open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Riikka Rossi

**Riikka Johanna Rossi** (s. 1978) on suomalainen kirjallisuustieteilijä, joka on toiminut kotimaisen kirjallisuuden professorina Helsingin yliopistossa vuodesta 2022 lähtien.

Rossi väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2007. Hän on julkaissut tutkimuksia naturalistisesta, realistisesta, primitivistisestä ja dekadentista kirjallisuudesta sekä tunteista kirjallisuudessa.

## Julkaisut

* Riikka Rossi: *Le Naturalisme finlandais: une conception entropique du quotidien* (väitöskirja). Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007.
* Riikka Rossi ja Katja Seutu (toim.): *Nostalgia: kirjoituksia kaipuusta, ikävästä ja muistista*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2007.
* Riikka Rossi: *Särkyvä arki: naturalismin juuret suomalaisessa kirjallisuudessa*. Gaudeamus, 2009.
* Jyrki Nummi, Riikka Rossi ja Saija Isomaa (toim.): *Pariisista Iisalmeen: Kansainvälinen ja kansallinen [[Juhani Aho]]*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2011.
* Saija Isomaa, Sari Kivistö, Pirjo Lyytikäinen, Sanna Nyqvist, Merja Polvinen ja Riikka Rossi (toim.): *Rethinking Mimesis: Concepts and Practices of Literary Representation*. Cambridge Scholars Publishing, 2012.
* Carolyn Snipes-Hoyt, Marie-Sophie Armstrong ja Riikka Rossi (toim.): *Re-Reading [[Émile Zola|Zola]] and Worldwide Naturalism: Miscellanies in Honour of Anna Gural-Migdal*. Cambridge Scholars Publishing, 2013.
* Riikka Rossi ja Saija Isomaa (toim.): *Kirjallisuuden naiset: Naisten esityksiä 1840-luvulta 2000-luvulle*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2013.
* Riikka Rossi: *Alkukantaisuus ja tunteet: Primitivismi 1900-luvun alun suomalaisessa kirjallisuudessa*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2020.
* Elise Nykänen ja Riikka Rossi (toim.): *Suomalaiset ahdistukset: Kansallinen omakuva ja kielteiset tunteet*. Helsingin yliopisto, 2020. https://urn.fi/URN:NBN:fi:tuni-202202212067
* Pirjo Lyytikäinen, Riikka Rossi, Viola Parente-Čapková ja Mirjam Hinrikus (toim.): *Nordic Literature of Decadence*. Routledge, 2020.

## Lähteet
Norjan kansallisteatteri

**Norjan kansallisteatteri** eli **Nationaltheatret** on Oslossa sijaitseva teatteri ja yksi Norjan kolmesta kansallisesta teatterista Det Norske Teatretin ja bergeniläisen Den Nationale Scenen ohella. Arkkitehti Henrik Bullin suunnittelema Kansallisteatteri avattiin vuonna 1899 ja sen ensimmäisenä johtajana toimi Bjørn Bjørnson. Nykyinen johtaja on Kristian Seltun.
## Historia
Vuoteen 1927 saakka teatteri toimi yksityisesti ilman minkäänlaista valtion tukea. Seuraavalla vuosikymmenellä valtion tuki kasvoi ja sen hallintoelimiin alkoi tulla julkisen vallan edustajia. Vuoteen 1975 mennessä teatterista oli tullut täysin valtion ja Oslon kaupungin rahoittama, sittemmin vastuu on siirtynyt kokonaan valtiolle.
## Patsaita

Ibsen sculpture Nationaltheatret.jpg|Henrik Ibsen (Stephan Sinding, 1899)
Statue Bjørnson Nationaltheatret.jpg|Bjørnstjerne Bjørnson (Stephan Sinding, 1899)

## Johtajat

* 1899–1907 – Bjørn Bjørnson
* 1908–1911 – Vilhelm Krag
* 1911–1923 – Halfdan Christensen
* 1923–1927 – Bjørn Bjørnson
* 1928–1930 – Einar Skavlan
* 1930–1933 – Halfdan Christensen
* 1933–1934 – Anton Rønneberg
* 1934–1935 – Johan Henrik Wiers-Jenssen
* 1935–1941 – Axel Otto Normann
* 1941–1945 – Gustav Berg-Jæger
* 1945–1946 – Axel Otto Normann
* 1946–1960 – Knut Hergel
* 1960–1961 – Carl Fredrik Engelstad
* 1961–1967 – Erik Kristen-Johanssen
* 1967–1978 – Arild Brinchmann
* 1978–1986 – Toralv Maurstad
* 1986–1987 – Kjetil Bang-Hansen
* 1988–1989 – Ellen Horn, Ole-Jørgen Nilsen ja Sverre Rødahl
* 1990–1992 – Stein Winge
* 1992–2000 – Ellen Horn
* 2000–2008 – Eirik Stubø
* 2009–2020 – Hanne Tømta
* 2021– Kristian Seltun

## Katso myös
* Torshovin teatteri
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hauschka

**Volker Bertelmann** (s. 1966), taiteilijanimeltään **Hauschka**, on saksalainen säveltäjä ja pianisti. Hänet tunnetaan elokuva- ja televisiomusiikin säveltäjänä sekä preparoidun pianon soittajana. 

Hauschka voitti parhaan musiikin Oscarin ja  parhaan musiikin Baftan elokuvasta *[[Länsirintamalta ei mitään uutta (vuoden 2022 elokuva)|Länsirintamalta ei mitään uutta]]* (2022). Hän sävelsi myös musiikin suomalaiseen tieteiselokuvaan *[[Veden vartija]]* (2022).

## Sävellykset

### Elokuvamusiikki

### Televisiomusiikki

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto
* Virallinen YouTube-kanava
* 
*
2,3-dikloorifenyylipiperatsiini

**2,3-dikloorifenyylipiperatsiini** (2,3-dichlorophenylpiperazine, 2,3-DCPP tai DCPP) on fenyylipiperatsiinien ryhmään kuuluva kemiallinen yhdiste. Se on aripipratsolin synteettinen esiaste ja yksi sen aineenvaihduntatuotteista. On epäselvää onko 2,3-DCPP lääketieteellinen serotoniiniagonisti kuin sen läheinen yhdiste 3-kloorifenyylipiperatsiini (mCPP), joskin sen on näytetty toteen olevan D2- ja D3- dopamiinireseptorien osittaisagonisti.

## Isomeerit

3,4-dikloorifenyylipiperatsiini (3,4-dichlorophenylpiperazine eli 3,4-DCPP. CAS 57260-67-0) tunnetaan myös, se on serotoniinin takaisinoton välityksellä serotoniinia vapauttava aine, ja β1-adrenergisen reseptorin salpaaja, joskin verrattain heikolla affiniteetilla kumpaakin.

## Yhdisteitä ja johdannaisia
* aripipratsoli, psyykenlääke
* karipratsiini, psyykenlääke
* brekspipratsoli, psyykenlääke

## Katso myös
* Psykedeeliterapia
* Psykoterapia
* Lisää sisältöä aiheesta Wikimedia Commonsissa
Viktor Leonard Heinänen

**Viktor Leonard Heinänen**  (14. syyskuuta 1893 Helsinki – 16. kesäkuuta 1962 Lahti) oli suomalainen metsänhoitaja, virkamies ja metsätalouden asiantuntija, joka sai ylimetsänhoitajan ja metsäneuvoksen arvonimet.

## Henkilöhistoria
Viktor Leonard eli "Lenna" Heinäsen vanhemmat olivat tehtailija Viktor Heinänen ja Amanda Nurminen ja puolisot 1923–1944 kassanhoitaja Aili Signe Lehto ja vuodesta 1950 sairaanhoitaja Siviä Winberg. Heinänen tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1912 ja opiskeli luonnontieteitä 1912–1915, mutta kävi Hyytiälän metsäopiston 1916 ja valmistui Helsingin yliopistosta metsänhoitajaksi 1918. Hän oli Metsähallituksen metsäkonduktööri, avustava metsänhoitaja virkataloilla ja virastossa ja Iisalmen hoitoalueessa 1918–1919, Helsingin yliopiston metsänarvioimisen vt. assistentti 1919–1920, Itä-Hämeen maanviljelysseuran metsätalouskonsulentti Lahdessa 1920–1928 ja Itä-Hämeen metsänhoitolautakunnan metsänhoitaja ja päämetsänhoitaja 1929–1959. Heinänen oli myös Itä-Hämeen hankintapiirin päällikkö 1945–1947 ja hänellä oli useita metsäalan ja muita luottamustehtäviä. Hän harrasti hyönteisten tutkimista ja laati 1947 julkaisun Lahden seudun suurperhosfaunasta. Ylimetsänhoitajan arvonimen Heinänen sai 1950 ja metsäneuvoksen arvonimen 1957.

## Julkaisuja
* *Kertomus Itä-Hämeen metsänhoitolautakunnan toiminnasta vuonna 1938 sekä 10-vuotiskautena 1929–1938*, 1939
* *Havaintoja Lahden seudun suurperhosfaunasta*, 1947
* *Kertomus Itä-Hämeen metsänhoitolautakunnan toiminnasta 20-vuotiskautena 1929–1948*, 1949.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Vilhelm Bjerke Petersen

**Vilhelm Bjerke Petersen** (24. joulukuuta 1909 Frederiksberg, Tanska – 13. syyskuuta 1957 Halmstad, Ruotsi) oli tanskalainen taidemaalari ja taideteoreetikko.

Bjerke Petersen syntyi Frederiksbergissä. 20-vuotiaana hän lähti opiskelemaan tunnettuun ja kokeelliseen Bauhaus-kouluun Saksan Dessauhun ja toi sieltä Tanskaan uusia ajatuksia modernista maalaamisesta. Vuosina 1931–1933 Bjerke Petersen maalasi abstrakteja kylä- ja maisemamaalauksia, joissa kaikki oli pelkistetty geometrisiin muotoihin.

Vuosina 1933–1934 Bjerke Petersen perusti yhdessä Ejler Billen, Richard Mortensenin, Sonja Ferlovin ja Henry Heerupin kanssa taiteilijaryhmän nimeltä Linien. Ryhmällä oli merkittävä vaikutus Tanskan taidehistoriaan, ja Bjerke Petersenistä tuli jo 24-vuotiaana yksi tanskalaisen avantgardetaiteen päätekijöistä. Linien-ryhmän taiteilijat yhdistelivät töissään abstrakteja elementtejä, kuten muotoja, värejä ja linjoja, sekä surrealismia antaen kuvan kaikille kohteille symbolisia merkityksiä. Tuona aikana Bjerke Petersenin töissä olikin paljon ympyröitä, kolmioita ja muita symboleita niin, että teokset näyttivät hieman kuin palapeleiltä. Vuonna 1934 Bjerke Petersen kirjoitti kirjan *Surrealismen*, jonka myötä tanskalainen surrealismitaiteen kenttä jakautui pysyvästi. Sittemmin Bjerke Petersen jätti Linien-ryhmän ja hänen maalauksensa muuttuivat abstraktien symbolien palapeleistä Salvador Dalin teosten inspiroimiin, unenomaista surrealismia sisältäviin töihin.

Bjerke Petersenin töitä oli esillä merkittävissä kansainvälisissä surrealismitaiteen näyttelyissä, ja hän myös toi ulkomaista avantgardetaidetta nähtäville Kööpenhaminaan. Vuonna 1944 Bjerke Petersen muutti Ruotsiin. Vuosina 1946–1947 hän oleskeli New Yorkissa, mutta palasi Ruotsiin, jossa hän eli kuolemaansa 1957 saakka.

## Lähteet
Vasili Knjazev

**Vasili Vasiljevitš Knjazev**, (, salanimi *Krasnyi petuh* eli ”Punainen kukko”; 6. tammikuuta (J: 18. tammikuuta 1887 Tjumen, Venäjän keisarikunta - 10. marraskuuta 1927 tai 1937 Atkan kylä, Kolyman alue, Neuvostoliitto) oli venäläinen runoilija, kirjailija ja toimittaja.

## Suku ja koulutus
Vasili Knjazev syntyi Tjumenissa varakkaaseen kauppiasperheeseen. Hänen isoisänsä oli kustantaja Konstantin Vysotski. Knjazev ei valmistunut Jekaterinburgin lukiosta hermostosairauden vuoksi. Hän opiskeli vuosina 1904–1904 Pietarin zemstvo-opettajaseminaarissa, josta hänet erotettiin poliittisen toiminnan takia.

## Kirjallinen ura
Knjazev julkaisi runoja vuodesta 1905 lähtien monissa satiirisissa aikakauslehdissä. Hänestä tuli *[[Satirikon]]*-lehden vakituinen toimittaja, joka kirjoitti salanimellä muihinkin julkaisuihin. Lokakuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1918 Knjazev kirjoitti propagandarunoja bolševikkien *[[Krasnaja gazeta]]* -lehteen ja työskenteli Venäjän toimeenpanevan keskuskomitean *[[Izvestija]]*-sanomalehdessä, *Krasnaja armija* -lehdessä, *Zvezda krasnoarmeitsa* -lehdessä Voronežissa sekä Tšekan viikkolehdessä *Ježenedelnik VKTš* ja joissakin maakuntalehdissä.

Knjazev tunnetaan kristinuskon vastaisesta runoudesta ja hetkelliseksi bestselleriksi kohonneesta runokokoelmasta *Krasnoje jevangelije* (”Punainen evankeliumi”, 1918). Knjazev on kirjallisuushistorioissa yleensä unohdettu satiirinen runoilija, jonka runokokoelmasta otettiin jopa neljä painosta vuoden 1918 aikana. Knjazevin suositut säkeet olivat armotonta kristiuskon pilkkaa.

Knjazev luopui poliittisesta toiminnasta 1920-luvulla. Hän julkaisi isänsä ja isoisänsä perinnettä seuraten useita kansanperinteen kokoelmia sekä sanontoja ja sananlaskuja. Vuonna 1930 ilmestyi *Kniga poslovits* (”Sananlaskujen kirja”).

## Elämän loppuvaiheet
Knjazev pidätettiin 19. maaliskuuta 1937. Toistuvista vetoomuksista ja vammaisuudestaan huolimatta hänet lähetettiin Kolymaan Magadanin kultakaivoksen työleirille Venäjän Kaukoitään Ohotanmeren rannalle, erityisenä ohjeena käyttää häntä "yksinomaan yleiseen fyysiseen työhön". Hän kuoli 10. marraskuuta 1937 Atkan kylässä, 206 km:n päässä Magadanista. 

On arveltu, että syy viranomaisten erityishuomioon oli Vasili Knjazevin osuus ”toveri Kirovin kuolemaa käsittelevässä romaanissa”. Venäjän federaation syyttäjänvirasto rehabilitoi hänet vuonna 1992.

## Lähteet
Hämeentien silta (eteläinen)

**Hämeentien (eteläisempi) silta** on Helsingin Hämeentiellä sijaitseva vuonna 1988 avattu tieliikennesilta, joka ylittää vilkasliikenteisen Junatien.  Silta sijaitsee Vallilan kaupunginosan alueella, tosin aivan sen vieressä on myös Sörnäisten, Alppiharjun ja Hermannin rajat. Nykyistä siltaa edelsi pienempi silta, kun se vielä ylitti sittemmin puretun Sörnäisten satamaradan.

Sillalla on molempiin suuntiin kaksi ajokaistaa, raitiovaunukiskot, pyörätie ja jalkakäytävä. Silta on suunnilleen yhtä leveä kuin se on pitkä. Sen luoteispuolella on betonirunkoiset graniitilla verhoillut portaat. Sillan länsipuolella suoraan siinä kiinni sijaitsee Sörnäisten kruununmakasiini.

Vuonna 2020 julkaistussa rakennusteknisessä selvityksessä sillan sanottiin olevan ikäisekseen hyväkuntoinen. Sen merkittävin korjaus oli vuonna 2017 toteutettu liikuntasaumalaitteen muuttaminen massaliikuntasaumaksi.

## Tekniset tiedot
* Jännemitta: 24,30 m
* Vapaa-aukko: 23,50 m
* Kannen hyötyleveys: 30,89 m

## Kuvia

Tiedosto:Hämeentien silta - N437 (hkm.HKMS000005-000000ct).jpg|Vanha Hämeentien silta vuonna 1909.
Tiedosto:Hämeentien eteläinen silta alapuolelta, Vallila, Helsinki (maaliskuu 2023).jpg|Nykyinen silta alapuolelta.
Tiedosto:Hämeentien eteläinen silta yläpuolelta, Vallila, Helsinki (maaliskuu 2023).jpg|Silta päältä.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hämeentien silta (pohjoinen)

**Hämeentien (pohjoisempi) silta** on Helsingin Hämeentiellä sijaitseva vuonna 1964 avattu tieliikennesilta, joka ylittää Vallilan siirtolapuutarhan viereiset puistoalueet, pienemmät tiet ja Hermannin rantatien alkupään. 
Silta kulkee Vallilasta Kumpulaan, ja aivan sen vieressä on myös Hermannin ja Toukolan kaupunginosien rajat.

Alkujaan silta ylitti sittemmin puretun Sörnäisten satamaradan. Silta rakennettiinkin nimenomaan satamaradan sujuvan liikenteen varmistamiseksi sen jälkeen, kun 1860-luvulta asti käytössä ollut rata siirrettiin 1960-luvulla Teollisuuskadulta Vallilanlaaksoon.

Silta on kokonaispituudeltaan 204 metriä ja edustaa tyyliltään 1960-luvun ”moottoritiemäistä” suunnittelua. Se on 31,1 metriä leveä, ja siinä kulkee kaksi ajokaistaa, raitiovaunukiskot, pyörätie ja jalkakäytävä molempiin suuntiin. Sillan liikennemäärän laskettiin vuonna 2009 olevan raitiovaunut mukaan lukien noin 29&nbsp;500 ajoneuvoa päivässä.

Vuonna 2008 sillan alle rakennettiin skeittipuisto ja vuonna 2021 koripallokenttä. Kesällä 2024 entisen satamaradan reitillä sillan alitse alkoi liikennöidä Kalasatama–Pasila-raitiotie.

## Peruskorjaus
Sillalla havaittiin vuosina 2009–2010 tehdyissä tarkastuksissa vakavia rakennevaurioita. Mittava peruskorjaus alkoi huhtikuussa 2011 ja valmistui saman vuoden loppupuolella. Peruskorjauksessa sillan maatuet ruiskubetonoitiin ja pinnoitettiin, reunapalkit uusittiin, kansilaatat vesipiikattiin ja jyrsittiin, sekä kannen pinnat muotovalettiin uudelleen. Sillan näkyville osille tehtiin korkeapainepesu, ja myös etuluiskien verhoukset korjattiin ja puhdistettiin. Peruskorjaus rajoitti merkittävästi sillan liikennettä varsinkin kesä–heinäkuussa 2011. Betonipintojen impregnointi jatkui vielä kesään 2012.

## Purkaminen
Hämeentien siltaa on suunniteltu purettavaksi. Vuonna 2026 julkaistuissa suunnitelmissa on todettu sillan olevan käyttöikänsä päässä. Uudelleenrakentamisen sijaan sen voisi purkaa ja tuoda Hämeentien liikenteen maan tasalle risteämään Kalasatama–Pasila-raitiotien kanssa. Vaihtoyhteydet raitioteiden, kuten tulevan Viikin–Malmin pikaraitiotien kanssa halutaan tehdä sujuvammiksi. Hermannin rantatieltä Kustaa Vaasan tielle kulkeva moottoriliikenne ohjattaisiin uuden sillan kautta.

## Tekniset tiedot
* Kokonaispituus: 204 m
* Kannen pituus: 198,6 m
* Jännemitta: 24 m + 5 x 30 m + 24 m
* Vapaa-aukko: 29,3 m
* Kokonaisleveys: 31,1 m
* Hyödyllinen leveys: 4,45 m + 7 m + 7,50 m + 7 m + 4,45 m = 30,4 m
* Kannen pinta-ala: 6&nbsp;020 m²
* Vinous: 0 goonia

## Kuvia

Tiedosto:Hameentiensilta-1964.jpg|Sillan rakennustöitä vuonna 1964. Taustalla Arabian tehtaita.
Tiedosto:Hämeentie road bridge in Vallila, Helsinki, Finland, 1966.jpg|Ilmakuva vuodelta 1966.
Tiedosto:Hämeentie - ser224822 - hkm.HKMS000005-km0000nw0q.jpg|Sillan pohjoispuoleista alkupäätä vuonna 1972.
Tiedosto:Sörnäinen harbour rail under Hämeentie bridge.jpg|Sörnäisten satamaradan raiteet sillan alla vuonna 2009.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hämeentien silta

**Hämeentien silta** voi viitata Helsingin Hämeentiellä sijaitseviin kahteen erilliseen siltaan:

* Hämeentien silta (eteläinen), Junatien ylittävä lyhyt silta lähellä Sörnäisten kurvia
* Hämeentien silta (pohjoinen), suurempi tieliikennesilta, joka kulkee Kumpulaan.
Ejler Bille

**Ejler Kristian Torbensen Bille** (6. maaliskuuta 1910 Odder – 1. toukokuuta 2004) oli tanskalainen taiteilija. Billeä voidaan pitää yhtenä 1900-luvun merkittävimmistä tanskalaisista kuvataiteilijoista. Kuvataiteen lisäksi hän oli myös aktiivinen runoilija ja väittelijä.

Billen ensimmäinen työ on hänen lukioaikanaan tekemät keraamiset, koristellut ruukut. Vuonna 1930 Bille jatkoi opiskelujaan Kööpenhaminan käsityökoulussa, jossa opiskelivat myös muun muassa Richard Mortensen, Sonja Ferlov ja Gertrud Vasegaard. Hän jatkoi opintojaan 1932–1933 Kuvataideakatemian kuvanveistäjäkoulussa. Hän oli aluksi kuvanveistäjä, ja hänen varhaisimmat työnsä olivat palisanteripuuhun veistettyjä tyyliteltyjä eläimiä ja lintuja. Sittemmin Billen veistokset ovat olleet surrealistisia, kipsistä tehtyjä veistoksia, jotka on myöhemmin valettu pronssiin. Vuonna 1934 hän perusti yhdessä tuttujensa kanssa Linien-nimisen taiteilijaryhmän, ja he julkaisivat myös samannimistä taidelehteä.

Veistosten teon ohella Bille myös maalasi. Hänen maalauksensa olivat Bauhausin ja Kandinskyn innoittamia abstrakteista elementeistä koostuvia töitä. Ollessaan Pariisissa 1938–1939 hän teki läpimurron taiteilijana, ja maalaustaiteesta tuli hänen ensisijainen taiteenlajinsa. Billen maalaukset olivat abstraktin ekspressiivisiä ja sommitteluiltaan ornamenttimaisia. Maalaukset koostuivat pääasiassa lintujen ja eläinten muodoista, viivoista sekä spiraaleista pois lukien muotokuvat.

1940-luvulla Billen töitä oli ensin Høst-näyttelyssä, ja sen jälkeen laajassa CoBrA-ryhmän näyttelyssä Amsterdamissa vuonna 1949. Vähitellen Bille kuitenkin jätti kokeellisen taiteen ja alkoi tehdä perinteisempiä töitä. Vuonna 1951 hän alkoi tehdä yhteistyötä Erik Thommesenin kanssa.

Billen taito värien käyttäjänä on huomattavaa. Hänen tummat maanläheiset värinsä kumpuavat syksyisestä Tanskasta ja puhtaat kirkkaat värit tulevat Balilta, jonne hän usein matkusti. Matkoillaan Balille hän keräsi yhdessä vaimonsa taiteilija Agnete Therkildsenin kanssa kokoelman balilaista maalaustaidetta ja veistoksia. Kokoelma on sittemmin lahjoitettu Holstebron taidemuseolle.

## Lähteet
Bille (täsmennyssivu)

**Bille** voi viitata seuraaviin asioihin tai henkilöihin:
* Bille, joki Pohjois-Saksassa
* Bille, ruotsalainen aatelissuku (numero 238)
* Bille, sukunimenä:
** Carl Bille (1815–1898), tanskalainen taiteilija
** Carl Steen Andersen Bille (1828–1898), tanskalainen lehtimies ja poliitikko
** Ejler Bille (1910–2004), tanskalainen taiteilija ja runoilija
** Louis-Marie Billé (1938–2002), ranskalainen katolinen piispa ja kardinaali
** Simon Emil Ammitzbøll-Bille (s. 1977), tanskalainen poliitikko ja ministeri
** Torben Bille (k. 1552), Tanskan viimeinen katolinen arkkipiispa
** Vilhelm Bille (1864–1908), tanskalainen taiteilija, Carl Billen poika
** Willy Bille (1889–1944), tanskalainen taiteilija, Vilhelm Billen poika
* Bille, etunimenä:
** Bille August (1948–), tanskalainen elokuvaohjaaja
* Bille-luokka, Tanskan laivaston alusluokka
Alaviitti (täsmennyssivu)

**Alaviitti** tulee arabiankielisestä sanasta , joka tarkoittaa ”Alin seuraajaa”. Kyseessä on profeetta Muhammedin serkku, ottopoika, vävy ja neljäs kalifi Ali ibn Abi Talib. 

Alaviitti voi tarkoittaa seuraavia asioita:

*Alaviitit, uskonnollinen suuntaus, jonka tärkeimmät alueet ovat Syyrian Välimeren-rannikolla sekä Libanonin rajan läheisyydessä kuten Damaskoksessa. Alaviitit luokitellaan usein šiialaisuuden haaraksi, vaikka sen opit poikkeavat šiialaisuuden päävirtauksista.

* Alaviitti-dynastia, Marokossa 1600-luvulta lähtien hallinnut sunnalainen beduiinidynastia, joka katsoo polveutuvansa Muhammedista tämän tyttären Fatiman ja Muhammedin vävyn Alin kautta.

## Katso myös
* Aleviitit, (), Sanan *'alawi* turkkilainen muoto on *alewi.* Aleviitit on šiialainen suuntaus lähinnä Turkissa ja Balkanilla; muistuttaa Syyrian alaviitteja, mutta niitä pidetään erillisinä. 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Robinson, David: Muslim Societies in African History. Cambridge University Press, 2011 (1. painos 2004). . (englanniksi)
Luettelo Huittisten kaupunginvaltuutetuista

Tämä **luettelo Huittisten kaupunginvaltuutetuista** sisältää Huittisten entisiä ja nykyisiä kaupunginvaltuutettuja. Luettelo on järjestetty valtuustoryhmittäin.

## Huittisten parhaaksi
* Anitta Routakangas
* Mika Stenfors

## Kansallinen Kokoomus
* Raimo Ali-Raatikainen
* Joni Haapala
* Katja Haavisto
* Salla Hahko
* Atte Hölttä
* Jouni Isotalo
* Maria Kankaanranta
* Jani Kiuru
* Väinö Kivi
* Outi Kontio
* Raija Kulonen
* Kaisa Lehtonen
* Lasse Luoto
* Jari Maine
* Timo Mattila
* Raine Mäkelä
* Juhani Norri
* Jyrki Peltomaa
* Henna Stenfors
* Mika Stenfors→hupa
* Aino Tammi
* Tuomas Toivola
* Anni Tormas
* Jukka Tuori
* Tinja Tähtinen

## Perussuomalaiset
* Matti Forsman
* Antti Heikkilä
* Niina Immonen
* Jouko Lindstedt
* Marja-Riitta Partanen
* Marko Peltonen
* Ilkka Riuttamäki
* Simo Riuttamäki
* Kalle Räikkä
* Antti Suomela
* Arto Viitanen
* Susanna Visuri

## Suomalainen puolue
* Iida Vemmelpuu

## Suomen Keskusta / Maalaisliitto
* Heikki Aaltonen
* Annika Eklöf
* Hannu Haapasalo
* Sari Harakka
* Matti Harjunmaa
* Ilpo Hosike
* Tero Hosike
* Aimo Hurri
* Joonas Immonen
* Kalle Kirra
* Kari Kojo
* Urho Kojo
* Vesa Kollin
* Aulikki Kuisma
* Jenni Kutila
* Jouko Kuusisto
* Aino Kylälehtonen
* Esa Laamanen
* Aimo Lepistö
* Helena Manninen
* Arto Metsämäki
* Teuvo Musakka
* Teuvo Naatula
* Pertti Nurminen
* Virpi Ojala
* Soili Pasti
* Seppo Peltola
* Leila Peltomäki
* Asko Ritakallio
* Sauli Savolainen
* Sakari Tuomola
* Satu Törmä
* Helena Vasamaa
* Heikki Virtanen
* Martin Ylikännö

## Suomen Kristillisdemokraatit
* Elias Rantanen
* Veikko Rantanen

## Suomen Sosiaalidemokraattinen Puolue
* Aila Hänninen
* Joni Immonen
* Aarno Korpela
* Lauri Lehtinen
* Katja Leino-Murtojärvi
* Juhani Mäkelä
* Ashton Peasley
* Maarit Säilä
* Pekka Tatti
* Maritta Tuominen
* Pertti Varjokumpu
* Susanne Varjokumpu
* Sanna Vehmaa
* Ida Välimaa

## Suomen Työväen ja pienviljelijäin vaaliliitto
* Svantte Vuorio

## Vasemmistoliitto
* Pekka Kankaanpää
* Mikko Kaunisto
* Heikki Ketonen
* Jukka Kivimäki
* Reijo Lintunen
* Jari Mäenpää
* Kimmo Rantala
* Markus Santala
* Sisko Sarjomaa
* Harri Syrjälä
* Veijo Vigren
* Tapio Ylinen

## Vihreä liitto
* Simo Laitila
* Ida Välimaa

## Lähteet
Pesäpallon miesten Halli-SM 2023

**Pesäpallon Halli-SM 2023** oli Suomen Pesäpalloliiton hallimestaruuskilpailujen 30:s kausi. Kauteen osallistuivat 13 joukkuetta Superpesis-joukkuetta. Turnauksen lohkovaihe järjestettiin helmikuusta – maaliskuuhun 2023. Lohkovoittajien lopputurnaus järjestettiin maaliskuussa 2023 Joensuu Areenalla.

## Joukkueet



## Lähteet
Eero Yrjölä (kuvataiteilija)

**Eero Yrjölä** (s. 1990) on suomalainen kuvataiteilija. Yrjölä asuu ja työskentelee Helsingissä. 

Yrjölä valmistui vuonna 2012 Lapin yliopistosta taiteen kandidaatiksi sekä vuonna 2017 Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulusta taiteen maisteriksi, pääaineenaan kuvataidekasvatus. 

Yrjölän taideteoksia on ollut esillä muun muassa Turun kaupungin taidemuseo WAMissa vuonna 2021. Yrjölän teoksia kuuluu Jenny ja Antti Wihurin rahaston taidekokoelmiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Eero Yrjölän verkkosivut
Vihreä väri islamissa

**Vihreä väri islamissa** edustaa useille muslimeille paratiisin värejä. Koraanissa puhutaan esimerkiksi paratiisin puutarhoista ja sieluja paratiisiin kantavista vihreistä linnuista. Koraanin kannet ovat usein vihreitä kultaisine koristeineen. Vihreää käytetään paikoin moskeijoissa. Masjid al-Nabawin moskeijan kupoli on vihreä. Koraanin mukaan paratiisin asukkaat pukeutuvat vihreään väriin. Joissakin tulkinnoissa vihreää pidetään marttyyrien värinä, ja vihreä onkin joidenkin yksittäisten islamististen fundamentalistien, kuten Muslimiveljeskunta ja Hamas, tunnuksissa. Musta väri on yleisempi jihadisteilla., vaikka sen yleinen ilmaus onkin surun näyttäminen. Vihreä väri merkitsee muslimeille myös elämää ja hedelmällisyyttä. Joissakin islamilaisissa suuntauksissa onkin nousevaa ympäristötietoisuutta. Joidenkin väitteiden mukaan vihreä olisi ollut profeetta Muhammedin lempiväri. Kertomusten mukaan hänen sanotaan käyttäneen vihreää turbaania. 

Monet islamilaiset maat käyttävät lipuissaan vihreää. Saudi-Arabian lippu on vihreä. Myös vanhempi versio Libyan lipusta oli kokonaan vihreä. Muita vihreää väriä käyttäviä islamilaisia maita ovat esimerkiksi: Algeria, Iran, Jordania, Kuwait, Mauritania, Oman, Pakistan, Sudan, Yhdistyneet arabiemiirikunnat ja Uzbekistan. Joissakin panarabialaisissa lipuissa vihreä väri on todennäköisesti Fatimidien kalifaatin vertauskuva.

## Lähteet
Sloane Squaren metroasema

**Sloane Square** on Lontoon metron Circle- ja District-linjojen asema South Kensingtonin ja Victorian asemien välissä. Se sijaitsee Sloane Squaren kaakkoiskolkassa Royal Court Theatren vieressä, Chelsean ja Belgravian kaupunginosien rajalla. Aseman rakensi Metropolitan District Railway Company ja se avattiin vuonna 1868. Asemaa uudistettiin 1930-luvulla, mutta se tuhoutui saksalaisten pommituksissa toisessa maailmansodassa ja jouduttiin rakentamaan uudelleen.

Asemaa rakennettaessa Thamesin sivujoki Westbourne ohjattiin ylittämään kiskot metallista rumpuakveduktia pitkin. Joki saa alkunsa Hampstead Heathista ja laskee Thamesiin Chelsean kohdalla. Normaalisti se ei ole pientä puroa kummempi mutta rankkasateen jälkeen sen voi kuulla virtaavan rummun sisällä.

Vuosina 1868–1985 aseman länteen kulkevien junien laiturilla toimi Hole in the Wall -niminen pubi, joka oli avoinna paitsi matkustajille myös muille asiakkaille kahden pennin laiturimaksua vastaan. Nykyään pubin paikalla on pieni elintarvikekioski. Pubi on keskeinen tapahtumapaikka Iris Murdochin romaanissa *A Word Child*.

## Lähteet
Koivun työväentalo

**Koivun Työväentalo** on Tervolan kunnassa Koivun kylässä sijaitseva työväentalo.

## Historiaa
Koivun työväentalo on Koivun järjestöyhdistyksen rakennuttama työväentalo. Talon on suunnitellut Orvo Wistén vuonna 1963. Rakennusta on laajennettu vuonna 1973.

## Rakennus
Talo on kaksikerroksinen, lautarakenteinen ja huopakatteinen. Sisältä talon seinät ja katto ovat paneelia. Lämmitysmuotona on öljylämmitys. Talossa on vesijohto, viemäri ja WC:t. Talossa on juhlasali, jonka näyttämö rakennettiin vuoden 1973 laajennuksessa. Lisäksi on ravintola keittiöineen sekä kokoushuone ja voimailusali ja eteinen. Talossa on huoneen ja keittiön kokoinen asunto.

## Toimintaa työväentalolla
Talo on yhdistyksen omassa käytössä, ja siellä on järjestetty mm. kokouksia, juhlia, nuorisotoimintaa ja urheiluharjoituksia. Talossa on myös näytetty elokuvia ja järjestetty tansseja. Talon myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.

## Lähteet
Muhoksen kirkonkylä

**Muhoksen kirkonkylä** on Muhoksen kunnan keskusta ja ainoa taajama. Vuoden 2021 lopussa Muhoksen kirkonkylässä asui 7&nbsp;091 asukasta eli noin 63&nbsp;% koko Muhoksen asukkaista. Muhoksen kylät Laukka ja Päivärinne ovat kasvaneet yhteen Muhoksen kirkonkylän kanssa. Muhoksen kirkonkylässä sijaitsee muun muassa Muhoksen kirjasto, Muhoksen kotiseutumuseo ja Sampo-patsas. Muhoksen kirkonkylä sijaitsee Muhosjoen ja Montankosken liittymässä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Madagaskarinpalisanteri

**Madagaskarinpalisanteri** (*Dalbergia baronii*) on hernekasvien (Fabaceae) heimoon, palisanterien (*Dalbergia*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on kausivihanta, keskikokoinen puu, joka voi kasvaa korkeimmillaan 25–30 metriä korkeaksi.

Madagaskarinpalisanteria kasvaa luonnossa Madagaskarin saaren itäosissa. Sitä tavataan alankoalueiden kosteissa ainavihannissa sademetsissä, suometsissä sekä mangrovealueiden rannikonpuoleisissa osissa. Vaikka laji on toistaiseksi laajalle levinnyt Madagaskarin itärannikolla, sitä hakataan valikoivasti ja etenkin isokokoiset puut alkavat olla harvinaisia. Niinpä madagaskarinpalisanteri onkin luokiteltu vaarantuneeksi (VU) lajiksi.

Madagaskarinpalisanterin korkealaatuista puuainesta kaupataan kansainvälisesti. Puuainesta myydään yleensä pienempiä määriä korkeaan hintaan spesifeihin käyttökohteisiin, kuten soittimiin. Sydänpuun väri vaihtelee harmahtavankellanruskeasta punertavan- tai tummanruskeaan ja siinä on yleensä muuta puuainesta tummempia juovia. Sydänpuu on selvästi erotettavissa pintapuusta ja tuoreessa puuaineksessa on makeahko tuoksu. Kuivunut puuaines on hyvin kestävää ja puuainesta voi käyttää moniin eri tarkoituksiin, kuten sisustukseen, puusepäntöihin sekä laivojen ja veneiden rakentamiseen. Puuaines on myös yksi suosituimmista materiaaleista soittimissa, etenkin kitaroissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* JSTOR Global Plants: ''Dalbergia baronii'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Dalbergia baronii'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Dalbergia baronii''
Lion-en-Sullias

**Lion-en-Sullias** on kunta Ranskassa Loiret’n departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, noin 53 kilometriä Orléansin kaupungista itään.

Kunnan nähtävyyksiä on sammakon muotoinen kivi *Pierre Crapaud*. Kelttien druidit pitivät tätä paikkaa pyhänä, ja kivi on innoittanut ihmisiä vuosisatojen aikana moniin tarinoihin. Saint-Étiennen kirkko on rakennettu 1000-luvulla vanhan merovingilaisten kryptan paikalle. 1500-luvulla kirkkoon rakennettiin sisäänkäynnin katos. Nykyisen muotonsa se sai 1700-luvulla, jolloin sen lasimaalaukset valmistuivat.

Kunnan alueella on kaksi yksityisomistuksessa olevaa linnaa. *Château de Cuissy* on keskiaikainen Loiren linnoitus. Linna on todistanut monia historiallisia tapahtumia, kuten normannien valloitusta ja sittemmin Jeanne d'Arcin kulkua vuonna 1429. Nykyisen muotonsa linna sai 1600-luvulla. *Château de la Ronce* on asuinlinna. Kirjailija Voltaire vieraili linnassa. Siellä hän tapasi Suzanne de Livryn, josta tuli hänen rakastajattarensa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Salmivaaran työväentalo

**Salmivaaran Työväentalo** on Sallan kunnassa Salmivaaran kylässä sijainnut työväentalo.

Talo on lautarakenteinen ja huopakatteinen. Myös sisäseinät ja sisäkatto ovat lautaa. Talossa on juhlasali ja näyttämö. Lämmitys suoritettiin puukamiinalla.

Huonokuntoinen talo on ollut tyhjillään vuodesta 1974. Talon myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.

## Lähteet
Ola Skjåk Bræk

**Ola Skjåk Bræk** (4. helmikuuta 1912 Eidsvoll – 26. joulukuuta 1999) oli norjalainen pankkiiri ja Venstren poliitikko. Hän toimi Norjan elinkeinoministerinä 1972–1973.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Ola Skjåk Bræk'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Antola

**Antola** viittaa seuraaviin:

; paikannimenä
* Antola, kylä Salon Halikossa

; sukunimenä
* Annikki Huhta (o.s. *Antola*, s. 1946), opettaja, pappi
* Aulikki Eerola (o.s. *Antola*, s. 1948), oopperalaulaja, musiikin tohtori
* Esko Antola (s. 1947), valtiotieteilijä, professori 
* Oskar Antola (1914–1976), rovasti, rehtori
* Päivikki Antola (s. 1945), uskontotieteilijä, professori
Kallion Kaarle

**Kallion Kaarle** on Helsingin Torkkelinmäessä Kaarlenkadun ja Franzéninkadun kulmassa sijaitseva seitsenkerroksinen asuinkerrostalo. Se valmistui tontilta puretun vastaanottokeskuksen tilalle tammikuussa 2023.

## Kuvaus
### Arkkitehtuuri
Rakennus on saanut huomoita sen edustaman tyylisuuntansa vuoksi. Valtavirran nykyarkkitehtuurista poiketen Kallion Kaarlessa on vaikutteita 1920-luvun klassismista. Rakennuksen pääsuunnittelija Antti Lehto on sanonut ulkoasun saaneen innoituksen ympäristön vanhoista kivitaloista.

Rakennusta koristaa vaaleanbeigeksi maalattu rapattu julkisivu ja symmetriset ikkunarivit. Lattiaan asti yltävien ikkunoiden edessä olevat lasielementit tekevät jokaisesta kadunpuoleisesta ikkunasta ranskalaisen parvekkeen. Sisäpihalle avautuu myös ulokeparvekkeita. Katutason kivijassa on 150 neliömetrin kokoinen liiketila, jossa toimii ravintola. 

### Rakenteet ja tekniikka
Kallion Kaarlessa on seitsemän kerrosta, 43 asuntoa ja yksi hissi. Ensimmäisessä kerroksessa sijaitsee ravintolatilan lisäksi ulkoiluvälinevarasto. Kellarikerroksessa on teknisiä tiloja, väestönsuoja, varastotilat sekä 17-paikkainen autohalli. Ullakkokerroksessa sijaitsee sauna, kerhotilat ja lisää teknisiä tiloja. Asunnoista pienimmät ovat 27 neliömetrin yksiöitä, ja suurin on kaksikerroksinen 144,5 neliömetrin asunto.

Rakennuksen alapohja on tehty maanvaraisena rakenteena ja välipohjat ovat elementtirakenteisia tai paikallavalettuja betoni- ja teräsvälipohjia. Kattorakenteet koostuvat ontelolaatoista ja vesikatto on konesaumattua peltiä. Asuntojen ja porrashuoneiden väliset seinät koostuvat teräsbetonielementeistä, ja asuntojen sisäseinät puu- ja teräsrankaisista kipsilevyseinistä. Kylpyhuoneiden ja WC-tilojen katot ovat tervaleppä- tai haapapaneelia. Ikkunoiden uloin pinta on alumiinia.

## Historia
Kallion Kaarlen tilalla sijaitsi aiemmin vuonna 1988 valmistunut kerrostalo, joka toimi hotellina sekä vuodesta 2009 lähtien vastaanottokeskuksena. Sen purkamisesta päätettiin vuonna 2018 vuokrasopimuksen päätyttyä. Seuraavana vuonna Anttinen Oiva Arkkitehdit julkaisi ensimmäiset suunnitelmat uudesta asuinrakennuksesta. Rakennusliike Laptin ostettua tontin rakennuksen suunnittelijaksi kuitenkin valikoitui arkkitehtitoimisto Inaro Oy. Pääsuunnittelija Antti Lehdon johdolla laadittiin uudet piirrustukset ja rakennuksen ilme muuttui entistä klassisemman tyyliseksi.

Rakennustyöt käynnistettiin loppuvuodesta 2020. Alun perin niiden piti valmistua kesällä 2022, mutta saman vuoden maaliskuussa rakennuksen katolla syttyi tulipalo, joka tuhosi kattorakenteet täysin. Palossa ei tullut henkilövahinkoja, eikä se levinnyt muualle rakennukseen. Rakennus oli lopulta muuttovalmis tammikuussa 2023.

## Lähteet
Ampelodesmos mauritanicus

***Ampelodesmos mauritanicus*** on Välimeren alueella luontaisesti esiintyvä heinälaji. Laji kuuluu *[[Pooideae]]*-alaheimoon, jossa se on *Ampelodesmeae*-tribuksen ja *Ampelodesmos*-suvun ainoa. *Ampelodesmos mauritanicus* on monivuotinen, kookkaita ja tuuheita mättäitä muodostava heinä, jonka korret kasvavat yhdestä kahteen metriä korkeiksi. Heinää esiintyy Etelä-Euroopassa: Espanjassa, Ranskassa, Italiassa ja Kreikassa sekä Pohjois-Afrikassa: Marokossa, Algeriassa, Tunisiassa ja Libyassa.

## Lähteet
Lahisten kartano

**Lahisten kartano** (ruots. *Lahis gård*) on kartano Valkeakosken Sääksmäellä Pirkanmaan maakunnassa. Kartano on ollut von Konowin suvun omistuksessa 1700-luvulta asti. Lahisten kartanon nykyinen puinen päärakennus rakennettiin vuonna 1901 entisen tuhouduttua tulipalossa. Nykyisin kartanoa pitää sisarukset Helena ja Elisabeth von Konow. Kartano on keskittynyt ekologiseen maatalouteen.

## Historia
Ensimmäiset tunnetut lähteet Lahisten kartanosta Vanajaveden rannalta ovat 1400-luvun alusta. Lahisten kartano on yksi Hämeen vanhimpia rälssitiloja. Kartano on ollut usean eri aatelissuvun omistuksessa, mutta vuodesta 1729 sen on omistanut von Konowin suku. Tuolloin hovisihteeri ja kruununvouti Johan Schrey osti kartanon de la Motten suvulta.

Kartanon vanhin rakennus on kivinavetta, jonka vanhimmat osat ovat keskiajalta. Viljamakasiini ja leipurin tupa ovat valmistuneet 1700-luvun alussa.

## Lähteet
Johan Skipnes

**Johan Skipnes** (18. joulukuuta 1909 Aure – 12. maaliskuuta 2005) oli norjalainen kristillisen kansanpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan kunta- ja työministerinä 1972–1973. Vuosina 1962–1965 sekä 1971–1973 hän oli Molden pormestari.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Johan Skipnes'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Italica

**Italica** (lat., ”italialainen”) voi viitata seuraaviin:

* Italica, antiikin aikainen kaupunki Hispania Baeticassa
* Corfinium eli Italica, antiikin aikainen kaupunki Samniumissa Italiassa, nykyinen Corfinio
* Rooman legioonia:
** Legio I Italica
** Legio II Italica
** Legio III Italica
** Legio IV Italica
* Air Italica, entinen italialainen lentoyhtiö
* Italica Press, yhdysvaltalainen kirjankustantamo

## Lähteet
Daniels (elokuvaohjaajat)

**Daniel Kwan** (; s. 10. helmikuuta 1988, Westborough, Massachusetts, Yhdysvallat) ja **Daniel Scheinert** (s. 7. kesäkuuta 1987, Birmingham, Alabama, Yhdysvallat), jotka tunnetaan yhdessä nimellä **Daniels**, ovat kaksi yhdysvaltalaista elokuvaohjaajaa, -käsikirjoittajaa ja -tuottajaa. Heidät tunnetaan parhaiten elokuvastaan *[[Everything Everywhere All at Once]]* (2022), joka voitti Oscar-gaalassa seitsemässä kategoriassa, mukaan lukien parhaan ohjauksen, parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen sekä parhaan elokuvan palkinnot.

## Koulutus

Kwan ja Scheinert ovat kumpikin valmistuneet Bostonissa sijaitsevasta Emerson Collegesta.

## Filmografia

## Palkinnot ja ehdokkuudet

### [[Bafta-palkinto|Bafta]]-palkinnot

### [[Grammy]]-palkinnot

### [[Oscar]]-palkinnot

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto
* 
*
Legio

**Legio** (lat.; ) voi viitata seuraaviin:

* legioona, Rooman valtakunnan armeijan perusyksikkö
* Legio, antiikin aikainen kaupunki Hispaniassa, nykyinen León Espanjassa
* Legio, myöhemmin Maximianopolis, antiikin aikainen kaupunki Palestiinassa
* *[[Legio (elokuva)|Legio]]*, suomalainen lyhytelokuva
* Legio Mariae, katolinen maallikkojärjestö

## Lähteet
Lucus Augusti

**Lucus Augusti** (lat.;  tai *Loukos Augouston*) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:

* Lucus Augusti, kaupunki Gallia Narbonensiksessa, nykyinen Luc-en-Diois Ranskassa
* Lucus Augusti, kaupunki Hispania Tarraconensiksessa, nykyinen Lugo Espanjassa

## Lähteet
George P. Cosmatos

**George Pan Cosmatos** (4. tammikuuta 1941 Firenze, Italia – 19. huhtikuuta 2005 Victoria, Kanada) oli kreikkalaistaustainen italialainen elokuvaohjaaja.

## Elämä

Cosmatos syntyi Italiassa. Hän kasvoi Egyptissä ja Kyproksella. Hän opiskeli University College London -yliopistossa ja London Film School -elokuvakoulussa. Hän asui elämänsä aikana myös Ruotsissa, Meksikossa, Kaliforniassa ja Kanadassa.

Cosmatosin vaimo oli ruotsalainen kuvanveistäjä Birgitta Ljungberg. Elokuvaohjaaja Panos Cosmatos on heidän yhteinen poikansa.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Ivan Kozlovskyi

**Ivan Kozlovskyi**, , (24. maaliskuuta 1900 Marjanivka, Vasylkivin piiri – 24. joulukuuta 1993 Moskova) oli ukrainalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan lyyrinen tenori.

Kozlovskyi valmistui Kiovan Lysenkon musiikki- ja teatterikoulusta 1919. Hän esiintyi solistina Pultavan kiertävässä musiikki- ja draamateatterissa (Pultavan Žovten-teatteri), Harkovan oopperassa (Harkovan ooppera- ja balettiteatteri) 1924, Sverdlovskin oopperassa 1925 ja Moskovan Bolšoi-teatterissa 1926–1954. Merkittäviä rooleja olivat Lenski Pjotr Tšaikovskin *Jevgeni Oneginissa*, Jumalan hullu Modest Musorgskin *Boris Godunovissa*, Levko Nikolai Rimski-Korsakovin *Toukokuun yössä* ja Berendei *Lumitytössä* ja nimiroolit Richard Wagnerin *Lohengrinissä* ja Jules Massenet'n *Wertherissä*. Ukrainalaiseen ohjelmistoon kuului Levko Mykola Lysenkon *Utoplenassa* ('Hukkunut tyttö') ja Petro *Natalka Pultavalaisessa*, Andri Mykola Arkasin *Katerynassa* ja Andri Semen Hulak-Artemovskyin *Zaporožets za Dunajemissa* ('Zaporožilainen kasakka Tonavan takana'). Hän aloitti konsertoinnin 1919 ja esitti aarioita ukrainalaisista oopperoista ja ukrainalaisten ja muiden säveltämiä taidelauluja. Levytyksillä hän sai mainetta Yhdysvalloissa. Hän sai Ševtšenkon palkinnon 1990.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Murgantia

**Murgantia** voi viitata seuraaviin:

* Murgantia, antiikin aikainen kaupunki Samniumissa Italiassa
* Morgantina eli Morgantia eli Murgantia, antiikin aikainen kaupunki Sisiliassa
* *[[Murgantia (suku)|Murgantia]]*, ludesuku

## Lähteet
M/S Norröna

**M/S Norröna** on färsaarelaisen Smyril Line -varustamon matkustaja-autolautta, joka kulkee Tanskan ja Islannin välillä Färsaarten kautta. Vuodesta 2023 lähtien lautta ei ympäristösyistä enää liikennöi Islantiin saakka marraskuun ja maaliskuun välillä.

Laiva on 165,74 metriä pitkä ja siinä on tilaa noin 1&nbsp;500 matkustajalle sekä 800 henkilöautolle. Laiva rakennettiin Lyypekissä ja laskettiin vesille vuonna 2003.
## Muuta
Laiva esiintyy islantilaisessa *[[Loukussa (televisiosarja)|Loukussa]]*-televisiosarjassa.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Smyril Line
Nertobriga

**Nertobriga** (lat. < kelt.; ) voi viitata seuraaviin:

* Nertobriga eli Nertobriga Concordia Julia, antiikin aikainen kaupunki Hispania Baeticassa
* Nertobriga, antiikin aikainen kaupunki Hispania Tarraconensiksessa
* *[[Nertobriga (suku)|Nertobriga]]*, perhossuku

## Lähteet
Portus magnus

**Portus magnus** (lat., myös *Magnus portus*; ”Suuri satama”; ) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:

* Portus magnus, kaupunki Hispania Baeticassa
* Portus magnus, kaupunki Mauretania Caesariensiksessa

## Lähteet
Mirobriga

**Mirobriga** (lat. < kelt.; ) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:

* Mirobriga, kaupunki Hispania Baeticassa, nykyinen Capilla Espanjassa
* Mirobriga, kaupunki Hispania Tarraconensiksessa
* Mirobriga, kaupunki Lusitaniassa

## Lähteet
Norba

**Norba** voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:

* Norba, kaupunki Apuliassa Italiassa, nykyinen Conversano
* Norba, kaupunki Latiumissa Italiassa, nykyinen Norma
Noviodunum

**Noviodunum** (lat. < kelt., ”Uusi linnoitus”; ) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:

* Noviodunum, kaupunki Gallia Aquitaniassa, nykyinen Neung-sur-Beuvron Ranskassa
* Noviodunum eli Colonia Julia Equestris, kaupunki Gallia Belgicassa, nykyinen Nyon Sveitsissä
* Noviodunum, kaupunki Gallia Lugdunensiksessa, nykyinen Nevers Ranskassa
* Noviodunum, kaupunki Moesiassa, nykyinen Isaccea Romaniassa
* Augusta Suessionum eli Noviodunum, kaupunki Gallia Belgicassa, nykyinen Soissons Ranskassa
* Neviodunum eli Noviodunum, kaupunki Pannoniassa, nykyinen Drnovo Sloveniassa

## Lähteet
Noviomagus

**Noviomagus** (lat. < kelt., ”Uusi markkinapaikka”; ) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:

* Noviomagus, kaupunki Gallia Lugdunensiksessa, nykyinen Lisieux Ranskassa
* Noviomagus Batavorum, kaupunki Germania inferiorissa, nykyinen Nijmegen Alankomaissa
* Augusta Tricastinorum eli Noviomagus, kaupunki Gallia Narbonensiksessa, nykyinen Saint-Paul-Trois-Châteaux Ranskassa
Neuvy-en-Sullias

**Neuvy-en-Sullias** on kunta Ranskassa Loiret’n departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee noin 33 kilometriä Orléansin kaupungista itään.

Kylä tunnettiin roomalaisten vallan aikana latinankielisellä nimellä *Noviacum*. Vuonna 1861 löydettiin kaupungin hiekkakuopasta ensimmäiseltä vuosisadalta eaa peräisin oleva merkittävä sarja pronssisia esineitä, eläinveistoksia ja patsaita. Ne ovat esillä Orléansin arkeologisessa museossa. Esineistä tunnetuin on suuri pronssinen hevonen, josta on tullut kaupungin tunnus. Se esiintyy kylässä koristeena kaikkialla. Se on kuvattuna myös kunnan vaakunassa, ja siitä on kopio esillä kunnantalolla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mark L. Lester

**Mark L. Lester** (s. 26. marraskuuta 1946, Cleveland, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja elokuvatuottaja.

Lester ohjasi 1980-luvulla joukon suosittuja, kulttielokuviksikin kutsuttuja elokuvia kuten *[[Commando (elokuva)|Commando]]*, jossa esiintyi Arnold Schwarzenegger, ja Stephen King-filmatisointi *[[Tulessa syntynyt]]*.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Norli

**Norli** (vuosina 2010–2020 *Norli Libris*) on Norjan toiseksi suurin kirjakauppaketju Ark Bokhandelin jälkeen. Vuonna 2020 sillä oli 137 omaa myymälää ja lisäksi yhteistyötä paikallisten toimijoiden kanssa. Vuonna 2010 Norli yhdistyi Libris-ketjun kanssa.  
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Yhtiön verkkosivut
Einari Roitto

**Wilho Einari Roitto**  (19. helmikuuta 1900 Kuopio – 6. elokuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.

## Henkilöhistoria
Roiton vanhemmat olivat rakennusmestari Wilho Roitto ja Hilda Nieminen ja puolisot 1929–1953 Anni Mauro, kauppaneuvosten Nikolai Mauro ja Pauli Mauro sisar, ja vuodesta 1954 Toini Inkeri Joentaus. Roitto tuli ylioppilaaksi Savonlinnan lyseosta 1918 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1922. Hän oli Ab W. Gutzeit & Co:n, vuodesta 1927 Enso-Gutzeit Oy, palveluksessa yli 40 vuotta. Yhtiön Joensuun metsänhoitajapiirin apulaismetsänhoitaja Roitto oli 1922–1928, päällikkö ja piirimetsänhoitaja 1929–1947, laivasto-osaston päällikkö Savonlinnassa 1947–1953, ylimetsänhoitaja Imatralla 1954–1956 ja metsäpäällikkö Helsingissä 1956–1966. Rautatiehallituksen puutavaratoimiston Joensuun hankintapiirin päällikkö Roitto oli 1940–1942, Joensuun kaupungin polttoainepäällikkö 1941–1944, Joensuun vesitiealuepäällikkö 1942–1944 ja Oy Waldhof Ab:n toimitusjohtaja ja johtokunnan varapuheenjohtaja 1953–1963. Hän oli Joensuun kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsen 1938–1947 ja Savonlinnan kaupunginvaltuuston jäsen 1953–1954. Roitolla oli myös useita oman alansa ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen hän sai 1958.

## Julkaisuja
* *Eräitä näkökohtia Saimaan vesistöalueen puutavaran kaukokuljetuksen kehittymismahdollisuuksista*, 1954

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Sloane Square

**Sloane Square** on aukio Lontoon Chelseassa, King’s Roadin ja Sloane Streetin risteyksessä. Aukion laidalla ovat Royal Court Theatre, Peter Jonesin tavaratalo ja luksushotelli Sloane Square Hotel, ja sen kaakkoiskulmassa sijaitsee Sloane Squaren metroasema. Lähikaduilla on paljon kalliita ravintoloita ja merkkiliikkeitä.

Sloane Square sai nimensä varakkaalta lääkäriltä ja keräilijältä Sir Hans Sloanelta, jonka perikunnan omistamille pelloille Chelseassa rakennettiin 1700-luvun lopulla Hans Town -nimisen yläluokan asuinalue. Aukion keskellä olevalla kiertosaarekkeella on Royal Academy of Artsin vuonna 1953 lahjoittama Venusta esittävä suihkulähde sekä kiviristi, joka on pystytetty ensimmäisessä maailmansodassa kuolleiden chelsealaisten muistoksi.

## Historia

1770-luvulle asti Knightsbridgen ja King’s Roadin väliin jäävillä mailla oli enimmäkseen peltoja ja kauppapuutarhoja. Rakennusalalla työskentelevät Henry Holland vanhempi ja nuorempi sopivat maat omistavan Sloanen suvun kanssa vuonna 1771 kunnianhimoisesta hankkeesta, jonka myötä niille rakennettiin Hans Town -niminen yläluokan asuinalue. Sloane Square syntyi vuoteen 1780 mennessä Hans Townia halkovan Sloane Streetin ja kuninkaan yksityistienä toimivan King’s Roadin risteykseen.

Seuraavat mittavammat rakennushankkeet aukion ympäristössä käynnistyivät 1800-luvun lopulla, jolloin sen eteläpuolella muutettiin katujärjestelyä ja purettiin ylellisten kaupunkitalojen tieltä työväenluokan ja alemman keskiluokan asuinrakennuksia ja pieniä liikkeitä. Hanketta veti rakennusurakoitsija William Wallett, jolla oli toimisto Sloane Squaren laidalla. Italialaistyylinen Royal Court Theatre avattiin aukion itälaidalla vuonna 1888 ja sen pohjoislaidalle alettiin rakentaa Royal Court Hotelia (nykyinen Sloane Square Hotel) vuonna 1900.

Maailmansotien välisenä aikana Sloane Squaren keskelle rakennettiin kivilaatoilla päällystetty kiertosaareke, jonne istutettiin plataaneja, ja siitä tuli suosittu julkisten puheiden pitopaikka. 1930-luvulla aukion laidoilta purettiin vanhoja rakennuksia uusien asuinrakennusten tieltä – muun muassa sen etelälaidalla 200 vuotta toiminut Rose & Crown -taverna sai väistyä Sloane Court -nimisen uudisrakennuksen tieltä. Vuosina 1935–1937 purettiin vuorostaan aukion länsireunalta 1800-luvulla valmistuneita taloja, joiden paikalle rakennettiin moderni kuusikerroksinen rakennus Peter Jonesin tavarataloa varten. Toisen maailmansodan alussa marraskuussa 1940 natsien pommit tuhosivat juuri kunnostetun Sloane Squaren metroaseman, jolta oli lähdössä täysi juna – turmassa kuoli 79 ihmistä. Heinäkuussa 1944 Sloane Courtiin osui V1-ohjus, joka tappoi 74 amerikkalaista sotilasta.

Sodan jälkeen Sloane Squaren ja Knightsbridgen välisellä alueella asui yhä enimmäkseen vanhojen, varakkaiden sukujen edustajia. 1970- ja 1980-luvuilla yläluokkaisista ja muodikkaista mutta konservatiivisista lontoolaisnaisista – myös Walesin prinsessa Dianasta – alettiin käyttää nimitystä ’Sloane Ranger’. Sittemmin nimitys on typistynyt muotoon ’Sloane’ tarkoittamaan myös miehiä, esineitä ja kokonaista elämäntyyliä.

## Lähteet
* 

### Viitteet