open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Serhi Sternenko

**Serhi Vjatšeslavovytš Sternenko** (; s. 20. maaliskuuta 1995) on ukrainalainen poliittinen aktivisti. Hänen YouTube-kanavallaan oli 1,5 miljoonaa tilaajaa helmikuussa 2023.

Sternenko syntyi Sadoven kylässä Odessan alueella. Hän opiskeli oikeustiedettä Odessan yliopistossa ja valmistui vuonna 2019. Hän oli yksi vuoden 2014 Ukrainan vallankumouksen johtohahmoista Odessassa, minkä lisäksi hän osallistui mielenosoituksiin Kiovassa. Vuosina 2014–2017 hän toimi Oikean sektorin Odessan paikallisjärjestön puheenjohtajana.

Vuonna 2015 venäläismielinen poliitikko Serhi Štšerbytš syytti Sternenkoa hänen kidnappauksestaan. Helmikuussa 2021 Odessan Prymorskyin käräjäoikeus totesi Sternenkon sekä Ruslan Demtšukin syyllistyneen ryöstöön, vapaudenriistoon ja luvattomaan aseiden halussapitoon. Sternenko tuomittiin seitsemän vuoden ja kolmen kuukauden vankeusrangaistukseen, ja puolet hänen omaisuudestaan takavarikoitiin. Toukokuussa 2021 Odessan valitustuomioistuin vapautti hänet ryöstösyytteistä ja muutti vankeusrangaistuksen ehdolliseksi.

Vuonna 2018 Sternenko joutui kolmesti hyökkäyksen kohteeksi. Helmikuussa kaksi miestä pahoinpiteli hänet sairaalakuntoon. Vappuna 2018 häntä ammuttiin ei-tappavalla aseella niskaan. Myöhemmin toukokuussa hänen ja hänen tyttöystävänsä kimppuun hyökättiin. Sternenko puukotti toista hyökkääjistä, joka kuoli haavoihinsa, kun taas toinen hyökkääjistä pakeni. Kesäkuussa 2020 Sternenkoa vastaan nostettiin syytteet murhasta ja lähitaisteluaseen luvattomasta hallussapidosta. Syyttäjä Andri Radionov ei kuitenkaan suostunut allekirjoittamaan syytekirjelmää, minkä myötä asia raukesi.

## Lähteet
Andri Parubi

**Andri Volodymyrovytš Parubi** (; 31. tammikuuta 1971 – 30. elokuuta 2025) oli ukrainalainen poliitikko, joka toimi Ukrainan parlamentin eli Verh’ovna Radan puhemiehenä vuosina 2016–2019.

Parubi syntyi Tšervonohradissa Lvivin alueella. Hän opiskeli historiaa Lvivin yliopistossa ja valmistui vuonna 1994, minkä jälkeen hän suoritti jatko-opintoja Lvivin polyteknisessä opistossa vuoteen 2001 asti. Vuosina 1987–1991 hän toimi laboratorioassistanttina Neuvostoliiton tiedeakatemian sosiaalitieteiden instituutissa. 1980-luvun lopussa hän osallistui Neuvostoliiton vastaisiin mielenosoituksiin, mistä hänet pidätettiin vuonna 1989. Vuonna 1991 hän perusti Oleh Tjahnybokin kanssa Ukrainan sosiaaliskansallisen puolueen, joka vuonna 2004 uudelleennimettiin Svobodaksi. Vuosina 1994–1998 hän istui Lvivin kaupunginvaltuustossa. Vuoden 1998 parlamenttivaaleissa hän oli ehdolla Verh’ovna Radaan Menše sliv -listan ehdokkaana. Vuonna 2000 hän pyrki Verh’ovna Radaan Lvivin alueella sijaitsevassa 115. vaalipiirissä käydyssä täytevaalissa sosiaaliskansallisen puolueen ehokkaana. Hän istui Lvivin aluevaltuustossa vuosina 1990–1994 ja 2002–2007; vuosina 2002–2007 hän toimi aluevaltuuston varapuheenjohtajana.

Vuoden 2006 parlamenttivaaleissa Parubi oli ehdolla Meidän Ukrainamme -liittouman listan 353:ntena. Seuraavan vuoden vaaleissa hänet valittiin parlamenttiin Meidän Ukrainamme – Kansallinen itsepuolustus -listan 80:ntenä. Vuoden 2012 parlamenttivaaleissa hänet valittiin parlamenttiin Batkivštšynan listan 21:senä, sitoutumattomana ehdokkaana. Vuonna 2014 hän oli yksi Ukrainan vallankumouksen johtohahmoista. Saman vuoden parlamenttivaaleissa hänet valittiin Verh’ovna Radaan Kansanrintama-puolueen listan neljäntenä. Vuosina 2014–2016 hän toimi Verh’ovna Radan 1. varpauhemiehenä ja vuosina 2016–2019 puhemiehenä. Vuoden 2019 vaaleissa hänet valittiin parlamenttiin Euroopan solidaarisuus -puolueen listan toisena.

Parubi ammuttiin 30. elokuuta 2025 Lvivin eteläisessä Frankon piirissä. Yleisradioyhtiö Suspilnen mukaan ampuja oli kulkenut sähköpyörällä ja pukeutunut kuriiriksi. Parubi oli kuollut jo ampumapaikalle.

## Lähteet
Kristillinen vasemmisto

**Kristillinen vasemmisto** viittaa kristinuskon sisäiseen poliittiseen ja yhteiskunnalliseen liikkeeseen, joka ajaa edistyksellisiä arvoja korostaen sosiaalista oikeudenmukaisuutta, tasa-arvoa ja ympäristövastuuta. Se pyrkii sovittamaan kristilliset opetukset yhteen vasemmistolaisten ideologioiden kanssa, kritisoi usein kapitalismia ja kannattaa politiikkatoimia, jotka tukevat marginalisoituja yhteisöjä. Sen historialliset juuret ulottuvat anabaptistiseen pasifismiin, kveekarien aktivismiin sekä 1800-luvun lopun Sosiaalinen evankeliumi -liikkeeseen, joka korosti yhteiskunnallista muutosta yksilöllisen pelastuksen sijaan. Yhdysvalloissa tämä suuntaus nousi esiin erityisesti Walter Rauschenbuschin kirjoitusten kautta. Hän kehysti kristinuskon luonnostaan uudistuksellisena voimana teollisen kapitalismin liiallisuuksia vastaan.

Keskeisiä organisaatioita ovat olleet esimerkiksi Jim Wallisin vuonna 1971 perustama Sojourners, joka on keskittynyt evankelisen uskon yhdistämiseen köyhyyden vastaiseen työhön ja kritiikkiin hillitsemätöntä markkinataloutta kohtaan. Vaikka vaikutusvalta huipentui kansalaisoikeusliikkeen aikaan, jolloin päälinjan protestanttiset ja katoliset papit osallistuivat voimakkaasti segregaation purkamiseen, kristillinen vasemmisto on säilyttänyt roolinsa yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden puolestapuhujana.

Toisin kuin kristillinen oikeisto, joka on usein opillisesti yhtenäisempi, kristillinen vasemmisto kärsii institutionaalisesta hajanaisuudesta. Se koostuu päälinjan kirkkokunnista, edistyksellisistä evankelikaaleista sekä vapautuksen teologiaa kannattavista, jotka painottavat yhteisöllistä jumalanpalvelusta ja eettistä käytäntöä opillisen ortodoksisuuden sijaan. Tämä johtaa vaihteleviin näkemyksiin esimerkiksi abortista ja seksuaalivähemmistöjen kysymyksistä, joissa tulkinnat voivat poiketa perinteisestä raamatuntulkinnasta.

Määritteleviä saavutuksia ovat olleet moraalinen tuki New Deal -aikakauden politiikalle sekä 1960-luvun aktivismi. Kiistoja on kuitenkin herättänyt väitetty valikoiva painotus sosioekonomisiin Raamatun teksteihin samalla kun seksuaalietiikan kieltoja väheksytään. Lisäksi sitä on syytetty evankeliumin sekoittamisesta sekulaareihin ideologioihin, mikä nähdään kirkollisen auktoriteetin heikentämisenä. Viime vuosikymmeninä kristillisen vasemmiston näkyvyys on hiipunut kulttuuristen muutosten myötä. Empiiriset kyselyt osoittavat, että itseään kristilliseksi vasemmistolaiseksi identifioivia on huomattavasti vähemmän kuin konservatiivisia vastineitaan, ja he kamppailevat käsityksiä vastaan teologisesta kompromissista.

## Katso myös
* Uskonnollinen vasemmisto
* Progressiivinen kristillisyys

## Lähteet
Elisabet Kiovalainen

**Elisabet Kiovalainen** () (1025 – noin 1070) oli Norjan kuningatar ja kuningas Harald Ankaran puoliso. Elisabet oli Kiovan suuriruhtinas Jaroslav Viisaan ja Ingegerd Olofintyttären tytär.

Elisabet ja Harald menivät naimisiin Haraldin oleskellessa Gardarikissa joko vuonna 1043 tai 1044. He saivat kaksi tytärtä, Marian ja Ingegerdin, joka avioitui Tanskan kuningas Olavi I Hungerin kanssa. Snorrin mukaan Elisabet seurasi Haraldia tämän valloitusretkelle Englantiin vuonna 1066. Haraldin kaaduttua Stamford Bridgen taistelussa Elisabet palasi Norjaan vuonna 1067. Elisabetin myöhemmistä vaiheista ei ole tarkempaa tietoa.

## Lapset
* Ingegerd Haraldintytär
* Maria Haraldintytär

## Lähteet
Odd Arne Westad

**Odd Arne Westad** (s. 5. tammikuuta 1960 Ålesund, Norja) on norjalainen historioitsija. Hän on erikoistunut poliittiseen historiaan. Hän on julkaissut tutkimuksia Kiinan historiasta ja kylmän sodan historiasta. Westad on toiminut historian professorina Yalen yliopistossa vuodesta 2019 lähtien.

Westad opiskeli Oslon yliopistossa ja väitteli tohtoriksi Pohjois-Carolinan yliopiston Chapel Hillin kampuksella vuonna 1990. Hän oli London School of Economicsin kansainvälisen historian professori vuosina 1998–2015 ja Harvardin yliopiston Yhdysvaltain ja Aasian suhteiden professori vuosina 2015–2019. Hän on toiminut myös Nobel-instituutin tutkimusjohtajana.

Westadin teos *The Global Cold War* voitti Columbian yliopiston Bancroft Prize -palkinnon vuonna 2006.

## Julkaisut

* Odd Arne Westad: *Cold War and Revolution: Soviet-American Rivalry and the Origins of the Chinese Civil War, 1944–1946*. New York: Columbia University Press, 1993.
* Odd Arne Westad: *Decisive Encounters: The Chinese Civil War, 1946–1950*. Stanford, Kalifornia: Stanford University Press, 2003.
* Odd Arne Westad: *The Global Cold War: Third World Interventions and the Making of Our Times*. Cambridge: Cambridge University Press, 2005.
* Odd Arne Westad: *Restless Empire: China and the World since 1750*. New York: Basic Books, 2012.
* John Roberts & Odd Arne Westad: *The History of the World*. Oxford: Oxford University Press, 2013.
* Odd Arne Westad: *The Cold War: A World History*. New York: Basic Books, 2017.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Erna Spoorenberg

**Erna Spoorenberg** (11. huhtikuuta 1926 Yogyakarta – 18. maaliskuuta 2004) oli alankomaalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka oli äänialaltaan sopraano.

Spoorenberg opiskeli Hilversumissa ja Amsterdamissa. Hän teki ensiesiintymisensä radiossa vuonna 1947. Vuonna 1958 Spoorenberg liittyi Alankomaiden kansallisoopperan jäseneksi. Vuonna 1949 hän esiintyi ensimmäisen kerran Wienin valtionoopperassa Karl Böhmin kutsumana, ja Yhdysvaltain-debyyttinsä hän teki New Yorkissa vuonna 1967. Spoorenberg saavutti arvostusta Wolfgang Amadeus Mozartin oopperaroolien tulkinnoillaan ja esiintymisellään Mélisanden roolissa Claude Debussyn oopperassa *[[Pelléas et Mélisande]]*. Hänen konserttiohjelmistoonsa kuului esimerkiksi Johann Sebastian Bachin *[[Matteus-passio]]*. Viimeiset vuotensa Spoorenberg vietti Vughtissa.

## Lähteet
Svjatoslav III (Kiova)

**Svjatoslav III Vsevolodovitš**, kastettuna luultavasti *Mihail*, luostarinimi mahdollisesti *Gavriil* (ukr. Святослав Всеволодович) ; (1126 Tšernikov – 27. heinäkuuta 1194 Kiova) oli Kiovan Rusin suuriruhtinas vuosina 1181–1194. 

## Suku
Hän oli Vsevolod II:n ja Kiovan prinsessa Maria Agafia Mstislavnan (1110/1113–1179/1181) poika. Hänen äidinisänsä oli Kiovan ruhtinas Mstislav I Suuri ja äidinäitinsä Ruotsin prinsessa Kristina Ingesdotter. 

## Ruhtinas
Hän hallitsi Vladimirin, Turaun ja Pinskin, Siverskin ja Tšernihivin ruhtinaskuntia ennen nousuaan Kiovan suuriruhtinaaksi. Hän organisoi lähiseudun ruhtinaiden liittouman taisteluun kumaaneja kaani Boniakin ja Kontšakia vastaan.
 He saavuttivat heistä Orjol-joella vuonna 1184 suuren voiton. Tämän ponnistuksen teho heikkeni myöhemmin, kun ruhtinaat lähtivät paimentolaisia ​​vastaan ​​koordinoimatta esim. kuuluisa Igor Svjatoslavitšin sotaretki vuonna 1185, joka on kuvattuna Laulu Igorin sotaretkestä teoksessa. Svjatoslavin myöhemmät ponnistelut kumaanien pysäyttämiseksi olivat jonkin verran menestyksekkäämpiä.

Hän onnistui ottamaan Kiovan valtaistuimen Jaroslav II:lta ja hallitsi Kiovaa yhdessä Rurik Rostislavitšin kanssa aina kuolemaansa asti. Yhteishallinto ei sujunut kitkattomasti, Svjatoslavin ja Rurikin välillä oli erimielisyyksiä, kunnes Svjatoslav sairastui ja kuoli 27. heinäkuuta 1194.

Hänet haudattiin Pyhän Kyrilloksen luostarin kirkkoon.

## Avioliitto ja jälkeläiset
Hänen puolisonsa noin vuonna 1143 oli Maria tai Jekaterina Vasilkovna (k. 1194), Polotskin ruhtinas Vasilko Svjatoslavitšin tytär. 

Heille syntyivät lapset:

* Vladimir (k. 1201), Vtšthizškin ja Novgorodin ruhtinas, Tšernigovin ruhtinas (? kevät-syksy 1201)
* Oleg (k. 1204), Starodubin ja Tšernigovin ruhtinas (1201-1204)
* Vsevolod Svjatoslavitš Žermni (k. 1212), Tšernigovin ruhtinas ja Kiovan suurruhtinas
* Gleb (k. 1217), Kanevskin, Belgorodin ja Tšernigovin ruhtinas, avioitui 1182 Anastasia Rurikovnan (k. 1182 jälkeen), Rurik Rostislavitšin tyttären kanssa 
* Mstislav (k. 1223), Kozelskin ja Tšernigovin ruhtinas, kuoli taistelussa mongoleja vastaan Kalkassa
* nimeltä tuntematon tytär, avioitui 1180 mennessä Rjazanin ruhtinas Roman Glebovitšin kanssa
* Boleslava, avioitui 1167 Galitsian ruhtinas Vladimir Jaroslavitšin kanssa, tutkija Juri Sbitnevin mukaan Boleslava saattaa olla ''Laulu Igorin sotaretkestä'' teoksen kirjoittaja.
* nimeltä tuntematon tytär, avioitui Mstislav Vladimirovitš Tripolskin kanssa

## Viitteet
Axel Walle

**Daniel Axel Walle** (3. toukokuuta 1839 Helsinki – 26. elokuuta 1906 Kontiolahti) oli suomalainen Joensuun lyseon pitkäaikainen rehtori.

Axel Wallen vanhemmat olivat Leppävirran kirkkoherra, rovasti Daniel Fredrik Walle (1802–1867) ja Selma Augusta Alléen (k. 1874). Hän pääsi ylioppilaaksi 1859 Kuopion kymnaasista ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1864 sekä opettajakandidaatiksi 1866.

Walle oli Joensuun yläalkeiskoulun ja sittemmin Joensuun lyseon historian, maantiedon ja suomen kielen kollegana 1866–1906. Hän oli myös koulun rehtorina 1878–1904. Hänestä on säilynyt paljon muistelmia ja koululaiskaskuja. Walle oli pari vuosikymmentä Joensuun kaupunginvaltuuston jäsenenä ja muutamia vuosia valtuuston puheenjohtajana. Walle kuoli 67-vuotiaana omistamallaan Naljakan maatilalla Kontiolahdella elokuun lopulla 1906.

Axel Walle oli naimisissa vuodesta 1870 Johanna Elisabet Parviaisen kanssa. Axel Wallen veljiä olivat Lohjan piirilääkäri, hovineuvos Karl Fredrik Walle (1841–1918), Uukuniemen kirkkoherra Alexander Gustaf Walle (1843–1910), Viipurin suomalaisen klassillisen lyseon lehtori ja rehtori Georg Wilhelm Walle (1853–1909) ja Jääsken kihlakunnan henkikirjoittaja Johannes Walle (1858–1923). 

## Lähteet
Pöytä viidelle

**Pöytä viidelle** (*Table for Five*) on Robert Liebermanin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1983. Sen pääosaa, lastensa kanssa Euroopan-risteilylle lähtevää eronnutta golfammattilaista näyttelee elokuvan toisena tuottajanakin toiminut Jon Voight, ja muissa keskeisissä aikuisrooleissa ovat Richard Crenna ja Marie-Christine Barrault.

## Juoni
Vaimostaan eronnut ja lapsistaan vieraantunut entinen golfammattilainen J. P. Tannen järjestää itselleen ja kolmelle kouluikäiselle lapselleen yllätysristeilyn Välimerelle. Mies on kuitenkin kiinnostuneempi laivalta löytyvästä mahdollisesta naisseurasta ja jättää lapset usein keskenään kun ei oikein osaa olla heidän kanssaan. Pian hän tapaakin viehättävän ranskalaisen Marien. Lapset alkavat turhautua, kun laivalla ei ole ketään muita heidän ikäisiään.

Kesken risteilyn saapuu viesti, että lasten äiti on saanut surmansa auto-onnettomuudessa Yhdysvalloissa. Lasten isäpuoli Mitchell hautaa vaimonsa ja lentää risteilyn seuraavaan määräsatamaan Ateenaan noutamaan lapset kotiin. Tannen haluaa kuitenkin viettää vielä muutaman päivän lastensa kanssa ennen kuin kauhea uutinen kerrotaan heille. Mitchell suostuu tapaamaan heidät uudelleen laivan seuraavassa pysähdyspaikassa Kairossa, mutta tilanne lukkiutuu esiin nousevaan huoltajuuskiistaan miesten välillä. Gizan pyramideilla Tannen kertoo lapsille äidin kuolemasta. Tunisin satamassa vanhin lapsista, Kaukoidästä adoptoitu teinipoika Trung, karkaa mutta löydetään pian. Risteilyn päätepisteessä Genovassa asiat selviävät.

## Rooleissa

## Tuotanto
Käsikirjoittaja David Seltzer on kertonut saaneensa idean tarinaan omien lastensa, kahden biologisen ja kahden Vietnamista adoptoidun kanssa tekemästään laivaristeilystä. Seltzerin tavoin myös tuottajat Schaffel ja Voight sekä ohjaaja Lieberman olivat ”viikonloppuisiä” avioerolapsineen, mikä toi aiheen käsittelyyn omakohtaista läheisyyttä.

Elokuva on kuvattu kesällä 1982 aidoilla kuvauspaikoilla Välimeren satamissa ja turistikohteissa sekä Norwegian America Linen risteilyalus m/s *Vistafjordilla*, joka kuvausaikaan oli toinen maailman kahdesta viiden tähden risteilylaivasta. Alkukohtaukset on kuvattu New Yorkissa ja Los Angelesissa.

*Pöytä viidelle* oli kanadalaisen ohjaaja Liebermanin ensimmäinen pitkä näytelmäelokuva. Hän oli siihen mennessä ohjannut satoja mainoselokuvia ja tapahtumien televisiointeja.

## Vastaanotto
*Helsingin Sanomien* Helena Ylänen piti *Pöytää viidelle* tavattoman tunteellisena tarinana hyvää tarkoittavasta mutta luonteettomasta miehestä. Voightille räätälöity tarina sopii hänestä näyttelijälle, ja myös lapset ovat sopivan nenäkkäitä rooleissaan. Ylänen kehuu myös Vilmos Zsigmondin kaunista kuvausta. *[[Video-opas|Video-oppaassa]]* Sam Inkinen luonnehti elokuvaa *[[Kramer vastaan Kramer]]* -tyyliseksi huoltajuustarinaksi, sekä draamaltaan että toteutukseltaan hyvin tehdyksi. Hän antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

## Lähteet
Anton Heraštšenko

**Anton Jurijovytš Heraštšenko** (; s. 10. helmikuuta 1979) on ukrainalainen poliitikko, joka on toiminut Ukrainan sisäministerin neuvonantajana vuodesta 2021 lähtien. Aiemmin hän on ollut kansanedustaja vuosina 2014–2019 ja varasisäministeri vuosina 2019–2021.

Heraštšenko syntyi Harkovassa. Hän valmistui vuonna 2000 ekonomiksi Harkovan kansallisesta taloustieteen yliopistosta. Vuosina 1999–2000 hän työskenteli H’arkivoblenerho-energiayhtiössä. Vuosina 2002–2006 hän istui Harkovan kaupunginvaltuustossa. Vuosina 2005–2010 hän toimi Krasnohradin piirin päämiehenä. Vuoden 2014 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Ukrainan parlamenttiin eli Verh’ovna Radaan Kansanrintama-puolueen listan 21:senä. Vuosina 2019–2021 hän toimi varasisäministerinä. Vuodesta 2021 lähtien hän on toiminut sisäministerin neuvonantajana.

Lokakuussa 2015 Heraštšenkoa vastaan nostettiin Venäjällä syytteet terrorismiin yllyttämisestä. Heraštšenko oli sosiaalisessa mediassa kehottanut lähettämään Myrotvorets-keskukselle tietoja Syyrian sisällissodassa taistelevista venäläissotilaista, jotta ”terroristit ja heidän toverinsa Venäjällä voisivat kostaa venäläisille sotilaille šarialain mukaisesti.”

Alkuvuonna 2017 Ukrainan turvallisuuspalvelu SBU ilmoitti estäneensä Heraštšenkoon kohdistuneen murhayrityksen. Kaksi epäiltyä, joita SBU oli tarkkaillut kuukauden verran, otettiin kiinni, ja heidän hallustaan löydettiin räjähteitä. SBU:n mukaan murhayritystä koordinoi Venäjältä käsin Luhanskin aluelta kotoisi oleva Luhanskin kansantasavallan puolella Ukrainaa vastaan taistellut Andrei Tihonov, joka asuu nykyään Venäjän Belgorodissa.

Heraštšenkon venäjänkielisellä Pravda Gerashchenko -Telegram-kanavalla oli helmikuussa 2023 lähes puoli miljoonaa tilaajaa.

## Lähteet
Maisemahistoria

**Maisemahistoriaan** liittyviä asioita ovat historialliset kartat ja perinnemaisemat. Nykyisin kulttuurihistoriallisesti merkittävien alueiden arvoa arvioidaan satojakin vuosia vanhojen karttojen avulla. Suomessa aluekarttoja on tehty yleisesti jo isojaon aikana. Suomen ensimmäinen kartantekijä oli Olf Gangius, joka tuli Suomeen 1633 ja laati kartan muun muassa Turusta. Ensimmäinen koko Suomen käsittävä kartta laadittiin 1640 Anders Strengin toimesta. Maaseutumaisemaa muokkasi suurelta osin 1700-luvulla tapahtuneet maan jako toimet. 1700-luvulla rakennettiin useita kartanoita, jotka hallitsivat maaseutumaisemaa. Kaupunkiympäristöissä 1600-luvulta tähän päivään parhaiten säilyneitä ovat kiviset rakennukset, kuten raatihuoneet. 1800-luvulla rakennettiin useassa kaupungissa kortteleita, joissa oli empire-tyylisiä puurakennuksia. Liikenneympäristössä varhaisin tunnettu tie oli jo 800-luvulla olemassa ollut Hämeen Härkätie. Rautateitä alettiin rakentaa 1860-luvulta alkaen ja asemarakennuksilla oli merkittävää vaikutusta kaupunkien ja taajamien maisemaan. 1800- ja 1900-luvun vaihteessa metsäteollisuuden kulkureittejä parantamaan rakennettiin monin paikoin kanavia.

Muualla maailmassa kaupunkirakentamisen historiaan vaikuttaneita arkkitehtuurin tyylisuuntia ovat olleet klassismi, renessanssi ja barokki.

## Maisemanistorian merkitys
Perinnemaisemat jaetaan kahteen tyyppiin, perinnebiotooppeihin ja rakennettuun ympäristöön. Perinnebiotoopit määritellään edelleen kahteen tyyppiin, puustoisiin ja avoimiin perinnebiotooppeihin. Rakennetussa ympäristössä perinnemaisemaan kuuluvat historiallisesti merkittävät rakennukset mukaan lukien kartanot ja perinteisen tyyliset pihapiirit. Näiden perinteisten maisemien kasvilajisto on köyhtynyt viimeisten vuosikymmenien aikana. Perinnemaisemista erityisesti niitty- ja ketoalueet ovat menettäneet perinteistä olemustaan. Tähän on kiinnitetty huomiota ja perinnemaisemia on ryhdytty ennallistamaan ja hoitamaan. Tällaista ennallistamistoimintaa suunniteltaessa on käytetty apuna vanhoja karttoja ja ilmakuvia. Nykyisten ilmakuvien avulla pystytään kartoittamaan esimerkiksi niityt, jotka ovat kasvamassa umpeen. Ennallistamissuunnitelmia tehtäessä käytetään apuna myös tietokonemallinnuksia.

Myös rakennetussa ympäristössä kulttuurihistoriallisesti arvokkaita rakennuksia ja muita kulttuurimaiseman perinteisiä ja merkittäviä kohteita pyritään suojelemaan ja ne pyritään pitämään ennallaan. Tällaiset historiallisesti merkittävät kohteet ja alueet huomioidaan asemakaavoituksessa, yleiskaavoituksessa ja maakuntakaavoituksia tehtäessä. Tiettyjä rakennusympäristöjä koskee rakennusympäristön suojelulaki. Luterilaisia ja ortodoksisia kirkkoja koskien on säädetty erityisiä kirkkolakeja.

## Lähteet

## Katso myös
* Suomen kansallismaisemat
* Puutarhahistoria
* Maatalouden historia
* Arkkitehtuurin historia
* Puutarhakaupunki
ChocoSomnia

**ChocoSomnia** on oululainen vuonna 2015 perustettu suklaanvalmistaja. Yrityksen ovat perustaneet Riikka Ojanen ja Jenna Antinmaa. Tehdas sijaitsee Oulun Takalaanilassa ja myymälä Oulun keskustassa.

Mediapersoona Jaajo Linnonmaa liittyi ChocoSomnian osakkaaksi vuonna 2023.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Chocosomnia.fi
Évidemment

**Évidemment** () on kanadalaisen laulajan La Zarran kappale, joka julkaistiin 19. helmikuuta 2023. Hän edusti Ranskaa Eurovision laulukilpailussa 2023 Liverpoolissa. Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 104 pistettä ja sijoittui kuudenneksitoista.

## Lähteet
Transakseli

**Transakseli** (yhdistelmä vaihteistoa ja akselia tarkoittavista sanoista) tarkoittaa auton teknistä ratkaisua, jossa vaihteisto ja tasauspyörästö ovat yhtenä kokonaisuutena. Transakselissa on myös viimeinen välitys (). Ratkaisu on tavallinen etuvetoisissa autoissa ja käytössä lähes kaikissa etuvetoisissa autoissa. 
Transakselia on käytetty etumoottorisissa etuvetoisssa autoissa, takamoottorisissa takavetoisissa autoissa, keskimoottorisissa takavetoisissa autoissa ja etumoottorisissa takavetoisissa autoissa.

Porsche 924 on eräs transakselia käyttävä etumoottorinen takavetoinen auto, jossa jäykkä vetoakseli välittää voiman moottorilta vaihteistolle. Ratkaisun tavoitteena oli parantaa auton painojakaumaa tavoitteena 50:50 suhde. 
Nelivetoisissa autoissa on käytetty useita erilaisia yhdistelmiä. Audi Quattro käytti ratkaisua, jossa moottori oli edessä ja sekä etu- että keskitasauspyörästö olivat yhdistettynä vaihteiston kanssa samaan pakettiin. Ford RS200:ssa (1984–1986) moottori oli keskellä ja vaihteisto edessä. Nissan GT-R:ssä (2007 alkaen) moottori on edessä, mutta vaihteisto on takana.

## Lähteet
Ruotsin Nato-jäsenhakemus

**Ruotsin Nato-jäsenhakemus** koskee Ruotsin hakemista Pohjois-Atlantin puolustusliitto Naton täysjäseneksi. Nato-jäsenhakemuksen hyväksyminen ja lähettäminen liittyi Venäjän hyökkäykseen Ukrainaan helmikuun lopussa 2022. Jäseneksi hakeminen eteni vastaavalla nopealla tavalla Suomessa. Ruotsi ja Suomi sitoivat poliittisesti jäsenyysprosessinsa toisiinsa ja hakivat Nato-jäsenyyksiään yhtäaikaisesti, omien parlamentaaristen käsittelyjensä jälkeen.

## Hakemuksen käsittely

Ruotsin Nato-lähetystön päällikkö Axel Wernhoff ja Suomen Nato-suurlähettiläs Klaus Korhonen luovuttivat Ruotsin ja Suomen jäsenhakemukset Naton pääsihteerille Jens Stoltenbergille 18. toukokuuta 2022.

Naton jäsenvaltiot allekirjoittivat 29. kesäkuuta 2022 Ruotsia ja Suomea koskevat kutsut, joilla Nato virallisesti kutsui maat jäsenikseen. Liittymispöytäkirja allekirjoitettiin Brysselissä 5. heinäkuuta 2022, ja Ruotsista tuli Naton tarkkailijajäsen.

## Ratifiointi
### Ratifioinnit maittain
Ratifiointikäytännöt ja ratifiointiin tarvittavat valtioelimet vaihtelevat kunkin maan lainsäädännössä seuraavan taulukon mukaisesti. Taulukossa ratifiointitilanne esitetään tarkemmin eriteltynä kuin lehdistön käyttämä laskentatapa.

Ratifiointitilanteen yhteenveto ja taulukon värien selitys:

Tilanne maittain:

### Ratifiointi Ruotsissa
Ruotsin valtiopäivät hyväksyi 22. maaliskuuta 2023 Ruotsin Nato-jäsenyyden äänin 269–37. Vastaan äänesti vasemmistopuolue ja ympäristöpuolue.

## Yhtä aikaa Natoon
Ruotsi ja Suomi suunnittelivat liittyvänsä Natoon yhdessä, mutta Turkin ja Unkarin takia tämä ei toteutunut.

## Katso myös
* Ruotsin Nato-jäsenyys
* Suomen Nato-keskustelu

## Huomautukset

## Lähteet
Venäläinen sotalaiva, painu vittuun!

**Venäläinen sotalaiva, painu vittuun!** () oli ukrainalaisen sotilaan huudahdus Venäjän laivaston ohjusristeilijä *[[Moskva (ohjusristeilijä)|Moskvan]]* miehistölle Käärmesaarella 24. helmikuuta 2022 Venäjän hyökättyä Ukrainaan.

## Tausta ja tapahtumien kulku

Huudahduksen välitti venäläisille ukrainalainen sotilas Roman Hrybov, jonka aluksi luultiin kuolleen Venäjän hyökkäyksessä. Hänet oli kuitenkin otettu vangiksi, ja hänet palautettiin Ukrainaan vankienvaihdon yhteydessä maaliskuun 2022 lopussa. Tšerkasyn alue, josta Hrybov on kotoisin, myönsi tälle mitalin.

Ukrainalaisten sotilaiden ja *Moskvan* miehistön välinen keskustelu, johon huudahdus kuului, meni seuraavasti:

*Moskva*: ”Käärmesaari: Minä, venäläinen sotalaiva, toistan tarjoukseni: laskekaa aseenne ja antautukaa, tai muuten teidät pommitetaan. Oletteko ymmärtäneet? Kuuluuko?”

Hrybov: ”Se siitä sitten. Vai pitääkö vittuilla takaisin?”

Toinen ukrainalainen sotilas: ”Mikä jottei”

Hrybov: ”Venäläinen sotalaiva, painu vittuun!”

Huudahdusta on verrattu myös muihin lentäviin lauseisiin sodissa: ”Muista Alamo!” (Alamon taistelu, 1836), ”Tule hakemaan!” (Thermopylain taistelu, 480 eaa.) ja ”NUTS!” (Anthony McAuliffe, 1944).

## Merkitys ja reaktioita
Helmikuun 2022 lopussa venäläinen laiva pyysi tankkausapua georgialaiselta öljytankkerilta. Georgialaisen laivan kapteeni vastasi venäläisten pyyntöön sanomalla "venäläinen laiva, painu vittuun!" ja kieltäytyi auttamasta tätä.

Maaliskuun 2022 puolessavälissä Ukrpošta julkaisi huudahdusta juhlistavan postimerkin, jonka suunnitteli kuvittaja Boris Groh. 

Toukokuussa 2022 Ukrainan yleisradioyhtiö ilmoitti, että sen alainen Ukrainan kansallinen radioyhtiö alkaa julkaisemaan kahdesti päivässä ohjelmaa nimeltä "Venäläinen feikki, painu... ()", jossa kumotaan Venäjän valtion tehtailemia valeuutisia.

Huudahduksesta on tullut paitsi internetmeemi mutta myös ukrainalaisten slogan, jolla pyritään ylläpitämään kansalaisten taistelutahtoa. Myös ulkomaalaiset ovat ottaneet lausahduksen omakseen vastustaakseen Venäjän sotatoimia Ukrainassa: 23. helmikuuta 2023 latvialainen parlamentaarikko, Rihards Kols, käytti sitä ETYJ:n kokouksessa protestina venäläisten delegaation läsnäololle.

## Galleria

Tiedosto:Sheets of stamp of Ukraine, 2022, Russian warship, go fuck yourself (1984).jpg|Ukrpoštan julkaisemat postimerkit huudahduksesta
Tiedosto:We Stand with Ukraine 2022 Helsinki - Finland (51905767404).jpg|Fraasi englanniksi mielenosoituksessa Helsingissä


## Lähteet
Potelytšin Pyhän Hengen laskeutumisen kirkko

**Potelytšin Pyhän Hengen laskeutumisen kirkko** () on Potelytšissa Lvivin piirissä Lvivin alueella Ukrainassa sijaitseva vuonna 1502 rakennettu puukirkko, joka yhdessä muiden vastaavien Ukrainassa ja Puolassa sijaitsevien kirkkojen kanssa kuuluu UNESCOn maailmanperintöluetteloon yhteisnimellä Puolan ja Ukrainan Karpaattien puiset tserkvat.

## Historia

Kirkko rakennettiin vuonna 1502 tataarien polttaman edellisen, Borisille ja Glebille omistetun puukirkon tilalle. Uusi kirkko rakennettiin savenvalajien kustannuksella. Vuonna 1683 taiteilija Ivan Rutkovytš maalasi kirkkoon Deesis -ikonin.

Vuonna 2013 kirkko lisättiin yhdessä muiden samankaltaisten kanssa UNESCOn maailmanperintöluetteloon.

## Kuvia kirkosta

Tiedosto:Potelych Wooden Church RB.jpg|Kirkko talvella.
Tiedosto:Потелич.Дзвіниця церкви Св.Духа.JPG|Kirkon kellotorni.
Tiedosto:120604 5DM2 01204.jpg|Kirkko joelta katsottuna.
Tiedosto:120604 5DM2 01209.jpg|Kirkolle johtava portti.
Tiedosto:Жовківський, Потелич (2).jpg|Kirkon sisätiloja.
Tiedosto:Жовківський, Потелич (3).jpg|Kirkon sisätiloja.
Tiedosto:Церква в с. Потелич (фрагмент іконостасу).jpg|Kirkon maalauksia.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ala-Dneprin kansallispuisto

**Ala-Dneprin kansallispuisto** () on kansallispuisto Ukrainan Hersonin alueella. Puiston pinta-ala on 801,8 neliökilometriä.  Vuonna 2005 perustetun puiston pinta-ala on 801,78 neliökilometriä. Se käsittää miltei koko Dneprin alajuoksun Kah’ovkan vesivoimalaitospadolta alas Dnepr–Bugin limaanille saakka niin, etteivät Dneprin rannan kaupungit tai taajamat kuulu puistoalueeseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* НПП “Нижньодніпровський”
Ala-Dnestrin kansallispuisto (Ukraina)

**Ala-Dnestrin kansallispuisto** () on kansallispuisto Ukrainan Odessan alueella. Vuonna 2008 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 213,11 neliökilometriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Haluan elää

**Haluan elää** (; ) on kuuma linja, johon Ukrainassa taistelevat venäläiset sotilaat voivat soittaa. Linjaa ylläpitää Ukrainan sotilastiedustelu, ja se tarjoaa venäläisille sotilaille turvallisen tavan antautua Ukrainan asevoimille, mikäli he eivät halua osallistua Venäjän hyökkäykseen. Hanke varmistaa, että antautuneita sotilaita kohdellaan Geneven sopimuksien mukaisesti.

## Käytäntö
Hankkeen virallisen verkkosivuston mukaan venäläiset sotilaat voivat pyytää apua ja antautua useilla eri tavoilla, esimerkiksi soittamalla ympärivuorokautiseen kuumaan linjaan tai seuraamalla hankkeen Telegram-chatbotin ohjeita. Pian hankkeen käynnistymisen jälkeen Venäjän viranomaiset estivät pääsyn sivustolle maan alueelta.

Ukrainalaiset ovat hyödyntäneet venäjänkielisiä sosiaalisen median kanavia levittääkseen tietoa hankkeesta. Venäläiset sotilaat ja heidän omaisensa voivat vierailla hankkeen verkkosivustolla, jossa heidän tulee antaa antautuvan sotilaan henkilökohtaiset tiedot henkilöllisyyden varmistamiseksi. Puhelinpalvelua operoi kymmenen aktiivipalveluksessa olevaa sotilasta, joilla on taustaa psykologiassa. Heidät on sijoitettu palvelemaan salaiseen paikkaan, sillä heidät on tunnistettu korkean profiilin kohteiksi.

Ukrainalaiset tarjoavat antautuville venäläissotilaille mahdollisuuden osallistua Venäjän ja Ukrainan hallitusten järjestämiin vankienvaihtoihin tai jäädä väliaikaisesti vangiksi Ukrainaan, jolloin he voivat myöhemmin joko jäädä maahan tai muuttaa sieltä pois. Heille taataan myös, että mikäli heidät palautetaan kotiin vankienvaihdon kautta, virallisiin asiakirjoihin merkitään, että he ovat sotavankeja eikä että he olisivat antautuneet vapaaehtoisesti.

## Historia
Syyskuun 18. päivänä Ukrainan sotavankien hoidon koordinointikeskus käynnisti erillisen kansallisen ohjelman, johon kuuluu 24 tuntia vuorokaudessa toimiva kuuma linja nimeltä ”Haluan elää”, tarkoituksena on vastaanottaa venäläisten sotilaiden ja heidän perheidensä yhteydenottoja.

5. lokakuuta 2022 mennessä raportoitiin, että linja oli jo ensimmäistä kertaa auttanut venäläistä sotilasta antautumaan Ukrainan asevoimille. Sotilas oli kutsuttu palvelukseen välittömästi sen jälkeen, kun Venäjällä kuulutettiin osittainen liikekannallepano.

Hankkeen ensimmäisen kuukauden aikana vastattiin yli kolmeen tuhanteen venäläissotilaan puheluun. Hankkeen tiedotusvastaava kertoi, että joulukuuhun 2022 mennessä linja oli auttanut yli 4 300 venäläissotilasta antautumaan.

Tammikuussa 2024 ilmoitettiin, että kuuma linja ja Telegram-chatbot olivat saaneet yli 26 000 yhteydenottoa sen perustamisen jälkeen ja että verkkosivustolla oli käyty yli 48 miljoonaa kertaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Projektin YouTube-kanava
* Projekti Twitterissä
* Projekti Facebookissa
Ala-Sulan kansallispuisto

**Ala-Sulan kansallispuisto** () on kansallispuisto Ukrainan Pultavan ja Tšerkasyn alueilla. Kansallispuisto sijaitsee Dneprin vasemmanpuoleisen sivujoen Sulan alajuoksun varrella.  Vuonna 2010 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 186,35 neliökilometriä.	

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Національний природний парк "Нижньосульський"
Ruotsin ralli 1978

**Ruotsin ralli 1978** (viralliselta nimeltään *28. International Swedish Rally*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1978. Kilpailu järjestettiin 10.&ndash;12. helmikuuta 1978 Karlstadissa. Kilpailu oli kauden toinen ja erikoiskokeiden yhteispituus oli  (suunniteltu pituus oli ). 

## Tulokset

## Lähteet
Karpaattien kansallispuisto

**Karpaattien kansallispuisto** () on kansallispuisto Ukrainan Ivano-Frankivskin alueella. Vuonna 1980 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 504,95 neliökilometriä. Kansallispuiston toimisto sijaitsee Jaremtšen kaupungissa.

Kansallispuisto perustettiin ensimmäisenä Ukrainan kansallispuistoista ja se kuuluu pinta-alaltaan maan suurimpiin kansallispuistoihin. Kansallispuiston polkureitistö on yli 140 kilometriä pitkä. Puisto on retkeilijöiden suosiossa, ja sen alueella sijaitsee esimerkiksi Hoverla, Ukrainan korkein vuorenhuippu (2&nbsp;061 m).

Puiston alueella esiintyy karhuja, kauriita, villisikoja, täpläsalamantereita sekä karpaattienoravia, mikä on oravan alalaji. Puiston lintuja ovat maakotka, haikara ja kurki.

## Katso myös
*Karpaattien biosfäärialue

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Karpatskyi natsionalnyi pryrodnyi park  (karpatskyi-park.in.ua)
* Karpatskyi NPP - Carpathian National Nature Park  (snpa.in.ua)
Kreminnan metsien kansallispuisto

**Kreminnan metsien kansallispuisto** () on kansallispuisto Ukrainan Luhanskin alueella. Vuonna 2019 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 72,69 neliökilometriä. Kansallispuisto korvasi aiemmin samalla paikalla sijainneen kansallispuiston ().

## Lähteet
Norsunluurannikon ralli 1978

**Norsunluurannikon ralli 1978** (viralliselta nimeltään *10. Rallye Bandama Côte d'Ivoire*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1978. Kilpailu järjestettiin 21.&ndash;24. lokakuuta 1978 Abidjanissa. Kilpailu oli kauden yhdeksäs. Kilpailu ajettiin avoimilla tieosuuksilla, joilla oli 37 aikatarkastuspistettä. Reitin kokonaispituus kokonaispituus oli . 51 kilpailuun lähteneestä yhdeksän pääsi maaliin.

Safari-ralliin verrattuna tiet olivat pienempiä ja niillä oli enemmän kasvillisuutta. Safari-ralli oli myös paremmin tunnettu ja paikalliset väistyivät tieltä ralliautojen tullessa kun taas Norsunluurannikolla törmäyksiä siviililiikenteen kanssa tapahtui useammin.

## Tulokset

## Lähteet
NAFO-liike

**NAFO-liike** (*North Atlantic Fellas Organization*, viitaten Natoon) on internetaktivistien liike, joka taistelee Venäjän propagandaa vastaan etenkin X:ssä. Sen maskotti on shiba inu -rotuinen koira. NAFO taistelee Kremliä ja Venäjän johtajia vastaan meemeillä, oikaisuilla sekä ironisella ja pilkallisella sisällöllä. Ryhmä on lisäksi kerännyt rahaa Ukrainalle ja lahjoittanut sitä Signmyrocket-palvelun kautta.

Epäviralliseen ja avoimeen liikkeeseen kuuluu internetin kulttuurisotureita, kansallisia turvallisuusasiantuntijoita sekä tavallisia X:n käyttäjiä. Tunnettuja jäseniä ovat muun muassa yhdysvaltalainen kongressiedustaja Adam Kinzinger ja Viron entinen presidentti Toomas Hendrik Ilves. Ryhmän jäsenet käyttävät koirakuvaa X-avatareissaan ja videoissaan. Kun he havaitsevat jonkun postaavan Kreml-mielistä sisältöä X:ään, he keskittävät tilille Ukrainaa puolustavaa sisältöä. Ryhmä myös julkaisee X:ässä viraalimeemejä, joissa hyökätään Venäjän presidentti Vladimir Putinia ja Venäjän sodankäyntiä vastaan.

Ryhmä otti nimekseen sotilasliitto Naton nimeä mukailevan nimen NAFO sen jälkeen, kun sen vastustajat olivat epäilleet sitä länsimaisten turvallisuuspalvelujen alaiseksi.

NAFO sai elokuussa 2022 tunnustuksen Ukrainan puolustusministeriöltä sosiaalisessa mediassa taistelustaan Kremlin propagandaa ja trolleja vastaan. Myös Ukrainan puolustusministeri on kiitellyt ryhmää.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* NAFOn virallinen sivusto
* Mikä ihmeen Nafo? Tällainen on Venäjän informaatiovaikuttamista vastaan humoristisilla koirakuvilla taisteleva liike, jonka jäseneksi pääsee kuka tahansa; Aamuposti 1.9.2022
* Meemejä käytetään nyt aseena Venäjää vastaan; Verkkouutiset.fi 1.9.2022
Oleškyn hietikon kansallispuisto

**Oleškyn hietikon kansallispuisto** tai **Oleškyn hiekkojen kansallispuisto** () on kansallispuisto Ukrainan Hersonin alueella. Vuonna 2010 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 116,71 neliökilometriä. Oleškyn hietikko on Euroopan toiseksi suurin aavikko. Sen on arveltu syntyneen joko pohjoisempana virtaavan Dneprjoen vanhasta uomasta tai 1700- ja 1800-luvuilla laiduntaneiden lampaiden aiheuttamasta eroosiosta. Alueen ympärille on istutettu metsikkö, jotta aavikko ei laajenisi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Asova-Syvašin kansallispuisto

**Asova-Syvašin kansallispuisto** () on kansallispuisto Ukrainan Hersonin alueella. Kansallispuisto sijaitsee Asovanmeren ja Syvašin välialueella. Vuonna 1993 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 525,827 neliökilometriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Akropolis-ralli 1978

**Akropolis-ralli 1978** (viralliselta nimeltään *25. Acropolis Rally*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1978. Kilpailu järjestettiin 29. toukokuuta&ndash;2. kesäkuuta 1978 Ateenassa. Kilpailu oli kauden viides ja erikoiskokeiden yhteispituus oli  (suunniteltu pituus oli ). 

## Tulokset

## Lähteet
Dvoritšnan kansallispuisto

**Dvoritšnan kansallispuisto** () on kansallispuisto Oskiljoen varrella Ukrainan Harkovan alueen itäosassa, Venäjän rajan lähellä. Vuonna 2009 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 31,31 neliökilometriä.	

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Dvorichanskyi National Park  (facebook.com)
Martti Pesonen

**Martti Pesonen** -nimisiä henkilöitä ovat:
* Martti Pesonen (1895–1933), suomalainen aktuaari
* Martti Pesonen (s. 1934), suomalainen arkkitehti ja muusikko, Suomen oboe- ja fagottiseuran perustajajäsen
* Martti Pesonen (s. 1942), suomalainen moottoripyöräilijä.

## Lähteet
Vila Velha

**Vila Velha** eli **Espírito Santo** on kaupunki Brasiliassa Espírito Santon osavaltiossa. Kaupungin väkiluku oli vuonna 2010 reilut 400000 henkeä.

## Maantiede
Vila Velha sijaitsee Brasilian itärannikolla Espírito Santon osavaltion itärannikon keskiosassa. Kaupunki sijaitsee Espírito Santon lahden rannalla aivan osavaltion pääkaupungin Vitórian kaakkoispuolella ja se on osa Vitórian suurempaa metropolialuetta.

## Historia
Vila Velhan kaupunki on perustettu vuonna 1535 ja se sai viralliset kaupunkioikeudet vuonna 1896. Kaupungin lähellä sijaitsee myös 1500-luvulta peräisin oleva nunnaluostari.

## Talous
Suklaan ja karamellien valmistus on kaupungin pääasiallisia talouden aloja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Musiikkiuutiset

**Musiikkiuutiset** oli vuosina 1987–1991 ilmestynyt suomalainen rytmimusiikkiin ja sen tuotantoon keskittynyt aikakauslehti. ”Riippumattomaksi musiikin ja tekniikan erikoislehdeksi” alaotsikoitu *Musiikkiuutiset* oli suunnattu erityisesti muusikoille ja esitystekniikan ammattilaisille. Sitä julkaisi äänentoistoyrittäjä Matti Sarapaltion perustama yhdistys Musisoi ry.

Vuonna 1991 *Musiikkiuutiset* yhdistyi *[[Rytmi (lehti)|Rytmi]]*-lehden kanssa uudeksi julkaisuksi nimeltä *[[Rytmimusiikki (lehti)|Rytmimusiikki]]*.

## Lähteet
Väinö Lagerstedt

**Väinö Georg Gustav Edvin Lagerstedt**  (29. huhtikuuta 1886 Helsinki – 3. lokakuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen. 

Lagerstedtin vanhemmat olivat kapteeni Knut Edvin Lagerstedt ja Hilda Gustava Engblom ja puoliso vuodesta 1919 Birgit Pontán. Lagerstedt kävi Haminan kadettikoulua vuodesta 1899 vuoteen 1903, jolloin koulu lakkautettiin. Hän tuli ylioppilaaksi Åbo svenska reallyceumista 1905 ja valmistui Keisarillisesta Aleksanterin-Yliopistosta metsänhoitajaksi 1910. Valmistuttuaan hän oli Metsähallituksen Kemin ja Lapin piirin metsäkonduktööri 1910–1911 ja yliopiston metsänarvioimistieteen assistentti 1911–1913, kunnes siirtyi metsäteollisuuden palvelukseen.

Lagerestedt oli Ab Kaukas Fabrikin, vuodesta 1934 Kaukaan tehdas -osakeyhtiö, palveluksessa yli 40 vuotta. Yhtiön metsänhoitajana hän toimi 1913–1916 ja metsäpäällikkönä 1916–1954. Hän oli myös Ab T. & J. Salvesen Oy:n, Kaltimon Puuhiomo Oy:n ja Oy Gustaf Cederberg & Co:n tarkastaja vuodesta 1916. *Suomen metsänhoitoyhdistyksen julkaisuja* -sarjan toimittaja Lagerstedt oli 1912–1913, Päämajan toimistoupseeri 1939–1940 ja erikoistehtävissä Itä-Savon sotilasläänin esikunnassa 1941–1944. Hänellä oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen Lagerstedt sai 1948. Puulajeista kiinnostunut Lagerstedt perusti Valkinhovin alueella Ruokolahdella omistamalleen tilalle sekä koti- että ulkomaisia lajeja käsittäneen yksityisen arboretumin ja puutarhan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Mikael II (Kiova)

**Mikael II Vsevolodovitš** (1179 – 20. syyskuuta 1246) oli Kiovan Rusin ruhtinas vuosina 1236–1239 ja 1241–1243, Perejaslavlin ruhtinas vuonna 1206, Novgorod-Severskin ruhtinas vuosina 1219–1226, Tšernigovin ruhtinas vuosina 1223–1235 ja 1242–1246, Novgorodin ruhtinas vuosina 1225–1226 ja 1229–1230 sekä Galitsian ruhtinas vuosina 1235–1236.

Hän on myös Venäjän ortodoksisen kirkon pyhä eli pyhimys.

## Suku
Hän oli ruhtinas Vsevolod IV:n (k. 1212) ja Puolan prinsessa Marian (Anastasia) vanhin lapsi. Hänen isänisänsä oli Kiovan ruhtinas Svjatoslav III ja isänäitinsä Polotskin prinsessa Maria Vasilkovna; hänen äidinisänsä oli Vähä-Puolan herttua Kasimir II ja äidinäitinsä böömiläinen prinsessa Helena Znojemská. Hänellä oli kaksi nuorempaa sisarta Agafia Vsevolodovna (k. 1238), joka avioitui Vladimirin ruhtinas Juri Vsevolodovitšin kanssa ja Vera Vsevolodovna.

## Ruhtinas
Isänsä kuoltua vuonna 1223 hän peri Tšernihivin ruhtinaskunnan ja alkoi määrätietoisesti laajentaa alueitaan. 

Hänet valittiin vuonna 1225 Novgorodin johtoon. Hän jatkoi kohti Galitsiaa ja Kiovaa, mistä hän soti ruhtinas Daniel Romanovitšia vastaan. Izjaslav IV Vladimirovitšin avulla hän sai Kiovan valtaansa vuonna 1236, mutta joutui pian pakenemaan Unkariin ja Puolaan kun mongolit valloittivat Tšernihivin. Hän palasi Kiovan Rusiin vuonna 1242/1245. Mongolien johtaja Batu-kaani teloitutti hänet ja pajari Fjodorin.

## Pyhimys
Joidenkin lähteiden mukaan teloitus johtui tottelemattomuudesta, toisten mukaan siitä, ettei Mikael suostunut noudattamaan pakanallisia puhdistusseremonioita kävelemällä tulen lävitse ja kumartamalla Tšingis-kaanin patsasta. 

Hänet haudattiin Tšernigoviin, vuonna 1774 jäännökset siirrettiin Arkkienkelin katedraaliin Moskovan Kremliin. Venäjän ortodoksinen kirkko kanonisoi hänet uskollisena ruhtinaana ja marttyyrinä. Jälkimmäisen selityksen johdosta hänet on julistettu pyhimykseksi. Hänen muistopäivänsä on 20. syyskuuta.

## Avioliitto ja jälkeläiset
Mikael avioitui vuonna 1210/1211 Jelena Romanovnan (tai Maria Romanovna, k. 1243) kanssa, joka oli Halytšin ruhtinas Roman Mstislavitšin ja Kiovan ruhtinatar Predslava Rurikovnan tytär. Hänen äidinisänsä oli Kiovan ruhtinas Rurik Rostislavitš ja äidinäitinsä Turovin ruhtinatar Anna.

Heille syntyivät lapset:

* Feodula Mihailovna (1212–1250), ryhtyi nunnaksi ja otti nimen Eufrosinia, Pyhittäjä Jefrosinia Suzdalilainen kanonisoitiin 1698
* Rostislav III Mihailovitš (n. 1225–1262), Macsón herttua, avioitui 1243 prinsessa Annan, Unkarin kuningas Béla IV:n ja bysanttilaisen prinsessa Maria Laskariksen tyttären kanssa
* Maria Mihailovna (? – 7. tai 9. joulukuuta 1271), avioitui Rostovin ruhtinas Vasilko Konstantinovitšin kanssa
* Roman Mihailovitš (n. 1218 – 1288/1305 jälkeen), Tšernigovin ja Brjanskin ruhtinas
* Mstislav Mihailovitš (1220–1280), Karatšovin ja Zvenigorodin ruhtinas 
* Simjon Mihailovitš, Gluhovin ja Novosilin ruhtinas
* Juri Mihailovitš, Torusan ja Brjanskin ruhtinas

## Viitteet
Lennart Peterson

**Frans Lennart Peterson** (11. marraskuuta 1877 Pietarsaari – 1. maaliskuuta 1938 Viipuri) oli suomalainen kirurgi ja ylilääkäri.

Lennart Petersonin vanhemmat olivat merikapteeni, kirjakauppias Frans Gustaf Peterson (1842–1907) ja Mathilda Sofia Sandström (1848–1927). Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 Oulun ruotsalaisesta lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen kandidaatiksi 1902, lääketieteen lisensiaatiksi 1906 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1934. Hän teki opintomatkoja Skandinavian maihin ja Saksaan.

Peterson oli amanuenssina Marian sairaalan kirurgisella osastolla 1906–1908, apulaislääkärinä kirurgisessa sairaalassa 1909–1912 ja Savonlinnan ja Loviisan yleisten sairaaloiden lääkärinä 1912–1914. Hänet nimitettiin 1914 Viipurin lääninsairaalan I alilääkäriksi. Peterson oli Viipurin kaupunginsairaalan ylilääkärinä 1927–1934 ja Viipurin lääninsairaalan ylilääkärinä vuodesta 1934 alkaen. Peterson julkaisi tutkielmia kirurgian alalta suomalaisissa ja ulkomaisissa lääketieteellisissä aikakauslehdissä. Tutkielmat kohdistuivat pääasiassa vatsaontelon kirurgiaan ja useat niistä käsittelivät haimasairauksia. Peterson kuoli 60-vuotiaana maaliskuun alussa 1938 lyhyen sairauden jälkeen. Hänen suuri tieteellinen kirjastonsa lahjoitettiin Viipurin kaupungille.

Peterson harrasti purjehdusta ja hän teki pitkän matkan purjehdusretkiä Itämerellä aina Baltian rannikolle ja Saksan koillisrannikolle saakka. Pisimmät purjehdusretket ulottuivat Juutinraumaan ja Göteborgiin saakka. Hän harrasti myös valokuvausta kuvaten Viipurin rakennuksia.

Lennart Peterson oli naimisissa vuodesta 1907 sairaanhoitaja Elsa Maria Hammarin (1877–1954) kanssa.

## Julkaisuja
* *Beitrag zur Kenntnis des Ileum terminale fixatum und Ileus ilei terminalis fixati : Eine anatomische, klinische und klinischstatische Studie*, Helsingin yliopiston väitöskirja. Helsingfors 1934

## Lähteet
Bohdan Myh’ailitšenko

**Bohdan Myh’ailitšenko** (s. 21. maaliskuuta 1997 Boryspil) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan useimmiten vasen laitapuolustaja. Hän edustaa Šah’tar Donetskia lainalla belgialaisseura Anderlechtista. Hän on pelannut Ukrainan A-maajoukkueessa vuodesta 2020.

Myh’ailitšenko pelasi Kiovan Dynamon junioreissa vuodesta 2010. Hän pelasi Dynamon edustusjoukkueessa ensimmäisen ottelunsa Ukrainan Cupissa huhtikuussa 2015 ja pääsi Ukrainan liigassa ensi kerran kentälle toukokuussa 2015 kauden viimeisessä ottelussa. Hänen liigauransa jatkui lainasopimuksilla Stal Kamianskessa vuonna 2017 ja Zorja Luhanskissa kaudella 2018–2019. Kesällä 2019 Myh’ailitšenko siirtyi Zorja Luhanskin omistukseen. Elokuussa 2020 hän siirtyi belgialaisseura Anderlechtiin, jossa hän pelasi kahden kauden aikana 41 liigaottelua ja teki maalin ensimmäisessä liigaottelussaan Sint-Truidenia vastaan. Kaudeksi 2022–2023 hän palasi Ukrainaan lainasopimuksella Šah’tar Donetskin joukkueeseen. Hän on vuoden 2022 loppuun mennessä pelannut Ukrainan liigassa 80 ottelua ja tehnyt niissä neljä maalia, joista kolme maalia kaudella 2019–2020. Hän on pelannut kaudella 2022–2023 helmikuun loppuun mennessä Mestarien liigassa neljä ja Eurooppa-liigassa kaksi ottelua.

Myh’ailitšenko pelasi useissa Ukrainan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi kolme ottelua alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2015.

Myh’ailitšenko pelasi Ukrainan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2020 Kansojen liigan otteluissa Sveitsiä ja Espanjaa vastaan. Syyskuussa 2022 hän palasi maajoukkueeseen 1,5 vuoden tauon jälkeen. Hän on pelannut tammikuun 2023 loppuun mennessä seitsemän A-maaottelua, joissa hän on ollut kuusi kertaa avauskokoonpanossa.

## Lähteet
D.G.T. (Off and On)

**D.G.T. (Off and On)** on romanialaisen laulajan Theodor Andrein kappale. Se julkaistiin alun perin joulukuussa 2022 yhteistyössä Luca Udățeanun kanssa albumilla *Fragil.* Andrei voitti Romanian euroviisukarsinnan *Selecția Națională 2023*, joten hän edusti Romaniaa vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa Liverpoolissa. Kappale kilpaili toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui viidenneksitoista ja täten karsiutui finaalista.

## Lähteet