open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Stoke Space

**Stoke Space** on yhdysvaltalainen avaruustekniikkayhtiö. Se kehittää kokonaan uudelleenkäytettävää Nova kantorakettia. Tavoitteena on 3000 kg kapasiteetti LEO:lle.

Kaksivaiheisen kantoraketin ensimmäinen vaiheen moottorina on seitsemän täyden virtauksen vaiheistetun polton Zenith-rakettimoottoria. Ajoaineena on metaani ja happi. Tavoitteena on 345 Isp ja yli 3110 kN työntövoima.

Toisen vaiheen moottorina on expander-tyyppinen moottori. Ajoaineena on vety ja happi. Tavoitteena on yli 425 Isp ja yli 111 kN työtövoima.  Moottori on lämpökilven kanssa yhtenäinen kokonaisuus.  Rakettimoottorin suuttimet ovat vaiheen ulkokehällä. Moottorin suuttimet ja lämpökilpi ovat aktiivisesti jäähdytettyjä.

Stoke Spacen pääkonttori ja valmistus sijaitsevat Kentissä. 30 hehtaarin testauslaitos sijaitsee muutaman tunnin ajomatkan päässä lähellä Moses Laken lentokenttää.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* www.stokespace.com
* https://everydayastronaut.com/stoke-space/
Önos

**AB Önos** on vuonna 1903 Ruotsin Eslövissä perustettu elintarvikeyritys, joka kuuluu nykyisin Orkla-konserniin. Önos valmistaa muun muassa mehuja, hilloja ja säilykkeitä.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* onos.se
Brunein kansainvälinen lentoasema

**Brunein kansainvälinen lentoasema** () on lentoasema Brunein pääkaupunki Bandar Seri Begawanissa. Nykyinen kansainvälinen lentoasema on valmistunut vuonna 1974. Lentoasema on maan kansallisen lentoyhtiö Royal Brunei Airlinesin keskus ja sen ylläpidosta vastaa maan liikenneministeriön alainen Bruinein siviili-ilmailuhallinto.

## Historia

Bruneissa ei vielä ennen toista maailmansotaa ollut omaa lentokenttäänsä. Ainut lentoreitti kulki Supermarine Sea Otter-amfibeilla Belaitin piirikunnasta Lutongiin Sarawakin puolella. Maailmansodan aikana japanilaiset rakennuttivat pienen kiitotien nykyisen kansainvälisen lentoaseman kohdalle ja sodan jälkeen British Malayan Petroleum Company rakennutti pienen lentoaseman Andukiin lähellä Serian kaupunkia.

Toisen maailmansodan jälkeen Brunein valtio rakennutti uuden lentoaseman vanhan japanilaisen kiitotien paikalle. Tältä "vanhana lentoasemana" myöhemmin tunnetuksi tulleelta paikalta liikennöitiin Brunein kaupungista eli nykyisestä Bandar Seri Begawanista Andukiin vuodesta 1953 ja myöhemmin myös Labuaniin, Lutongiin ja Singaporeen. Ilmailuliikenteen kasvaessa tuli tarve rakentaa entistä suurempi lentoasema, jollainen päätettiin rakentaa vanhan paikalle. Rakennustyöt alkoivat vuonna 1970 ja ne valmistuivat liikennöinnin alkaessa vuonna 1974. Saman vuonna perustettiin Brunein kansallinen lentoyhtiö Royal Brunei Airlines. Nykyisin lentoasema on kansallisen lentoyhtiön keskus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Brunein siviili-ilmailuhallinto
Gellert Tamas

**Gellert Tamas** (s. 17. helmikuuta 1963) on ruotsalainen toimittaja ja tietokirjailija. Hän on työskennellyt muun muassa *[[Ordfront Magasin]]issa* ja *[[Dagens Nyheter]]issä* sekä TV4:llä ja julkaissut useita kirjoja, jotka käsittelevät muukalaisvihamielisyyttä ja uskonnollista ääriajattelua Ruotsissa. Hänet tunnetaan erityisesti John Ausoniuksesta kertovasta kirjasta *Lasermannen: En berättelse om Sverige* (2002).

Tamas on kotoisin Tollarpista. Hänen vanhempansa muuttivat Ruotsiin Unkarista, ja hän puhuu äidinkielenään unkaria.
## Teoksia
* *Sverige, Sverige, forsterland: Om ungdom, identitet och främlingskap* (1995)
* *Lasermannen: En berättelse om Sverige* (2002)
* *De apatiska: Om makt, myter och manipulation* (2009)
* *Det svenska hatet* (2016)
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tomi (täsmennyssivu)

**Tomi** voi viitata seuraaviin:

* Tomi, etunimi
* Tōmi, kaupunki Japanissa
* Tomis (lat. *Tomi*), antiikin aikainen kaupunki Pontisessa Traakiassa
Elias Schneider

**Elias Schneider** (s. 8. heinäkuuta 2007 Rosenheim, Saksa) on saksalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä ja hän laukoo vasemmalta. Schneider edustaa DEL-liigassa pelaavaa Eisbären Berliniä.

Schneiderin kasvattajaseura on SB Rosenheim. Schneider on pelannut neljä DEL-liigan ottelua ilman tehopisteitä. Schneider on edustanut Saksan alle 18-vuotiaiden maajoukkuetta.  Uran tilastot päivitetty 20. joulukuuta 2024.

## Lähteet
Viljo Paananen

**Viljo Severi Paananen**  (17. elokuuta 1892 Virrat – 23. maaliskuuta 1958 Jyväskylä) oli suomalainen järjestö- ja yritysjohtaja, joka sai talousneuvoksen arvonimen.

## Henkilöhistoria
Paanasen vanhemmat olivat työnjohtaja Severus Paananen ja Rosa Sundberg ja puoliso vuodesta 1917 opettaja Siiri Elisabet Aarnisalo, rovasti Otto Aarnisalon tytär. Kaupunginjohtaja Ilmo Paananen oli heidän poikansa. Viljo Paananen tuli ylioppilaaksi Sortavalan lyseosta 1913. Hän oli Suomen Kirkon Sisälähetysseuran taloudenhoitaja 1915–1937, varatoimitusjohtaja 1937–1945 ja talousjohtaja vuodesta 1945. Raamattutalo Oy:n toimitusjohtaja Paananen oli 1925–1958. Hänellä oli myös useita luottamustoimia, hän muun muassa toimi Sortavalassa kaupunginvaltuuston varapuheenjohtajana ja oli Pieksämäellä kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsen vuodesta 1948. Talousneuvoksen arvonimen Paananen sai 1942.

## Julkaisuja
* *Sortavalan miesdiakonialaitos: piirteitä Suomen sisälähetysasian ja erityisesti miesdiakonian vaiheista*, Oskari Kanervo, Viljo Paananen, Pieksämäki: Suomen kirkon sisälähetysseura, 1953
* *Eloa on paljon: näkymiä Suomen kirkon sisälähetysseuran työvainioilta*, Kusti Korhonen, Viljo Paananen, Pieksämäki: Suomen kirkon sisälähetysseura, 1955

## Lähteet
Juusten

**Juusten** oli viipurilainen suku, joka polveutui Pietari Juustenista, joka oli Viipurin porvari. Hänen poikansa, piispa Paavali Juusten aateloitiin vuonna 1572. Hänen poikiinsa kuuluu Pietari Paavalinpoika Juusten. Tämä suku, jota ei otettu Ruotsin ritarihuoneeseen, sammui miehenpuolelta Paavali Juustenin pojanpoikaan vuonna 1640. Yhdestä Paavali Juustenin pojista, Kaspar Juustenista, tuli kuningas Sigismundin hovijunkkari.

Paavali Juustenin veljen, Hauhon kirkkoherran Severi Juustenin poika, amiraali Pentti Severinpoika Juusten aateloitiin vuonna 1591 nimellä Gyllenlood, ja suku otettiin Ruotsin ritarihuoneeseen 1634. Tämä sukuhaara sammui 1756.

Juustenin suvulla on edelleen laajasti naiskantaisia jälkeläisiä. Sursillin sukuun yhtyneinä  piispa Paavali Juustenin jälkeläiset muodostavat sukukokonaisuuksia, joissa 50 000–100 000 identifioidun jälkeläisen määrät ovat tyypillisiä. Ulkomailla myös eräiden eurooppalaisten ruhtinassukujen jäsenet polveutuvat Juustenin suvusta naislinjoja pitkin.

## Katso myös
*Juustila
*Luettelo Viipurin kauppiassuvuista

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Gunnar Sarva: *Tietoja Anna Juustenin jälkeläisistä.* Suomen sukututkimusseuran vuosikirja 12 1928, s. 278—282.
*Anneli Mäkelä-Alitalo: *[https://biografiasampo.fi/henkilo/p4120 Juusten, Anna (K 1642)]*, Biografiasampo (Kansallisbiografia)
U2 (Hampurin metro)

**U2** on Hampurin metron linja, joka avattiin 21. lokakuuta 1913. Sillä on 25 asemaa ja 24,5 kilometriä pituutta. Se alkaa Niendorf Nordista ja kulkee Hauptbahnhof Nordin kautta Mümmelmannsbergiin. Jungfernstiegistä Billstedtiin se jakaa raiteet U4-linjan kanssa. Sen tunnusväri on punainen.

## Historia
Linjan ensimmäinen osa avattiin 1. kesäkuuta 1913 Schlumpista Christuskircheen,yhtenä kehälinjan (U3) haaroista. Linjaa jatkettiin Emilienstraßelle 21. lokakuuta 1913. 23. toukokuuta 1914 linjaa laajennettiin Hellkampin asemalle, joka suljettiin ja purettiin vuonna 1964 ja korvattiin 30. toukokuuta 1965 uudella asemalla Lutterothstraßella. 30. lokakuuta 1966 avattiin laajennus Hagenbecks Tierparkiin, 1. kesäkuuta 1985 Niendorf Marktiin ja 9. maaliskuuta 1991 Niendorf Nordiin. Vuonna 2009 U2- ja U3-linjojen itäiset rataosuudet vaihdettiin keskenään. Ennen muutosta U2 oli kulkenut Wandsbek-Gartenstadtiin. Muutoksen jälkeen linja liikennöi Mümmelmannsbergiin, ja U3: sta tuli jälleen kehälinja, jolla oli haara Wandsbek-Gartenstadtiin.

## Aikajana

* 1. kesäkuuta 1913: Schlump – Christuskirche (U3)
* 21. lokakuuta 1913: Christuskirche – Emilienstraße (U3)
* 23. toukokuuta 1914: Emilienstraße – Hellkamp (U3)
* 1. toukokuuta 1964: Schlump – Hellkamp -linja suljetaan useiksi kuukausiksi Osterstraßen töiden ja Hellkampin aseman sulkemisen vuoksi
* 30. toukokuuta 1965: Schlump – Lutterothstraße (U3)
* 30. lokakuuta 1966: Lutterothstraße – Hagenbecks Tierpark (U3)
* 2. tammikuuta 1967: Berliner Tor – Horner Rennbahn (U3)
* 24. syyskuuta 1967: Horner Rennbahn – Legienstraße (U3)
* 29. syyskuuta 1968: Hauptbahnhof Nord – Berliner Tor (U21)
* 28. syyskuuta 1969: Legienstraße – Billstedt (U3)
* 31. toukokuuta 1970: Billstedt – Merkenstraße (U3)
* 31. toukokuuta 1970: Schlump – Gänsemarkt (U22)
* 3. kesäkuuta 1973: Gänsemarkt – Hauptbahnhof Nord
* 1. kesäkuuta 1985: Hagenbecks Tierpark – Niendorf Markt
* 29. syyskuuta 1990: Merkenstraße – Mümmelmannsberg (U3)
* 9. maaliskuuta 1991: Niendorf Markt – Niendorf Nord

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* UrbanRail.net
Bernice Sundkvist

**Bernice Maria Sundkvist** (s. 1956) on suomalainen teologi, joka toimi käytännöllisen teologian professorina Åbo Akademissa vuosina 2007–2021. Hän oli ensimmäinen nainen Åbo Akademin teologisen tiedekunnan professorina. Hän siirtyi eläkkeelle elokuussa 2021.

Väitöskirjassaan *Det sakramentala draget i Luthers förkunnelse* Sundkvist tutki Lutherin näkemystä saarnaamisesta. 

Sundkvistin 60-vuotissyntymäpäivän kunniaksi julkaistiin vuonna 2016 Birgitta Sarelinin ja Mikael Lindfeltin toimittama *Den kommunikativa kyrkan: festskrift till Bernice Sundkvist på 60-årsdagen* -juhlajulkaisu. 

Sundkvistille myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkki vuonna 2021. 

## Teokset
* 
* 
* 

## Lähteet
U3 (Hampurin metro)

**U3** on Hampurin metron linja. Sillä on 25 asemaa ja pituutta 20,68 kilometriä. Ensimmäinen osa avattiin 1. maaliskuuta 1912. Linja alkaa Wandsbek-Gartenstadtista ja johtaa Barmbekin kautta kaupungin keskustan läpi kulkevaan renkaaseen ja takaisin Barmbekiin.

## Historia
Kehälinja rakennettiin vuosina 1906-1912. Tuolloin sen pituus oli 17,48 kilometriä ja siinä oli 23 asemaa. Linjan ensimmäinen osa avattiin 15. helmikuuta 1912 Rathausin ja Barmbekin välille. Osuus Barmbekista Kellinghusenstraßelle vihittiin käyttöön 10. toukokuuta 1912, osuus Kellinghusenstraßelta St. Pauliin avattiin 25. toukokuuta 1912, osuus St. Paulista Rathausille avattiin 29. kesäkuuta 1912. Haara Barmbekista Wandsbek-Gartenstadtiin avattiin 12. syyskuuta 1918. Se on osa 28 kilometriä pitkää Walddörferbahnia Volksdorfin, Ohlstedtin ja Großhansdorfin välillä, haaralta on siksi suora raideyhteys U1-linjalle. Habichtstraßen asema avattiin vasta 23. kesäkuuta 1930. 

2. tammikuuta 1967 avattiin Billstedtiin johtavan linjan ensimmäinen osuus, joka johti Berliner Torista Horner Rennbahniin. Samalla U3:n pääteasema siirtyi Horner Rennbahniin.

Vuonna 2009 U2- ja U3-linjojen itäiset rataosuudet vaihdettiin keskenään. Ennen muutosta U2 oli kulkenut Wandsbek-Gartenstadtiin. Muutoksen jälkeen linja liikennöi Mümmelmannsbergiin, ja U3: sta tuli jälleen kehälinja, jolla oli haara Wandsbek-Gartenstadtiin. 

## Aikajana

* 15. helmikuuta 1912: Rathaus − Barmbek
* 10. toukokuuta 1912: Barmbek − Kellinghusenstraße
* 25. toukokuuta 1912: Kellinghusenstraße − St. Pauli
* 29. kesäkuuta 1912: St. Pauli − Rathaus
* 12. syyskuuta 1918: Barmbek − Wandsbek Gartenstadt
* 23. kesäkuuta 1930: Habichtstraße

## Tulevaisuus

#### Fuhlsbüttler Straßen metroasema
Barmbekin ja Habichtstraßen asemien väliin suunnitellaan uutta Fuhlsbüttler Straßen metroasemaa jonka rakentaminen alkaisi vuonna 2027. Sen olisi tarkoitus valmistua vuonna 2029.

#### Linjan asemien laiturien pidennys 125 metriin
Tietyillä linjan asemilla on 90 metriä pitkät laiturit, jotka rajoittavat linjan kapasiteettia. Kapasiteetin lisäämiseksi laiturit laajennetaan 125 metriä pitkiksi, jolloin ne vastaavat muiden järjestelmän asemien laitureiden pituuksia.

Laitureita pidennetään seuraavilla asemilla:

*  Borgweg
*  Sierichstraße
*  Eppendorfer Baum
*  Hoheluftbrücke
*  Sternschanze (rakennetaan uudelleen)
*  Feldstraße
*  St. Pauli
*  Landungsbrücken
*  Baumwall
*  Rödingsmarkt
*  Rathaus
*  Mönckebergstraße 
*  Hauptbahnhof Süd (U3)

Borgwegin aseman laiturin laajennus toteutetaan samaan aikaan U5-linjan aseman rakentamisen kanssa. Kaikilla muilla asemilla laitureidenlaajennustyöt on tarkoitus aloittaa 2020-luvun lopulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* UrbanRail.net
U1 (Hampurin metro)

**U1** on Hampurin metron linja joka avattiin 1. joulukuuta 1914. Sillä on 47 asemaa ja 55,383 kilometriä pituutta. Se alkaa Norderstedt Mittestä ja johtaa Jungfernstiegin ja Hauptbahnhof Südin kautta Volksdorfiin, jossa se jakautuu kahteen haaraan, johtaen Ohlstedtiin ja Großhansdorfiin. Linjan tunnusväri on sininen.

U1 on Saksan pisin metroreitti. Linja on ollut nykyisessä muodossaan käytössä vuodesta 1966, mutta sen historia ulottuu vuoteen 1914, jolloin Ohlsdorfin haararata avattiin osana nykyistä U3-linjaa. U1 ulottuu Hampurin rajojen ulkopuolelle Norderstedtiin pohjoisessa sekä Ahrensburgiin ja Großhansdorfiin idässä. Asemien keskimääräinen etäisyys on noin 1&nbsp;180 metriä, ja matka linjan päästä päähän kestää noin 76–84 minuuttia haarasta riippuen.

Reitin nopeusrajoitukset vaihtelevat osuuksittain 50–80 km/h välillä, ja liikenne on jaettu useisiin rataosuuksiin, kuten A-, C- ja D-reitit. Linjaa on laajennettu useaan otteeseen, viimeisimpänä avattiin Oldenfelden asema 9. joulukuuta 2019.

## Aikajana

* 1. joulukuuta 1914: Kellinghusenstraße − Ohlsdorf (U3)
* 12. syyskuuta 1918: Wandsbek-Gartenstadt – Volksdorf (U3)
* 1. heinäkuuta 1921: Ohlsdorf − Ochsenzoll (U3)
* 5. marraskuuta 1921: Volksdorf − Großhansdorf (U3)
* 1. helmikuuta 1925: Volksdorf − Ohlstedt (U3)
* 2. kesäkuuta 1929: Kellinghusenstraße − Stephansplatz (U3)
* 25. maaliskuuta 1931: Stephansplatz − Jungfernstieg (U3)
* 22. helmikuuta 1960: Jungfernstieg − Meßberg (U3)
* 5. toukokuuta 1960: Kiwittsmoor
* 2. lokakuuta 1960: Meßberg − Hauptbahnhof Süd (U3)
* 2. heinäkuuta 1961: Hauptbahnhof Süd − Lübecker Straße (U3)
* 1. lokakuuta 1961: Lübecker Straße − Wartenau (U3)
* 28. lokakuuta 1962: Wartenau − Wandsbek Markt (U3)
* 3. maaliskuuta 1963: Wandsbek Markt − Straßburger Straße (U3)
* 4. elokuuta 1963: Straßburger Straße − Wandsbek-Gartenstadt (U3)
* 1. kesäkuuta 1969: Ochsenzoll − Garstedt
* 26. syyskuuta 1975: Sengelmannstraße
* 28. syyskuuta 1996: Garstedt − Norderstedt Mitte
* 9. joulukuuta 2019: Oldenfelde

## Beimoorin hylätty asema
Heinäkuussa 1914 Hampurin senaatti ja parlamentti päättivät laajentaa tuolloin vielä rakenteilla ollutta Walddörferbahnia 1,3 kilometriä koilliseen Beimoorwegin reunalle, jonne oli määrä rakentaa Beimoorin metroasema. Alueelle oli määrä rakentaa asuinalue Beimoorwaldiin suunnitellun asetehtaan työntekijöille. Lisäksi Hampuri halusi rakentaa Beimooriin psykiatrisen klinikan. Joissakin suunnitelmissa kaavailtiin myös jatkoa Ahrensburgin kaupungin itäpuolella sijaitsevaan Hansdorfer Kampiin, jonne oli tarkoitus rakentaa pääteasema nimeltä "Auekämpe". Aseman rakennustyöt aloitettiin vuonna 1915 ja se valmistui vuonna 1918. Asemaa ei kuitenkaan avattu sillä ensimmäisen maailmansodan jälkeen solmitussa Versaillesin rauhassa saksan asetuotantoa rajoitettiin. Tämän vuoksi Beimoorin asetehtaan suunnitelmat peruttiin eikä aseman avaamiselle nähty tarvetta. Asema purettiin toisen maailmansodan päättymisen jälkeen, mutta sen jäänteet ovat edelleen näkyvillä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* UrbanRail.net
Yoro (Honduras)

**Yoro** on kunta ja Hondurasin Yoron departementin aluekeskus maan pohjoisosassa. Kaupungin väkiluku oli 21&nbsp;052 (VL2013).

Kaupungin aseman paikkakunta sai vuonna 1852. Espanjan kielen sana Yoro tarkoittaa ’keskellä sydäntä’; Yoro on siis Hondurasin sydänmaata.

## Lähteet
Sivilisaatioprosessi

**Sivilisaatioprosessi** tarkoittaa Euroopassa 1400–1700-luvulla renessanssin ja valistuksen aikana vallinnutta prosessia, jonka seurauksena sosiaaliset normit ja käytöstavat tiukkenivat ja sopivan käytöksen katsottiin yhä enemmän toteutuvan itsesäätelyn ja häveliäisyyden kautta. Käytöstapojen muodollistumiseen johti etenkin työnjaon eriytyminen, joka lisäsi erilaisten ihmisten ja ryhmien välistä kanssakäymistä ja synnytti uusia verkostoja, valtarakenteita ja hierarkioita. Renessanssin aikana hoveissa aristokratia alkoi erotella ja arvostella ihmisiä sen mukaan, osasivatko he käyttäytyä ja olla olemukseltaan hovin etiketin mukaisia.

Renessanssifilosofi Erasmus Rotterdamilaisen teoksen perusajatuksena ja myöhemmin myös sosiologi Norbert Eliaksen tutkimusten tuloksena on, että sopiva käytös toteutuu itsesäätelyn ja -hillinnän kautta. Sivilisaatioprosessin myötä ihmisten ruumiillinen kosketus toisiinsa ja erityisesti seksuaalisuus muuttuivat tiukasti säädellyiksi. Sen seurauksena alettiin säädellä monia toimintoja, joita vielä 1500-luvulla saatettiin pitää luonnollisina. Erityisesti eläimellisyyteen viittaavien toimintojen, eleiden ja äänien esittämisestä toisten nähden pyrittiin eroon. Ulkonäköön ja puhtauteen alettiin kiinnittää huomiota, esimerkiksi likaiset vaatteet sekä nenän kaivaminen, röyhtäily ja piereminen muiden läsnäollessa tulivat sopimattomiksi. Vielä 1400- ja 1500-luvulla oli esimerkiksi tavallista törmätä julkisella paikalla virtsaavaan tai ulostavaan henkilöön, ja tällaisessa kohtaamistilanteessa oli sopivaa jättää tervehtimättä. Vähitellen nämä ruumiintoiminnot alettiin suorittaa suljetuissa käymälöissä suojassa muiden katseilta. Myös ruokailutavat muuttuivat sivistyneemmiksi, esimerkiksi yhteiset astiat, hotkiminen, suu auki syöminen ja ruoka suussa puhuminen tulivat sopimattomiksi. Myös voimakkaassa humalassa olemiseen alettiin suhtautua kriittisemmin kuin keskiajalla.

Sivilisaatioprosessi toi mukanaan lukuisia uusia käytäntöjä yksityisyyteen liittyen, ja länsimainen ihminen tuli aiempaa tietoisemmaksi siitä, miten esittää itsensä muille. Yksilön katsottiin olevan aiempaa enemmän vastuussa omasta käyttäytymisestään. Ihmiset alkoivat entistä enemmän muokata eleitään ja olemustaan kulloiseenkin tilanteeseen sopivaksi, ja epäonnistumista itsensä esittämisessä alettiin pitää entistä häpeällisempänä. Julkisen käytöksen sopivaisuus siirsi voimakkaiden tunteiden näyttämisen yksityisyyden piiriin. Normeista tuli luonnollisia ja itsestäänselviä, ja niitä saatettiin noudattaa jopa yksin ollessa, kun yksilö oli sisäistänyt vaatimukset niin hyvin, että alkoi kontrolloida käytöstään ja olemustaan itsekin. Normien noudattaminen oli merkki sivistyneestä, kokonaisesta yksilöstä, kun taas normien rikkominen saattoi johtaa leimautumiseen "typeräksi", "idiootiksi", tai "sivistymättömäksi barbaariksi".

## Lähteet
Titaanikeltainen

**Titaanikeltainen** (C28H19S4N5O6Na2) on bentsotiatsolirakenteinen heterosyklinen ja aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään väriaineena.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa titaanikeltainen on keltaista ja hieman ruskehtavaa kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen, emäksiin, happoihin ja vähäisissä määrin etanoliin. Aineen liuokset ovat pH-indikaattoreita ja niiden väri muuttuu keltaisesta punaiseksi pH-välillä 11–13.

Titaanikeltaista valmistetaan dehydrotio-p-toluidiinisulfonihapon ja sen diatsoniumsuolan välisellä reaktiolla.

Titaanikeltaista voidaan käyttää tekstiilien, nahan ja paperin värjäykseen. Analyyttisessä kemiassa yhdistettä käytetään määritettäessä magnesiuminpitoisuuksia spektrofotometrisesti. Biokemiallisissa tutkimuksissa titaanikeltaisella on käyttöä fluoresenssimikroskopiassa väriaineena ja albumiinin läsnäolon osoittamisessa.

## Lähteet
Lempäälän lukio

**Lempäälän lukio** on Lempäälässä, Pirkanmaalla toimiva lukio. Vuonna 2024 lukiossa oli noin 450 opiskelijaa.

## Historiaa
Vuonna 1953 perustettu Lempäälän-Vesilahden yhteiskoulu sai ylioppilastutkinto-oikeuden vuonna 1962. Vuonna 1976 peruskoulujärjestelmään siirtymisen myötä Lempäälän-Vesilahden yhteiskoulun toimintaa jatkamaan perustettiin Lempäälän-Vesilahden yläaste (Hakkarin koulu) sekä Lempäälän lukio.

Koulu toimi pitkään arkkitehti Jaakko Ilveskosken suunnittelemassa rakennuksessa Lempäälän kanavan rannalla. Koulun toiminta siirtyi vuonna 2017 uusiin tiloihin Virta-kampukselle yhdessä Tredu Lempäälän kanssa. Rakennuksessa toimii myös Pirkan opisto, ja siellä sijaitsevat Lempäälän kunnanvaltuuston istuntotilat. Vanhan koulurakennuksen paikalla sijaitsee vuonna 2021 valmistunut Kanavan koulu.

## Lähteet
Nordfors

**Nordfors** on Suomessa ja Skandinaviassa käytössä oleva sukunimi, joka on mm. seuraavilla henkilöillä:

* Bengt Nordfors (s. 1957), ruotsalainen oopperalaulaja
* Frans August Nordfors (1865–1942), suomalainen kattohuopatehtailija
* Kurt Nordfors (1898–1968), suomalainen kansanedustaja ja toimittaja
* Paula Nordfors (s. 1977), suomalainen taidemaalari ja valokuvaaja
* Ulla Nordfors, suomalainen arkeologi.
Volvo EX30

**Volvo EX30** on Volvon vuodesta 2023 lähtien valmistama crossover-tyyppinen sähköautomalli. Se on Volvon pienin sähköautomalli, ja siitä on taka- ja nelivetoiset versiot.

Vuoden 2024 Euro NCAP -kolaritestistä EX30 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Anian David

**Anian David** (myös *Daavid*) oli 1400-luvulla Ylä-Satakunnassa vaikuttanut vauras talonpoika. Hän toimi nimeään kantaneen talonpoikaiskapinan johtajana.

David oli kotoisin Vesilahden pitäjän Anian kylästä, jossa hän omisti ainakin 1500-luvulla Heikkilä-nimellä tunnetun talon. Anian kylä on nimetty Davidin suvun liikanimen, mahdollisesti vanhan sukunimen mukaan. Heikkilän talo oli vauras, ja sillä oli eräomistuksia Ruovedellä saakka. David nousi syksyllä 1438 Ylä-Satakunnan talonpoikien kapinan johtajaksi. Hänen sanotaan korottaneen itse itsensä talonpoikaiskuninkaaksi (*bondekonung*).

Lempäälän Kuokkalaan kapinaa saapui sovittelemaan Turun piispa Maunu II Tavast, ja 9. tammikuuta 1439 laadittiinkin piispan johdolla sitoumuskirje, jolla talonpojat lupasivat olla nousematta enää koskaan esivaltaansa ja valtakuntaa vastaan. Talonpojat selvisivät tapahtumista vähällä, mutta David ja hänen veljensä eivät kuuluneet armahdettujen joukkoon, sillä he olivat paenneet Rääveliin. Viipurin linnanpäällikkö Krister Nilsinpoika kehotti kirjeessään 5. heinäkuuta 1439 Räävelin raatia vangitsemaan Davidin, jos hän ilmestyy kaupunkiin, ja toimittamaan hänet Hans Kröpelinille.

Davidin myöhempiä elämänvaiheita ei tunneta, mutta tila Anian kylässä säilyi suvun hallinnassa. Ilmeisesti sen omaisuutta takavarikoitiin jonkin verran, ainakin väliaikaisesti.

## Lähteet
*
Jaakko Pietiläinen (taiteilija)

**Jaakko Pietiläinen** (s. 1986) on liikkuvan kuvan, kuvanveiston, esitystaiteen ja lavastustaiteen parissa toimiva taiteilija. Pietiläinen on valmistunut kuvataiteen maisteriksi Taideyliopiston Kuvataideakatemian tila-aikataiteen osastolta vuonna 2022. Hänellä on myös kandidaatin tutkinnot graafisesta suunnittelusta ja lavastussuunnittelusta Aalto-yliopistosta. 
## Taiteellinen työskentely
Pietiläisen teokset koostuvat videoista, veistoksista, installaatioista, performansseista ja lavastuksista, joiden avulla hän tutkii erilaisia huokoisia asioita, kuten aikaa, muistia, valtaa ja ruumista. Pietiläisen teokset ovat usein paikka- ja/tai tilannesidonnaisia, ja ne operoivat todellisuuden ja fiktiivisten narratiivien välisellä vuorovaikutuksella. Kapitalistinen teknologia ja sen tiedostamattomat vaikutukset kieleen, tietoon ja havaintoon ovat toistuvia teemoja hänen teoksissaan. Pietiläisen teoksissa toistuu usein hahmo, joka joko aktiivisesti yrittää ratkaista tilanteen tai tehtävän tai joka passiivisesti alistuu vallitseviin olosuhteisiin. Toinen keskeinen elementti hänen taiteessaan on (arkkitehtoninen) tila.

### Ura
Pietiläisen näyttelyitä ovat mm. Galerie Anhava, Helsinki (2024), Tallinnan Taidehalli (2024), Nykytaiteen museo Kiasma, Helsinki (2024), Taattisten tila, Merimasku (2023), Sinne-galleria, Helsinki (2023) sekä EMMA – Espoon modernin taiteen museo (2022). Hänen teostaan *Shrouds Have No Pockets* on esitetty Doclisboa (2023) ja Nordische Filmtage -festivaaleilla (2021). 

Pietiläisen teoksia on Nykytaiteen museo Kiasman ja Saastamoisen säätiön kokoelmissa. 

Pietiläinen työskentelee Helsingissä *Porukalle* -työtilassa, joka on jaettu työhuone sekä tila taiteelliselle työlle. Tilassa ovat työskennelleet Pietiläisen lisäksi kuvanveistäjä Man Yau, kuvataiteilija Elina Vainio, taidemaalari Jussi Niskanen, kuvanveistäjä Hermanni Saarinen, kuvataidekasvattaja Juuso Tervo sekä kuvataiteilija ja kuraattori Sakari Tervo. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jaakko Pietiläisen kotisivut
HMS Silvio

**HMS Silvio** oli Britannian kuninkaallisen laivaston 24-luokan miinanraivaussluuppi ensimmäisessä maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin Glasgowsta Barclay Curle and Companyltä, missä köli laskettiin 27. marraskuuta 1917. Alus laskettiin vesille 12. huhtikuuta 1918 ja otettiin palvelukseen 25. toukokuuta.

## Palvelus
Alus palveli ensimmäisessä maailmansodassa saattuetehtävissä, minkä jälkeen se poistettiin palveluksesta. Alus muutettiin 1924-1925 Pembroken telakalla tutkimusalukseksi.

### HMAS Moresby
Alus luovutettiin Australialle, joka liitti sen laivastoonsa 20. kesäkuuta 1925 nimellä *HMAS Moresby* päällikkönään John A. Edgell. Alus lähti 28. kesäkuuta  Britteinsaarilta Gibraltarin, Port Saidin, Adenin, Colombon, Singaporen ja Thursday Islandin kautta Australian Brisbaneen, jonne se saapui 10. syyskuuta. Alus tutki Suurta valliriuttaa, kunnes se poistettiin palveluksesta 21. joulukuuta 1929 Sydneyssä.

Alus palautettiin palvelukseen 27. huhtikuuta 1933 kartoittamaan Pohjois-Australian rannikkovesiä, kunnes se poistettiin palveluksesta 14. joulukuuta 1934 Sydneyssä. Alus palautettiin palvelukseen 11. huhtikuuta 1935 rannikkovesiä Cliffy Islandilta Wilsons Prpmotoryyn. Kesäkuussa alus siirtyi Darwiniin, mistä se siirrettiin 28. lokakuuta Queenslandin pohjoisosiin. Vulcan Islandin ja Matupin tulivuorenpurkaukset toukokuussa 1937 pakottivat evakuoimaan kaupunkien väestön Kokopoon. *Moresby*, joka oli Carpentarianlahdella, määrättiin Rabauliin avustamaan pelastustöissä. Tehtävästä vapauduttuaan alus jatkoi kartoitustehtävissä toisen maailmansodan alkamiseen syyskuussa 1939.

Sodan alun alus oli sukellusveneidentorjuntahenkilöstön koulutusaluksena Australian itärannikolla, kunnes se tammikuussa 1941 palasi tutkimustehtäviin kartoittamaan Pohjois-Australian ja Uuden-Guinean rannikoita. Japanin liittyessä sotaan joulukuussa 1941 alus siirrettiin saattuetehtäviin Australian itärannikolle. Marraskuussa 1943 alus siirrettiin tutkimustehtäviin ja sodan loppuun mennessä se oli kartoittanut Darwinin ja Bathurst Islandin alueet.

Alus palasi 13. joulukuuta 1945 Sydneyyn, missä se poistettiin palveluksesta 14. maaliskuuta 1946. Alus myytiin 3. helmikuuta 1947 romutettavaksi Broken Hill Pty Co Ltd:lle. Alus romutettiin lopulta Newcastlessa Australiassa.

## Lähteet
Jalmari Kahra

**Jalmari Kahra** (24. joulukuuta 1890 Laihia – 29. marraskuuta 1981 Laihia)  oli sisällissodan veteraani, maanviljelijä ja kunnallisneuvos. Hänen vanhempansa olivat Mikko Kahra (1866–1934) ja Anna-Liisa o.s. Laitala (1867–1920).  

## Julkinen ura
Käytyään Vaasan kauppakoulun Kahra valittiin vuonna 1917 Laihian rahainhoitovaliokuntaan. Keväällä 1918 hän osallistui kansalaissotaan valkoisten puolella, oli mukana mm. Oulun ja Tampereen valtauksessa. Sen jälkeen hän toimi pitkään suojeluskunnan esikunnassa. Vuonna 1920 hänet valittiin Laihian kunnansihteeriksi, lisäksi hän hakeutui moniin luottamustehtäviin.  Vuosina 1930–1935 Kahra toimi sanomalehti Ilkan taloudenhoitajana. Laihialla hän johti isänsä vuonna 1910 perustamaa Laihian Mallastehdasta (nykyään Laihian Mallas) ja viljeli maata omalla pientilallaan Miettylän kylässä. Kahra oli Laihian kunnanhallituksessa yli 10 vuotta, kolme vuotta puheenjohtajana. Laihian Säästöpankin hallituksessa hän toimi 40 vuotta, lisäksi kirkkohallintokunnan puheenjohtajana, Laihian Sähkön toimitusjohtajana ja Osuuskaupan hallintoneuvoston jäsenenä.  

## Kunnianosoitukset

* 1960 Kunnallisneuvoksen arvonimi 
* 1962 Maalaisliiton kultainen ansiomerkki
* 1963 Keskuskauppakamarin kultainen ansiomerkki
* 1965 Maalaiskuntien Liiton kultainen ansiomerkki
* 1966 Vapaussodan huoltosäätiön viiri
* 1967 Suomen Leijonan Ritarikunnan I luokan risti

## Yksityiselämä
Jalmari Kahra avioitui vuonna 1916  laihialaisen Lyyli Leikkaan (1895–1972) kanssa. He asettuivat asumaan Laihian Miettylään. Avioliitto kesti vaimon kuolemaan saakka. Lapsia heille ei syntynyt.

## Lähteet
Sirkka Metsäsaari

**Sirkka Metsäsaari** (5. elokuuta 1923 Tampere – 10. helmikuuta 2001 Espoo) oli suomalainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja teatterinjohtaja.

Metsäsaari aloitti teatteriuransa vuonna 1947, ensin näyttelijänä ja sitten ohjaajana, pedagogina ja teatterinjohtajana. Hän oli johtajana Rovaniemen Teatterissa 1955–1959, Lohjan työväenteatterissa 1959–1961 ja helsinkiläisellä Elannon Näyttämöllä 1961–1965. Helsingin-vuosinaan hän ohjasi myös Teatteri Jurkalle, MTV-teatterille ja Jyväskylän Huoneteatterille. Hän toimi vuodesta 1966 Työväen Näyttämöiden Liiton ohjaajana ja pedagogina. Seuraavaksi hän siirtyi Rauman teatterin johtoon vuosiksi 1968–1971 ja sitten ohjaajaksi ja näyttelijäksi Rovaniemen kaupunginteatteriin.

Sirkka Metsäsaari näyttelee Rauni Mollbergin elokuvissa *[[Aika hyvä ihmiseksi]]* (1977), *[[Milka – elokuva tabuista|Milka]]* (1980), *[[Tuntematon sotilas (vuoden 1985 elokuva)|Tuntematon sotilas]]* (1985), *[[Ystävät, toverit]]* (1990) ja *[[Paratiisin lapset]]* (1994). Hän tekee pienen sivuosan myös Tapio Suomisen elokuvassa *[[Syöksykierre (elokuva)|Syöksykierre]]* (1981) ja kreditoimattomana muutamissa muissakin elokuvissa 1940-luvulta 1960-luvulle.

Metsäsaari sai Rovaniemen kulttuuripalkinnon vuonna 1978.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Angle Inlet

**Angle Inlet** on väestönlaskennallinen asuinpaikka Yhdysvaltain Minnesotan osavaltiossa Northwest Anglen alueella Lake of the Woodsin piirikunnassa. Angle Ingletin väkiluku oli 54 vuoden 2020 väestönlaskennassa. Angle Inlet on Alaskan väestönlaskennallisia asuinpaikkoja lukuun ottamatta Yhdysvaltain pohjoisin väestönlaskennallinen asuinpaikka.

Angle Inletissä sijaitsee Minnesotan viimeinen yksihuoneinen koulu.

## Väestö
Vuonna 2020 Angle Inletin 54 asukkaasta valkoisia oli 53. Yksi asukas kuului kahteen tai useampaan rotuun, ja yksi asukas oli hispaano tai latino mistä tahansa rodusta.

## Lähteet
Önnestad

**Önnestad** on taajama Kristianstadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 1&nbsp;393 asukasta.

## Tunnettuja henkilöitä
* Gottfrid Billing (1841–1925), piispa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Norra Åsum

**Norra Åsum** on asuinalue Kristianstadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Se muodosti oman taajamansa vuoteen 2015, jolloin se kasvoi yhteen Kristianstadin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lasse Stefanz

**Lasse Stefanz** on ruotsalainen dansband, joka on perustettu Kristianstadin Gärds Köpingessä vuonna 1967. Kokoonpano on muuttunut vuosien varrella, mutta alkuperäisistä jäsenistä jäljellä ovat Olle Jönsson ja Christer Ericsson. Lasse Stefanz kuuluu Ruotsin menestyneimpiin dansbandeihin, ja miljoonan myydyn levyn raja ylittyi vuonna 1992.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Adolf Wilhelm Edelsvärd

**Adolf Wilhelm Edelsvärd** (28. kesäkuuta 1824 Östersund – 15. lokakuuta 1919 Tukholma) oli ruotsalainen arkkitehti. Hän suunnitteli useita merkittäviä rakennuksia Göteborgiin 1850-luvulla ja siirtyi sittemmin Tukholmaan. Edelsvärd oli myös Ruotsin valtionrautateiden pääarkkitehti, ja hänen tunnetuin työnsä on Tukholman keskusrautatieasema.
## Töitä

Göteborgs centralstation (15207751507).jpg|Göteborgin keskusrautatieasema (1858)
Hagakyrkan, Göteborg-1.jpg|Hagan kirkko, Göteborg (1859)
Stockholm Central Station - main building, 2019 (02).jpg|Tukholman keskusrautatieasema (1871)
Linköpings central jul.jpg|Linköpingin keskusrautatieasema (1872)


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Waasa Township

**Waasa Township** on kunta (*township*) Yhdysvalloissa Minnesotan osavaltiossa. Sen väkiluku oli 225 vuonna 2020. Kunta sijaitsee St. Louisin piirikunnassa. Waasa Township on saanut nimensä Vaasan läänistä.

## Väestö
Vuonna 2020 Waasa Townshipin 225 asukkaasta valkoisia oli 96,4&nbsp;%, alkuperäisasukkaita 0,4&nbsp;% ja mustia 0,4&nbsp;%. Asukkaista 2,7&nbsp;% asukkaista asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. 0,9&nbsp;% asukkaista oli hispaanoja tai latinoita mistä tahansa rodusta. Asukkaista 0,9&nbsp;% puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 0,9&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Lähteet
Toivola Township

**Toivola Township** on kunta (*township*) Yhdysvalloissa Minnesotan osavaltiossa. Sen väkiluku oli 179 vuonna 2020. Kunta sijaitsee St. Louisin piirikunnassa. Toivola Townshipin nimesi suomalainen uudisasukas.

## Väestö
Vuonna 2020 Toivola Townshipin 179 asukkaasta valkoisia oli 97,8&nbsp;% ja alkuperäisasukkaita 0,6&nbsp;%. Asukkaista 0,6&nbsp;% kuului johonkin muuhun rotuun ja 1,1&nbsp;% asukkaista asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. 1,1&nbsp;% asukkaista oli hispaanoita tai latinoita mistä tahansa rodusta. 

## Lähteet
65 536

**65&nbsp;536** (**kuusikymmentäviisituhatta&shy;viisisataakolmekymmentäkuusi**) on luonnollinen luku, jota edeltää 65&nbsp;535 ja seuraa 65&nbsp;537.

## Matematiikassa
* 65&nbsp;536 on yhdistetty luku.
* 65&nbsp;536 on kahden potenssi: 2^{16}.
* 65&nbsp;536 on kahden potenssi, jonka eksponentti on myös kahden potenssi: 224.
* 65&nbsp;536 on ainoa kahden potenssi pienempi kuin 231&nbsp;000, jonka desimaaliesitys ei sisällä numeroita 1, 2, 4 tai 8.
* 65&nbsp;536 on pienin luonnollinen luku, jolla on tasan 17 tekijää.

## Tietotekniikassa
*65&nbsp;536 (216) on eri 16-bittisessä järjestelmässä esitettävien kokonaislukujen lukumäärä.
*65&nbsp;536 -bittinen kokonaisluku voi edustaa 265&nbsp;536 (2,00352993… × 1019&nbsp;728) arvoa.
*65&nbsp;536 on merkkien lukumäärä alkuperäisessä Unicodessa, ja nykyisin yhdellä Unicode-tasolla.

## Lähteet
Huhtasuon yhtenäiskoulu

**Huhtasuon yhtenäiskoulu** on Jyväskylässä Huhtasuon kaupunginosassa toimiva peruskoulu vuosiluokille 1–9. Koulussa on 835 oppilasta, joista 420 on luokilla 1–6 ja 415 luokilla 7–9 (20.9.2024). Tiloissa toimii myös päiväkoti. 

Koulu on perustettu vuonna 2015. Rakennuksen pinta-ala on noin 16&nbsp;000 neliömetriä, johon kuuluu yli 1&nbsp;100 neliömetrin kokoinen liikuntahalli.

Koulun rehtori on Kirsi Kallionpää.

## Historiaa
Huhtasuon yhtenäiskoulu muodostettiin vuonna 2015 yhdistämällä aiemmat Huhtaharjun, Huhtarinteen, Huhtasuon ja Päiväharjun koulut. Aiemmista kouluista Huhtasuon koulu oli alakoulu (1–6), Huhtaharjun koulu yläkoulu (7–9) ja Huhtarinteen sekä Päiväharjun koulut olivat erityiskouluja. 

Aikaisempien rakennusten sisäilmaongelmien ja etenkin Huhtasuon ja Päiväharjun koulujen huonon kunnon vuoksi yhtenäiskoulun perustamista alettiin suunnitella vuonna 2010. Jyväskylän kaupunginvaltuusto hyväksyi suunnitelman vuonna 2011, jolloin kustannuksiksi arvioitiin noin 55 miljoonaa euroa. Rakentajaksi valittiin YIT, ja rakentaminen päätettiin toteuttaa kahdessa osassa. Erityiskoulun ja päiväkodin osa saatiin käyttöön vuonna 2013 ja peruskoulun vuonna 2015.

## Lähteet
Uskonnottomuus Kiinassa

**Uskonnottomuus Kiinassa** liittyy historiallisesti Kiinan sekulaariin perinteeseen. 1900-luvun puolivälistä alkaen kommunistinen Kiinan kansantasavalta on harjoittanut valtioateismia. Maolaisuuden kauden jälkeen uskonnonvastaisuus vaihtui maltillisempaan marxilaiseen uskontopolitiikkaan. 

1980-luvulla Kiinan perustuslaissa määriteltiin uskonnonvapaus. Kiinan kommunistisen puolueen jäseneltä edellytetään ateismia. Ajoittainen osallistuminen uskonnollisiin rituaaleihin on kuitenkin sallittua. Kiinan kouluissa ja valtiollisissa tiedotusvälineissä välitetään marxilaista käsitystä uskonnosta ja ateismista. Kiinan presidentti Xi Jinping sanoi vuonna 2016, että puolueen jäsenten on oltava ”taipumattomia marxilaisia ateisteja”. Xi Jinpingin mukaan uskontojen on mukauduttava Kiinan sosialistiseen yhteiskuntaan.

Kiinan valtio tunnustaa virallisesti viisi uskontoa, joiden piiriin kuuluu noin kymmenen prosenttia väestöstä. Muiden uskontojen harjoittaminen on virallisesti kiellettyä, tosin usein käytännössä sallittua. Uskonnolliset henkilöt voivat joutua painostuksen kohteeksi ja useita tuhansia on vankilassa uskonnollisten mielipiteiden vuoksi. Noin 33 prosenttia väestöstä on buddhalaisia. Kommunistinen puolue suosii buddhalaisuutta ja muita Kiinan perinteisiä uskontoja, koska niiden ei katsota kyseenalaistavan puolueen valtaa. Uskontoon on suhtauduttu ”hyödyllisenä oopiumina”, jossa uskontopolitiikka on osa valtion yhtenäisyyttä. Vähemmistökansojen uskontoja ja yhteiskunnalle vaarallisina kultteina pidettyjä uskontoja on vainottu.

## Lähteet
Tapiola (Michigan)

**Tapiola** on kunnallishallinnoton alue Yhdysvalloissa Michiganin osavaltiossa Houghtonin piirikunnassa Portage Charter Townshipin kunnan alueella.

Tapiolan perustivat amerikansuomalaiset, ja nimensä Tapiola sai suomalaisen mytologian metsän jumala Tapiosta.

## Lähteet
Lake of the Woodsin piirikunta

**Lake of the Woodsin piirikunta** () on Yhdysvaltojen Minnesotan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 3&nbsp;763 vuonna 2020, ja se on väkiluvultaan Minnesotan osavaltion toiseksi pienin piirikunta. Piirikunnan hallintokeskus on Baudetten kaupunki, joka on myös piirikunnan suurin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1922, ja se on Minnesotan nuorin piirikunta. Lake of the Woodsin piirikunta on saanut nimensä samannimisestä järvestä.

## Väestö
Vuoden 2020 väestönlaskennassa Lake of the Woodsin piirikunnan asukasluku oli 3&nbsp;763. Arvion mukaan asukkaista valkoisia on 93,5&nbsp;%, aasialaisia 1,6&nbsp;%, alkuperäisasukkaita 1,2&nbsp;% ja mustia 0,9&nbsp;%. Asukkaista 2,8&nbsp;% kuuluu kahteen tai useampaan rotuun. 1,9&nbsp;% asukkaista puhuu kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,4&nbsp;% asukkaista on syntynyt ulkomailla.

## Kuvia piirikunnasta

Kuva:Zippel Bay State Park, Minnesota - Sunset on Lake of the Woods.jpg|Lake of the Woodsin järveä.
Kuva:2 Northernmost Point in the Contiguous US.jpg|Pohjoisin kohta Yhdysvalloissa Alaskaa lukuun ottamatta.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Toivola (Michigan)

**Toivola** on kunnallishallinnoton alue Yhdysvalloissa Michiganin osavaltiossa Houghtonin piirikunnassa Adams Townshipin ja Stanton Townshipin kuntien alueilla.

Toivolan perustivat amerikansuomalaiset, ja pääasiallinen elinkeino oli historiallisesti metsänhakkuu. Siellä oli enimmillään 13 koulua ja yli 60 maatilaa. Toivolassa sijaitsee nykyäänkin toiminnassa oleva postitoimisto ja luterilainen kirkko.

## Lähteet
Kallion virastotalo

**Kallion virastotalo** on Helsingin Kalliossa Siltasaaren osa-alueella sijaitseva suuri toimistorakennusten ryhmä. Se valmistui vuonna 1965 Kaija ja Heikki Sirenin suunnittelemana ja toimi aluksi vuoteen 1970 asti Helsingin tilapäisenä kaupungintalona, kun Helsingin kaupungintaloa Kauppatorin laidalla peruskorjattiin ja laajennettiin.

Rakennusurakka oli suurin Helsingissä siihen mennessä toteutettu, Eduskuntataloakin suurempi. Rakentajia oli samaan aikaan töissä enimmillään 350, betonia tarvittiin 20&nbsp;000 kuutiometriä, tiiliä neljännesmiljoona, ovia 1&nbsp;700 ja ikkunoita kolme tuhatta. Virastotalohanke alkoi vuonna 1955 sosiaalivirastotalokomitean mietinnöstä ja arkkitehtikilpailusta, jonka perusteella suunnittelutyö annettiin huhtikuussa 1958 Heikki Sirenille. Pääpiirustukset saivat hyväksyntänsä kesällä 1962, ja urakkasopimus Jalo Syvähuokon Rakennustoimi Oy:n kanssa allekirjoitettiin maaliskuussa 1963.

Tokoinrannassa Toisen linjan ja Eläintarhantien välisellä kallioisella tontilla kohoavassa virastotalossa toimii Helsingin kaupungin eri virastoja ja asiakaspalvelutiloja, erityisesti sosiaalialan toimipisteitä. Virastotalon 11-kerroksisessa torniosassa työskentelee sosiaali- ja terveysviraston johto sekä hallintoa. Etelä-pohjoissuuntaista torniosaa ympäröi useita matalampia itä-länsisuuntaisia siipirakennuksia. Helsingin kaupunginarkisto on toiminut siipirakennuksessa talon valmistumisesta alkaen. Talossa toimi myös Kallion terveysasema, kunnes sen toiminnot siirrettiin vuonna 2018 valmistuneeseen Kalasataman terveys- ja hyvinvointikeskukseen. 1990-luvun alussa Kallion virastotalossa työskenteli noin 1&nbsp;200 ihmistä 735 huoneessa. Talossa on 11 sisäänkäyntiä omine porraskäytävineen ja hisseineen.  

Rakennusryhmän kaakkoispuolella on kolme vuotta myöhemmin valmistunut, niin ikään Sirenien piirtämä Ympyrätalo, ja itäpuolella 2020-luvun alkuvuosina rakennettu Lyyra-kortteli, jonka tieltä purettiin kaksi 1980-luvun alun virastorakennusta.

Virastotalon korttelin itälaidalla Porthaninrinteen varrella sijaitsee Heikki Häiväojan veistos *[[Sodanajan naisen muistomerkki]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Helsinki rakentaa: Kallion virastotalo, video 10 min. Valentin Vaala, Suomi-Filmi Oy 1966.
*Valokuvia rakennuksesta
Karl Birnbaum

**Karl Birnbaum** (1878–1950) oli saksalainen psykiatri, neurologi ja  psykopatian tutkija. Birnbaumin psykopatia-käsite oli laaja ja se vastasi ennemmin nykyistä persoonallisuushäiriöiden alaa. Hän ehdotti vuonna 1909 että psykopaattisen sijasta henkilöiden käytös oli *sosiopaattista* (ks. Sosiopatia).

Birnbaumin mielestä *psykopaattinen* tarkoitti borderline-tilaa. Henkilö oli erotettavissa todella sairaasta, mutta henkilön tunnistaminen psykopaattiseksi oli vaikeaa. Birnbaumin mukaan psykopaattisuus on dispositiona (saks. *Anlage*) biologista ja periytyvää.

Vuonna 1931 Birnbaum kannatti kirjassaan psykopaattien sterilisointia.

Yhdysvaltalainen psykologi George E. Partridge muokkasi Birnbaumin huomion sosiopaattisesta käsitteeksi sosiopatia. Käsite sai suosiota ja muodostui vaikutusvaltaiseksi Yhdysvalloissa.

## Lähteet
Simo Pakarinen

**Simo Pakarinen**  (10. syyskuuta 1882 Joensuu – 22. joulukuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen kirjastonhoitaja ja -johtaja.

## Henkilöhistoria
Pakarisen vanhemmat olivat ajuri Petter Johan Pakarinen ja Anna Maria Matilainen ja puoliso vuodesta 1914 Liisa Maria Kaukomeri. Pakarinen tuli ylioppilaaksi 1901 ja opiskeli yliopistossa loppututkintoa kuitenkaan suorittamatta. Toimittuaan ensin opettajana hän oli  Helsingin yliopiston kirjaston ylimääräinen amanuenssi 1908–1917, nuorempi alikirjastonhoitaja 1918–1919 ja vanhempi alikirjastonhoitaja 1919–1949. Helsingin kaupunginkirjaston amanuenssi Pakarinen oli 1916–1919 ja Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan kirjaston hoitaja 1928–1938. Pakarinen toimitti muutaman vuoden välein uusina painoksina ilmestynyttä suomalaisen kirjallisuuden bibliografiaa vuoden 1901 kirjallisuudesta alkaen vuoden 1943 kirjallisuuteen asti. 

## Julkaisuja
* *Suomalainen kirjallisuus 1901–1905: aakkosellinen ja aineenmukainen ynnä suomentajain luettelo = La littérature finnoise 1901–1905: catalogue alphabétique et systématique avec un index des traducteursi*, Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1912, toim. Simo Pakarinen yhdessä muiden kanssa (myös vuosilta 1906–1910, 1911–1915, 1916–1920, 1921–1923, 1924–1926, 1927–1929, 1930–1932, 1936–1938, 1939–1943)

## Lähteet
Terrasite

__NOTOC__
**Terrasite** on Cattle Decapitationin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 12. toukokuuta 2023.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Travis Ryan – laulu
* Josh Elmore – kitara
* Belisario Dimuzio – kitara
* Olivier Pinard – bassokitara
* Dave McGraw – rummut

## Arvostelut
* Kaaoszine: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Turun suojeluskunta

**Turun suojeluskunta** oli vuosina 1917–1944 toiminut suojeluskunta.

## Historia
Turun suojeluskunta perustettiin 20.8.1917 Turun Sanomien päätoimittajan ja nuorsuomalaisten kansanedustajan Antti Mikkolan aloitteesta. Sen ensimmäiseksi sotilaalliseksi johtajaksi nimettiin kapteeni Eugène Schönberg. Kesällä 1918 Turun suojeluskunnassa oli 1600 jäsentä. Maaliskuussa 1920 päälliköksi valittiin saksalainen everstiluutnantti Rainer Stahel, joka hoiti tehtävää 1.7.1925 saakka. Vuoden 1934 organisaatiouudistuksessa Turun suojeluskuntaan liitettiin Kaarinan-Maarian suojeluskunta. Turun suojeluskunta toimi kaupungilta vuokratuissa ja aiemmin palokunnan käytössä olleissa tiloissa Läntisen Rantakadun ja Linnankadun välissä. Suojeluskunnan omaisuutta luovutettiin marraskuun 3. päivänä 1944 päivätyllä lahjakirjalla Turun kaupungille. Turun suojeluskunta lakkautettiin Liittoutuneiden valvontakomission käskystä.

## Lähteet
The Anthropocene Extinction

__NOTOC__
**The Anthropocene Extinction** on Cattle Decapitationin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 7. elokuuta 2015.

## Teema
*The Anthropocene Extinction* käsittelee ihmiskunnan ympäristövaikutusten seurauksia, kuten Tyynenmeren jätepyörrettä.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#(bonuskappale)
#(bonuskappale)

## Kokoonpano
* Travis Ryan – laulu
* Josh Elmore – kitara
* Derek Engemann – bassokitara
* Dave McGraw – rummut

### Vierailevia muusikoita
* Philip Anselmo – kertomus aiheesta "The Prophets Of Loss"

### Muita muusikoita
* Author & Punisher – "Plagueborne" esittely
* Jürgen Bartsch (Betlehem) – puhuttu sana aiheesta "Pacific Grim"

## Arvostelut
* Kaaoszine: 6/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Monolith of Inhumanity

__NOTOC__
**Monolith of Inhumanity** on Cattle Decapitationin viides studioalbumi, joka julkaistiin 8. toukokuuta 2012.

## Teema
*Monolith of Inhumanity* käsittelee Maa tulevaisuutta, jos ihmiskunta säilyttää nykyisen elämäntyylinsä.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#(bonuskappale)

## Kokoonpano
* Travis Ryan – laulu
* Josh Elmore – kitara
* Derek Engemann – basso
* Dave McGraw – rummut

## Arvostelut
* Kaaoszine: 8/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Giulio Masetti

**Giulio Masetti** (1895–1926) oli italialainen autourheilija. Hän voitti Targa Florio -autokilpailun kahdesti, vuonna 1921 Fiatilla ja vuonna 1922 Mercedeksellä. Hän kuoli ajettuaan ulos kilpailunumerolla 13 varustetulla Delage-autollaan vuoden 1926 Targa Floriossa. Hänen muistokivensä on vielä tänäkin päivänä paikalla tapahtumapaikalla.

Masettia muistetaan muistomerkeillä Sisiliassa ja Firenzessä, ja hänen perintöään kunnioitetaan vuosittain Targa Floriossa.

## Lähteet
Alppihiihdon maailmancup 2024–2025

**Alppihiihdon maailmancup 2024–2025** on historian 59. alppihiihdon maailmancupin kausi. Kausi alkoi Söldenissä Itävallassa 26. lokakuuta 2024 ja päättyy 27. maaliskuuta 2025 Sun Valleyssa Yhdysvalloissa.

## Miehet
### Kalenteri

Lähde: FIS

### Maailmancupin pisteet

Lähde: FIS

#### Kokonaiskilpailu

#### Pujottelu

#### Suurpujottelu

#### Supersuurpujottelu

#### Syöksylasku

## Naiset
### Kalenteri

Lähde: FIS

### Maailmancupin pisteet

Lähde: FIS

#### Kokonaiskilpailu

#### Pujottelu

#### Suurpujottelu

#### Supersuurpujottelu

#### Syöksylasku

## Lähteet
Severi Hämäri

**Kai Severi Hämäri** (s. 1977 Sipoo) on suomalainen tietokirjailija ja opettaja.

Hän on koulutukseltaan filosofian maisteri ja väitöskirjatutkija. Hän kirjoitti gradunsa Alfred Tarskista.

Hämäri on toiminut Kriittisen korkeakoulun Puhujakoulun vastaavana opettaja vuodesta 2012 ja Tietokirjoittajakoulun pääopettajana vuodesta 2024.

Hän on toiminut Faktabaarin toimituskunnassa vuonna 2018 ja Faktabaarin taustaorganisaation Avoin yhteiskunta ry:n hallituksen jäsenenä vuosina 2019 – 2020 ja yhdistyksen neuvonantajana vuonna 2021. Hämäri kuuluu ''Aikuiskasvatus''-tiedejournaalin toimituskuntaan.

## Teoksia

* Severi Hämäri: *12 filosofia – Muinaisten filosofien suuria oivalluksia.* Helsinki: Aviador, 2026. 
* Severi Hämäri: *Verbaalinen väkivalta verkossa*. (Kuvitus Jyrki Vainio). Helsinki: Basam Books, 2024. 
* Reijo Miettinen, Eero Ojanen, K. Severi Hämäri ja Soila Lemmetty (toim.): *J. V. Snellman ja suomalainen sivistyskäsitys*. [Jyväskylä]: Jyväskylän yliopisto, 2024.
* Sanat jotka vaientavat – miten puuttua tutkijoiden kohdistuvaan verbaaliseen väkivaltaan netissä. Artikkeli teoksessa Väliverronen, Esa, et al: *Tieteen vapaus & tutkijan sananvapaus*. Tampere: Vastapaino, 2020. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Tarskin totuus Gradutyö, Helsingin yliopisto 2008
* Verbaalinen väkivalta verkossa -kirjan arvio