open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Timo Eskola

**Timo Juhani Eskola** (s. 22. huhtikuuta 1955 Rauma) on suomalainen teologi ja tutkija.

Eskola opiskeli teologiaa Helsingin yliopistossa ja valmistui kandidaatiksi vuonna 1981 ja lisensiaatiksi 1990 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1992 tutkielmalla *Messias ja Jumalan poika*. Papiksi hänet vihittiin vuonna 1981. Hän on opiskellut myös kirjallisuustiedettä ja suorittanut filosofian maisterin tutkinnon vuonna 2005 ja filosofian tohtorin tutkinnon vuonna 2011, molemmissa aiheena Jeesus-romaanit.

Eskola työskenteli Opiskelija- ja koululaislähetyksen palveluksessa vuosina 1982–1992 ja Suomen teologisen instituutin tutkijana vuodesta 1992 ja jäi eläkkeelle vuonna 2020. Hän on ollut Helsingin yliopiston dosentti vuodesta 1998, ja hän on toiminut *Perusta*-lehden päätoimittajana vuodesta 2001. Eskola on julkaissut useita tutkielmia ja tietokirjoja teologian alalta. Hän edustaa Suomen evankelis-luterilaisen kirkon konservatiivista siipeä.

## Julkaisuja
* 1992 – *Messias ja Jumalan poika: Traditiokriittinen tutkimus kristologisesta jaksosta Room. 1: 3, 4*
* 1994 – *Johdatus Uuden testamentin teologiaan*
* 1994 – *Sovitus*
* 1995 – *Qumran*
* 1996 – *Uuden testamentin hermeneutiikka: Tulkintateorian perusteita*
* 1998 – *Theodicy and Predestination in Pauline Soteriology*
* 2000 – *Juutalainen nimeltä Jeesus: Monikasvoinen Messias*
* 2001 – *Messiah and the Throne: Jewish Merkabah Mysticism and Early Christian Exaltation Discourse*
* 2002 – *Paavali – kärsimyksen ja lohdutuksen apostoli: Johdatus Paavalin opetuksiin*
* 2005 – *Ateistit alttarilla: Miksi papit kiistävät uskonoppeja?*
* 2006 – *Antikristuksen apostolit: Jumalan kuoleman teologia Nietzschestä Spongiin*
* 2008 – *Kielen vallankumous: Kielellinen käänne ja teologian postmodernismit*
* 2011 – *Evil Gods and Reckless Saviours: Adaptation and Appropriation in Late Twentieth-century Jesus-novels*
* 2011 – *Uuden testamentin narratiivinen teologia*
* 2013 – *Beyond Biblical Theology: Sacralized Culturalism in Heikki Räisänen's Hermeneutics*
* 2013 – *Tulkinnan kahleissa: Heikki Räisäsen rosoinen Raamattu*
* 2013 – *Sudet saarnatuolissa: Suomalaisen Raamattukiistan uusi vaihe*
* 2015 – *A Narrative Theology of the New Testament: Exploring the Metanarrative of Exile and Restoration*
* 2017 – *Oikein väärin ymmärretty Raamattu: Pyhien tekstien tulkinnan periaatteista*
* 2018 – *Merkitysten verkossa: Raamatuntulkinta ja kielen hermeneutiikka*
* 2020 – *”Teologinen testamentti” ja muita esseitä*
* 2021 – *New Testament Semitoics: Linguistic Signs, the Process of Singification, and Hermeneutics of Discursive Resistance*

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Nishi-Awakura

**Nishi-Awakura** () on kyläkunta Japanin Okayaman prefektuurissa. Siellä asuu 1&nbsp;400 asukasta ja väestö laski vuosina 2015-2020 yhdellä prosentilla. Pinta-ala on 57,97 neliökilometriä ja väestötiheys 24,15 asukasta neliökilometrillä.

## Väestönkehitys
Lähde:  

## Lähteet
Asakuchin piirikunta

**Asakuchin piirikunta** () on Okayaman prefektuurissa, Japanissa sijaitseva piirikunta. Siellä asuu 10&nbsp;960 asukasta ja väkiluku on 0,06 prosentin tai 31 henkilön nousussa vuodesta 2015. Piirikunnan pinta-ala on 12,23 neliökilometriä ja väestötiheys on 896,2 asukasta neliökilometrillä. Ainoa siihen kuuluva kunta on Satoshō.

## Lähteet
Senemut

**Senemut** (noin 1520 eaa – 1480 eaa), myös **Senmut** tai **Senenmut**, oli muinaisessa Egyptissä elänyt arkkitehti ja hallintovirkamies. Hänen uransa kytkeytyi kuningatar Hatšepsutin valtakauteen.

Senemutin merkittävin työ oli noin vuosina 1520–1482 eaa rakennettu valtaisa Hatšepsutin kuolintemppeli Deir el-Bahrissa. Rakennuskompleksiin kuuluu suuri määrä kulmikkaita pylväitä, lukuisia sfinksejä sekä kolme päätasoa yhdistävät jykevät rampit. Koko suunnitelmaa leimaa vahva symmetrisyys. Jotkut ovat tulkinneet temppelin pylväät doorilaisten pylväiden prototyypeiksi.

Temppeliä pidetään muinaisen Egyptin uuden valtakunnan upeimpana ja omaperäisimpänä rakennuskokonaisuutena, ja se on vaikuttanut merkittävällä tavalla Albert Speerin töihin sekä Giorgio Grassin ja Aldo Rossin rationaaliseen arkkitehtuuriin.

## Lähteet
*Curl, James Stevens: Dictionary of architecture. Oxford University Press 1999. 

### Viitteet
Meenakshi Seshadri

**Meenakshi Seshadri** (syntyjään **Shashikala Seshadri**; s. 16. marraskuuta 1963 Sindri, Dhanbad, Bihar, Intia) on intialainen entinen näyttelijä, malli, missi ja tanssija, joka esiintyi hindin-, tamilin- ja telugunkielisissä elokuvissa. Tamiliperheeseen syntynyt Meenakshi voitti Eve’s Weekly Miss India -kilpailun 17-vuotiaana ja edusti Intiaa Miss International -kilpailussa Tokiossa Japanissa vuonna 1981.

Meenakshi teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1983. Hänestä tuli yksi hindielokuvan johtavista naisnäyttelijöistä 1980- ja 1990-luvuilla, ja hän sai tunnustusta useista roolisuorituksistaan, kauneudestaan ja tanssitaidoistaan. Hänet tunnettiin roolisuorituksistaan elokuvissa kuten *[[Hero (vuoden 1983 elokuva)|Hero]]* (1983), *[[Aandhi-Toofan]]* (1985), *[[Meri Jung]]* (1985), *[[Swati (vuoden 1986 elokuva)|Swati]]* (1986), *[[Dilwaala]]* (1986), *[[Dacait]]* (1987), *[[Inaam Dus Hazaar]]* (1987), *[[Parivaar (vuoden 1987 elokuva)|Parivaar]]* (1987), *[[Shahenshah (vuoden 1988 elokuva)|Shahenshah]]* (1988), *[[Mahaadev]]* (1989), *[[Awaargi]]* (1990), *[[Jurm (vuoden 1990 elokuva)|Jurm]]* (1990), *[[Ghayal (vuoden 1990 elokuva)|Ghayal]]* (1990), *[[Ghar Ho To Aisa]]* (1990), *[[Damini]]* (1993), *[[Duet (vuoden 1994 elokuva)|Duet]]* (1994) ja *[[Ghatak]]* (1996). Hän sai erityistä kiitosta kriitikoilta elokuvista *Swati* (1986), *[[Dahleez (elokuva)|Dahleez]]* (1986), *[[Satyamev Jayate|Satyamev Jayate]]* (1987), *Awaargi* (1990) ja *Damini* (1993).

Meenakshi meni naimisiin investointipankkiiri Harish Mysoren kanssa vuonna 1995. Elokuvansa *Ghatak* julkaisun jälkeen hän jätti elokuvateollisuuden kasvattaakseen lapsensa, tyttären ja pojan, aviomiehensä kanssa Yhdysvalloissa, missä hän johtaa Cherish Dance Schoolia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Al-Turbah

**Al-Turbah** tai **Turba** on kaupunki Jemenin Taizin maakunnassa.

## Maantiede
Al-Turbah sijaitsee Jemenin Taizin maakunnassa Taizin kaupungin eteläpuolella. Kaupunki sijaitsee paikalla, jonka läheltä maa laskee jyrkästi useita satoja metrejä kohti Adenia kaakossa. Kaupungin kautta kulkee Taizista Adeniin johtava maantie.

## Historia
Al-Turbah käsittää kaupungin linnan. Paikallinen Numanin suku oli hyvin vaikutusvaltainen lähialueen politiikassa aina 1970-luvulle saakka.

Jemenin sisällissodan sytyttyä al-Turbahiin saapui pakolaisia muualta Jemenistä. Se oli myös ainut huoltoreitti huthien muuten piirittämään Taizin kaupunkiin. Kaupungissa on käyty yhteenottoja myös Arabiemiraattien tukemien salafistien joukkojen ja presidentti Abdrabuh Mansur Hadia kannattavien joukkojen välillä.

## Lähteet
Kanen piirikunta (Illinois)

**Kanen piirikunta** () on Yhdysvaltojen Illinois’n osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 516&nbsp;522 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Genevan kaupunki ja piirikunnan suurin kaupunki on Aurora. Piirikunta on perustettu 1836.

## Kuvia piirikunnasta

Kuva:Downtown Aurora, IL.jpg|Auroran keskustaa.
Kuva:KaneCounty-Gov-Center.jpg|Kanen piirikunnan hallintorakennus Genevassa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ashley Moloney

**Ashley Moloney** (s. 13. maaliskuuta 2000 Brisbane) on australialainen kymmenottelija ja olympiamitalisti.

Heinäkuussa 2018 hän voitti kymmenottelun alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden Tampereella pistemäärällä 8190. Tuolloin hän oli kymmenottelun nuorten maailmantilaston sijalla kaksi.

Tokion olympialaisissa 2020 hän saavutti kymmenottelussa pronssia pistemäärällä 8649, mikä oli uusi Australian ennätys. Hän oli kolmas myös 2022 Belgradin MM-hallikilpailujen seitsenottelussa. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän keskeytti seitsemän lajin jälkeen ja Budapestin MM-kilpailuissa 2023 kolmen lajin jälkeen.

## Henkilökohtaiset ennätykset

### Ulkoradat
*Ennätykset päivitetty 25. heinäkuuta 2022.*

## Lähteet
Rantasalmen kirkonkylä

**Rantasalmen kirkonkylä** on Rantasalmen kunnan kirkonkylä ja keskustaajama Etelä-Savon pohjoisosassa. Kirkonkylä sijaitsee Haukiveden länsilaidalla olevan salmiketjun päässä, puolivälissä Savonlinnan ja Varkauden kaupunkien välistä maantietä. 

Tilastokeskuksen taajama-aluerajauksen mukaan vuoden 2019 lopussa Rantasalmen  kirkonkylän pinta-ala oli 3,77 neliökilometriä, ja väkiluku oli 1&nbsp;320. Tilastollinen taajamarajaus voi poiketa virallisesta kunnanosien rajauksesta.

Paikkakunta on esiintynyt varhaisissa kirjallisissa lähteissä seuraavasti: *Randasalmj sokn* (1535), *Randasalm soken* (1559). Rantasalmi mainitaan hallintopitäjänä jo 1526.  Säämingin kappeliksi se tuli 1554 ja seurakunta perustettiin 1578. Paikannimen kehityshistoriasta ei ole täyttä varmuutta. Rantasalmi on saattanut tarkoittaa sitä usean salmen kautta kulkevaa vesireittiä Haukiveteen, jonka rannalle kirkko rakennettiin. Koska pitkä rannansuuntainen saari Rantasalo (Randasaloby 1664) jää kirkonkylään johtavan salmiketjun ja Haukiveden selkävesien väliin, on myös mahdollista, että saari on saanut nimensä ensin, ja tämän mukaan Rantasalmi.


File:Rantasalmi church 2 AB.jpg|Rantasalmen kirkko.
File:Rantasalmi kunnantalo.JPG|Rantasalmen kunnantalo ja kirjasto.
File:Rantasalmi centre.JPG|Rantasalmen kirkonkylän raittia: Kylätie (2008).

## Lähteet
Janne Raudaskoski (näyttelijä)

**Janne Raudaskoski** (s. 23. helmikuuta 1966 Haukipudas) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt laaja-alaisesti Oulun kaupunginteatterissa, lisäksi hänellä on ollut sivurooleja lukuisissa elokuva- ja televisiotuotannoissa.

## Ura
Raudaskoski opiskeli Teatterikorkeakoulussa 1988–1992. Hän valmistui teatteritaiteen maisteriksi 1995. Vuosina 1992–1995 hän työskenteli vapaana taiteilijana Helsingissä, minkä jälkeen hänet kiinnitettiin Oulun kaupunginteatteriin.

Raudaskosken tulorooli Oulussa oli Oras teoksessa *Isännät ja isäntien varjot*. Hänen muista rooleista mainittakoon Martti-hanhi (*Peukaloisen retket*), Salieri (*Amadeus*) ja Jan (*Breaking the Waves*). Raudaskosken rooleja ovat niin ikään paroni Grafvenhjelm (*Muuan sulhasmies*), Akusti (*[[Niskavuoren Heta (näytelmä)|Niskavuoren Heta]]*), Reino (*Aino ja Reino*), Lammio (*Tuntematon sotilas*) ja Henry Higgins (*[[My Fair Lady]]*).

Raudaskoskella oli kreditoimaton lapsirooli Mikko Niskasen elokuvassa *[[Pulakapina]]* (1977). Ammattilaisurallaan Raudaskoski on näytellyt sivuosia muun muassa elokuvissa *[[Lupaus (elokuva)|Lupaus]]* (2005) ja *[[Olen suomalainen (elokuva)|Olen suomalainen]]* (2019). Raudaskoskella on ollut sivurooleja muutamissa televisiosarjoissa, kuten *[[Uusi päivä (televisiosarja)|Uusi päivä]]* (2014) ja *[[Kaikki synnit]]* (2019).

## Lähteet
Satoshō

**Satoshō** () on maaseutukaupunki Japanin Okayaman prefektuurissa. Kunnassa asuu 10&nbsp;960 asukasta, ja väestö kasvoi vuodesta 2015 0,06 prosentilla eli 31 henkilöllä. Pinta-ala on 12,23 neliökilometriä ja väestötiheys 896,2 asukasta neliökilometrillä. Satoshō on ainoa Asakuchin piirikunnan kunta.

## Väestönkehitys
Lähde:  

## Ilmasto

## Lähteet
Aleksandr Papkov

**Aleksandr Aleksandrovitš Papkov** (; 1. marraskuuta (J: 20. lokakuuta) 1853 Pietari – 1920) oli venäläinen virkamies, joka toimi Suomessa Hämeen läänin kuvernöörinä ensimmäisen sortokauden aikana vuosina 1904–1905.

## Elämä
Papkov valmistui Pietarin keisarillisesta lainopillisesta koulusta vuonna 1874 ja Pietarin arkeologisesta instituutista vuonna 1898. Hän oli vuodesta 1874 virkauralla Venäjän eri virastoissa ja oikeuslaitoksessa. Oltuaan Pietarin muutoksenhakuoikeuden jäsenenä Papkov tuli toukokuussa 1903 Suomeen kenraalikuvernöörinkanslian virkamieheksi. Hän toimi samana vuonna Hämeen läänin vt. kuvernöörinä kuvernööri Isidor Svertškovin virkavapaan aikana sekä marraskuusta 1903 helmikuuhun 1904 Painoasiain ylihallituksen vt. puheenjohtajana Alexander Cronhjelmin virkavapaan aikana. Helmikuussa 1904 Papkov nimitettiin Hämeen läänin vakinaiseksi kuvernööriksi Svertškovin jäätyä eläkkeelle.

Työläisaktivistien taistelujärjestö yritti murhata Papkovin Hämeenlinnassa 10. syyskuuta 1905. Kuvernöörin saapuessa iltapimeällä kaupungin poliisimestarin seurassa Hämeen lääninhallituksen talon pihalle aidan yli heitettiin viereisen kaupunginhotellin pihalta omatekoinen pommi, joka tosin valmistusvirheen takia ainoastaan syttyi palamaan mutta ei räjähtänyt. Iskun oli järjestänyt Aukusti Rissanen yhdessä J. H. Saariston, O. Helanderin ja Jalmari Tapolan kanssa, ja sen suorittivat helsinkiläinen maalari Asarias Hjort, Alpo Kekäläinen ja mahdollinen kolmas henkilö. Ketään tekijöistä ei saatu kiinni. Henkeensä kohdistuvan uhan vuoksi Papkov matkusti lokakuussa 1905 Pietariin ja käytännössä lakkasi hoitamasta kuvernöörinvirkaansa. Joulukuussa 1905 Hämeen läänin vt. kuvernööriksi nimitettiin Ivar Gordie, josta tuli vakinainen kuvernööri, kun Papkov viimein pyysi ja sai eron kesäkuussa 1906.

Papkov oli edustajana Venäjän ortodoksisen kirkon vuosien 1917–1918 kirkolliskokouksessa. Hän kirjoitti useita teoksia Venäjän ortodoksisen kirkon tilasta ja historiasta.

## Lähteet
*Antti Kujala: *Venäjän hallitus ja Suomen työväenliike 1899–1905*. Historiallisia Tutkimuksia 94. Suomen Historiallinen Seura, Helsinki 1995.

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Папков Александр Александрович  Hrono.ru
*Suomalaisten aktivistien käyttämät pommit vuosina 1904–1905 (Oulun yliopiston kandidaatintutkielma)
Pan Cheng-tsung

**Pan Cheng-tsung** (; s. 12. marraskuuta 1991), myös **C. T. Pan**, on taiwanilainen golfaaja. Hän voitti Tokion kesäolympialaisissa vuonna 2021 pronssia miesten golfissa yhteistuloksella 269 lyöntiä, 15 alle parin; koska seitsemän muuta kilpailijaa saavutti saman tuloksen, pronssimitalin saaja ratkaistiin äkkikuolemakilpailulla.

Pan pelasi golfia Washingtonin yliopistossa. Hän voitti Aasian kisoissa 2006 Dohassa yksilökilpailussa hopeaa sekä joukkuekilpailussa pronssia; vuoden 2014 Aasian kisoissa Incheonissa hän voitti sekä yksilö- että joukkuekisassa kultaa. 

## Lähteet
Norja kesäolympialaisissa 2020

**[[Norja]]** osallistuu vuoden 2020 kesäolympialaisiin Tokiossa.

## Mitalistit

## Joukkue
Norja lähtetti Tokioon 91-henkisen joukkueen, josta naisia oli 33 ja miehiä 58.

## Lähteet
Grace Lau

**Grace Lau Mo-sheung** (; s. 19. lokakuuta 1991) on hongkongilainen karateka. Hän voitti Tokion kesäolympialaisissa vuonna 2021 pronssia naisten katassa. 

## Lähteet
Kawamura Kageaki

**Kawamura Kageaki** (; 8. huhtikuuta 1850 – 28. huhtikuuta 1926) oli japanilainen marsalkka. Hän otti osaa esimerkiksi ensimmäiseen Kiinan–Japanin sotaan ja Venäjän–Japanin sotaan tullen jälkimmäisessä erityisen tunnetuksi Mukdenin taistelussa Japanin 5. armeijan komentajana.

## Elämäkerta
Kawamura Kageaki syntyi Japanin Kagoshimassa (tuolloinen Satsuman daimiokunta) 8. huhtikuuta 1850. Hänen isänsä oli Kagoshima-klaanin samurai.

Kawamura joutui ottamaan osaa taisteluissa jo vuonna 1864, eli vain 14-vuotiaana, kun Ison-Britannian laivasto pommitti Satsumaan kuulunutta Kagoshiman satamaa. Hieman myöhemmin Meiji-restauraation aikaisen Boshin-sodan aikana hän taistelu puoelstaan shōgunin joukkoja vastaan. Boshin-sodan jälkeen Kawamura liittyi kersanttina uuteen Japanin armeijaan. Vuoden palveltuaan Kawamura ylennettiin kapteeniksi. Vuonna 1877 hän oli mukana kukistamassa Satsuman kapinaa ja tuli myöhemmin ylennetyksi kenraalimajuriksi. Ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan aikana hän komensi keisarillisen kaartin divisioonan prikaatia Taiwanilla.

Venäjän–Japanin sodan sytyttyä vuonna 1904 Kawamurasta tuli Japanin armeijan 10. divisioonan komentaja ja hän yleni tammikuussa 1905 kenraaliksi. Sodan loppupuolella hänestä tuli 5. armeijan komentaja ja hän saavutti mainetta Mukdenin taistelussa. Sodan jälkeen vuonna 1907 Kawamura sai varakreivin (*shishaku*) aatlisarvon palkkioksi ansioistaan sodan aikana. Hänestä tuli Tokio varuskunnan koemntaja ja vuonna 1950 hän yleni kenttämarsalkaksi. Vuonna 1919 Kawamurasta tuli keisarillisen sotilasreservin johtaja. Hän kuoli 28. huhtikuuta 1926.

## Lähteet
Japanin kielen kirosanat

**Japanissa kirosanoja** käytetään monien muiden kielten tavoin loukkaamiseen. Kuitenkin kielessä käytetään myös paljon erilaisia kunnioitusta ilmaisevia sanoja ja puhetapoja (japaniksi 敬語 *keigo*), ja niiden väärinkäyttäminen voi olla yhtä loukkaavaa.

Sana 侮辱 *bujoku* tarkoittaa sekä loukkausta että kirosanaa. Manga-kirjoissa kirosanat kirjoitetaan usein katakanalla, jota yleensä käytetään vierasperäisten sanojen kirjoittamiseen..

## Yleisimpiä kirosanoja

Lähde:

Japanilaiset käyttävät myös erilaisia haukkumasanoja ulkomaalaisista tai jostain tietystä ihmisryhmästä. Esimerkiksi チョン *chon* on korealaisia kuvaava haukkumasana.

## Lähteet
Frederick MacMonnies

**Frederick William MacMonnies** (28. syyskuuta 1863 New York – 22. maaliskuuta 1937 New York) oli yhdysvaltalainen kuvataiteilija ja olympiamitalisti. Hän oli naimisissa yhdysvaltalaisen kuvataiteilijan Mary Louise Fairchildin kanssa, josta hän erosi vuonna 1909.

MacMonnies perusti ateljeen Pariisiin vuonna 1888, missä hän työsti veistoksia Pariisin salonkiin sekä ohjasi taiteilijoita kuten Janet Scudderia ja Mary Footea.
Vuonna 1917 hän osallistui taiteilijaryhmän kanssa veistotyöhön, minkä tarkoituksena oli kunnioittaa ensimmäisen maailmansodan aikana Marnen taistelussa kuolleita sotilaita. Vuonna 1932 hän osallistui Los Angelesin olympialaisiin, joissa hänet palkittiin hopeamitalilla mitaleissa ja medaljongeissa teoksellaan "Lindberghin mitali". Muita MacMonniesin tunnettuja töitä on pronssiveistos "Mainadi ja faunilapsi".

## Valikoituja teoksia

Tiedosto:Study of Head of Man - Frederick William MacMonnies.jpg|*Miehen pää* (1884)
Tiedosto:The Cobbler - Frederick William MacMonnies.jpg|*Suutari* (1885)
Tiedosto:Study of a Standing Male Nude - Frederick William MacMonnies.jpg|*Seisova miesalastonmalli* (1885)
Tiedosto:Standing Female Nude - Frederick William MacMonnies.jpg|*Seisova naisalastonmalli* (1889)
Tiedosto:*Columbian Fountain" Columbian Exposition, Chicago, 1893.jpg|*Columbian suihkulähde* (1893)
Tiedosto:Cupid (Frederick William MacMonnies).jpg|*Cupido* (1898)
Tiedosto:Self Portrait - Frederick William MacMonnies.jpg|*Omamuotokuva'' (n. 1904)


## Lähteet
Juvan kirkonkylä

**Juvan kirkonkylä** on Juvan kunnan kirkonkylä ja keskustaajama, joka sijaitsee Jukajärven pohjoisrannalla Etelä-Savon keskivaiheilla. 

Tilastokeskuksen taajama-aluerajauksen mukaan vuoden 2019 lopussa Juvan kirkonkylän pinta-ala oli 6,71 neliökilometriä, ja väkiluku oli  3&nbsp;134. Tilastollinen taajamarajaus voi poiketa viralliseta kunnanosien rajauksesta.

Juva on Savon pitäjistä toiseksi vanhin; se perustettiin vuonna 1442. Paikkakunta on esiintynyt varhaisissa kirjallisissa lähteissä seuraavasti: *Jokas Capell* ja *Jokais* (1442), *Jokas soken* (1559), *Jukaisen Pithäiän* (1597), *Juwan pitäjän* (1837), *Jockas (Juka l. Ju’anjärvi) socken* (1854), *Juvalta* (1855) ja *Jockas* (Juka, Juva; 1856). 

Järven- ja pitäjännimen vanhimmista merkinnöistä näkyy nimeen sisältyvä juka-sana, joka tarkoittaa putousta, koskipaikkaa ja pientä jokea. Tämä koski on voinut olla ainoastaan järvestä kaakkoon laskevan Polvijoen luusuassa (*Jukakoski ~ *Juka). Kosken mukaan on nimetty järvi (Jukajärvi tai *Juanjärvi ~ Juvanjärvi). Juva on voitu poimia tästä suoraan asutusnimeksi. Vaihtoehtoisesti nimi on voinut tulla Juka-nimen taivutusmuodosta (Juvan, Juvalla).


File:Church of Juva 1 AB.jpg|Juvan kirkko on näkyvä maamerkki Juvan kirkonkylän keskustassa.
File:Juvan kunnanvirasto ja Osuuspankki - Juva - 1.jpg|Juvan kunnanvirasto sijaitsee lähellä kirkkoa.
File:Jukajärven uimarantaa Gottlundin tuvan edustalla - Runonlaulajantie 1, Juva - 1.jpg|Jukajärven uimarantaa Juvan kirkonkylän laidalla.


## Lähteet
DJ Topi

**Toivo "Topi" Honkonen** eli **DJ Topi** (s. 22 syyskuuta 1950 Tampere) on suomalainen tiskijukka. Topi aloitti uransa 1960-luvun lopulla ja toimii aktiivisena edelleen. DJ Topi valittiin Suomen DJ Hall of Fame -listalle ensimmäisten joukossa. Vuonna 2016 hän sai elämäntyöpalkinnon suomalaisen diskokulttuurin eteen tehdystä työstä. Topi soittaa musiikkia perinteisesti vinyyleiltä. Hänen tyylilajinsa on ensisijaisesti nostalginen ja retrohenkinen musiikki, etenkin 1970-luvun diskomusiikki.

Topi oli mukana perustamassa Tampereen Aleksanterinkadulla sijaitsevaa Ravintola Dorista, jossa hän on soittanut useasti.

Topi tunnetaan myös uimarina. Hän on voittanut Pohjoismaiden mestaruuden perhosuinnissa ja myöhemmin kisannut veteraanien MM-tasolla. Hän on lisäksi aikaisemmin toiminut vaatetusalalla. 

Topin isä oli harmonikansoittaja, säveltäjä ja sovittaja Toivo Honkonen (1926–2001), joka toimi sukunsa omistaman vaatetusliikkeen johtajana Tampereella. Vanhempi Toivo Honkonen oli ollut Lasse Pihlajamaan oppilaana, ja hänen yhtyeitään olivat vuosina 1945–1974 toiminut Toivo Honkosen Suruttomat ja vuonna 1981 perustettu Toivo Honkosen harmonikkakvartetti. Hänen tunnetuimpiin sävellyksiinsä kuuluu muun muassa Martti Siiriäisen esittämä kappale *Proomutanssit*.

## Lähteet
Enonkosken kirkonkylä

**Enonkosken kirkonkylä** on Enonkosken kunnan kirkonkylä ja keskustaajama Etelä-Savon koillisosassa. Kirkonkylä sijaitsee Ylä-Enonvedeltä luoteeseen Enonveteen laskevan Enonkosken äärellä. Savonlinnan keskusta sijaitsee maanteitse noin 31 kilometriä kirkonkylästä etelään.

Tilastokeskuksen taajama-aluerajauksen mukaan vuoden 2019 lopussa Enonkosken kirkonkylän pinta-ala oli 1,87 neliökilometriä, ja väkiluku oli 529. Tilastollinen taajamarajaus voi poiketa viralliseta kunnanosien rajauksesta.

Enonkoski tarkoitti alkujaan vain vuonna 1774 Kerimäelle perustetun sahan ympäristöä. Kirjallisissa lähteissä paikkakunta on mainittu nimillä *Enankoski* (1778), *Enonkåski* (1783). Varsinkin vanhemmat asukkaat ovat kutsuneet paikkakuntaa yhä nimillä Enankoski ja Enänkoski. Nimi johtuu kirkonkylän keskellä olevasta koskesta (Enonkoski; Enan-, Enänkoski), joka laskee Ylä-Enonveden vedet Enonveteen eli Ala-Enonveteen. 

Enonkosken seurakunnan ja kirkonkylän kehitykseen vaikutti huomattavasti syksyllä 1858 Ylä-Enonvedellä sattunut vakava, kahdeksan ihmisen kuolemaan johtanut kirkkoveneonnettomuus. Enonkoskelle haluttiin oma kirkko ja pappi. Vuonna 1859 perustettiinkin Enonkosken tehdasseurakunta (1859–1876) ja rakennettiin Enonkosken ensimmäinen kirkko (1859–1884). Rukoushuoneseurakunnan asema Enonkoskella oli vuosina 1876–1909. Enonkosken nykyinen kirkko rakennettiin ilmeisesti ukkosen sytyttämänä palaneen tilalle vuonna 1886. Itsenäisen kunnan aseman Enonkoski sai vuonna 1882; seurakunta itsenäistyi 1909.

Eräs Enonkosken ylittävistä silloista on Enonkosken museosilta (1904), joka on arvioitu valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Sillan ympäristössä on yhä jälkiä kirkonkylän synnyttäneestä, 1770-luvulta vuoteen 1910 saakka toimineesta vesisahasta.


File:Enonkosken kirkko 1 AB cropped.jpg|Enonkosken kirkko (1886). Ylä-Enonvedelle osoittava kirkontornin risti toimii muistomerkkinä syksyn 1858 kirkkoveneonnettomuudesta.
File:Enonkoski museum bridge 8.JPG|Enonkosken museosilta on valtakunnallisesti merkittävä rakennetun kulttuuriympäristön kohde.
File:Enonkosken kirjasto.jpg|Enonkosken kirjasto on osa kirkonkylän julkisia palveluja.


## Lähteet
Anders Georg Emil Munsterhjelm

**Anders Georg Emil Munsterhjelm** (29. joulukuuta 1838 Oulu – 10. lokakuuta 1895 Helsinki) oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies.

Munsterhjelmin vanhemmat olivat everstiluutnantti Anders Lorenz Munsterhjelm ja Lovisa Charlotta Arnkihl ja puoliso vuodesta 1868 Naëma Charlotta von Born (k. 1870), senaattori Johan August von Bornin tytär. Munsterhjelm kävi Haminan kadettikoulua vuodesta 1854, mutta keskeytti kurssinsa 1856. Hän palveli sitten samasta vuodesta alivänrikkinä ja vänrikkinä, aliluuntnantti hänestä tuli 1863. Munsterhjelm osallistui Turkin sotaan 1877–1878, mukaan lukien Gornyi Dubnjakin taistelu. Alikapteeniksi Munsterhjelm yleni 1879, majuriksi 1880 ja everstiluutnantiksi 1885. Sotapalveluksensa Munsterhjelm päätti everstinä 1888.

Munsterhjelm oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1877–1878.

## Lähteet
Axel Gustaf Mellin (1843–1884)

**Axel Gustaf (Gustav) Mellin** (28. elokuuta 1843 Helsinki – 18. marraskuuta 1884 Porvoon maalaiskunta) oli suomalainen vapaaherra, maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Mellinin vanhemmat olivat Gustaf Adolf Mellin ja Agneta Charlotta Vilhelmina Mellin ja puoliso vuodesta 1868 Ada Maria Fredrika Helena Segerström (k. 1887). Mellin oli Sannäsin kartanon omistaja Porvoon maalaiskunnassa. Hän oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1872 ja 1877–1878.

## Lähteet
Nikolai Adolf Reinhold Munck

**Nikolai Adolf Reinhold Munck** (15. joulukuuta 1842 Pietari – 23. elokuuta 1877 Hausjärvi) oli suomalainen vapaaherra, insinööri ja valtiopäivämies.

Munckin vanhemmat olivat kenraaliluutnantti, vapaaherra Johan Reinhold Munck ja Wendela Charlotta Wilhelmina von Willebrand. Tutkimusmatkailija Carl Otto Alexander Munck oli hänen veljensä. Nikolai Adolf Reinhold Munck tuli ylioppilaaksi Helsingissä 1862 ja valmistui siviili-insinööriksi. Hän toimi yksityisen Hanko-Hyvinkää -radan ratainsinöörinä vuodesta 1873. 

Munck oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1872 ja 1877–1878.

## Lähteet
Kurino Shin’ichirō

**Kurino Shin’ichirō** (; 9. joulukuuta 1851 – 15. marraskuuta 1937) oli japanilainen diplomaatti. Kurino työskenteli esimerkiksi Japanin lähettiläänä Venäjällä ja Japanin edustajana Venäjän–Japanin sodan päättäneissä Portsmouthin rauhanneuvotteluissa.

## Elämäkerta

Kurino Shin’ichirō syntyi Japanin Fukuokassa (tuolloinen Fukuokan han) 9. joulukuuta 1851. Hänen isänsä oli Fukuoka-klaanin samurai. Kurino lähti vuonna 1875 opiskelemaan Harvardin yliopistossa Yhdysvalloissa palaten vuonna 1881 Japaniin.

Japanissa Kurino aloitti työt Japanin ulkoministeriössä. Hän sai viran Japanin Yhdysvaltojen lähettiläänä vuonna 1894 tehden töitä myös Ranskassa ja Italiassa kauppasopimusten uudistusten saralla. Vuonna 1902 Kurinosta tuli Japanin Venäjän lähettiläs. Japani ja Venäjä kävivät neuvotteluja muutaman kuukauden ajan ennen Venäjän–Japanin sodan syttymistä vuonna 1904. 6. helmikuuta 1904 Kurino ilmoitti venäläisille Japanin katkaisseen diplomaattisuhteensa maahan. Vain hieman myöhemmin Kurino lähti Venäjältä. Elokuussa 1905 Kurino oli ulkominsiteri Komura Jutarōn ja lähettiläs Takahira Kogorōn kanssa Yhdysvalloissa edustamassa Japania Portsmouthin rauahnneuvotteluissa. 

Sodan jälkeen vuonna 1906 Kurino toimi Japanin Ranskan lähettiläänä. Edellisenä vuonna hän oli saanut paronin aatelisarvon ja vuonna 1912 varakreivin (*shishaku*) arvon. Vuonna 1932 hänestä tuli keisarin neuvonantaja. Kurino kuoli 15. marraskuuta 1937.

## Lähteet
Blueberry Makkonen

**Blueberry Makkonen** on Sini Sabotagen toinen albumi, joka julkaistiin 7. elokuuta 2020.
## Kappaleet
# 
#  
#  
# 
# 
#  
# 
# 
# 

## Lähteet
Sirly Ylläsjärvi

**Sirly Suvi-Hanna Ylläsjärvi** (ent. Schinmann, s. 1987 Viron SNT, Neuvostoliitto) on suomalainen itseoppinut kokki, hotelli- ja ravintolayrittäjä ja tositelevisioesiintyjä.

Vuonna 2015 Sirly Ylläsjärvi ja Heidi Seikkula perustivat Kolarin Ylläsjärven rannalle Aurora Estate -hotellin. Seitsemän majoitushuoneen ja 50-paikkaisen fine dining -ravintolan kokonaisuus palkittiin Euroopan parhaana uutena boutique-hotellina vuonna 2018. Hotelli- ja ravintolatoimintaa oli tarkoitus laajentaa Inarin kirkonkylään, mutta koronapandemiavuodet, Ukrainan sota ja Lapissa kuvatun *Constellation]]*-televisiosarjan tuotantoyhtiön maksamattomat catering-laskut vaikeuttivat liiketoimintaa niin, että Aurora Estate suljettiin kesällä 2025.

Ylläsjärvi omistaa nyt fine dining -ravintola Elsan Kolarin Hannukaisissa. Ylläsjärven oppi-isän, ravintoloitsija Matti Hirvasojan entisen Kivinavetta-tilausravintolan tiloissa toimiva Elsa on saanut nimensä Sirlyn puolison isoäidin mukaan. Elsa Ylläsjärvi oli Ylläsjärven kylän vanhin vuonna 2024. Ravintola Elsassa on yksi pöytä, johon mahtuu 16 asiakasta. Kuuden ruokalajin menu maksoi vuonna 2023 120 euroa, viinipaketti 85 euroa. Samassa pihapiirissä on Sirly Ylläsjärven kahvila Ulda.

Sirly Ylläsjärvellä ja yksityiskoneiden maahuolintapalveluja tarjoavalla ScandiAvia Oy:llä on yhteisyritys Lumi Sky Catering Oy. Se toimittaa koneisiin lentokoneruokaa Lapin lentokentillä ja Helsinki-Vantaan lentoasemalla. Aiemmin Yläjärvi on toiminut Classic Pizzan johtoryhmässä ja ollut Hangon makaronitehtaan osakas.

Ylläsjärvi on kilpaillut television *[[MasterChef Suomi]]* -ohjelmassa kahdesti. Vuonna 2011 hän tuli kolmanneksi ja vuonna 2020 neljänneksi. Vuonna 2021 hän kilpaili ''Kokkisodassa'' ja vuonna 2022 *[[Diili]]ssä*.

Vuonna 2021 Cozy Publishing julkaisi Yläjärven ja hänen yhtiökumppaninsa Heidi Seikkulan laatiman kirjan *Reseptejä ja elämyksiä: Lapin kahdeksan vuodenaikaa* ().

Ylläsjärvi on syntynyt Neuvosto-Virossa ja muuttanut sieltä viisivuotiaana Suomeen perheensä kanssa. Nuoruutensa Ylläsjärvi vietti Urjalassa. Siellä hän kävi peruskoulun ja muutti sitten 18-vuotiaana Norjaan ja 20-vuotiaana Uuteen-Seelantiin toimien muun muassa siivoojana ja mansikanpoimijana.

## Lähteet
Ádám Varga

**Ádám Varga** (s. 20. marraskuuta 1999 Budapest) on unkarilainen ratameloja. Hän saavutti vuodelle 2021 siirretyissä Tokion kesäolympialaisissa 2020 hopeaa 1&nbsp;000 metrin kajakkiyksikössä. Samoissa olympialaisissa hän kilpaili myös kajakkikaksikon 1&nbsp;000 metrillä parinaan Kornél Béke sijoittuen 12:nneksi. Hän saavutti kajakkiyksikön 1&nbsp;000&nbsp;metrillä olympiahopeaa myös Pariisissa 2024.

Varga on saavuttanut MM-kilpailuissa kajakkiyksikön 1&nbsp;000&nbsp;metrillä hopeaa vuonna 2023 sekä 500 metrillä hopeaa ja 5&nbsp;000&nbsp;metrillä pronssia 2025. EM-kilpailuissa hän on saavuttanut kajakkiyksikön 500 metrillä kultaa 2024 ja 2025 sekä hopeaa 2022 ja Euroopan kisoissa samassa lajissa kultaa 2023. Kajakkiyksikön 5&nbsp;000&nbsp;metrillä hän on saanut EM-hopeaa vuosina 2024 ja 2025.

## Lähteet
Kari Nisula (kenraali)

**Kari Juhani Nisula** (s. 11. lokakuuta 1967 Jalasjärvi) on suomalainen kenraaliluutnantti. Hän toimi Pääesikunnan valmiuspäällikkönä vuosina 2019–2021. Nisula on toiminut Puolustusvoimien operaatiopäällikkönä 1.1.2022 alkaen.

Nisula suoritti Kadettikoulun vuosina 1988–1991. Hän on toiminut urallaan aiemmin muun muassa Panssariprikaatin komentajana 2017–2019, ainelaitoksen johtajana sotataidon laitoksella Maanpuolustuskorkeakoulussa 2016–2017, kriisinhallintajoukon komentajana UNIFIL-operaatiossa vuonna 2014 ja Panssarikoulun johtajana 2010–2012.

## Lähteet
Miehemme Havannassa

**Miehemme Havannassa** (*Our Man in Havana*) on Graham Greenen kirjoittama romaani. Se ilmestyi vuonna 1958. Arvo Turtiaisen suomenkielinen käännös *Miehemme Havannassa* ilmestyi vuonna 1959 Tammen kustantamana. Se on tyyliltään humoristinen vakoiluromaani. 

## Tarina
Romaani kertoo englantilaisesta herra James Wormoldista, joka edustaa Pikasiivous-nimistä pölynimuriyhtiötä Kuuban pääkaupungissa Havannassa vallankumousta edeltävänä aikana 1950-luvulla ja joka värvätään yllättäen Ison-Britannian ulkomaantiedustelun tehtäviin. Hyväntahtoinen Wormold, jonka vaimo on hänet jättänyt, asuu yhdessä 17-vuotiaan tyttärensä Millyn kanssa. Rakkaan Milly-tyttären uusi ratsastusharrastus tulee isälle kalliiksi, joten tarjottu tiedusteluasiamiehen tehtävä palkkioineen ja kulukorvauksineen sopii hyvin Wormoldille. Hän palkkaa avukseen pölynimuriliikkeen työtekijän, Lopezin. 

Värvääjänä ja Wormoldin yhteyshenkilönä toimiva herra Henry Hawthorne matkustaa Lontooseen tapaamaan päällikköä, joka kiinnostuu Havannan uuden asiamiehen myötä ulkomaantiedustelulle avautuvista mahdollisuuksista. Päällikkö alkaa rahoittaa Wormoldin toimintaa ja määrää tälle Beatrice-nimisen sihteerin omasta henkilökunnastaan.  

Wormoldilla ei kuitenkaan ole suhteita Kuuban johtoon eikä mahdollisuuksia hankkia arvokkaita tietoja, joten hän alkaa keksiä niitä itse. Keksimiensä tietojen perusteella Wormold lähettää Lontooseen salakielisiä raportteja sekä piirustuksia vuoristoon sijoittuvasta epäilyttävästä rakennushankkeesta. Hän kirjaa sopiviksi katsomiaan henkilöitä omiksi asiamiehikseen heidän tietämättään ja luo omassa mielikuvituksessaan heitä myös lisää sekä pitää heistä kortistoa. Lontoosta lähetetyt asiamiespalkkiot kulukorvauksineen Wormold tallettaa ensin omalle pankkitililleen. Hänen tarkoituksenaan on säästää rahaa, jotta hän voisi maksaa Millyn opinnot  sveitsiläisessä sisäoppilaitoksessa. 

Kuuban hallintoa romaanissa edustaa erittäin pienikokoinen ja vulgääri poliisivirkailija nimeltään kapteeni Segura. Hän, lempinimeltään Punainen Korppikotka, kiduttaa työssään vankeja ja omistaa kuulopuheiden mukaan ihmisnahalla päällystetyn savukekotelon. Segura, joka on ihastunut vaaleatukkaiseen ja kauniiseen Millyyn, omistaa myös tallin, jota Milly vuokraa hevostaan varten.

Sitten Wormoldin kortistoimien mielikuvitusasiamiesten vastineet todellisuudessa alkavat yksi toisensa jälkeen kuolla.

## Elokuvasovitukset
Romaanin pohjalta on valmistunut Carol Reedin ohjaama laajakangaselokuva vuonna 1959. Elokuvan päähenkilöä James Wormoldia esittää Alec Guinness.

## Lähteet
* Greene, Graham: Miehemme Havannassa. Tammi, 1989. 

### Viitteet
Julius Dominicus Pinello

**Julius Dominicus Pinello** (4. lokakuuta 1836 Turku – 17. joulukuuta 1910 Porvoo) oli suomalainen sotilas ja virka- ja valtiopäivämies.

Pinellon vanhemmat olivat kirjailija, valtiopäivämies Nils Henrik Pinello ja Anna Juliana Schmidt ja puoliso vuodesta 1860 Carolina Sundvall (k. 1866). Pinello palveli ensin sotilaana, vänrikki hänestä tuli 1855, aliluutnantti 1858 ja luutnantti 1863. Sotapalveluksesta Pinello erosi alikapteenina 1868. Hän toimi sitten valtionrautateiden palveluksessa vuoteen 1878 ja myöhemmin liike-elämän palveluksessa Kotkassa ja Pietarissa.

Pinello oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1877–1878.

## Lähteet
George Dance (vanhempi)

**George Dance vanhempi** (1695 – 8. helmikuuta 1768) oli brittiläinen muurari, kuvanveistäjä, rakennusmestari ja arkkitehti. Hän oli arkkitehti George Dance nuoremman isä.

George Dance rakensi yhdessä appensa James Gouldin kanssa St. Botolphin kirkon Lontoon Bishopsgateen vuosina 1725–1728. Vuonna 1735 Dance nimitettiin Lontoon kaupungin rakennustarkastajaksi. Hän suunnitteli tunnetuimman työnsä Mansion Housen, joka rakennettiin vuosina 1739–1742. Sen upea egyptiläinen sali on erityisen kuuluisa. Dancen muut työt ovat saaneet vaikutteita James Gibbsiltä, palladiolaisesta arkkitehtuurista ja Christopher Wreniltä. Varsinkin St. Leonard's -kirkossa on näkyvissä Wrenin St. Mary-le-Bow -kirkon vaikutusta.

## Kuvagalleria

Kuva:Mansion House London.jpg|Mansion House
Kuva:Mansion House (6385048237).jpg|Mansion Housen egyptiläinen sali
Kuva:Shoreditch st leonards 2.jpg|St. Leonard's 
Kuva:Looking from Minories across to St Botolph, Aldgate - geograph.org.uk - 1004803.jpg|St. Botolph
Kuva:St Botolph without Aldgate, London EC3 - Chancel - geograph.org.uk - 1229915.jpg|St. Botolph, interiööri


## Lähteet
*Curl, James Stevens: Dictionary of architecture. Oxford University Press 1999. 
### Viitteet
Karl Gotthard Werner von Rehausen

**Karl Gotthard Werner von Rehausen** (18. huhtikuuta 1846 Helsinki – 17. maaliskuuta 1879 Helsinki) oli suomalainen juristi ja virka- ja valtiopäivämies. 

Von Rehausenin vanhemmat olivat lääninsihteeri, laamanni Kristian Adolf Verner von Rehausen ja Aurora Richter.  Von Rehausen tuli ylioppilaaksi Helsingissä 1865, suoritti tuomarintutkinnon 1869 ja sai varatuomarin arvon 1873. Hän oli senaatin maanviljelystoimikunnan kanslisti vuodesta 1876. Von Rehausen oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1877–1878.

Von Rehausenin veli oli juristi, valtiopäivämies Ernst Viktor von Rehausen. 

## Lähteet
Kagan piirikunta

**Kagan piirikunta** () on yksi Japanin Okayaman prefektuurin piirikunnista. Piirikunnassa asuu 10&nbsp;894 asukasta, ja väestö laski 1,8 prosentilla vuosien 2015 ja 2020 välillä. Piirikunnan pinta-ala on 268,8 neliökilometriä ja väestötiheys 40,53 asukasta neliökilometrillä.

## Kunnat
Kagan piirikuntaan kuuluu ainoastaan Kibichūō.

## Lähteet
Katsutan piirikunta

**Katsutan piirikunta** () on yksi Okayaman prefektuurin piirikunnista Japanissa. Siellä asuu 16&nbsp;476 asukasta, ja väkiluku laski vuodesta 2015 0,66 prosentilla. Piirikunnan pinta-ala on 123,6 neliökilometriä ja väestötiheys 133,3 asukasta neliökilometrillä.

## Kunnat

* Nagi
* Shōō

## Lähteet
Kibichūō

**Kibichūō** () on maaseutukaupunki Okayaman prefektuurissa, Japanissa. Siellä asuu 10&nbsp;894 asukasta, ja väestö laski 1,8 prosentilla vuoden 2015 jälkeen. Sen pinta-ala on 268,8 neliökilometriä ja väestötiheys 40,53 asukasta neliökilometrillä.

## Väestönkehitys
Lähde: 

## Lähteet
Nagi

**Nagi** () on maaseutukaupunki Okayaman prefektuurissa, Japanissa. Siellä asuu 5&nbsp;582 asukasta, ja väkiluku laski yli prosentilla vuosina 2015-2020. Väestötiheys on 80,29 asukasta neliökilometrillä ja pinta-ala 69,52 neliökilometriä.

## Väestönkehitys
Lähde: 

## Lähteet
Brzeg

**Brzeg** () on kaupunki ja oma kuntansa Brzegin piirikunnassa, Opolen voivodikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2020 lopussa 35&nbsp;226. Brzeg on piirikuntansa hallinnollinen keskus.

## Maantiede
Brzegin pinta-ala on 14,61&nbsp;neliökilometriä, josta metsän ja maatalousmaan osuus on alle 5&nbsp;km². Kaupunki rajoittuu Lubszan ja Skarbimierzin kuntiin, joista jälkimmäisen hallintokeskuksena se toimi vuoteen 2002 asti. Brzeg sijaitsee Wrocławin tasangon ja Wrocławin jäätikköjokilaakson fyhtymäkohdassa. Korkeus merenpinnasta vaihtelee kaupungissa 133&nbsp;metristä 150&nbsp;metriin. Oderjoki virtaa Brzegin pohjoisosan halki.

## Historia
Varhaisin maininta Brzegistä on peräisin vuodelta 1234. Se sai kaupunkioikeudet vuonna 1248. Vuosina 1311–1675 Brzeg oli herttuakuntansa pääkaupunki. Vuosien 1428–1432 aikana kaupunki kärsi useista hussilaisten hyökkäyksistä ja ryöstöretkistä. Vuonna 1526 Brzeg siirtyi Habsburgien hallintoon.

1600-luvulla kolmikymmenvuotisessa sodassa Ruotsin joukot piirittivät kaupungin, mutteivät saaneet vallattua sitä. Vuonna 1741 seitsemän kilometriä kaupungista etelään käydyn Małujowicen taistelun tuloksena Brzeg liitettiin osaksi Preussia. Koko Puolan silloisen alueen ensimmäinen, Wrocławista Oławaan kulkeva vuonna 1842 käyttöönotettu rautatie laajentui vuoteen 1843 mennessä Brzegiin asti. Rautatielinja Nysaan valmistui vuonna 1848. Rautateiden rakentaminen vauhditti kaupungin kehitystä, ja kun vuonna 1810 kaupungin väkiluku oli 7 093, oli se vuonna 1875 jo 16&nbsp;438.

Toisessa maailmansodassa Brzegin rakennuksista noin 54&nbsp;prosenttia tuhoutui Neuvostoliiton hyökkäyksessä helmikuussa 1945. Se liitettiin Puolaan sodan jälkeisissä rajanvedoissa Potsdamin ja Jaltan konferensseissa. Kaupungin saksalainen väestö pakkosiirrettiin ja tilalle muutti puolalaisia.

## Väestö
Vuoden 2020 joulukuussa Brzegissä asui 35&nbsp;226&nbsp;asukasta, joista 52,5&nbsp;prosenttia oli naisia ja 47,5&nbsp;prosenttia miehiä. Vuonna 1995 kaupungin väkiluku oli 39&nbsp;937. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 joulukuussa 16,5&nbsp;prosenttia, työikäisten 58,6&nbsp;prosenttia ja eläkeikäisten 24,9&nbsp;prosenttia. Väestön keski-ikä oli 43,1&nbsp;vuotta. Kaupungin työttömyysaste oli vuoden 2019 lopussa 7,7&nbsp;prosenttia. Työssäkäyvistä asukkaista 31,8&nbsp;prosenttia työskenteli teollisuus- tai rakennusalalla, 18,4&nbsp;prosenttia palvelualalla, 18,3&nbsp;prosenttia maatalousalalla ja 2,3&nbsp;prosenttia rahoitusalalla.

## Liikenneyhteydet
Tärkeimmät Brzegin aluetta halkovat liikenneyhteydet ovat valtatiet 39 ja 94 sekä rautatielinjat 132, 288 ja 304.

## Yhteistyökaupungit
Brzegin kolme yhteistyökaupunkia:
* Goslar, Saksa
* Beroun, Tšekki
* Bourg-en-Bresse, Ranska

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Gmina Miejska Brzeg Opolen tilastokeskus.
Markku Hyvärinen (tanssija)

**Markku Hyvärinen** on suomalainen kilpatanssija, joka on voittanut useita Suomen-mestaruuksia kaikissa kilpailuluokissa junioreista ammattilaiseen. Hän kilpailee edelleen ammattilaisena latinalaistansseissa parinsa Disa Kortelaisen kanssa. Molemmat ovat osallistuneet myös *[[Tanssii tähtien kanssa]]* -tv-ohjelman viidennelle kaudelle.

## Lähteet
Donda

**Donda** on yhdysvaltalaisen rap-artisti Kanye Westin kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 29. elokuuta 2021. Albumi on nimetty Kanyen edesmenneen äidin Donda Westin mukaan.

Albumi oli alun perin määrä julkaista 24. heinäkuuta 2020, mutta sitä lykättiin. Levy-yhtiö Def Jam Recordings julkisti albumin julkaisupäivämääräksi 23. heinäkuuta 2021, mutta sitä lykättiin jälleen useaan otteeseen.

*Donda* on Kanyen albumeista pisin; siinä on 27 kappaletta, ja se on pituudeltaan 108 minuuttia ja 59 sekuntia.

MRC Datan mukaan albumia myytiin tai soitettiin 309 tuhatta albumiyksikköä vastaava määrä Yhdysvalloissa ensimmäisen viikon aikana. Albumi kohosi Billboard 200 -listan kärkeen heti julkaisunsa jälkeen ollen Westin kymmenes listaykkönen. Sen kappaleista 23 nousi Billboard Hot 100 -singlelistalle julkaisua seuranneella viikolla ja niistä kaksi, ”Hurricane” ja ”Jail”, sijoittui kymmenen parhaan joukkoon. *Donda* saavutti ensimmäisen sijan myös esimerkiksi Ison-Britannian ja Suomen albumilistoilla.

## Taustaa
West ilmoitti 18. heinäkuuta 2020, että albumin nimi tulee olemaan *Donda* hänen edesmenneen äitinsä Donda Westin muistoksi. Samalla hän ilmoitti julkaisupäivämääräksi 24. heinäkuuta, joka ei kuitenkaan käynyt toteen. 25. heinäkuuta West twiittasi kuvan albumin kansikuvasta, joka myöhemmin kuitenkin vaihdettiin.

19. heinäkuuta 2021 räppäri Pusha T ilmoitti Instagramissa, että West pitäisi albumin kuuntelutapahtuman Mercedes-Benz Stadiumilla Atlantassa. Westin taustatiimi ilmoitti albumin julkaisupäivämääräksi 6. elokuuta, mutta tätä siirrettiin myöhemmin eteenpäin.

## Kappaleet

## Arvostelut
* *[[The Guardian]]*: 
* *[[Helsingin Sanomat]]*: 
* *[[Klangi]]*: 4/5
* *[[NME]]*: 
* *[[Pitchfork]]*: 6,0/10
* *[[Rolling Stone]]*: 
* *[[Rumba (lehti)|Rumba]]*: 4,0/10
* Soundi: 

## Listasijoitukset

## Lähteet
Ruutuleukakala

**Ruutuleukakala** (*Opistognathus cuvierii*) on leukakaloihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Atlantin länsiosista. 

## Koko ja ulkonäkö
Ruutuleukakala voi kasvaa suurimmillaan 11&ndash;12 cm pitkäksi. Laji on ruumiinrakenteeltaan suuripäinen ja pitkänomainen. Kalan leuat ja silmät ovat kookkaat. Ruutuleukakalan selkäevä on pitkä ja siinä on tumma valkoreunainen täplä ja koiralla myös juovia. Myös peräevä on pitkä ja pyrstöevässä on juovia. Väriltään ruutuleukakala on tumman ruskea ja ruumiissa on vaaleampia laikkuja. 

## Levinneisyys ja elintavat
Ruutuleukakalaa tavataan Brasilian rannikolta Bahiasta São Pauloon. Lajin elinympäristöä ovat matalien vesien hiekka- tai sorapohjaiset alueet koralliriuttojen lähellä. Ruutuleukakala kaivaa käytäviä pohjaan. Kala hautoo munia suussaan.

## Lähteet
Eirik Horneland

**Eirik Horneland** (s. 14. maaliskuuta 1975) on norjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. 
 
## Ura

Horneland pelasi urallaan puolustajana. Hän edusti SK Vard Haugesundia Norjan alemmilla sarjatasoilla sekä kausina 2006–2009 FK Haugesundia Norjan 2. korkeimmalla sarjatasolla. Hän lopetti pelaajauransa vuonna 2009 ja siirtyi valmentajaksi. Horneland palasi Haugesundin organisaatioon edustusjoukkueen päävalmentajaksi lokakuussa 2016. Horneland luotsasi Haugesundin liigassa neljänneksi kaudella 2018. 

Tammikuussa 2019 suurseura Rosenborg palkkasi hänet päävalmentajakseen.

Lokakuussa 2020 SK Brann palkkasi Hornelandin apuvalmentajaksi Kåre Ingebrigtsenin valmennustiimiin. Hän jätti joukkueen hopealle päättyneen kauden 2024 jälkeen. Horneland ei onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta Ligue 2:een. Hän jatkoi seuran päävalmentajana sarjatasoa alempana, mutta jätti tehtävänsä tammikuussa 2026.Eirik Horneland tells Saint-Étienne squad he will leave after Boulogne-sur-Mer match

## Meriitit

* Norjan cup: 2022/23
* OBOS-ligaen: 2022

## Viitteet
III (Evelinan albumi)

**III** on suomalaisen laulajan ja lauluntekijän Evelinan kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 25. syyskuuta 2020. Suurin osa kappaleista on Evelinan ja Tidon yhdessä kirjoittamia. Albumilla käsitellään elämän synkkiä ja rankkoja piirteitä.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Helsingin Sanomat: 

## Lähteet
Luettelo japanin kielen murteista

**[[Japanin kieli|Japanin kielen]] murteet** () on perinteisesti jaettu kahteen pääluokkaan: itäiset ja läntiset. Itäiset murteet perustuvat lähinnä Tokion murteeseen ja läntiset Kioton murteeseen. Toisaalta myös Kyushun murteet ja hachijo lasketaan omaksi ryhmäkseen.

Murteet eroavat toisistaan niin sanaston kuin ääntämyksenkin osalta, mutta myös sävelkorkeuden sekä ga- ja wa-partikkelien käytössä.

Japanin kielen murteet pääpiirteittäin:

* Awajin murre
* Banshūn murre
* Hokkaidon murre
* Kagoshiman murre
* Kesenin murre
* Mikawan murre
* Nagoyan murre
* Shikokun murre
* Tokion murre
* Yamagatan murre

## Lähteet
Carlo Porta

**Carlo Porta** (1775 Milano  – 1821 Milano) oli italialainen runoilija ja virkamies. Hän ei ollut erityisen tunnettu runoilija omana aikanaan, mutta nykyisin häntä pidetään merkittävimpänä italialaisena 1800-luvun murrerunoilijana Giuseppe Gioachino Bellin rinnalla.

Porta joutui sensuurin kohteeksi, kun Milano siirtyi Itävallan valtaan. Hän käytti kirjoittaessaan murretta ja oli omaksunut liberaalin, vielä kulttuuripiireille vieraan maailmankatsomuksen. Häneltä julkaistiin elinaikana vain yksi kokoelma.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eleanor H. Porter

**Eleanor H. Porter** (1868 Littleton, New Hampshire, Yhdysvallat – 1920) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänet tunnetaan nykyisin *Pollyanna*-tyttökirjan kirjoittajana, mutta hän kirjoitti myös aikuisille.

Porterin menestyskirja *Iloinen tyttö* (*Pollyanna*, 1913) on naiivin uskonnollinen tyttökirja, joka kuuluu 1800-luvun pyhäkoulukertomusten lajityyppiin. Kirja oli hyvin suosittu. Se sisälsi runsaasti viihdekirjallisuudessa käytettyjä kliseitä, eikä sitä ja sen sentimentaalisuutta nykyaikana enää arvosteta. Se sai jatkoksi teoksen *Pollyanna kasvaa suureksi* (*Pollyanna Grows Up*, 1915).

## Suomennetut teokset
* *Iloinen tyttö* (*Pollyanna*, 1913), suom. Hannes Leiviskä, Kirja 1916 – 3. korjattu p. WSOY 1965 Nuorten toivekirjasto, 25. (myöhemmin useita painoksia)
* *"David vain"* (*Just David*, 1916), suom. Elna Wichmann, Jyväskylä: WSOY 1919
* *Oh, raha! raha!* (*O, Money! Money!*, 1918), suom. Aino Tuomikoski, Hämeenlinna: Karisto 1920
** nimellä: *Rakkaus ratkaisee* (*Oh, money! Money!*), suom. Aino Tuomikoski. 3. p. Hämeenlinna: Karisto 1971 – 4. p. 1991
* *Kadonnut tyttö*, suom. Jyväskylä: Gummerus 1924
* *Pollyanna: "iloisen tytön" jatko*, suom. Aino Airamo, Jyväskylä: Gummerus 1925 – 3. p. suomennoksen tarkistanut Päivi Lankinen, Helsinki: Gummerus 2006 
* *Iloinen leikki*, suom. Toini Jännes, Porvoo: WSOY 1935 Sarja: Kymmenen markan romaaneja, 66
* *Pollyanna: tyttöromaani*, suom. Eino Ismala, Helsinki: Mantere 1947
* *Pollyanna: nuorisonromaani*, Jyväskylä: Gummerus 1951
* *Pollyanna kasvaa suureksi* (*Pollyanna Grows Up*, 1915), suom. Helena Luho, Helsinki: Mantere 1953

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fukushima II -ydinvoimalaitos

**Fukushima II -ydinvoimalaitos** () on Japanissa Fukushiman prefektuurin Narahassa ja Tomiokassa sijaitseva ydinvoimalaitos.

Laitoksesta käytetään myös nimeä *Daini* joka tarkoittaa *toista* ydinvoimalaa. Laitoksen sisarvoimala Fukushima I -ydinvoimalaitos on *Daiichi* eli *ensimmäinen* ydinvoimala.

Fukushima II -voimalaitos ei vaurioitunut vuoden 2011 Fukushiman ydinvoimalaonnettomuuden yhteydessä, mutta reaktorit sammuivat automaattisesti hätätoimenpiteiden seurauksena. Reaktoreita ei koskaan uudelleenkäynnistetty, ja vuonna 2019 omistajat tekivät päätöksen voimalan lopullisesta käytöstäpoistamisesta. Sen arvioidaan kestävän jopa 40 vuotta.

## Reaktorit
Ydinvoimalassa on seuraavat reaktorit:

## Lähteet