open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Valtikkavatukka

**Valtikkavatukka** (*Rubus grabowskii*) on vatukoihin kuuluva pensas. Se kuuluu apomiktisesti lisääntyviin karhunvatukoihin ja luokitellaan vatukoiden suvussa tarkemmin *Rubus*-sektioon (aitokarhunvatukat), *Hiemales*-alasektioon (talvikarhunvatukat) ja *Discolores*-sarjaan. Valtikkavatukkaa esiintyy Euroopassa länsiosasta itäiseen Keski-Eurooppaan. Pohjoismaissa sitä löytyy eteläosasta melko harvinaisena ja se kasvaa Etelä-Ruotsissa, Tanskassa ja Etelä-Norjan rannikolla. Laji on aiemmin kasvanut myös Suomessa alkuperäisesti, mutta luokitellaan nykyisin hävinneeksi. Tarkemmat tiedot valtikkavatukan esiintymistä Suomessa puuttuvat toistaiseksi.

## Lähteet
Emma Katajalaakso

**Emma Sofia Katajalaakso** (s. 31. lokakuuta 1999 Rauma) on suomalainen keskimatkojen juoksija, kestävyys- ja estejuoksija. Hän edusti vuoteen 2020 Kannuksen Ura ja sittemmin Lahden Ahkeraa. Häntä valmensi aiemmin Kari Aho ja vuodesta 2021 Ville Hautala.

Katajalaakso saavutti Tampereen Kalevan kisoissa 2021 pronssia 1&nbsp;500 metrillä ja 3&nbsp;000&nbsp;metrin estejuoksussa. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut kultaa 4&nbsp;000&nbsp;metrin viestissä ja 4&nbsp;×&nbsp;1&nbsp;500&nbsp;metrin sekaviestissä 2021.

## Henkilökohtaiset ennätykset
; Ulkoradat

## Lähteet
Georginio Rutter

**Georginio Rutter** (s. 20. huhtikuuta 2002 Plescop) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Rutter edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa  Brighton & Hove Albionia.

Rutter on pelannut pääsarjatasolla Ranskassa Rennesin joukkueessa neljässä ottelussa kaudella 2020–2021 ja vajaan kahden vuoden aikana Saksassa Hoffenheimin joukkueessa 57 bundesliigaottelua, joissa teki 11 maalia. Hän pelasi Hoffenheimissa myös kahdessa Eurooppa-liigan ottelussa. Hän siirtyi Leedsiin 28 miljoonan euron siirtosummalla tammikuussa 2023, ja pelasi loppukauden aikana 11 valioliigaottelua. Seuraavalla kaudella hän pelasi Englannin Mestaruussarjassa 45 ottelua, joissa hän teki kuusi ja syötti 15 maalia.

Rutter siirtyi Valioliigan Brightoniin 46,7 miljoonan euron siirtosummalla elokuussa 2024. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 28 valioliigaottelua, joista avauskokoonpanossa 19 peliä. Hän teki viisi maalia ja antoi kolme maalisyöttöä. Hänen kautensa päättyi jalkavammaan maaliskuun lopulla. 

Rutter on pelannut Ranskan eri nuorisomaajoukkueissa yhteensä yli 50 maaottelua. Vuonna 2019 hän pelasi alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa viisi ottelua, joissa hän teki yhden maalin, ja saman ikäluokan MM-kilpailuissa viisi ottelua, joissa hän teki kolme maalia mutta ei pelannut tappiollisessa välierässä eikä voitokkaassa pronssiottelussa.

## Lähteet
Blaine Lindgren

**Harold Blaine Lindgren** (26. kesäkuuta 1939 Salt Lake City, Utah – 5. lokakuuta 2019 Payson, Utah) oli yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija ja olympiamitalisti.

Lindgren saavutti olympiahopeaa Tokiossa 1964, missä hän Hayes Jonesin jälkeen maaliin tullessaan varmisti Yhdysvalloille kaksoisvoiton. Vuonna 1963 Lindgren voitti Pan-Amerikan kisoista kultamitalin. Lindgren kuoli 80-vuotiaana 5. lokakuuta 2019.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Carl-Kristian Rundmanin filmografia ja esiintymiset

Tämä on näyttelijä **[[Carl-Kristian Rundman]]in filmografia ja esiintymiset**.

## Elokuvat

## Televisio- ja lyhytelokuvat

## Televisio

## Ääninäyttelijänä

## Teatteri

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Koskipuisto (Kotka)

**Koskipuisto** on puisto Kotkassa Kymijoen varrella. Puistoalue käsittää noin 1,5 kilometrin matkan Koivukoskenhaaran itärantoja ja siihen sisältyy Siikakosken arboretum, suojeltu Kokonkosken jalopuumetsikkö sekä Koivulan golfkenttä. Koskipuisto liittyy teemaltaan Kotkan muihin vesiaiheisiin puistoihin, joita ovat Sapokan vesipuisto, Jokipuisto ja Katariinan meripuisto.

Siikakosken arboretum on noin 4,5 hehtaarin kokoinen alue, missä kasvaa noin 80 lajia puita ja puuvartisia pensaita. Arboretum sai alkunsa vuonna 1986, jolloin puuharrastajat Hannu Männistö ja Kai Friman tekivät aloitteen arboretumin perustamisesta kaupungin omistamalle maalle. Kotkan kaupunki suhtautui myötämielisesti hankkeeseen ja puistotoimi poisti alueelta vanhaa kuusikkoa. Männistö ja Friman aloittivat istutukset saavillisella tammenterhoja. Myöhemmin taimia on saatu myös esimerkiksi Mustilan arboretumista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Koskipuisto
Radenac

**Radenac** () on kunta läntisessä Ranskassa Morbihanin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee noin 25 kilometriä Pontivyn kaupungista kaakkoon.

Kunnan nähtävyyksiä ovat Saint-Fiacren kappeli, jonka goottilaistyylinen päälaiva on peräisin 1400-luvun lopulta, sekä kokonaan graniitista veistetty Saint-Fiacren suihkulähde.

## Tunnettuja kuntalaisia

*Jean Robic (1921-1980), kilpapyöräilijä ja Ranskan ympäriajon voittaja vuonna 1947 asui nuoruusvuotensa täällä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Olga Samaroff

**Lucy Mary Olga Agnes Samaroff** (o.s. **Hickenlooper**; 8. elokuuta 1882 San Antonio, Texas – 17. toukokuuta 1948 New York, New York) oli yhdysvaltalainen pianisti ja musiikkipedagogi.

Samaroff sai alun perin pianonsoiton opetusta äidiltään ja isoäidiltään. 14-vuotiaana hän lähti Pariisiin jatkamaan opiskelua. Vuoden kuluttua hänestä tuli ensimmäinen stipendin Pariisin konservatorioon saanut nainen. Vuosina 1900–1904 hän tilapäisesti jätti uransa avioliiton myötä. Liiton päätyttyä Samaroff palasi musiikin pariin ja teki tammikuussa 1905 ammattimaisen debyyttinsä New York Symphony Societyn kanssa Carnegie Hallissa. Positiiviset arviot johtivat useisiin yksityisiin kiinnityksiin, ja jo toukokuussa 1905 Samaroff teki Lontoon-debyyttinsä. Vuonna 1911 hän luopui esiintymisestä mentyään naimisiin kapellimestari Leopold Stokowskin kanssa. Vuonna 1913 hän aloitti pianistina kiertämisen jälleen, ja erottuaan Stokowskista vuonna 1923 hän ryhtyi päätoimiseksi pianistiksi.

Käsivarren vaikea loukkaantuminen vuonna 1925 sai Samaroffin luopumaan esiintymisurastaan. Hän liittyi Juilliard Schoolin henkilökuntaan ja toimi vuosina 1926–1927 *[[New York Evening Post]]in* musiikkikriitikkona. Vuonna 1928 Samaroff perusti Schubert Memorialin, joka sponsoroi nuorille esiintyjille täyden orkesterin kanssa järjestettyjä konsertteja. Vuodesta 1929 hän opetti pianonsoittoa Philadelphian musiikkikonservatoriossa. Hän saavutti sittemmin huomattavaa menestystä pitämällä kursseja harrastajille New Yorkissa, Philadelphiassa ja Washingtonissa. Hän julkaisi lukuisia tekstejä opetuksen tueksi, ja myöhemmin hänen kurssejaan välitettiin radion ja television kautta. Vuonna 1939 ilmestyi Samaroffin omaelämäkerta *An American Musician's Story*.

Samaroffin johdolla opiskelivat muiden muassa William Kapell, Rosalyn Tureck, Raymond Lewenthal, Alexis Weissenberg ja Eugene List.

## Lähteet
Reetta Joronen

**Reetta Elena Joronen** (s. 19. toukokuuta 2000 Helsinki) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edustaa Joensuun Katajaa ja häntä valmentaa Tuomo Lehtinen. Vuoteen 2021 asti hän edusti Savonlinnan Rientoa.

Joronen saavutti Kalevan kisoissa 2021 hopeaa 1&nbsp;500&nbsp;metrin juoksussa. Aikuisten maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran Tukholmassa 2019.

Jorosen ennätys 800 metrillä on 2.09,29 (2021) ja 1&nbsp;500&nbsp;metrillä 4.22,51 (2021).

## Lähteet
Helmi Vuorimaa

**Helmi Elina Vuorimaa** (s. 17. heinäkuuta 2000 Heinola) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edustaa Lahden Ahkeraa ja hänen valmentajanaan toimii Timo Vuorimaa.

Vuorimaa saavutti Tampereen Kalevan kisoissa 2021 pronssia 800 metrin juoksussa tuolloisella ennätyksellään 2.07,02. Nykyisen ennätyksensä 2.06,13 hän juoksi Kuortaneella 2023. 1&nbsp;500&nbsp;metriä hän on juossut parhaimmillaan aikaan 4.31,42 Jämsässä 2022. Aikuisten maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran 2021. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saanut 800 metrillä hopeaa 2025. Hän on saavuttanut viestijuoksun SM-kilpailuissa 4&nbsp;×&nbsp;400&nbsp;metrin viestissä kultaa 2024 ja pronssia 2025, 4&nbsp;×&nbsp;800&nbsp;metrin viestissä hopeaa 2025 sekä 4&nbsp;000&nbsp;metrin viestissä kultaa 2020, 2021, 2022 ja 2023 sekä pronssia 2024.

## Lähteet
Pedro Salinas

**Pedro Salinas** (1892 Madrid, Espanja – 1951 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) oli espanjalainen runoilija. Hän toimi opettajana Sorbonnessa, Sevillassa ja Murciassa. Sisällissodan puhjettua hän lähti maanpakoon Yhdysvaltoihin ja luennoi useissa yliopistoissa. Hän oli Ryhmä 27:n runoilijoita. Salinas kirjoitti runojen lisäksi proosaa ja kirjallisuuskritiikkiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Music of the Spheres

**Music of the Spheres** on brittiläisen rockyhtye Coldplayn yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 15. lokakuuta 2021 Parlophone Recordsin kautta. Sen on tuottanut Max Martin. Albumilta on julkaistu singleinä kappaleet ”Higher Power” ja ”My Universe”, joka nousi Billboard Hot 100 -listan kärkeen ensimmäisellä listaviikollaan. Laulaja Chris Martinin mukaan *[[Tähtien sota]]* -elokuvat ovat inspiroineet albumia.

## Julkaisu
Albumin julkaisusta tiedotettiin heinäkuussa 2021. Samalla julkaistiin sen kappalelista, traileri ”Overtura” ja ilmoitettiin, että seuraava single julkaistaisiin syyskuussa. Muutamaa päivää myöhemmin julkistettiin ”Coloratura”-kappale.

## Kiertue
Bändi paljasti päivää ennen albumin julkaisua 14. lokakuuta 2021, että he aikovat lähteä Music of the Spheres World Tour -maailmankiertueelle keväällä 2022 tukeakseen albumia. Kiertue on heidän ensimmäinen sitten A Head Full of Dreams Tourin (2016-2017).

## Arvostelut
* *[[Desibeli.net]]*: 
* *[[Helsingin Sanomat]]*: 
* *[[New Musical Express|NME]]*: 
* *[[Pitchfork]]*: 5,1/10
* *[[Soundi]]*: 

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### Huomautukset

## Lähteet
Emma Oosterwegel

**Emma Oosterwegel** (s. 29. kesäkuuta 1998 Deventer) on alankomaalainen seitsenottelija ja olympiamitalisti. Oosterwegel saavutti pronssia Tokion olympialaisissa seitsenottelussa. Hänen ennätyksensä on Tokion olympialaisissa saavutettu 6590 pistettä.

Oosterwegel sijoittui seitsenottelussa seitsemänneksi Dohan MM-kilpailuissa 2019 silloisella ennätyksellään 6250 pistettä. Hän oli seitsemäs myös Eugenen MM-kilpailuissa 2022. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui viidenneksi pistein 6464. Pariisin olympialaisissa hän oli seitsemäs pistein 6386. Vuonna 2025 hän sijoittui yhdeksänneksi sekä Apeldoornin sisäratojen EM-kilpailujen viisiottelussa että Tokion MM-kilpailuissa. Hän on voittanut viisiottelussa sisäratojen Alankomaiden-mestaruuden vuosina 2018–2020. Ulkoradoilla hän on voittanut Alankomaiden-mestaruuden keihäänheitossa vuonna 2016.

## Ennätykset
Lähde:
* 100 m: 12,47 s (2020)
* 200 m: 24,03 s (2025)
* 400 m: 58,91 s (2014)
* 800 m: 2.08,67 (2024)
* 100 m aidat: 13,28 s (2025)
* Korkeushyppy: 180 cm (2020)
* Pituushyppy: 6,40 m (2021) 
* Kuulantyöntö: 14,54 m (2024)
* Keihäänheitto: 56,66 m (2023)
* Seitsenottelu: 6590 pistettä (2021)

## Lähteet
Königssee

**Königssee**, toiselta nimeltään **Bartholomäussee**, on järvi eteläisessä Saksassa Baijerin osavaltiossa, lähellä Itävallan rajaa. Königssee sijaitsee Berchtesgadenin eteläpuolella olevassa Berchtesgadenin kansallispuistossa. Järveä ympäröivät jylhät kalkkikivivuoret. Königssee on 8 kilometriä pitkä ja leveimmillään 1,6 kilometriä leveä. Järven syvin kohta ulottuu 188 metriin. Järven länsirannalla on Pyhän Bartolomeuksen pyhiinvaelluskirkko.

## Lähteet
Kurt Salomonson

**Kurt Salomonson** (18. heinäkuuta 1929 Hjoggböle – 10. kesäkuuta 2024) oli ruotsalainen kirjailija ja toimittaja. Hänen esikoisromaaninsa *Hungerdansen* (1955) on tyyliltään trilleri. Sen tapahtumaympäristö on kaivos, kuten myös romaaneissa *Grottorna* ja *Mannen utanför*. Tarinoiden keskushenkilö on joko ulkopuolinen henkilö tai sitten työläisälykkö tai -individualisti, joka tarkkailee kriittisesti työnantajaa mutta myös työväenliikettä.

## Lähteet
William Kapell

**William Kapell** (20. syyskuuta 1922 New York, New York – 29. lokakuuta 1953 King's Mountain, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen pianisti.

Kapellin vanhemmat omistivat kirjakaupan Manhattanilla. Kapell opiskeli Dorothea Anderson la Follettin johdolla ja pääsi sitten Philadelphian konservatorioon, jossa häntä opetti Olga Samaroff. Hän jatkoi opiskelua Juilliard Schoolissa Samaroffin siirryttyä sinne. Kapell voitti Philadelphian orkesterin nuorisokilpaiun ja Naumberg-palkinnon vuonna 1941. Tämän jälkeen hän pääsi debytoimaan New Yorkissa; debyyttiresitaali toi hänelle Town Hall Awardin. Resitaaliura kansallisella tasolla kehittyi nopeasti ja johti levytyssopimuksen saamiseen RCA Red Seal Recordsilta. Yksi Kapellille tärkeistä teoksista oli tuore Aram Hatšaturjanin Des-duuripianokonsertto, jonka hän soitti usein. Hänen teoksesta tekemästään levytyksestä tuli menestys.

Kapell aloitti kansainvälisen kiertueuran toisen maailmansodan jälkeen. Hän ei rajoittanut ohjelmistoaan tiettyihin säveltäjiin tai tyyleihin, mutta menestyi etenkin modernin venäläisohjelmiston, kuten Sergei Rahmaninovin, Dmitri Šostakovitšin, Aram Hatšaturjanin ja Sergei Prokofjevin teosten tulkitsijana. Hän soitti myös modernien yhdysvaltalaissäveltäjien, kuten Aaron Coplandin teoksia. Konsertto-ohjelmistossa Kapell teki yhteistyötä sellaisten kapellimestarien kuin Leopold Stokowskin, Eugene Ormandyn, Leonard Bernsteinin, Fritz Reinerin ja Serge Koussevitzkyn kanssa. Kapell vietti viimeisen kesänsä Australiassa, jossa hän piti esiintymisiä muun muassa Sydneyssa ja Melbournessa. Viimeisen esityksensä hän piti Geelongissa 22. lokakuuta 1953; 29. lokakuuta 1953 hän kuoli lentoturmassa ollessaan palaamassa Yhdysvaltoihin. Lentokone iskeytyi King's Mountainiin San Franciscon eteläpuolella, mikä johti koko henkilöstön ja matkustajakunnan menehtymiseen.

Harold Schonberg piti Kapellia toisen maailmansodan jälkeen nousseen sukupolven lupaavimpana yhdysvaltalaispianistina.

## Lähteet
Gulnabadin taistelu

**Gulnabadin taistelu** oli 8. maaliskuuta 1722 käyty taistelu Hutakien johtaja Mir Mahmudin ja Persian safavidien joukkojen välillä lähellä Gulnabadia nykyisessä Iranissa. Taistelu päättyi safavidien tappioon ja käytännössä heidän valtakuntansa romahdukseen.

## Tausta
Safavidit olivat pitkään hallinneet Khorasanin alueen paštuja kuvernööriensä kautta. Esimerkiksi uskonnolliset syyt alkoivat kuitenkin kääntää paikallisia heitä vastaan. Safavidit olivat šiialaisia ja paštut sunnalaisia. Tilanne kärjistyi safavidien kuvernöörien taitamattomasta toiminnasta. Ghelzai-heimon Hutak-klaanin Mirwais Amir Khan kapinoi ja surmasi epäsuositun kuvernöörin vuonna 1709 perustaen käytännössä riippumattoman Hutak-dynastian. Safavidit lähettivät paikalle armeijan palauttamaan tilannetta entiselleen, mutta he kärsivät tappion Kandaharissa. Mirwaisin poika Mir Mahmud johti oman armeijansa Persiaan. Hän eteni kohti safavidien pääkaupunkia Isfahania Kermanin ja Yazdin kautta ja kohtasi 8. maaliskuuta 1722 safavidien armeijan lähellä Gulnabadia.

## Taistelu
Mir Mahmudin armeija Gulnabadissa käsitti noin 18&nbsp;000 miestä. Häntä vastassa olleeseen safavidiarmeijaan kuului noin 40&nbsp;000 miestä visiiri Mohammad Quli Khanin, Ali Mardan Khanin ja georgialaisen kenraali Rustam Khanin komennossa. Safavidien joukkoihin kuului myös tykistö, jota johti ranskalainen Philippe Colombe. Kaikkiaan heidän joukkonsa kärsivät hajautetusta komennosta sekä komentajien keskinäisestä kilpailusta.

Taistelun alkaessa Rustam Khan johti omia joukkojaan hyökkäykseen Mir Mahmudin vasenta siipeä vastaan. Hyökkäys näytti onnistuvan, ja Mahmudin joukot joutuivat sekasortoon. Safavidien hyökkäystä oli kuitenkin tarkoitus seurata ratsuväen isku. Arabeista koottu ratsuväki ei kuitenkaan seurannutkaan Rustamin joukkoja, vaan iski Ghelzaiden leiriin. Samaan aikaan Mohammad Quli Khanin johtama safavidien keskusta ei puuttunut taisteluun lainkaan. Mir Mahmud kokosi joukkonsa ja ajoi Rustamin joukot takaisin. Ali Mardan Khanin johtama safavidien vasen siipi hyökkäsi viimein Ghelzaita vastaan. Hyökkääjät harhautettiin teeskennellyllä paolla. Pakoa esittävien Ghelzaiden perään rynnäköineet safavidit törmäsivät Ghelzaiden *[[zanburak]]*-tykkeihin, joita kuljetettiin kameleilla. Ne avasivat yllättäen tulen ja aiheuttivat suuria tappioita safavidien riveissä. Tämän jälkeen Ghelzaiden ratsuväki iski safavidien tykistöä vastaan surmaten niiden miehistön. Loput safavidien armeijasta kääntyivät pakoon.
## Seuraukset
Tappio Gulnabadin taistelussa merkitsi käytännössä safavidien valtakunnan loppua. Ghelzaiden tie Persian pääkaupunki Isfahaniin oli nyt avoin. Kaupunki kukistui kuusi kuukautta kestäneen piirityksen jälkeen. Mir Mahmud otti vangikseen safavidihallitsija Sultan Husainin, nai tämän tyttären, pakotti hallitsijan luopumaan tittelistään ja julistautui itse šaahiksi. Pidemmällä aikavälillä Hutak-dynastia ei kuitenkaan kestänyt. Persia jakautui useiden keskenään taistelevien vallantavoittelijoiden alueisiin.

## Lähteet
Suppilopoimulehti

**Suppilopoimulehti** (*Alchemilla cymatophylla*) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, poimulehtien (*Alchemilla*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen, ruohovartinen ja yleisesti ottaen keskikokoiseksi kasvava poimulehtilaji. Sen tunnusomaisia piirteitä ovat alaspäin suuntautuneiden karvojen peittämät varret ja lehtiruodit, kaljut kukkapohjukset sekä mattapintaiset ja sinisenvihertävät lehdet. Karvoituksensa perusteella suppilopoimulehti muistuttaa seitsenkulmapoimulehteä (*Alchemilla heptagona*), mutta on erotettavissa siitä lehtien ulkonäön perusteella.

Suppilopoimulehti voi kasvaa lähes puoli metriä korkeaksi. Sen varsissa ja lehtiruodeissa on selkeästi alaspäin siirottavia karvoja, mutta varret ovat vain alaosistaan karvaisia. Lehdet ovat hieman aaltoilevia, harvakarvaisia, mattapintaisia sekä väriltään sinisenvihertäviä. Lehdissä on seitsemästä yhdeksään liuskaa ja jokaisen liuskan laidoilla on 15–19 kapeaa sekä teräväkärkistä hammasta. Kukat ovat kellanvihreitä ja sijaitsevat jokseenkin harvoina rykelminä haaraisessa kukinnossa. Kukkaperät ja kukkapohjukset ovat kaljuja. Suppilopoimulehti kukkii kesä–heinäkuussa.

Suppilopoimulehti kasvaa kulttuurivaikutteisessa ympäristössä, kuten niityillä ja teiden varsilla. Suomessa suppilopoimulehteä on tavattu melko harvoilta paikoilta, lähinnä Kainuusta itärajan tuntumasta.

Suppilopoimulehden tieteellisen nimen lajinimi (*cymatophylla*) tulee kreikan kielen sanoista *kyma* (suom. aalto) ja *fyllon* (suom. lehti) tarkoittaen aaltoilevia lehtiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Suppilopoimulehti (''Alchemilla cymatophylla'')
* iNaturalist: Suppilopoimulehti (''Alchemilla cymatophylla'')
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Alchemilla cymatophylla'' 
* Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): ''Alchemilla cymatophylla'' 
* The Plant List: ''Alchemilla cymatophylla''
Mustanielijämakrilli

**Mustanielijämakrilli** (*Chiasmodon niger*) tai **mustanielijäahven** on nielijämakrilleihin kuuluva kalalaji. Sitä tavataan syvistä vesistä lauhkeista ja lämpimistä valtameristä.

## Koko ja ulkonäkö
Mustanielijämakrilli voi kasvaa suurimmillaan 25&ndash;33 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan laji on pitkänomainen ja hoikka. Kalalla on kaksi selkäevää, rintaevät ovat pitkät ja pyrstöevä on haarautunut. Mustanielijämakrillin suu on suuri ja kita avautuu suureksi, hampaat ovat terävät. Lajin vatsa ja suolisto voivat venyä niin, että mustanielijämakrilli kykenee syömään itseään suurempia saaliita. Kala on väriltään musta ja sen ruumiissa on valoelimiä.

## Levinneisyys ja elintavat
Mustanielijämakrillin levinneisyysalue on hyvin laaja. Sitä tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä lauhkeista ja lämpimistä vesistä. Kalan poikaset elävät lähellä pintaa mutta täysikasvuiset yksilöt liikkuvat syvissä vesissä syvimmillään lähes neljän kilometrin syvyydessä. Lajin ravintoa ovat kalat ja ne saattavat olla pituudeltaan jopa nelinkertaisia mustanielijämakrilliin verrattuna. Hyvin suuret saaliit saattavat mädäntyä ennen kuin mustanielijämakrilli ehtii sulattaa ne, minkä seurauksena kalan suolisto voi puhjeta muodostuvien kaasujen vuoksi.

## Lähteet
Rein Saluri

**Rein Saluri** (22. syyskuuta 1939 Salla, Viro – 13. lokakuuta 2023) oli virolainen kirjailija.

## Ura
Rein Saluri oli koulutukseltaan biologi, mutta hän työskenteli dramaturgina ja toimittajana aikakauslehdissä sekä vuodesta 1982 vapaana kirjailijana. Hänen puolisonsa on Piret Saluri.

Saluri kirjoitti realistista kuvausta ja hyödynsi tajunnanvirtatekniikkaa. Hän kirjoitti kertomuksia, pienoisromaaneja ja näytelmiä. Hänen teoksiaan on käännetty useille maailmankielille, ja hän itse käänsi viroksi John le Carrén, Fjodor Dostojevskin, Vladimir Nabokovin ynnä muiden tuotantoa.

Salurille myönnettiin useita kertoja Friedebert Tuglaksen novellipalkinto ja Juhan Smuulin palkinto.

## Suomennetut teokset
### Proosa
* *Kuinkas* (*Kuidas*). Suomentanut Henri Kapulainen. Helsinki: Otava 1982. 

### Näytelmät
* *Lähtö* (*Minek*, 1988).

### Novellit
* Jälkeläishuolto. Suomentanut Jouko Vanhanen. *Merentakaisia: uusinta virolaista proosaa*. Toimittanut Eva Lille. Weilin + Göös, 1984. 
* Muisti. *Neuvostoproosaa 3: Uusimmat vuosikymmenet*. Valikoinut Sergei Zalygin. Venäjän kielestä suomentanut Esa Adrian. WSOY, 1979. 

## Lähteet
Tarmo Savola

**Tarmo Savola** (s. 26. helmikuuta 2000) on suomalainen kymmenottelija, joka edustaa Turun Urheiluliittoa. Vuoteen 2021 asti hän edusti Lappajärven Veikkoja ja vuosina 2022–2025 Vasa Idrottssällskapia.

Kalevan kisoissa 2020 Savola sijoittui kymmenottelussa viidenneksi tuloksella 7029 pistettä. Tampereen Kalevan kisoissa 2021 hän otteli hopealle ennätyksellään 7595 pistettä. Lahden Kalevan kisoissa 2023 hän voitti ensimmäisen SM-kultansa tuloksella 7521. Hän voitti Kalevan kisoissa kultaa myös Vaasassa 2024 pistein 7603 ja Espoossa 2025 pistein 7807.

Tarmo Savolan veli on kymmenottelija Elmo Savola.

## Henkilökohtaiset ennätykset

## Lähteet
Kaiman-luokka

**Kaiman-luokka** oli Venäjän keisarikunnan laivaston neljän sukellusveneen muodostama alusluokka ensimmäisessä maailmansodassa.

## Alukset
Lake-tyyppiset sukellusveneet tilattiin 1906. Vaikka alukset valmistuivat loppuvuodesta 1910, laivasto ei niitä hyväksynyt lukuisten vikojen vuoksi. Muutostyöt kasvattivat uppoumaa 12 tonnilla. Laivasto hyväksyi alukset vasta vuonna 1911.

## Lähteet
*
* 

### Viitteet
Salme Haltia

**Salme Sylvia Haltia** (o.s. **Halonen**, 9. heinäkuuta 1912 Haukipudas – 31. heinäkuuta 2021 Oulu) oli kuollessaan Suomen vanhin lotta. Hän kuoli 109-vuotiaana. Hän toimi talvisodassa lääkintälottana kenttäsairaalassa. Haltian toimipaikkana oli kenttäsairaala n:o 9, ensin Kuhmossa ja myöhemmin Karjalan kannaksella. Myös jatkosodassa hän toimi kenttäsairaalassa Kannaksella. Ammatiltaan Haltia oli konttoristi. Hän osallistui tasavallan presidentin itsenäisyyspäivän vastaanotolle vuonna 2018.

Salme Haltian puoliso Olavi Haltia taisteli Kannaksella, haavoittui sodassa ja kuoli vuonna 1947. Haltioilla oli kaksi lasta.

## Lähteet
Reveal the Ravage

**Reveal the Ravage** on suomalaisen speed/thrash metal -yhtye Prestigen neljäs albumi, joka julkaistiin 13. elokuuta 2021. Rajoitettu vinyylipainos ilmestyy 26. marraskuuta 2021. Albumin on miksannut ja masteroinut Samu Oittinen Fantom Studiolla Tampereella. 
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Aku Kytölä – laulu, basso
* Ari Karppinen – kitara
* Jan “Örkki” Yrlund – kitara
* Matti “Matson” Johansson – rummut

## Arvostelut
* Imperiumi: 8/10
* Kaaoszine: 8-/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Jacksonin piirikunta (Pohjois-Carolina)

**Jacksonin piirikunta** () on Yhdysvaltojen Pohjois-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 43&nbsp;109 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Sylvan kunta. Piirikunta on perustettu 1851.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Samoilov

**Samoilov** ja **Samoilova** ovat venäläisiä sukunimiä: 

* David Samoilov (1920–1990), neuvostovenäläinen kirjailija 
* Julija Samoilova (s. 1989), venäläinen laulaja
* Tatjana Samoilova (1934–2014), neuvostoliittolainen näyttelijä
* Vladislav Samoilov (1963–2009), neuvostoliittolainen (mari) runoilija
Parabellum (albumi)

__NOTOC__
**Parabellum** on Yngwie Malmsteenin 23. heinäkuuta 2021 julkaistu studioalbumi.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Imperiumi: 6-/10
* Kaaoszine: 7/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Jorma Parviainen

**Jorma Parviainen** on suomalainen pesäpalloilija. Parviainen pelasi Superpesistä kaudet 1990–1995. Hän edusti koko uransa Sotkamon Jymyä. Parviainen saavutti urallaan neljä SM-kultaa kasina 1990,  1992,  1993 ja 1995, yhden SM-hopean kaudella 1991 sekä yhden SM-pronssin kaudella 1994. Parviainen pelasi urallaan viisi Itä-Länsi-ottelua vuosina 1989, 1990, 1992, 1993 ja 1995. Ulkokentällä hän pelasi siepparina. Parviainen pelasi urallaan 169 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän löi yhdeksän kunnaria ja 261 tavallista juoksua, toi 61 juoksua ja keräsi 860 kärkilyöntiä.

## Lähteet
Trooppinen myrsky Norman

**Trooppinen myrsky Norman** oli Meksikoon syyskuussa 2000 osunut sykloni. Se oli vuoden 2000 Tyynenmeren hurrikaanikauden 16. sykloni.

Trooppinen aalto, joka muodosti hurrikaani Gordonin, liikkui 16. syyskuuta länteen Keski-Amerikan ylitse ja muuttui trooppiseksi matalapaineeksi 20. syyskuuta ennen rantautumistaan Lazaro Cardenasin ja Coliman välillä. Heikennyttyään se nousi nopeasti takaisin matalapaineeksi rantautui uudestaan Mazatlanin lähellä.

## Lähteet
Mielensäpahoittaja (elokuvasarja)

**Mielensäpahoittaja**-elokuvia ovat seuraavat:

* *[[Mielensäpahoittaja (vuoden 2014 elokuva)|Mielensäpahoittaja]]*, vuonna 2014 valmistunut elokuva
* *[[Ilosia aikoja, Mielensäpahoittaja]]*, vuonna 2018 valmistunut elokuva
* *[[Mielensäpahoittaja Eskorttia etsimässä]]*, vuonna 2022 valmistunut elokuva.
* ''Mielensäpahoittajan rakkaustarina'', syyskuussa 2024 ensi-iltaan tullut elokuva.
Elokuvasarja ylitti miljoonan katsojan rajapyykin lokakuussa 2022.

## Lähteet
David Samoilov

**David Samoilov**, oik. **David Kaufman**, (1920 Moskova, Neuvosto-Venäjä – 1990) oli venäläinen runoilija. Hän oli sukutaustaltaan juutalainen.

Samoilov opiskeli 1938–1941 Moskovassa filosofian, kirjallisuuden ja historian instituutissa. Hän edusti niin sanottuja sotasukupolven runoilijoita. Esikoiskokoelma ilmestyi 1958 ja oli mukana 1961 ilmestyneessä puolivirallisessa antologiassa *Tarusskije stranitsy*. Hän haki aiheensa sodasta ja Venäjän historiasta.

## Suomennetut runot
Toivo Flinkin suomentamia Samoilovin runoja on antologiassa: *Uuden runon Venäjä*, toim. Toivo Flink, Petrozavodsk 1989 Karjala 
* Hei, kuule, mennään kerran... (Давай поедем в город...)
* Lyö metsään lehdenlähdön laine
* Muisti (Память)
* Rynnäköimme Sinjavinin kukkuloita... (Семен Андреич)
* Se rankka nelikymmenluku... (Сороковые)
* Tuhkimo (Золушка)

## Lähteet
Iso Heinäjärvi (Kitee)

**Iso Heinäjärvi** (myös **Suuri Heinäjärvi**) on järvi Kiteen itäosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 3,5 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 63 kilometriä eteläkaakkoon.

## Maantiede
Ison Heinäjärven pituus kaakosta luoteeseen on 3,6 kilometriä. Järven melko suora pohjoisranta kaartuu niin ikään suorahkoksi itärannaksi, joka puolestaan kääntyy järven kaakkoisen Järvenpään lahden kohdalla mutkaiseksi etelärannaksi. Myös järven länsiranta mutkittelee jossain määrin. Ison Heinäjärven syvin kohta, 36 metriä, sijaitsee altaan itäosassa Suurisaaren luoteispuolella. Järven lounaiset lahdet ja ovat matalia. Myös luoteessa on matalia alueita. Noin seitsemäsosa järvestä on vähintään 15 metriä syvä.

Isossa Heinäjärvessä sijaitsee viisi saarta, joista kolme on alle aarin laajuisia ja yksi yli hehtaarin laajuinen. Saaret sijaitsevat järven matalahkossa luoteisosassa, paitsi usean hehtaarin laajuista Suurisaarta. Isoa Heinäjärveä reunustaa suurelta osin kulttuurimaisema, myös järven eteläosasta luoteeseen työntyvä Matsonniemi on pääosin peltomaata. Itäranta on metsämaata.

Ison Heinäjärven koillispuolella sijaitsee Pieni Heinäjärvi (112,7 metriä mpy), joka laskee Isoon Heinäjärveen. Muutaman kilometrin länteen sijaitsee Kiteenjärvi. Ison Heinäjärven laskuoja alkaa järven luoteiskolkan Myllylahdesta.

Ison Heinäjärven vesitilavuus on 30&nbsp;109&nbsp;000 kuutiometriä.

Iso Heinäjärvi (02.027.1.001) kuuluu Hiidenjoen valuma-alueeseen (02.027), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kiteenjoen–Tohmajoen vesistössä (02). Toinen jakovaihe on Kiteenjoen valuma-alue (02.02). Hiidenjoen valuma-alueella on kuusi vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Iso Heinäjärvi on laajin. Viisi muuta ovat Pieni Heinäjärvi, Palojärvi, Malahvinlampi, Valkialampi ja Keltalampi.

Kiteen Iso Heinäjärvi on monin verroin laajempi kuin Suomen kuusi muuta Isoa Heinäjärveä yhteensä.

## Lähteet
Pihkaluteet

**Pihkaluteet** (*Scoloposcelis*) on nokkaluteiden (Anthocoridae) heimoon kuuluva ludesuku. Suomesta suvun edustajia on tavattu kaksi lajia. Maailmanlaajuisesti sukuun kuuluu yli kymmenen lajia. Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Suvun lajeja tavataan lähinnä Pohjois-Euroopasta ja hieman myös Keski-Euroopasta ja Pohjois-Amerikasta.

## Sukuun kuuluvia lajeja
*Nokipihkalude (*Scoloposcelis obscurella*)
*Kämäräpihkalude (*Scoloposcelis pulchella*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Funet: Pihkaluteet (''Scoloposcelis'')
*ITIS: Scoloposcelis 
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Scoloposcelis 
*Iowa State University, Bug Guide: Genus Scoloposcelis 
*Pherobase: Semiochemicals of Genus Scoloposcelis
Gunnar Palmgren

**John Gunnar Palmgren** (23. tammikuuta 1908 Helsinki – 23. marraskuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen juristi, yritysjohtaja, professori ja korkeakoulun rehtori.

## Henkilöhistoria
Palmgrenin vanhemmat olivat varatuomari John Palmgren ja Ingrid Maria Ahlman ja puoliso vuodesta 1935 Ursula (Ulla) Rikissa Alariksdotter Tawaststjerna, arkkitehti Alarik Tawaststjernan tytär. Palmgren tuli ylioppilaaksi 1925, valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1930, sai varatuomarin arvon 1932 ja väitteli lakitieteen tohtoriksi 1937. Hän oli pankkiiriliikkeen lakimies 1931–1932 ja toinen johtaja 1934–1940, Hankenissa kauppaoikeuden professori 1940–1949, Helsingin yliopistossa dosentti 1940–1950 ja kauppaoikeuden vt. professori 1946–1948 ja sitten Stockmann-yhtiön apulaistoimitusjohtaja 1949–1950, toimitusjohtaja 1950–1953 ja johtokunnan jäsen 1952–1953. Palmgren oli Hankenin vararehtori 1942–1945, rehtori 1945–1949 ja hallintoneuvoston varapuheenjohtaja 1952–1953 ja korkeakoulun ylioppilaskunnan inspehtori 1942–1945. Hänellä oli myös monia liike-elämän ja järjestöjen luottamustehtäviä. Talvi- ja jatkosodassa Palmgren palveli rintamajoukoissa.

Professori Bo Palmgren oli Gunnar Palmgrenin veli.

## Julkaisuja
* *Om påföljderna av säljares mora*, 1936 (väitöskirja)
* *Konkurrensklausuler vid tjänsteavtal*, 1939 
* *Suomen siviilioikeus pääpiirteittäin I*, 1945 
* *Juridiken i affärslivet*, 1945, suom. *Kauppaoikeutta liikemiehelle*, 1946

## Lähteet
Université Paris-Nanterre

**Université Paris-Nanterre** () on monitieteinen ranskalainen yliopisto, joka on erikoistunut taloustieteisiin, ihmis- ja yhteiskuntatieteisiin, oikeuteen, kirjallisuuteen, psykologiaan ja valtiotieteeseen.

Yliopisto on vuonna 1964 perustetun kirje- ja humanistisen tiedekunnan sekä vuonna 1966 perustetun oikeus- ja taloustieteellisen tiedekunnan perillinen Sorbonnen ruuhkien lievittämiseksi.

## Kuuluisia opettajia
* Stéphane Courtois, ranskalainen historioitsija

## Kuuluisia valmistuneita
* Emmanuel Macron, ranskalainen poliitikko ja Ranskan 25. presidentti
* Nicolas Sarkozy, Ranskan tasavallan presidentti
* Dominique Strauss-Kahn, ranskalainen sosialistipoliitikko

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Yliopiston kotisivut
Valkiajärvi (Kitee)

**Valkiajärvi** on lähdepohjainen, kirkasvetinen ja verraten syvä järvi Kiteellä Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 61,5 hehtaaria ja vesitilavuus 10 kuutiohehtometriä. Etäisyys Joensuusta on 65 kilometriä etelään.

## Maantiede
Valkiajärven pituus kaakosta luoteeseen on 1,7 kilometriä. Pientä luotoa lukuun ottamatta järvi on saareton. Valkiajärven syvin alue, 30 metriä, sijaitsee altaan keskiosassa. Alueen pinta-ala on 7,3 hehtaaria. Vähintään 20 metriä syvän alueen pinta-ala on 25,8 hehtaaria ja vähintään 10 metriä syvän alueen pinta-ala 41,3 hehtaaria. Matalinta on järven kaakkois- ja luoteisosassa. Järven pohjoisrannalla kymmenen metrin syvyyskäyrä hipoo rantaviivaa. Rannat ovat valtaosin metsämaata.

Valkiajärven on sanottu olevan yksi Suomen kirkkaimpia vakavesiä, vaakanäkyvyys on enimmillään useita kymmeniä metrejä. Valkiajärven pohjoisrannalta virtaa laskuoja Kaakkolammen (95,8 metriä mpy) kautta Louhenojaa Pyhäjärveen (79,6 metriä mpy). Valkiajärven kaakkoispuolella sijaitsee neljän hehtaarin laajuinen Eskonlampi, jonka keskisyvyys on noin viisi metriä.

Valkiajärven vesitilavuus on 9&nbsp;970&nbsp;000 kuutiometriä.

Valkiajärvi (04.391.1.065) kuuluu Pyhäjärven alueeseen (04.391), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Pyhäjärven reitin valuma-alue (04.39) ja ensimmäinen Oriveden–Pyhäselän alue (04.3). Pyhäjärven alueella on 53 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Valkiajärvi on viidenneksi laajin. Sitä laajempia ovat Pyhäjärven lisäksi Korpijärvi, Ylä-Kuorejärvi ja Kirkkolampi.

## Lähteet
Suuri Rautjärvi

**Suuri Rautjärvi** on järvi Parikkalan keskiosassa entisen Saaren kunnan alueella Etelä-Karjalassa. Sen pinta-ala on 3,4 neliökilometriä. Etäisyys Imatralta on 73 kilometriä koilliseen ja Savonlinnasta 50 kilometriä kaakkoon.

## Maantiede
Suuren Rautjärven pituus kaakosta luoteeseen on 4,5 kilometriä. Järven keskiosan Losonselältä työntyy kaakkoon Aunonlahti, länteen Viitalahti ja luoteeseen Ripustinselkä. Järven syvin kohta, 16 metriä, sijaitsee Losonselän itäpuoliskolla. Lähes neliökilometri järvestä on yli 10 metriä syvä. Ripustinselkä madaltuu pohjoista kohti ja sen pohjoiset rannat ovat epämääräisiä. Suuren Rautajärven saariluku on viisi, saaret ovat pieniä.

Suuren Rautjärven rannoilla on kulttuurimaisemaa. Järven itärannalla sijaitsee Saaren kirkonkylä.

Suureen Rautjärveen virtaa useita laskuojia ja Kivisalmen kanava Kivilahdesta (74,6 metriä mpy). Suuren Rautjärven luusua sijaitsee Ripustinselän pohjoiskolkassa, josta lähtee laskuoja luoteeseen pohjoisempaan Suureen Rautjärveen (03.062.1.001, 74,5 metriä mpy).

Suuren Rautjärven vesitilavuus 24&nbsp;579&nbsp;000 kuutiometriä.

Suuri Rautjärvi (eteläinen) (03.062.1.003) kuuluu Suurten Rautjärvien valuma-alueeseen (03.062), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Hiitolanjoen vesistössä (03). Toinen jakovaihe on Suuri Rautjärven valuma-alue (03.06). Suuri Rautjärvi on laajin Suurten Rautjärvien valuma-alueen 17:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä seuraavat pohjoinen Suuri Rautjärvi, nimetön järvi ja Kivilahti.

## Lähteet
Pieni Rautjärvi

**Pieni Rautjärvi** on matalahko, peltoaukeiden reunustama järvi Parikkalan pohjoisosassa entisen Saaren kunnan alueella Etelä-Karjalassa. Sen pinta-ala on 5,6 neliökilometriä. Etäisyys Imatralta on 77 kilometriä koilliseen ja Savonlinnasta 46 kilometriä itäkaakkoon.

## Maantiede
Pienen Rautjärven pituus kaakosta luoteeseen on 8,2 kilometriä. Pääaltaan kaakkoispuolella on matalahko vesialue, jota erottaa pääaltaasta niemimaa. Pääaltaan luoteispuolella on matala vesialue, jota yhdistää muuhun järveen kymmenisen metriä leveä Huutosalmi. Pienen Rautjärven syvin kohta, 10,6 metriä, sijaitsee pääaltaan keskiosassa. Noin sadasosa järven pinta-alasta on vähintään 10 metriä syvää. Pienessä Rautjärvessä sijaitsee viisi saarta, joista suurin on noin 40 aarin laajuinen Ollinsaari.

Pientä Rautjärven ympäröi kulttuurimaisema. Peltomaat ulottuvat useissa kohdin järven rantaan. Järveen virtaa useita laskuojia (Koskutjoki, Koskenjoki, Kontionjoki). Luusua sijaitsee järven eteläkolkassa, josta alkaa Riionsalmen kanava, joka johtaa alle kilometrin päässä sijaitsevaan eteläiseen Pieneen Rautjärveen (73,6 metriä mpy). Eteläinen Pieni Rautjärvi laskee Myllyjokea etelään Ylätyrjään (72,7 metriä mpy).

Pienen Rautjärven vesitilavuus 20&nbsp;327&nbsp;000 kuutiometriä.

Pieni Rautjärvi (pohjoinen) (03.040.1.013) kuuluu Tyrjänjärven-Pieni Rautjärven valuma-alueeseen (03.04), joka on toisen jakovaiheen vesistö Hiitolanjoen vesistössä (03). Pieni Rautjärvi on laajin Tyrjänjärven-Pieni Rautjärven valuma-alueen 20:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä seuraavat Tyrjänjärvi, Ylätyrjä ja eteläinen Pieni Rautjärvi.

Noin kolme kilometriä Pieneltä Rautjärveltä lounaaseen sijaitsee kaksi Suurta Rautjärveä (Suuri Rautjärvi (eteläinen) ja Suuri Rautjärvi (pohjoinen)), jotka ovat kuitenkin Pientä Rautjärveä pienempiä. Eteläinen Suuri Rautjärvi on tosin tilavuudeltaan noin viidenneksen Pientä Rautjärveä suurempi. Parikkalan neljän Rautjärven ympäristö on suurelta osin maatalousmaata.

Pieni Rautjärvi on kolmanneksi laajin Parikkalan 118:sta vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä.

## Lähteet
Abdulmanap Nurmagomedov

**Abdulmanap Magomedovitš Nurmagomedov** (, ; 10. joulukuuta 1962 – 3. heinäkuuta 2020) oli avaarilaistaustainen venäläinen urheilija ja valmentaja. Hänet tunnetaan Venäjällä eniten sambon maailmanmestareita valmentaneena. Hän oli entisen UFC:n kevytsarjan mestarin Habib Nurmagomedovin isä.

Abdulmanap Nurmagomedov syntyi Sildin kylässä, Tsumanan piirissä Dagestanissa. Hän valmistui vuonna 1987 Pultavan kauppakorkeakoulusta, jossa hän opiskeli kirjanpitoa ja taloustieteitä.

Nurmagomedov aloitti urheilijanuransa vapaapainilla, jota hän muiden yhteisönsä nuorien tavoin oli harrastanut lapsesta saakka. Palvellessaan Neuvostoliiton armeijassa hän aloitti judon ja sambon harjoittelun.

Valmentajana Nurmagomedov saavutti menestystä ensimmäisen kerran, kun hänen veljensä voitti sambon maailmanmestaruuden Ukrainan maajoukkueessa vuonna 1992. Kokonaisuudessaan Nurmagomedov valmensi 18 maailmanmestaria uransa aikana.

Abdulmanap Nurmagomedov kuoli 57-vuotiaana koronaviruskomplikaatioihin. Ollessaan sairaalassa alun perin sydänleikkausjonossa hän sai tartunnan, joka pahensi hänen perussairauttaan. Manageri Ali Abdelaziz ilmoitti Abdulmanapin kuolleen 3. heinäkuuta 2020 Moskovassa. Hänen poikansa Habib Nurmagomedov ilmoitti seuraavan ottelunsa jälkeen, ettei aio jatkaa vapaaottelu-uraa ilman isäänsä.

## Lähteet
Silamus

**Silamus** on matala, melko tasasyvyinen ja saareton järvi Rautjärven pohjoisosassa Etelä-Karjalassa. Sen pinta-ala on 1,8 neliökilometriä. Etäisyys Imatralta on 40 kilometriä koilliseen.

## Maantiede
Silamuksen pituus kaakosta luoteeseen on 3,1 kilometriä. Leveys lounaasta koilliseen on noin 700 metriä, allas on varsin tasaleveä. Silamukseen virtaa Torsanjoki Pieni-Torsasta (78,3 metriä mpy), joka sijaitsee puolisentoista kilometriä lounaaseen. Silamuksen pohjoispuolella sijaitsee Kuikkalampi (90,1 metriä mpy), josta virtaa Kuikkalamminoja järven pohjoisrannalle. Silamuksen luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta lähtee Silamusjoki itään.

Silamuksen etelä- ja pohjoisrannoilla on peltomaata, länsi- ja itärannat ovat metsäisiä. Länsirannan Heikkarinvuoren korkeustaso on noin 120 metriä mpy, eli 50 metriä Silamuksen tason yläpuolella.

Silamuksen vesitilavuus on 5&nbsp;251&nbsp;000 kuutiometriä.

Silamus (03.012.1.001) kuuluu Silamusjoen alueeseen (03.012), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Hiitolanjoen vesistössä (03). Toinen jakovaihe on Hiitolanjoen alue (03.01). Silamus on suurin Silamusjoen alueen 19:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Seuraavaksi laajin on Koantaus.

## Lähteet
Hirvijärvi (Hirvensalmi, Hirvenlahti)

**Hirvijärvi** on järvi Keski-Suomen ja Etelä-Savon maakuntarajalla Joutsan ja Hirvensalmen kuntien alueilla. Valtaosa järvestä sijaitsee Joutsassa, mutta se kuuluu virallisesti Etelä-Savon elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen alueeseen. Hirvijärven pinta-ala on 5,1 neliökilometriä. Etäisyys Jyväskylästä on 57 kilometriä kaakkoon.

## Maantiede
Hirvijärven pituus kaakosta luoteeseen on 5,2 kilometriä. Järven kaakkoisosassa Vuohisaaren itäpuolella on noin puoli kilometriä pitkä kaakkois–luoteissuuntainen 30–32 metriä syvä alue, jonka pinta-ala on yli hehtaarin. Järven keskivaiheilla on 24 metrin syvänne . Hirvijärven länsiosa ja itäisin osa Hevosniemen itäpuolella ovat enimmäkseen alle kymmenen metriä syviä.

Hirvijärvellä sijaitsee yhdeksän saarta, joista kaksi on yli hehtaarin laajuisia. Suurin saari on Vuohisaari, jonka länsipuolinen Säkkisaari on toiseksi suurin. Hirvijärven rannat ovat pääosin metsämaata, luoteisrannalla on jonkin verran peltomaata. Rannoilla on pientaloja. Kaakkoisrannan Kukkulalehto kohoaa noin 165 metriä merenpinnan yläpuolelle, eli noin 60 metriä järven pintaa korkeammalle.

Hirvijärveen virtaa laskuojia ympäröiviltä lammilta ja pohjoispuoliselta Roukejärveltä (106,3 metriä mpy). Hirvijärvi laskee Puulaan.

Hirvijärven vesitilavuus on 30&nbsp;908&nbsp;000 kuutiometriä.

## Vesistösuhteet
Hirvijärvi (14.924.1.001) kuuluu Hirvijärven valuma-alueeseen (14.924), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä (14). Toinen jakovaihe on Puulaveden alue (14.92) ja ensimmäinen Mäntyharjun reitin valuma-alue (14.9). Hirvijärvi on selkeästi laajin Hirvijärven alueen 12:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Seuraavaksi laajin on Roukejärvi.

## Lähteet
Benchmark

**Benchmark** voi tarkoittaa seuraavia:
* Benchmark Capital, yhdysvaltalainen sijoitusyhtiö
* Benchmarking, liiketalouden käsite
* suorituskykymittaus, tietotekniikan käsite
Kreikan maastopalot 2021

**Kreikan maastopalot 2021** vaivasivat Kreikkaa pääosin elokuussa 2021 ennätyksellisen helleaallon jälkeen. Palot riehuivat erityisesti Attikan alueella, Euboian eli Évian saarella ja Peloponnesoksen niemimaalla.

Palot tuhosivat Attikan aluetta Ateenan lähellä erityisesti 27. heinäkuuta – 4. elokuuta. Peloponnesoksella paloi muun muassa antiikin Olympian lähistöä 5. elokuuta 2021. Euboian saarella palot syttyivät 3. elokuuta ja raivosivat vielä 8.–11. elokuuta. Paloissa tuhoutui suuria alueita saaren pohjoisosasta erityisesti Istiaía-Aidipsóksen seudulla.  ihmistä evakuoitiin saaren rannikolta laivoilla. Pahimmat palot helpottivat sateiden ja sään viilenemisen ansiosta 13. elokuuta mennessä. ​Vílian seutua Länsi-Attikassa paloi 18. elokuuta. Elokuun lopulla uusia paloja syttyi vielä muun muassa Víliassa sekä Marmárin seudulla Euboialla.

20. elokuuta mennessä paloissa oli tuhoutunut ainakin  hehtaaria maata. Kreikka sai apua palojen sammuttamiseen yli 20 muulta maalta. Apua antoivat muun muassa Espanja, Israel, Kroatia, Kypros, Puola, Ranska, Romania, Ruotsi, Sveitsi, Ukraina ja Yhdysvallat.

Maastopalot ovat Kreikassa jokakesäinen ongelma. Kesällä 2021 paloihin vaikutti muun muassa maan uusi lämpöennätys, , joka mitattiin 3. elokuuta. Voimakkaiden palojen lisääntymisen yhtenä syynä pidetään ilmastonmuutosta, joka voimistaa sään ääri-ilmiöitä. Samaan aikaan suuria maastopaloja oli myös muun muassa Turkissa ja Italiassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Haywoodin piirikunta (Pohjois-Carolina)

**Haywoodin piirikunta** () on Yhdysvaltojen Pohjois-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 62&nbsp;089 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Waynesvillen kaupunki. Piirikunta on perustettu 1808.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Suorituskykymittaus

**Suorituskykymittaus** tarkoittaa tietotekniikassa menetelmiä tietokoneen eri ominaisuuksien mittaukseen. Tyypillisesti suorituskykyä mitataan tiettyjä testiohjelmia suorittamalla, joiden tulokset ovat vertailukelpoisia.

## Ohjelmia
* 3DMark, grafiikkaprosessorin suorituskykymittaus henkilökohtaisille tietokoneille
* Bonnie++, tiedostojärjestelmien suorituskykymittaus
* LINPACK, supertietokoneiden suorituskyvyn mittaus
* SPECviewperf, näyttötoimintojen suorituskykymittaus CAD-työasemille

## Katso myös
* Profilointi
* SPEC
Pesäluteet

**Pesäluteet** (*Lyctocoris*) on nokkaluteiden (Anthocoridae) heimoon kuuluva ludesuku. Suomesta suvun edustajia on tavattu kaksi lajia. Maailmanlaajuisesti sukuun kuuluu yli kymmenen    lajia. Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Suvun lajeja tavataan pääasiassa Euroopassa, mutta myös alueellisesti muuallakin.

## Sukuun kuuluvia lajeja
*Latolude (*Lyctocoris campestris*)
*Pululude (*Lyctocoris nidicola*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Funet: Pesäluteet (''Lyctocoris'')
*iNaturalist: Suku Lyctocoris
*ITIS: Lyctocoris 
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Lyctocoris 
*Iowa State University, Bug Guide: Genus Lyctocoris 
*Pherobase: Semiochemicals of Genus Lyctocoris
Yrjö Jokela

**Yrjö Jokela** (1. tammikuuta 1897 Orivesi – 16. syyskuuta 1977) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Tampereen Veikkoja edustanut Jokela oli 1920-luvun alkupuolella Työväen Urheiluliiton paras pitkien matkojen juoksija. Useiden TUL:n mestaruuksien ohella Jokela voitti 5 000 ja 10 000 metrin juoksut Frankfurt am Mainin työläisolympialaisissa 1925. Hän kuului myös TUL:n 3 000 metrin joukkuejuoksun voittaneeseen joukkueeseen. Vuoden 1921 Prahan epävirallisissa työläisolympialaisissa Jokela voitti 5 000 metriä.

Kesäkuussa 1925 Jokela alitti 5 000 metrillä 15 minuuttia ensimmäisenä TUL:n urheilijana. Hän juoksi Eläintarhan kentällä järjestetyissä työläisolympialaisten karsintakilpailuissa ajan 14.54,9, joka oli tuolloin maailman kaikkien aikojen yhdeksänneksi paras 5 000 metrin tulos. Suomalaisista nopeammin olivat juosseet ainoastaan Hannes Kolehmainen, Paavo Nurmi ja Ville Ritola. Lauri Virtanen rikkoi Jokelan ennätyksen vuonna 1928, mutta hänen 1924 tekemänsä 10 000 metrin TUL:n ennätys 31.51,5 kesti vuoteen 1936, jolloin Väinö Peltomäki juoksi nopeammin.

Syksyllä 1926 Jokela lähti siirtolaiseksi Kanadaan. Hän jatkoi kilpailemista Toronton Yrityksen riveissä ja toimi 1930-luvun lopussa Canadian Workers' Sports Federation -työläisurheiluliitton puheenjohtajana.

## Lähteet
Kamalinpantalepakko

**Kamalinpantalepakko** (*Pharotis imogene*) on siippojen heimoon kuuluva äärimmäisen uhanalainen lepakkolaji. Se elää Papua-Uusi-Guinean eteläosassa. Ensimmäinen vahvistettu havainto tehtiin Kamalissa ja toinen Abaun lähistöllä.
Lajin luultiin jo kuolleen sukupuuttoon, sillä havainnot tehtiin noin 120 vuoden välein – vuosina 1890 ja 2012.

## Lähteet
William Saliba

**William Alain André Gabriel Saliba** (s. 24. maaliskuuta 2001 Bondy) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Arsenalia.

## Seurajoukkueura
Saliba pelasi kaudella 2018–2019 Saint Etiennessä 16 Ligue 1:n ottelua. Hän siirtyi kesällä 2019 englantilaisseura Arsenaliin, mutta vietti seuraavan kauden vielä lainalla Saint Etiennessä, jossa pelasi 12 Ranskan pääsarjaottelua ja kaksi peliä Eurooppa-liigassa. Kevätkauden 2021 hän oli lainalla Ligue 1:n Nicessä, jossa teki 20 liigaottelussa yhden maalin. Kauden 2021–2022 hän vietti lainasopimuksella Marseillessa, jossa hän pelasi 36 Ranskan pääsarjaottelua, kuusi peliä Eurooppa-liigassa ja seitsemän ottelua Konferenssiliigassa.

Saliba pelasi ensimmäisen ottelunsa Arsenalin edustusjoukkueessa Valioliigan avauskierroksella Crystal Palacea vastaan elokuussa 2022, ja nousi saman tien vakiopelaajaksi Arsenalin avauskokoonpanoon. Ensimmäisen maalinsa hän teki Bournemouthia vastaan kolmannella sarjakierroksella. Hän pelasi avauskaudellaan 27 valioliigaottelua ja teki kaksi maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi neljä ottelua. Kaudella 2023–2024 hän pelasi täyden ajan Arsenalin kaikissa 38 valioliigaottelussa sekä teki maalin marraskuussa Burnleyä ja halmikuussa West Hamia vastaan. Mestarien liigassa hän oli avauskokoonpanossa kaikissa kymmenessä ottelussa. Kauden alussa hän voitti FA Community Shieldin. Kaudella 2024–2025 hän pelasi 35 valioliigaottelua, kaikki avauskokoonpanossa. Hän teki kaksi maalia, peräkkäisissä otteluissa Manchester Unitedia ja Fulhamia joulukuussa. Mestarien liigassa hän pelasi täyden ajan 11 ottelussa.

## Maajoukkueura
Saliba on edustanut Ranskaa useissa nuorten maajoukkueissa. Hän pelasi Ranskan miesten maajoukkueessa ensimmäisen kerran Norsunluurannikkoa vastaan maaliskuussa 2022. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2022 Ranskan hopeajoukkueessa 27 minuuttia alkulohkon ottelussa Tunisiaa vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi täydet minuutit välieriin edenneen joukkueensa kaikissa kuudessa ottelussa. Hän on pelannut juhannukseen 2025 mennessä 28 miesten maaottelua, joista avauskokoonpanossa 21.

## Yksityiselämä
Saliban isä on libanonilainen ja äiti kamerunilainen.

## Lähteet