open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Thailotto

**Thailotto** on thaimaalainen lottopeli. Se on suosittua etenkin Thaimaassa, jossa thailotto on kokonaan valtion järjestämää. 

Nimitystä *thailotto* käytetään Suomessa niin sanotusa pimeästä lotosta ja sen pelaaminen täyttää Poliisihallituksen mukaan rahapelirikoksen tunnusmerkit.

## Lähteet
Jerrie Cobb

**Geraldyn Menor "Jerrie" Cobb** (5. maaliskuuta 1931 – 18. maaliskuuta 2019) oli Oklahoman Normanista  syntyisin oleva yhdysvaltalainen lentäjä, koelentäjä, tasa-arvon edistäjä sekä NASA:n alkuvaiheiden astronauttien koulutukseen osallistunut naispuolinen henkilö. Jerrie Cobb toimi myös avustuslentäjänä. Hän saavutti joitain ilmailun ennätyksiä sekä saavutti muita ilmailualan tunnustuspalkintoja. Cobb sai lentäjän lupakirjan 17-vuotiaana.

Cobb oli eräitä Mercury 7 -ohjelmaan valittuja, jotka läpäisivät kaikki vaadittavat testit: jotkin näistä miespuolisia selvästi paremmin - muttei tullut kuitenkaan avaruuslennoille valituksi. Myöhempänä perustettiin naislentäjiin pohjautuva Mercury 13 -avaruusohjelma. Se kuitenkin peruttiin suorittavilta eli lentoihin tähtääviltä osiltaan.  Jerrie Cobbin ohella, myös Jane C. "Janey" Briggs Hart ansioitui. Aktiiviset ajat NASA:n palveluksessa käsittivät Jerrie Cobbin osalta, avaruuslentäjänä ainakin vuodet 1960-1962.

Myöhempänä hän toimi arvioivana asiantuntijana vuoteen 1983. Cobb oli toiminut myöskin humanitäärisen avun avustuslentäjänä, kuten toimittaen avustuskuljetuksia kriisialueille.

## Lähteet
*https://www.oklahomahof.com/hof/inductees/cobb-jerrie-1976
*https://www.*okhistory.org/publications/enc/entry?entry=CO010
*https://www.nasa.gov/centers-and-facilities/glenn/aviator-jerrie-cobb-trained-in-nasas-gimbal-rig-in-1960/
*https://usao.edu/alumni/hof-individual-biographies/cobb-jerrie-2003.html
*https://www.lowellmilkencenter.org/programs/projects/view/jerrie-cobb-the-fight-to-send-women-to-space/hero
*https://allthatsinteresting.com/jerrie-cobb
*https://www.airandspace.si.edu/stories/editorial/geraldyn-jerrie-cobb-pioneering-woman-aviator
*http://www.astronautix.com/c/cobb.html
*https://www.spacefacts.de/bios/candidates/english/cobb_geraldyne.htm
*http://www.astronautix.com/h/hartjane.html
### Viitteet
Damiano Gullì

**Damiano Gullì** (s. 1979, Fidenza, Italia) on italialainen taidekuraattori, joka toimii nykytaiteen kuraattorina ja Public Program -ohjelman johtajana Triennale Milanossa Milanossa.

## Elämä ja koulutus
Gullì suoritti tutkinnon nykytaiteen historiassa Parma Universityssa ja jatkoi opintoja Breran taideakatemiassa Milanossa.

## Ura
Gullì aloitti työskentelyn Triennale Milanossa assistenttikuraattorina ja siirtyi myöhemmin instituution nykytaiteen kuraattoriksi. Hän on vastannut Public Program -ohjelmasta vuodesta 2022.

Hän on kuratoinut useita merkittäviä näyttelyitä, mukaan lukien laajaa kansainvälistä huomiota saaneen *Pittura italiana oggi* -kokonaisuuden (2023–2024), jossa esiteltiin 120 nykymaalaria Italiasta.

Vuonna 2025 Gullì kuratoi Buenos Airesissa järjestetyn näyttelyn *Pintura italiana hoy. Una nueva escena*, josta raportoi Argentiinan valtakunnallinen sanomalehti *La Nación*.

Hän työskenteli myös osana Triennalen 24. kansainvälistä näyttelyä projektissa *Inequalities*, joka toteutettiin yhteistyössä Lontoon Serpentine-instituution kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Triennale Milano – virallinen sivusto: https://triennale.org/en
Axel Herman Hägg

**Axel Herman Hägg**, myös **Haig** (1835–1921) oli ruotsalainen akvarellimaalari. Hän opiskeli laivanrakennustaitoa Karlskronassa ja työskenteli 1856–1859 piirtäjänä veistämöllä Skotlannissa Port Glasgow’ssa Clydejoen varrella. Hänen rakennustaiteelliset taipumuksensa veivät hänet sitten Lontooseen, jossa hän tutki lähinnä goottilaista rakennustyyliä. Hän maalasi akvarelleja ja kehitti lajin matkoillaan Keski- ja Etelä-Euroopassa korkealle taiteelliselle tasolle. Useimpien hänen maalaustensa ja syövytystensä aiheina ovat eri maiden rakennustaiteellisesti tunnetut katedraalit. Hägg, joka ulkomailla kirjoitti nimensä Haig, asui sittemmin Englannissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Denovin piiri

**Denovin piiri** () on paikallishallintoalue Uzbekistanin Surxondaryon alueella. Sen keskus on Denovin kaupunki. Piirin pinta-ala on 1&nbsp;150 neliökilometriä. Siellä oli 430&nbsp;500 asukasta vuonna 2025.

Denovin piiri rajoittuu pohjoisessa Sariosiyon, idässä Uzunin, etelässä Shoʻrchin ja Oltinsoyn sekä lännessä Qumqoʻrgʻonin piireihin. Sen itäosa on Surxondaryon ja sen sivujokien tasankoa. Lännessä ovat Hisorin ja Boysuntogʻin vuoristot.

Seudun talvet leutoja ja kesät kuumia. Vuotuinen sademäärä on tasangolla 130–360 ja vuorilla 445–625 millimetriä. Piirin läpi virtaavat Surhondaryo-, Toʻpolandaryo-, Sangardak- ja Qizilsuvjoet sekä Hazorbogʻin ja Oybarakin kanavat.

Vuonna 1926 perustettuun piiriin kuuluu Denovin kaupunki, 11 taajamaa ja 106 kylää. Kaupunkiväestön osuus on 35 prosenttia. Asukkaista 83 prosenttia on uzbekkeja ja 15 prosenttia tadžikkeja.

Piirin maatalous on erikoistunut puuvillan, viljan, vihannesten, hedelmien ja viinirypäleiden viljelyyn sekä karjanhoitoon (muun muassa hisorinlampaita). Teollisuus jalostaa puuvillaa ja tuottaa elintarvikkeita, viiniä ja muita alkoholijuomia. Denovin kautta kulkee Termizin ja Dušanben välinen maantie sekä Dušanbehen johtava rautatie.

Nähtävyyksiin kuuluvat Denovin 1500-luvulla rakennettu madrasa, linnoituksen rauniot, kasvitieteellinen puutarha sekä Kušan-valtakunnan ajalta oleva Xolchayonin arkeologinen löytöpaikka. Denovissa on useita hotelleja, ja siellä on paljon tadžikistanilaisille suunnattuja yksityisiä terveyspalveluja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Piirin sivusto
Nuutti Niinivaara

**Nuutti Niinivaara** (s. 29. heinäkuuta 1998) on suomalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan keskitorjuja. Hän edustaa Lentopallon Mestaruusliigassa pelaavaa Hurrikaani Loimaata, jossa hän toimii joukkueen kapteenina. Niinivaara on pelannut Suomen miesten maajoukkueessa ja esiintynyt muun muassa Euroopan Hopeisessa liigassa sekä vuoden 2023 EM-lopputurnauksessa.

## Ura

### Juniorivuodet
Niinivaaran kasvattajaseura on vantaalainen Keimolan Kaiku. Juniorivuosinaan hän edusti myös Kaikun juniorijoukkueita sekä pelasi pääkaupunkiseudulla muun muassa Vantaan Lentopallossa. Mestaruusliigan tiedotteen mukaan Niinivaara on kotoisin Vantaalta, mutta vietti suurimman osan lapsuudestaan Tampereella.

### Seurajoukkueura
Niinivaara nousi liigatasolle ensin Korson Vedon kautta, josta ura jatkui Tampereelle Rantaperkiön Iskuun. Iskussa hän vakiinnutti paikkansa Mestaruusliigan keskitorjujana.

Kaudesta 2018–2019 alkaen Niinivaara edusti neljän kauden ajan oululaista Lentopalloseura Ettaa, jossa hän nousi joukkueen avainpelaajien joukkoon. Oulun vuosinaan hän saavutti uransa kohokohtiin kuuluvan SM-hopean sekä profiloitui kentällä tulisieluisena ja näyttävästi tuulettavana keskitorjujana.

Ettasta Niinivaara siirtyi kaudeksi 2022–2023 Joensuuhun Karelian Hurmokseen. Hurmoksesta hän siirtyi keväällä 2023 Hurrikaani Loimaahan, joka tiedotti kiinnittäneensä Niinivaaran yhden vuoden sopimuksella ensimmäisenä uuden kauden vahvistuksenaan. Hurrikaanissa hänet nimettiin joukkueen kapteeniksi, ja seurassa hän on noussut liigan parhaiden kotimaisten keskitorjujien joukkoon.

### Maajoukkueura
Niinivaara on kuulunut Suomen miesten lentopallomaajoukkueeseen 2020-luvulla. Hän pelasi Hopeisen liigan kaudella 2022 ja oli mukana Suomen joukkueessa vuoden 2023 EM-lopputurnauksessa. Lentopalloliiton pelaajakortin mukaan maajoukkueeseen pääseminen sekä SM-hopea kuuluvat hänen uransa tärkeimpiin saavutuksiin.

## Saavutuksia

SM-hopeaa (Lentopalloseura Etta)

Suomen miesten maajoukkueessa Euroopan Hopeinen liiga (2022) ja EM-lopputurnaus (2023)

## Lähteet
Aleksi Muukkonen

**Aleksi Muukkonen** (s. 19. kesäkuuta 2002) on suomalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan yleispelaaja. Hän edustaa Mestaruusliigassa Savo Volleyta ja kuuluu Suomen miesten maajoukkueeseen.

Parikkalan Urheilijoissa uransa aloittanut Muukkonen pelasi ensimmäisen liigaottelunsa Oulun Ettassa. Kaksi ensimmäistä Mestaruusliiga-kauttaan hän edusti Ettaa, minkä jälkeen hän siirtyi Hurrikaani Loimaahan. Muukkonen valittiin kaudella 2020–2021 miesten liigan läpimurtopelaajaksi pelatessaan Ettassa. Kauden 2023–2024 hän pelasi belgialaisessa Lindemans Aalstissa ja voitti Belgian pääsarjassa pronssia. Kaudella 2024–2025 Muukkonen edusti VaLePaa ja siirtyi sen jälkeen Savo Volleyhin kaudelle 2025–2026.

Muukkonen on pelannut Suomen miesten maajoukkueessa 2020-luvulla. Hän pelasi ensimmäiset A-maaottelunsa keväällä 2023 Belgiaa vastaan Veljesten harjoitusotteluissa ennen Euroopan kultaista liigaa. Lentopalloliiton tilastojen mukaan hänellä oli kesällä 2025 kolme miesten A-maaottelua.

## Lähteet
Sebastián Pozo Hernández

**Sebastián Pozo Hernández** (s. 1. huhtikuuta 2002) on suomalais-kuubalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan yleispelaaja. Hän edustaa Mestaruusliigassa Akaa‑Volleyta.

Pozo Hernándezin ura alkoi nuorena kasvattajaseurassa Raision Loimussa. Muukkosen ja Pozo Hernándezin samassa joukkueessa olevan Akaa-Volleyn kautta hän on noussut liigatasolle. Pozo Hernández on tietojen mukaan pelannut myös nuorten kansainvälisissä turnauksissa ja edustanut Suomea A-maajoukkueessa vuodesta 2024 lähtien.

## Lähteet
Teemu Lahti

**Teemu Lahti** (s. 27. elokuuta 1996 Tervola) on suomalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan libero. Hän edustaa Lentopallon Mestaruusliigassa Kokkolan Tiikereitä, jossa hän on pelannut vuodesta 2016 lähtien ja pelannut liigan runkosarjassa ja pudotuspeleissä yhteensä lähes 300 ottelua.

## Ura

### Juniorivuodet ja Napapiirin Palloketut
Lahti on kotoisin Tervolasta, ja hänen kasvattajaseuransa on Napapiirin Palloketut. Hän pelasi seuran miesten 1-sarjajoukkueessa ennen siirtymistään Mestaruusliigaan. Lapin Kansan mukaan Lahti pelasi Napapiirin Palloketuissa hakkurin ja yleispelaajan pelipaikoilla ennen siirtoaan liigamestari Kokkolan Tiikereihin.

Kaudella 2016–2017 Lahti pelasi lisäksi 1-sarjaa Jymy-Kuutosten riveissä, mikä käy ilmi kansainvälisen lentopallosivuston Volleyboxin tilastosta.

### Kokkolan Tiikerit
Lahti siirtyi Kokkolan Tiikereihin kaudeksi 2016–2017. Uran alkuvuosina hän esiintyi Tiikereissä ensisijaisesti yleispelaajana ja hakkurina. Myöhemmin hän vakiinnutti paikkansa liigassa liberona; Oulun Kiskomiesten Suomen cupin ennakossa kaudella 2024–2025 häntä kuvattiin ”aiemmin tutummaksi tulleena yleispelaajana”, joka oli siirtynyt liberon paikalle.

Mestaruusliigan virallisen pelaajalistan mukaan Lahti on 188 senttimetriä pitkä libero ja on kuulunut Tiikereiden kokoonpanoon vuodesta 2016 alkaen. Seura vahvisti toukokuussa 2024 Lahden jatkosopimuksen kaudelle 2024–2025 ja Ylen uutisen mukaan hän jatkaa Tiikereissä myös kaudella 2025–2026.

Lahden roolia Tiikereissä on kuvattu keskeiseksi erityisesti vastaanottopelissä ja puolustuksessa. Esimerkiksi Mestaruusliigan otteluraportissa Loimua vastaan syksyllä 2025 Tiikereiden libero Lahti nostettiin erikseen esiin joukkueen puolustuspelaamisen onnistujana.

## Saavutukset
* Lentopallon Mestaruusliigan pronssia: 2020–2021, Kokkolan Tiikerit
* Suomen cupin hopeaa: 2021–2022, Kokkolan Tiikerit
* PRO Libero -kilpailussa 12 pistettä kaudella 2023–2024
* PRO Libero -kilpailussa 14 pistettä kaudella 2024–2025

## Lähteet
Pisteetön I

**I** (**ı**) on turkkilaisessa aakkostossa esiintyvä latinalaisiin kirjaimiin kuuluva I-kirjaimen variantti, jossa yläpuolista pistettä ei ole sen enempää isossa kuin pienessäkään kirjaimessa. Kirjainta käytetään turkissa, azerissa, krimintataarissa ja tataarissa.

Ääntämykseltään kirjain on takainen, suppea, lavea vokaali (). Turkkilaisessa aakkostossa esiintyy myös vastaava pisteellinen kirjain İ eli i, joka on ääntämykseltään etinen, suppea, lavea vokaali ().

## Lähteet
Jašin-palkinto

**Jašin-palkinto** () on ranskalaislehti *[[France Football]]in* myöntämä jalkapallopalkinto edeltävän kauden parhaalle maalivahdille. Palkinto on nimetty Lev Jašinin mukaan, joka on ainoa Kultaisen pallon saanut maalivahti.

Palkinto myönnettiin miehille ensimmäistä kertaa vuonna 2019 ja naisille vuonna 2025. Palkintoa ei jaettu vuonna 2020 koronaviruspandemian vuoksi.

Kaksi pelaajaa, Emiliano Martínez ja Gianluigi Donnarumma, ovat voittaneet miesten palkinnon kahdesti.

## Miesten voittajat

Lähde: 

## Naisten voittajat

Lähde: 

## Lähteet
Ranskan Polynesian kielet

**[[Ranskan Polynesia]]** on melko monikielinen alue. *[[Ethnologue|Ethnologuen]]* mukaan saarilla tavataan yhdeksän elävää kieltä, joista seitsemän on kotoperäisiä. Alueen asukkaista 98 % on lukutaitoisia.

## Ranska
Ranskan kieli saapui saarille 1800-luvun alussa. Kielestä tuli pakollinen oppiaine kaikissa kouluissa 30. lokakuuta 1862 annetun määräyksen nojalla, jonka virallinen tarkoitus oli alkuperäisväestön "sivistäminen". Toisen maailmansodan jälkeen ranskalaistamistoimet kiihtyivät huomattavasti sen jälkeen, kun Ranska alkoi tekemään ydinkokeita alueella (1966–1995). Presidentti Charles de Gaullen mukaan ranskan kielen aseman vahvistaminen ja ranskalaistaminen olivat "lahja, jonka olemme heille [polynesialaisille] velkaa testilaukauksista".

Ranska on saarten ensisijainen kieli, jolla asioita hoidetaan. Esimerkiksi Ranskan Polynesian parlamentti työskentelee nimenomaan ranskaksi. Suurin osa saarten asukkaista osaa ranskaa: vuonna 2012 ranskaa ymmärsi sekä osasi lukea, kirjoittaa ja puhua 94,9 %. 

Vuonna 2022 julkaistun selvityksen mukaan Tahitin ja Moorean saarilla vähintään 55 % kaikista yli 15-vuotiaista käyttää ranskaa kotikielenään. Tämä on huomattavasti harvinaisempaa syrjäisemmillä saarilla: esimerkiksi Marquesas- ja Australsaarilla vastaava luku on paikka paikoin alle 20 %.

## Kotoperäiset kielet

Tahiti on Ranskan Polynesian puhutuin ja näkyvin alkuperäiskieli. Sillä on virallisen kielen asema ranskan rinnalla. 1970-luvulla ranskalaistamispolitiikassa otettiin takapakkia, ja kun vuonna 1977 Ranskan Polynesia sai laajan autonomian, kotoperäisten kielten opetus sallittiin kouluissa. Tahiti nostettiin toiseksi viralliseksi kieleksi ranskan rinnalle vuonna 1980.

Vuonna 2004 säädetyn lain nojalla yksilöt ja järjestöt saavat käyttää kotoperäisiä kieliä vapaasti, vaikka ne eivät olisikaan virallisia kieliä. Kotoperäiset kielet on lain nojalla tunnustettu paikallisen polynesialaisen kulttuurin keskeiseksi osaksi, joita tulee suojella. Saman lain nojalla tahitia tulee opettaa kaikilla kouluasteilla ja sen opetus ja opiskelu ovat osa paikallisia opettajaopintoja. Ranskan Polynesian parlamentin luvalla koulu voi myös vaihtaa tahitin johonkin toiseen kotoperäiseen kieleen.

Vuonna 2012 kotoperäisten kielten puhujamäärät kotikielenä jakautuivat seuraavasti:

## Muut kielet
Ranskan Polynesiassa on huomattava kiinalaisyhteisö. Kiinalaisia alkoi saapua saarille jo 1860-luvulla. Kiinalaisväestön keskuudessa näkyvin kieli on hakka-kiina, mutta myös muita kiinan kielen variantteja puhutaan. Mandariinikiinaa opetetaan monissa paikallisissa kouluissa, ja mandariinikiina on vuosien kuluessa kasvattanut suosiotaan hakka-kiinan kustannuksella.

Englantia opetetaan ja puhutaan yleisesti saarilla erityisesti matkailualan parissa työskentelevien keskuudessa.

Vuonna 2012 Ranskan Polynesian kymmenen puhutuinta vierasta kieltä olivat:

## Lähteet
Forum Domitii

**Forum Domitii** oli antiikin aikainen kaupunki Galliassa nykyisen Ranskan alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta se sijaitsi lähellä nykyistä Montbazinia.

## Maantiede

Forum Domitii sijaitsi Gallia Narbonensiksessa Via Domitian varrella. Antiikin aikaiset *[[itinerarium]]it* eli reittiluettelot sijoittavat kaupungin reitille, joka johti Nemausuksesta (nyk. Nîmes) Narboon (nyk. Narbonne). Etäisyys Arauris (nyk. Hérault) -joen varrella sijainneesta Cesserosta (nyk. Saint-Thibéry) Forum Domitiihin oli 18 roomalaista mailia eli noin 27 kilometriä, ja *[[Itinerarium Antonini Augusti]]ssa* etäisyydeksi Forum Domitiista Sextantioon annetaan 17 mailia eli noin 25 kilometriä. Vaikka Forum Domitii sijaitsi kahden hyvin tunnetun paikan välillä, sen tarkkaa sijaintia ei tunneta. Sen on kuitenkin täytynyt sijaita jossakin nykyisen Montbazinin lähellä.

## Historia

Forum Domitiin perusti prokonsuli Gnaeus Domitius Ahenobarbus noin vuonna 121 tai 120 eaa., eli kaksi tai kolme vuotta ennen provinssin pääkaupungin Narbon perustamista, sen jälkeen kun hän oli kukistanut allobrogit. Kaupunki perustettiin nimensä mukaisesti markkinapaikaksi, ja sai nimensä perustajastaan samoin kuin Via Domitia. Kaupungin nimi esiintyy antiikin lähteistä vain *itinerariumeissa* ja *[[Tabula Peutingeriana]]ssa* sekä eräissä piirtokirjoituksissa.

## Rakennukset ja löydökset

Alueelta on löydetty antiikin aikaisia rakenteita sekä gallo-roomalaista esineistöä Via Domitian kummaltakin puolelta. Itse tien linjaus on alueella helposti tunnistettavissa.

## Lähteet
Tarmo Korpela

**Tarmo Korpela** (s. 31. maaliskuuta 1942 Kuorevesi) on suomalainen entinen elinkeinoelämän järjestöjohtaja. Ennen 1970-luvun puolivälissä alkanutta järjestöuraansa Pienteollisuuden Keskusliitossa (PTK), Teollisuuden Keskusliitossa (TKL) ja Teollisuuden ja Työnantajain Keskusliitossa (TT) Korpela toimi tilastollisen päätoimiston yliaktuaarina ja sitten Tilastokeskuksen elinkeinotilastotoimiston päällikkönä.

## Opinnot
Korpela varttui silloisessa Kuoreveden kunnassa kuusilapsisen maanviljelijäperheen esikoisena. Hän kävi viisi luokkaa Lahdenkylän kansakoulua ja pääsi sitten Mäntän yhteiskouluun. Hän kirjoitti ylioppilaaksi keväällä 1962 ja suoritti sitten varusmiespalveluksensa Oulun Hiukkavaarassa ja Haminan Reserviupseerikoulussa. Syksyllä 1963 Korpela aloitti opinnot Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa pääaineenaan kansantaloustiede ja sivuaineinaan tilastotiede, matematiikka ja sosiaalipolitiikka. Hän valmistui valtiotieteiden
kandidaatiksi tammikuussa 1968, mutta jatkoi 1970-luvulla opintoja muun muassa tekemällä lisensiaattityön kansantaloustieteessä.

## Virkamiesura
Korpela toimi opintojensa ohella Tilastollisessa päätoimistossa Suomen Pankin rahoittaman kasvututkimuksen tutkimusapulaisena. Ensimmäinen vakinainen työpaikka oli vuonna 1967 alkanut apulaisaktuaarin virka sajmassa virastossa kuukausittaisen rakennuskustannusindeksin ja talonrakennusalan kansantulolaskelmien parissa, joissa hän pian eteni esimiestehtäviin. 1970–luvun alussa hän oli yksi kolmesta Tilastollisen päätoimiston organisaatiouudistusta valmistelleen toimikunnan jäsenestä ja nimitettiin sitten yli sata henkilöä työllistäneen elinkeinotilastotoimiston päälliköksi uudessa Tilastokeskuksessa.

## Etujärjestöura
Valtionhallinnon virkojen politisoituessa Korpela siirtyi yksityiselle sektorille. Hänet valittiin vuonna 1976 johtamaan Pienteollisuuden Keskusliittoa (PTK). Vuonna 1985 hänet valittiin Teollisuuden Keskusliiton (TKL) varatoimitusjohtajaksi Vesa Vainion seuraajaksi.

Vuonna 1992 Korpela valittiin Valtiontakuukeskuksen hallintoneuvoston varapuheenjohtajaksi ja pian sen jälkeen Helsingin pörssin hallituksen puheenjohtajaksi vuosiksi 1992–1995 ja uudelleen vuodesta 1998 eteenpäin. Kun Helsingin pörssi ja ruotsalainen OM yhdistyivät 2003 OMX:ksi, Korpela jatkoi sen hallituksen jäsenenä Tukholmassa kevääseen 2007. Hän toimi myös valtion investointirahaston (INRA) lisätyn johtokunnan jäsenenä.

Kun TKL ja STK yhdistettiin vuoden 1993 alusta Teollisuuden ja Työnantajain Keskusliitoksi (TT), Korpelasta tuli sen toinen varatoimitusjohtaja Tapani Kahrin rinnalla. Vuonna 2003 hänet nimitettiin lisäksi Finnvera Oyj:n ja Fide Oy:n hallituksen jäseneksi. 61-vuotias Korpela toimi pariin otteeseen TT:n toimitusjohtajana vuosina 2003–2004 Johannes Koroman eläköidyttyä, tämän seuraajan Kalevi Hemilän saatua pian aivoverenvuodon ja ennen kuin uutena toimitusjohtajana aloitti Leif Fagernäs. Korpela jäi Elinkeinoelämän Keskusliitoksi muuttuneesta järjestöstä eläkkeelle 64-vuotiaana keväällä 2006, mutta ura jatkui useissa hallitustehtävissä.

## Lähteet
Ngatikin kieli

**Ngatik** on mikronesialaisiin kieliin kuuluva kieli, jota puhutaan Mikronesian federaatioon kuuluvalla Sapwuahfikin atollilla. Se lasketaan toisinaan pohnpein murteeksi eikä sillä ole omaa ISO 639-3 -koodia. Samassa kieliyhteisössä puhutaan myös Ngatikin mieskreolia.

## Lähteet
Forum Voconii

**Forum Voconii** oli antiikin aikainen kaupunki Galliassa nykyisen Ranskan alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Vidaubanin Les Blaïsia. 

Forum Voconii oli gallo-roomalainen kaupunki, ja sijaitsi Gallia Narbonensiksessa 24 roomalaisen mailin eli noin 35 kilometrin päässä Forum Juliista, kuten käy ilmi Plancuksen Cicerolle lähettämästä kirjeestä. Myös *[[Itinerarium Antonini Augusti]]* antaa saman välimatkan. Plinius vanhempi kutsuu Forum Voconiita latinalaiskaupungiksi, toisin sanoen sillä oli latinalaisoikeudet (*[[jus Latii]]*).

## Lähteet
Bergen (taajama)

**Bergen** on taajama Bergenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 91 neliökilometriä ja asukasluku 272&nbsp;125 vuonna 2024.

Bergen on Oslon jälkeen Norjan väkiluvultaan toiseksi suurin taajama.
## Lähteet
Dimmelsvik

**Dimmelsvik** on taajama Kvinnheradin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala oli 0,5 neliökilometriä ja asukasluku 463 vuonna 2024.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Leknes (Alver)

**Leknes** on Norjassa Alverin kunnassa sijaitseva taajama. Sen pinta-ala oli 0,8 neliökilometriä ja asukasluku 1&nbsp;218 vuonna 2024. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Frekhaug

**Frekhaug** on taajama Alverin kunnassa Norjassa. Sen pinta-ala oli 1,7 neliökilometriä ja asukasluku 3&nbsp;421 vuonna 2024.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Weyler Hildebrand

**Veiler Hildebrand Ekwall** (4. tammikuuta 1890 Västervik – 17. marraskuuta 1944 Solna) oli ruotsalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hän tuli 1930-luvulla tunnetuksi Fridolf Rhudinin kanssa tekemistään komedioista. Hildebrandin esikoisohjaus oli *Söderkåkar* vuonna 1932. Huumoriviihteen lisäksi hän ohjasi myös vakavampia draamoja, kuten vuoden 1944 *Mitt folk är icke ditt*. Kaikkiaan Hildebrand ehti lyhyellä mutta tuotteliaalla urallaan olla mukana kymmenissä elokuvissa näyttelijänä, käsikirjoittajana tai ohjaajana.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sverker Ek

**Sverker Ek** (23. helmikuuta 1887 Göteborg – 1981) oli ruotsalainen kirjallisuushistorioitsija, joka toimi Göteborgin korkeakoulun professorina vuosina 1932–1955. Ek tutki muun muassa Ruotsin keskiaikaisia balladeja, muinaisia kansanlauluja ja 1700-luvun runoutta. Hänen väitöskirjansa käsitteli Frans Mikael Franzénin Turun-vuosien tuotantoa.

Ekin vaimo oli kirjailija Karin Ek ja heidän poikansa oli näyttelijä Anders Ek. Myöhemmästä avioliitosta syntyi kirjallisuustieteilijä Sverker R. Ek.

## Bibliografia
* *Franzéns Åbodiktning* (1916, väitöskirja)
* *Norsk kämparvisa i östnordisk tradition* (1921)
* *[[Lars Wivallius]] visdiktning* (1930)
* *Studier till den svenska folkvisans historia* (1931)
* *Möten med [[Johan Ludvig Runeberg|Runeberg]], [[Viktor Rydberg|Rydberg]] och [[Gustaf Fröding|Fröding]]* (1949)
* *[[Johan Henric Kellgren|Kellgren]]: Skalden och kulturkämpen* (I-II, 1965–1980)
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sverker R. Ek

**Sverker R. Ek** (1930 – 3. lokakuuta 2019) oli ruotsalainen kirjallisuustieteilijä. Hän toimi professorina Uumajan yliopistossa vuodesta 1985. Ekin väitöskirja käsitteli Hjalmar Bergmanin romaanituotantoa, ja myöhemmässä tutkimuksessaan hän keskittyi 1900-luvun ruotsalaiseen teatteritaiteeseen.

Ekin isä oli kirjallisuushistorioitsija Sverker Ek.
## Lähteet
Leif Anderson

**Leif ”Smoke Rings” Anderson** (1925 – 17. marraskuuta 1999) oli ruotsalainen musiikkitoimittaja ja radiojuontaja. Hän juonsi Sveriges Radiolla jazz-musiikkiin keskittynyttä ohjelmaa *Smoke Rings – Swing och sweet med Leif Anderson* 1&nbsp;786 jaksoa vuosina 1960–1999. Anderson tunnettiin käheästä äänestään ja englantia skoonen murteeseen sekoittavasta puhetavastaan.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dispatch (videopeli)

**Dispatch** on AdHoc Studion kehittämä ja julkaisema interaktiivinen videopeli. Se julkaistiin loka-marraskuussa 2025 Windowsille ja PlayStation 5 -konsolille kahdeksan episodin osissa.

Pelin päähahmo on Robert Robertson, eli supersankari Mecha Man, jonka mechapuku tuhoutuu taistelussa arkkivihollista vastaan ja saa työtarjouksen supersankareiden hälytyskeskuksessa lähettäjänä, jossa hän joutuu ohjaamaan entisiä superrikollisia, opastaen heistä supersankareita.

## Ääninäyttelijät

## Lähteet
Oke Vaasjoki

**Oke Adolf Vaasjoki** (vuoteen 1941 *Åke Adolf Walldén*; 15. joulukuuta 1916 Valkeala – 14. heinäkuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen geologi ja geologian ja mineralogian apulaisprofessori.

Vaasjoen vanhemmat olivat kaupanjohtaja Arthur Walldén ja Eva Kajander ja puoliso vuodesta 1941 Pirjo Varstala. Vaasjoki tuli ylioppilaaksi Helsingin V yhteiskoulusta 1935 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1946 ja lisensiaatiksi 1954 ja väitteli siellä filosofian tohtoriksi 1955. 

Vaasjoki oli Teknillisen korkeakoulun ylimääräinen opetusassistentti 1945 ja 1946 ja mineraalikemian erikoisopettaja 1967–1968. Geologian tutkimuskeskuksen tilapäinen geologi hän oli 1945–1946, vt. kallioperägeologi 1946, malmigeologi 1946–1953, vt. malmiosaston johtaja ja valtiongeologi 1953–1954, tilapäinen valtiongeologi 1955–1959 ja ylimääräinen valtiongeologi 1959–1961. Helsingin yliopistossa Vaasjoki oli geologian ja mineralogian dosentti 1959–1969, geologian ja mineralogian laitoksen kivimuseon hoitaja 1961–1969 sekä geologian ja mineralogian vt. apulaisprofessori useaan eri otteeseen 1962–1969 ja apulaisprofessori 1969–1974. Hänellä oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä.

## Lähteet
Arvid Högbom

**Arvid Gustaf Högbom** (11. tammikuuta 1857 Vännäs, Ruotsi – 19. tammikuuta 1940) oli ruotsalainen geologi. Hän oli vuodesta 1895 geologian ja mineralogian professori Tukholman korkeakoulussa, josta hän siirtyi 1896 vastaavaan virkaan Uppsalan yliopistoon. Hän teki Ruotsin geologiaa koskevia tutkimuksia ja julkaisi niistä useita teoksia.  Hän tutki varsinkin Jämtlandin tunturiseutua, jota koskettelevat teokset *Geologisk beskrifning öfver Jämtlands Iän* (1894) ja *Om Ragundadalens geologi* (1899). Laaja ja ansiokas, kaikkia luonnonsuhteita käsittelee teos *Norrland, naturbeskrifning* (1906).

## Julkaisut
* *Om postarkeiska eruptiver i det svensk-finska urberget* (1893)
* *Über das Nephelinsyenitgebiet auf der Insel Alnö* (1895)
* *Sur la tectonique et l’orographie de la Scandinavie* (1902)
* *0m de kvartära nivåförändringarna i norra Sverige* (1896–1904)
* *On the precambrian geology of Sweden* (1910)
* *Geologisk beskrifning öfver Jämtlands Iän* (1894)
* *Om Ragundadalens geologi* (1899)
* *Norrland, naturbeskrifning* (1906)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Futuna-aniwan kieli

**Futuna-aniwa**, tai **länsi-futuna**, on polynesialainen kieli, jota puhutaan Vanuatulle kuuluvilla Futunan ja Aniwan saarilla. Vuonna 2001 kielellä oli 1500 puhujaa.

Kielen ei katsota olevan uhanalainen ja se jakautuu kahteen päämurteeseen. Länsi-futunan lähimpiä sukulaiskieliä on muun muassa länsi-uvea.

Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Lähetyssaarnaajat William Gunn ja John Gibson Paton alkoivat kehittää kirjallista standardia 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa. Uusi testamentti käännettiin länsi-futunaksi ensimmäisen kerran vuonna 1898.

## Fonologia

### Konsonantit

Lähde:

### Vokaalit

Lähde:

## Lähteet
Anders Ek

**Anders Ek** (7. huhtikuuta 1916 Göteborg – 17. marraskuuta 1979 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän näytteli 1940-luvulla Göteborgin kaupunginteatterissa ja myöhemmin Dramatenissa. Lisäksi hän esiintyi televisiossa ja elokuvissa.

Ekin isä oli historian professori Sverker Ek ja puoliso tanssija-koreografi Birgit Cullberg.
## Rooleja
* *[[Viettelysten ilta]]* (1953) – Theodor Frost
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Olav Hammarström

**Olav Hammarström** (1906–2002) oli suomalainen arkkitehti, joka teki valtaosan urastaan Yhdysvalloissa.

Suomenruotsalaisen pankinjohtajaperheen poika Olav Hammarström asui lapsena Heinolassa, mutta kävi koulunsa Helsingissä. Isä tuomittiin talousrikoksista vuosiksi vankilaan ja teki itsemurhan, kun poika oli noin 20-vuotias.

Ylioppilastutkinnon ja varusmiespalveluksen jälkeen Olav Hammarström työskenteli rakennuksilla apumiehenä ja opiskeli iltaisin Ateneumissa Taideteollisuuskeskuskoulun yleistä kurssia. Hän pääsi piirtäjäksi tunnettuun arkkitehtitoimistoon ja sitä myöten opiskelemaan arkkitehdiksi Teknilliseen korkeakouluun. Tutkinnon teko kesti 11 vuotta, koska hän monien muiden tavoin opiskeli työn ohessa rakennustoiminnan ollessa 1930-luvulla vilkasta.

Valmistuttuaan 1938 Hammarström sai paikan kanadalais-englantilaisessa omistuksessa olleesta Petsamon Nikkeli Oy:stä. Yhtiö rakennutti Petsamoon suuren Kolosjoen kaivosyhdyskunnan (nyk. Nikel) funkistyylisine asuinrakennuksineen, jotka oli tehty etupäässä Siporex-kevytbetoniharkoista. Myös nuori arkkitehti majoittui vaimonsa ja tyttärensä kanssa Kolosjoelle, mutta jo pian alue evakuoitiin talvisodan sytyttyä. Hammarström jäi sotilaaksi puolustamaan Petsamoa, jossa hän työskenteli myös jatkosodan vuosina, kun nikkelikaivosta alettiin taas jälleenrakentaa ja laajentaa. Kaivos oli vuosina 1941–1944 saksalaisten käsissä, jotka tuhosivat Lapin sodassa suuren osan kaivoksen infrastruktuurista.

Sotien jälkeen Hammarström työskenteli aluesuunnitelma-arkkitehtinä Satakunnassa. Hän suunnitteli Ahlström-yhtiöille teollisuusrakennuksia ja asuinalueita Euran Kauttualle ja Porin Pihlavaan. Hän alkoholisoitui, ja ensimmäinen avioliitto päättyi eroon. Harry ja Maire Gullichsenin kautta Hammarström tutustui Alvar Aaltoon, joka tarvitsi apulaisen Yhdysvaltojen-hankkeidensa toteutukseen.  Keväällä 1948 Hammarström muutti Yhdysvaltoihin ja työskenteli MIT-yliopiston opiskelija-asuntolan Baker Housen parissa, mikä poiki lisää töitä Alvar Aallon suhteiden myötä.

Myös amerikansuomalainen arkkitehti Eero Saarinen työllisti Hammarströmiä muun muassa General Motorsin teknillisen keskuksen parissa. Tällöin Hammarström tapasi uudelleen tekstiilitaiteilija Marianne Strengellin, jonka kanssa oli nuorena Suomessa seurustellut. He avioituivat kesällä 1949 ja tekivät yhteistyötä monien rakennusprojektien parissa. Hiljainen ja vaatimaton Hammarström jäi melko tuntemattomaksi ja usein sosiaalisesti taitavamman vaimonsa Marianne Strengellin varjoon.

Pariskunta asui eri puolilla Yhdysvaltoja ja rakensi Hammarströmin piirtämän huvilan itärannikon Cape Codiin. Sinne Hammarström suunnitteli myös episkopaalisen kirkon St. James the Fisherman -kesäkappelin, jota pidetään hänen tunnetuimpana työnään. Hammarströmin piirtämiä kirkkoja nousi myös Kaliforniaan, Massachusettsin Amherstiin, New Hampshiren Nashuaan ja New Jerseyn Oak Ridgeen. Hän tuli Yhdysvalloissa tunnetuksi myös monista maastoa myötäilevistä huvilarakennuksistaan, jotka poikkesivat paikallisesta arkkitehtuurista. Hän opetti arkkitehtuuria Yalen yliopistossa ja MIT:ssä.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Emi Koussin yliopisto

**Emi Koussin yliopisto** (, lyhennys **UNEK**) on marraskuussa 2011 perustettu yksityinen, ranskankielinen yliopisto Tšadin pääkaupungissa N’Djamenassa.

Kooltaan yliopisto on varsin pieni. Sillä on kaksi tiedekuntaa ja molempien opiskelijamäärän ilmoitetaan olevan yli 1&nbsp;000. Tiedekunnat (tdk) ja niiden kampusten sijainnit N’Djamenassa ovat: 
* Terveystieteen ja tekniikan tdk, Gassi 
* Humanististen tieteiden, oikeus- ja taloustieteen tdk, Moursal

Yliopisto on sijoittunut vuosien 2024–2025 yliopistovertailuissa usein Tšadin neljän arvostetuimman yliopiston joukkoon.

## Lähteet
Lyhtyhoki

**Lyhtyhoki** (*Steindachneria argentea*) tai **lyhtykummeli** on turskakalalaji ja ainoa laji lyhtyhokien heimossa. Lajia tavataan syvistä vesistä Atlantin länsiosista. Lyhtyhoki on aiemmin luokiteltu kuuluvaksi joko kummeliturskien tai lestikalojen heimoon.

## Koko ja ulkonäkö
Lyhtyhoki kasvaa useimmiten noin 20 cm pitkäksi, ja suurimmillaan se voi saavuttaa 30–40 cm:n pituuden. Laji on ruumiinmuodoltaan pitkänomainen ja hyvin voimakkaasti pyrstöä kohden suippeneva. Kalalla on kaksi selkäevää, joista etumainen on lyhyempi ja kolmionmuotoinen. Taaempi selkäevä on pitkä ja yhdistynyt perä- ja pyrstöevien kanssa. Peräevän etuosa on korkea ja kolmiomainen. Lyhtyhoki on väriltään hopeankiiltoisen harmaa ja sen vatsassa on valoelimiä, joissa elää symbioottisia bioluminoivia bakteereja.

## Levinneisyys ja elintavat
Lyhtyhokia tavataan Uudesta-Englannista Brasiliaan ulottuvalta alueelta ja yleisin sen on Karibianmeren alueella. Laji elää lähellä pehmeitä pohjia 100–1&nbsp;300 metrin syvyydessä ja liikkuu öisin lähempänä pintaa kuin päivisin.

## Lähteet
Svend Høgsbro

**Svend Høgsbro** (1855–1910) oli tanskalainen poliitikko. Hän toimi vuodesta 1881 asianajajana ja osallistui yhteiskunnalliseen toimintaan. Hän oli muun muassa Tanskan naisliiton hallituksen jäsen 1884–1900, Tanskan kulutusosuuskuntien (Fællesforeningen for Danmarks brugsforeninger) hallituksen jäsen vuodesta 1896 ja osuusvaliokunnan (*andelsudvalget*) sihteeri 1898–1908. Hänet valittiin 1895 kansankäräjille, jossa hän liittyi vasemmistoreformipuolueeseen. Hän oli vuodesta 1905 yleisten töiden ministeri ja 1908–1809 Peter Adler Albertin jälkeen oikeusministeri.

Høgsbron isä oli grundtvigilainen poliitikko Sofus Magdalus Høgsbro.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Helge Larsen & N. Neergaard, Svend Høgsbro Dansk Biografisk Leksikon Lex
Benjamin Höijer

**Benjamin Karl Henrik Höijer** (1767–1812) oli ruotsalainen filosofi ja professori. Hän tuli 1789 dosentiksi ja 1798 filosofian apulaiseksi Uppsalan yliopistoon. Hän haki useita kertoja turhaan lehtorin ja professorin virkoja Uppsalasta, Turusta ja muualta. Ruotsin hallitus ei kuitenkaan taipunut nimittämään häntä, koska epäili hänen johtamaansa Juntan-nimistä poliittis-kirjallista järjestöä vallankumoukselliseksi. Hän pääsi vasta 1809 professoriksi Uppsalaan.

Höijer oli asenteiltaan jyrkkä kirjallisissa kiistoissaan ja muita ihmisiä arvostellessaan, mutta häntä pidettiin taitavana opettajana, ja hän oli aikansa Ruotsin parhaita filosofisia kykyjä. Hän kirjoitti muun muassa G. A. Silfverstolpen julkaisemaan *Litteratur-Tidningeniin* kirjoituksia, joissa hän käsitteli Immanuel Kantin filosofiaa. Teoksessaan *Om den philosophiska constructionen* hän aloittaa Kantista mutta poikkeaa tästä väittäessään, että ”käsitteiden konstruktio” on mahdollista myös filosofiassa, ei ainoastaan matematiikassa. Filosofisen käsitteiden konstruoimisen hän aloitti ”puhtaasta itsetietoisuudesta” ja kehitti itsenäisesti oppeja, jotka ovat sukua Johann Gottlieb Fichten, Friedrich von Schellingin ja Georg Wilhelm Friedrich Hegelin ajatuksille ja jotka tavallaan kuvastavat tiivistettynä koko spekulatiivisen saksalaisen idealismin kehitystä. Hän esitti ajatuksia myös estetiikasta.

Höijerin kootut teokset ilmestyivät viisiosaisena 1825–1827.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Söngvakeppnin 2015

**Söngvakeppnin 2015** oli Islannissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Islannin edustaja Eurovision laulukilpailuun 2015. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin 258 kappaletta. Kappaliesta 12 valittiin kilpailuun. Kilpailijat julkaistiin 8. tammikuuta ja kilpailukappaleet 23. tammikuuta.

Kilpailu koostui kahdesta semifinaalista ja finaalista. Semifinaalit kilpailtiin 31. tammikuuta ja 7. helmikuuta ja finaali 14. helmikuuta. Kilpailun sääntöjen mukaan kappaleet tuli esittää semifinaaleissa islanniksi ja finaalissa kielellä, jolla kappale oli tarkoitus esittää kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa. Kummassakin semifinaalissa kilpaili kuusi kappaletta, joista äänestettiin puhelinäänestyksellä kolme finaaliin. Semifinaalien jälkeen finaaliin myönnettiin vielä yksi villi kortti. Finaalissa voittaja valittiin kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisellä kierroksella puhelinäänestäjät ja raati äänestivät yhdessä kaksi kappaletta superfinaaliin. Superfinaalissa puhelinäänestäjät äänestivät kappaleita, ja tulos määräytyi ensimmäisen kierroksen ja superfinaalin puhelinäänestysten yhteistuloksella. Kilpailun voitti María Ólafsdóttir kappaleella "Unbroken".

## Kilpailun kulku
### Ensimmäinen semifinaali
Ensimmäinen semifinaali kilpailtiin 31. tammikuuta.

### Toinen semifinaali
Toinen semifinaali kilpailtiin 7. helmikuuta.

### Finaali
Finaali kilpailtiin 14. helmikuuta. Björn og félagar ja Haukur Heiðar Hauksson esittivät finaalissa kappaleensa islanniksi, loput englanniksi. Finaalin raadin muodostivat Yohanna, Stefán Hilmarsson, Einar Bárðarson, Sigríður Thorlacius ja Valdimar Guðmundsson.

## Lähteet
*

### Viitteet
Högsandin lastenparantola

**Högsandin lastenparantola** oli Tenholassa Hangon radan varrella, meren rannalla Lappohjassa toiminut, 1901 perustettu tuberkuloosiparantola. Laitosta ylläpiti sitä varten perustettu yhdistys Föreningen Sanatorium för skrofulösa barn – Risatautisten lasten parantolayhdistys. Se toimi alkuun vain kesäkausina, ja siellä hoidettiin tuberkuloosia sairastaneita lapsia. Sairaansijoja oli alussa 30, myöhemmin 88, talvikauden aikana 68. 1920-luvun alussa parantolasta tuli ympärivuotinen. Parantolan lääkärinä toimi Viva Lagerborg, ensin muun toimensa ohella. Parantolan vakituiseksi lääkäriksi hän tuli 1923 ja toimi siellä aina kevääseen 1940 asti, jolloin alue vuokrattiin Neuvostoliitolle. Parantolan toimintaa jatkettiin sen jälkeen Paraisilla, ensin Pjukalassa kansanopiston tiloissa ja syksystä 1940 Salvelan tilalla. Lagerborg jatkoi työtä vielä siellä, mutta oman sydänsairauden vuoksi hän vetäytyi työstä 1940.

Parantolan omaisuus lahjoitettiin vuonna 1960 Suomen lastenhoitoyhdistykselle.

## Lähteet
Gesine

**Gesine** on saksalainen naisen etunimi, alun perin friisiläinen muoto nimestä *[[Gertrud]]*. 

Gesine-nimi on viime vuosikymmeninä harvinaistunut. Vuoden 2024 tietojen mukaan Gesine-nimeä oli Saksassa annettu vuodesta 2010 lähtien ensimmäiseksi etunimeksi noin 40 tyttölapselle, ja Saksan Gesinet olivat tuolloin keskimäärin 64-vuotiaita.

## Tunnettuja Gesinejä

* Gesine Cukrowski (s. 1968), saksalainen näyttelijä
* Gesine Schwan (s. 1943), saksalainen professori ja poliitikko

## Lähteet
Hapsijäärä

**Hapsijäärä** (*Necydalis major*) on sarvijäärien heimoon (Cerambycidae) kuuluva laji. Aikuisen hapsijäärän peitinsiivet ovat lyhyet ja väriltään ruskeat. Lajin pää, etuselkä ja takaruumis ovat mustat, jalat pitkät ja kellertävät. Tuntosarvet ovat melko pitkät. Aikuinen hapsijäärä on kooltaan 21-34mm.
Aikuiset hapsijääjät ovat lyhytikäisiä, mutta toukkavaihe kestää kolme vuotta.
Hapsijäärät elävät monilla isoilla pystyyn kuolleilla lehtipuilla.
Hapsijäärä on Suomessa vakiintunut ja yleinen sekä elinvoimainen laji. Lajia esiintyy laajemmin Euroopan alueella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Hapsijäärä (''Necydalis major'')
* UniProt: Taxonomy - ''Necydalis major'' 
* Pherobase: Semiochemicals of ''Necydalis major'', the Large wasp-mimic longhorn beetle
Ott

**Ott** (äännetään liudentuneella t:llä) on virolainen miehen etunimi. 

Nimi Ott tuli Virossa käyttöön muiden omaperäisten, historiallisten tai kansanperinteeseen palautuvien nimien rinnalla 1900-luvun alussa. Etymologisesti se palautuu ’karhua’ merkitsevään sanaan (vrt. suomen *[[Ohto|ohto]], [[Otso|otso]]*). Ottin nimipäivä on Viron kalenterissa 9. toukokuuta.

Vuoden 2025 alussa Ott-nimisiä miehiä oli Virossa 845, ja Ott oli miehennimistä 194:nneksi yleisin. Keskimäärin Viron Ott-nimiset olivat 34-vuotiaita, ja eniten heitä oli ikäluokassa 35–39.

Ott on tunnettu myös saksankielisissä maissa harvinaisena etunimenä. Saksalainen Ott-nimi, samoin kuin nimi *[[Otto (nimi)|Otto]],* on lyhentymää *Ot-*alkuisista nimistä (esimerkiksi *Otmar, Otmund*), ja sitä käytetään myös sukunimenä.

## Tunnettuja Ott-nimisiä

* Ott Lepland (s. 1987), virolainen laulaja
* Ott Raukas (1911–1962), virolainen laulaja
* Ott Tänak (s. 1987), virolainen autourheilija
* Ott Varangu, virolaisen kirjailijan Villem Grossin (1922–2001) kirjailijanimi

## Lähteet
Moundoun yliopisto

**Moundoun yliopisto** (, lyhennys **UDM**) on julkinen ranskankielinen yliopisto, joka toimii Moundoun kaupungissa Tšadin lounaisosassa. Oppilaitoksen historia alkoi vuonna 2002 perustetusta yritystoiminnan instituutista (Institut Universitaire des Techniques d'Entreprise de Moundou', IUTEM), varsinainen yliopisto perustettiin vuonna 2008.

Yliopisto raportoi siellä olevan yhteensä 5&nbsp;892 opiskelijaa. Opetusta annetaan neljässä tiedekunnassa (tdk):
* Eksaktien ja soveltavien tieteiden tdk (Faculté des Sciences Exactes et Appliquées)
* Oikeus- ja yhteiskuntatieteiden tdk (Faculté de Droit et Sciences Sociales)
* Humanististen tieteiden tdk (Faculté des Lettres, Arts et Sciences Humaines)
* Liiketaloustieteen ja -tekniikan tdk (Faculté des Sciences et Techniques d’Entreprise)

Yliopisto on sijoittunut vuoden 2025 yliopistolistauksissa Tšadin kolmen arvostetuimman yliopiston joukkoon.

## Lähteet
Höpken

**Höpken** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Anders Johan von Höpken (1712–1789), ruotsalainen poliitikko, kansliapresidentti ja valtaneuvos, Arvidin veli, Danielin poika
* Arvid Niclas von Höpken (1710–1778), ruotsalainen sotilas ja säveltäjä, Andersin veli, Danielin poika
* Daniel von Höpken (1669–1741), ruotsalainen poliitikko, saksalaista sukuperää
Miller (olut)

**Miller** on yhdysvaltalainen olutmerkki. Millerin nimellä myytäviä oluita ovat Miller Genuine Draft, Miller High Life, Miller Lite, Miller64 Extra Light ja Miller Chill.

## Historia
Vuonna 1855 Frederick Miller (1824–1888) osti Charles Lorenz Bestiltä ja hänen isältään Plank Road -panimon Milwaukeessa Wisconsinissa ja alkoi valmistaa olutta. Frederick Millerin kuoleman jälkeen hänen kolme poikaansa ja heidän lankonsa jatkoivat panimotoimintaa. Miller High Life tuli markkinoille vuonna 1903. 

Millerin panimo siirtyi 1966 Philip Morris Inc. -nimisen tupakkayhtiön omistukseen, minkä jälkeen panimossa kehitettiin suosittu kevytolut Miller Lite. Miller Liten valmistus aloitettiin vuonna 1975. Vuonna 1985 syntyi lager-olut Miller Genuine Draft. Vuonna 2002 tehdyillä kaupoilla South African Breweries PLC (SAB) osti Millerin panimon Altria Groupilta, jolloin syntyi SABMiller -niminen yhtiö. Vuonna 2016 Millerin panimo siirtyi juomayhtiö Molson Coorsin omistukseen.

## Lähteet
Jaysea Lynn

**Jaysea Lynn** on yhdysvaltalainen fantasiakirjailija ja TikTok-vaikuttaja. Hän julkaisi Simon & Schusterin kustantamana ensimmäisen kirjansa *[[For Whom The Belle Tolls]]* e-kirjana loppuvuonna 2024 ja painettuna lokakuussa 2025.

## Elämä
Jaysea Lynn kasvoi Astoriassa Oregonissa. Hän oli kristitty, kunnes aloitti korkeakouluopinnot. Hänen perheensä eli merellistä elämää, minkä seurauksena hän asui asuntolaivassa kahdeksan vuotta.

## Ura
Lynn alkoi julkaisemaan TikTok-videoita helvetissä asiakaspalvelutyötä tekevistä ”Hellp Deskin” -olennoista, kuten syöpään kuolleesta Lilystä ja erilaisista demoneista. Videot saivat suosiota, minkä seurauksena hän alkoi julkaisemaan Lilyn tarinaa Patreon-sivullaan. Hän kokosi tarinansa e-kirjaksi nimeltä *Whom The Belle Tolls*, joka julkaistiin 30.12.2024. Kirjaa myytiin 40&nbsp;000 kappaletta ensimmäisen kuukauden aikana. Simon & Schuster julkaisi alun perin ainoastaan äänikirjaksi ajatellun teoksen painettuna Saga Pressin ja äänikirjana Simon Maverickin kautta. Lynn on solminut kustannussopimuksen kolmesta kirjasta eli *Whom The Belle Tolls* on trilogian ensimmäinen osa.

## Lähteet
Csaba Dömötör

**Csaba Dömötör** (s. 13. syyskuuta 1982 Budapest, Unkari) on unkarilainen europarlamentaarikko kaudella 2024–2029. Hän edustaa oikeistolaista Fidesz-puoluetta ja kuuluu Euroopan parlamentissa Euroopan patriootit -ryhmään.

Csaba Dömötör opiskeli Budapestin Corvinus-yliopistossa kansainvälisiä suhteita Euroopan opintolinjalla vuosina 2001–2006. Vuosina 2005–2006 hän toimi Fidesz-puolueen virkailijana, vuosina 2006–2007 yhteiskunnallisen *Kommentár*-aikakauslehden toimituksessa. Vuosina 2007–2014 hän työskenteli Unkarin valtuuskunnan avustajana Euroopan parlamentissa, ja samaan aikaan hän vaikutti myös Euroopan kansanpuolueen nuorisojärjestössä toimien sen varapuheenjohtajana 2009–2011 ja puheenjohtajana 2011–2013.

Vuonna 2014 Dömötör työskenteli Fidesz-puolueen varakampanjapäällikkönä parlamentti- ja europarlamenttivaaleissa. Vuosina 2014 hän toimi hallituksen viestinnästä vastaavana varavaltiosihteerinä pääministerin kanslian alaisuudessa, vuodesta 2015 lähtien pääministerin kanslian parlamenttivaltiosihteerinä. 

Vuonna 2018 Dömötör valittiin Unkarin parlamenttiin Fidesz-KDNP-vaaliliiton listalta. Hän uusi mandaattinsa vuoden 2022 parlamenttivaaleissa. Syyskuussa 2024 Fidesz nimitti hänet edustajakseen Euroopan parlamenttiin Balázs Győrffyn tilalle, joka joutui jättämään paikkansa lyötyään juovuksissa naista budapestilaisessa ravintolassa.

Dömötör on naimisissa ja neljän lapsen isä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Daniel von Höpken

**Daniel Niklas von Höpken** (1669–1741) oli ruotsalainen poliitikko, taustaltaan saksalainen. Toimittuaan kansliaviroissa hänestä tuli ulkoasiain valtiosihteeri 1719, ja hän osallistui samana vuonna rauhansopimusten solmimiseen Hannoverin ja Ison-Britanniann kanssa. Vuoden 1723 valtiopäivillä hän liittyi holsteinilaiseen puolueeseen, jonka johtajia hän seuraavina vuosina oli. Puolueen kukistuttua hänet nimitettiin 1727 kauppakollegion puheenjohtajaksi. Virassa ollessaan hän merkantilismin periaatteita noudattaen toimi kaupan ja teollisuuden kehittämiseksi. Hän oli vanhastaan Arvid Hornin vastustajia ja ryhtyi sittemmin Carl Gyllenborgin ja muiden kanssa juonittelemaan Hornin kukistamiseksi. Hän oli 1734 syntyneen hattupuolueen perustajia ja häikäilemättömimpiä johtajia. Kun hattupuolue 1738–1739 valtiopäivillä Hornin kukistuttua oli päässyt valtaan, hän sai ansioistaan palkkioksi 8&nbsp;000 hopeataaleria.

## Lähteet
Pinja Kärhä

**Pinja Iida Ilona Kärhä** (s. 20. maaliskuuta 2007 Loimaa) on suomalainen moukarinheittäjä. Hän edustaa kansallisissa kisoissa Noormarkun Nopsaa.

## Ura
Kärhän ennätys 4 kg moukarilla on 67.09 m ja 3 kg moukarilla 72.02 m. Kärhä on edustanut Suomea useasti nuorten arvokilpailuissa hienolla menestyksellä. Kärhä saavutti U20 EM-kilpailuissa pronssia Tampereella vuonna 2025. Vuonna 2024 Kärhä sijoittui U18 EM-kilpailuissa Slovakian Banská Bystricassa neljänneksi tuloksella 71.44 m (3 kg). Kärhä on myös voittanut EYOF (Euroopan nuorten olympiafestivaalit) -mestaruuden Slovenian Mariborissa vuonna 2023. Lisäksi Kärhä on edustanut Suomea nuorten Suomi–Ruotsi-maaottelussa kaksi kertaa.

Nuorten suomenmestaruuskilpailuista Kärhällä on yhteensä 11 kulta- ja 3 hopeamitalia moukarinheitosta ja kuulantyönnöstä. Kalevan kisoissa hänen paras sijoituksensa on 4. (Espoossa 2025). 

## Ennätykset

Pinja Kärhällä on myös hallussaan useita nuorten Suomen ennätyksiä moukarinheitossa:

## Lähteet