open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Karl Edvard Fritjof Bergroth

**Karl Edvard Fritjof Bergroth** (24. toukokuuta 1845 Humppila – 17. tammikuuta 1920 Kauhava) oli suomalainen rovasti. Bergroth valmistui ylioppilaaksi vuonna 1864 Åbo gymnasiumista ja vihittiin papiksi vuonna 1867. Bergroth toimi kirkkoherrana Hammarlandissa vuosina 1876–1887, Elimäellä vuosina 1887–1894 sekä Kauhavalla vuodesta 1894 lähtien aina kuolemaansa. Bergrothille myönnettiin rovastin arvonimi vuonna 1893.

Bergrothia on kuvattu pitkäpartaiseksi ja kunnioitusta herättäväksi esipapiksi, jota on muistettu taitavana maanviljelijänä.

## Ura pappina
Pappisvihkimyksensä jälkeen Bergroth toimi pappina Kaskisissa, Pirttikylässä ja Närpiössä. Bergroth nimitettiin Oripään kappalaiseksi vuonna 1870 ja Hammarlandin kirkkoherraksi vuonna 1876. Ahvenanmaalta Bergroth valittiin Elimäen kirkkoherraksi vuonna 1887. Kauhavan kirkkoherraksi Bergroth valittiin vuonna 1894. Bergroth piti eri puolilla Kauhavaa Raamattua selittäviä tilaisuuksia.

## Yksityiselämä
Karl syntyi pappisperheeseen ja kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1864. Bergrothin vanhemmat olivat kirkkoherra Emil Ferdinand Bergroth ja Margareta Karolina Hällfors. Bergrothin veli oli pappi ja poliitikko Waldemar Bergroth. Bergrothin vaimo oli vuodesta 1868 lähtien tämän serkku Johanna Katarina ja tämän kuoleman jälkeen vuodesta 1909 lähtien Dagmar Schoultz.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Podengo galguenho

**Podengo galguenho** on sukupuuttoon kuollut portugalilainen koirarotu. 

## Ulkonäkö
Rodun pää oli erittäin pitkänomainen, otsa melko kapea, kuono teräväkärkinen, korvat pystyt, suuret, teräväkärkiset ja korkealle asettuneet. Niska oli pitkä ja kapea, lanne kaareva, lantio laskeva, vatsalinja erittäin ylösvetäytynyt, eturaajat ohuet ja häntä ohut ja melko lyhyt. Säkäkorkeus oli yli 70 cm. Väritys vaihteli, mutta oli useimmiten keltainen tai musta.

## Alkuperä
Podengo galguenho kuului alkuperäiseen etelän podengotyyppiin. Se esiintyy Mértolasta löydetyissä arabialaisissa keramiikkaesineissä, jotka ajoittuvat noin 100-luvulle: niissä on kuvattuna vinttikoiramainen koira, jolla on kuitenkin pystyt korvat. Rotu mainittiin vielä 1900-luvun alkupuolella useissa kirjoituksissa. Sen uskotaan olleen alkuperältään pystykorvainen vinttikoira, ja siinä olikin paljon vinttikoiran vaikutteita – mutta myös podengon vaikutus näkyi, ja sitä verrataan espanjalaiseen rotuun nimeltä *regalgo*. Se oli todennäköisesti nykyisen portugalinpodengon kantarotu, jonka arabit toivat Portugaliin. Se saattoi olla myös podengon ja sukupuuttoon kuolleen lusitanianvinttikoiran välimuoto. Sen vaikutus näkyy yhä tietyissä ison portugalinpodengon jalostuslinjoissa, joihin se todennäköisesti lopulta sekoittui, lakaten samalla olemasta oma rotunsa.

### Etymologia
*Galguenho* tarkoittaa "vinttikoiraa", mikä viittaa rodun olemukseen vinttikoiramaisena podengona.

## Lähteet
Tatiana Pinto

**Tatiana Vanessa Ferreira Pinto** (s. 28. maaliskuuta 1994) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Portugalin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2022 EM-kilpailuja 87 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa maaliskuussa 2014.

Pinto on edustanut kotimaansa seuroista pisimpään Sportingia. Ulkomailla hän on edustanut saksalaista Sandia, englantilaista Bristol Cityä ja espanjalaista Levantea.

## Lähteet
Inês Pereira

**Inês Teixeira Pereira** (s. 26. toukokuuta 1999) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Portugalin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2022 EM-kilpailuja 29 maaottelua. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa tammikuussa 2018.

Pereira edustaa sveitsiläisseura Servetteä, johon hän siirtyi vuonna 2021 kotimaansa Sportingista.

## Lähteet
Sílvia Rebelo

**Sílvia Marisa Garcia Rebelo** (s. 20. toukokuuta 1989) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Portugalin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2022 EM-kilpailuja 117 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin, maaliskuussa 2010 MM-karsintaottelussa Armeniaa vastaan. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa syyskuussa 2008.

Rebelo edustaa kotimaassaan Benficaa, johon hän siirtyi vuonna 2018 Bragasta.

## Lähteet
Jéssica Silva

**Jéssica Lisandra Manjenje Nogueira Silva** (s. 11. joulukuuta 1994) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Portugalin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2022 EM-kilpailuja 89 maaottelua ja tehnyt niissä kymmenen maalia. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa marraskuussa 2011.

Silva on edustanut kotimaansa seurojen lisäksi Ruotsissa Linköpingiä, Espanjassa Levantea, Ranskassa Lyonia, jonka pelaajana hän voitti Mestarien liigan vuonna 2020, ja Yhdysvalloissa Kansas City Currentia. Vuoden 2022 alusta hän on edustanut kotimaassaan Benficaa.

## Lähteet
Vimma (yhtye)

**Vimma**, tyyliteltynä **VIMMA,** on seitsemän helsinkiläisen muusikon kollektiivi, joka kirjoittaa musiikkia luontosuhteesta ja ilmastonmuutoksesta. Yhtye yhdistää musiikissaan elementtejä muun muassa progressiivisesta rockista, folkmusiikista, popista ja hiphopista. Se on esiintynyt vuodesta 2016 lähtien ja julkaisi ensimmäisen albuminsa *Meri ja avaruus* vuonna 2019. Sen jälkeen se on julkaissut myös albumit *Tornadon silmässä* sekä *Ei noi muut*. Kappaleiden sanoitukset käsittelevät ympäristöön tilaa ja siihen liittyvää aktivismia. Vimma voitti Etnogaalassa 2020 Vuoden tulokas -palkinnon  ja oli vuoden 2023 Emma-gaalassa ehdolla Kriitikoiden valinta -kategoriassa. Yhtyeen solisti on Eeva Rajakangas. Sävellyksistä vastaa enimmäkseen viulisti Pessi Jouste. Kollektiivin muut jäsenet ovat Roope Jokinen, Kalle Outila, Aino Kallio, Santeri Kettu ja Vilho Louhivuori.

## Albumit
* *Ei noi muut* (Nordic Notes, 2025)
* *Tornadon silmässä* (Nordic Notes, 2023)
* *Meri ja avaruus* (Eclipse Music, 2019)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kotisivut
Stefan Sigfrids

**Stefan Sigfrids** (s. 1970) on suomalainen pastori ja seurakunnanjohtaja. Syksystä 2022 lähtien Sigfrids työskentelee Helsingin Saalemin johtavana pastorina. Vuosina 1998–2017 Sigfrids työskenteli Vaasan Sionin johtajana ja vuosina 2017–2022 Ruotsissa Tukholman Filadelfian pastorina sekä vuodesta 2018 seurakunnan suomenkielisen työn johtajana. Sigfridsin perheeseen kuuluu vaimo Marina ja kolme lasta.

Sigfrids on koulutukseltaan insinööri ja ryhtyi Vaasan ruotsinkielisen Sion-seurakunnan pastoriksi vuonna 1998. Sigfridsin kaudella Sion-seurakunnan kävijämäärät nousivat ja seurakunnan keski-ikä laski reilusti. Sigfridsin kaudella seurakunta teki yhteistyötä ja järjesti yhteismission Vaasan suomenkielisen helluntaiseurakunnan kanssa.

## Lähteet
Ernst Curtius

**Ernst Curtius** (2. syyskuuta 1814 Lyypekin vapaakaupunki – 11. heinäkuuta 1896 Berliini) oli saksalainen historioitsija ja arkeologi, joka johti Olympian pyhäkköalueen kaivauksia.

## Elämä ja ura
Curtius oli filologi Georg Curtiuksen veli ja filologi Ernst Robert Curtiuksen isoisä. Kreikan-matkojensa (1836–1840) jälkeen Curtiuksesta tuli Berliinin yliopiston ylimääräinen professori jo vuonna 1844, ja vuonna 1856 hän sai professuurin Göttingeniin, josta hänet kutsuttiin vuonna 1868 Berliinin yliopiston antiikin taidehistorian professuuriin. Vuonna 1871 hänestä tuli Preussin tiedeakatemian pysyvä sihteeri. Hän oli myös sikäläisen Antiqvarium-kokoelman johtaja ja Saksan arkeologisen instituutin keskushallituksen jäsen. Hän teki useita matkoja Kreikkaan arkeologisia tutkimuksia varten. 

Curtius oli 1870-luvun jälkipuoliskolla Olympiassa suoritettujen suurten kaivausten varsinainen alullepanija. Juuri hän teki Saksan hallituksen puolesta sopimuksen Kreikan kanssa vuonna 1874, jolla Olympian kaivaukset annettiin yksinomaan Saksan tehtäväksi. Curtius oli mukana kirjoittamassa virallista selontekoa tästä hankkeesta (*Die Ausgrabungen zu Olympia*, neljä nidettä 1877-1880). Hänen marmorinen rintakuvansa pystytettiin Olympiaan keväällä 1896. Institut de France nimitti hänet kirjeenvaihtajajäseneksi vuonna 1869 ja ulkomaiseksi jäseneksi vuonna 1889. 

Curtiuksen merkittävimpiä teoksia ovat *Peloponnesos* (1851–1852), joka on tieteellinen esitys kyseisen maan historiasta, saagoista ja muinaismuistoista, *Griechische Geschichte* (kolme nidettä, 1857–1861; kuudes painos 1887–1889), joka on arvokas vastine Theodor Mommsenin *Römische Geschichte* -teokselle, ja *Die Stadtgeschichte von Athen* (1891). 
 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Carole Costa

**Carole Costa** (s. 3. toukokuuta 1990) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Portugalin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2022 EM-kilpailuja 142 maaottelua ja tehnyt niissä 15 maalia. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa tammikuussa 2008.

Costa pelasi Saksassa kausina 2010–2017 ja edusti kolme kautta Esseniä, kaksi kautta Duisburgia ja kaksi kautta Cloppenburgia. Tämän jälkeen hän on edustanut kotimaassaan Sportingia ja vuodesta 2020 Benficaa.

## Lähteet
Catarina Amado

**Catarina Isabel Silva Amado** (s. 21. heinäkuuta 1999) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Portugalin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2022 EM-kilpailuja 16 maaottelua. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa huhtikuussa 2021.

Amado edustaa kotimaassaan Benficaa.

## Lähteet
Omeljan Ohonovskyi

**Omeljan Ohonovskyi** (; 3. elokuuta 1833 Hryhoriv, Stanyslavivin piiri – 28. lokakuuta 1894 Lviv) oli ukrainalainen kieli- ja kirjallisuustieteilijä. Hän oli Lvivin yliopistossa ukrainan kielen ja kirjallisuuden professori.

Ohonovskyin merkittävin teos on *Istorija literaturyi russkoi* (keskeneräinen). Teoksessa *Studien auf dem Gebiete der ruthenischen Sprache* (1880) hän osoitti ukrainan kielen venäjään nähden itsenäiseksi kieleksi ja selvitti – etenkin foneettiselta kannalta – ukrainan murteiden sisäisen aseman. Liitteenä oli hänen kielitieteellinen tutkimuksensa *O ważniejszych właściwościach języka ruskiego* (1888). Hänen ukrainan kieltä koskeviin näkemyksiinsä tuli voimakkaita vastaväitteitä venäläisiltä kriitikoilta, esimerkiksi 1890 Aleksandr Pypiniltä. Hänen vastauksensa Pypinille ja muille venäläisille herätti vilkasta keskustelua ja sai paljon tukea.

Ohonovskyi julkaisi myös teoksen *Hristomatija starorusskaja* kommentaarein sekä sanakirjan (1881) ja ukrainan kielen kieliopin. Kaunokirjailijana hän kirjoitti runollisen kertomuksen *Krest* (1860), kansanomaiset näytelmät *Halška Ostrožka* ja *Fedko Ostrožki* ja satuja lapsille.

Ohonovskyi oli Prosvita-kulttuuriseuran perustajajäsen ja sen puheenjohtaja vuodesta 1877 kuolemaansa saakka ja myös Ševtšenkon tieteellisen seuran perustajajäsen. Hän vastusti puolalaistamista hyvin suorasanaisesti. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Alícia Correia

**Alícia de Figueiredo Lima Correia** (s. 29. huhtikuuta 2003) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Portugalin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2022 EM-kilpailuja yhdeksän maaottelua. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa lokakuussa 2020.

Correia edustaa kotimaassaan Sportingia.

## Lähteet
Vanessa Marques

**Vanessa Marques Malho** (s. 12. huhtikuuta 1996) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Portugalin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2022 EM-kilpailuja 83 maaottelua ja tehnyt niissä kymmenen maalia. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa syyskuussa 2012.

Marques edustaa kotimaassaan Bragaa. Hän pelasi kaudella 2020–2021 Unkarissa Ferencvárosin joukkueessa.

## Lähteet
STS Alppimatkat

**STS Alppimatkat** on alppimatkoja järjestävä yhtiö, joka on osa ruotsalaista STS Alpresor AB:ta. STS Alpresor AB perustettiin vuonna 1976, ja se on ollut jo usean vuoden ajan Pohjoismaiden suurin alppimatkojen järjestäjä. STS Alppimatkat aloitti toimintansa STS Alpresor AB:n Suomen sivuliikkeenä vuonna 2004. STS Alppimatkojen toiminimi kaupparekisterissä on STS Alpresor AB filial ja STS Alppimatkat on yhtiön aputoiminimi.

STS Alppimatkojen kohteita on Itävallan, Ranskan ja Italian Alpeilla. Yhtiö omistaa muun muassa suositun Hotel Salzburger Hofin Bad Gasteinissa. Yhtiö järjestää alppimatkoja talvikaudella ja vaellus- ja golfmatkoja kesäkaudella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* STS Alppimatkat - Instagram
* Emoyhtiön kotisivut
Taganrog-Tsentralnyi

**Taganrog-Tsentralnyi** tai **Taganrog-Tsentralnyin lentotukikohta** (; kansallinen lentopaikkakoodi: **ЬРРЦ**) on Taganrogissa, Venäjän Rostovin aluella sijaitseva lentotukikohta. Lentotukikohta sijaitsee noin 7 kilometriä Venäjän Rostovin alueen Taganrogin keskustasta länsiluoteeseen.  

Tukikohdassa toimii 708. sotilaskuljetuslentorykmentti. Tällä Venäjän ilmavoimin on tukikohdassa esimerkiksi Iljušin Il-76 -kuljetuslentokoneita. Lisäksi tukikohdassa toimiin lentokoneiden korjauksiin keskittynyt laitos (325. lentokonekorjauslaitos; 325 ARZ; ).

Lentoaseman alueella toimii myös sotilasilmailuun erikoistunut museo.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Aerodrom Taganrog (Tsentralnyi)  (wikimapia.org)
Andreia Norton

**Andreia Alexandra Norton** (s. 15. elokuuta 1996) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Portugalin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2022 EM-kilpailuja 62 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa lokakuussa 2016.

Norton edustaa kotimaassaan Bragaa. Ulkomailla hän on edustanut espanjalaista Barcelonaa, saksalaista Sandia ja italialaista Interiä.

## Lähteet
Laki & Järjestys

**Laki & Järjestys** on suomalainen Oi! / punkrock -yhtye, joka on perustettu Lappeenrannassa tammikuussa 2020. 

## Ura
Yhtyeen ensimmäinen julkaisu oli helmikuussa 2021 julkaistu 7" EP *Kuka lystin kustantaa?*. Levyn julkaisi Hell's Tone Records. Levy on nykyään loppuunmyyty.
Kesällä 2022 yhtyeeltä julkaistiin ensimmäinen pitkäsoitto *Uusi aika*. Levy on saatavilla LP:nä, CD:nä sekä kaikissa yleisimmissä suoratoistopalveluissa. Vinyyliversio levystä ilmestyi marraskuussa 2022. 

Radiokanava FinnRadio FM valitsi *Uusi aika* -albumin vuoden rock -albumiksi joulukuussa 2022.

Yhtyeen kolmas albumi *Ei katumusta* -EP julkaistiin heinäkuussa 2024.

## Kokoonpano
*Pietu - basso
*Jussi - laulu
*Kimi - rummut
*Santtu - kitara

## Entiset jäsenet
*Topi - rummut (2020-2023)
*Pasi - kitara (2020-2024)

## Julkaisut
**Kuka lystin kustantaa?* 7" EP, 2021 (HTR023)
**Uusi aika* CD, LP, 2022 (HTR025)
**Ei katumusta* CD EP, 2024 (HTR026)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laki & Järjestys (Instagram)
Kokorunkomenetelmä

**Kokorunkomenetelmä** on Amerikassa yleistynyt hakkuutyyli, jonka koneketjuun kuuluu vähintään neljä konetta. Kokorunkomenetelmää käytettiin Suomessakin puolitelojen ja runkojuontokoneiden aikana, mutta vaijerijuonnosta luovuttua se on siirtynyt syrjään tavaralajimenetelmän tieltä. Kokorunkomenetelmässä puut kaadetaan kokonaisina ja juonnetaan oksineen varastopaikalle eli ns. landingille jossa rungot katkotaan mittaan ja lastataan kuorma-autoihin. Kokorunkomenetelmässä yleisin hakkuutapa on avohakkuu, mutta harvennushakkuitakin esiintyy joskus. Kokorunkomenetelmässä koneketjun muodostavat kaatokasauskone, juontokone, prosessori ja lastauskone.
Ana-Maria Crnogorčević

**Ana-Maria Crnogorčević** (s. 3. lokakuuta 1990 Steffisburg) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 175-senttimetrinen. Hän edustaa yhdysvaltalaisseura Seattle Reigniä ja on pelannut Sveitsin naisten maajoukkueessa vuodesta 2009.

Crnogorčević on pelannut ulkomaisissa sarjoissa vuodesta 2009 alkaen. Hän edusti Saksassa Hamburger SV:tä kausina 2009–2011 ja 1. FFC Frankfurtia kausina 2011–2018. Vuosina 2018–2019 hän edusti Yhdysvalloissa Portland Thornsia ja siirtyi sen jälkeen espanjalaisseura FC Barcelonaan, jossa hän pelasi vuoteen 2023 saakka. Kaudella 2023–2024 hän edusti Espanjassa Atlético Madridia. Kesällä 2024 hän siirtyi Seattleen. Hän on voittanut Mestarien liigan vuosina 2015, 2021 ja 2023.

Crnogorčević on pelannut Sveitsin naisten maajoukkueessa 7. kesäkuuta 2025 mennessä 168 maaottelua ja tehnyt niissä 74 maalia.

## Lähteet
Viola Calligaris

**Viola Calligaris** (s. 17. maaliskuuta 1996) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 167-senttimetrinen. Hän edustaa italialaisseura Juventusta ja on pelannut Sveitsin naisten maajoukkueessa vuodesta 2015.

Calligaris siirtyi kotimaansa Young Boys -seurasta Espanjaan vuonna 2017. Hän edusti kaksi kautta Atlético Madridia, yhden kauden Valenciaa ja kolme kautta Levantea. Hän siirtyi kesällä 2023 ranskalaisseura Paris Saint-Germainiin. Tammikuusta 2024 alkaen hän on edustanut Italiassa Juventusta, ensimmäiset puoli vuotta lainasopimuksella.

Calligaris on pelannut Sveitsin naisten maajoukkueessa 13. kesäkuuta 2025 mennessä 66 maaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. Hän pelasi yhden ottelun EM-kilpailuissa 2017, täyden peliajan kaikissa kolmessa ottelussa EM-kilpailuissa 2022 ja kaksi ottelua MM-kilpailuissa 2023.

## Lähteet
Haukiputaan seurakunta

**Haukiputaan seurakunta** on yksi Oulun seurakuntayhtymän seitsemästä seurakunnasta. Seurakunta toimii Oulun kaupungin Haukiputaan alueella. Seurakunnassa on noin 15&nbsp;000 jäsentä. Seurakunnan kirkkoherra on Salla Autere.

## Herätysliikkeet
Haukiputaan seurakunta kuuluu muun Pohjois-Pohjanmaan tavoin vanhoillislestadiolaisuuden keskeisimpään kannatusalueeseen. Haukiputaan alue on Perämeren rannikon ja Oulun ympäristön tavoin liikkeen voimakasta yhtenäisen kannatuksen aluetta. Haukiputaan alueella sekä vanhoillislestadiolaisten kannattajamäärä että suhteellinen osuus paikkakunnan väestöstä on korkea.

## Papisto
Muun muassa seuraavat henkilöt ovat toimineet Haukiputaan seurakunnan kirkkoherroina:

### Kirkkoherrat
* 1901–1932: Viktor Alfred Virkkula
* 1934–1940: Aarne Alikoski
* 1940–1952: Alfred Virkkula
* 1952–1959 Pauli Kauppinen
* 1963–1973: Erkki Jokela
* 1974–1996: Timo Holma
* 1996–2004: Risto Haulos
* 2005–2014: Jaakko Kaltakari
* 2015–2024: Jaakko Tuisku
* 2024–: Salla Autere

## Katso myös
* Uskonto Oulussa
* Oulun seurakuntayhtymä

## Lähteet
Kiimingin seurakunta

**Kiimingin seurakunta** on yksi Oulun seurakuntayhtymän seitsemästä seurakunnasta. Seurakunta toimii Oulun kaupungin Kiimingin alueella. Seurakunnassa on noin 15&nbsp;000 jäsentä. Seurakunnan kirkkoherra on Pauli Niemelä.

## Seurakunnan historiaa
Vaikka Kiimingin kirkko on rakennettu jo 1760, Alakiimingin kappeliseurakunta syntyi kuitenkin vasta 1781, kun kuninkaan päätöksellä kiiminkiläisille annettiin lupa vakituisen papin palkkaamiseen. Siihen asti kiiminkiläiset kävivät pääasiassa toisen Iin emäseurakunnan kappelin Haukiputaan jumalanpalveluksissa. Itsenäiseksi seurakunnaksi Kiiminki pääsi senaatin päätöksellä 1858. Tuolloin Iin emäseurakunnasta erotettiin Haukiputaan ja Kiimingin kappeliseurakunnat, joista Kiiminki määrättiin emäseurakunnan paikaksi. Haukipudas ja Ylikiiminki jäivät Kiimingin kappeleiksi. Käytännössä kirkkoherrakunnaksi muuttuminen tapahtui vasta 1869 Iin kirkkoherran Calamniuksen kuoleman ja Kiimingin kappalaisen muualle siirtymisen jälkeen. Haukipudas erosi omaksi seurakunnakseen vuonna 1873 ja Ylikiiminki vuonna 1909.

Vuoden 2019 alussa Kiimingin seurakuntaan liitettiin Yli-Iin ja Ylikiimingin seurakuntapiirit, jotka sitä ennen kuuluivat Oulujoen seurakuntaan.

## Papisto
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Kiimingin seurakunnan kirkkoherroina:

### Kirkkoherrat
* 1871–1895: Robert Wilhelm Montin
* 1897–1903: Eljas Lönnrot
* 1904–1909: Johan Teodor Bäckman
* 1913–1919: Max Alfrid Wilhelm Kataviso
* 1919–1927: Sulo Rantanen
* 1928–1952: Väinö Juntunen
* 1953–1967: Eelis Kurkela
* 1968–1981: Hannu Pelkonen
* 1981–1995: Heikki Karvosenoja
* 1996–2000: Juhani Lavanko
* 2000→ Pauli Niemelä

## Katso myös
* Uskonto Oulussa
* Oulun seurakuntayhtymä
* Kiimingin rauhanyhdistys

## Lähteet

* 

### Viitteet
Oulujoen seurakunta

**Oulujoen seurakunta** on yksi Oulun seurakuntayhtymän seitsemästä seurakunnasta. Seurakunta toimii Oulun kaupungin itäisellä ja kaakkoisella alueella. Seurakunnassa on yli 20&nbsp;000 jäsentä. Seurakunnan kirkkoherra on Ilkka Mäkinen.

Ylikiimingin seurakunta liitettiin seurakuntapiirinä osaksi Oulujoen seurakuntaa vuoden 2007 alussa ja Yli-Iin seurakunta vuoden 2011 alussa. Molemmat seurakuntapiirit siirrettiin kuitenkin osaksi Kiimingin seurakuntaa vuoden 2019 alussa.

## Papisto
### Kirkkoherrat
Seuraavat henkilöt ovat hoitaneet Oulunsalon seurakunnan kirkkoherran virkaa:

* 1909–1930: Erkki Pesonen
* 1932–1940: Yrjö Wallinmaa
* 1941–1958: Tauno V. J. Sutinen
* 1958–1965: Vilho O. J. Lauriala
* 1967–1977: Ossi Ylimaula
* 1978–2009: Paavo Moilanen
* 2009–2013: Jouni Riipinen
* 2014–2017: Satu Saarinen
* 2018→ Ilkka Mäkinen

## Katso myös
* Uskonto Oulussa
* Oulun seurakuntayhtymä

## Lähteet
Sandy Maendly

**Sandy Jannick Maendly** (s. 4. huhtikuuta 1988 Geneve) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 168-senttimetrinen. Hän edustaa kotimaassaan Servetteä ja on pelannut Sveitsin naisten maajoukkueessa vuodesta 2006.

Maendly on kotimaansa lisäksi pelannut Italiassa Sassari Torresissa vuosina 2011–2014 ja Veronassa vuosina 2014–2016 sekä Espanjassa Madrid CFF:ssä vuosina 2017–2018.

Maendly on pelannut Sveitsin naisten maajoukkueessa kesäkuun 2022 loppuun mennessä 86 maaottelua ja tehnyt niissä 12 maalia.

## Lähteet
Iin seurakunta

**Iin seurakunta** on Iin kunnassa Suomen Pohjois-Pohjanmaalla toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Oulun tuomiorovastikuntaan. Seurakunnan kirkkoherra on Ulla Mitrunen.

## Herätysliikkeet
Iin seurakunta kuuluu muun Pohjois-Pohjanmaan tavoin vanhoillislestadiolaisuuden keskeisimpään kannatusalueeseen. Iin alue on Perämeren rannikon ja Oulun ympäristön tavoin liikkeen voimakasta yhtenäisen kannatuksen aluetta. Iin alueella sekä vanhoillislestadiolaisten kannattajamäärä että suhteellinen osuus paikkakunnan väestöstä on korkea.

## Papisto
Muun muassa seuraavat henkilöt ovat toimineet Iin seurakunnan kirkkoherroina:

### Kirkkoherrat

* 1558- Canutus
* 1564–1577: Laurentius Matthiae Raumannus
* 1581–1615: Jacobus Olai
* 1616–1620: Mansvetus Jacobi Fellman
* 1620–1634: Johannes Henrici Lithovius
* 1634–1636: Henricus Johannis Corvinus
* 1636–1640: Ericus Georgii Montanus
* 1641–1646: Henricus Christiani Limingius
* 1648–1650: Henricus Simonis Carlander
* 1652–1659: Samuel Josephi Lithovius
* 1660–1667: Andreas Andreae Ulstadius
* 1669–1673: Gabriel Gabrielis Calamnius
* 1674–1678: Johannes Caspari Forbus
* 1678–1686: Petrus Johannis Hoffrenius
* 1688–1692: Samuel Samuelis Lithovius
* 1692–1695: Zacharias Olai Ulhegius

* 1695–1697: Christophorus Claudii Alanus
* 1698–1708: Simon Henrici Pechlinius
* 1710–1735: Johan Stenstrand
* 1736–1752: Gustaf Fabricius
* 1753–1772: Daniel Idman
* 1774–1791: Erik Sinius
* 1793–1797: Henrik Sund
* 1800–1815: Abraham Frosterus
* 1817–1836: Jakob Frosterus
* 1839–1847: Erik Johan Frosterus
* 1849–1866: Karl Gabriel Calamnius
* 1869–1875: Frans Oskar Durchman
* 1876–1918: Johan Fredrik Thauvón
* 1920–1950: Eino Wirkkula
* 1999–2025: Tapani Ruotsalainen
* 2025–: Ulla Mitrunen

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seurakunnan kotisivut
Pyhäjärven seurakunta

**Pyhäjärven seurakunta** on Pyhäjärven kaupungissa Suomen Pohjois-Pohjanmaalla toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Oulun hiippakuntaan ja Kalajoen rovastikuntaan. Seurakunnan kirkkoherra on Mirva Ahola.

## Herätysliikkeet
Pyhäjärven seurakunta kuuluu muun Kalajokilaakson tavoin herätysliikkeiden maantieteelliseen kohtaamisalueeseen. Pyhäjärven kuuluu vanhoillislestadiolaisuuden yhtenäiseen kannatusalueeseen. Pyhäjärvi ei kuitenkaan ole suunnan voimakkainta vaikutusaluetta.

## Papisto
Muun muassa seuraavat henkilöt ovat toimineet Pyhäjärven seurakunnan kirkkoherroina:

### Kirkkoherrat
* 1862–1868: Zakris Castrén
* 1871–1896: Erik Johan Eriksson
* 1899–1909: Jaakko Mustakallio
* 1910–1916: Kaarle Zefanias Simelius
* 1916–1938: Robert Makkonen
* 1939–1956: Uuno Nikolai Taipale
* 1958–1977: Ahti Lavanko
* 1978–2002: Jarmo Saksman
* 2003–2009: Markku Komulainen
* 2009→ Mirva Ahola

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seurakunnan kotisivut
Géraldine Reuteler

**Géraldine Reuteler** (s. 21. huhtikuuta 1999) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 163-senttimetrinen. Hän edustaa saksalaisseura Eintracht Frankfurtia ja on pelannut Sveitsin naisten maajoukkueessa vuodesta 2017.

Reuteler edusti kotimaassaan FC Luzernia, josta hän siirtyi Saksaan sittemmin nimensä Eintracht Frankfurtiksi muuttaneeseen 1. FFC Frankfurtiin vuonna 2018. Hän on pelannut Saksan Bundesliigassa kauden 2024–2025 loppuun mennessä 121 ottelua ja tehnyt niissä 33 maalia, joista kymmenen kaudella 2024–2025.

Reuteler on pelannut Sveitsin naisten maajoukkueessa 9. kesäkuuta 2025 mennessä 76 maaottelua ja tehnyt niissä 13 maalia.

## Lähteet
Ouse Valley Viaduct

**Ouse Valley Viaduct**, joka tunnetaan myös nimellä **Balcomben viadukti**, on Ousejoen ylittävä rautatiesilta Englannin Länsi-Sussexissa. Rautatiesilta on 450 metriä pitkä, 13 metriä leveä ja 29 metriä korkea. Se lepää 37 tilliholvin päällä, joita tukevat tiilipilarit. Siltaa reunustavat molemmin puolin kivikaiteet, ja sillan kummassakin päässä on kaksi paviljonkia.

Rautatiesillan suunnittelivat insinööri John Urpeth Rastrick ja arkkitehti David Mocatta. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1839. Sillan rakentaminen oli valtava urakka, ja rakennustöitä varten kuljetettiin Hollannista Ouse-joen proomulla 11 miljoonaa tiiltä sekä muita rakennusmateriaaleja. Silta valmistui vuonna 1842. Viadukti kunnostettiin vuonna 1996, ja sen yli kulkee edelleen noin 110 junaa päivässä. Ouse Valley Viaduct kuuluu Grade II -rakennussuojeluluokkaan.

## Kuvagalleria

Kuva:Balcombe Ouse Valley Viaduct - geograph.org.uk - 2828841.jpg| Ouse Valley Viaduct
Kuva:View SSE under the Ouse Valley Viaduct (geograph 7104399).jpg |Siltaa kannattelevat holvikaaret ja pilarit.
Kuva:Balcombe Ouse Valley Viaduct Plaque on Pier - geograph.org.uk - 2828857.jpg|Restauroinnin muistolaatta


## Lähteet
Luana Bühler

**Luana Chiara Bühler** (s. 28. huhtikuuta 1996) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 171-senttimetrinen. Hän edustaa englantilaisseura Tottenham Hotspuria ja on pelannut Sveitsin naisten maajoukkueessa vuodesta 2018.

Bühler edusti kotimaassaan FC Luzernia vuosina 2014–2017 ja FC Zürichiä vuosina 2017–2018 sekä Saksassa TSG 1899 Hoffenheimia vuosina 2018–2023. Kesällä 2023 hän siirtyi Tottenham Hotspuriin. Hän on pelannut Saksan Bundesliigassa viiden kauden aikana 82 ottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia, ja Englannin Superliigassa kahden kauden aikana 22 ottelua tekemättä maaleja.

Bühler on pelannut Sveitsin naisten maajoukkueessa kesäkuun 2025 loppuun mennessä 61 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2022 avauskokoonpanossa kaksi Sveitsin kolmesta ottelusta ja MM-kilpailuissa 2023 yhden alkulohko-ottelun alusta loppuun. Hänet valittiin vuoden 2025 EM-kisajoukkueeseen, mutta hän jäi polviongelmien vuoksi turnauksesta pois.

## Lähteet
Coumba Sow

**Coumba Louisa Sow** (s. 27. elokuuta 1994) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 178-senttimetrinen. Hän edustaa kotimaassaan Baselia ja on pelannut Sveitsin naisten maajoukkueessa vuodesta 2018.

Sow edusti kotimaassaan pitkään FC Zürichiä, mutta välillä hän pelasi Yhdysvaltain yliopistosarjoissa Monroe Community Collegen ja Oklahoman osavaltionyliopiston joukkueissa. Hän siirtyi kesällä 2019 Ranskaan Paris FC:n  joukkueeseen, jossa hän pelasi tammikuun 2023 loppuun saakka. Hän palasi Sveitsiin ja pelasi kesään 2023 saakka Servettessä. Tämän jälkeen hän siirtyi Baseliin.

Sow on pelannut Sveitsin naisten maajoukkueessa 9. kesäkuuta 2025 mennessä 55 maaottelua ja tehnyt niissä 13 maalia. Hän kuului joukkueen vakiokokoonpanoon EM-kilpailuissa 2022 ja MM-kilpailuissa 2023.

Coumba Sow'n serkku Djibril Sow on maajoukkuejalkapalloilija. Heidän molempien isät ovat kotoisin Senegalista.

## Lähteet
Eseosa Aigbogun

**Eseosa Mandy Aigbogun** (s. 23. toukokuuta 1993 Zürich) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 166-senttimetrinen. Hän edustaa italialaisseura AS Romaa ja on pelannut Sveitsin naisten maajoukkueessa vuodesta 2013.

Aigbogun edusti kotimaassaan FC Zürichiä vuosina 2009–2011 ja FC Baselia vuosina 2011–2016. Hän edusti saksalaista 1. FFC Turbine Potsdamia kausina 2016–2018 ja ranskalaista Paris FC:tä kausina 2018–2023.

Aigbogun on pelannut Sveitsin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua 91 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.

## Lähteet
Roletto

**Roletto** () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 2&nbsp;000 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Natottuminen

**Natottuminen** ( on joko yleistä suuntautumista Natoon tai erityisesti Suomen suuntautumista länteen ja Natoon vastakohtana suomettumiselle.

Ennen Venäjän hyökkäystä Ukrainaan 2022 natottumisella tarkoitettiin Suomessa maan lähentymistä tai Suomen puolustusvoimien suuntautumista Natoon. Vuonna 1996 *[[Turun Sanomat|Turun Sanomien]]* päätoimittaja Aimo Massinen vertasi suomettumista eli ”neukuttumista” nykyiseen ”eurottumiseen” ja vielä tuoreempaan ”natottumiseen” viitatessaan Max Jakobsonin Nato-puheenvuoroon.

Vuonna 2017 Esko Seppänen totesi *[[Kansan Uutiset|Kansan Uutisissa]]*, että ainakin toistaiseksi Venäjän valtionjohto on vaiennut Suomen natottumisen, mutta jossakin vaiheessa tai yhteydessä tullee vielä totuuden hetki. 

Kesäkuussa 2022 Yhdysvaltain presidentti Joe Biden totesi Madridin Nato-kokouksen jälkeen, että Venäjän presidentti Vladimir Putinin aloitettua sodan Ukrainaa vastaan Suomi ja Ruotsi ovat lähempänä kuin koskaan sekä vahvempia kuin koskaan. Hän sanoi, että Yhdysvallat aikoo vahvistaa Suomen ja Venäjän rajaa. Biden totesi, että ”Putin halusi Naton suomettuvan, mutta saikin natottuvan Suomen.” Hän laajensi aihetta samassa yhteydessä: ”Putin haki Euroopan suomettumista, mutta saakin Euroopan natottumisen.” Suomi hyväksyttiin Naton täysjäseneksi 4. huhtikuuta 2023. Seuraavana vuonna hyväksyttiin myös Ruotsin Nato-jäsenyys.

## Katso myös
* Suomen Nato-jäsenyys

## Lähteet
Seksuaalinen masokismi

**Seksuaalinen masokismi** on parafilia tai seksuaalinen erityismieltymys, jossa henkilö kiihottuu seksuaalisesti toisen ihmisen hänelle tuottamasta kivusta, kärsimyksestä tai nöyryyttämisestä. Partneri voi tuottaa masokistille tällaisen kokemuksen esimerkiksi lyömällä, ruoskimalla, sitomalla, tai päälle virtsaamalla tai ulostamalla. Jotkut masokistit löytävätkin kumppanikseen seksuaalisen sadistin, joka kiihottuu kivun tuottamisesta toisille.

Jotkut masokistit tuottavat kiihottavan kivun itselleen ilman partneria esimerkiksi sitomalla itsensä tai pistelemällä tai viiltelemällä itseään. Jotkut masokistit eivät tarvitse kiihottumiseen lainkaan todellista kipua, vaan heille riittää yhdynnän aikainen masokistinen mielikuva raiskatuksi tai sidotuksi tulemisesta.

Tukahduttamalla aiheutettu hapenpuute on seksuaalisen masokismin hengenvaarallinen muoto.

Seksuaalinen masokismi on poistettu ICD-tautiluokituksesta parafilioiden joukosta. DSM-5-luokituksessa se on edelleen nimetty parafiliaksi.

## Katso myös
* Sadomasokismi

## Lähteet
Dolores Silva

**Dolores Isabel Jácome Silva** (s. 7. elokuuta 1991) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Portugalin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2022 EM-kilpailuja 136 maaottelua ja tehnyt niissä 16 maalia. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa maaliskuussa 2009.

Silva on kotimaansa lisäksi pelannut Saksassa kausina 2011–2017 seuroinaan FCR 2001 Duisburg, MSV Duisburg ja FF USV Jena sekä Espanjassa kaudella 2018–2019 Atlético Madridin joukkueessa. Nykyisin hän edustaa portugalilaisseura SC Bragaa.

## Lähteet
Hummerisota

**Hummerisota** oli Brasilian ja Ranskan välinen langustien pyyntioikeuksiin liittynyt konflikti vuosina 1961–1963. Brasilian hallitus ei suostunut antamaan ranskalaisille kalastusaluksille lupaa pyydystää langusteja 100 mailia (160 km) lähempänä Brasilian koillisrannikkoa. Brasilia perusteli kieltoa sillä, että langustit ryömivät pitkin mannerjalustaa. Ranskalaisten mielestä taas hummerit uivat, joten niiden pyydystämisen tulisi olla sallittua kaikkien maiden kaikille kalastusaluksille. Kiista ratkesi, kun Brasilia yksipuolisesti päätti laajentaa aluevesiään 200 merimailin (370 km) etäisyydelle ja täten kattamaan kiistanalaisen alueen. 

Kiista tapahtui ennen vuonna 1982 hyväksytyn Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksen solmimista, mutta siitä huolimatta se päättyi 10. joulukuuta 1964 allekirjoitettuun sopimukseen, jonka mukaan 26 ranskalaisella aluksella oli oikeus kalastaa alueella enintään viiden vuoden ajan edellyttäen, että ne maksaisivat osan tuotoistaan brasilialaisille kalastajille. 

## Kiistan synty ja kulku
Vuonna 1961 Mauritanian rannikon edustalla hyvin kannattavasti kalastaneet ranskalaiset alukset päättivät laajentaa toiminta-aluettaan Atlantin yli. Alukset päätyivät Brasilian rannikolle, jossa hummereita löytyi merenalaisilta kallioilta 76–198 metrin syvyydestä. Paikalliset kalastajat valittivat kuitenkin, että suuret ranskalaiset kalastusalukset tulivat Parnanmbucon alueelle. Brasilian armeijan amiraali Arnoldo Toscano määräsi alueelle kaksi korvettia. Paikan päällä brasilialaisalusten kapteeni vaati ranskalaisaluksia vetäytymään mannerjalustan ulkopuolelle. Tilanne kuitenkin kiristyi merkittävästi, sillä ranskalaisalukset kieltäytyivät vetäytymästä ja lähettivät Ranskan hallitukselle pyynnön lähettää hävittäjä alusten saattajaksi. Tämän seurauksena Brasilian hallitus asetti useita aluksia hälytystilaan.

Samana päivänä Brasilian sisäministeri Hermes Lima piti Ranskan toimintaa vihamielisenä ja sanoi, että Brasilian hallitus ei tule antamaan periksi. Hän järjesti salaisen tapaamisen avustajiensa kanssa. Ranskan presidentti Charles de Gaulle reagoi lähettämällä alueelle  Duperré-luokan hävittäjän Tartun. Hän kuitenkin myöhemmin päätti kutsua aluksen takaisin liennyttääkseen jännitteitä. Brasilian presidentti João Goulart antoi ranskalaisaluksille 48 tuntia aikaa poistua, mutta alukset kieltäytyivät, minkä jälkeen Brasilian laivasto otti haltuunsa ranskalaisalus Cassiopéen Brasilian rannikolta 2. tammikuuta 1962. Huhtikuuhun 1963 mennessä molemmat maat pohtivat pitäisikö niiden ryhtyä sotaan hummereiden takia. 

## Aiheesta muualla
Joana Marchão

**Joana Marchão** (s. 24. lokakuuta 1996) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Portugalin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2022 EM-kilpailuja 27 maaottelua tekemättä maaleja. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa kesäkuussa 2017.

Marchão edustaa kotimaassaan Sportingia.

## Lähteet
Taito Mörk

**Taito Ensio Mörk** (3. heinäkuuta 1922 – 7. marraskuuta 2005) oli suomalainen Jyväskylässä asunut varastopäällikkö, keräilijä ja kotiseutuneuvos.

Taito Mörkin isä oli vaatturi ja äiti ompelija. Hänen isänsä kuoli keuhkotautiin jo parin vuoden kuluttua poikansa syntymästä. Taito Mörk meni kauppakouluun syksyllä 1938. Talvisodan alettua koulu keskeytyi ja Mörk oli aluksi väestönsuojelutyössä ja sen jälkeen työssä Vasikkavuoren sisään louhitussa Valtion tykkitehtaassa kunnes hän lähti vapaaehtoisena rintamalle tykistöön. Talvisodan jälkeen Mörk kävi kauppakoulun loppuun ja jatkosodassa hän palveli Karjalan rintamalla kotiutuen alikersanttina. 

Sotien jälkeen Mörk meni marraskuussa 1944 Jyväskylän kaupungin palvelukseen tilapäiseksi varastonhoitajaksi. Hänestä tuli sitten vakinainen varastonhoitaja ja Mörk hoiti vuodesta 1948 alkaen Jyväskylän kaupungin keskusvarastoa. Mörk keräsi mittavan kokoelman käytöstä poistettuja kaupungin laitteita joita säilytetään nykyisin Mörkin perustamassa Jyväskylän kunnallistekniikan museossa. Könkkölän tilan alueella sijaitseva kunnallistekniikan museo perustettiin 1984 kun Mörkin kokoama esineistö siirtyi Keski-Suomen museolle. Museossa on esillä muun muassa katurakentamiseen, hevosliikenteeseen, paja- ja rakennustyöhön sekä kunnallistekniikkaan liittyvää esineistöä. Mörk valokuvasi Jyväskylän näkymiä ja keräsi 3&nbsp;000 kuvaa käsittävän diasarjan *Vanhaa Jyväskylää*. Lisäksi Mörk keräsi postimerkkejä (muun muassa Klassinen Suomi-kokoelma) ja vanhoja rahoja. Hän kuului Keski-Suomen Numismaatikot ry:n perustajiin. Mörk teki myös perinnehaastatteluja jotka on tallennettu Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kansanperinnearkistoon. Hän sai toiminnastaan kotiseutuneuvoksen arvonimen vuonna 2002. Mörkin testamentin perusteella perustettiin Suomen Kulttuurirahaston yhteyteen Taito Mörkin rahasto, joka tukee yleisesti tiedettä ja taidetta. Mörk lahjoitti testamentissaan lisäksi 100 teoksen kokoelmansa Jyväskylän kaupungin taidekokoelmiin ja 30&nbsp;000 euroa taidehankintoja varten.

Taito Mörk oli Jyväskylän museolautakunnan jäsen ja hän oli 22 vuoden ajan vaalilautakuntien jäsenenä. Lisäksi Mörk oli pitkään Jyväskylän kaupunkiseurakunnan kiinteän ja irtaimen omaisuuden tarkastajien puheenjohtajana.

Vuonna 2021 Taito Mörk sai oman nimikkopolkunsa Jyväskylän asemakaava-alueelle.

## Lähteet
Diana Gomes

**Diana Catarina Ribeiro Gomes** (s. 26. heinäkuuta 1998) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai puolustaja. Hän on pelannut Portugalin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2022 EM-kilpailuja 21 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa heinäkuussa 2016.

Gomes on edustanut vuodesta 2017 kotimaassaan SC Bragaa.

## Lähteet
Varandei

**Varandei** () on kylä Petšoranmeren (Barentsinmeren) rannalla Venäjän pohjoisosassa Nenetsien autonomisessa piirikunnan Zapoljarnyin piirissä. Varandei sijaitsee samannimisen öljykentän alueella. Kylässä tai sen lähistöllä sijaitsevat Varandein öljysatama ulkomerellä sijaitsevine terminaaleineen ja Varandein lentoasema.  

## Aiheesta muualla
Uriah Heepin diskografia

Tämä on **[[Uriah Heep]]in diskografia.**

## Studioalbumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* , sis. uusintaversioita
* 
* 
* 
* 

## Livealbumit
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  CD/DVD
* 
*  CD/DVD
*  CD/DVD
*  CD/DVD
* 
* 

## Kokoelmat
* 
*  
* 
* 
* 
*  (4cd kokoelma)
*  (julkaistu vain Suomessa)
*  
* 
* 
* 
* 
*  (7cd kokoelma)
* 
* 
*  (6-CD + kirja, virallinen 35-vuotisjuhlakokoelma)
* 
*  CD+DVD
* 

## Singlet
* *[[Gypsy (Uriah Heepin kappale)|Gypsy]]* (1971)
* *[[Lady in Black]]* (1971)
* *[[Look at Yourself (kappale)|Look at Yourself]]* (1971)
* *[[The Wizard (Uriah Heepin kappale)|The Wizard]]* (1972)
* *[[Easy Livin']]* (1972)
* *[[Sweet Lorraine]]* (1972)
* *[[Blind Eye]]* (1973)
* *[[Stealin’]]* (1973)
* *[[Something or Nothing]]* (1974)
* *[[Prima Donna (kappale)|Prima Donna]]* (1975)
* *[[One Way or Another]]* (1976)
* *[[Wise Man]]* (1977)
* *[[Free Me]]* (1977)
* *[[Come Back to Me (Uriah Heepin kappale)|Come Back to Me]]* (1978)
* *[[Carry On (kappale)|Carry On]]* (1980)
* *[[Love Stealer]]* (1980)
* *[[Think It Over]]* (1981)
* *[[That's the Way That It Is]]* (1982)
* *[[Lonely Nights]]* (1983)
* *[[Stay on Top]]* (1983)
* *[[Rockarama]]* (1985)
* *[[Poor Little Rich Girl]]* (1985)
* *[[Hold Your Head Up]]* (1989)
* *[[Blood Red Roses]]* (1989)
* *[[Dream On (Uriah Heepin kappale)|Dream On]]* (1995)
* *Lady in Black (live)* (2001)

## Live DVD:t & VHS:t
* *Easy Livin’: The History Of Uriah Heep* – 1985 vhs
* *Raging Through The Silence* – 1989 vhs
* *Gypsy* – 1990 vhs
* *The Legend Continues* – 2000 dvd
* *Sailing The Sea Of Light* – 2001 dvd
* *Moscow and Beyond (Live In Moscow)* – 2002 dvd/cd
* *Rock Legends* – 2003 dvd
* *Classic Heep Live From The Byron Era* – 2004 dvd
* *The Ultimate Anthology* – 2004 dvd
* *Between Two Worlds* – 2005 dvd

## Aiheesta muualla
* Uriah Heepin diskografia Discogs.comissa
Pyhä Chrysanthus

**Pyhä Chrysanthus** (kuollut n. 283 Rooma, Italia) oli egyptiläinen aviomies, pyhimys ja marttyyri. Mies oli patriisi Polemiuksen poika, tuotiin Aleksandriasta Roomaan ja pappi Carpophorus kastoi hänet isän vastusteluista huolimatta. Hänen isänsä yritti vieroittaa hänet kristinuskosta kreikkalaisen Minervan papittaren Darian avulla, mutta hän käännytti naisen ja meni tämän kanssa naimisiin. 

Pariskunta harjoitti innokkaasti uskoaan Roomassa ja käännytti monia mukaan lukien joukon sotilaita, jotka mestattiin. Heidät pidätettiin ja tapettiin keisari Numerianin ja Carinuksen aikana. Pyhät Chrysanthus ja Daria on haudattu Via Salaria Novalle ja heidän hautojaan on kunnioitettu julkisesti. Heidän muistopäiväänsä vietetään roomalaiskatolisessa kirkossa 25. lokakuuta, ja ortodoksisessa kirkossa 19. maaliskuuta.

Chrysanthusta ja Dariaa on muistettu roomalaiskatolisessa messussa seuraavanlaisella latinankielisellä rukouksella: 

## Lähteet
Curran Walters

**Curran Walters** (s. 16. tammikuuta 1998 Oak Park, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja entinen malli. Hän on näytellyt muun muassa Jason Toddin eli Punahuppun roolin HBO Max -supersankarisarjassa *[[Titans (vuoden 2018 televisiosarja)|Titans]]*.

## Nuoruus
Walters syntyi 16. tammikuuta 1998 Oak Parkissa Kaliforniassa ja kävi Oak Park High Schoolia.

## Ura
aloitti mallintyön muotibrändeille Tillys ja Lee.  Hän aloitti näyttelijänuransa Samsung Galaxyn urheiluvideopelissä NBA 2K15. Hän teki ensiesiintymisensä televisiossa vuonna 2014 komediaelokuvassa *Growing Up and Down*. Curran sai lisää rooleja televisiossa, mukaan lukien vakituisen roolin vuonna 2016 nuorena Jacksonina sarjassa *Game of Silence*. Hän esiintyi myös "Girl Meets High School: Part 1" -elokuvan ensimmäisessä kaksiosaisessa jaksossa vuonna 2016 Girl Meets Worldin toisen kauden aikana. Hän on näytellyt myös televisiosarjoissa *[[Kolme miestä ja tyttö]]* ja *[[Speechless (televisiosarja)|Speechless]]*.

Toinen Waltersin elokuvarooli on vuonna 2016 komediadraamassa *[[20th Century Women]]* ja kolmas vuonna 2018 televisiossa scifi-elokuvassa *Playing Dead*.

Walters teki läpimurtonsa toisena Robinina Jason Toddina *[[Titans (vuoden 2018 televisiosarja)|Titansin]]* viidennessä jaksossa, ja hänellä oli toistuva rooli sarjassa koko ensimmäisen kauden ajan. Toisella kaudella 2019 Walters palasi sarjan vakituisena. Hän on ensimmäinen live action -näyttelijä Jason Toddista hahmon historiassa. Hän pääsi rooliin vain yhden koe-esiintymisen ansiosta. Joulukuussa 2019 hän palasi hahmoon CW:n *[[Supergirl]] for the Crisis on Infinite Earths crossover* -tapahtumassa.  Hän ja Alan Ritchsonin Hawk ovat ensimmäiset Titans-hahmot, jotka esiintyvät hahmonaan Arrowverse-universumissa, sekä ensimmäiset hahmot korkealaatuisesta suoratoistopalvelusta, jotka on esitelty verkkotelevisiossa. Walters palasi Titans-sarjan kolmannelle tuotantokaudelle, jossa hänen hahmonsa otti Punahupun nimen.

Walters näytteli vuonna 2019 kauhuelokuvassa nimeltä *[[Do Not Reply]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Lara Marti

**Lara Katinka Marti** (s. 21. syyskuuta 1999) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa saksalaista Bayer Leverkusenia ja on pelannut Sveitsin naisten maajoukkueessa vuodesta 2019.

Marti siirtyi Saksaan Bayer Leverkusenin joukkueeseen kotimaansa FC Baselista kesällä 2020.

Marti on pelannut Sveitsin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua 12 maaottelua tekemättä niissä maaleja.

## Lähteet
Free the Nipple

**Free the Nipple** (suom. ’nänni vapaaksi’) on Yhdysvalloissa 2010-luvulla syntynyt liike ja sosiaalisen median kampanja, joka tavoittelee naisille oikeutta paljastaa rintansa julkisilla paikoilla, kuten uimarannoilla. Liikkeessä pidetään epätasa-arvoisena sitä, että miehet saavat näyttäytyä julkisilla paikoilla ylävartalo paljaana, mutta naisten rinnat seksualisoidaan ja määrätään piilotettavaksi.

Free the Nipple sai alkunsa samannimisestä yhdysvaltalaisesta dokumenttielokuvasta, joka kuvaa amerikkalaisten naisaktivistien paljasrintaista kampanjointia New Yorkin kaduilla. Yhdysvalloissa naisten yläosattomuus on laissa kiellettyä joissain osavaltioissa ja voi johtaa vankeustuomioon. Suomessa yläosattomuus ei johda rikossyytteisiin, mutta paljasrintaisia naisia kehotetaan joskus peittämään rintansa julkisilla paikoilla, jos sen katsotaan aiheuttavan pahennusta. Rajoitusta perustellaan sukupuolisiveellisyyden loukkaamisen kieltävällä lailla.

Liike on saanut Yhdysvalloissa tukea monelta julkisuuden henkilöltä, jotka ovat alkaneet liikkua ulkona ilman rintaliivejä vaatteidensa alla ja pukeutua läpinäkyviin vaatteisiin, joista rinnat näkyvät osittain läpi. Jotkut kampanjoijat ovat julkaisseet Twitterissä ja Instagramissa omia nännikuviaan.

Liikkeen innoittamia tapahtumia ovat esimerkiksi Go Topless -päivä ja suomalainen tissiflashmob-tapahtuma.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rahel Kiwic

**Rahel Marianne Kiwic** (s. 5. tammikuuta 1991) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 185-senttimetrinen. Hän edustaa kotimaassaan FC Zürichiä ja on pelannut Sveitsin naisten maajoukkueessa vuodesta 2012.

Kiwic pelasi Saksassa MSV Duisburgissa vuosina 2014–2017 ja 1. FFC Turbine Potsdamissa vuosina 2017–2020, minkä jälkeen hän palasi Sveitsiin FC Zürichin joukkueeseen.

Kiwic on pelannut Sveitsin naisten maajoukkueessa kesäkuun 2022 loppuun mennessä 81 maaottelua ja tehnyt niissä 13 maalia.

## Lähteet
Teuvo Lindfors

**Teuvo Lindfors** (8. heinäkuuta 1922 Turku – 1. kesäkuuta 2015) oli suomalainen arkkitehti.

Lindfors kävi jatkosodan aikana aliupseerikoulun ja palveli kenttätykistörykmentti KTR 5:ssä 1942–1944. Arkkitehdiksi hän valmistui sodan jälkeen.

Teuvo Lindfors oli naimisissa balettitanssija, balettipedagogi ja tanssikriitikko Irma Vienola-Lindforsin kanssa. Heidän tyttärensä on koreografi Tiina Lindfors.

## Rakennuksia
* Kumpulan maauimala, Allastie 1, Kumpula, Helsinki 1952, Pauli Salomaan ja Osmo Siparin kanssa
* Hokintalo, Hämeentie 101, Helsinki 1953 
* Asunto-osakeyhtiö Kiskontie 14-16, Helsinki 1955 
* Asuinkerrostalo Hämeentie 95, Helsinki 1955 
* Karhutornit, Linnaistenkatu 6, Lohja 1956–1959 
* Asuinkerrostalo Asunto Oy Hakantalot, Perustie 14, Munkkiniemi, Helsinki 1957 
* Ulvilantie 17:n ja Porintie 9:n yhdeksän kerrostaloa ja huoltorakennus, Munkkiniemi, Helsinki 1957, Markus Tavion kanssa 
* Hietsun paviljongin kahvila, Helsinki 1957 
* Neljä kahdeksankerroksista Kiljanderinkadun pistetaloa ja liikerakennus, Jyväskylä 1957–1959 
* Kisakadun seitsemän viisikerroksista pistetaloa ja liikerakennus, Jyväskylä 1960–1964, Pertti Syväjoen ja Sakari Nirosen kanssa 
* Asuinkerrostalo Pursimiehenkatu 24 – Perämiehenkatu 5, Punavuori, Helsinki 1961, Toivi Louhimon kanssa 
* Pohjolankatu 5, Lohja 1961
* Albertinkatu 8, Helsinki 1962, Olavi Maamiehen kanssa
* Asuinkerrostalo Merimiehenkatu 20, Punavuori, Helsinki 1962, Olavi Maamiehen kanssa 
* Kerrostalot Petäjätie 3–7, Pikku-Palomäki, Kouvola 1963–1965 
* Asunto Oy Lohjan Rajakumpu, Lohja 1964, Olavi W. Hakalan kanssa 
* Karstuntie 14, Lohja 1964, Torsten Nygårdin kanssa 
* Asunto Oy Lohjan Kalkkimäki, Lohja 1967, Reino Minkkisen kanssa 
* Aapelinkatu 1:n viisi kerrostaloa, Matinkylä, Espoo 1970-luvulla, Guy Michaelin kanssa 
* Tanssiteatteri Erin remontti, Taloyhtiö Montana, Yliopistonkatu, Turku 2004 

## Lähteet
Anita Bay Bundegaard

**Anita Bay Bundegaard** (s. 31. lokakuuta 1963 Tejn) on tanskalainen Radikaalin Venstren poliitikko. Hän toimi Tanskan kehitysapuministerinä vuosina 2000–2001. Lisäksi hän on työskennellyt neuvonantajana UNHCR:ssä ja johtanut Tanskan Pelastakaa Lapset -järjestöä (Red Barnet) sekä kansainvälistä kattojärjestöä Save the Childreniä Genevessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Anita Bay Bundegaard'' Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla
Filippa Angeldal

**Ingrid Filippa Angeldal** (s. 14. heinäkuuta 1997 Uppsala) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa espanjalaista Real Madridia ja on pelannut Ruotsin naisten maajoukkueessa vuodesta 2018.

Angeldal aloitti pääsarjauransa Ruotsissa AIK:n joukkueessa vuonna 2014 ja edusti seuraavina vuosina useita muitakin seuroja. Hän pelasi kausina 2021–2024 englantilaisessa Manchester Cityssä 44 Superliigan ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän siirtyi kesällä 2024 espanjalaisseura Real Madridiin. Hän pelasi kaudella 2024–2025 Espanjan liigassa 28 ottelua ja teki niissä neljä maalia.

Angeldal on kesäkuun 2025 loppuun mennessä pelannut Ruotsin naisten maajoukkueessa 71 maaottelua ja tehnyt niissä 22 maalia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla