open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Molly Schaus

**Molly Schaus** (s. 29. heinäkuuta 1988) on yhdysvaltalainen uransa päättänyt jääkiekkomaalivahti. Hän on lajin kaksinkertainen olympiamitalisti sekä nelinkertainen maailmanmestari.

Vuosina 2006–2011 Schaus edusti Boston Collegen yliopistojoukkuetta. Viimeisenä kautenaan hän toimi joukkueen kapteenina. Kaudella 2009–2010 Schaus ei pelannut Bostonissa yhtäkään ottelua, mutta edusti Yhdysvaltoja Vancouverin talviolympialaisissa, joissa hän pelasi yhdessä ottelussa. Joukkue sijoittui turnauksessa hopealle. Myös vuonna 2014 Schaus edusti hopealle olympialaisissa sijoittunutta Yhdysvaltain maajoukkuetta.

Yliopistouransa jälkeen Schaus pelasi kaksi kautta seurajoukkueessa edustaen CWHL-joukkue Boston Bladesia vuosina 2011–2013. Tämän jälkeen jälkeen hän pelasi vielä kaksi maajoukkueturnausta päättäen pelaajauransa vuoden 2015 kultaan päättyneiden maailmanmestaruuskilpailujen jälkeen.

## Lähteet
Anna Šohina

**Anna Šohina** (s. 23. kesäkuuta 1997 Novosinkivo) on venäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa Tornado Dmitrovia ja on toiminut joukkueen kapteenina vuodesta 2015 lähtien.

## Ura
Šohina pelasi ensimmäisen kerran kaudella 2012-2013 Venäjän pääsarjatasolla Tornado Dmitrovin joukkueessa. Tulokaskaudellaan hän teki 46 ottelussa tehot 33+20=53. Hän pelasi myös kauden aikana alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa voittaen turnauksen maalipörssin kuudella osumalla viidessä ottelussa. Seuraavana vuonna Šohina valittiin Venäjän joukkueen kapteeniksi ja hän teki kuudessa ottelussa viisi maalia. Lisäksi hänet valittiin Venäjän aikuisten maajoukkueeseen vuoden 2014 talviolympialaisiin, joissa kuudessa ottelussa syntyi tehot 1+3=4. Vuonna 2015 Šohina pelasi kolmantena vuonna putkeen alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa. Venäjä sijoittui turnauksessa pronssille Šohinan tehtyä viidessä ottelussa seitsemän tehopistettä.

Kaudella 2015-2016 Šohinan toimiessa Dmitrovin kapteenina joukkue voitti toisena vuonna peräkkäin Venäjän mestaruuden. Vuosina 2016-2019 Šohina voitti kolmesti sarjan pistepörssin sekä kahdesti maalipörssin. Vuonna 2018 hänet valittiin toisen kerran olympialaisiin.

## Lähteet
Astrid Qvist

**Astrid Hildegard Qvist** (o.s. **Martens**, 6. maaliskuuta 1912 Töjby – 18. heinäkuuta 2022 Närpiö) oli pitkäikäinen suomalainen. Hän saavutti 110 vuoden iän, ja kuollessaan hän oli Pohjoismaiden vanhin asukas. Qvist asui Närpiössä. Qvist kuuluu kaikkien aikojen pitkäikäisimpiin suomalaisiin; heinäkuussa 2022 hän oli sijalla seitsemän Suomen vanhimpien asukkaiden luettelossa.

Qvist saavutti 110 vuoden iän 6. maaliskuuta 2022 ja kuoli koronaviruksen aiheuttamaan tautiin 18. heinäkuuta 2022. Qvistin kuoltua vanhimmaksi elossa olevaksi suomalaiseksi tuli Sirkka Nieminen.

## Lähteet
Jevgenija Djupina

**Jevgenija Djupina** (s. 30. tammikuuta 1994 Glazov) on venäläinen jääkiekkoilija, joka on edustanut kotimaansa ylimmällä sarjatasolla pelaavaa Dinamo Pietaria kaudesta 2014-2015 lähtien. Kaudella 2019-2020 hän toimi joukkueen kapteenina. Djupina on valittu Venäjän naisten liigan tähdistökentälliseen kolmesti peräkkäin vuosina 2018, 2019 ja 2020.

Djupina on edustanut Venäjän maajoukkuetta kolmesti maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa hän on pelannut yhteensä 16 ottelua saaden tilastoihinsa yhden syöttöpisteen sekä neljä rangaistusminuuttia. Vuonna 2018 Djupina valittiin edustamaan venäläisiä olympiaurheilijoita Pyeongchangin talviolympialaisissa. Hän pelasi turnauksessa kuusi ottelua.

## Lähteet
Saksan presidentinvaalit 2010

**Saksan presidentinvaalit 2010** (virallisesti 14. liittovaltion kokous), on epäsuora vaalitapa, jossa valitaan Saksan liittopresidentti. Vaalit järjestettiin Saksassa 30. kesäkuuta 2010 sen jälkeen, kun Horst Köhler erosi Saksan liittopresidentin virastaan 31. toukokuuta 2010. Kolmen hallituspuolueen, Kristillisdemokraattisen unionin, Baijerin kristillissosiaalisen unionin ja Vapaan demokraattisen puolueen ehdokas Christian Wulff valittiin presidentiksi kolmannessa äänestyskierroksessa. Hänen tärkein haastaja oli kahden oppositiopuolueen, Sosiaalidemokraattien ja Vihreiden tukema, riippumaton ihmisoikeusaktivisti Joachim Gauck.

## Tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Karen Chen

**Karen Chen** (s. 16. elokuuta 1999 Fremont, Kalifornia) on yhdysvaltalainen taitoluistelija. Hän on yltänyt MM-kilpailujen yksinluistelussa parhaimmillaan neljänneksi.

Chen sijoittui nuorten MM-kilpailuissa yhdeksänneksi kaudella 2013–2014 ja kahdeksanneksi kaudella 2014–2015. Kahdella seuraavalla kaudella hän sijoittui neljän maanosan mestaruuskilpailuissa 12:nneksi. Vuonna 2017 hän oli MM-kilpailuissa neljäs luisteltuaan lyhytohjelmassa viidenneksi ja vapaaohjelmassa kuudenneksi; eroa pronssisijaan oli yli 14 pistettä. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 Chen sijoittui 11:nneksi. Vuonna 2020 hän oli neljän maanosan mestaruuskilpailuissa seitsemäs. Toisissa MM-kilpailuissaan vuonna 2021 Chen sijoittui jälleen neljänneksi oltuaan samalla sijalla jo lyhytohjelman jälkeen; eroa pronssimitaliin jäi runsaat 8,5 pistettä. Yhdysvaltain-mestaruuden Chen voitti kaudella 2016–2017. 

Pekingin talviolympialaisissa 2022 Chen sijoittui yksilökilpailussa 16:nneksi. Joukkuekilpailussa hän saavutti Yhdysvaltain joukkueessa kultaa. 

Chen on pituudeltaan 155-senttinen. Häntä valmentaa Tammy Gambill.

## Huomautukset

## Lähteet
Brianne McLaughlin

**Brienne McLaughlin** (s. 20. kesäkuuta 1987 Elyria, Ohio) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti.

Vuosina 2005-2009 McLaughlin pelasi Robert Morrisin yliopiston joukkueessa. Tämän jälkeen hän edusti Yhdysvaltain maajoukkuetta kaksissa olympialaisissa sekä kolmissa maailmanmestaruuskilpailuissa vuosien 2010 ja 2014 välillä. Vuosina 2011 ja 2013 Yhdysvallat voitti maailmanmestaruuden, jonka lisäksi se sijoittui vuosina 2010 ja 2014 olympialaisissa hopealle. McLaughlin toimi kaikissa turnauksissa joukkueen varamaalivahtina päästen kentälle yhdessä olympialaisottelussa sekä kolmessa ottelussa maailmanmestaruuskilpailuissa.

Kaudella 2015-2016 McLaughlin pelasi ensimmäisen kerran aikuisten seurajoukkueessa, kun hän edusti NWHL:ssä pelannutta Buffalo Beautsia. McLaughlin pelasi 13 runkosarja- sekä viisi pudotuspeliottelua. Hän jatkoi vielä seuraavan kauden Beautsissa, jonka jälkeen päätti pelaajauransa.

## Lähteet
SAI Quiet Supersonic Transport

**SAI Quiet Supersonic Transport (QSST)** oli Supersonic Aerospace Internationalin (SAI) projekti kehittää "lähes yliäänishokkiaalloton" kaupallinen ääntä nopeampi liikelentokone. Supersonic Aerospace International (SAI) -yhtiön perusti Michael Paulson.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* SAI QSST:n nettisivut
Jekaterina Smolina

**Jekaterina Smolina** (s. 8. lokakuuta 1988 Öskemen) on venäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa SKIF Nizhny Novgorodia.

Smolinan pääsarjaura alkoi kaudella 2003-2004, jonka jälkeen hän on edustanut kotimaansa korkeimmalla sarjatasolla SKIF Moskovaa, Tornado Dmitrovia, Dinamo Pietaria sekä SKIF Nizhny Novgorodia. Lisäksi hän on pelannut ruotsalaisessa Djurgårdens IF:ssä.

Smolina on valittu edustamaan Venäjän naisten maajoukkuetta olympialaisissa vuosina 2006, 2014 ja 2018. Lisäksi hän on pelannut useissa maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa hän on Venäjän joukkueen kanssa sijoittunut pronssille kahdesti vuosina 2013 ja 2016.

## Lähteet
Kaori Sakamoto

**Kaori Sakamoto** (; s. 9. huhtikuuta 2000 Kobe) on japanilainen taitoluistelija. Hän on nelinkertainen maailmanmestari, nelinkertainen olympiamitalisti, kuusinkertainen Japanin-mestari ja vuoden 2018 neljän maanosan mestaruuskilpailuiden voittaja.   

Sakamoto sijoittui nuorten MM-kilpailuissa kuudenneksi kaudella 2014–2015 ja saavutti pronssia kaudella 2016–2017. Vuonna 2018 hän voitti neljän maanosan mestaruuden ja sijoittui Pyeongchangin olympialaisissa kuudenneksi. Vuonna 2019 hän jäi Saitaman MM-kilpailuissa viidenneksi vain vajaan pisteen päässä pronssimitalista. 

Kaudella 2020–2021 hän voitti 2020 NHK-Trophy Grand Prix’n, oli toisissa MM-kilpailuissaan kuudes ja oli mukana pronssia voittaneessa Japanin joukkueessa World Team Trophyssä.

Kaudella 2021–2022 hän voitti NHK-Trophyn, oli Skate American neljäs ja voitti toisen Japanin-mestaruutensa. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti joukkuehopeaa luisteltuaan naisten vapaaohjelman toiseksi. Yksinluistelussa Sakamoto voitti pronssia saatuaan kolmanneksi korkeimmat pisteet niin lyhyt- kuin vapaaohjelmassa. Vuoden 2022 MM-kilpailuissa Montpellierissä hän sijoittui ensimmäiseksi niin lyhyt- kuin vapaaohjelmassa ja voitti kultaa.

Kaudella 2022–2023 Sakamoto oli mukana joukkueessa joka voitti 2022 Japan Open kultaa, voitti ensimmäisen Skate America -tittelinsä, sai hopeaa Japanin NHK-Trophyssä ja jäi Grand Prix finaalin viidenneksi. Hän voitti kolmannen Japanin mestaruutensa ja kauden päätteeksi luisteli kotiyleisön edessä toiseen peräkkäiseen MM-kultaansa Saitamassa. 

Vuonna 2024 hän voitti kolmannen MM-kultansa. Vuonna 2025 hän saavutti MM-hopeaa, edellään Yhdysvaltojen Alysa Liu. Milanon–Cortinan olympialaisissa 2026 hän saavutti sekä yksinluistelussa että joukkuekilpailussa hopeaa. Vuosina 2024–2026 hän nosti Japanin-mestaruuksiensa määrän kuuteen. Huippu-uransa päätteeksi Sakamoto voitti maaliskuussa 2026 Prahan MM-kilpailuissa neljännen maailmanmestaruutensa ennätyspisteillään 238,28. Prahassa hän luisteli vapaaohjelman ennätyspisteikseen 158,97, ja hänen lyhytohjelman ennätyspisteensä ovat vuoden 2022 MM-kilpailuissa saadut 80,32 pistettä.

Sakamoto on pituudeltaan 159-senttinen. Häntä valmensivat Sonoko Nakano, Mitsuko Graham ja Sei Kawahara. Hänen koreografinsa kaudella 2022–2023 olivat Marie-France Dubreuil (vapaaohjelma) ja Rohene Ward (lyhytohjelma).

## Huomautukset

## Lähteet
Helena Vaari

**Helena Vaari** (s. 18. heinäkuuta 1963 Koski Hl) on suomalainen tekstiilitaiteilija ja muotoilija. Vaari on erikoistunut taide- ja kirkkotekstiileihin, joita hän on valmistanut yli 300 kappaletta. 

Vaari on valmistunut tekstiilisuunnittelijaksi vuonna 1987 Kuopion koti- ja taideteollisuusoppilaitoksesta. Vuonna 2019 Vaari suoritti käsityömestarin erikoisammattitutkinnon Rasekon aikuisopistossa. Vaarin studio sijaitsee taiteilijan kodin yhteydessä.

Oman yrityksensä Tekstiilisuunnittelu Helena Vaari-Silventoinen taiteilija perusti vuonna 2003.

Helena Vaari on Lahden taiteilijaseuran jäsen vuodesta 2010, Taiteilijat O ry:n jäsen vuodesta 2006, sekä Tekstiilitaiteilijat TEXO ry:n jäsen vuodesta 1991. Lahden Seudun Yrittäjänaiset ry valitsi Vaarin Vuoden Yrittäjänaiseksi vuonna 2018. Hämeen taidetoimikunta on myöntänyt Vaarille Hämeen Taideoimikunnan Taidepalkinnon vuonna 2012.

Vuonna 2024 Suomen käsityön museo järjesti näyttelyn Vaarin kirkkotekstiileistä. Näyttelyssä oli samaan aikaan nähtävillä kirkkotekstiilejä useista Suomen eri kirkoista eri liturgisissa väreissä.

## Kirkko- ja taidetekstiilit
Luettelo Helena Vaarin kirkko- ja taidetekstiileistä:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Outi Suoranta: *Ja suurin kaikista on tekstiilirakkaus*, B2; AL 17.11.2025
Saksan presidentinvaalit 2009

**Saksan presidentinvaalit 2009** (virallisesti 13. liittovaltion kokous), on epäsuora vaalitapa, jossa valitaan Saksan liittopresidentti. Vaalit järjestettiin Saksassa 23. toukokuuta 2009.

Vaalit voitti Hörst Köhler, joka valittiin jatkokaudelle. Hänen vastaehdokkaansa oli Sosiaalidemokraattisen puolueen Gesine Schwan.

## Tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rika Kihira

**Rika Kihira** (s. 21. heinäkuuta 2002 Nishinomiya) on japanilainen taitoluistelija. Hän on yltänyt MM-kilpailujen yksinluistelussa parhaimmillaan neljänneksi.

Kihira sijoittui nuorten MM-kilpailuissa kahdeksanneksi kaudella 2017–2018. Vuonna 2019 hän sijoittui aikuisten MM-kilpailuissa neljänneksi vain 0,31 pisteen päässä pronssimitalista oltuaan lyhytohjelman pisteissä seitsemäs ja vapaaohjelmassa toinen. Samalla kaudella hän voitti neljän maanosan mestaruuden ja uusi tittelinsä seuraavana talvena. Toisissa MM-kilpailuissaan vuonna 2021 hän sijoittui seitsemänneksi oltuaan lyhytohjelman jälkeen toisena mutta jäätyään vapaaohjelman pisteissä yhdeksänneksi. Japanin-mestaruuden Kihira on voittanut kausina 2019–2020 ja 2020–2021.

Kihira on pituudeltaan 155-senttinen. Häntä valmentavat Mie Hamada ja Brian Orser. Koreografeina toimivat Benoît Richaud ja David Wilson.

## Lähteet
Anu Kaukovirta

**Anu Kaukovirta-Norja** (o.s. *Kaukovirta*; s. 20. heinäkuuta 1966 Helsinki) on suomalainen tekniikan tohtori. Hän on toiminut Luonnonvarakeskuksen Tuotantojärjestelmät-yksikön johtajana vuodesta 2020. Aiemmin hän on työskennellyt muun muassa VTT:n teknologiajohtajana (2013–2016) ja Valion tutkimus- ja teknologiajohtajana (2016–2020).

Kaukovirta-Norja valmistui ylioppilaaksi Oulunkylän yhteiskoulusta 1985 ja diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1991. Hän väitteli tekniikan tohtoriksi kemiasta vuonna 1999. Englanninkielisen väitöskirjan aihe oli *Role of lipids in barley malting and during use malt*. 

Kaukovirta-Norja on Teknillisten tieteiden akatemian jäsen. Hän on Suomen Akatemian Strategisen tutkimuksen neuvoston puheenjohtaja kaudella 2022–2024.

## Lähteet
Hafsa bint Umar

**Ḥafṣah bint ʿUmar ibn al-Khattab** (arab: حفصة بنت عمر‎; n. 605–665) oli islamin profeetta Muhammedin vaimo, ja kuului niihin yhdeksään, joita kutsuttiin Uskovaisten äideiksi. Kaikkiaan Muhammedilla oli Ibn Hishamin mukaan kolmetoista vaimoa. Perimätiedon mukaan Hafsa syntyi, kun ''quraiš'' korjasi Kaaban temppeliä, viisi vuotta ennen kuin profeetta kutsuttiin tehtäväänsä (mikä tapahtui vuonna 610). Profeetta nai Hafsan 30 kuukautta hidžran jälkeen vuonna 625 ja vähän ennen Uhudin taistelua.

Hafsan nimi ilmestyy islamilaiseen kirjallisuuteen vasta 700-luvun lopulla Ibn Ishaqin teoksessa. Hänen historiallisuutensa ei siten ole varmalla pohjalla.  

## Katso myös

* Muhammed
* Muhammedin historiallisuus
*Muhammedin vaimot

## Lähteet

* 
*
* 

### Viitteet
Umm Habiba

**Umm Habiba Ramla bint Abi Sufyan** (arab. أم حبيبة رملة بنت أبي سفيان‎; n. 589 tai 594–665) islamin profeetta Muhammedin vaimo, joista osaa kutsuttiin Uskovaisten äideiksi. Kaikkiaan Muhammedilla oli Ibn Hishamin mukaan kolmetoista vaimoa. 

Umm Habiban ensimmäinen mies oli Ubaydallah ibn Jahsh, jonka kanssa hän pakeni muslimien vainoa Mekasta Abessiniaan muuton toisessa aallossa. Mies kääntyi Abessiniassa kristinuskoon ja alkoi juoda viiniä kunnes kuoli. Umm Habiba palasi tyttärensä kanssa takaisin Mekkaan. Tämä meni myöhemmin naimisiin Davud ibn Urwanin kanssa. Profeetta lähetti Abessinian hallitsijalle kirjeen, jossa pyysi Umm Habibaa vaimokseen. Hallitsija, joka oli kääntynyt muslimiksi, antoi häälahjaksi 400 dinaaria.

Umm Habiban historiallisuus ei ole varmaa, sillä häntä koskevat tiedot ilmestyvät kirjallisuuteen vasta 700-luvun lopulla Ibn Ishaqin teoksessa eli sata vuotta hänen kuolemansa jälkeen. 

## Katso myös

* Muhammed
* Muhammedin historiallisuus
*Muhammedin vaimot

## Lähteet

* 
* 
*

### Viitteet
Myh’ailo Stelmah’

**Myh’ailo Panasovytš Stelmah’** (, ; 24. toukokuuta 1912 Djakivtsin kylä, Podolian kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 27. syyskuuta 1983 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen kirjailija.

Myh’ailo Stelmah’ syntyi köyhään talonpoikaisperheeseen. Hän valmistui Vinnytsjan opettajakorkeakoulusta vuonna 1933, työskenteli opettajana ja osallistui toiseen maailmansotaan. Vuosina 1945–1953 Stelmah’ työskenteli Ukrainan tiedeakatemian taiteentutkimuksen, kansanperinteen ja kansatieteen instituutissa.

Stelmah’in ensimmäiset teokset ilmestyivät vuonna 1936. Hänen romaaninsa kuvaavat Ukrainan maaseudun yhteiskunnallista kehitystä sosialistisen realismin oppien mukaisesti. *Velyka ridnja* (”Suuri suku”, 1949–1951) sai Stalin-palkinnon vuonna 1951. Se muodostaa jatko-osineen *Veren hinnalla* (*Krov ljudska – ne vodytsja*, 1957) ja *Hlib i sil* (”Leipää ja suolaa”, 1959) trilogian, joka sai Lenin-palkinnon vuonna 1961. Stelmah’in teosten ansioita ovat rikas kieli sekä folkloristiset ja etnografiset ainekset. Hän kirjoitti myös runoja, näytelmiä ja lastenkirjoja.

Stelmah’ toimi Neuvostoliiton korkeimman neuvoston edustajana vuodesta 1962. Hän sai sosialistisen työn sankarin arvonimen vuonna 1972. Kirjailija nimitettiin Ukrainan tiedeakatemian akateemikoksi vuonna 1978.

## Suomennettu teos
* 

## Lähteet
Clare Pfeiffer Garrett

**Clare Pfeiffer Garrett** (26. heinäkuuta 1882 Pittsburgh – 15. toukokuuta 1946 New York) oli yhdysvaltalainen kuvanveistäjä. 

## Elämäkertaa
Pfeiffer Garrettin vanhemmat olivat saksalaistaustaisia siirtolaisia. Hänen isänsä oli insinööri ja myös hänen veljensä opiskeli insinööriksi. Tuleva kuvanveistäjä alkoi opiskella taidetta 18-vuotiaana ja ensimmäinen vuosi meni lähes kokonaan hukkaan, sillä Pfeiffer Garret ei keskittynyt oppitunneilla ja hänen opettajansa jo toivoivat että hän lopettaa opiskelun. Opintojen keskeyttämisellä uhkailu toi tulosta ja Pfeiffer Garret keskittyi opintoihinsa vakavasti ja sai koulusta stipendejä ja vuonna 1902 hän avasi ateljeensa johon tuli paljon tilaustöitä.

Aikansa monien nuorten yhdysvaltalaisten taiteilijoiden tapaan Pfeiffer Garret päätti jatkaa opintojaan Pariisissa, minne matkusti vuonna 1902. Siellä hänen opinahjonsa oli École des Beaux-Arts Yhdysvaltoihin hän palasi vuonna 1905 ja hänellä oli näyttely Philadelphiassa.  

Vuodesta 1905 lähtien Pfeiffer Garret asui New Yorkissa ja vuodet olivat aktiivisen työskentelyn aikaa. Vuonna 1906 hänen teoksensa *Poika kiusaa kilpikonnaa* ostettiin Metropolitan Museum of Artin kokoelmiin. Hänellä oli töitä näytteillä National Museum of Designin näyttelyissä  sekä Bostonin taideseuran näyttelyissä. Monet hänen töistää levisivät hänen aviomiehensä ottamina valokuvina ympäri Yhdysvaltoja.  

Saint Louisin taideyhdistys myönsi Pfeiffer Garretille vuonna 1915 500 dollarin palkkion työstä *Äiti ja Lapsi*. Lisäksi hän sai tehtäväkseen valmistaa kaupungin lääketieteellisen kirjaston perustajan, tohtori Frank J. Lutzin muotokuvan. Kun työ oli valmis sitä kehuttiin että se on hyvin valmistettu, mutta toisaalta moitittiin "naisellisista maneereista".  Vuodet 1929 - 1941 Pfeiffer Garret asui Beverly Hillsissä ja elämänsä viisi viimeistä vuotta New Yorkissa.
## Viitteet

## Lisää aiheesta
* http://archive.org/details/annualexhibition8384nati
Esmé Bianco

**Esmé Augusta Bianco** (s. 25. toukokuuta 1982 St Albans, Hertfordshire, Britannia) on englantilainen näyttelijä, malli, burleskitanssija ja DJ. Hän on näytellyt muun muassa Rosin roolissa televisiosarjassa *[[Game of Thrones]]*.

## Yksityiselämä
Bianco syntyi Hertfordshiressa vuonna 1982, ja muutti 18-vuotiaana Lontooseen, missä hän opiskeli näyttelemistä Goldsmiths’ Collegessa. 

Bianco oli vuonna 2011 jonkin aikaa suhteessa muusikko Marilyn Mansonin kanssa. Hän kertoi vuonna 2021, että Manson pahoinpiteli häntä sinä aikana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Pauligin Vuosaaren paahtimo

**Pauligin Vuosaaren paahtimo** on Vuosaaren satamassa sijaitseva paahtimo. Se kuuluu Pauligille ja se vihittiin käyttöön vuonna 2010. Rakennuksen pinta-ala on noin 350&nbsp;000 neliömetriä ja sen alkuperäinen kustannusarvio oli 120 miljoonaa euroa.

## Hiilineutraalius
Pauligin vastuullisuusohjelman vuoksi Vuosaaren paahtimo on Pauligin ensimmäinen hiilineutraali tuotantolaitos. Paahtimorakennuksen päästöjä on vähennetty 98 prosenttia vuodesta 2014 ja Pauligin tavoitteen mukaan heidän kaikki tuotantolaitoksensa ovat hiilineutraaleja vuoteen 2030 mennessä.

## Tuotanto ja sijainti
Paahtimo tuottaa vuodessa 100 miljoonaa pakettia kahvia ja tuotannossa on yli 200 eri tuotetta.

Paahtimon sijoittaminen Vuosaaren satamaan johtui pitkälti siitä, että kaikki Pauligin raakakahvi tuodaan Suomeen laivalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bradie Tennell

**Bradie Tennell** (s. 31. tammikuuta 1998 Winfield, Illinois) on yhdysvaltalainen taitoluistelija. Hän on saavuttanut olympiapronssia joukkuekilpailussa.

Tennell sijoittui nuorten MM-kilpailuissa 11:nneksi vuonna 2016 ja seitsemänneksi vuonna 2017. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti joukkuekilpailussa pronssia ja sijoittui yksinluistelussa parhaana yhdysvaltalaisena yhdeksänneksi. Samana vuonna hän oli MM-kilpailuissa jälleen maansa parhaana kuudes ja voitti myös Yhdysvaltain-mestaruuden. Vuonna 2019 hän sijoittui MM-kilpailuissa seitsemänneksi ja neljän maanosan mestaruuskilpailuissa viidenneksi. Vuonna 2020 hän saavutti neljän maanosan mestaruuskilpailuissa pronssia. MM-kilpailuja ei tuona vuonna järjestetty koronaviruspandemian vuoksi. Vuonna 2021 Tennell sijoittui MM-kilpailuissa yhdeksänneksi ja voitti Yhdysvaltain-mestaruuden.

Tennell on pituudeltaan 168-senttinen. Häntä on kesästä 2020 alkaen valmentanut Tom Zakrajsek. Hänen pikkuveljensä Austin ja Shane pelaavat jääkiekkoa.

## Lähteet
Elisa Di Francisca

**Elisa Di Francisca** (13. joulukuuta 1982 Jesi) on italialainen florettimiekkailija, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Di Francisca saavutti kaksi olympiakultaa Lontoon olympialaisissa 2012 sekä vielä olympiahopeaa vuonna 2016. Hänellä on seitsemän maailmanmestaruutta sekä useita Euroopan-mestaruuksia. Huhtikuussa 2021 hän oli FIE:n rankingissa toisena, mutta on ollut parhaimmillaan ensimmäinen.

Lontoon olympialaisissa 2012 Di Francisca kilpaili sekä yksilö- että joukkuekilpailussa. Yksilökilpailun hän aloitti toiselta kierroksella, jolla voitti libanonilaisen Mona Shaiton. Kolmannella kierroksella Di Francisca voitti saksalaisen Carolin Golubytskyin 15–9 ja puolivälierissä japanilaisen Chieko Sugawaran samoin lukemin. Välierissä hän voitti eteläkorealaisen Nam Hyeon-Huin 11–11 ja loppuottelussa italialaisen Arianna Errigon 12–11. Di Francisca miekkaili myös joukkuekilpailussa jokaisella kierroksella, kun Italia saavutti olympiakultaa. Neljä vuotta myöhemmin Di Francisca osallistui yksilökilpailuun. Hän voitti toisella kierroksella hongkongilaisen Lin Po Heungin ja kolmannella kierroksella puolalaisen Hanna Łyczbińskan. Puolivälierissä Di Francisca voitti kiinalaisen Liu Yongshin 15–10 ja välierissä tunisialaisen Inès Boubakrin 12–9. Loppuottelussa venäläinen Inna Deriglazova oli kuitenkin parempi luvuin 12–11.

## Lähteet
Eva-Lotta Kiibus

**Eva-Lotta Kiibus** (s. 17. tammikuuta 2003 Tallinna) on virolainen taitoluistelija, joka on edustanut maataan MM- ja EM-kilpailuissa.

Kiibus on sijoittunut Euroopan-mestaruuskilpailuissa seitsemänneksi vuonna 2020 sekä maailmanmestaruuskilpailuissa 22:nneksi vuonna 2019 ja 14:nneksi vuonna 2021.

Kiibus on pituudeltaan 162-senttinen. Häntä valmentaa MM-mitalisti Anna Levandi ja hänen koreografinsa on Benoît Richaud. Kiibusin isoveli on tunnettu virolainen räppäri Nublu.

## Lähteet
Taipalsaaren lentokenttä

**Taipalsaaren lentokenttä** oli talvisodan jälkeen kesällä 1940 valmistunut lentokenttä Taipalsaarella. Jatkosodassa kesällä 1944 Taipalsaaren lentokenttä oli Lentolaivue 34:n tukikohta. Pölytyslennot Suomessa alkoivat Taipalsaaren kentältä 1950-luvun lopussa. Lappeenrannan Ilmailuyhdistys järjesti Taipalsaaren lentokentällä purjelentoleirejä vuoteen 1975 saakka.

Taipalsaaren lentokenttä sijaitsee Puolustusvoimien hallinnoimalla Taipalsaaren ampuma-alueella.

## Lähteet
La Riche

**La Riche** on kunta Ranskassa Indre-et-Loiren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Loire- ja Indrejokien välisellä kannaksella Toursin kaupungin länsipuolella.

Kunnan alueella oleva Saint Cosmen luostari on perustettu 1000-luvun alussa. Luostarin asukkaisiin kuului runoilija Pierre de Ronsard, joka asui siellä vuodesta 1565 kuolemaansa saakka vuoteen 1585. Ranskan suuren vallankumouksen aikana 1700-luvun lopulla luostari takavarikoitiin ja myytiin. Nykyään Saint Cosmen luostarissa on kulttuuritarjontaa sekä kaksitoista puutarhaa, joissa voi kävellä ja tutustua niiden kasveihin.

*Château de Plessis-lès-Tours* oli Ranskan kuninkaan Ludvig XI:n asuinpaikka 1400-luvulla. Linna hylättiin 1600-luvulla, ja vallankumouksen jälkeen se tuhoutui melkein kokonaan. Nykyään linnasta on jäljellä vain yksi siipi, joka on entisöity.


Tiedosto:Domaine_Tours.jpg|Luostarin rakennuksia
Tiedosto:Prieuré_de_Saint-Cosme._La-Riche_(Indre-et-Loire)_(5873474761).jpg|Luostarin puutarhaa
Tiedosto:Le_Plessis-lès-Tours,_Côté_du_parc_(BM_1923,0120.24).jpg|Château de Plessis-lès-Tours ennen tuhoutumista


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Alexia Paganini

**Alexia Paganini** (s. 15. marraskuuta 2001 Greenwich, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalais-sveitsiläinen taitoluistelija. Hän on parhaimmillaan sijoittunut Euroopan-mestaruuskilpailuissa neljänneksi.

Paganini edusti Yhdysvaltoja vuoteen 2016 asti. Vuonna 2018 hän sijoittui Sveitsin edustajana Euroopan-mestaruuskilpailuissa seitsemänneksi, maailmanmestaruuskilpailuissa 20:nneksi ja Pyeongchangin olympialaisissa 21:nneksi. Vuonna 2019 hän oli EM-kilpailuissa kuudes ja MM-kilpailuissa 33:s. Vuonna 2020 hän ylsi EM-kilpailuissa neljänneksi. Vuonna 2021 hän oli MM-kilpailuissa sijalla 25.

Paganini on pituudeltaan 169-senttinen. Häntä on vuodesta 2020 valmentanut maailmanmestari Stéphane Lambiel. Paganinin isä on sveitsiläinen ja äiti alankomaalainen. Hänen veljensä Kevin ja Mario pelaavat jääkiekkoa.

## Lähteet
Coupé Cloué

**Coupé Cloué** (oik. *Jean Gesner Henri*; 10. toukokuuta 1925 Léogâne – 29. tammikuuta 1998 Port-au-Prince) oli haitilainen laulaja, kitaristi ja jalkapalloilija.

Cloué pelasi jalkapalloa useissa haitilaisjoukkueissa, kuten Aigle Noir AC:ssa. Jalkapallouransa jälkeen hän perusti 1950-luvulla kuubalaisvaikutteisen Trio Select -kokoonpanon. Vaikka Cloué käytti haitilaisia rytmejä, hän säilytti musiikissaan aina kuubalaisen sävyn. Lisäksi hänen musiikkinsa oli voimakkaasti afrikkalaistyylistä. Clouén musiikkityylistä on käytetty nimitystä *kompa mamba*. Trio Selectin ensimmäinen albumi julkaistiin vuonna 1960. 1960-luvun alkupuolella yhtyettä laajennettiin, ja sen uudeksi nimeksi tuli Ensemble Select Coupé Cloué. Albumeita ilmestyi kaikkiaan yli kaksikymmentä.

Cloué piti vuonna 1973 ensimmäisen konserttinsa Haitin ulkopuolella. Hän saavutti menestystä New Yorkin haitilaisyhteisössä ja myös laajan suosion Länsi-Afrikassa tehtyään ensimmäisen monista konserttikiertueistaan siellä vuonna 1975. Cloué ei oman ilmoituksensa mukaan ollut afrikkalaistyylistä huolimatta kuullut afrikkalaista musiikkia ennen tätä matkaa.

Clouélla oli seitsemän lasta. Hän kuoli kotonaan kärsittyään diabeteksesta ja kohonneesta verenpaineesta.

## Lähteet
Villandry

**Villandry** on kunta Ranskassa Indre-et-Loiren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Loirejoen ja sen sivujoen Cherin haarautumiskohdassa, noin 16 kilometriä Toursin kaupungista länteen.

Château de Villandry oli viimeinen renessanssin aikana rakennetuista suurista Loirelaakson linnoista. Sen rakennutti ranskan kuningas Frans I:n valtiovarainministeri Jean Le Breton. Hän päätti säilyttää paikalla olleen keskiaikaisen linnan pääpuolustustornin. Linnan puutarhat ovat erityisen näyttäviä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Emerald Fennell

**Emerald Fennell** (s. 1. lokakuuta 1985 Lontoo, Englanti) on brittiläinen näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja ja kirjailija.

Emerald Fennell synty vuonna 1985 Lontoossa. Hänen isänsä Theo Fennell on korusuunnittelija, joka on suunnittelut palkintoja muun muassa Formula 1 -sarjalle ja FA Cupin loppuotteluun. Hänen äitinsä Louise Fennell on puolestaan kirjailija. Fennell kävi koulua Marlborough Collegessa, joka on sisäoppilaitos, ja opiskeli englantia Oxfordin yliopistossa.

Fennell näytteli Oxford-aikanaan näytelmissä, mistä eräs kykyjenetsijä löysi hänet. Fennell haki sen jälkeen BBC:n draamasarjaan *[[Hakekaa kätilö]]*. Hän luuli, että rooli olisi vain yhteen jaksoon, mutta hänen näyttelemänsä hoitaja Patsy oli sarjassa kolmen tuotantokauden ajan. Tuona aikana Fennell kirjoitti myös kolme kirjaa, kaksi pelottavaan sisäoppilaitokseen sijoittunutta lasten kirjaa ja aikuisten romaanin *Monster*.

Fennellistä tuli televisiosarjan *[[Killing Eve]]n* pääkäsikirjoittaja sen toiselle tuotantokaudelle, kun sarjan luoja Phoebe Waller-Bridge ei voinut jatkaa enää sen kirjoittamista. Fennell toimi *Killing Even* showrunnerina vuoden 2019, ja hän sai siitä kaksi Emmy-ehdokkuutta. Toinen ehdokkuus oli parhaasta draamasarjan käsikirjoituksesta ja toinen vastaavana tuottajana parhaasta draamasarjasta. Vuoden 2019 aikana Fennell liittyi myös televisiosarja *[[The Crown (televisiosarja)|The Crownin]]* (2016–2023) näyttelijäkaartiin, kun hän sai kolmannelta tuotantokaudelta osan nuorena Camilla Shandina.

Fennellin esikoisohjaus *[[Lupaava nuori nainen]]* ilmestyi vuonna 2020. Hän myös käsikirjoitti elokuvan, joka on mustaa huumoria ja jännityselokuvaa yhdistävä kertomus nuoresta naisesta, joka kostaa saalistaville miehille ystävänsä raiskauksen. Fennell halusi tutkia elokuvassa naisen kostotarina näkökulmasta sitä, miten viihteessä normalisoidaan seksuaalista väkivaltaa muun muassa kertomalla vitsejä ihmisten tyrmäämisestä. *Lupaava nuori nainen* nousi kriitikoiden suosioon, ja se sai useita palkintoehdokkuuksia. Fennell itse voitti muun muassa käsikirjoittajien killan palkinnon ja Film Independent Spirit Awards -gaalan palkinnon elokuvan käsikirjoituksesta. Hän oli myös ehdolla kahteen Oscariin ja Golden Globeen sekä Bafta-palkintoon.

## Lähteet
Pauline Kleingeld

**Pauline Kleingeld** (s. 1962) on alankomaalainen etiikan tutkija, joka työskentelee Groningenin yliopiston etiikan ja sen historian professorina. Hän on tutkinut ja tulkinnut muun muassa Immanuel Kantin etiikkaa ja poliittista filosofiaa. Vuonna 2020 hänelle myönnettiin Spinoza-palkinto, joka on Alankomaiden korkein tieteellinen tunnustus. Palkinto sisältää pronssipatsaan ja henkilökohtaisen 2,5 miljoonan euron suuruisen tutkimusapurahan palkitun vapaasti määrittelemään tutkimusaihepiiriin.

## Teokset
Vuoteen 2021 mennessä Kleingeld on julkaissut tai ollut toimittamassa viittä kirjaa:
* Gottfried Achenwall, Pauline Kleingeld (Editor) & Corinna Vermeulen (Translator): *Natural Law: A Translation of the Textbook for Kant’s Lectures on Legal and Political Philosophy*. Bloomsbury Academic, 2020.   (e-book).
* Gottfried Achenwall, Pauline Kleingeld (Editor) & Corinna Vermeulen (Translator): *Prolegomena to Natural Law*. University of Groningen Press, 2020.  , 978-94-034-2253-4 (e-book).
* *Kant and Cosmopolitanism*: The Philosophical Ideal of World Citizenship, Cambridge University Press, 2012.  , 9781139206136.
*  Pauline Kleingeld (Editor): *Immanuel Kant, ‘Toward Perpetual Peace’ and Other Writings on Politics, Peace, and History*, New Haven: Yale University Press, 2006. 
* *Fortschritt und Vernunft: Zur Geschichtsphilosophie Kants*, Würzburg: Königshausen und Neumann, 1995. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Kant's second thoughts on race'' (Philosophical Quarterly, 57 (2007): 573–592)  (leidenuniv.nl)
Ylä-Sleesian kansanäänestys

**Ylä-Sleesian kansanäänestys** oli Versaillesin sopimuksen edellyttämä kansanäänestys, ja se toteutettiin 20. maaliskuuta 1921 Weimarin Saksan ja Puolan välisen rajan osan määrittämiseksi. 

Alue oli etnisesti sekalainen eli siellä eli sekä saksalaisia että puolalaisia. Osassa aluetta saksalaiset muodostivat enemmistön ja osassa taas puolalaiset. Koska pidetyssä kansanäänestyksessä selkeä enemmistö alueen väestöstä äänesti pysyvän Saksassa, katsoi Saksa että koko alueen olisi pysyttävä saksalaisena. Tätä vaatimusta tehdessään se ei kuitenkaan ottanut huomioon rauhansopimuksen määräystä alueen jakamisesta alueen kuntien asukkaiden enemmistön toiveiden mukaan.

Kansanäänestyksen jälkeen 20. lokakuuta 1921 alue päätettiin jakaa Puolan ja Saksan välillä. Saksa sai Ylä-Sleesian alueesta 73%, Puola 25% ja Tšekkoslovakia 2 %. Puolan alueelle jäi kuitenkin Katowice ympäroivine teollisuusalueineen. 

## Lähteet
Ilaix Moriba

**Moriba Kourouma Kourouma** eli **Ilaix Moriba** (s. 19. tammikuuta 2003 Conakry, Guinea) on guinealais-espanjalainen jalkapalloilija. Hän pelasi FC Barcelonan junioreissa ja reservijoukkueessa kunnes nousi edustusjoukkueeseen kaudella 2020–2021. Hän siirtyi kesällä 2021 saksalaisjoukkue RB Leipzigiin mutta pelasi tammi-kesäkuussa 2022 sekä koko kauden 2022–2023 lainalla Espanjassa Valencian joukkueessa. Tammi-kesäkuussa 2024 hän oli lainalla espanjalaisseura Getafessa, ja kauden 2024–2025 hän pelaa lainalla espanjalaisessa Celta Vigossa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

Moriba pelasi Espanjan alle 17- ja alle 18-vuotiaiden maajoukkueissa mutta on vuodesta 2022 alkaen edustanut aikuisten maajoukkuetasolla Guineaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ilaix Moriba WhoScored-sivustolla.
Óscar Mingueza

**Óscar Mingueza García** (s. 13. toukokuuta 1999 Santa Perpètua de Mogoda, Espanja) on espanjalainen  jalkapalloilija, joka edustaa espanjalaista Celta Vigoa. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja, mutta pystyy pelaamaan myös oikeana laitapuolustajana. Mingueza on FC Barcelonan kasvatti.

Mingueza pelasi ensimmäisen ottelunsa Barcelonan edustusjoukkueessa Mestarien liigan ottelussa FK Dynamo Kiovaa vastaan 24. marraskuuta 2020. Ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa hän pelasi Osasunaa vastaan viisi päivää myöhemmin. Ensimmäisen maalinsa hän teki liigaottelussa Huescaa vastaan maaliskuussa 2021. Hän pelasi debyyttikaudellaan 27 liigaottelua ja teki kaksi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi viisi ottelua, samoin Copa del Reyssä, jonka voittoisassa loppuottelussa hän oli avauskokoonpanossa. Seuraavalla kaudella hän pelasi 19 Espanjan pääsarjaottelua sekä viisi peliä Mestarien liigassa ja kaksi Eurooppa-liigassa.

Mingueza siirtyi ilmaissiirrolla Celta Vigoon kesällä 2022.

Mingueza pelasi kolme ottelua Espanjan karsiutuessa välierissä alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Espanjan jalkapallomaajoukkueessa Liettuaa vastaan kesäkuussa 2021. Hän kuului Espanjan hopeajoukkueeseen Tokion olympialaisissa. Hän oli avauskokoonpanossa otteluissa Egypttiä ja Norsunluurannikkoa vastaan, mutta joutui tulemaan kummassakin pelissä vaihtoon ensimmäisellä puoliajalla loukkaantumisen vuoksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Óscar Mingueza WhoScored-sivustolla.
Suurisuo (Taipalsaari)

**Suurisuo** on suo Taipalsaarella. Suolla on Vapo Oy:n turvetuotantoa. Turvetuotantoalueen pinta-ala on 389,1 ha. Suursuolla on tuotettu turvetta vuodesta 1979 lähtien. 

Kyseinen Suurisuo sijaitsee Taipalsaaren kunnan pohjoisosassa Kuhalan kylässä lähellä puolustusvoimien Taipalsaaren ampuma-aluetta. Taipalsaarella on myös toinenkin turpeennostoon käytetty Vehkataipaleensuo, josta käytetään myös nimitystä Suurisuo, ja se sijaitsee kunnan kaakkoisosassa lähellä Vehkataipaletta ja Lappeenrannan rajaa.

Suursuolla tuotetaan energiaturvetta  alueen  puunjalostusteollisuudelle ja voimalaitoksille. Lisäksi tuotetaan pienehköjä määriä ympäristöturvetta. Turvetta tuotetaan sekä haku- että imuvaunumenetelmällä. Turvetuotantolaitoksen jätevedet johdetaan Halilanojan kautta Pien-Saimaalle Maaveden vesistöön. Suursuon  pohjois-  ja  itäpuolella  on  pohjavesialueita. Suursuon  välittömässä  läheisyydessä on 9 asuinkiinteistöä.  Lähimpään  asuttuun tilaan on matkaa suon itäpuolella noin 250 m metriä ja pohjoispuolella noin 300 metriä. 

Kesäkuussa 2019 Suurisuon turvetuotantoalueella oli laajalle levinnyt tulipalo. Palon epäillään saaneen alkunsa työkoneesta.

## Lähteet
Margit Lintu

**Margit Lintu** (o.s. *Ortamo*; s. 1938 Viipuri) on suomalainen ikonimaalari, joka on tehnyt ikoneita useisiin suomalaisiin ortodoksisiin kirkkoihin ja rukoushuoneisiin. Hän opiskeli ikonimaalausta Pariisissa merkittävän ikoniteologin, historioitsijan ja maalarin Leonid Ouspenskyn (1902–1987) johdolla.  

Viipurissa syntyneen Linnun puoliso oli Tampereen ortodoksisen seurakunnan pitkäaikainen kirkkoherra rovasti Risto Lintu (1941–2016). Margit Linnun isoisän isä oli rovasti Sergei Okulov.

## Töitä
*Ylienkeli Mikaelin tsasouna, Äänekoski (1977)
*Pyhittäjäisien Sergein ja Hermanin Valamolaisten tsasouna, Nurmes (1980)
*Pyhän Ristin kirkko, Kouvola (1981)
*Pyhän Nikolaoksen kirkko, Rautalampi (1985)
*Apostolien Pietarin ja Paavalin kirkko, Tornio (1987)
*Jumalanäidin suojeluksen rukoushuone, Raahe (1988)
*Pyhän Ristin tšasouna, Salo (1989)
*Tuusniemen ortodoksinen kirkko, Tuusniemi (1992)
*Viikinsaaren kappelin ikonit, Tampere (1992) 
*Porin ortodoksinen kirkko, Pori (2002)

## Lähteet
Angelina Golikova

**Angelina Romanovna Golikova** (, s. 17. syyskuuta 1991 Moskova) on venäläinen pikaluistelun maailman- ja Euroopan-mestari.

Golikova voitti 500 metrin maailmanmestaruuden Heerenveenissä 2021 ajalla 37,14. Hän saavutti 500 metrillä ja joukkuesprintissä MM-hopeaa Salt Lake Cityssä 2020 sekä joukkuesprintissä MM-pronssia Inzellissä 2019. Lisäksi hän sijoittui 500 metrillä neljänneksi 2019 ja 1&nbsp;000&nbsp;metrillä kuudenneksi 2021. Sprinttereiden MM-kilpailuissa hän on sijoittunut neljänneksi Hamarissa 2020, kuudenneksi Changchunissa 2018 ja kahdeksanneksi Heerenvenissä 2019. 

Golikova saavutti Pekingin olympialaisissa 2022 pronssia 500 metrillä ja oli neljäs 1&nbsp;000&nbsp;metrillä. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli 500 metrillä seitsemäs.

Golikova on voittanut Euroopan-mestaruuden joukkuesprintissä Kolomnassa 2018 ja Heerenveenissä 2020. EM-hopeaa hän on saanut 500 metrillä 2018 ja Heerenveenissä 2022 sekä sprinttiottelussa Heerenveenissä 2021 sekä EM-pronssia 500 metrillä 2020.

## Henkilökohtaiset ennätykset

## Lähteet
Melissa Bowerman

**Melissa Bowerman** (3. huhtikuuta 1942 – 31. lokakuuta 2011) oli yhdysvaltalainen kielitieteilijä ja psykologi.

## Elämäkerta
Bowerman syntyi Syracusessa, New Yorkin osavaltiossa vuonna 1942. Hän opiskeli psykologiaa Stanfordin yliopistossa ja valmistui kandidaatiksi vuonna 1964. Hän jatkoi opintojaan Harvardissa sosiaalipsykologian parissa ja valmistui maisteriksi vuonna 1966 ja väitteli tohtoriksi 1971..

Bowermann oli naimisissa Wijbrandt van Schuurin kanssa. Parilla oli kolme lasta ja neljä lastenlasta. Hän kuoli Nijmegenissa, Alankomaissa 31. lokakuuta 2011..

## Ura
Akateemisen uransa Bowerman aloitti Kansasin yliopistossa, jossa hän tutki lasten kehittymistä. Hän oli myös mukana yliopiston kielitieteellisessä yksikössä ja sai paikan apulaisprofessorina vuonna 1978. Hänen tutkimusintresseihinsä kuuluivat mm. äidinkielen oppiminen, kognitiivinen kehitys sekä kielen ja kognitioiden välinen suhde.. 

Vuosina 1999–2009 Bowerman toimi yleisen kielitieteen professorina Vrije Universiteit Amsterdamissa. Vuodesta 1989 hän myös teki tutkimusta psykolingvistiikan parissa Max Planck -instituutin psykolingvistiikan yksikössä Nijmegenissa..

### Valikoituja teoksia

* Bowerman, Melissa 1973: *Early syntactic development: a cross-linguistic study with special reference to Finnish*, Cambridge University Press, Cambridge.
* Choi, S., Bowerman, M. 1991: Learning to express motion events in English and Korean: The influence of language-specific lexicalization patterns, *Cognition*, 41 (1-3), s. 83–121
* Majid, A., Bowerman, M., Kita, S., Haun, D.B.M., Levinson, S.C. 2004: Can language restructure cognition? The case for space, *Trends in Cognitive Sciences*, 8 (3), s. 108–114.
* Bowerman, Melissa, och Stephen C. Levinson (red.) 2001: *Language Acquisition and Conceptual Development*, Cambridge University Press, Cambridge.

## Lähteet
Teollisuuskadun tunneli

**Teollisuuskadun tunneli** on pääradan ja Ratapihantien alittava tietunneli Helsingin Pasilassa. Sen pituus on 330 metriä. Lännessä tunneli alkaa Veturitien kiertoliittymästä Keski-Pasilassa ja idässä se päättyy Teollisuuskadulle Vallilassa. Liikenne kulkee kumpaankin suuntaan omissa yksikaistaisissa betonikäytävissään.

Tunneli oli Helsingin kaupungin ja Liikenneviraston yhteishanke. Rakentaminen yhdessä Veturitien uusimisen kanssa kesti neljä vuotta, ja hanke valmistui lopulta 8. lokakuuta 2019. Tunnelin itäinen osa on täysin uusi, mutta länsipäässä hyödynnettiin 230 metriä pitkää Sörnäisten satamarataan kuulunutta vanhaa rautatietunnelia, joka muutettiin ajoneuvoliikenteelle soveltuvaksi ja paloturvalliseksi.

Tunneli rakennettiin sujuvoittamaan poikittaissuuntaista autoliikennettä ja vähentämään autoliikennettä Pasilan aseman edustalla ja Pasilansillalla. Tunneli ohjaa Pasilan alueen autoliikennettä Veturitielle ja on nopea yhteys esimerkiksi Kalasatamaan ja Itäkeskukseen. Aiemmin autoliikenteen reitti kulki Ratapihantietä ja Pasilansiltaa pitkin. Veturitien uusimisen ja autoliikenteen viemisen tunneliin todettiin myös helpottavan jalankulku-, pyörä- ja joukkoliikenteen sujuvuutta Pasilan alueella. Mitään reittejä ei kuitenkaan suljettu, vaan tunneli loi kokonaan uuden lisäyhteyden liikenneverkkoon. Käyttöasteeksi on arvioitu tulevaisuudessa 2&nbsp;200 ajoneuvoa tunnissa, ja vuonna 2035 tunnelia arvioidaan käyttävän vuorokaudessa noin 15&nbsp;000 ajoneuvoa.

Liikennettä tunnelissa seurataan useilla kameroilla vuorokauden ympäri. Ruuhkatilanteissa automaattinen jonontunnistusjärjestelmä säännöstelee liikennettä liikennevaloilla ja tarvittaessa puomeilla. Kahden tunnelikäytävän välillä on kolme pelastusovea, joiden luona olevilta hätäasemilta saa yhteyden hätäkeskukseen. Lisäksi tunneliin kuuluu tiedotusopasteita, yli 500 valaisinta ja 24 savunpoistopuhallinta.

## Katso myös
* Veturitien tunneli

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Tunnelin suunnitelmapiirustus (PDF)
Vapaat äänestäjät

**Vapaat äänestäjät** (, lyh. **FW**) on saksalainen keskusta-oikeistolainen puolue. Puolueen puheenjohtajana toimii baijerilainen Hubert Aiwanger.

## Historia
Puolueeksi, joka toimii koko maan alueella, FW rekisteröitiin vasta vuonna 2010. Tätä ennen toiminta oli ollut paikallisten ja toisistaan itsenäisten vaalilistojen käsissä. Näistä ensimmäinen koko osavaltion laajuinen lista perustettiin Nordrhein-Westfalenissa vuonna 1952. Koko Saksan kattava verkosto perustettiin vuonna 1965, mutta kyseessä ei ollut puolue tai sellaisen kattojärjestö, vaan osavaltioissa toimivien listojen koordinaattori.

Läpimurron FW teki Baijerissa vuonna 2008, kun se sai osavaltion vaaleissa yli 10 % kannatuksen ja nousi osavaltion kolmanneksi suurimmaksi puolueeksi maapäivillä. FW oli osallistunut osavaltion maapäivävaaleihin jo vuodesta 1998 lähtien.

Vuoden 2014 vaaleissa puolue sai läpi ensimmäisen meppinsä, Ulrike Müllerin. Vuoden 2024 EU-vaaleissa puolue sai 3 edustajaa Euroopan parlamenttiin.

## Ideologia
Puoluetta on luennihdittu sekä konservatiiviseksi että liberaalikonservatiiviseksi. Se sijoittii jossain määrin CSU:n ja AfD:n välimaastoon: konservatiivinen, muttei radikaali, minkä on arveltu olevan syy sille, miksi AfD:llä on ollut vaikeuksia kerätä kannatusta Baijerissa.

Lisäksi puolue kannattaa suoraa demokratiaa ja regionalismia.

FW on Euroopan demokraattisen puolueen jäsen ja sen mepit istuvat uudistuva Eurooppa -ryhmässä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Yvette van Kooyk

**Yvette van Kooyk** (s. 1961) on alankomaalainen lääketieteellisen biologian tutkija, joka työskentelee  Amsterdamin yliopiston lääketieteellisen keskuksen (Amsterdam UMC) molekyläärisen solubiologian ja immunologian laitoksen professorina Vrije Universiteit Amsterdamissa. 

Van Kooyk opiskeli Amsterdamin yliopistossa lääketieteellistä biologiaa. Vuonna 1993 hän valmistui amsterdamilaisesta Alankomaiden syöpäinstituutista (Netherlands Cancer Institute) tohtoriksi. 

Hän jatkoi tutkimustyötään Nijmegenin Radboud-yliopistossa. Hän tutki dendriittisolujen roolia immuunijärjestelmän säätelyssä ja muun muassa selvitteli sitä, kuinka HI-virus onnistuu huijaamaan ihmisen immuunipuolustusta. Tämän tutkimustyön kuluessa hän löysi kaksi sokerireseptoria (DC-SIGN ja L-SIGN), jotka molemmat vuorovaikuttavat patogeenien kanssa sokerimolekyylejä tunnistamalla. Hän julkaisi vuonna 2000 aiheesta kaksi sittemmin runsaasti viitattua artikkelia Cell-tiedelehdessä. Nämä loivat osaltaan perustaa glykoimmunologiana tunnetulle tutkimusalalle. Vuonna 2001 hän palasi Amsterdamin yliopistolle sen lääketieteellisen keskuksen (Amsterdam UMC) professoriksi ja perusti sinne glykoimmunologian laboratorion. 

Van Kooykilla on useita patentteja immuunijärjestelmän toimintaa stimuloivien ja supistavien sokereiden aihepiiristä. Hän on perustanut bioteknologiayhtiön, joka pyrkii kehittämään allergiahoidoksi sopivaa rokotetta. Pitemmän ajan tähtäimenä on syöpähoitoon sopivien ratkaisujen löytäminen. 

Vuonna 2017 professori van Kooykista tuli Alankomaiden kuninkaallisen tiedeakatemian (KNAW) jäsen. Vuonna 2019 van Kooykille myönnettiin Spinoza-palkinto, joka on Alankomaiden korkein tieteellinen tunnustus. Palkinto sisältää pronssipatsaan ja henkilökohtaisen 2,5 miljoonan euron suuruisen tutkimusapurahan palkitun vapaasti määrittelemään tutkimusaihepiiriin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*van Kooykin julkaisuja PubMedissä  (nih.gov)
*Prof.dr. Yvette van Kooyk (ESNI 2019 17th European School of Neuroimmunology Cource)    
*Yvette Van Kooyk  (frontiersin.org)
Magnus Björklund

**Magnus Malcolm Björklund** (3. elokuuta 1861 Kuopio – 22. maaliskuuta 1918 Helsinki) oli suomalainen apteekkari ja valtiopäivämies.

Björklundin vanhemmat olivat kultaseppä Gustaf Adolf Björklund ja Emelie Ahlstrand. Björklund kävi Joensuun lyseota, mutta tuli sitten Joensuussa apteekkioppilaaksi, palveli apteekeissa eri paikkakunnilla ja valmistui farmaseutiksi 1879 ja proviisoriksi 1884. Hän oli apteekkari Merikarvialla 1884, Naantalissa 1887, Kotkassa 1894 ja Helsingissä 1911–1917. Björklund oli Naantalin kaupunginvaltuuston puheenjohtaja 1890–1894 ja Kotkan kaupunginvaltuuston jäsen 1897–1905 ja varapuheenjohtaja 1910–1911. Hän oli porvarissäädyssä Kotkan edustaja valtiopäivillä 1904–1905.

## Lähteet
Kauhun millimetrit

**Kauhun millimetrit** on Ilari Nummen ohjaama suomalainen kauhuelokuva vuodelta 1992. Elokuva sijoittuu 1980-luvun Helsinkiin, jossa Marja on menossa myymälään vaihtamaan viallisia puutarhasaksia uusiin. Matkalla hän törmää kadulla erääseen naiseen ja haistattelee hänelle kiivastuneena. Päivän kuluessa Marja alkaa nähdä harha-aistimuksia samasta naisesta, johon hän törmäsi aikaisemmin. 

## Lähteet
Helena Sarno

**Martta Helena Anttila**, o. s. *Simola*, nimenmuutos 5.9.1913 sukunimeksi Sarno, kirjailijanimi **Helena Sarno** (6. kesäkuuta 1892 Keuruu – lokakuun loppupuolella 1933 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.

Helena Sarno kirjoitti kertomuksia aikakaus- ja sanomalehtiin. Vuonna 1931 häneltä ilmestyi kokaiinin käyttöä kuvannut romaani *Valkoinen myrkky*.

Sarno tavattiin kuolleena asunnostaan Runeberginkatu 42:ssa Helsingissä 8. marraskuuta 1933 sen jälkeen kun häntä ei ollut nähty 20. lokakuuta jälkeen liikkeellä. Sarno oli löydettäessä ollut kuolleena jo ainakin 2–3 viikkoa. Hänen arveltiin tehneen itsemurhan, sillä epäsäännöllistä boheemia elämää viettänyt Sarno oli jo aiemminkin tehnyt itsemurhayrityksiä. Sarno oli mennyt naimisiin 1932, mutta hänen miehensä oli tehnyt itsemurhan jo samana vuonna.

## Teoksia
* *Valkoinen myrkky* : romaani. Gummerus 1931

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Helena Sarnon lehdissä julkaistuja kertomuksia:
* Tunnelmakuva Monte Carlosta, Kansan kuvalehti, 05.04.1929, nro 14, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Murha, Suomen Sosialidemokraatti, 24.01.1932, nro 23, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Salaisuus, Suomen Sosialidemokraatti, 13.11.1932, nro 311, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Kiirastorstai, Suomen Sosialidemokraatti, 03.09.1933, nro 237, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Lääkäri ja piika, Suomen Sosialidemokraatti, 19.11.1933, nro 314, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Johannes Castrén

**Johannes Castrén** (25. helmikuuta 1847 Pyhäjärvi – 29. huhtikuuta 1910 Helsinki) oli suomalainen juristi ja virka- ja valtiopäivämies. 

Castrénin vanhemmat olivat kirkkoherra Zachris Castrén ja Betty Leontine Reuter ja puoliso vuodesta 1873 Amanda Ulrika Jussilainen. Kansanedustaja Jonas Castrén oli hänen veljensä. Johannes Castrén tuli ylioppilaaksi 1868, suoritti ylemmän oikeustutkinnon  1877 ja sai varatuomarin arvon 1880. Hän oli oikeusneuvosmies Jyväskylässä vuodesta 1881, mutta menetti virkansa Vaasan hovioikeuden tuomion perusteella 1909.  Castrén edusti Mikkeliä porvarissäädyssä valtiopäivillä 1904–1905.

Ministeri, korkeimman hallinto-oikeuden presidentti Urho Castrén oli Johannes Castrénin ja  Amanda Ulrika Jussilaisen poika.
 
## Lähteet
Kuka on Joe Louis?

**Kuka on Joe Louis?** on Juha Rosman ohjaama suomalais-puolalainen draamaelokuva vuodelta 1992.  Elokuva kertoo Joni Hurme -nimisestä nyrkkeilijästä, joka haluaa palata ottelemaan seitsemän vuoden tauon jälkeen. 

## Lähteet