprojektin rohkaisemana. Akryyliväreillä kankaalle maalanneen Napanangkan aiheita olivat alkuperäiskansojen kertomukset kahdesta esiäidistä, sisaruksista, jotka tunnetaan nimellä Kungka Kutjarra. Melko pian hänen teoksiaan hankittiin moniin kokoelmiin, kuten Australian kansallisgalleriaan.
Napanangkan ensimmäinen näyttely oli vuonna 2000 Sydneyssä Utopia Art -galleriassa. Vuonna 2012 hänen maalauksiaan oli postuumisti Sydneyn biennaalissa.

Napanangka kuului Papunya Tula -taiteilijakollektiiviin ja oli sen johtavia jäseniä. Napanangkaa ei kiinnostanut maalata siististi pilkku pilkulta, kuten monet alueen maalarit tekivät. Hän maalasi enemmänkin kaarevia ja kiemurtelevia nauhoja ja viivoja kuin pilkkuja. Napanangkan ote on mieluummin haptinen ja tuntoaistiin liittyvä kuin visuaalinen. Värien ja elementtien toistossa on tanssia muistuttavia piirteitä. Taustalla vaikuttaakin perinteinen kehomaalaus ja siihen liittyvät liikkeet.

## Lähteet
Aleksanteri Sauvo

**Aleksanteri (Santeri) Sauvo**, vuoteen 1931 **Sidorov**  (20. heinäkuuta 1915 Viipuri – 11. heinäkuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen. 

Sauvon vanmemmat olivat laivuri Risto Sidorov ja Alina Rouvali ja puoliso vuodesta 1945 Hilja Elin Vaakanainen. Sauvo tuli ylioppilaaksi Viipurin kaksoislyseosta 1933. metsänhoitajaksi hän valmistui Helsingin yliopistosta 1941 ja suoritti virkatutkinnon 1945. Hän oli Viipurin Saha Oy:n harjoittelija, työnjohtaja ja konttoristi 1933–1937 ja 1938–1939, Sulka Oy:n apulaismetsänhoitaja 1941–1943, Repola-Viipuri Oy:n, vuodesta 1952 Rauma-Repola-osakeyhtiö, apulaismetsänhoitaja 1941–1950, Pääskyniemen telakan ja konepajan isännöitsijä ja kuljetusasiain hoitaja Savonlinnassa 1950–1954, erikoistehtävissä Lappeenrannassa 1954–1955, metsäosaston Saimaan alueen ylimetsänhoitaja Joensuussa 1955–1961, apulaismetsäpäällikkö Helsingissä 1961–1962, metsäpäällikkö 1962–1979 ja johtaja 1970–1979. Sauvolla oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen hän sai 1970. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Anna Sterky

**Ane Cathrine "Anna" Sterky** (os. **Nielsen**; 18. huhtikuuta 1856 Kööpenhamina, Tanska – 15. toukokuuta 1939 Tukholma, Ruotsi) oli tanskalais-ruotsalainen ammattiyhdistysjohtaja, sosiaalidemokraattinen poliitikko, toimittaja ja naisasianainen.

Sterky syntyi köyhään työläisperheeseen Kööpenhaminassa. Hän oli nuorin kahdeksasta sisaruksesta ja ryhtyi ompelijattareksi. Sterky kiinnostui jo varhain ammattiyhdistystoiminnasta ja liittyi vuonna 1883 ompelijattarain ammattiyhdistykseen, jonka puheenjohtajaksi nousi pari vuotta myöhemmin. Pohjoismaisessa työläiskokouksessa Kristianiassa (nyk. Oslo) vuonna 1890 hän tapasi ruotsalaisen sosiaalidemokraatin Fredrik Sterkyn, josta tuli hänen avomiehensä. Pari muutti seuraavana vuonna Ruotsiin ja Sterky erosi tanskalaisesta miehestään Peter Jensenistä vuonna 1893.

Sterkyt asuivat aluksi Göteborgissa, jossa Fredrik työskenteli *[[Ny Tid (Ruotsi)|Ny Tid]]* -lehdelle ja Anna avusti häntä sekä jatkoi ammattiyhdistysliikkeen parissa toimimista. Vuonna 1898 Fredrik valittiin LO:n ensimmäiseksi puheenjohtajaksi ja Sterkyt muuttivat Tukholmaan. Fredrik kuitenkin kuoli keuhkokuumeeseen vuonna 1900. Anna siirtyi tämän jälkeen työskentelemään sosiaalidemokraattisen puolueen keskustoimistolle, lisäksi hän oli edelleen mukana naisten ammattiyhdistystoiminnassa. Vuonna 1905 hänen aloitteestaan perustettiin *[[Morgonbris]]*-lehti, jota hän toimitti vuoteen 1908.

Erityisen tärkeää Sterkylle oli aviottomien äitien tilanteen parantaminen. Hänen mielestään raskaaksi tulleen naisen jättävä mies olisi tullut työväenliikkeen taholta tuomita yhtä jyrkästi kuin lakkorikkuri. Hän arvosteli muutenkin sosiaalidemokraattien suhtautumista naisasiaan muun muassa silloin, kun puolueen johto päätti lykätä vaatimustaan naisten äänioikeudesta kunnes yleinen äänioikeus olisi toteutunut miehillä.

Sterky on haudattu Norra begravningsplatsen -hautausmaalle Tukholman pohjoispuolelle.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tiikerilumme

**Tiikerilumme** (*Nymphaea lotus*) on lumpeiden eli neidonlumpeiden (*Nymphaea*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen kelluslehtinen vesikasvi, joka kasvaa erilaisissa järvissä ja lammissa.

Tiikerilummetta tavataan luonnossa trooppisessa Afrikassa sekä Intiasta ja Kiinasta Australiaan ulottuvalla alueella.

Tiikerilumme oli tärkeä kasvi muinaisessa Egyptissä taiteessa, rituaaleissa, lääkekasvina sekä ravintona ja kaikkia kasvin osia hyödynnettiin. Nykyisin tiikerilummetta käytetään etenkin Kiinassa ja Intiassa lääkekasvina sekä ravinnon lähteenä, mutta lajia kasvatetaan yleisesti myös koristekasvina.

Koristekasvina tiikerilumme menestyy trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla. Se kasvaa parhaiten runsasravinteisessa maaperässä seisovassa vedessä, joka on vähintään 30 cm syvää. Mikäli maaperä on kuitenkin liian runsasravinteista tai vesi liian syvää, kukinta voi vähentyä tai estyä kokonaan. Lajin kasvupaikan tulee lisäksi olla täydessä auringon valossa.

Ravinnoksi tiikerilumpeesta on käytetty juuria, kukkaversoja, siemeniä sekä kypsymättömiä hedelmiä. Juuria ja kukkaversoja voi syödä sellaisenaan sekä kypsennettyinä. Juuria on myös kuivattu ja jauhettu sitten jauhoksi, josta on valmistettu puuronkaltaista ruokaa. Kypsymättömiä hedelmiä on puolestaan syöty sellaisenaan salaateissa. Siemeniä voi syödä kypsennettyinä. Kuivattuja siemeniä voi myös jauhaa hienoksi ja sekoittaa varsinaisten jauhojen sekaan ja jauhoseosta voi käyttää esimerkiksi kakkujen leivontaan. Siemeniä voi myös paahtaa, laittaa curryseoksen joukkoon tai pikkelöidä.

Lääkekasvina tiikerilumme on rauhoittava adstringenttinen yrtti, jolla on diureettisia vaikutuksia. Joidenkin kertomusten mukaan se toimii myös vastamyrkkynä sekä lemmenrohtona. Tavallisimmin tiikerilummetta käytetään ayurvedarohtona.

## Lähteet
* Useful Tropical Plants: ''Nymphaea lotus'' 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Tiikerilumme (''Nymphaea lotus'')
* JSTOR Global Plants: ''Nymphaea lotus'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Nymphaea lotus'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Nymphaea lotus'' 
* Flora of North America: ''Nymphaea lotus''
Soikkomustikka

**Soikkomustikka** (*Vaccinium ovalifolium*) on kanervakasvien (Ericaceae) heimoon, puolukoiden (*Vaccinium*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on kausivihanta ja haarovavartinen varpu, joka kasvaa tavallisimmin mättäinä, mutta joskus harvoin laajoina kasvustoina. Soikkomustikan hedelmät ovat sinisiä, purppuranmustaan vivahtavia ja noin 0,8–1 cm halkaisijaltaan olevia pyöreitä pohjusmarjoja.

Soikkomustikka kasvaa kosteissa tai melko kosteissa havumetsissä, havumetsien reunoilla, metsäteiden varsilla, hakkuuaukeilla sekä turvepohjaisilla rinteillä merenpinnan tasosta aina 2100 metrin korkeuteen asti. Lajia tavataan luonnossa Pohjois-Amerikan ja Itä-Aasian pohjoisosissa. Pohjois-Amerikassa lajia tavataan itä–länsisuunnassa läpi koko mantereen Alaskasta Newfoundlandiin. Levinneisyysalueen eteläraja kulkee Oregonin, Idahon, Etelä-Dakotan ja Michiganin osavaltioiden sekä Nova Scotian kautta. Itä-Aasiassa lajia tavataan Venäjän Kaukoidässä sekä Japanissa.

Soikkomustikkaa on kerätty luonnosta sekä ravinnoksi että lääkekasvina. Tavallisimmin sitä ovat keränneet luonnosta Pohjois-Amerikan alkuperäiskansat, ja marjoja on toisinaan myyty paikallisilla toreilla. Soikkomustikan marjoissa on runsaasti C-vitamiinia. Soikkomustikka ei kuitenkaan ole niin suosittu marja kuin muut mustikkalajit, sillä sen marjojen koostumus on rakeinen ja marjat ovat herkkiä pilaantumaan helposti.

## Lähteet
* Useful Temperate Plants: ''Vaccinium ovalifolium'' 

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Soikkomustikka (''Vaccinium ovalifolium'')
* JSTOR Global Plants: ''Vaccinium ovalifolium'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Vaccinium ovalifolium'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Vaccinium ovalifolium'' 
* Flora of North America: ''Vaccinium ovalifolium''
Lvivin kansallinen musiikkiakatemia

**Lvivin kansallinen musiikkiakatemia** () on Lviviin vuonna 1940 perustettu musiikkikorkeakoulu, joka syntyi nimellä Lvivin valtion konservatorio, kun Lysenkon korkeampi musiikki-instituutti (perustettu 1903) ja Lvivin puolalainen konservatorio (perustettu 1830) yhdistettiin. Se nimettiin vuonna 1992 Valtion musiikkikorkeakouluksi, ja 2000 uudelleenorganisoinnin jälkeen se sai nimen Lvivin valtion musiikkiakatemia. Vuonna 2007 se sai kansallisen akatemian aseman ja nykyisen nimen.

Akatemiassa on viisi opintosuuntaa (sävellys ja musiikin teoria ja historia, orkesterin johtaminen, laulu, piano, orkesteriopinnot) ja 20 akatemiaan liittyvää professuuria sekä lapsille suunnattu musiikin peruskurssi. Akatemian oopperastudiolla on oma sinfoniaorkesteri ja opiskelijoilla sinfonia- ja kamariorkesterit, ukrainalaisten kansansoittimien orkesteri ja oppilaskuoro. Kirjastossa on yli 150&nbsp;000 nidettä.

## Akatemian opettajia
Lähde:
* Vasyl Barvinskyi (johtaja 1940–1948)
* Stanyslav Liudkevytš
* Mykola Kolessa (johtaja 1953–1965)
* Wasyl Wytwyckyi
* Borys Kudryk
* Zinovi Lysko
* Roman Ljubynetskyi
* Roman Savytskyi
* Halyna Levytska
* Adam Soltys
* Vsevolod Zaderatskyi
* Zenon Dašak (johtaja 1965–1991)
* Marija Krušelnytska (johtaja 1991–1999)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
The 7th Date of Hell

**The 7th Date of Hell. Live at Hammersmith Odeon** on englantilaisen äärimetalliyhtye Venomin live-VHS vuodelta 1984. Kappaleet kuvattiin Hammersmith Odeonilla Lontoossa. Videon kappaleet julkaistiin myös *[[Official Bootleg]]* -nimisenä äänilevynä, joka ilmestyi 1985.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Cronos — laulu, bassokitara
* Mantas — kitara
* Abaddon — rummut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Levytskyi

**Levytskyi**, **Levytska** on ukrainalainen sukunimi, joka on seuraavilla henkilöillä: 
* Dmytro Levytskyi (1877–1942), juristi ja poliitikko
* Halyna (Olena) Levytska (1901–1949), pianisti ja musiikinopettaja
* Ivan Netšui-Levytskyi (1838–1918), kirjailija
* Kost Levytskyi (1859–1941), poliitikko Länsi-Ukrainan kansantasavallassa ja myöhemmin Neuvosto-Ukrainassa
* Maksym Levytskyi (s. 1972), jalkapalloilija
* Myh’ailo Levytskyi (1774–1858), Lvivin metropoliitta
* Myh’ailo Levytskyi (1859–1936), juristi, osuuskunta-aatteen edistäjä
* Myh’ailo Levytskyi (1883–1939), diplomaatti
* Myh’ailo Levytskyi (1948–2018), runoilija
* Orest Levytskyi (1848–1922), historioitsija, etnografi
* Sofija Levytska (1874–1937), taidemaalari, taidegraafikko ja kääntäjä
* Tetjana Levytska-Šukvani (s. 1990), ukrainalaissyntyinen georgialainen judoka
* Volodymyr Levytskyi (1872–1956), matemaatikko

## Muita
* Netšui-Levytskyin kallio, luonnonmuistomerkki

## Katso myös
* Levitski, venäläinen muoto
* Oscar Lewicki (s. 1992), ruotsalainen jalkapalloilija
Jan Malmsjö

**Jan Malmsjö** (s. 29. toukokuuta 1932 Lund) on ruotsalainen näyttelijä, laulaja ja tanssitaiteilija, joka on esiintynyt Ruotsin teatterilavoilla erityisesti musikaali- ja operettirooleissa. Hän tuli kansainvälisesti tunnetuksi Ingmar Bergmanin elokuvinakin tunnetuista televisiosarjoista *[[Kohtauksia eräästä avioliitosta]]* (1973) ja *[[Fanny ja Alexander]]* (1982), jossa hän näyttelee piispa Vergéruksen keskeisen draamaroolin.

Lundissa syntynyt Malmsjö varttui Malmössä, jossa hänen molemmat vanhempansa olivat varieteetaiteilijoita Hippodrom-teatterissa. Jan-poika esiintyi ensi kerran yhdeksänvuotiaana *Franzie*-operetissa ja oli mukana myös Malmön kansanpuiston lastenteatterissa. Isä oli ankara, eikä poika pitänyt häneen yhteyttä äidin kuoleman 1962 jälkeen.

Vuonna 1950 Jan Malmsjö pääsi Kuninkaallisen draamateatterin oppilaskouluun Tukholmassa ja työskenteli sitten Göteborgin kaupunginteatterissa 1953–1958. Vuonna 1958 hän sai kiinnityksen Ruotsin yleisradioyhtiön televisioteatteriin. Läpimurto Malmsjölle oli päärooli Leslie Bricussen ja Anthony Newleyn musikaalin *[[Seis maailma – tahdon ulos|Stop the World, I Want to Get Off]]* ruotsalaistuotannossa vuonna 1963 Tukholman Scalateaternissa. Levylaulajana ja sanoittajana Malmsjön ura alkoi vuonna 1967 ruotsinkielisellä versiolla Tom Jonesin maailmanhitistä ”Green Green Grass of Home”.

Vuonna 1961 Malmsjö esiintyi ruotsalaisessa minitelevisiosarjassa Nina, Nora, Nalle. Vuonna 1984 hän esiintyi Ruotsin television ja Yle TV1:n yhteistuotannossa, Leena Vihtosen ohjaamassa viihdeohjelmassa *Kohtaamisen muisto*, jonka laulut ja lausuntaesitykset pohjautuvat 20 pohjoismaisen runoilijan teksteihin.

Malmsjön vaimo on näyttelijä Marie Göranzon.

## Lähteet
Official Bootleg

**Official Bootleg** on englantilaisen äärimetalliyhtye Venomin livealbumi, joka julkaistiin Yhdysvalloissa vuonna 1985. Äänite on peräisin *[[The 7th Date of Hell]]* -videolta, ja kappaleluettelo on täsmälleen sama.

## Kappaleet

### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Cronos — laulu, bassokitara
* Mantas — kitara
* Abaddon — rummut

## Katso myös
* Bootleg

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Tear Your Soul Apart

**...Tear Your Soul Apart** on englantilaisen äärimetalliyhtye Venomin EP vuodelta 1990. Se sisältää *[[Prime Evil]]in* sessioista ylijääneitä studioäänityksiä sekä kolme livekappaletta. Viimeinen raita on Judas Priestin ”Hell Bent for Leather”, jonka sanoitukset on vaihdettu muotoon ”Hell bent for metal”.

## Kappaleet

### A-puoli
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Al Barnes — kitara
* Demolition Man — laulu, bassokitara
* Mantas — kitara
* Abaddon — rummut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Seis maailma – tahdon ulos

**Seis maailma – tahdon ulos** (*Stop the World, I Want to Get Off*) on Leslie Bricussen ja Anthony Newleyn kirjoittama musikaali, joka sai ensi-iltansa Lontoossa vuonna 1961.

Sirkusmaailmaan sijoittuva tarina kertoo Pikkumiehestä, eräänlaisesta jokamieshahmosta, joka haluaa menestystä ja suosiota niin työelämässä kuin naistenkin keskuudessa. Valloitettuaan rakastamansa Evien hän kuitenkin huomaa juuttuneensa tylsään perhe-elämään ja alkaa paeta uusiin lemmenseikkailuihin, joissa naisroolia näyttelee aina sama näyttelijä kun Evietäkin. Työelämässäkin Pikkumies etenee johtajaksi ja lopulta poliitikoksi, muttei saavuta onnea siinäkään.

Musikaalia pidettiin 1960-luvun alussa uraauurtavana vapaan muotonsa, kekseliäisyytensä ja allegorisuutensa ansiosta. Sen tuotantoon tarvitaan vain kaksi mies- ja kolme naisnäyttelijää.

Suomessa musikaali sai ensi-iltansa Helsingin Kansanteatterissa syksyllä 1963 Esko Elstelän suomentamana nimellä *Seis maailma – tahdon ulos*. Pääosissa näyttelivät Ismo Kallio ja Tiina Rinne. Musikaalin on suomentanut Esko Elstelä. 1960-luvulla musikaalin tuottivat Suomessa myös Kouvolan Teatteri, Imatran Teatteri, Porin Teatteri, Tampereen Työväen Teatteri, Åbo Svenska Teater (ruotsiksi) ja Mikkelin Teatteri sekä myöhemmin Kuopion Yhteisteatteri, Jyväskylän kaupunginteatteri ja Savonlinnan kaupunginteatteri. Vuonna 2011 Vaasan kaupunginteatteri toi musikaalin ensi-iltaan nimellä *Maailma seis!*.

## Lähteet
Serhi Lubnin

**Serhi Mykolajovytš Lubnin** (, ; ) on neuvostoliittolainen ja ukrainalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja, ja jääkiekkovalmentaja. Hänellä on Neuvostoliiton urheilun mestarin arvonimi.

Hän aloitti pelaamisen Glazov Progress -joukkueessa liigakaudella 1976–1977. Hän pelasi myös SKA MVO -joukkueessa. Kaudella 1979–1980 hän aloitti pelaamisen Iževskin Ižstalissa. Hän pelasi joukkueessa vuoden 1986 loppuun asti. Ižstal-seurassa hänellä on pisteiden, maalien ja syöttöjen ennätys Ižstalin puolustajien keskuudessa koko siltä ajalta, kun seura pelasi Neuvostoliiton mestaruuskilpailuissa. Lubnin kuuluu viiden parhaan seuran pelaajan joukkoon.

Ennen seuraavaa kautta hän siirtyi Kiovan Sokiliin.

Kaudella 1991–1992 hän siirtyi unkarilaiseen Újpestiin.

Hän oli valmentajana suomalaisessa SuPS-seurassa (1995–1996). Lubnin päätti pelaajauransa Kiovan Berkutissa (1997–1998). Uran aikana hän pelasi myös Britanniassa.
Myh’ailo Levytskyi

**Myh’ailo (Mykola) Levytskyi** tarkoittaa muun muassa seuraavia ukrainalaisia henkilötä:

* Myh’ailo Levytskyi (1774–1858), Lvivin metropoliitta
* Myh’ailo (Mykola) H. Levytskyi (1883–1939), diplomaatti
* Myh’ailo Levytskyi (1948–2018), runoilija
* Myh’ailo (Mykola) V. Levytskyi (1859–1936), juristi, osuuskunta-aatteen edistäjä
Japaninkellovaivero

**Japaninkellovaivero** (*Pieris japonica*) on kanervakasvien (Ericaceae) heimoon, kellovaiveroiden (*Pieris*) sukuun kuuluva kasvilaji. Sitä tavataan luontaisena Japanissa, Kiinan itäosissa sekä Taiwanilla, mutta kasvatetaan myös muualla koristekasvina.

Japaninkellovaivero on ainavihanta pensas, joka kasvaa yleensä 2,5–4 metriä korkeaksi. Se on tiheä ja pystykasvuinen pensas. Syntyessään sen lehdet ovat oransseja tai pronssinvärisiä, mutta muuttuvat kasvaessaan kiiltäväntummanvihreiksi. Lehtien lavat ovat sahalaitaisia ja enintään 9 cm pitkiä. Japaninkellovaiveron kukinnot ovat enintään 15 cm pitkiä, nuokkuvia terttuja. Kukat ovat valkoisia ja muistuttavat ulkonäöltään kielon kukkia. Lajista on kuitenkin jalostettu monia kukkien väriltään erilaisia lajikkeita. Eri lajikkeiden kukkien väri voi vaihdella erilaisista valkoisen sävyistä vaaleanpunaiseen tai tummanruusunpunaiseen. Japaninkellovaivero kukkii aikaisin keväällä.

Japaninkellovaiveroa käytetään koristepensaana. Sitä voi kasvattaa yksittäispensaana, erikokoisina ryhminä tai pensasaitana. Se sopii myös monilajisiin pensasryhmiin yhdessä muun muassa samankaltaisessa maaperässä viihtyvien alppiruusujen kanssa. Japaninkellovaivero kasvaa parhaiten runsasravinteisessa, hieman happamassa ja keskikosteassa, mutta hyvin vettä läpäisevässä maaperässä täydessä auringon valossa tai puolivarjossa. Kukkineet kukat tulee poistaa heti kukinnan jälkeen.

## Lähteet
* Missouri Botanical Garden: ''Pieris japonica'' 

## Aiheesta muualla
* Trees and Shrubs Online: ''Pieris japonica'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Pieris japonica'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Pieris japonica'' 
* Flora of China: ''Pieris japonica''
Myh’ailo Levytskyi (metropoliitta)

**Myh’ailo Levytskyi** ( (16. elokuuta 1774 Lantšyn, Stanyslavivin piiri, Galitsia – 14. tammikuuta 1858 Univ, Zolotšivin piiri, Galitsia) oli ukrainalainen katolinen metropoliitta ja kardinaali.

Levytskyi opiskeli teologiaa Wienissä Barbareumissa. Hänet vihittiin papiksi 1798 ja nimitettiin raamattututkimuksen professoriksi Lvinin kreikkalaiskatoliseen teologiseen seminaariin. Hän sai kaniikin arvon 1808, ja 1813 hänet siunattiin Peremyšlin piispaksi. Ivan Mohylnytskyin avustamana hän aloitti laajan kansanopetuksen kehittämisen: hän perusti 383 uutta paikallista koulua, anoi oikeutta ukrainankieliseen opetukseen ja perusti seuran, joka julkaisi uskonnollista ja opetusaineistoa. Hänet ylennettiin Halytšin metropoliitaksi ja 1816 Lvivin arkkipiispaksi, mutta hän hoiti velvollisuuksia Peremyšlissä vuoteen 1818. Metropoliittana hän jatkoi kouluopetuksen kehittämistä, mutta konservatiivisuutensa vuoksi hän joutui vastakkain uuden älymystön kanssa kielikysymyksissä suosiessaan vanhaa kirjoitustapaa. Hän katsoi, että Galitsian ukrainalaiset muodostivat oman kansan toisin kuin nuoren polven älymystö ajatteli. Itävallan keisari nimitti suosikkinsa Galitsian priimakseksi, vaikka titteli oli perinteisesti kuulunut Lvivin roomalaiskatoliselle piispalle. Paavi Pius IX nimitti hänet 1856 kardinaaliksi, toisena ukrainalaisena, jolle kunnia myönnettiin. Hän oli jo silloin vetäytynyt julkisuudesta huonon terveyden vuoksi ja asui Univin luostarissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sammalvarpiot

**Sammalvarpiot** (*Harrimanella*) on kanervakasvien (Ericaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku, johon kuuluu kaksi lajia. Niitä tavataan Pohjois-Amerikassa sekä Euraasian pohjoisosissa.

Sammalvarpiot ovat pieniä varpuja, jotka voivat muodostaa mattomaisia kasvustoja. Niiden varsissa on runsaasti hyvin lyhytruotisia lehtiä. Lehtien pudotessa varsiin jää lehdistä pienet lehtiarvet. Lehtilapojen muoto vaihtelee tasasoukasta vastapuikeaan tai lehdet voivat olla äimämäisiä. Kukat sijaitsevat kukkaperien päissä ja kukkaperät ovat kukinta-aikaan nuokkuvia, mutta nousevat pystyyn hedelmäasteella. Kukkien verholehdet voivat olla erillisiä tai tyviltään yhteen kasvaneita, mutta terälehdet ovat puolestaan noin puolet pituudestaan yhteen kasvaneita. Terälehdet ovat väriltään valkoisia tai hieman vaaleanpunertavia. Hedelmät ovat kotia.

Sammalvarpioiden (*Harrimanella*) suku on nimetty 1848–1909 eläneen Edward Harrimanin mukaan.

## Lajeja
* *[[sammalvarpio|Harrimanella hypnoides]]* – sammalvarpio eli tunturisammalvarpio (syn. *Cassiope hypnoides*)
* *[[Harrimanella stelleriana]]* (syn. *Cassiope stelleriana*)

## Katso myös
* liekovarpiot (*Cassiope*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Sammalvarpiot (''Harrimanella'')
Elina Pohjola

**Elina Pohjola** (os. Lindroos, s. 1981) on suomalainen elokuvatuottaja.

Pohjola on opiskellut medianomiksi Turun taideakatemiasta ja valmistunut taiteen maisteriksi Aalto-yliopiston taideteollisesta korkeakoulusta.

Pohjola perusti puolisonsa käsikirjoittaja Mike Pohjolan kanssa Pohjola-filmin 2009. Pohjola-filmi laajeni tuottaja Leila Lyytikäisen tultua osakkaaksi Citizen Jane Production -elokuva- ja tv-sarjatuotantoyhtiöksi 2018.

2021 Elina Pohjola valittiin Ylen draaman elokuvatiimin tuottajaksi. 2023 hänet valittiin Pohjoismaisen elokuva- ja tv-rahaston (Nordisk Film & TV Fond) hallitukseen.

## Tuottajana
Pohjola-filmi tuotti niin lyhytelokuvia kuin pitkiä dokumentti- ja fiktioelokuvia. Ensimmäinen Pohjolan tuottama pitkä dokumenttielokuvan oli Wille Hyvösen *[[Kummisetäni thaimorsian]]* (2012) ja ensimmäinen pitkä fiktio Oskari Sipolan ohjaama musiikkielokuva *[[Ollaan vapaita]]* (2015).

Citizen Jane Productions tuotti Pohjolan aikana muun muassa dokumentti-tv-sarjan nyrkkeilijä Eva Wahlströmistä (*[[Eva t-sarja|Eva]]*, 2019) sekä Klaus Härön elokuvan *[[Elämää kuoleman jälkeen]]* ja Alli Haapasalon moneen kertaan palkitun elokuvan *[[Tytöt tytöt tytöt]]*.

*Tytöt tytöt tytöt* toi Elina Pohjolalle ja Leila Lyytikäiselle parhaan elokuvan Jussi-palkinnon.

## Pitkien elokuvien filmografia

* *[[Kummisetäni thaimorsian]]*, 2012
* *[[Marzia, ystäväni]]*, 2015
* *[[Ollaan vapaita]]*, 2015
* *[[Onnelliset (vuoden 2015 elokuva)|Onnelliset]]*, 2015
* *[[Isäni tähtien takaa]]*, 2016
* *[[Puluboin ja Ponin leffa]]*, 2018
* *[[Vedenneito (elokuva)|Vedenneito]]*, 2019
* *[[Elämää kuoleman jälkeen]]*, 2020
* *[[Tytöt tytöt tytöt]]*, 2022
## Musiikki
Pohjola toimii myös laulaja-lauluntekijänä ja on julkaissut useita singlejä omalla nimellään, muun muassa *Tuima* (2023), *Mä oon ihan ok* (2023), *Mitä jos mä en sua tahdokaan jakaa* (2023), *Jouluksi rauhaan* (2024), *Siks oot täydellinen* (2025) ja *Maidemme raja* (2025).

## Lähteet
Kiiltolaakerikamelia

**Kiiltolaakerikamelia** (*Gordonia lasianthus*) on teekasvien (Theaceae) heimoon, laakerikamelioiden (*Gordonia*) sukuun kuuluva kasvilaji.

Kiiltolaakerikamelia on yleensä pieni, mutta joskus hieman suuremmaksi kasvava puu. Se kasvaa tavallisesti noin 12–15 metriä korkeaksi ja voi muodostaa tiheitä kasvustoja. Kiiltolaakerikamelia on ainavihanta, mutta siinä on kuitenkin yleensä joitakin punaisia lehtiä jokaisena vuodenaikana. Lehtiasento on vuorottainen ja lehtilavat ovat noin 10 cm pitkiä, vajaat 4 cm leveitä, kapeansoikeita, paksuja ja kiiltäväpintaisia. Lehtilaidat ovat hienosahalaitaisia. Kiiltolaakerikamelian kukat ovat suuria ja valkoisia. Kukkien halkaisija on noin 6–7,5 cm ja niissä on viisi terälehteä. Kiiltolaakerikamelia kukkii heinä–syyskuussa ja tuottaa hedelmiä syys–lokakuussa.

Kiiltolaakerikameliaa kasvaa luonnossa Yhdysvaltojen kaakkoisosien rannikoilla kuuden osavaltion alueella. Sitä tavataan Pohjois-Carolinan itäosista eteläiseen Floridaan ja lännessä Mississipin eteläosiin ulottuvalla alueella. Kiiltolaakerikamelia on ainoa laakerikamelioiden suvun laji, joka kasvaa Yhdysvalloissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* JSTOR Global Plants: ''Gordonia lasianthus'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Gordonia lasianthus'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Gordonia lasianthus'' 
* Flora of North America: ''Gordonia lasianthus''
Slovenský krasin kansallispuisto

**Slovenský krasin kansallispuisto** on Slovakiassa sijaitseva kansallispuisto. Sen alueella sijaitsee samanniminen vuoristo, joka jatkuu Unkarin puolella Aggtelekin kansallispuiston alueella. Vuoriston alueella on satoja kalkkikiviluolia, joista 712 on Unescon maailmanperintölistalla. Osa luolista kuuluu Bradla-Dominican luolastoon, josta neljäsosa on Slovakian puolella ja joka on kaikkiaan 21 kilometrin pituinen. Luolaston alueella on paljon tippukiviä. Puiston alueella on myös Combasekin ja Ochtinskán luolat. jCombasekin luolan sisällä on tehty speleoterapiaa luolan runsaan ilmankosteuden ja pysyvän luonteisen lämpötilan vuoksi. Ochtinskán luola sisältää argoniittia, jota sisältäviä luolia on vain muutama maailmassa. Argoniitista muodostuu kidemuodostelmia. Luolien lisäksi puiston alueella on luolien lisäksi Zádielska tiesňavan rotko ja Zádielska planinan ylänkö.

## Lähteet
Levitski

**Levitski** on venäläinen sukunimi, joka on seuraavilla henkilöillä:

* Dmitri Levitski (1735–1822), ukrainalaissyntyinen taidemaalari
* Stepan Levitski (1876–1924), venäläinen shakinpelaaja.

## Katso myös
* Levytskyi, ukrainalainen muoto
Leif Keiski

**Leif Kristian Keiski** (s. 23. lokakuuta 1971 Kokkola) on ruotsalainen romanitaustainen nyrkkeilijä. 

Keiski aloitti amatööriuransa 1987. Hän osallistui nyrkkeilun maailmanmestaruuskilpailuihin 1993 sijoittuen yhdeksänneksi. Saman vuoden Euroopan-mestaruuskilpailuissa Keiski oli viides. Hän nyrkkeili molemmat arvokilpailut raskaassa keskisarjassa eli alle 81 kiloisissa. Keiski voitti Ruotsin mestaruuden 1991 keskisarjassa ja 1993 raskaassa keskisarjassa.

Ammattilaisena Keiski nyrkkeili vuosina 1993–2000. Hän voitti 28 ottelua, joista 19 tyrmäyksellä. Keiski hävisi kaksi ottelua, joista toisen tyrmäyksellä. Keiskin uran viimeinen ottelu oli WBC-liiton ylemmän keskisarjan mestaruusottelu Saksan Markus Beyeria vastaan. Keiski tuli tyrmätyksi seitsemännessä erässä.

## Lähteet
Metyyliakrylaatti

**Metyyliakrylaatti** (C4H6O2) on tyydyttymättömiin estereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää polymeerien ja muiden yhdisteiden valmistukseen. 

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa metyyliakrylaatti on väritöntä nestettä, jolla on pistävä haju. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen ja hyvin alkoholeihin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Metyyliakrylaatti polymeroituu helposti, minkä vuoksi sen joukkoon lisätään inhibiittoriksi p-metoksifenolia. Metyyliakrylaatille tavanomaisia reaktioita ovat muun muassa Michael-additiot useiden nukleofiilien kanssa, useat sykloadditiot (esimerkiksi Diels–Alder-reaktiot) ja eenireaktiot.

Metyyliakrylaattia valmistetaan metanolin ja akryylihapon välisellä esteröintireaktiolla happaman katalyytin läsnä ollessa.

Metyyliakrylaattia käytetään erityisesti tekstiileissä käytettävien polyakrylaattikuitujen valmistamiseen. Ainetta käytetään myös muiden kemikaalien valmistukseen. 

## Lähteet