open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Luettelo Moskovan patriarkoista ja metropoliitoista

Tämä on **luettelo Moskovan patriarkoista ja metropoliitoista** vuodesta 1325 lähtien, jolloin piispanistuin siirrettiin Kiovasta Moskovaan.

## Moskovan patriarkat ja metropoliitat
### Kiovan ja koko Venäjän metropoliitat (Moskovassa 1325–1441)
* Pyhä Pietari (1308–1326)
* Pyhä Feognost (1328–1353)
* Pyhä Aleksi (1354–1378)
* *[[Mikael (Moskovan metropoliitta)|Mikael]]* (1378–1379)
* Pyhä Kiprian (1381–1382)
* Pimen (1382–1384)
* Pyhä Dionosii (1384–1385)
* Pyhä Kiprian (1390–1406)
* Pyhä Fotii (1408–1431)
* Gerasim (1433–1435)
* Isidor Kiovalainen (1436–1441)

### Moskovan ja koko Venäjän metropoliitat (1448–1589)
* Pyhä Joona (1448–1461)
* Feodosi (1461–1464)
* Pyhä Filip I (1464–1473)
* Pyhä Gerontii (1473–1489)
* Zosima (1490–1494)
* Simon (1495–1511)
* Varlaam (1511–1521)
* Daniil (1522–1539)
* Pyhä Joosef (1539–1542)
* Pyhä Makari (1542–1563)
* Afanasi (1564–1566)
* Pyhä Filip II (1566–1568)
* Kirill III (1568–1572)
* Antonii (1572–1581)
* Dionisi II (1581–1587)
* Pyhä Job (1587–1589)

### Moskovan ja koko Venäjän patriarkat (1589–1721)
* Pyhä Job (1589–1605)
* *[[Ignati]]* (1605–1606)
* Hermogen Moskovalainen (1606–1612)
* Filaret (1619–1633)
* Joosef I (1635–1640)
* Joosef (Djakof) (1642–1652)
* Nikon (1652–1666)
* Joosef II (1667–1672)
* Pitirim (1672–1673)
* Joakim (1674–1690)
* Adrian (1690–1700)
* *[[Stefan Javorski]]* (1700–1721)

### Moskovan metropoliitat ja arkkipiispat (1721–1917)
* Stefan (1721–1722)
* Feofan Prokopovitš (1722–1736)
* Joosef (1742–1745)
* Plato I (1748–1754)
* *[[Hilarion (arkkipiispa)|Hilarion]]* (1754–1757)
* Timofei (1757–1767)
* Ambrosius (1768–1771)
* *[[Samuel (arkkipiispa)|Samuel]]* (1771–1775)
* Plato II (1775–1812)
* Augustinus (1818–1819)
* Serafim (1819–1821)
* Pyhä Filaret (1821-1867)
* Innokenti (1868–1879)
* Makari I (1879–1882)
* Joannikios (1882–1891)
* Leontius (1891–1893)
* Sergei (1893–1898)
* Pyhä Vladimir (1898–1912)
* Pyhä Makari II (1912–1917)

### Moskovan ja koko Venäjän patriarkat (1917-)
* Tihon 1917–1925
* Sergei 1927–1944
* Aleksei I 1945–1970
* Pimen I 1971–1990
* Aleksei II 1990–2008
* Kirill 2009–

## Katso myös
* Moskovan ja koko Venäjän patriarkka

## Lähteet
Jean Guyot

**Jean Guyot** (1512 tai n. 1520 Châtelet – 11. maaliskuuta 1588) oli ranskalais-flaamilaisen koulukunnan säveltäjä, runoilija, pappi ja opettaja. Hänellä oli keskeinen asema Liègen kaupungin musiikkielämässä 1500-luvulla.

Guyot pääsi Louvainin yliopistoon vuonna 1534. Aikalaisasiakirjan mukaan hän oli kuollessaan 66-vuotias, mistä päätellen hän olisi ollut yliopisto-opintonsa aloittaessaan vasta 12-vuotias. Clément Lyon olettikin syntymävuoden olleen todellisuudessa 1512 eikä 1522. Bénédicte Even-Lassmann puolestaan arvioi Guyotin syntyneen noin vuonna 1520. Guyot aloitti vuonna 1546 työskentelyn Liègen Pyhän Paavalin kirkossa. Hänen ensimmäisinä teoksinaan julkaistiin vuosina 1546 ja 1547 viisi motettia. Julkaisija oli Tielman Susato, joka julkaisi Guyotilta myös useita chansoneita vuosina 1549 ja 1550. Susaton *Ecclesiasticarum Cantionum* -kirjoihin (1553–1555) sisällytettiin kahdeksan Guyotin motettia. Vuonna 1554 julkaistiin Guyotin latinaksi kirjoittama dialogi *Minervalia*. Julkaisija oli Jacob Bathen, ja teos oli omistettu Liègen ruhtinaspiispalle Yrjölle.

Guyot siirtyi vuonna 1558 Pyhän Paavalin kirkosta Pyhän Lambertin tuomiokirkkoon. Hän vastasi sen musiikkielämästä ja kuoropoikien koulutuksesta. Vuonna 1563 Guyot muutti Wieniin keisarinhovin kuoromestariksi. Antonio Gardano kustansi hänen siellä säveltämiään teoksia. Wienissä Guyot alkoi säveltää motetteja kuudelle, kahdeksalle ja kerran jopa kahdelletoista äänelle; hänen aiemmat motettinsa olivat olleet enintään viisiäänisiä. Lisäksi Guyot sävelsi samoihin aikoihin ainoan säilyneen messunsa (*Missa Amour au cœur*). Se perustuu Jacob Clemens non Papan chansoniin. Ferdinand I Habsburg kuoli 25. heinäkuuta 1564. Guyot palasi Liègeen ja jatkoi työskentelyä siellä. Hän sävelsi *[[Te Deum]]in* vuonna 1575. Guyotin oppilaisiin kuului Jean de Chaynée.

Guyotin tyyli säveltäjänä oli tyypillinen Josquin Desprez’n ajan jälkeiselle sukupolvelle. Hänen musiikkiaan on levyttänyt kokoonpano Cinquecento.

## Lähteet
Lupus Hellinck

**Lupus Hellinck** (n. 1494 Axel – 1541) oli flaamilainen säveltäjä. Hän vietti suurimman osan elämästään Bruggessa. Hellinck toimi myös laulajana, kuoronjohtajana ja katolisen kirkon vihittynä pappina.

Hellinck oli utrechtilaisen Johannes Hellinckin poika. Hän sai varhaisimman musiikkikasvatuksensa 12-vuotiaana kuoropoikana St. Donatian -katedraalissa Bruggessa. Hellinck lähti vuonna 1514 pappiskoulutukseen Roomaan. Hän pysyi Roomassa ja Ferrarassa vuoteen 1519 saakka. Vuonna 1519 hän jatkoi työskentelyä Bruggessa. Hellinck tunsi sympatioita uskonpuhdistajia kohtaan. Hän osallistui vuonna 1539 näytelmään, jonka katolinen kirkko kielsi. Hellinck omaksui myös vaikutteita Girolamo Savonarolalta.

Hellinckin tuotantoon kuuluu 13 messua, 14 motettia, 11 saksalaista koraalia ja kuusi chansonia. Tutkija Richard Sherrin mukaan Johannes Lupille attribuoitu messu *Mæ Some* kuuluu selkeästi Hellinckin teoksiin. Hellinck on usein sekoitettu muihin 1500-luvun muusikoihin. Hänen virallinen etunimensä oli tiettävästi Wulfaert. Hänellä oli poika nimeltään Wulfuekin.

## Lähteet
Johannes Lupi

**Johannes Lupi** (todennäköisesti 1506 – 20. joulukuuta 1539 Cambrai) oli ranskalais-flaamilaisen koulukunnan säveltäjä.

Lupi opiskeli Leuvenin katolisessa yliopistossa filosofian tiedekunnassa vuosina 1522–1526. Hän loi uransa kirkon musiikkielämässä Cambraissa. Hänet vapautettiin useita kertoja tehtävistään, koska hänen katsottiin pitäneen riittämätöntä kuria kuoropojille ja olleen huono budjetoija. Lupin sävellystuotantoon kuuluu chansoneita, messuja ja motetteja. Hänen sävellystyylissään on vaikutteita enimmäkseen Nicolas Gombertilta. Lupi kuoli tuntemattomaan sairauteen Cambraissa.

## Lähteet
Adrianus Petit Coclico

**Adrianus Petit Coclico** (1499 tai 1500 – 1562) oli flaamilainen säveltäjä ja musiikkiteoreetikko.

Coclico väitti tutkielmassaan *Compendium Musices* (1552) opiskelleensa Josquin Desprez’n johdolla ja palvelleensa paaveja sekä Ranskan kuninkaita. Nämä väitteet ovat kuitenkin lähes varmuudella perättömiä. Coclico työskenteli uransa aikana useissa Saksan kaupungeissa. Hän joutui pakenemaan Preussin hovista Königsbergistä vakavaan skandaaliin ajauduttuaan. Coclicon sävellystuotantoon kuuluu motetteja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Jacques Buus

**Jacques Buus** (n. 1500 Gent – elokuu 1565 Wien) oli ranskalais-flaamilainen säveltäjä ja urkuri.

Buusin ensimmäiset julkaistut chansonit painoi Jacques Moderne Lyonissa vuonna 1538. Buus muutti vuonna 1541 Venetsiaan, jossa hän sai toisen urkurin aseman Basilica di San Marcossa. Hän teki tässä tehtävässään yhteistyötä Giovanni Armonio Marson kanssa. Buus työskenteli Basilica di San Marcossa, kunnes lähti Habsburgien hovin palvelukseen Wieniin vuonna 1550. Hän oli yksi varhaisimmista ricercarien säveltäjistä. Hän sävelsi myös motetteja ja teki paitsi katolista, myös protestanttista musiikkia.

## Lähteet
Matthias Jaissle

**Matthias Jaissle** (s. 5. huhtikuuta 1988 Nürtingen, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskuspuolustaja. Heinäkuusta 2023 lähtien hän on toiminut saudiarabialaisen Al-Ahlin päävalmentajana.

## Ura pelaajana

### Seurajoukkueura
Jaissle aloitti jalkapalloilun vuonna 1992 TSV Neckartailfingenissä, mistä hän siirtyi vuonna 2001 VfB Stuttgartin junioreihin. Tammikuussa 2007 Jaissle siirtyi Stuttgartista Hoffenheimiin. Jaissle nousi kaudella 2007–2008 Hoffenheimissa avainpelaajaksi ja pelasi 22 sarjaottelua, kun joukkue sijoittui 2. Bundesliigassa toiseksi ja nousi ensimmäistä kertaa seurahistoriassaan pääsarjatasolle Bundesliigaan.

Jaissle pelasi ensimmäisellä bundesliigakaudellaan Hoffenheimissa 22 ottelua, joista kauden ensimmäistä ottelua lukuun ottamatta kaikki avauskokoonpanossa. Jaisslen vasemman polven eturistiside repesi 21. maaliskuuta 2009 pelatussa bundesliigaottelussa Hannoveria vastaan ja hän joutui yli puoleksi vuodeksi sivuun kentiltä. Jaissle ehti pelata kaudella 2009–2010 vain yhden ottelun Hoffenheimin reservijoukkueessa, kunnes loukkasi nivelkierukkansa ja joutui jälleen loppukaudeksi sivuun. Jaissle palasi Hoffenheimin edustusjoukkueeseen kaudeksi 2010–2011, mutta pelasi kaudella vain yhdeksän bundesliigaottelua, joista neljä avauskokoonpanossa. Kaudella 2011–2012 Jaissle ei pelannut otteluakaan oikean jalan akillesjännevamman vuoksi ja kaudella 2012–2013 hän pelasi vain neljä ottelua Hoffenheimin reservijoukkueessa. Helmikuussa 2014 Jaissle ilmoitti joutuvansa lopettamaan pelaajauransa vain 25-vuotiaana jatkuvien loukkaantumisten vuoksi.

### Maajoukkueura
Jaissle pelasi yhden ottelun Saksan alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa helmikuussa 2008 sekä yhden ottelun alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa vuotta myöhemmin.

## Ura valmentajana
Jaisslen valmentajaura alkoi pian hänen pelaajauransa päättymisen jälkeen kesällä 2014 RB Leipzigin junioriakatemiassa. Vuonna 2017 hän siirtyi tanskalaisen Brøndbyn apuvalmentajaksi ja toimi tehtävässä kahden vuoden ajan. Vuonna 2019 hän aloitti itävaltalaisseura Red Bull Salzburgin alle 18-vuotiaiden juniorijoukkueen päävalmentajana, ja nousi tammikuussa 2021 Red Bull Salzburgin reservijoukkue Lieferingin päävalmentajaksi.

Huhtikuussa 2021 uutisoitiin Jaisslen aloittavan Red Bull Salzburgin päävalmentajana kesällä 2021. Ensimmäisellä kaudellaan Jaisslen alaisuudessa Red Bull Salzburg voitti Itävallan Bundesliigan ja Itävallan cupin. Red Bull Salzburg voitti Jaisslen alaisuudessa Itävallan Bundesliigan myös kaudella 2022–2023.

Heinäkuussa 2023 Jaisslen sopimus Red Bull Salzburgissa purettiin ja hän siirtyi kolmivuotisella sopimuksella saudiarabialaisen Al-Ahlin päävalmentajaksi.

## Lähteet
Robert Charpentier (yritysjohtaja)

**Robert Nicolaus Charpentier** (24. helmikuuta 1899 Varsova Puola – 22. lokakuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen matkatoimistoalan yritysjohtaja.

Charpentierin vanhemmat olivat kenraaliluutnantti Claes Gustaf Robert Charpentier ja Anna Porzedowski ja puoliso Nadine Naumow (k. 1953). Charpentier tuli ylioppilaaksi 1918 ja suoritti matkatoimistoteknillisen kurssin Berliinissä 1925. Hän oli Suomen Matkatoimiston palveluksessa vuodesta 1921, toimistopäällikkö vuodesta 1925, apulaisjohtaja 1933–1943 ja toimitusjohtaja 1943-1960. Suomen matkatoimistoyhdistyksen puheenjohtajana Charpentier toimi 1954–1960. 

## Lähteet
Robert Charpentier

**Robert Charpentier** -nimisiä henkilöitä ovat olleet:

* Robert Charpentier (1662–1710), suomalainen everstiluutnantti ja kartanonherra
* Robert Charpentier (1899–1960), suomalainen matkatoimistoalan yritysjohtaja
* Robert Charpentier (1916–1966), ranskalainen pyöräilijä ja olympiavoittaja.
Jules Vandooren

**Jules Vandooren** (30. joulukuuta 1908 Armentières, Nord, Ranska – 7. tammikuuta 1985) oli ranskalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.

Vandooren edusti pelaajana Ol. Lilloisia 1927–1939, Red Staria 1939–1941, Stade Reimsiä 1941–1943, Arago Orléansia 1943–1949 ja SM Caenia 1949–1952. Hän pelasi urallaan yhteensä 55 liigaottelua ja voitti kerran Ligue 1:n kaudella 1932–1933.

Vandooren liittyi Ranskan A-maajoukkueeseen helmikuussa 1933 ja pelasi joukkueessa 23 ottelua. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon sekä vuoden 1934 että 1938 maailmanmestaruuskilpailuissa.

## Lähteet
Numa Andoire

**Numa Andoire** (19. maaliskuuta 1908 Coursegoules, Alpes-Maritimes, Ranska – 2. tammikuuta 1994) oli ranskalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.

Andoire edusti pelaajaurallaan muun muassa joukkueita OGC Nice, Red Star ja Cannes. Hän pelasi urallaan yhteensä 73 liigaottelua.

Andoire edusti Ranskan A-maajoukkuetta vuoden 1930 maailmanmestaruuskilpailuissa.

## Lähteet
Augustin Chantrel

**Augustin Chantrel** (8. heinäkuuta 1908 Mers-les-Bains, Somme, Ranska – 4. syyskuuta 1956) oli ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea keskikenttäpelaaja.

Chantrel edusti urallaan muun muun muassa joukkueita Red Star ja Amiens SC. Hän voitti Ranskan cupin kaudella 1927–1928. Hän pelasi urallaan yhteensä 39 liigaottelua ja teki niissä kolme maalia.

Chantrel liittyi Ranskan A-maajoukkueeseen maaliskuussa 1928 ja pelasi joukkueessa 15 ottelua. Hän edusti joukkuetta vuoden 1930 maailmanmestaruuskilpailuissa ja kesäolympialaisissa 1928.

## Lähteet
Raoul Caudron

**Raoul Caudron** (7. joulukuuta 1883 Pariisi, Ranska – 29. toukokuuta 1958) oli ranskalainen jalkapallovalmentaja. Hän oli Ranskan maajoukkueen päävalmentaja ensimmäisissä maailmanmestaruuskilpailuissa.

## Lähteet
Joseph Alcazar

**Joseph Alcazar** (15. kesäkuuta 1911 Oran, Oranin maakunta, Algeria – 4. huhtikuuta 1979) oli algerialaissyntyinen ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.

Alcazar pelasi urallaan 61 liigaottelua, joissa hän teki 41 maalia ja syötti kaksi kertaa. Hän voitti Ranskan cupin kaudella 1934–1935.

Alcazar liittyi Ranskan A-maajoukkueeseen tammikuussa 1931 ja pelasi joukkueessa 11 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa.

## Lähteet
Georges Beaucourt

**Georges Beaucourt** (15. huhtikuuta 1912 Roubaix, Ranska – 27. helmikuuta 2002) oli ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen keskikenttäpelaaja.

Beaucourt pelasi urallaan 58 liigaottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Hän liittyi Ranskan A-maajoukkueeseen joulukuussa 1936 ja kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa.

## Lähteet
Roger Courtois

**Roger Courtois** (30. toukokuuta 1912 Geneve, Geneven kantoni, Sveitsi – 5. toukokuuta 1972) oli sveitsiläis-ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.

Courtois edusti urallaan kahteen otteeseen Sochauxia, jonka kanssa hän voitti kahdesti Ligue 1:n kausina 1934–1935 ja 1937–1938 sekä kerran Ranskan cupin kaudella 1936–1937. Hänet valittiin Ligue 1:n parhaaksi maalintekijäksi kausina 1935–1936 ja 1938–1939. Hän edusti myös Lausanne-Sportia, jonka kanssa hän voitti Raiffeisen Super Leaguen kaudella 1943–1944 ja samalla kaudella myös Sveitsin cupin. Lisäksi hän edusti myös Troyes Omnisportia. Hän pelasi urallaan 158 liigaottelua ja teki niissä 91 maalia.

Courtois liittyi Ranskan A-maajoukkueeseen joulukuussa 1933 ja pelasi joukkueessa 22 ottelua, joissa hän teki kymmenen maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuosien 1934 ja 1938 maailmanmestaruuskilpailuissa.

## Lähteet
Émile Veinante

**Émile Veinante** (12. kesäkuuta 1907 Metz, Moselle, Ranska – 18. marraskuuta 1983) oli ranskalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.

Veinante edusti pelaajaurallaan FC Metziä 1924–1929 ja siitä RC Parisia lopettamiseensa vuoteen 1939 asti. Hän voitti jälkimmäisen kanssa kerran Ligue 1:n kaudella 1935–1936 sekä Ranskan cupin kahdesti kausina 1935–1936 ja 1938–1939. Hän pelasi urallaan yhteensä 87 liigaottelua, joissa teki 38 maalia ja syötti yhdeksän kertaa.

Veinante liittyi Ranskan A-maajoukkueeseen helmikuussa 1929 ja pelasi joukkueessa 24 ottelua, joissa teki 14 maalia. Hän edusti joukkuetta vuosien 1930, 1934 ja 1938 maailmanmestaruuskilpailuissa.

## Lähteet

Ranskalaiset jalkapallovalmentajat
Alexandre Villaplane

**Alexandre Villaplane** (24. joulukuuta 1904 Alger, Algeria – 26. joulukuuta 1944) oli algerialaissyntyinen ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Villaplane edusti muun muassa FC Sèteä. Hän liittyi Ranskan A-maajoukkueeseen huhtikuussa 1926 ja edusti joukkuetta sekä vuoden 1930 maailmanmestaruuskilpailuissa että kesäolympialaisissa 1928.

## Lähteet
Eesti Laul 2017

**Eesti Laul 2017** oli Virossa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Viron edustaja Eurovision laulukilpailuun 2017. Kilpailu koostui kahdesta semifinaalista ja finaalista. Kilpailuun lähetettiin 242 ehdotusta, joista 20 valittiin kilpailuun. Kilpailijat julkaistiin 8. marraskuuta 2016.

Semifinaalit kilpailtiin 11. ja 18. helmikuuta ERR:n studiossa Tallinnassa. Kummassakin semifinaalissa ensin puhelinäänestäjät ja raati äänestivät yhdessä neljä kappaletta finaaliin. Lopuista kappaleista puhelinäänestäjät äänestivät vielä yhden finalistin.

Finaali kilpailtiin 3. maaliskuuta Saku Suurhallissa Tallinnassa. Finaali kilpailtiin kaksikierroksisena. Ensimmäisellä kierroksella puhelinäänestäjät ja raati äänestivät yhdessä kolme kappaletta superfinaaliin. Superfinaalissa puhelinäänestäjät äänestivät voittajan. Kilpailun voitti duo Koit Toome & Laura kappaleella "Verona".

## Kilpailun kulku
### Ensimmäinen semifinaali
Ensimmäinen semifinaali kilpailtiin 11. helmikuuta.

### Toinen semifinaali
Toinen semifinaali kilpailtiin 18. helmikuuta.

### Finaali
Finaali kilpailtiin 4. maaliskuuta. Ensimmäisen kierroksen raadin muodostivat Måns Zelmerlöw, Toomas Edur, Julia Bali, Harri Hakanen, Marju Länik, Valner Valme, Henry Kõrvits, Siim Nestor, Piret Krumm, Alon Amir ja Poli Genova. Finaalia seurasi 292 000 katsojaa.

## Lähteet
*
*
*http://natfinals.50webs.com/10s_20s/Estonia2017.html

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Koko karsintafinaali ERR:n sivuilla
Smartwings

**Smartwings**  on tšekkiläinen halpalentoyhtiö ja Tšekin suurin lentoyhtiö. Se lentää sekä reitti- että lomalentoja solmukohtanaan Václav Havelin kansainvälinen lentoasema Prahassa.

Yhtiö perustettiin vuonna 1997 nimellä Travel Service Airlines. Se vaihtoi nimensä Smartwingsiksi vuonna 2018.

Smartwings omistaa Tšekin entisen kansallisen lentoyhtiön ČSA:n. Se käyttää ČSA:n brändiä osana markkinointiaan ja osa Smartwingsin lentokoneista on ČSA:n väreissä. Smartwingsillä on lisäksi omat tytäryhtiöt Unkarissa, Slovakiassa ja Puolassa.

Smartwingsin laivasto koostuu Boeingin 737-800, 737-900 ja 737 MAX -lentokoneista sekä Airbusin A320-sarjan lentokoneista.

## Lähteet
Merhotepre Ini

**Merhotepre**, **Merihotepre Ini** tai **Ini I** oli muinaisen Egyptin 13. dynastiaan kuuluva faarao. Torinon papyruksen mukaan hän olisi hallinnut kaksi vuotta, kaksi kuukautta ja yhdeksän päivää.

## Lähteet
H-happo

**H-happo** (C10H9S2NO7) eli **4-amino-5-hydroksinaftaleeni-2,7-disulfonihappo** tai **1-amino-8-hydroksinaftaleeni-3,6-disulfonihappo** on sulfonihappoihin ja fenoli- ja aniliinijohdannaisiin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muiden yhdisteiden valmistukseen.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa H-happo on harmahtavaa kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja liukoisuus kasvaa lämpötilan noustessa. Aine liukenee myös etanoliin ja dietyylieetteriin. H-happo reagoi elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla. Happamissa oloissa reaktio tapahtuu ortoasemaan aminoryhmään nähden ja emäksisissä oloissa ortoasemaan hydroksyyliryhmään nähden.

H-happoa valmistetaan naftaleenista lähtien. Vaiheet ovat sulfonointi, nitraus, nitroryhmän pelkistys viimeisenä kuumennus natriumhydroksidin kanssa 180 °C:n lämpötilaan. Yhdistettä käytetään usein natriumsuolanaan.
:

H-happoa käytetään lähtöaineena valmistettaessa useita atsovärejä ja atsovärien synteeseissä käytettävien muiden yhdisteiden valmistukseen. Sitä käytetään myös korroosionestoaineena.

## Lähteet
Kaarnalammin pysäkki

**Kaarnalammen seisake** (lyhenne Kapi. tai Krl.) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi Liperissä.

Kaarnalammen laiturivaihde sijoitettiin syrjäiselle seudulle Kaarnalammen rannalle tiettömäin taipaleiden päähän. Laiturivaihde koostui laiturista ja rataosalle tyypillisestä puisestalaiturirakennuksesta. Kaarnalampi rakennettiin alun perin laiturivaihteeksi vuonna 1940 rataosuuden perustamisen yhteydessä, mutta se alennettin miehittämättömäksi seisakevaihteeksi jo vuonna 1956. Tavaraliikenne päättyi vuonna 1970, minkä jälkeen se toimi vuoteen 1984 seisakkeena. Liikennepaikkana Kaarnalampi  lakkautettiin seuraavana vuonna. Laiturirakennus paloi vuonna 1996 ja liikennepaikan jäänteet on purettu. 

## Lähteet
Maastohiihdon Suomen Cup 2024–2025

**[[Maastohiihdon Suomen Cup]]in kausi 2024–2025** oli kilpailusarjan 14. kausi. Se alkoi Sotkamon Vuokatista 2. marraskuuta 2024 ja päättyi Taivalkoskelle 6. huhtikuuta 2025. 

## Kilpailut






### Miehet

#### Viestit

### Naiset

#### Viestit

## Pisteet
Pisteitä jaettiin jokaisen kilpailun 30 parhaalle oheisen taulukon perusteella. Viestikilpailuissa seuroille jaettiin kaksinkertaiset pisteet.

### Tulokset

#### Miehet
##### Henkilökohtaiset kilpailut
Tulokset

##### Viestit
Tulokset

#### Naiset
##### Henkilökohtaiset kilpailut
Tulokset

##### Viestit
Tulokset

## Palkintorahat
Palkintorahoja maksettiin kaudella 2024–2025 yhteensä 70 000 €. SM-kilpailuista ei jaettu osakilpailukohtaisia palkintoja. Viestikilpailujen palkinnot jaettiin seuroille. Palkinnot jaettiin oheisen taulukon perusteella.

*Taulukossa lyhenne HK tarkoittaa henkilökohtaisia kilpailuja.*

## Televisiointi
Suomen Cupin kaikki kilpailut televisioitiin Ylen ja Viaplayn kanavilla.

## Lähteet
* Suomen Cupin 2024-25 ohjelma ja faktat 
* Kilpailusäännöt kaudella 2024-2025 
* Keski-Suomen Hiihto ry: Hiihtoseurojen lyhenteet 

### Viitteet
CNews

**CNews** (lausunta ranskaksi: [senjuz];  tyylitelty nimellä *CNEWS*, aiemmin *i>Télé*) on ranskalainen uutis- ja mielipidekanava, jonka omistaa Groupe Canal+. Se on Ranskan toiseksi katsotuin uutiskanava BFM TV:n jälkeen.

Kanava aloitti lähetyksensä 4. marraskuuta 1999 nimellä i>Télé. Kanava uudelleennimettiin CNewsiksi 27. helmikuuta 2017. Tämän jälkeen se on ottanut oikeistokonservatiivisen toimituksellisen linjan. Sitä on verrattu usein yhdysvaltalaiseen Fox News -kanavaan. Ranskan televiranomaiset ovat usein varoittaneet kanavaa siitä, että sen uutisraportointi ei ole rehellistä tai puolueetonta. Näiden rikkomusten vuoksi Ranskan audiovisuaalialan sääntelyelin määräsi sille 200 000 euron sakot vuonna 2021.

Ranskan vuoden 2022 presidentinvaalien aikana monet tarkkailijat huomauttivat, että CNews tuki ja kannatti kommentaattorinsa Eric Zemmourin ehdokkuutta.

Zemmourin epäonnistumisen jälkeen kanava on siirtynyt vähitellen tukemaan Kansallista liittoumaa. Kanava kampanjoi sen puolesta Ranskan vuoden 2024 parlamenttivaalien aikana.

Kanavan pääomistajana toimii liikemies Vincent Bolloré, jota on syytetty CNewsin toimituksellisen vapauden rajoittamisesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kanavan kotisivut
Deržprom

**Deržprom** () on Harkovan Vapauden aukion laidalla Ukrainassa sijaitseva tunnettu rakennuskokonaisuus. Se rakennettin vuosina 1925–1928 (1929), suunnittelijoinaan arkkitehdit Sergei Serafimov, Samuel Kravets ja Mark Felger. Toimistokokonaisuus edustaa arkkitehtuurin modernistisen aikakauden konstruktivismin tyylisuuntaa.

Deržpromin on ollut Unescon maailmanperintöluettelon ehdokaslistalla vuodesta 2017. Uhattujen, erityistä suojelua vaativien maailmanperinnön kulttuurikohteiden listalle Deržprom liitettiin syksyllä 2023.

Ilmaiskulla 28. lokakuuta 2024 Venäjä vaurioitti rakennusta.

## Kuvia

Palace of industry.jpg|Deržprom tunnetaan myös Teollisuuden palatsina. Kuva 1920-luvun lopulta.
Держпром будівництво 1928 року.PNG|Rakennustöiden aikaan (1928).
Прибиральники на площі біля Держпрому, 1930-ті, Харків.PNG|Kuva 1930-luvulta.
Gosprom1943.JPG|Vuonna 1943.
Харькову - 350. 2004.jpg|Deržprom oli yhtenä kuva-aiheena 350-vuotiaan Harkovan juhlapostimerkissä.
Пл. Свободи, Держпром, пам'ятник Леніну.JPG|Vuonna 2012 Vapauden aukiolla komeili vielä Leninin patsas.
(44) PANORAMIC VIEW ON CENTRAL DISTRICT IN CITY OF KHARKIV STATE OF UKRAINE PHOTOGRAPH BY VIKTOR O LEDENYOV 20160621.jpg|Vuonna 2016.
Будинок держпромисловості 3.jpg|Deržprom kuvan vasemmassa osassa ympäristöineen (2021).
Держпром, Харків, Україна.jpg|Kokonaisuuden kolme korttelia on liitetty toisiinsa katetuilla yhdyssilloilla.
Держпром 010.jpg|Harkovan metron Deržpromin metroasema sijaitsee rakennuskokonaisuuden lähistöllä. 
Будинок держпромисловості (ДЕРЖПРОМ).jpg|Näkymä metroaseman suunnalta.
Наслідки російського влучання по будівлі Держпрому.jpg|Yksityiskohta: Venäjän ilmaiskun jälkiä 29.10.2024.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* GOSPROM Building  (architectuul.com)
* Derzhprom Building in Kharkiv: Symbol of Modernity and Power  (medium.com)
Talvisodan monumentti

**Talvisodan monumentti** on muistomerkkialue Suomussalmella. Kolmen hehtaarin kokoinen tykistön runteleman metsän ympäröimä muistomerkkialue sijaitsee Raatteentien alussa lähellä Raatteen porttia. Se koostuu kivikentästä ja keskusmuistomerkistä *Avara syli*. Kentälle on aseteltu noin 17&nbsp;000 kiveä Suomussalmen taisteluissa 1939–40 kaatuneille sotilaille, niin puna-armeijan kuin suomalaisille. Kivikenttä on alkanut punertaa yhä voimakkaammin vuosina 2019–2024 viherlevästä. Kun levä on alttiina voimakkaalle valolle, se suojautuu punaisella pigmenttivärillä.

Keskusmuistomerkissä *Avara syli* on neljä puukaarta. Niihin on kiinnitetty 105 tuulessa soivaa vaskikelloa, yksi jokaista talvisodan päivää kohti. Monumentin suunnitteli Erkki Pullinen vuonna 2003. Teoksen tarkoitus on visualisoida sodan mielettömyyttä: uhrien määrää ja kärsimystä.

## Kuvia monumentista

Tiedosto:Winter War Monument in Raatteen Portti in Suomussalmi, Kainuu, Finland, 2021 June.jpg|Ilmakuva Talvisodan monumentista.
Tiedosto:Raatteenportti - panoramio.jpg|Monumentin esittelytaulu.


## Lähteet
* Talvisodan monumentti; Raatteenportti.fi
 
### Viitteet
Håkvikin kappeli

**Håkvikin kappeli** () on Narvikin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1980.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fenstadin kirkko

**Fenstadin kirkko** () on Nesin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1703.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kjøpsvikin kirkko

**Kjøpsvikin kirkko** () on Narvikin kunnassa Norjassa sijaitseva betoninen pitkäkirkko vuodelta 1975.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Smålandsstenar

**Smålandsstenar** on taajama Gislavedin kunnassa Jönköpingin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 4&nbsp;560 asukasta vuonna 2021.

## Tunnettuja henkilöitä
* Lars Danielsson (s. 1958), jazzmuusikko

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lars Danielsson

**Lars Danielsson** (s. 1958) on ruotsalainen jazzmuusikko, joka soittaa selloa ja kontrabassoa sekä säveltää. Hän on valmistunut Göteborgin musiikkikorkeakoulusta ja tehnyt 1980-luvulta alkaen yhteistyötä monien ulkomaisten artistien, muun muassa Jack DeJohnetten ja John Scofieldin, kanssa. Danielsson on naimisissa tanskalaisen laulajan Cæcilie Norbyn kanssa.

Danielsson on kotoisin Gislavedin Smålandsstenarista.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Exonísi (Ródos)

**Exonísi** () eli **Nisákia** (Νησάκια) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Ródoksen saaren itärannikolla Archángeloksen Stegnán kylän eteläpuolisen niemenkärjen edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,009 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Exonísi kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Exonísin ja Ródoksen pääsaaren välissä sijaitsee Archangéloun saari.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ftenó (Astypálaia)

**Ftenó** (, myös *Ftenós*, Φτενός) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Astypálaian saaren kaakkoispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,023 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Ftenó  kuuluu Astypálaian kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

Ftenó on osa Astypálaian kaakkoispuolella Koutsomýtin ja Kounoúpoin saarten välissä olevaa neljän pienen saaren joukkoa. Sen muut saaret ovat Chondronísi, Moní ja Tigáni.

## Lähteet
Griá

**Griá** () eli **Georgíou** (Γεωργίου) eli **Ágios Geórgios** (Άγιος Γεώργιος) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Ródoksen saaren länsirannikon edustalla lähellä Monólithoksen kylää. Saaren pinta-ala on noin 0,049 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Griá kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nisákia

**Nisákia** () voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:

* Exonísi eli Nisákia, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Ródosta
* Koursároi eli Nisákia, pienten saarten ryhmä Kreetan länsirannikolla
Nicolas Champion

**Nicolas Champion** (n. 1475 Liège – 1533) oli renessanssin ajan säveltäjä.

Champion oli Josquin Desprez’n, Pierre de La Ruen ja Alexander Agricolan vähemmän tunnettu aikalainen. Hänet tunnetaan parhaiten neliäänisen, Josquin Desprez’lle attribuoidun *De profundiksen* todennäköisempänä säveltäjänä. Hänen muihin teoksiinsa kuuluu *Missa de Sancta Maria Magdalena*. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Katsagrélli

**Katsagrélli** (, myös *Katsagréli*, Κατσαγρέλι, *Kazagkréli*, Καζαγκρέλι) eli **Katergáris** (Κατεργάρης, myös *Katergári*, Κατεργάρη) on pieni  Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Astypálaian saaren länsirannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,064 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Katsagrélli kuuluu Astypálaian kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

## Lähteet
Vranov nad Topľou

**Vranov nad Topľou** on kaupunki Prešovin alueella Slovakiassa. Vuonna 2023 siellä asui 20 488 asukasta.

## Maantiede
Vranov nad Topľou sijaitsee Nízké Beskydy -vuoriston juurella, Topľajoen varrella.

## Elinkeinoelämä
Vranov nad Topľoun suurin teollisuudenala on puu- ja tekstiiliteollisuus. Kaupungissa on myös merkittävää konepaja-, rakentamis-, muovi- sekä elintarviketeollisuutta.

## Hallinto
Kaupungin pormestarina on toiminut sitoutumaton Ján Ragan vuodesta 2010.

## Historia
Ensimmäiset maininnat Vranov nad Topľousta ovat vuodelta 1270, jolloin sen alueet kuuluivat Čičvan linnan omistuksiin. Ensimmäisen kerran siitä puhutaan kaupunkina vuodelta 1410 peräisin olevassa asiakirjassa.

Kaupungin nimi vaihdettiin Vranov’sta Vranov nad Topľouksi Tšekkoslovakian aikana, erotukseksi maan muista Vranov-nimisistä kaupungeista. 

## Väestö

## Kulttuuri
Vranov nad Topľoussa järjestetään vuosittain useita kulttuuritapahtumia, joista tunnetuimmat ovat Ylä-Zemplínin kansanperinnejuhlat (*Hornozemplínske folklórne slávnosti*), Vranovin kuoropäivät (*Vranovské zborové dni*), sekä laulukilailu *Zlatý gaštan*.

## Ystävyyskaupungit
* Bystřice na Pernštejnem (Tšekki)
* Dynów (Puola)
* Vynohradiv (Ukraina)
* Mád (Unkari)

## Kuuluisia kaupunkilaisia
* Ján Figeľ (s.1960), komissaari
* Martin Koscelník (s.1995), jalkapalloilija

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Katsikópoula

**Katsikópoula** () on kahden pienen Kreikan saaren ryhmä, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja jonka saaret sijaitsevat Sýrnan saaren itäpuolella, pohjoiseen Tría Nisián saarista. Saarista suurimman nimi on **Katsíka** (Κατσίκα; myös *Katsikoúla*, Κατσικούλα). Sen pinta-ala on noin 0,0185 neliökilometriä. Saaret ovat asumattomia. Hallinnollisesti Katsikópoulan saaret kuuluvat Astypálaian kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

## Lähteet
Káto Prasoúa

**Káto Prasoúa** (, myös *Káto Prasoúda*, Κάτω Πρασούδα) eli **Pelagoúsa** (Πελαγούσα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Chálkin saaren itäpuolella sen ja Tragoúsan saaren välissä. Saaren pinta-ala on noin 0,038 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Káto Prasoúa kuuluu Chálkin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

## Lähteet
Birds of a Feather

**Birds of a Feather** on yhdysvaltalaislaulaja Billie Eilishin kappale, joka kuuluu hänen vuonna 2024 ilmestyneelle albumilleen *[[Hit Me Hard and Soft]]*. Kappale julkaistiin albumin yhteydessä 17. toukokuuta 2024 ja singlenä heinäkuussa 2024. Sen musiikkivideo ensiesitettiin 27. syyskuuta 2024.

Eilish on kirjoittanut kappaleen veljensä Finneasin kanssa ja Finneas on myös tuottanut sen. Kappaleen nimi viittaa englanninkieliseen idiomiin, jolla kuvataan toistensa kaltaisia henkilöitä. Sisarusten alkuperäisenä tarkoituksena oli luoda perinteinen rakkauslaulu, ja kappale kertookin toisen syvästä rakastamisesta elämän loppuun asti. Siinä kuvattu rakkaus on kuitenkin sävyltään myrkyllistä ja muistuttaa rakkauspommitusta. Kappaleen valmistuttua Eilish ehdotti sen jättämistä pois albumilta, koska ei ollut tyytyväinen lopputulokseen.

Herkkää ja hillittyä kappaletta ei oltu tarkoitettu singleksi, vaan singlejulkaisu oli seurausta sen suosiosta. Suosionsa perusteella kappaletta on kuvailtu ”hitaasti syttyneeksi” hitiksi. Kesäkuun 2024 alussa se debytoi yhdysvaltalaisen Billboard Hot 100 -listan sijalla 13, mutta saman vuoden lokakuussa, 20. listaviikollaan, kappale nousi toiseksi. ”Birds of a Feather” on albumin kappaleista menestynein ja Eilishin koko tuotannosta kolmas vähintään listan toiselle sijalle yltänyt kappale. Maaliskuuhun 2025 mennessä kappale oli ylittänyt platinalevyrajan viisinkertaisesti Yhdysvalloissa. Musiikkipalvelu Spotifyn kautta sitä on toistettu yli kolme miljardia kertaa, ja se oli palvelun striimatuin kappale vuonna 2024. Vuoden 2025 Grammy-palkintogaalassa kappale oli ehdolla vuoden levytykseksi, vuoden lauluksi ja parhaaksi pop-sooloesitykseksi, mutta se ei voittanut yhtäkään kategorioista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Thor Modéen

**Thor Odert Folke Modéen** (22. tammikuuta 1898 Kungsör – 28. toukokuuta 1950 Tukholma) oli ruotsalainen koomikko ja näyttelijä, joka tuli 1930- ja 1940-luvuilla suosituksi elokuvarooliensa, revyidensä sekä gramofoniäänitteidensä ansiosta. Kuluttava taiteilijaelämä ja alkoholin liikakäyttö aiheuttivat Modéenin uran loppumisen 1940-luvun lopulla ja hänet unohdettiin joksikin aikaa, mutta 1960-luvun lopulla nuorempi sukupolvi nosti hänet jälleen esiin. Kaikkiaan Modéen esiintyi 87 elokuvassa.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Karávolas

**Karávolas** () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Ródoksen saaren eteläkärjen länsirannikolla. Saaren pinta-ala on noin 0,034 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Karávolas kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

## Lähteet
Kolófonas (Kásos)

**Kolófonas** (, myös *Kolofónas*, Κολοφώνας, *Kolofónos*, Κολόφωνος, *Kolófono*, Κολόφωνο) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Kásoksen saaren pohjoispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,002 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Kolófonas kuuluu Kásoksen kuntaan, Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

## Lähteet
Thomas Crecquillon

**Thomas Crecquillon** (1505? – 1557 Béthune?) oli ranskalais-flaamilaisen koulukunnan säveltäjä. Hän edusti Josquin Desprez’n ja Orlando di Lasson välistä sukupolvea. Hänet tunnetaan varsinkin chansoneistaan ja moteteistaan, joista ensin mainittuja hän sävelsi yli 200 ja jälkimmäisiä yli 100. Crecquillonin muuhun sävellystuotantoon kuuluu toistakymmentä messua ja kaksi lamentaatioiden sarjaa.

Crecquillon toimi asiakirjamerkintöjen mukaan ainakin vuonna 1540 maître de chapellena, joka vastasi uskonnollisen musiikin valitsemisesta, säveltämisestä ja esittämisestä Kaarle V:n palveluksessa. Vuonna 1547 tai 1548 Nicolaus Mameranus viittasi Crecquilloniin vain laulajana ja säveltäjänä. Maître de chapellen asemaan oli tuolloin siirtynyt Cornelius Canis. Crecquillon oli kaniikki Namurin St. Aubinissa, kunnes siirtyi kaniikiksi Dendermondeen vuonna 1552. Hän toimi kaniikkina myös Béthunessa vuonna 1555. Tielman Susato julkaisi Crecquillonin teoksen *Le tiers livre de chansons* (1544). Se oli ainoa säveltäjältä hänen elinaikanaan julkaistu teos.

Crecquillon kuoli todennäköisimmin ruttoepidemian uhrina Béthunessa vuonna 1557. Hänet tunnettiin taitavana polyfonian ja imitaation hyödyntäjänä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Sakari Wilenius

**Sakari Wilenius** (s. 1997) on suomalainen taikuri ja juontaja. Ammattitaikurina Wilenius on toiminut noin vuodesta 2010. Wilenius on vieraillut televisiossa muun muassa *[[Arto Nyberg (televisio-ohjelma)|Arto Nyberg Showssa]]* ja *[[Huomenta Suomi]]* -ohjelmassa.

Wilenius on palkittu 5 kertaa taikuuden SM-mitalilla. Kirkkaimpana saavutuksena on Lähitaikuuden Pohjoismaiden Mestaruuskisojen kolmas sija vuonna 2025.

Sakari Wilenius on ollut vuodesta 2023 jäsenenä Suomen Taikapiirissä.

## Lähteet
Jan Provoost

**Jan Provoost** (n. 1465 Mons – 1529 Brugge) oli yksi 1500-luvun Bruggen merkittävimmistä kuvataiteilijoista.

Provoost sai opetusta Simon Marmionilta Valenciennesissa ja meni vuoden 1489 jälkeen naimisiin opettajansa lesken kanssa. Hän teki pyhiinvaelluksen Jerusalemiin vuosina 1498–1501 tai noin 1502–1505. Provoostin toinen vaimo kuoli 20. tammikuuta 1509 mennessä. Provoost toimi johtotehtävissä kuvanveistäjien ja satulantekijöiden killassa. Hän tapasi Albrecht Dürerin Antwerpenissä vuonna 1520. Tuolloin Dürer kirjoitti tekevänsä muotokuvaa Provoostista. Dürer oli Provoostin vieraana Bruggessa vuonna 1521 kolmen päivän ajan. Tuolloin Dürer teki Provoostista jälleen muotokuvan, tällä kertaa tämän kolmannen vaimon Katelijne Beaureinsin seurassa.

Provoost liittyi vuonna 1523 Jerusalemin-pyhiinvaeltajien veljestöön ja oli sen johtaja vuonna 1527. Hän teki monia töitä Bruggen kaupunginhallinnolle, Brugse Vrijelle ja kirkoille. Provoost kuitenkin liitti nimensä ja ajoituksen vain kahteen teokseen. Muiden teosten on päätelty olevan hänen tekemiään tyylillisen vertailun sekä materiaalisen ja teknisen tutkimuksen perusteella. Myös Provoostin isä Jan Provoost vanhempi oli kuvataiteilija. Provoostin töitä kuuluu muun muassa Groeningemuseumin kokoelmiin.

## Lähteet
Galp Energia

**Galp Energia** on portugalilainen öljytuote- ja maakaasukonserni, joka harjoittaa muun muassa öljyn ja maakaasun etsintää ja tuotantoa, öljytuotteiden jalostusta ja jakelua, petrokemian tuotteiden tuotantoa, maakaasun jakelua ja myyntiä sekä sähköntuotantoa.

## Aiheesta muualla
Jan Maelwael

**Jan Maelwael** (n. 1370 tai n. 1375 – maaliskuu 1415) oli flaamilainen taidemaalari. Hän oli kotoisin Nijmegenistä. Häneen on viitattu kirjallisuudessa usein myös ranskankielisellä nimellä Jean Malouel.

Maelwaelin isä oli taidemaalari Willem Maelwael. Myös hänen setänsä tai enonsa oli taidemaalari. Limbourgin veljekset olivat Maelwaelin siskon Mettan poikia. Maelwael työskenteli vuosina 1396–1397 Ranskan hovissa. Vuonna 1397 hän seurasi Jean de Beaumetzia Burgundin herttua Filip Rohkean hovitaidemaalarina Dijonissa. Hän sai myös *valet de chambren* aseman. Filip Rohkean kuoltua vuonna 1404 Maelwael jatkoi Dijonissa työskentelyä Juhana I Pelottoman palveluksessa. Hän meni vuosien 1404–1406 välillä naimisiin Heylwig van Rendinchavenin kanssa. Kyse oli ilmeisesti hänen toisesta avioliitostaan.

Maelwaelilta on säilynyt vähän teoksia eikä yhdenkään teoksen tekijyys ole täysin varma. Pariisin Louvressa on hänen teoksenaan pidetty, vuoteen 1404 mennessä tehty *La grande Pietà ronde*. Berliinin Gemäldegaleriessa on hänen teoksenaan pidetty *Madonna lapsen, enkelten ja perhosten kanssa*. Maelwael otti vastaan tilauksen Juhana I Pelottoman muotokuvan maalaamisesta, mutta teosta pidetään kadonneena. Hän kuoli ilmeisesti maaliskuun puolessavälissä 1415.

## Lähteet
Kolófonas

**Kolófonas** (, myös *Kolofónas*, Κολοφώνας) voi viitata seuraaviin saariin Kreikassa:

* Kolófonas, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Chálkia
* Kolófonas, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Kásosta
Krevátia (Chálki)

**Krevátia** (, myös *Kreváti*, Κρεβάτι, *Krevváti*, Κρεββάτι, *Krevvátia*, Κρεββάτια, *Kriátti*, Κριάττι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Chálkin saaren kaakkoiskulman edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,013 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Krevátia kuuluu Chálkin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

## Lähteet
Petrus Christus

**Petrus Christus** (1415 tai 1420 Baarle-Hertog – 1475 tai 1476) oli flaamilainen taidemaalari.

Christus sai vuonna 1444 Bruggen kaupunkilaisoikeudet ja aloitti siellä työskentelyn taidemaalarina. Hän loi Bruggessa kolme vuosikymmentä kestäneen uran, jonka ajalta hänelle on attribuoitu kolmekymmentä maalausta, viisi piirrosta ja yksi sivu käsikirjoituksesta. Christuksen maalauksista yhdeksässä on tekijän nimi ja päiväys. Kaikki näistä teoksista ovat peräisin vuosilta 1446–1457. Christukselta tilasivat teoksia Bruggen suvut, kuten Adornes. Christus sai monia toimeksiantoja myös Espanjan ja Italian liikemiehiltä. Hänen eklektiseen tyyliinsä vaikuttivat Jan van Eyck, Rogier van der Weyden ja miniatyyritaide. Christus meni aikaisintaan vuonna 1444, viimeisintään vuonna 1463 naimisiin Gaudicine-nimisen naisen kanssa.

Christuksen on esitetty olleen ainakin osan vuosien 1457–1463 välisestä ajasta Italiassa. Yritykset löytää häntä koskevia mainintoja italialaisista asiakirja-arkistoista eivät kuitenkaan ole tuottaneet tulosta. Christus pääsi 1460-luvun alkupuolella vaimonsa kanssa kristilliseen maallikkoyhteisöön, johon myös Burgundin herttuat kuuluivat. Vuosina 1467–1472 Christuksesta kirjattiin asiakirjoihin useita mainintoja kuvataiteilijoiden killan puhemiehenä. Christus kuoli aikaisintaan 2. syyskuuta 1475 ja viimeistään 13. maaliskuuta 1476. Hänen avioton poikansa Bastiaen Christus jatkoi työskentelyä hänen studiollaan. Myöhemmin siellä työskenteli Bastiaen Christuksen poika Petrus II Christus.

Christuksen teoksia on muun muassa Belgian kuninkaallisissa taidemuseoissa (Bryssel), Antwerpenin kuninkaallisessa taidemuseossa, Metropolitan Museum of Artissa, Groeningemuseumissa ja Gemäldegaleriessa.

## Lähteet
Joachim Patinir

**Joachim Patinir** (n. 1480/1485 Bouvignes tai Dinant – viimeistään 5. lokakuuta 1524 Antwerpen) oli flaamilainen taidemaalari. Hän on *[[Britannica]]n* mukaan varhaisin länsimainen taiteilija, jonka tiedetään erikoistuneen maisemamaalaukseen.

Patinir sai mahdollisesti opetusta Hieronymus Boschilta. Hän mahdollisesti myös työskenteli ennen Antwerpeniin muuttamistaan Bruggessa Gerard Davidin ateljeessa tai muutoin tämän vaikutuspiirissä. Patinir liittyi vuonna 1515 Antwerpenissä Pyhän Luukkaan kiltaan. Kaikki hänen teoksensa pohjautuvat vähintään nimellisesti uskonnolliseen aiheeseen. Maisemat kuitenkin ovat teoksissa keskeisemmässä osassa kuin nimelliset aiheet.

Patinir teki usein yhteistyötä muiden taiteilijoiden, kuten Quentin Massysin ja Joos van Cleven, kanssa. Albrecht Dürerin mukaan Patinirilla oli ateljeessaan Antwerpenissä useita oppilaita. Patinirin ensimmäinen vaimo oli Francisca Buyts, joka oli taidemaalari Edward Buyts de Dendermonden tytär. Toisen avioliittonsa Patinir solmi Johanna Noytsin kanssa. Patinirin tiedetään kuolleen viimeistään 5. lokakuuta 1524, jolloin asiakirjassa viitattiin hänen toiseen vaimoonsa leskenä.

## Lähteet
Noel Bauldeweyn

**Noel Bauldeweyn** (n. 1480 – myöhemmin kuin 1512, mahdollisesti 1530) oli ranskalais-flaamilaista koulukuntaa edustanut renessanssin ajan säveltäjä.

Bauldeweynin tiedetään toimineen kuoromestarina St. Romboutsissa Mechelenissä, mutta hänen elämästään ei ole säilynyt juurikaan muuta tietoa. Vuonna 1972 American Musicological Society julkaisi Edgar H. Sparksin 155-sivuisen kirjan *The Music of Noel Bauldeweyn*. Sparks esitti Josquin Desprez’lle attribuoidun *Da pacem* -messun olleen todellisuudessa Bauldeweynin säveltämä. Perusteluillaan Sparks sai näkemykselleen yleisen hyväksynnän musiikkitieteilijöiden parissa. Bauldeweynilta on säilynyt lukuisia muitakin messuja ja motetteja. Maallisia lauluja häneltä on säilynyt yksi tai kaksi.

Bauldeweyn jäi kokeilevampien säveltäjien kuten Nicolas Gombertin varjoon, mutta häneltä säilyi Euroopan pohjoisemmissa osissa noin kolmen tusinan verran käsikirjoituksia. Lisäksi Iberian niemimaalla on säilynyt kuusi käsikirjoitusta. Bauldeweynin *Sine nomine* -messusta tehtiin Sikstuksen kappelissa uusi kopio vielä 1570-luvulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Henri Bellechose

**Henri Bellechose** (k. n. 1440 tai n. 1445?) oli flaamilainen taidemaalari.

Bellechose oli lähtöisin Etelä-Alankomaista, mutta työskenteli Burgundissa. Hän seurasi vuonna 1415 Jan Maelwaelia Dijonissa Burgundin herttuan hovitaidemaalarina, jolla oli *valet de chambren* arvo. Bellechosen teos *Pyhän Dionysiuksen marttyyrius* (1416) kuuluu Pariisin Louvren kokoelmiin. On kuitenkin esitetty, että Maelwael olisi tosiasiallisesti aloittanut työn, jonka Bellechose olisi saattanut valmiiksi. Lähes kaikki Bellechosen dokumentoidut teokset olivat tilaustöitä Burgundin herttuoille. Juhana I Pelottoman kuoltua Bellechose jatkoi työskentelyä Filip Hyvän palveluksessa.

Bellechose työskenteli suuressa studiossa, jossa enimmillään oli kahdeksán avustajaa ja kaksi harjoittelijaa.

## Lähteet
Susanna Landor

**Susanna Landor** (aik. **Susanna Ilmoni**, s. 1968) on suomenruotsalainen journalisti. Hän oli *[[Hufvudstadsbladet]]in* päätoimittajana 2016–2020 ja vuodesta 2008 lehden vastaavana kustantajana. Hän on kesäkuusta 2024 toiminut *[[Åbo Underrättelser]]-* ja *[[Pargas Kungörelser – Paraisten Kuulutukset|Pargas Kungörelser]]* -lehtien päätoimittajana ja niitä julkaisevan ÅU Median toimitusjohtajana.

Aiemmin Landor teki parinkymmenen vuoden uran Yleisradion ruotsinkielisissä toimituksissa ja työskenteli sitten toistakymmentä vuotta *Hufvudstadsbladetia* julkaisseessa KSF Mediassa. 

Hän on vuodesta 2018 ollut naimisissa *Åbo Underrättelserin* entisen päätoimittajan Pär Landorin kanssa. 2020-luvun alkuvuosina hän toimi diakonina Kirkkonummella ja Paraisten Nauvossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*"Sisareni on kiintopisteeni", Susanna Landorin henkilökuva vuodelta 2024 tv-sarjassa *Himlaliv*, video 18 min, Yle Areena .
Bjørn Rongen

**Bjørn Rongen** (24. heinäkuuta 1906 Evanger, Voss, Hordaland, Norja – 26. syyskuuta 1983 Frogn, Akershus) oli norjalainen kirjailija. Hän kirjoitti myös lastenkirjoja, joista on suomennettu *Bergtatt i Risehola* (1953, suom. *Tunturiluolan vankina*, 1955).

Rongen käytti kirjoittaessaan sekä uusnorjaa (nynorsk) että kirjanorjaa (bokmål). Hän oli sotien välisen ajan merkittäviä kansanelämän kuvaajia ja nosti kirjoissaan esiin ajankohtaisia yhteiskunnallisia ongelmia. Häntä luonnehditaan kulttuuriradikaaliksi, ja hän sai vaikutteita psykoanalyysistä. 1950-luvun puolivälistä hän oli erityisesti esillä lastenkirjailijana. Hänen ensimmäinen lastenkirjansa *Bergtatt i Risehola* palkittiin ja oli kansainvälinen menestys: se käännettiin muillekin kielille. Hän noudatti lastenkirjailijana perinteitä mutta toi mukaan uusia elementtejä ja näin loi pohjaa nykyaikaisille lastenkirjoille. Hänen muita tunnettuja lastenkirjojaan ovat *Anne Villdyrjente*, *5 døgn på isfjell* ja *Slalåm for livet*.

## Palkinnot ja tunnustukset
* Norjan kulttuuriministeriön lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinto 
** 1953 *Tunturiluolan vankina*, 1. palkinto
** 1955 *Anne Villdyrjente*', 2. palkinto 
** 1961: *Slalåm for livet* 3. palkinto
* 1955 Gyldendals Legat
* 1962 Melsomprisen

## Suomennettu teos
*  *Tunturiluolan vankina*, (*Bergtatt i Risehola* 1953), suom. Kerttu Juva. Helsinki WSOY 1955. Sarja: Lasten Toivekirjasto, 9

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bjørn Rongen