open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Giovanni Pisano

**Giovanni Pisano** (n. 1250 – 1330 Prato) oli italialainen kuvanveistäjä ja arkkitehti. Hän oli aikansa Italian vaikutusvaltaisimpia taiteilijoita.

## Elämä ja ura
Elämänsä alkuosan Pisano vietti kotona isänsä Nicola Pisanon oppilaana ja työtoverina.  Vuosiksi 1270–1274 hänet kutsuttiin Napoliin, missä hän työskenteli Kaarle Anjoulaisen palveluksessa Castel Nuovossa. Pisanon kuuluisimpia töitä rakennustaiteilijana ovat Pisan Campo Santo (valmistunut noin 1283) ja Sienan tuomiokirkon fasadi, jonka rakentamiseen hän otti osaa vuoden 1290 paikkeilta. Julkisivun suunnittelun on katsottu olevan hänen ansiotaan, mutta on todennäköisempää, että hän vain toteutti Lorenzo Maitanin alkuperäisen suunnitelman. Perugiassa Giovanni rakennutti San Domenicon kirkon vuonna 1304. Yksi hänen kauneimmista arkkitehtonisista töistään oli pieni Santa Maria della Spinan kappeli Arno-joen rannalla Pisassa; tämän kappelin varsinainen toteutus ja veistokset, jotka sitä koristavat, ovat enimmäkseen hänen oppilaidensa työtä. Pisanon pääteokset ovat Pistoian Sant'Andrean kirkon saarnastuoli vuoden 1300 vaiheilta sekä Pisan tuomiokirkkoa varten 1311 tehty saarnastuoli. Loppuelämänsä Pisano vietti Firenzen lähellä sijaitsevassa Pratossa, missä hän työskenteli monien oppilaidensa kanssa katedraalissa kuolemaansa saakka.

Giovanni Pisano on saavuttanut suurimman maineen kuvanveistäjänä, jona hän ei isänsä tapaan noudata antiikkia, vaan on ranskalaisen gotiikan vaikutuksen alainen, mutta samalla kuitenkin täysin itsenäinen. Italian ensimmäisenä draamallisen intohimoisena taiteilijapersoonallisuutena hän on Donatellon ja Michelangelon edeltäjä.


Escultures_dels_Pisano_al_Museo_dell'Opera_del_Duomo_de_Siena-221.jpg|Sienan katedraalin julkisivun patsaat, (Museo dell'Opera del Duomo de Siena)
GPisano-PulpitoPisa_background_blurred.JPG|Pisan katedraalin saarnatuoli.
Giovanni pisano, pulpito di sant'andrea, 1298-1301, crocifissione 03.jpg|*Ristiinnaulitseminen* San Andrean kirkon saarnastuolista, Pistoia.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Antonio Rossellino

**Antonio Rossellino** (1427 Firenze – 1479) oli italialainen kuvanveistäjä ja arkkitehti.

## Elämä ja ura
Rossellino oli Matteo di Domenico Gamberellin poika, ja hänellä oli neljä veljeä, jotka kaikki harjoittivat kuvataidetta. Antonion elämästä ei tiedetä juuri mitään, mutta hän työskenteli enimmäkseen Firenzessä ja on ensi sijassa tullut tunnetuksi marmoriveistoksillaan, joissa Desiderio da Settignanon vaikutus on tuntuva. Monet hänen teoksistaan ovat täynnä uskonnollisia tunteita ja toteutettu äärimmäisen hienovaraisesti ja teknisesti taitavasti. Antonion ja hänen veljensä Bernardo Rossellinon tyyli on Donatellon ja Ghibertin tyylin jatkumoa. Siinä on nähtävillä aiempien mestareiden hienostuneisuus ilman yhtä suurta omaperäisyyttä. 

Rossellinon pääteos on rakennustaiteellisesti aistikas, tuoretta naturalismia ja suurta kauneustajua ilmaiseva Portugalin kardinaali Juhanan hautamerkki niinikään Rossellinon tekemässä Basilica di San Miniato al Monten hautakappelissa Firenzessä. Kardinaalin makuuasennossa oleva kuva lepää komealla sarkofagilla, ja sen yläpuolella, kokonaisuutta kehystävän kaaren alla, on kaunis reliefi, joka esittää Madonnaa enkelin välissä. Hauta aloitettiin vuonna 1461 ja saatiin valmiiksi vuonna 1466. Mainittavia ovat myös Pyhän Sebastianuksen kuva Empolin tuomiokirkossa, joka on varhaisrenesanssin viehättävimpiä alastoman esityksiä, sekä monet madonnareliefit ynnä luonteikkaat, rintakuvat, kuten esimerkiksi Matteo Palmierin. Santa Maria di Montesanton kirkkoon Napolissa Rossellino teki myös joitakin reliefejä. Firenzen Bargellon palatsissa on säilynyt hieno Rossellinnon marmorinen medaljonkireliefi.


Cappella_del_cardinale_di_portogallo_03_tomba_del_cardinale_di_antonio_e_barnardo_rossellino_01.JPG|Portugalin kardinaalin hautamerkki
Bust_of_Matteo_Palmieri_by_Antonio_Rossellino_at_Museo_del_Bargello.jpg|Matteo Palmierin rintakuva 
Francesco_botticini_e_antonio_rossellino,_tabernacolo_di_s._sebastiano,_1475-80_ca,_da_collegiata_01.JPG|*Pyhä Sebastianus*



## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bernardo Rossellino

**Bernardo Rossellino** (oikealta nimeltään **Bernardo di Matteo Gambarelli **) (1409 – 1464) oli italialainen kuvanveistäjä ja arkkitehti. Hän oli kuvanveistäjä Antonio Rossellinon veli.

## Elämä ja ura
Rossellino oli Leon Battista Albertin oppilaana Firenzessä, jossa hän rakensi opettajansa suunnitteleman Palazzo Rucellain. Hänen teoksiinsa kuuluu tyypilliseen varhaisrenessanssin tyylin rakennuksia. Rossellino teki lukuisia ja merkittäviä arkkitehtitöitä, ja hän oli myös taitava sotilasinsinööri. Hän restauroi Assisin Pyhän Fransiskuksen basilikan ja suunnitteli useita hienoja rakennuksia Civitavecchiassa, Orvietossa, Arezzossa, Sienassa ja Pienzassa. Hän rakensi myös linnoituksia ja kaupunginmuurit Spoletoon, Orvietoon ja Civita Castellanaan. Paavit Nikolaus V ja Pius II käyttivät häntä suurelta osin lähes kaikkien Rooman suurten basilikoiden restaurointiin. Nikolaus V:n aikana aloitetun Rooman Pietarinkirkon ensimmäinen luonnos on hänen tekemänsä._ 

Rossellinon kuvanveistotöistä huomattavimpia ovat koristeellisen kauniit, myöhemmän renessanssiajan esikuviksi tulleet marmoriset hautakivet. Hänen hienoin veistoksensa on historioitsija Leonardo Brunin hauta Firenzessä Santa Crocen kirkossa. Se toteutettiin muutamia vuosia Brunin kuoleman jälkeen vuonna 1443. Makuuasennossa oleva kuva on ansiokas. Praton katedraalin saarnatuoli on osittain Mino da Fiesolen ja osittain Bernardo Rossellinon työtä. Rossellino toteutti siihen Pyhän Stefanuksen ja Neitsyt Marian taivaaseenastumisen reliefit._


Bernardo (e forse Antonio) Rossellino, monumento funebre di Leonardo Bruni, 1450, 02.jpg|Leonardo Brunin hautakivi
Duomo_di_Pienza_(1).jpg|Pienzan katedraalin julkisivu
Palazzo_Piccolomini_Pienza.JPG|Palazzo Piccolomini, Pienza


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kurtakon työväentalo

**Kurtakon työväentalo** sijaitsi Kolarista Kaukoseen johtavan tien varrella Kurtakon kylässä Kittilän ja Ylläsjärven tien risteyksessä. Talon omistivat SKP:n Kurtakon osasto, Demokraattiset naiset ym..

## Rakennus
Työväentalo rakennettiin vuonna 1947. Talo oli yksikerroksinen, puurunkoinen, ja siinä oli lautaverhous sekä huopakate. Sisäseinät ja katto oli verhottu pahvilla. Lattia oli syrjällään olevaa mäntylautaa. Ikkunat olivat yksinkertaiset. Talossa oli vain yksi huone, joka muodostui salista ja näyttämöstä.

1950-luvun lopulla suunniteltiin talon laajentamista, jota varten oli lahjoituksina Kurtakon kylältä saatu puutavaraa. Laajennusta ei kuitenkaan toteutettu, koska samaan aikaan rakennettiin Kolarin työväentaloa ja puutavara lahjoitettiin Kolariin.

## Talon myöhemmät vaiheet
Lapin työväentalojen peruskartoituksen aikana vuonna 1997 talossa ei enää 30 vuoteen ollut toimintaa. Työväenyhdistys omisti talon vuoteen 2002, jonka jälkeen talossa jatkoi toimintaa kyläyhdistys ja talossa tehtiin remontti EU-tukirahoilla.

Kyläyhdistys piti talossa kahvilaa ja huvitilaisuuksia vuosina 2002–2007. Vuosina 2007–2010 talossa oli kahvila ja matkamuistomyymälä. Vuonna 2011 taloon tehtiin perusteellinen remontti ja se muutettiin asuintiloiksi. Nykyisin talo on yksityisomistuksessa, ja siellä toimii taidepaja ja lahjatavaramyymälä

## Viitteet
Zala Aero

**Zala Aero** tai **Zala Aero Group** , lyhennys **Zala**) on venäläinen valtiollinen ilmailu- ja aseteollisuusyhtiö. Se on aseteollisuuskonserni Rostehin Kalašnikov-konsernin tytäryhtiö. Kalašnikov-konserni kertoi helmikuussa 2015 hankkivansa määräenemmistön vuonna 2005 perustetusta Zala Aerosta. Zala Aeron kotipaikka on Udmurtian tasavallan tasavallan pääkaupunki Iževsk. Yhtiö valmistaa eriyisesti miehittämättömiä ilma-aluksia eli drooneja (UAV) ja räjähdelennokkeja sekä näihin liittyviä laitteistoja niin sotilaalliseen kuin viranomais- ja siviilikäyttöönkin. 

Yhtiön tuotteiden pääasiakas on ollut Venäjän valtio, ja valtionyhtiöt kuten Gazprom, mutta yhtion valmistamia drooneja on myyty myös ulkomaille. 

Hyökkäyssodassa Ukrainaan 2022 ukrainalaisjoukot ovat tuhonneet tai onnistuneet saamaan haltuunsa joitain maahantunkeutujan käyttämiä Zala Aeron valmistamia lennokkeja. Oryx-sivuston dokumentoiman aineiston mukaan Zala Aeron valmistamista lennokeista Ukrainassa on lokakuun 22. päivään 2022 mennessä käytetty ainakin Zala 421-16Е2 -lennokkia (ukrainalaisjoukot tuhonneet kaksi ja ottaneet kolme haltuun) ja Zala 421-16EM -lennokkia (1 otettu haltuun). Lisäksi muut lähteet mainitsevat, että Venäjän asevoimat käyttäisi Ukrainassa Zala Kub-, Zala Lancet ja Zala Italmas-räjähdelennokkeja.

## Tuotteita

ZALA 421-04M.jpg|Zala 421-04.
ZALA-421-06 heli maks2009.jpg|Zala 421-06 (miehittämätön helikopteri)
ZALA 421-08 ISSE-2012.jpg|Zala 421-08.
ZALA 421-12.jpg|Zala 421-12.
ZALA 421-16 Engineering technologies international forum 2010.jpg |Zala 421-16E.
ZALA 421-20 Engineering technologies international forum 2010.jpg|Zala 421-20.
MAKS Airshow 2013 (Ramenskoye Airport, Russia) (522-35).jpg|Zala 421-21.
ZALA 421-22 Army-2022 2022-08-20 2378.jpg|Zala 421-22.
ZALA 421-23 ISSE-2012.jpg|Zala 421-23 (miehittämätön helikopteri)
Army-2020-315.JPG|Zala Lancet (räjähdelennokki)


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Klaus Hannikainen

**Klaus Woldemar Hannikainen** (30. joulukuuta 1885 Helsinki – 19. lokakuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri ja Helsingin Sanomien toimitussihteeri.

Klaus Hannikaisen vanhemmat olivat ylijohtaja, todellinen valtioneuvos Peter Woldemar Hannikainen ja Selma Elisabeth Fagerström. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1905 ja opiskeltuaan jonkin aikaa Polyteknillisessä opistossa hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1912 sekä filosofian maisteriksi 1914. 

Hannikainen oli aluksi vakuutusalalla ja tuli sitä kautta toimittajaksi *Vakuuttaja* ja *Suomen Vakuutusyhdistyksen Aikakauslehti*-lehtiin sekä toimitti Suomen Vakuutusyhdistyksen julkaisuja. Hän oli sitten metsähallituksen tilasto-osaston apulaisaktuaarina 1916–1918, vuosina 1919–1921 Vähittäiskauppias-lehden toimittajana, Kauppias-lehden avustajana ja kuului Kauppalehden toimitukseen. Hannikainen oli 1922–1924 Suomen Tietotoimiston palveluksessa valtioneuvoston uutisten toimittajana. Hannikainen liittyi Helsingin Sanomien toimitukseen uutisosastolle vuonna 1924 ja lehden toimitussihteerinä hän oli vuodesta 1926 alkaen. Hän hoiti useiden vuosien ajan myös tukholmalaisen Dagens Nyheterin tiedotuspalvelua Helsingissä.

Klaus Hannikainen oli Suomen Sanomalehtimiesten Liiton edustajana pohjoismaisissa sanomalehtimieskongresseissa ja hän teki opintomatkoja Skandinaviaan, Itämeren maihin sekä Keski-Eurooppaan.

Hannikainen kuoli lokakuussa 1937 sydänkohtaukseen.

## Julkaisuja
* *Väliaikaisesta uudisasutuksesta Lapissa*, pro gradu-tutkielma, Helsingin yliopisto, Suomen ja Skandinavian historia.
* *Hautausapurenkaiden valvonnasta: Esitelmä Suomen vakuutusyhdistyksen kokouksessa 27.11.1914*. Suomen vakuutusyhdistys, Helsinki 1915

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Serpentiinejä, Helsingin Sanomat, 21.10.1937, nro 284, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Nova h’ata

**Nova h’ata** (, ’Uusi koti’) oli ukrainalainen naistenlehti. Se ilmestyi aluksi 1925–1934 kerran kuukaudessa ja sittemmin 1935–1939 kaksi kertaa kuukaudessa. Lehteä julkaisi Lvivissä osuuskunta Ukrajinske Narodne Mystetstvo. Sen päätoimittajia olivat M. Furtak, M. Hromnytska ja vuodesta 1930 Lidiia Burachynska. *Nova h’atan* artikkeleiden aiheita olivat kansantaide, osuustoiminta ja opetusaiheet, muoti, sisustus, kotitalous, kulttuurihistoria ja naisliike. Siinä julkaistiin kaunokirjallista aineistoa ja merkittävien ukrainalaisten naisten muistelmia. Lehden ulkoasua arvostettiin, ja sen suunnittelijoina olivat esimerkiksi taiteilijat Olena Kultšytska, Mykola Butovytš ja Svjatoslav Hordynskyi.

## Lähteet
Desiderio da Settignano

**Desiderio da Settignano** (1428 Settignano, Toscana – 1464 Firenze) oli italialainen kuvanveistäjä.

## Elämä ja ura
Desiderion sanotaan olleen kivenhakkaajan poika, ja hänet otettiin kivityöläisten yhdistykseen vuonna 1453. Hän oli lyhyen aikaa Donatellon oppilas, jota hän Giorgio Vasarin mukaan avusti Daavidin jalustan työstämisessä, ja hän näyttää työskennelleen myös Mino da Fiesolen kanssa, jonka herkkää ja hienostunutta tyyliä Desiderion teokset muistuttavat enemmän kuin Donatellon ehkä maskuliinisempaa sävyä. Desiderio ei näytä työskennelleen koskaan muualla kuin Firenzessä.

Lyhyestä elämästään huolimatta hänen nimensä kuuluu aikansa suurten taiteilijoiden joukkoon. Hänen tärkeimpiä tuotoksiaan ovat Santa Crocen kirkossa sijaitseva valtiosihteeri Carlo Marsuppinin hauta, joka on peitetty hienolla veistoksella; San Lorenzon suuri marmorinen tabernaakkeli, jossa on viehättävä Jeesus-lapsen hahmo; Marietta Strozzin rintakuva Palazzo Strozzissa; reliefi Madonnasta ja lapsesta Palazzo Panciatichissa; nuoren tytön muotokuvamallinen rintakuva Bargellon palatsissa; puinen Magdalenan patsas alttarin yläpuolella Santa Trinitan kirkossa (Benedetto da Majanon viimeistelemä). Vasari ylistää erityisesti Desiderion nais- ja lapsihahmojen käsittelyä. Kuten useimmat Donatellon oppilaat, Desiderio työskenteli pääasiassa marmorilla, eikä hänen tiedetä tehneen pronssitöitä.


Desiderio da Settignano, monumento funebre di Carlo Marsuppini, 1453-1455, 02.jpg|Carlo Marsuppinin hautamerkki
Desiderio da settignano, tabernacolo eucaristico, 1460-64, 02.jpg|San Lorenzon kirkon tabernaakkeli
Desiderio_da_settignano,_busto_di_dama_detta_marietta_strozzi,_firenze_1462_ca._01.jpg| Marietta Strozzin rintakuva


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Heikki Koivula

**Heikki Jalmari Koivula** (24. marraskuuta 1887 Punkalaidun – 5. heinäkuuta 1947) oli suomalainen toimittaja, kanslianeuvos ja valtioneuvoston kirjapainon ja julkaisuvaraston johtaja.

Heikki Koivulan vanhemmat olivat torppari Juho Koivula ja Ida Karoliina Heikintytär. Hän pääsi ylioppilaaksi 1907 Tampereen reaalilyseosta ja opiskeli sitten jonkin aikaa Helsingin yliopistossa. 

Koivula oli aluksi ''Tampereen Sanomat'' -lehden avustajana ja sitten useita vuosia ''Keski-Suomi''-lehden toimitussihteerinä Jyväskylässä. Hän oli *Tampereen Sanomain* toimitussihteerinä 1914–1918 ja sen jälkeen Itä-Suomen uutistoimiston palkallisasiamiehenä Tampereella. Koivula oli sitten lyhyen ajan ''Satakunnan Lehden'' toimitussihteerinä Porissa kunnes hän tuli vuonna 1920 Suomen Tietotoimiston palvelukseen Helsinkiin. Hän oli pääasiassa eduskuntaselostajana, kokousselostajana ja haastattelijana ja lisäksi tämän toimen ohella vuodesta 1923 eduskunnassa virkaatekevänä yleistulkkina ja vuodesta 1928 vakinaisena yleistulkkina. Koivula oli eduskunnan painatustöiden kanslian apulaispäällikkönä 1924–1934 ja vuodesta 1934 valtioneuvoston julkaisuvaraston johtajana. 

Koivula oli alkuaan mukana nuorisoseuratyössä ja nuorsuomalaisen puolueen toiminnassa. Jyväskylässä asuessaan hän toimi raatimiehenä ja Helsingissä asuessaan hän oli keskeisesti mukana Henkisen Työn Yhtymän ja Täyskiellottoman kansanraittiuden edistämisliiton työssä. Hän oli Nuorsuomalaisen Sanomalehtimiesyhdistyksen jäsenenä yhdistyksen perustamisesta saakka ja oli yhdistyksen johtokunnan jäsenenä vuodesta 1927. Suomen Sanomalehtimiesten Liiton hallituksen jäsenenä ja sihteerinä Koivula oli liiton perustamisesta 1921 lähtien. Hän oli avaamassa yhteyksiä kansainväliseen F. I. J. -lehtimiesjärjestöön. Koivula sai kanslianeuvoksen arvon vuonna 1946.

## Julkaisuja
* *Suomen sanomalehtimiesten liitto 1921-1931*. Suomen sanomalehtimiesten liitto; Helsinki 1931, ruotsiksi nimellä *Finlands journalistförbund 1921-1931*. Finlands journalistförbund, Helsingfors 1931, ranskaksi nimellä *L'Union des journalistes de Finlande 1921-1931*. Helsinki 1931

## Toimitustöitä
* *Suomen sanomalehtimiehet: henkilötietoja Suomessa nykyään toimivista aktiivisista sanomalehtimiehistä*. Helsinki 1925
* *Suomen liikemiehiä - Affärsmän i Finland 1930. 1, A-L*; toim. Heikki Koivula, Ragnar Ölander, Toivo A. Heimonen. Suomen kauppa ja teollisuus, Helsinki 1930
* *Suomen sanomalehdistön matrikkeli - Matrikel över Finlands tidningspress*; toim. Heikki Koivula ja Voldemar Sundman. Suomen sanomalehtimiesten liitto, Helsinki 1937

## Suomennoksia
* Torsten Lindberg : *Suinulan murhenäytelmä*. Tekijä, Tampere 1921 (alkuteos *Suinula tragedin*)

## Lähteet
Ditianoni

**Ditianoni** (C14H4S2N2O2) on antrakinonijohdannaisiin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa fungisidina.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa ditianoni on ruskeaa kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee esimerkiksi asetoniin, dioksaaniin, kloroformiin ja tolueeniin. Ditianoni tehoaa useisiin sieniin. Fungisidiset ominaisuudet perustuvat sienten soluseinän heikentymiseen.

Ditianonin synteesin ensimmäisessä vaiheessa hiilidisulfidi reagoi syanidien kanssa dimerkaptomaleiinidinitriiliksi. Seuraavassa vaiheessa tämä yhdiste reagoi 2,3-dikloorinaftokinonin kanssa muodostaen ditianonia.
:

Ditianonia käytetään muun muassa omenoiden, päärynöiden, kahvin, viiniköynnösten ja vihannesten sienitautien torjuntaan. Se on hyväksytty käytettäväksi kasvinsuojeluaineena muun muassa Euroopan unionin alueella

## Lähteet
Birtamod

**Birtamod** (nepaliksi बिर्तामोड) on kaupunki Nepalin itäosassa, Intian rajan tuntumassa. Birtamod kuuluu Nepalin Itäiseen kehitysalueeseen sekä Mechin vyöhykkeeseen. Vuonna 2021 kaupungin väkiluvuksi mitattiin 117 355.

Birtamod on tärkeä alueellinen keskus, ja Intian läheinen sijainti mahdollistaa aktiivisen kaupankäynnin.

## Lähteet
Venäjän keisarillinen valtikka

**Keisarillinen valtikka** () oli yksi Venäjän keisarikunnan hallitsijoiden tärkeimmistä kuninkaallisista regaaleista.

## Katariina suuren valtikka
Keisarikunnan häissä ja muissa tilaisuuksissa tsaarit pitivät valtikkaa aina oikeassa kädessä, muissa tilaisuuksissa valtikkaa kantoivat erityiset valtikankantajat.

Mestari Leopold Pfisterer teki keisarinna Katariina Suurelle valtikan vuonna 1762. Siihen lisättiin vuonna 1774 Orlovin timantti. Valtikka ovat olleet vuodesta 1967 lähtien esillä Moskovassa Kremlin asemuseossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://www.gokhran.ru/ru/press/afisha/document1686.phtml Kremlin Gokhranistan museolaitos. Viitattu 22.10.2022
Nikkelipronssi

**Nikkelipronssi** eli **kuparinikkeli** on metalliseos, jonka pääasialliset seosaineet ovat kupari ja nikkeli. Nimestään huolimatta se ei välttämättä sisällä lainkaan pronssin toista pääraaka-ainetta eli tinaa; seosaineina voidaan käyttää lisäksi myös mm. rautaa ja mangaania. Kuparin, nikkelin ja sinkin hopeanväristä seosta *[[Alpakka (uushopea)|alpakkaa]]* eli *uushopeaa* voidaan pitää nikkelipronssina määritelmästä riippuen (sallitaanko nikkelipronssiin sinkkiä vaiko ei ja onko sinkki vai nikkeli osuudeltaan suurempi; kupari-sinkki-nikkeliseoksia kutsutaan nikkelimessingiksi). Nikkelipronssi on antimikrobiaalista ja kestää hyvin korroosiota, jonka vuoksi sen käyttökohteita ovat mm. vesiliikennekalusto, vesi-infrastruktuuri, lämpövoimalaitokset, kolikot, astiat ja koriste-esineet. Erityisesti aiemmin nikkelipronssia on käytetty myös ampuma-aseiden luotien vaippamateriaalina, mutta nikkelin aiheuttaman rihlojen likaantumisen vuoksi vaippamateriaaleissa on siirrytty messinkiseoksiin kuten tompakkiin eli kultamessiinkiin sekä punamessinkiin.

Nikkelipronssin väri on korkeasta kuparipitoisuudestaan huolimatta harmaanvalkoinen, koska nikkelin korkean elektronegatiivisuuden vuoksi kupariatomit menettävät d-orbitaaliltaan yhden elektronin.

## Erilaisia nikkelipronssiseoksia
*Alpakka eli uushopea – tyypillisesti noin Cu 60 %, Ni 20 %, Zn 20 %
*Konstantaani – noin Cu 55 %, Ni 45 %
*Suomen Rahapajan nikkelipronssi – Cu 75 %, Ni 25 %
*CuNi25 (EN CW350H eli UNS C71300) – Cu, Ni 23,5–26,5 %
*CuNi9Sn2 (EN CW351H eli UNS C72500) – Cu, Ni 8,5–10,5 %, Sn 1,8–2,8 %
*CuNi10Fe1Mn (EN CW352H eli UNS C70600)  – Cu, Ni 10 %, Fe 1,0–1,8 %, Mn <1,0 %
*CuNi30Fe2Mn2 (EN CW353H eli UNS C71640) – Cu, Ni 29,0–32,0 %, Fe 1,7–2,3 % , Mn 1,5–2,5 %
*CuNi30Mn1Fe (EN CW354H eli UNS C71500) – Cu, Ni 29,0–33,0 %, Fe 0,4–1,0 %, Mn <1,0 %

## Lähteet
Vọng cổ

**Vọng cổ** () on vietnamilainen laulu ja musiikkirakenne, jota käytetään pääasiassa cải lương -teatterimusiikissa ja nhạc tài tử Etelä-Vietnamin kamarimusiikissa. Sen sävelsi joskus 1917-1919 Cao Văn Lầu (esittäjänimi Sáu Lầu "kuudes Lầu"), Bạc Liêu maakunnasta Etelä-Vietnamista. Kappale saavutti suuren suosion ja lopulta sen rakenteesta tuli perusta lukuisille muille kappaleille. Sävelmä on luonteeltaan pohjimmiltaan melankolinen ja sitä lauletaan vietnamilaisilla modaalisilla taivutuksilla.

## Lähteet
Yrjö Valkama (kauppaneuvos)

**Yrjö Aleksi Valkama** (30. maaliskuuta 1913 Sysmä – 20. tammikuuta 1986 Oulu) oli suomalainen sähköalan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Valkaman vanhemmat olivat konemestari Aleksi Valkama ja Elin Wilander ja puoliso Tyyne Elisabet Pajula. Valkama kävi Tampereen teollisuuskoulun sähköosaston 1934–1937. Hän oli Virtaan kartanon sähkölaitoksen hoitaja ja yksityinen sähköurakoitsija 1930–1933, Tampereen Uuden Sähköliikkeen työnjohtaja 1937, Yleisradion teknillisen osaston palveluksessa 1937, Lahden radioaseman palveluksessa 1938, Oulun yleisradioaseman neuvontatehtävissä ja yliteknikko 1938–1944 ja Pohjolan Sähkö Oy:n perustajaosakas ja toimitusjohtaja vuodesta 1943. Valkama oli myös Lapin Sähkö Oy:n perustajia 1945 ja Kemin Sähkö Oy:n perustajia 1947. Hän oli Oulun kaupunginvaltuuston jäsen Suomen Kansanpuolueen edustajana 1954–1964 ja kaupunginhallituksen jäsen 1954–1963. Valkamalla oli myös useita oman alansa ja muita liike-elämän ja yhteiskunnallisia luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin korpraali. Valkama sai kauppaneuvoksen arvonimen 1968.

## Lähteet
Kompaktikaupunki

**Kompaktikaupunki** (tai lyhyiden etäisyyksien kaupunki) viittaa kaupunkisuunnittelun malliin, jota on harjoitettu erityisesti 1980-luvulta lähtien. Tämän mallin mukaan liikenteen tarvetta voidaan vähentää, jalankulkijaystävällisyyttä lisätä ja siten liikennettä välttää luomalla sellaiset olosuhteet, että asumisen, työpaikkojen, palveluiden, vapaa-ajan ja koulutuspaikkojen väliset etäisyydet ovat pienet.

Tavoiteltavana tuloksena on että jalankulkua, pyöräilyä tai julkista liikennettä olisi suhteellisesti enemmän ja moottoroitua yksityisliikennettä vähemmän. Maiseman pirstoutuminen ja kaupunkien hajaantuminen vähenevät.

Kompaktikaupungin käsitteeseen kuuluu asumisen tiivistäminen ja kaupunkialueiden monikäyttöisyys. Empiiriset havainnot osoittavat kuitenkin, että tiheä ja sekoittunut asutusrakenne ei yksin riitä, vaan myös liikenteelliset toimenpiteet ovat välttämättömiä "kompaktikaupungin" luomiseksi.

Johannes Klühspiesin mukaan nimitys "lyhyiden etäisyyksien kaupunki" on viitteellinen, ja sillä on myönteinen merkitys, sillä se merkitsee päivittäisen liikkumisen helpottumista, enemmän aikaa muihin tarkoituksiin, vapauden tunteen kokemista lisääntyvän ajallisen autonomian kautta, myönteisiä kanssakäymismahdollisuuksia ja enemmän aikaa tutussa, turvallisessa ympäristössä. "Lyhyiden etäisyyksien kaupunki" on ihannekuva, joka voi toteutua vain osittain, jopa pitkällä aikavälillä. Käsite tekee kuitenkin selväksi, että kyse ei ole liikkuvuudesta sinänsä vaan pikemminkin nopeasta ja hyvästä saavutettavuudesta.

## Toteutustavat
Monia kaupunkeja esitellään kaupunginhallinnossa, paikallisjärjestöissä, poliittisissa puolueissa, paikallismediassa tai kaupunkioppaissa "lyhyiden etäisyyksien kaupungeina", eli kaupunkina, jossa konsepti on suurelta osin toteutunut ja jossa elämänlaatu on korkea tämän piirteen vuoksi ja perheen ja työn yhteensovittaminen voidaan järjestää paremmin. Prosessissa korostuvat esimerkiksi jalankulkijaystävälliset ostoskadut tai hyvin jäsennelty paikallinen joukkoliikenne.

Saksan lastenliitto vaatii seuraavaa: *Paikallisia viranomaisia kehotetaan osallistumaan pyrkimyksiin luoda perhe- ja lapsiystävällinen joukkoliikennejärjestelmä, "lyhyiden etäisyyksien kaupunki" ja asuinalueiden älykäs parantaminen liikennettä rauhoittavien toimenpiteiden avulla.*

## Katso myös

* Uusi urbanismi kuvaa kompaktin kaupunkisuunnittelun liikettä Yhdysvalloissa, joka vastustaa kaupunkirakenteen hajaantumista ja hajaantuvia Amerikan esikaupunkialueita.
* ABC-kaupunki
Hannes Vartama

**Hannes Vartama**, vuoteen 1936 **Kaarle Johannes Wahl** (23. helmikuuta 1901 Tyrvää – 13. joulukuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Vartaman vanhemmat olivat suutari Kaarle Wilho Wahl ja Eeva Kristiina Rahkila ja puoliso vuodesta 1931 Lilli Margit Ruusuvuori. Vartama kävi kansakoulun ja Porin kauppakoulun. Hän oli Suojeluskuntain yliesikunnan intendenttiosaston varastonhoitaja 1923–1925 ja nuorempi apulainen 1925–1927 ja Suojeluskuntain Kauppa Oy:n, sittemmin Oy Skoha Ab, prokuristi 1927–1937, apulaisjohtaja 1937–1949, toimitusjohtaja 1949–1969 ja johtokunnan jäsen 1945–1969. Vartama oli myös Motti Oy:n omistajia ja yhtiön hallituksen puheenjohtaja 1964–1973, samoin kuin useiden muiden yritysten johtoelinten jäsen. Hän oli lisäksi muun muassa yli kaksikymmentä vuotta Suomen Tukkukauppiaiden Liiton valtuuskunnan jäsen ja 1949–1961 liiton ase-, ampuma-, kalastus- ja urheilutarvikejaoston puheenjohtaja. Urheilu-, Metsästys- ja Kalastustarvikekauppiaat -yhdistyksen puheenjohtaja Vartama oli 1949–1955 ja Suomen Polkupyörä-, Mopedi- ja Urheiluvälinetukkuliikkeiden yhdistyksen johtokunnan varapuheenjohtaja 1961–1969. Vartama oli myös Suomalais-Japanilaisen Yhdistyksen perustajajäsen 1935 ja yhdistyksen hallituksen jäsen vuodesta 1955. Sotilasarvoltaan hän oli reservin vänrikki. Vartama sai kauppaneuvoksen arvonimen 1968.

## Lähteet
Iivari Lähteenmäki

**Iivari Hemming Lähteenmäki** (14. kesäkuuta 1900 Paimio – 15. heinäkuuta 1979) oli suomalainen sähköalan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Lähteenmäen vanhemmat olivat postinkuljettaja Hemming Wilhelm Lähteenmäki ja Suoma Matilda Lindholm ja puoliso vuodesta 1928 Anni Viljanen. Lähteenmäki kävi kansakoulun 1915. Suomen sisällissotaan punakaartilaisena osallistunut Lähteenmäki vangittiin ja joutui kahdeksi vuodeksi Hennalan, Poltinahon ja Turun vankileireille. Hän teki ensin erilaisia tilapäistöitä vuoteen 1920 ja oli sitten oppipoika, asentaja ja linjanrakennusryhmän etumies Lounais-Suomen Sähkö Oy:ssä 1920–1921, Ingeniörsbyrån Alfred A. Palmberg Insinööritoimiston sähköasentaja Turussa 1922–1923, itsenäinen sähköurakoitsija vuodesta 1923, Sähköliike Iivari Lähteenmäen toimitusjohtaja 1946–1968, Sähkölähteenmäen yhtiömies ja johtokunnan puheenjohtaja 1968–1976 ja Sähkölähteenmäki Oy:n osakas vuodesta 1976. Sähköalan yrittäjänä Lähteenmällä oli erittäin suuri merkitys saariston sähköistämisessä, mutta hän perusti myös sähkötarvikkeita valmistavan tehtaan ja sähkötarvikeliikkeitä. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1968. Taiteilija Liisa Tanner maalasi hänen muotokuvansa. Paimiossa on hänen mukaansa nimetty Iso-iivarintie.

## Lähteet
Mäkihypyn maailmancup 2022–2023

**[[Mäkihypyn maailmancup]] 2022–2023** alkoi 5. marraskuuta Puolan Wisłassa ja päättyi 2. huhtikuuta Slovenian Planicassa. Miesten kilpailukalenterissa oli 32 henkilökohtaista osakilpailua ja viisi joukkuekilpailua, naisten kalenterissa kilpailuja oli 27 ja yksi joukkuekilpailu. Kaksi miesten joukkuekilpailua sekä naisten ainoa joukkuekilpailu käytiin kaksihenkisin joukkuein uuden ”Super Team” -formaatin mukaisena. Lisäksi kauden aikana käytiin kaksi sekajoukkuekilpailua.

## Osakilpailut

### Miehet

### Naiset

### Sekajoukkuekilpailut

## Maailmancupin pisteet
### Miehet
*Tilanne 16/32 osakilpailun jälkeen*

### Naiset
*Tilanne 5/26 osakilpailun jälkeen*

## Lähteet
Brian O’Conner

**Brian O’Conner** (alias **Brian Earl Spilner**) on yksi *[[Hurjapäät (elokuvasarja)|Hurjapäät]]*-elokuvasarjan päähenkilöistä. Hänet loivat Gary Scott Thompson, Erik Bergquist ja David Ayer. Häntä näytteli Paul Walker, joka kuoli ''Fast & Furious 7'' -elokuvan kuvausten ollessa vielä kesken. Walkerin veljet näyttelivät hahmoa elokuvan loppuun. Walkerin kuoleman jälkeen Brian O’Conner on jäänyt eläkkeelle. ''Fast & Furious 9'' -elokuvassa hän pitää huolta lapsistaan ja Dominic Toretton pojasta, kun muut ovat suorittamassa tehtävää. Saman elokuvan lopussa tiimi juhlii voittoa, ja juuri kun ollaan lausumassa ruokarukousta, Brian O’Conner saapuu etupihalle autollaan.

## Perhe
### Mia Toretto
Mia Toretto on Brian O’Connerin vaimo.

### Jack ja Olivia O’Conner
Jack ja Olivia O’Conner ovat Brian O’Connerin lapsia.

### Nimeämätön isä
Mia Toreton ollessa ensimmäistä kertaa raskaana, Brian oli huolissaan siitä tuleeko hänestä hyvä isä, sillä hän ei muista omasta isästään juuri mitään, sillä tämä ei ollut koskaan läsnä Brianin lapsuudessa.

## Huomautukset

## Lähteet
Päivölä (kylä)

**Päivölä** (ruots. *Solberg*) on kylä Inkoossa Uudellamaalla. Päivölässä sijaitsee muun muassa Päivölän rautatieasema, joka nykyisin toimii yksityiskotina, sekä Djupträskin uimaranta. Päivölä sijaitsee Tähtelän ja Degerbyn kylien välissä. Vuonna 1944 Päivölä joutui osaksi Neuvostoliiton vuokraamaa Porkkalan aluetta. Päivölä palautui Suomelle yhdessä koko Porkkalan alueen kanssa vuonna 1956.

## Lähteet
Karkkilan pappila

**Karkkilan pappila** on Karkkilan kaupungissa, Uudellamaalla sijaitseva pappila. Nykyinen hirsirakenteinen päärakennus on valmistunut vuonna 1900 Karkkilan kirkkoherran virka-asunnoksi. Rakennuksen on suunnitellut rakennusmestari Odert Laine.

Nykyisin Karkkilan pappila ei toimi enää virka-asuntona. Pappilassa sijaitsee Karkkilan seurakunnan hallintotiloja kuten esimerkiksi seurakuntatoimisto. Pappilan rakennuskantaan kuuluu myös vuonna 1920 valmistunut piharakennus. Karkkilan pappila on suojeltu rakennushistoriallisesti merkittävänä rakennuksena.

## Lähteet
Han Lue

**Han Lue** (alias **Han Seoul-Oh**) on hahmo *[[Hurjapäät (elokuvasarja)|Hurjapäät]]*-elokuvasarjassa ja Better Luck Tomorrow -elokuvassa. Hänet loivat Justin Lin, Ernesto Foronda, Fabian Marquez ja Chris Morgan. Häntä näyttelee Sung Kang.
Mino da Fiesole

**Mino da Fiesole** (tai **Mino di Giovanni**) (1431 Poppi, Toscana – 1484 Firenze) oli italialainen kuvanveistäjä.

## Elämä ja ura
Minolla oli omaisuutta Fiesolessa, mistä johtui hänen taiteilijanimensä. Giorgio Vasarin kuvaus hänestä on hyvin epätarkka. Mino oli Desiderio da Settignanon ja Matteo Civitalen ystävä ja työtoveri, ja he olivat suunnilleen samanikäisiä. Minon veistokset ovat merkittäviä viimeistelynsä ja yksityiskohtien hienovaraisuuden sekä hengellisyytensä ja voimakkaan hartautensa vuoksi. Minon varhaisemmista töistä hienoimmat ovat Fiesolen katedraalissa alttaritaulu ja piispa Leonardo Salutatin hauta, jotka on toteutettu ennen vuotta 1466. Firenzen Badiassa on alttaritaulu Madonnasta ja pyhimyksistä ja Bernardo Giugnin (1466) ja rajakreivi Hugon (1481) haudat, jotka on veistetty valkoisesta marmorista, ja niissä on eläväkokoisia makaavia muotokuvia ja enkeleitä. Praton katedraalin saarnatuoli, jonka hän teki yhteistyössä Antonio Rossellinon kanssa ja joka valmistui vuonna 1473, on taitavasti tehty, ja siinä on hienoja pienikokoisia reliefejä. Pian tämän työn valmistumisen jälkeen Mino lähti Roomaan, jossa hän viipyi ilmeisesti noin kuusi vuotta, ja jossa hän toteutti paavi Paavali II:n haudan, Francesco Tornabuonin haudan Santa Maria sopra Minerva -kirkossa ja kauniin pienen marmorisen tabernaakkelin Santa Maria in Trastevere -kirkossa. Hän veisti luultavasti myös useita Santa Maria del Popolon muistomerkkejä, erityisesti piispa Gomielin ja arkkipiispa Roccan muistomerkit. Firenzen Bargellossa on säilynyt joitakin Minon rintakuvia ja reliefejä, jotka ovat täynnä elämää ja ilmaisua, vaikkei niissä olekaan samaa realismia, kuin Verrocchion ja ajan muiden mestarikuvanveistäjien töissä.


Mino da Fiesole, dossale neroni, 1464-70 ca. 02.jpg|Badian alttaritaulu
Mino da fiesole, monumento al Marchese Ugo di Toscana, 01.JPG|rajakreivi Hugon hautamerkki
Palazzo Venezia Paulus II.jpg| Paavali II


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Puhtaana käteen (televisiosarja)

**Puhtaana käteen** () on brittiläinen draamasarja, jonka on käsikirjoittanut Mark Marlow. Sarjan pääosaa, siivooja Sam Cookia näyttelee Sheridan Smith. Elämä koettelee yksinhuoltaja Samia, joka yrittää raapia elantoa perheelleen siivoamalla rahoitusalan yrityksessä. Nollatuntisopimuksen varassa olevan naisen ja menestyvän bisnesväen maailmojen välillä on syvä kuilu, jonka Sam joutuu toteamaan joka päivä Lontoon Canary Wharfin liikekeskuksessa. Ainainen rahapula on ajanut Samin peliriippuvuuden ja velkojen kurimukseen. Vaikka hän on aina rahapelannut napeilla, epätoivo on hyvä yllyke ja nälkä on kasvanut syödessä. Sam tekee kaikkensa, jotta hän olisi kahdelle tyttärelleen hyvä äiti ja pieni perhe pysyisi kasassa. Ex-mies Dave (Matthew McNulty) ei ole vakuuttunut Samin elämänhallinnasta. Erään siivoustyökeikan aikana Sam sattuu olemaan oikeassa paikassa oikeaan aikaan. Sam keksii uhkarohkean ajatuksen alkaa salakuunnella sisäpiirikauppojen tekemiseen kiristettyä arvopaperimeklaria, mikä ratkaisisi rahahuolet kertaheitolla ja laittaisi onnettaren palikat uuteen jakoon, kun Sam heittäytyy pelaamaan hämäriä sisäpiirikauppoja ja pistää samalla pantiksi koko elämänsä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Puhtaana käteen -televisiosarja Yle Areenassa
Riku Jääskä

**Riku Jääskä** (s. 4. helmikuuta 1998) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Vaasan Palloseuraa.
Carl-Oskar Bohlin

**Carl-Oskar Simon Bohlin** (s. 8. tammikuuta 1986 Borlänge) on ruotsalainen kokoomuspoliitikko ja Ruotsin nykyinen väestönsuojeluministeri lokakuusta 2022. Hän on istunut valtiopäivillä vuodesta 2010. Hän keskeytti tuolloin oikeustieteen opintonsa Uppsalan yliopistossa.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Carl-Oskar Bohlin'' Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla
Alfie Haaland

**Alf-Inge Rasdal Håland** (s. 23. marraskuuta 1972 Stavanger, Norja) on norjalainen entinen jalkapalloilija. Hän on jalkapalloilija Erling Haalandin isä.

## Lähteet
Andrea Sansovino

**Andrea Sansovino** (oikealta nimeltään **Andrea Contucci**) (1460 Monte San Savino, Arezzo – 1529) oli italialainen renessanssin ajan kuvanveistäjä.

## Elämä ja ura
Sansovino oli paimenen poika ja syntyi Monte San Savinossa lähellä Arezzoa, mistä hän otti nimensä. Hän oli Antonio Pollaiuolon oppilas. Hän työskenteli ensin kotikaupungissaan ja Firenzessä, sitten noin kahdeksan vuotta Portugalissa ja lopulta Firenzessä ja Roomassa. 

### Töitä Firenzessä, Portugalissa ja Volterrassa
Sansovinon varhaisia töitä ovat Monte San Savinon Santa Chiara -kirkon alttaritaulu ja Firenzen Santo Spirito -kirkon kappelissa olevat marmorireliefit sekä erilaiset patsaat, jotka kaikki on toteutettu vuosien 1488 ja 1492 välisenä aikana. Vuosina 1491–1500 Andrea työskenteli Portugalissa kuninkaalle, ja joitakin hänen veistoksiaan oli Coimbran luostarikirkossa. Näissä varhaisissa töissä näkyy vahvasti Donatellon vaikutus. *Kristuksen kaste*, Firenzen Battistero di San Giovanni -kirkossa oleva marmoriteos, sisältää vaikuttavia, hienosti kontrastoituja hahmoja.  

Vuonna 1502 hän toteutti Volterraan marmorisen kastealtaan, jossa on reliefit *Neljä hyvettä* ja *Kristuksen kaste*. 

### Töitä Roomassa ja Loretossa
Vuonna 1505 paavi Julius II kutsui Sansovinon Roomaan valmistamaan kardinaali Ascanio Maria Sforzan ja kardinaali Girolamo della Roveren muistomerkit Santa Maria del Popolon kirkkoon. Näiden muistomerkkien arkkitehtoniset osat ja koristeet ovat siroja ja tarkasti toteutettuja, mutta makuuasennossa olevat muotokuvat heikompitasoisia. Vielä Roomassa ollessaan Sansovino toteutti vuonna 1512 kauniin teoksen *Madonna ja Lapsi Pyhän Annan kanssa*. Vuosina 1513–1528 hän oli Loretossa, jossa hän laati reliefejä ja patsaita Basilica della Santa Casan ulkoseinään. Sansovinon töitä on myös reliefi Rooman Santa Maria di Loreto -kirkossa, jonka mukaan kirkko on saanut nimensä.

### Oppilaat
Sansovinon oppilas oli Jacopo Tatti, joka omaksui opettajansa nimen Sansovino.


Baptism_Christ_Sansovino_OPA_Florence.jpg |*Kristuksen kaste*, Battistero di San Giovanni
Santa_Maria_del_Popolo_Presbyterium_Grabmal_Ascanio_Sforza.JPG|Kardinaalien Ascanio Sforzan hautamerkki
Madonna_with_Child_and_Anna_by_Andrea_Sansovino.jpg|*Madonna ja Lapsi Pyhän Annan kanssa*


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Spagettikoodi

**Spagettikoodi** tarkoittaa tietokoneohjelman lähdekoodia ilman johdonmukaista rakennetta. Spagettikoodissa ohjelman logiikka siirtyy rutiinista toiseen palaamatta alkupisteeseen, joka tekee siitä vaikeasti seurattavan. Spagettikoodi viittaa liialliseen GOTO-käskyjen käyttöön, joka ohjaa tietokoneen suorittamaan toista osaa ohjelmassa ilman takeita palaamisesta.

Ruven Brooksin mukaan kehittäjät ymmärtävät ohjelman ylhäältä-alaspäin mallin mukaan muodostaen hypoteeseja toiminta-alueesta, siirtämällä tämän lähdekoodiin ja määrittämällä sen asteittain. Tästä johtuen koodin ymmärtämiseen vaikuttavat asiat ovat olennaisia ohjelman toiminnan ymmärtämiseen ja tämän myötä ohjelman ylläpitoon sekä jatkokehitystoimintaan. Antisuunnittelumallit (), jotka ovat heikkoja ratkaisuja toistuviin suunnitteluongelmiin, kasvattavat merkittävästi työmäärää tutkimisessa ja muokkaamisessa.

Tarkkaa syntyä sanalle ei ole tiedossa, mutta se on ilmestynyt 1970-luvulla kuvaamaan koodia, jossa ei ole varsinaista rakennetta. Muun muassa Guy Steele vuoden 1977 artikkelissa *Macaroni is better than spaghetti* on käyttänyt termiä spagetti.

## Lähteet
Per Hækkerup

**Per Christen Hækkerup** (25. joulukuuta 1915 Ringsted – 13. maaliskuuta 1979) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja moninkertainen ministeri.

## Ura
Hækkerup liittyi sosiaalidemokraattien nuorisojärjestöön vuonna 1932 ja toimi 1946–1952 sen puheenjohtajana sekä vuosina 1946–1954 Sosialististen nuorten kansainvälisen liiton pääsihteerinä. Vuonna 1950 hänet valittiin kansankäräjille.

Hækkerup toimi vuodesta 1957 sosiaalidemokraattien poliittisena johtajana kansankäräjillä, kunnes hänet 1962 valittiin ulkoministeriksi. Vuonna 1966 hän palasi poliittiseksi johtajaksi ja toimi samalla ryhmänjohtajana. Vuosina 1971–1973 hän oli talous- ja budjettiministeri ja 1975–1978 uudelleen talousministeri. Vuosina 1976–1977 hän oli myös kauppaministeri, ja elokuusta 1978 kuolemaansa saakka maaliskuussa 1979 hän toimi salkuttomana ministerinä, jonka vastuualueena olivat talousasiat.
## Näkemykset
Hækkerup sijoittui puolueensa oikeistosiipeen ja sai omiltaan arvostelua muun muassa ymmärtäväisestä suhtautumisestaan Vietnamin sotaan ulkoministerinä toimiessaan.

## Yksityiselämä
Myös Per Hækkerupin veli Hans Erling Hækkerup ja poika Hans Hækkerup olivat poliitikkoja.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Per Hækkerup'' Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla
Garnier

**Garnier** on ranskalaisen L’Oréalin omistama tuotemerkki, joka on keskittynyt hiustenhoito- ja ihonhoitotuotteisiin.

Garnierin perusti Alfred Amour Garnier vuonna 1904. L’Oréalin omistukseen se siirtyi vuonna 1965.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Garnierin Suomen-verkkosivusto
Kino Laika

**Kino Laika** on Karkkilassa sijaitseva elokuvateatteri. Elokuvateatterin yhteydessä toimii myös kahvila ja baari. Teatterin ja baarin omistavat kirjailija Mika Lätti ja elokuvaohjaaja Aki Kaurismäki. Kino Laika avattiin lokakuussa 2021. Ensimmäinen salissa näytetty elokuva oli Kuosmasen ''Hytti nro 6''.

Kino Laika on rakennettu Högforsin ruukin tiloihin, jotka olivat aiemmin vuosikymmenten ajan tyhjillään. Elokuvateatteri toimii Ala-Emalissa, joka on ruukkialueella sijaitseva vanha emalointilaitos. Teatteri on kiinteistössä vuokralaisena.

Teatterisalin tekniikka on digitaalista, mutta elokuvia on mahdollista näyttää myös 35-milliseltä filmiltä. Salissa on noin 110 paikkaa.

## Teatterin perustaminen
Ennen Laikaa Karkkilassa ei ollut korotetulla katsomolla varustettua kiinteää elokuvateatteria. Lätti ja Kaurismäki järjestivät Kino Iglu -nimisen elokuvakerhon satunnaisia näytöksiä saleissa, joita ei oltu suunniteltu elokuvia varten, kuten työväentalolla ja Karkkila-salissa. Teatterin rakennushanke alkoi huhtikuussa 2021. Elokuvasäätiö myönsi hankkeelle laitehankinta- ja kunnostustukea 110&nbsp;000 euroa, mikä oli Kaurismäen mukaan ”täysin ratkaiseva” tekijä. Elokuvasäätiö antoi myös 6&nbsp;000 euroa toimintatukea. Loput lainasi Kaurismäki.

Teatterin sisustuksen on suunnitellut Aki Kaurismäki. Käytännön rakennustöissä olivat mukana muun muassa Kaurismäki ja elokuvaohjaajat Juho Kuosmanen ja Aleksi Salmenperä. Salmenperä ja Kaurismäki asuvat molemmat Karkkilassa. Kino Laikaan asennettiin Helsingissä aiemmin toimineesta Andorrasta poistetut verhot, äänikalusto, penkit ja valkokangas.

Teatterin nimi on peräisin Peter von Baghilta, joka aikoinaan haaveili samannimisestä teatterista. Kaurismäellä oli ollut kaksi Laika-nimistä koiraa, jotka ovat esiintyneet hänen elokuvissaan, ja vielä samanniminen yrityskin. Siten nimi oli selvä valinta.

Kroatialainen ohjaaja Veljko Vidak, Kaurismäen vanha tuttava, on dokumentoinut teatterihanketta.

## Baari
Baarissa on 60 asiakaspaikkaa, 68 terassipaikkaa ja yksityiskabinetti. Baarin nimi on La Moderne – sama kuin baarilla elokuvassa *[[Le Havre (elokuva)|Le Havre]]*. Baarin tiskiä käytettiin aiemmin lavasteena elokuvassa *[[Toivon tuolla puolen]]*.

## Dokumenttielokuva

* Veljko Vidak: *Cinéma Laika.* Suomi–Ranska, 2023. 81 minuuttia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* http://www.kinolaika.fi
Anders Åslund

**Anders Åslund** (s. 1952) on ruotsalainen taloustieteilijä ja diplomaatti. Hän on johtava Venäjän, Ukrainan ja Itä-Euroopan talouspolitiikkojen asiantuntija.

Åslund sai filosofian tohtorin oppiarvon Oxfordin yliopistosta. Hän on muun muassa toiminut *Senior Fellow'n* asemassa Atlantic Councilin Euraasia-keskuksessa ja opettanut Georgetownin yliopistossa. Tukholman kauppakorkeakoulussa Åslund pääsi professoriksi. Hän on ollut myös taloudellisena neuvonantajana eri hallitusten palveluksessa muun muassa Venäjällä ja Ukrainassa. Åslund on sekä kirjoittanut että toimittanut lukuisia kirjoja, joiden joukossa ovat olleet *Ukraine: What Went Wrong and How to Fix It* (2015) ja *Russia's Crony Capitalism: The Path from Market Economy to Kleptocracy* (2019). Kirjoja on käännetty lukuisille vieraille kielille.

Åslund on ollut Ruotsin palveluksessa diplomaattisissa tehtävissä Kuwaitissa, Puolassa, Genevessä ja Moskovassa. Hän on tehnyt yhteistyötä Frivärld-ajatushautomon (Stockholm Free World Forum) kanssa.

## Lähteet
Rhode Island's It for Me

***Rhode Island's It for Me*** on Rhode Islandin osavaltiolaulu, joka otettiin virallisesti käyttöön vuonna 1996.

Laulun on sanoittanut Charlie Hall, joka koomikkona julkaisi vuonna 1992 liudan poliittista satiiria edustavia lauluja osana *Ocean State Follies* -nimistä komediaesitystään. Show teki Hallista suositun ja vuonna 1995 hän kirjoitti *Rhode Island's It for Me* -kappaleen sanat. Sävellyksen ovat tehneet Maria Day ja Kathryn Chester.

## Sanat
I’ve been to every state we have 

and I think that I'm inclined to say

that Rhody stole my heart

You can keep the forty nine

Herring gulls that dot the sky,

blue waves that paint the rocks,

waters rich with Neptune's life,

the boats that line the docks,

I see the lighthouse flickering

to help the sailors see.

There's a place for everyone:

Rhode Island’s it for me.

Rhode Island, oh, Rhode Island

surrounded by the sea.

Some people roam the earth for home;

Rhode Island’s it for me.

I love the fresh October days,

the buzz on College Hill,

art that moves an eye to tear,

a jeweler’s special skill.

Icicles refract the sun,

snow falling gracefully.

Some search for a place that’s warm:

Rhode Island’s it for me.

Rhode Island, oh, Rhode Island

surrounded by the sea.

Some people roam the earth for home;

Rhode Island’s it for me.

The skyline piercing Providence,

the State House dome so rare,

residents who speak their minds;

No longer unaware!

Roger Williams would be proud to see

his “colony”

so don't sell short this precious port:

Rhode Island’s it for me.

Rhode Island, oh, Rhode Island

surrounded by the sea.

Some people roam the earth for home;

Rhode Island’s it for me.

Rhode Island, oh, Rhode Island

surrounded by the sea.

Some people roam the earth for home:

Rhode Island’s it for me!

Lähde:

## Lähteet
Renault Express (2021)

**Renault Express** on Renault’n vuodesta 2021 lähtien valmistama pieni pakettiautomalli. Sitä myydään edullisempana ja yksinkertaisempana mallina Renault Kangoon rinnalla. 

Express on kehitetty Dacia Dokkerin pohjalta, sillä Renault’n omistama Dacia lopettaa pakettiautojen myynnin. Autoa valmistetaan Marokossa samalla tehtaalla kuin edeltänyttä Dokkeria. Moottorina on 1,5-litrainen dieselmoottori, jonka saa 75- tai 95-hevosvoimaisena versiona. Voimansiirtona on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto. Joillain markkinoilla on saatavana myös 1,3-litrainen (102&nbsp;hv) TCe-bensiinimoottori.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Arvi Halinen

**Arvi Olavi Halinen** (1. elokuuta 1912 Pietari – 1. helmikuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen juristi, virkamies, korualan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Halisen vanhemmat olivat suutari, mallimestari Juho Halinen ja Maria Karonen ja puoliso vuodesta 1941 Helka Maria Mäntylä. Halinen kävi kaksi luokkaa Viipurin suomalaista lyseota 1923–1924 ja Tampereen klassillista lyseota 1926–1928 ja tuli ylioppilaaksi Tampereen lyseosta 1931. Hän suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1940 ja oli auskultantti Viipurin hovioikeudessa 1940. Lainopin kandidaatti hänestä tuli 1949. Hän oli Helsingin kaupungin verovalmisteluviraston verovalmistelija 1938 ja 1941, Varjostin Oy:n kirjanpitäjä ja toimitusjohtaja 1939–1940, Vilppulan nimismiespiirin vt. nimismies 1940, maatalousministeriön asutusasiainosaston ylimääräinen esittelijä 1941–1945, luovutetun alueen teollisuudenharjoittajain selvitystoimiston lakimies 1944–1945, Oy A. Tillanderin, Koruteollisuus Tillander Oy:n ja Oy ATO-Koru Ab:n lakimies ja johtokunnan jäsen 1945–1948, Koruteollisuus Tillander Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1948 ja hallituksen jäsen vuodesta 1966 sekä Pirkan Kulta Oy:n hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1949 ja toimitusjohtaja vuodesta 1966 ja Oy ATO-Koru Ab:n toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1958. Halisella oli myös lukuisia luottamus- ja asiantuntijatehtviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1968.

## Lähteet
Mauno Jalanka

**Mauno Veli Jalanka**, vuoteen 1932 **Finnberg** (5. toukokuuta 1917 Jokioinen – 28. marraskuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen turkisalan yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Jalangan vanhemmat olivat koneasentaja Alarik Finnberg ja Emilia Johansson ja puoliso vuodesta 1947 valokuvaaja Gunvor Svensson. Jalanka tuli ylioppilaaksi Forssan yhteiskoulusta 1937 ja valmistui agronomiksi ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1946. Hän oli Turkistuottajat Oy:n osastonhoitaja 1946–1947, toinen johtaja 1948, toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen 1948–1978 sekä Oy Jepuan Tehtaiden vt. isännöitsijä 1947–1948. Jalanka oli lisäksi Turkistalouskomitean jäsen 1960–1962, kalatalouskomitean jäsen 1963 ja turkistarhaustoimikunnan jäsen 1965–1966 sekä Suomen Turkisalan Keskusliiton hallituksen jäsen 1965–1978. Hänellä oli myös useita turkisalan skandinaavisten järjestöjen luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Jalanka oli reservin yliluutnantti (1952). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1968.

## Lähteet
Erittäin hieno suomalainen

**Erittäin hieno suomalainen** (merkin oma kirjoitusasu **Erittäin Hieno Suomalainen**) on suomalainen tuotemerkki, joka on keskittynyt hiustenhoitotuotteisiin. Sen tunnetuin tuote on shampoo, jonka Marttinen Oy toi markkinoille vuonna 1974. Kaikki Erittäin hieno suomalainen -tuotteet valmistetaan Heinävedellä.

Erittäin hieno suomalainen shampoo -nimen keksi ja tuotteen kehittämiseen osallistui yrittäjä Kirsti Paakkanen. Sitä myydään apteekkipullon muotoisessa sinisessä muovipakkauksessa, jonka kyljessä on tuotemerkin logo. Pakkausta ei juurikaan ole muutettu vuosien varrella. Merkin valikoima on sittemmin laajentunut hoitoaineisiin ja eri tuoksuihin. Tuotemerkillä on kokeiluluontoisesti julkaistu myös deodorantteja, käsivoiteita sekä suihkusaippuoita.

Erittäin hieno suomalainen -tuotemerkki on nykyään norjalaisen Orklan omistuksessa. 

Vuonna 2019 vaateyritys Makiaa epäiltiin Erittäin hieno suomalainen -merkin logon plagioinnista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Erittäin hieno suomalainen -verkkosivusto