open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jalo Perkko

**Jalo Vilho Perkko**, sukunimi vuoteen 1906 *Liljelund* (8. syyskuuta 1885 Helsinki – 20. marraskuuta 1942) oli suomalainen toimitusjohtaja. Hän perusti vuonna 1918 yhdessä veljiensä kanssa kelloalan tukkukaupan Oy Perkko Ab:n.

Jalo Perkon vanhemmat olivat räätäli Aksel Adrian Liljelund ja Hedvig Liljelund. Hänen veljiään olivat kultaseppä Oiva Perkko (1881–1934) ja kelloseppä ja toimitusjohtaja Urho Perkko (1888–1959).

Jalo Perkko meni jo 14-vuotiaana vuonna 1899 Suomen Höyrylaiva Oy:n palvelukseen ja oli siellä työssä viiden vuoden ajan eri osastoilla. Hän siirtyi sitten vuonna 1904 Oy Lars Krogius & Co Ab:n huolintaosaston johtoon ja hoiti tätä tehtävää vuoteen 1918 saakka. Perkko perusti tänä aikana liikkeen sivukonttoreita useisiin Suomen rannikkokaupunkeihin. Perkko perusti vuonna 1918 *Oy Perkko Ab* nimisen kelloalan ja tarkkuustyökalujen tukkuliikkeen yhdessä veljiensä kanssa. Liike osti samana vuonna J. W. Lindroosin vuonna 1894 Tampereelle perustaman kelloalan maahantuonti- ja tukkuliikkeen, joka oli 1910-luvulla Suomen suurin alallaan. Oy Perkko Ab harjoitti kellojen, kultasepäntarvikkeiden ja -tuotteiden sekä hienomekaanisten työkalujen tukkukauppaa, sen sisaryhtiö oli *Suomen Kellokeskus Oy* ja tytäryhtiö *Hopeatehdas Oy*. Jalo Perkko oli yhtiön toimitusjohtaja ja suurin omistaja. Oy Perkko on edelleen olemassa ja se on ollut vuodesta 1979 Nurmi-Yhtiöt Oy:n omistuksessa. Yritys on nykyisin korujen, kellojen ja toimistotekniikan maahantuoja. Liikkeellä on myös oma *[[Leijona (tuotemerkki)|Leijona]]*-kellobrändi.

Jalo Perkko oli myös Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen johtokunnan jäsen ja Raamattutalo-Osakeyhtiön johtokunnan jäsen. Hän teki useita opintomatkoja ulkomaille. Suomen sisällissodan aikana Jalo Perkko toimi tykistökoulun intendenttinä ja hänet nimitettiin reservivänrikiksi.

Jalo Perkon kuoltua 1942 Oy Perkko Ab:n suurimpana omistajana ja johtajana oli hänen leskensä Ester Perkko (1891–1967).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kellojen ja taideteosten keskellä, Forum, 01.01.1936, nro 1, s. 42, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Oiva Perkko

**Oiva Akseli Perkko**, sukunimi vuoteen 1906 *Liljelund* (22. joulukuuta 1881 Helsinki – 2. maaliskuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen kultaseppä. Hän perusti vuonna 1918 yhdessä veljiensä kanssa kelloalan tukkukaupan Oy Perkko Ab:n.

Oiva Perkon vanhemmat olivat räätäli Aksel Adrian Liljelund ja Hedvig Liljelund. Hänen veljiään olivat toimitusjohtaja Jalo Perkko (1885–1942) ja kelloseppä, toimitusjohtaja Urho Perkko (1888–1959).

Oiva Perkko kävi kansakoulun sekä suomalaista normaalilyseota ja Taideteollisuuskeskuskoulua. Hän meni sitten vuonna 1896 oppiin kultaseppä Karl Hägglundin liikkeeseen Helsingissä ja hänestä tuli kisälli vuonna 1901. Oiva Perkko työskenteli *Suomen Kultaseppä Oy*:ssä kahdenkymmenen vuoden ajan. Perkko perusti vuonna 1918 *Oy Perkko Ab* nimisen kelloalan ja tarkkuustyökalujen tukkuliikkeen yhdessä veljiensä kanssa. Liike osti samana vuonna J. W. Lindroosin vuonna 1894 Tampereelle perustaman kelloalan maahantuonti- ja tukkuliikkeen, joka oli 1910-luvulla Suomen suurin alallaan. Oy Perkko Ab harjoitti kellojen, kultasepäntarvikkeiden ja -tuotteiden sekä hienomekaanisten työkalujen tukkukauppaa, sen sisaryhtiö oli *Suomen Kellokeskus Oy* ja tytäryhtiö *Hopeatehdas Oy*. Jalo Perkko oli yhtiön toimitusjohtaja ja suurin omistaja Oiva Perkon toimiessa Oy Perkko Ab:n johtokunnan puheenjohtajana. Oiva Perkko muutti Tampereelle ja toimi siellä *Suomen Kellokeskus Oy*:n johtajana. Oy Perkko on edelleen olemassa ja sen on ollut vuodesta 1979 Nurmi-Yhtiöt Oy:n omistukseen. Se on nykyisin korujen, kellojen ja toimistotekniikan maahantuoja. Liikkeellä on myös oma *[[Leijona (tuotemerkki)|Leijona]]*-kellobrändi.

Oiva Perkko oli vuodesta 1922 alkaen Tampereen Käsityö- ja Tehdasyhdistyksen valtuutettuna ja myös yhdistyksen sihteerinä. Hän teki ulkomaanmatkoja muun muassa Englantiin, Ranskaan, Sveitsiin, Saksaan ja Tanskaan.

Oiva Perkko kuoli 52-vuotiaana maaliskuussa 1934 Helsingin Diakonissalaitoksella.

## Lähteet
Hyperforiini

**Hyperforiini** on mäkikuisman sisältämä aine, joka on yksi vaikuttavista aineista mäkikuismaa sisältävissä rohdosvalmisteissa. Tämä vaikuttava aine on antibioottinen suoja mikrobeja vastaan. Sitä käytetään hyperisiinin kanssa esimerkiksi mäkikuismauutteessa. Hyperforiinilla on lievää masennusta lievittävää vaikutusta.

Hyperforiinin kemiallinen kaava on C35H52O4, moolimassa 536,8&nbsp;g/mol, sulamispiste 79 - 80&nbsp;°C ja CAS-numero 11079-53-1.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* PubChem: Hyperforin 
* Human Metabolome Database (HMDB): Hyperforin 
* Food Component Database (FooDB): Hyperforin 
* DrugBank: Hyperforin 
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Hyperforin 
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Hyperforin
Hyperisiini

**Hyperisiini** on mäkikuisman sisältämä aine. Enimmäisannos, joka on suositeltavaa vuorokaudessa on 0.2-3 mg. Hyperisiini herkistää auringonvalolle. Se on vaikuttavana aineena mäkikuismarohdosvalmisteissa, jotka lievittävät lievää masennusta. Se on väriltään punaista ja sitä voidaan käyttää väriaineena.

Mäkikuismalle hyperisiini on vasta-aine, jonka avulla kasvi suojautuu kasvinsyöjiltä.

Hyperisiinin kemiallinen kaava on C30H16O8, moolimassa 504.4&nbsp;g/mol, sulamispiste 300&nbsp;°C, kiehumispiste 1020,33&nbsp;°C ja CAS-numero 548-04-9.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* PubChem: Hypericin 
* Human Metabolome Database (HMDB): Hypericin 
* Food Component Database (FooDB): Hypericin 
* DrugBank: Hypericin 
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Hypericin 
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Hypericin
Ukrainan valtion päivä

**Ukrainan valtion päivä** () on kansallinen juhla- ja vapaapäivä Ukrainassa. Sitä vietetään 15. heinäkuuta. Juhlapäivää vietettiin ensimmäisen kerran heinäkuussa 2022.
  
## Lähteet
Rannikkopuumuura

**Rannikkopuumuura** (*Thamnophilus ambiguus*) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.

Rannikkopuumuuraa tavataan Brasilian kaakkoisosissa rannikon läheisyydessä, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 342&nbsp;000 km2. Vuonna 2003 lajin arvioitiin olevan melko yleinen ainakin osissa levinneisyysaluettaan, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Axel W. Lindfors

**Axel William Lindfors** (5. kesäkuuta 1888 Helsinki – 31. joulukuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja eduskunnan tulkki ja ruotsinkielisen kanslian notaari. 

Axel Lindforsin vanhemmat olivat liikemies August Wilhelm Lindfors ja Matilda Amalia Nyberg. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1907. Opiskeltuaan pari vuotta yliopistossa hän siirtyi lehtialalle ja oli aluksi Tammerfors Aftonblad- ja Hangö-lehdissä toimittajana. Hän oli sitten Hufvudstadsbladet-lehden toimittajana 1911–1918. Hän oli kauppa- ja teollisuuskomission lehdistöosaston päällikkönä 1918–1919  ja sitten Svenska Tidningen-lehden toimittajana 1919–1921. Lindfors toimi sitten talousalan lehdissä ja oli ensin Finansbladetin avustajana 1923–1926 ja sitten Mercator-lehden avustajana 1926–1934. Hän toimitti myös kahden vuosikymmenen ajan Farmaceutiskt Notisblad-lehteä.

Lindfors tuli vuonna 1915 työhön eduskuntaan ja toimi aluksi tulkkina eri valiokunnissa. Vuosina 1921–1935 hän toimi eduskunnan täysistunnoissa tulkkina ja vuonna 1935 hänestä tuli eduskunnan ruotsinkielisen kanslian notaari.

Lindfors oli mukana perustamassa Suomen Sanomalehtimiesten Liittoa ja oli vuodesta 1921 alkaen tämän liiton ja Helsingin sanomalehtimiesyhdistyksen johtokunnan jäsenenä. 

Axel Lindfors oli naimisissa vuodesta 1935 Alma Sofia Helinin kanssa. Lindfors kuoli 59-vuotiaana sydänkohtaukseen uudenvuodenaattona 1947.

## Lähteet
Vaaleapuumuura

**Vaaleapuumuura** (*Thamnophilus pelzelni*) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.

Vaaleapuumuuraa tavataan Brasilian keski- ja itäosissa. Sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 3&nbsp;320&nbsp;000 km2. Vuonna 2003 lajin arvioitiin olevan yleinen suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan, vaikkakin se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Laajan levinneisyysalueen ansiosta se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Köynnöspuumuura

**Köynnöspuumuura** (*Thamnophilus caerulescens*) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.

Köynnöspuumuuraa tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Paraguayssa, Perussa ja Uruguayssa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 10&nbsp;600&nbsp;000 km2. Se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia, mutta hyvin laajan levinneisyysalueen ansiosta se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Bahatševe

**Bahatševe** () on kaupunki Ukrainan Tšerkasyn alueen  Zvenyhorodkan piirissä. Vatutine sijaitsee 11 kilometriä piirikeskus Zvenyhorodkan keskustasta kaakkoon ja linnuntietä 88 kilometriä aluekeskus Tšerkasystä lounaaseen. Bahatševe on rautatien risteyspaikkakunta.

Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 16&nbsp;200 asukasta vuoden 2021 alussa. Vuonna 2001 Bahatševen asukasluku oli 20&nbsp;156. Enimmäkseen asukkaat olivat etniseltä taustaltaan ukrainalaisia.

Bahatševe on Ukrainan vuonna 2020 tehdyn aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Zvenyhorodkan piiriin. Tätä ennen se muodosti Tšerkasyn alueen alainen kaupunkipiirin.

Bahatševe perustettiin vuonna 1946 työtaajamaksi ja sai nykynimensä vuonna 1949. Kaupungin aseman Bahatševe sai vuonna 1952.


Vatutine Park.JPG|Rantanäkymä Bahatševen kaupunginpuistosta.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Špola

**Špola** () on kaupunki Ukrainan Tšerkasyn alueen  Zvenyhorodkan piirissä. Špola sijaitsee linnuntietä 33 kilometriä piirikeskus Zvenyhorodkan keskustasta itään ja 68 kilometriä aluekeskus Tšerkasystä lounaaseen. Špolassa on rautatieasema ja linja-autoasena, kaupungin kautta kulkee rautatieyhteys Smelasta Vatutineen.

Tammikuun keskilämpötila on -5,6 astetta, ja heinäkuun +20,3 Celsius-astetta. Vuotuinen sademäärä noin 509 millimetriä.

Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 16&nbsp;616 asukasta vuoden 2021 alussa. Vuonna 1990 asukkaita oli noin 22&nbsp;500.

Špola sai kaupungin aseman vuonna 1938. on Ukrainan vuonna 2020 tehdyn aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Zvenyhorodkan piiriin; tätä ennen se oli Špolan piirin hallintokeskus.


Cherkassy Oblast Admin Bldg, Lenin statute, Shpola, Ukraine, 17Sept2008.jpg|Hallintorakennus Špolassa (2008).
Церковь св. Николая в Шполе.jpg|Ortodoksinen Pyhän Nikolain kirkko.
Шпола-церква.JPG|Toinen kirkko.
 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bar (Ukraina)

**Bar** () on kaupunki Ukrainan Vinnytsjan alueen  Žmerynkan piirissä.

Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 15&nbsp;775 asukasta vuoden 2021 alussa. Vuonna 2001 asukkaita oli 17&nbsp;284. Bar on Ukrainan vuonna 2020 tehdyn aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Žmerynkan piiriin; tätä ennen se oli Barin piirin  hallintokeskus.

Paikkakunta mainitaan historiallisissa asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1425 nimellä Rov. Puolan kuningatar Bona antoi sille nimen Bar vuonna 1537; sinne rakennettiin tuolloin linnoitus. 1630-luvulla Guillaume Le Vasseur de Beauplan rakensi linnan paikkakunnalle. Barin sijainti Puolan ja Turkin välillä merkitsi että siellä taisteltiin usein. 


(02) WIKIPEDIA YOUNG GENERATIONS OF UKRAINIANS AT CENTRAL SQUARE IN TOWN OF BAR VINNYTSIA REGION STATE OF UKRAINE 20150824.jpg|Lapsia ja nuorisoa Barin keskusaukiolla.
(11) WIKIMEDIA UKRAINE INDEPENDENCE DAY CELEBRATION CITY OF BAR VINNYTSIA REGION STATE OF UKRAINE 20150823.jpg| Ukrainan itsenäisyyspäivän juhlayleisöä Barissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vuoden koulu, oppilaitos tai päiväkoti

**Vuoden koulu, oppilaitos tai päiväkoti**, usein lyhyemmin **Vuoden koulu**, on Opetusalan Ammattijärjestö OAJ:n myöntämä samannimisen vuosittaisen kilpailun tunnustus, jolla halutaan kiinnittää huomiota jonkin suomalaisen tai suomalaisia ulkomailla kasvattavan koulun, oppilaitoksen tai päiväkodin onnistuneeseen toimintaan koulutuksessa. Palkitun oppilaitoksen toiminnan tulee olla esimerkillistä ja sekä opettajien että oppilaiden, opiskelijoiden tai päiväkodin lasten siellä viihtyä. Esimerkiksi vuonna 2021 palkittua Könönpellon koulua kiiteltiin onnistuneesta positiivisen ryhmässä oppimisen lähestymisen käytöstä (Pro-koulu). Palkintoa on jaettu vuodesta 1991 lähtien.

## Palkinnonsaajat
Tunnustuksen ovat saaneita Vuoden kouluja ovat (vuodesta 1991 lähtien):

:: 1991   Meri-Porin lukio
:: 1992   Kokkolan ammattioppilaitos
:: 1993   Turun normaalikoulu
:: 1994   Ylikylän koulu, Kempele
:: 1995   Eskolanmäen yläaste, Kouvola
:: 1996   Karviaistien koulu, Helsinki
:: 1997   Sibelius-Akatemia, Helsinki
:: 1998   Ikaalisten käsi- ja taideteollisuusoppilaitos
:: 1999   Opetusravintola Paviljonki, Savonlinna
:: 2000   Kajaanin opettajankoulutuslaitos
:: 2001   Auroran sairaalakoulu, Helsinki
:: 2002   Aurinkorannikon suomalainen koulu, Espanja
:: 2003   Jokiniemen päiväkoti, Vantaa
:: 2004   Orajärven koulu, Sodankylä (luokat 1–6)
:: 2005   Aninkoulu, Kauhajoki (erityiskoulu)
:: 2006   Taivalkosken metsäoppilaitos
:: 2007   Keskustan koulu, Eurajoki (esiopetus ja perusopetus)
:: 2008   Mäntylän yksikkö: päiväkoti ja koulu, Oulu
:: 2009   Riihenmäen koulu, Mäntsälä (7–9)
:: 2010   Klinkbackan koulu, Raasepori (1–6)
:: 2011   Tiistilän koulu, Espoo (1–6)
:: 2012   Kaurialan lukio, Hämeenlinna
:: 2013   Seinäjoen yhteiskoulu
:: 2014   Hämeenkylän koulu, ja kunniamaininta Rinnekodin koulu, 
:: 2015   Taalintehtaan koulu, Kemiönsaari
:: 2016   Lintulaakson koulu, Espoo
:: 2017   Ro­va­nie­men kau­pun­gin kan­sa­lais­opis­to; kunniamaininnat Kirkonkylän koulu, Lapinjärvi, ja Västerby skola, Tammisaari
:: 2018   Tarvaalan koulu, Saarijärvi
:: 2019   Ylivieskan seudun kansalaisopisto
:: 2020   Kosken lukio, Koski Tl
:: 2021   Könönpellon koulu, Varkaus 
:: 2022  Talvisalon koulu, Savonlinna ja Tampereen aikuiskoulutuskeskus (TAKK)
:: 2023  Sasin päiväkoti, Hämeenkyrö 
:: 2024 Saaren koulu, Pyhäjoki
:: 2025 Kajaanin ammattikorkeakoulu, Kajaani.

## Lähteet
Balta

**Balta** () on kaupunki Ukrainan Odessan alueen Podilskin piirissä, Etelä-Bugin vesistöön kuuluvan Kodymajoen varrella. Balta sijaitsee 24 kilometriä piirikeskus Podilskin keskustasta pohjoiseen ja linnuntietä 183 kilometriä aluekeskus Odessasta pohjoisluoteeseen.

Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 18&nbsp;242 asukasta vuoden 2021 alussa. Vuonna 2011 väkiluku oli 19&nbsp;353, vuonna 1998 noin 23&nbsp;600.

Balta on ollut asuttuna paikkakuntana olemassa ainakin 1500-luvulta lähtien. Se kuului Turkkiin vuoteen 1791 saakka, ja Iaşin rauhansopimuksen jälkeen Venäjän keisarikuntaan. Vuonna 1797 siitä tuli Podilian kuvernementtiin kuuluva kaupunki. Vuonna 1880 asukkaista 80 prosenttia oli juutalaisia. Balta on vuodesta 1923 alkaen Baltan piirin hallintokeskus. Vuosina 1924–1929 se oli Moldavan autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan (Moldovan ASNT) pääkaupunki. Balta on vuodesta 1940 lähtien kuulunut Odessan alueeseen. Ukrainan vuoden 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen kaupunki on kuulunut Podilskin piiriin.


Balta (3090092735).jpg|Katunäkymä kaupungista.
Government Bldg bb - panoramio.jpg|Hallintorakennus.
Balta Hospital.jpg|Baltan sairaala (2008).


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Roure (Italia)

**Roure** () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 767 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Joe Baksi

**Joseph "Joe" William Baksi** (14. tammikuuta 1922, Kulpmont, Pennsylvania, Yhdysvallat – 6. elokuuta, 1977, Albany, New York, Yhdysvallat ) oli yhdysvaltalainen 1940-luvun raskaansarjan nyrkkeilijä, jonka vanhemmat olivat slovakkisiirtolaisia.

## Ammattilaisuuden alkuvuodet
Joe Baksi aloitti ammattilaisnyrkkeilyn vuonna 1940 nyrkkeillen voitokkaasti ensimmäisenä vuonna kymmenen ottelua. Yksi voitto tuli tulevan näyttelijän Jack Palancen kanssa (käytti ottelussa taiteilijanimeä *Jack Brazzo*) käydyssä nelieräisessä ottelussa. Seuraavana vuonna hän otteli jo suuremmilla areenoilla ja useampieräisiä eli pääosin kuusieräisiä otteluita. Óteltuaan 11 ottelua vuonna 1941 hän hävisi ensimmäisen kerran. 

## Ammattilaisuuden huippuvuodet
Vuoden 1941 jälkeen hän jatkoi uraansa voitokkaasti, kunnes helmikuussa 1944 kohtasi Tami Mauriellon, jonka hän löi kanveesiin 1. erässä ja voitti hänet 10-eräisessä ottelussa pistein. Tässä vaiheessa Baksi oli noussut *[[The Ring]]in* listalla sijalla 6. Seuraavaksi hän kohtasi vuoden 1944 aikana Lee Savoldin kolmessa ottelussa, joista hän voitti kaksi. Sen jälkeen vastustajat olivat nimekkäämpiä, joista hän sai voiton Gunnar Bärlundista ja Lou Novasta, mutta hävisi Lee Omalle ja Jersey Joe Walcottille. *The Ringin* listalla sijoitus Baksin uran paras eli 4. 

Vuoden 1946 aikana Baksi siirtyi ottelemaan Eurooppaan, jossa hän kohtasi voitokkaasti Freddie Millsin ja Bruce Woodcockin. Woodcock-voiton jälkeen oli suunnitelmissa käydä MM-ottelu Joe Louisia vastaan. Sitä ennen oli tarkoitus otella vielä Ruotsissa Olle Tandbergia vastaan. Amerikkalaisten yllätykseksi Tandberg voitti Baksin pistein. Tämän jälkeen Baksin MM-ottelu lykkääntyi. Hän oli tässä vaiheessa Louisin kolmas haastaja Ezzard Charlesin ja Walcottin jälkeen. Hän otteli ennen suunnitelmissa vielä ollutta MM-ottelua Charlesia vastaan, mutta hävisi keskeytyksellä 11. erässä.

## Ammatttilaisuuden loppuvuodet
Charles-tappion jälkeen Baksi otteli vielä seitsemän ottelua joulukuuhun 1951 mennessä, jolloin hän ilmoitti päättäneensä nyrkkeilyuransa. Baksi palasi kuitenkin vielä keväällä 1954 eli reilu kaksi vuotta lopetuspäätöksen jälkeen vielä kehään kahden ottelun verran.

Urheilu-uran päätteeksi hän toimi muutamia vuosia metallityöläisten ammattiliiton toimihenkilönä kotiseudullaan Pennsylvaniassa. 

## Viitteet
Roure

**Roure** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Roure, kunta Alpes-Maritimesin departementissa Ranskassa
* Roure, kunta Italiassa Piemonten alueella olevassa Torinon metropolikaupungissa
* Roure, sukunimenä:
** Marta Roure (s. 1981), andorralainen laulaja.
Roure (Ranska)

**Roure** on kunta Alpes-Maritimesin departementissa Ranskassa. Siellä on 119 asukasta (vuonna 2019), ja sen pinta-ala on 40,3 neliökilometriä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bilopillja

**Bilopillja** () on kaupunki Ukrainan Sumyn alueen Sumyn piirissä, Desnajoen Seim-haarajoen vesistöön kuuluvan Vyrjoen varrella. Bilopillja sijaitsee 45 kilometriä piiri- ja aluekeskus Sumystä luoteeseen. Bilopillja ja sen luoteenpuoleinen naapurikaupunki Vorožba muodostavat on rautateiden kahden risteysalueseudun. Bilopillja sijaitsee maanteitse vain 10 kilometriä Venäjän Kurskin alueen rajanylityspaikasta etelään. Siellä on rautatie- ja linja-autoasema.

Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 15&nbsp;981 asukasta vuoden 2021 alussa. Vuonna 2001 väkiluku oli 18&nbsp;384. Tuolloin 80 prosenttia asukkaista oli etniseltä taustaltaan ukrainalaisia ja 17 prosenttia venäläisiä.

Kiovan Rusin aikana nykyisen kaupungin paikalla sijaitsi Tšernihivin ruhtinaskuntaan kuulunut Vyrin kaupunki, tästä on kirjallinen maininta vuodelta 1096. Siellä oli linnoitus 1300-luvulta lähtien kuului Liettuan suuriruhtinaskuntaan, 1500-luvulta lähtien Moskovan suuriruhtinaskuntaan. 1600-luvun jälkimmäisellä puoliskolla Vyrin paikalle rakennettiin kukkulalinnoitus (nimeltään Kriga). Se tuhoutui mongolien ja tataarien hyökkäysten aikana. Oikean rannan Ukrainan alueelta, silloisesta Puola-Liettuasta saapuneet kasakat perustivat Bilopilljan vuonna 1672. Vuoteen 1765 saakka se oli Sumyn rykmenttiin kuuluva asutus paikkakunta. 1800-luvulla se oli vilkas maataloustuotteiden ja leivän kauppapaikka. Nyttemmin Bilopilljan kaupungissa on koneenrakennuksen ja -korjauksen tuotantolaitoksia, huonekalutehdas ja elintarviketeollisuutta.

Bilopillja on Ukrainan vuonna 2020 tehdyn aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Sumyn piiriin; tätä ennen se oli vuodesta 1923 lähtien Bilopilljan piirin hallintokeskus.

Venäjän hyökkäyssodassa (2022–) kaupunki miehitettiin...  Ukrainan asevoimat vapauttivat...


Вокзал ст. Білопілля.jpg|Bilopilljan rautatieautoasema.
Автостанція Білопілля.jpg|Bilopilljan linja-autoasema.
Петропавловська церква, місто Білопілля.jpg|Petropavlovskin kirkko, eli apostoleille Pietari ja Paavali omitettu kirkko.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Matilda: Musikaali

**Matilda: Musikaali** () on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut brittiläinen musikaalielokuva, jonka on ohjannut Matthew Warchus. Elokuva perustuu Roald Dahlin ''Matilda''-romaaniin perustuvaan musikaaliin. 

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*
101 (albumi)

__NOTOC__
**101** on Depeche Moden livealbumi, joka julkaistiin 13. maaliskuuta 1989. Albumi äänitettiin 18. kesäkuuta 1988 Rose Bowl -stadionilla Pasadenassa Kaliforniassa. Konsertti oli yhtyeen Music for the Masses -kiertueen 101. ja viimeinen.

Livealbumin lisäksi kiertueelta julkaistiin samanniminen dokumenttielokuva Depeche Mode 101.
 
## Kappaleet
# ”Pimpf” – 0.57
# ”Behind the Wheel” – 5.54
# ”Strangelove” – 4.49
# ”Sacred” – 5.12
# ”Something to Do” – 3.51
# ”Blasphemous Rumours” – 5.09
# ”Stripped” – 6.45
# ”Somebody” – 4.36
# ”Things You Said” – 4.19
# ”Black Celebration” – 4.54
# ”Shake the Disease” – 5.10
# ”Nothing” – 4.36
# ”Pleasure Little Treasure” – 4.38
# ”People Are People” – 4.59
# ”A Question of Time” – 4.12
# ”Never Let Me Down Again” – 6.40
# ”A Question of Lust” – 4.07
# ”Master and Servant” – 4.30
# ”Just Can't Get Enough” – 4.01
# ”Everything Counts” – 6.28 

## Lähteet
*Discogs
* Spotify

### Viitteet
Mohamed Hussein Roble

**Mohamed Hussein Roble** () on somalialainen poliitikko, joka on toimi maansa pääministerinä vuosina 2020–2022. 
Virkakautensa aikana hän joutui useaan kertaan välirikkoon presidentti Mohamed Abdullahi Mohamedin kanssa, joka pidätti Roblen virastaan toistuvasti.

## Lähteet
Hamza Abdi Barre

**Hamza Abdi Barre** on somalialainen poliitikko, joka on Somalian pääministeri kesäkuusta 2022 alkaen. 
Hän oli nimityksensä aikaan 48-vuotias ja kotoisin Jubamaasta. Ennen politiikkaan siirtymistään hän toimi akateemisella uralla ja kuului Kismayon yliopiston perustajiin.

Ensimmäisessä puheessaan parlamentille Barre lupasi keskittyä poliittiseen vakauteen, turvallisuuteen, sovintoon ja vuoropuheluun Somalimaan kanssa.

Vuonna 2023 Barren lausunnot herättivät huomiota. Muslimittaustainen Barre totesi uskonnollisessa tilaisuudessa, ettei Hamas ole terroristijärjestö, ja lupasi sille taloudellista tukea Gazan sodassa. Samassa yhteydessä hän puhui juutalaisista halventavasti. Hän ilmaisi myös ymmärrystä Venäjän hyökkäykselle Ukrainaan. Barren kaudella Venäjä on tukenut Somaliaa taloudellisesti. 

Vuonna 2025 Donald Trump puhui Somailasta halventavasti. Barre kehoittti kannattajiaan jättämään kommentit huomiotta, sillä Trump puhuu monista maista epäkohteliaasti.

## Lähteet
Sean Bergin

**Sean Bergin** (29. kesäkuuta 1948 Durban, Etelä-Afrikka – 1. syyskuuta 2012 Amsterdam, Alankomaat) oli eteläafrikkalaissyntyinen jazzsaksofonisti, -huilisti, -säveltäjä ja -laulaja. Hän asettui pysyvästi Alankomaihin 1970-luvun puolessavälissä. Bergin oli taustaltaan puoliksi irlantilainen.

Bergin lopetti koulunkäynnin Etelä-Afrikassa 15-vuotiaana, mutta sai opetusta klarinetinsoitossa. Hän soitti sekä valkoisten että mustien kanssa, mutta apartheidpolitiikka vaikutti ilmapiiriin niin kielteisellä tavalla, että se sai myös monet Berginin ystävistä lähtemään kotimaastaan. Bergin aloitti Alankomaissa työskentelyn monien paikallisten jazzpiirien toimijoiden kanssa. Hän perusti M.O.B.-kokoonpanon ("My Own Band"), johon liittyi muun muassa monia ICP:n orkesterin jäseniä. Berginin brittiläisiin yhteistyökumppaneihin kuuluivat Phil Minton ja Maggie Nicols. Bergin perusti myös yhtyeet Song MOB ja Nansika. M.O.B. ja Song MOB ottivat ohjelmistoihinsa vain Berginin itse säveltämää musiikkia, mutta Nansika tulkitsi muiden muassa Abdullah Ibrahimin, Dudu Pukwanan, Chris McGregorin, Johnny Dyanin ja Winston Mankunku Ngozin kappaleita. Bergin oli aktiivinen myös muissa kokoonpanoissa. Vuonna 2000 hänelle myönnettiin alankomaalainen VPRO-/Boy Edgar -palkinto. 

Bergin kuoli Amsterdamissa 64-vuotiaana. Hän oli ollut sairaana vuosien ajan kuolemaansa, mutta jatkanut soittamista niin kauan kuin tämä oli ollut mahdollista. Berginin New Mob -yhtyettä alkoi tämän kuoltua johtaa hänen tyttärensä Una Bergin. Ohjaaja Remy Vlek teki Sean Berginistä tämän kuoltua dokumenttielokuvan.
## Lähteet
Jalkapallon alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2016

**Jalkapallon alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2016** olivat järjestyksessään 15. alle 19-vuotiaiden EM-kilpailut sen jälkeen, kun ikärajaa nostettiin 19:ään vuodesta 2002 alkaen. Karsinnoista selviytyi kahdeksan joukkuetta lopputurnaukseen, joka pelattiin Saksassa 11.–24. heinäkuuta. Isäntäkaupunkeina olivat Aalen, Aspach, Heidenheim, Mannheim, Reutlingen, Sandhausen, Sinsheim, Stuttgart ja Ulm. Kahdesta neljän joukkueen alkulohkosta kaksi parasta joukkuetta pääsivät välieriin, joiden voittajat pelasivat loppuottelun. Pronssiottelua ei pelattu.

Mestaruuden voitti Ranska, jolle mestaruus oli kahdeksas, kun mukaan lasketaan turnauksen aiemmat versiot vuodesta 1948 alkaen, ja kolmas vuonna 2002 alkaneissa alle 19-vuotiaiden kilpailuissa. Hopeaa saavutti Italia, ja hävinneet välieräjoukkueet olivat Englanti ja Portugali. Alkulohkojen kolmanneksi sijoittuneet joukkueet pelasivat viidennestä paikasta seuraavan vuoden alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuihin, ja sen sai Saksa voittamalla Alankomaat.

## Ottelut
### Alkulohkot

Lähde: 

Merkkien selitykset:  **V = voitot <br> T = tasapelit <br> H = häviöt <br> TM = tehdyt maalit <br> PM = päästetyt maalit**

### Lohko A

### Lohko B

### Välierät

### Loppuottelu

## Lähteet
Lauritz Christian Lindhardt

**Lauritz Christian Lindhardt** (20. elokuuta 1842 – 25. syyskuuta 1906) oli tanskalainen hammaslääkäri, Kööpenhaminan hammaslääketieteellisen korkeakoulun professori ja Tanskan hammaslääkäriliiton puheenjohtaja 1888–1890 ja 1891–1898. Vuonna 1870 hän auttoi tuomaan markkinoille ensimmäisen hammasharjan Amerikasta.

## Tausta ja ura
Laurtiz Christian Lindhardt oli Bendt Lindhardt ja Johanne Thomasine Nicoline Lauritsdatter Prom ja tuli isä Orla Holger Lindhardt, hammaslääkäri Rønne. Hänen jälkeläisiään ovat muun muassa vastarintataistelija Orla Holger Lindhardt ja nykyinen kirjailija Claes Lindhardt.

Lindhardt nimitettiin professoriksi vuonna 1894.

Vuonna 1893 Lindhardtista tehtiin Dannebrog-ristin ritari.

## Lähteet
# Bendt Holgersen Lindhardt. Ribe Wiki. Hentet 4. oktober 2022.
# ^ Hop op til:a b c d Det danske slægtsbibliotek. Hentet 4. oktober 2022.
# ^  ;  ; 

### Viitteet
Colleen Thibaudeau

**Colleen Thibaudeau** (29. joulukuuta 1925 Toronto, Ontario – 6. helmikuuta 2012 London, Ontario) oli kanadalainen runoilija ja novellikirjailija.

Thibaudeau oli John Stewart Thibaudeaun ja tämän vaimon Alice Prycen tytär. Isä oli acadialaista syntyperää ollut high schoolin rehtori, ja äiti oli belfastilaissyntyinen. Thibaudeau varttui Ontarion St. Thomasissa. Hän opiskeli Toronton yliopistossa, jossa hän omaksui vaikutteita Margaret Avisonilta ja teki vuonna 1949 maisterintyönsä aikansa kanadalaisesta runoudesta. Syntymäpäivänään 29. joulukuuta 1951 Thibaudeau meni naimisiin runoilija, näytelmäkirjailija James Reaneyn kanssa. Pariskunnalle syntyi kolme lasta: James, Susan ja vuonna 1966 aivokalvontulehdukseen menehtynyt John. Vuonna 1965 ilmestyi Thibaudeaun ensimmäinen kirja (*Lozenges: Poems in the Shapes of Things*), jota seurasivat hänelle laajan lukijakunnan tuoneet kokoelmat *Ten Letters* (1975) ja *My Granddaughters Are Combing Out Their Long Hair* (1977). Hänen myöhempiä teoksaan olivat *The Martha Landscapes* (1984), *The Artemesia Book* (valikoituja ja uusia runoja, 1991) ja *The "Patricia" Album* (1992).

Thibaudeau asui perheensä kanssa muun muassa Winnipegissä ja Victoriassa, mutta suurimman osan ajasta Ontarion Londonissa. Hän sai runoihinsa usein inspiraationsa kodin sisältä ja tavallisista kodin esineistä. Thibaudeau kuoli Londonissa yliopistollisessa sairaalassa kärsittyään useita kertoja toistuneista aivoverenkiertohäiriöistä.

## Lähteet
Julián Álvarez

**Julián Álvarez** (s. 31. tammikuuta 2000 Calchín) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Primera Divisiónssa pelaavaa Atlético Madridia. Hän on pelannut Argentiinan maajoukkueessa vuodesta 2021, ja on maailmanmestari vuodelta 2022.

## Seurajoukkueura

Álvarez siirtyi River Platen junioreihin vuonna 2016 ja pelasi edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran vuoden 2018 loppukuukausina. Hän pelasi Argentiinan liigassa 74 ottelua ja teki niissä 34 maalia. hän voitti Argentiinan-mestaruuden 2021 ja Argentiinan cupin 2019. Hän siirtyi tammikuussa 2022 englantilaisseura Manchester Cityyn mutta jatkoi vielä kesään saakka lainalla River Platessa. Hän pelasi Cityn triplamestaruuteen päättyneellä kaudella 2022–2023 Englannin Valioliigassa 31 ottelua, joista 13 ottelua avauskokoonpanossa. Ensimmäiset kaksi maaliaan hän teki elokuussa Nottingham Forestia vastaan ja seuraavan marraskuussa Fulhamia vastaan. Kaikkiaan hän teki kauden aikana yhdeksän valioliigamaalia. Mestarien liigassa hän pelasi kymmenen ottelua ja teki kolme maalia, alkulohkossa yhden kotiotteluissa FC Kööpenhaminaa ja Sevillaa vastaan sekä valierässä yhden kotiottelussa Real Madridia vastaan. FA Cupin viidessä ottelussa hän viimeisteli kolme maalia. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 36 valioliigaottelua, joissa teki 11 ja syötti yhdeksän maalia Cityn voittaessa jälleen mestaruuden. Mestarien liigan seitsemässä ottelussa hän teki viisi maalia. Seurajoukkueiden MM-finaalissa hän teki kaksi maalia Cityn voittaessa Fluminensen 4–0. Hän voitti myös UEFA Super Cupin.

Álvarez siirtyi Primera Divisiónin Atlético Madridiin 75 miljoonan euron siirtosummalla elokuussa 2024. Debyyttikaudellaan Atléticossa Álvarez pelasi 37 Primera Divisiónin ottelua, joissa hän teki 17 maalia. Mestarien liigassa hän pelasi 10 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Kesän 2025 seurajoukkueiden MM-kilpailuissa hän pelasi kaikki Atlético Madridin kolme ottelua.

## Maajoukkueura

Álvarez on pelannut Argentiinan alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa muun muassa ikäluokan MM-kilpailuissa 2019 ja alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän pelasi Pariisin olympialaisissa 2024 Argentiinan kaikki neljä ottelua.

Álvarez pelasi Argentiinan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2021. Hän on pelannut 14. tammikuuta 2026 mennessä 49 A-maaottelua ja tehnyt niissä 13 maalia. Hän pelasi yhdessä ottelussa Argentiinan voittaessa Copa Américan 2021. Argentiinan MM-kultajoukkueessa 2022 hän pelasi kaikissa seitsemässä ottelussa ja oli viimeisessä viidessä pelissä avauskokoonpanossa. Hän teki turnauksessa neljä maalia: ensimmäisen alkulohko-ottelussa Puolaa, toisen neljännesvälieräottelussa Australiaa ja kolmannen sekä neljännen välieräottelussa Kroatiaa vastaan. Copa Américan voittajajoukkueessa 2024 hän pelasi viisi ottelua ja teki maalin Kanadaa vastaan sekä alkulohkossa että välieräottelussa. MM-kilpailujen 2026 karsinnoissa hän pelasi kaikki Argentiinan 18 ottelua ja teki niissä neljä maalia: ensimmäisen 6. syyskuuta 2024 Chileä, toisen 16. lokakuuta 2024 Boliviaa, kolmannen 26. maaliskuuta 2025 Brasiliaa ja neljännen 6. kesäkuuta 2025 jälleen Chileä vastaan.

## Lähteet
Hohenlockstedt

**Hohenlockstedt** on kunta Steinburgin piirikunnassa, Schleswig-Holsteinin osavaltiossa, Saksassa.

## Historia
Vuosina 1915–1918 jääkäriliikkeen jäsenet hankkivat sotilaskoulutuksen Hohenlockstedtista, Lockstedter Lagerin harjoitusalueelta, ja muodostivat Jääkäripataljoona 27:n ja myöhemmin Suomen puolustusvoimat.

## Ystävyyskunnat

*  Lapua, Suomi 
*  Dargun, Saksa

## Katso myös

* Lockstedter Lager

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* Gemeinde Hohenlockstedt https://www.hohenlockstedt.de/ (saksaksi)
Fritz Pauer

**Fritz Pauer** (14. lokakuuta 1943 Wien – 1. heinäkuuta 2012) oli itävaltalainen jazzpianisti.

Pauer aloitti jazzin soittamisen teini-ikäisenä Hans Kollerin ja Friedrich Guldan kanssa. Hän pääsi sittemmin johtamaan omia yhtyeitään Berliiniin. Vuonna 1966 Pauer voitti ensimmäisen palkinnon Modernin jazzin kilpailussa Wienissä. Tässä yhteydessä hän myös tapasi Art Farmerin, jonka kokoonpanon jäsenenä hän tuli tunnetuksi. Hänen uransa eteni muiden muassa Dexter Gordonin, Don Byasin, Klaus Weissin ja Booker Ervinin kanssa tehdyn yhteistyön muodossa. Vuonna 1967 Pauer esiintyi Annie Rossin ja Pony Poindexterin konserttialbumilla *Annie Ross & Pony Poindexter*, joka äänitettiin Deutsches Jazzfestivalilla Frankfurtissa. Vuonna 1969 hän soitti Carmell Jonesin festivaalikonserttialbumilla *Carmell Jones in Europe*.

Pauer aloitti opettamisen Wienin kunnallisessa konservatoriossa vuonna 1968 ja jatkoi opetustyötä esiintymisten ohella 1970-luvulla. Hän alkoi tehdä myös omia albumeitaan, joihin kuuluivat *Water Plants* (1977) ja *Blues Inside Out* (1978). 1980-luvulla Pauer asui jonkin aikaa Perussa ennen asettumistaan Sveitsiin vuonna 1986. Seuraavana vuonna hän aloitti uudelleen yhteistyönsä Art Farmerin kanssa albumia *Azure* varten. Hän jatkoi tätä yhteistyötä pitkin myöhempää uraansa. Lopulta Pauer palasi Itävaltaan, jossa hän opetti vuosien ajan Universität für Musik und darstellende Kunst Grazissa. Hän pysyi myös aktiivisena muusikkona ja julkaisi albumeita, kuten *City Blues* (1996), *New York Meeting* (2000) ja *Moods from Wonderland* (2008). Pauer kuoli 69-vuotiaana vuonna 2012. Vuonna 2020 ilmestyi albumi *3 for the Road*, joka sisältää Pauerin, Jay Claytonin ja Ed Neumeisterin triosession vuodelta 2001.

## Lähteet
Aadam islaminuskossa

**Aadam islaminuskossa** () oli ensimmäinen ihminen ja ensimmäinen islamin profeetoista. Koraanin mukaan maailma luotiin kuudessa päivässä, ja Jumala loi Aadamin ja hänen vaimonsa Eevan savesta ja yhdestä sielusta.  Koraanissa Aadam mainitaan 25 kertaa. Islaminuskon mukaan Aadam rakensi Kaaban temppelin, mutta Abraham ja hänen poikansa Ismael rakensivat sen vedenpaisumuksen jälkeen uudelleen.  

## Ibn Sa'din kertomus
Islamin varhainen historioitsija Ibn Sa'd kertoo islamilaisena perimätietona, että Aadam luotiin osissa savesta. Jumala loi ensin Aadamin pään, ja sen jälkeen Aadam pääsi silmillään seuraamaan muun kehon luomista. Alkoi tulla jo ilta, kun Aadamin jalat olivat vielä luomatta. Sen takia Aadam sanoi Jumalalle: "Oi yön Herra, pidä kiirettä, sillä yö lähestyy." Tähän Jumala lausui Koraaniin päätyneet sanat: "Hätäiseksi on ihminen luotu, mutta kyllä Minä näytän merkkini: älkää kiirehtikö Minua" (Koraani 21: 37).  Jumala loi Aadamin ensin 15 metrin pituiseksi, jolloin hänen päänsä koski taivasta. Koska se oli liikaa, Jumala lyhensi hänet nykyihmisen mittaan.

## Lehmän suuran tarina Adamista
Lehmän suura (2:30–39) sisältää kertomuksen Adamista. Jumala kertoo enkeleille, että hän aikoo asettaa itselleen sijaisen maan päälle. Enkelit tyrmistyvät ja ovat vastaan. Jumala ilmoittaa, että hän tietää sellaista, mitä enkelit eivät tiedä. Tämän jälkeen hän opettaa Adamille kaikkien asioiden nimet. Jumala pyytää nyt enkeleitä nimeämään eri asioita, "jos väitätte puhuvanne totta". Enkelit eivät pysty ja vetoavat siihen, ettei heitä ole opetettu. Jumala pyytää samaa Adamilta, joka helposti nimeää kysytyt asiat. Jumala kehottaa enkeleitä kumartamaan Adamia, ja kaikki tottelivat paitsi Iblis (Saatana). Seuraavaksi Jumala  ilmoittaa, Adam saa puolisonsa kanssa asua Paratiisissa, mutta ei saa lähestyä "tätä puuta". Saatana saa heidät kuitenkin horjahtamaan, ja kaikki kolme syöstään maan päälle toistensa vihollisina. Suurassa 20 (115–123) esiintyy tarinan muunnelma, jossa Saatana houkuttelee Adamia syömään ikuisen elämän puusta, kun Raamatussa syödään tiedon puusta.

Koraanin tarinaa ei sellaisenaan löydy Raamatusta. Geiger toteaa, että Lehmän suuran tarina on saatu Mooseksen kirjojen juutalaisesta *Midrash Rabbah -*selitysteoksesta. Siinä Jumala kertoo enkeleille, että hän tekee ihmisen omaksi kuvakseen. Enkelit kysyvät, mikä ihmisessä on erikoista ja Jumala kertoo, että tämä on enkeleitä viisaampi. Hän tuo enkeleiden eteen erilaisia eläimiä, mutta enkelit eivät tunne niiden nimiä. Koe onnistuu kuitenkin ihmisen kohdalla.  Tarina Paratiisista ja Saatanasta löytyy 1. Mooseksen kirjasta tosin pidempänä ja osittain erilaisena.   

## Lähteet

* 
* 
* 
* 

### Viitteet
Faruq Z. Bey

**Faruq Zinji Bey** (alun perin *Jesse Davis*; 4. helmikuuta 1942 Detroit, Michigan – 1. kesäkuuta 2012 Detroit, Michigan) oli yhdysvaltalainen jazzsaksofonisti, -huilisti ja -säveltäjä sekä runoilija.

Bey oli linja-autonkuljettajana työskennelleen isänsä ja kotiäitinä toimineen äitinsä viidestä lapsesta vanhin. Molemmat vanhemmat toimivat laulajina kirkko- ja gospelkuoroissa. Bey varttui Conant Gardensin alueella. Hän opiskeli eksistentialismia Wayne County Community College Districtissa ja oli myös Moorish Science Temple of America -järjestön opissa. Alun perin Bey soitti kontrabassoa. Hän suoritti palveluksen Yhdysvaltain ilmavoimissa ja muutti alkuperäisen nimensä palvelusaikansa jälkeen ensin Malikiksi, sitten Faruq Zinji Beyksi. 1960–1970-lukujen vaihteessa Bey profiloitui kehittyvien progressiivisten jazztyylien edustajana. Hän osallistui konsertteihin, joita sponsoroivat Detroit Artists Workshop ja Creative Arts Collective. Hän soitti myös säännöllisesti veljiensä Sadiq Muhammadin ja Jalil Beyn (joista molemmat ottivat uuden sukunimen käyttöönsä) kanssa Concept East Theatressa. Bey pääsi esiintymään lisäksi sellaisten artistien ja yhtyeiden kuin rumpali Roy Brooksin ja The Sun Ra Arkestran kanssa.

Bey perusti vuonna 1972 progressiivisen jazzin Griot Galaxy -yhtyeen. Sen kokoonpano vaihteli vuosien varrella. Suosituimmillaan yhtye oli 1980-luvulla, jolloin se myös kiersi Euroopassa. Muihin jäseniin kuuluivat David McMurray, Tani Tabbal ja Jaribu Shahid. Yhtye hajosi vuonna 1991. Bey oli joutunut 1980-luvulla liikenneonnettomuuteen ja ollut koomassa. Terveysongelmat jatkoivat Beyn vaivaamista. Tämä esti lähes vuosikymmenen ajaksi hänen esiintymisensä, mutta hän palasi sittemmin Conspiracy Winds Ensemble -yhtyeen kanssa ja perusti myös muita uusia kokoonpanoja.

Bey säesti muiden muassa M.L. Lieblerin Magic Poetry Bandia, Hakim Jamin Street Bandia, Ajaramu Sheltonia ja bluesmuusikko Robert B. Jonesia. Hän oli myös Odu Afrobeat Orchestran jäsen. Beyn muita yhteistyökumppaneita olivat Anthony Braxton, Roscoe Mitchell, Archie Shepp ja Leroy Jenkins. 2000-luvulla hän työskenteli ja levytti Northwoods Improvisers -kokoonpanon kanssa. Bey julkaisi runoteokset *Year of the Iron Sheep* ja *Etudes in Wanton Nasses*. Lisäksi hänen kirjalliseen tuotantoonsa kuuluu teoreettinen opaskirja *Toward a "ratio"nal aesthetic*. Bey kuoli kotonaan 70-vuotiaana keuhkoahtaumatautiin ja muihin syihin.

## Lähteet
Kiinansädepalmu

**Kiinansädepalmu** (*Livistona chinensis*) on sädepalmujen (*Livistona*) sukuun kuuluva palmulaji. Kiinansädepalmun alkuperäistä levinneisyysaluetta on Japani sekä Guangdongin maakunta Kiinassa.

Kiinansädepalmu kasvaa lähinnä subtrooppisessa ilmastossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Kiinansädepalmu (''Livistona chinensis'')
* Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kiinansädepalmu (''Livistona chinensis'')
* ITIS: ''Livistona chinensis'' 
* UniProt: Taxonomy - ''Livistona chinensis'' 
* Flora of China: ''Livistona chinensis''
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Livistona chinensis''
Etelänsädepalmu

**Etelänsädepalmu** (*Livistona australis*) on sädepalmujen (*Livistona*) sukuun kuuluva palmulaji. Etelänsädepalmun alkuperäistä levinneisyysaluetta ovat Itä- ja Kaakkois-Australia, missä sitä esiintyy Uudessa Etelä-Walesissa, Queenslandissa ja Victoriassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto, Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Etelänsädepalmu (''Livistona australis'')
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Livistona australis'' 
* UniProt: Taxonomy - ''Livistona australis''
Poro ja Riista

**Poro ja Riista Oy**, nimi vuoteen 1977 *Poro- ja Riistaosakeyhtiö* oli suomalainen Rovaniemen maalaiskunnassa vuosina 1937–1989 toiminut poronlihan hankintaa, jalostusta ja tukkumyyntiä sekä poronhoitotarvikkeiden myyntiä harjoittanut yritys. Yhtiön toiminta päättyi 1989 konkurssiin kun sen toiminnassa oli paljastanut väärinkäytöksiä.

Poro ja Riista Oy:n omistajina oli paliskuntia ja poronomistajia. Liikevaihto oli vuonna 1986 40 miljoonaa markkaa ja henkilökuntaa oli 50. Yhtiöllä oli 1965 perustettu sisaryhtiö *Paliskuntain Jäädyttämö Oy*. Tuotantotilat sijaitsivat viimeksi Nikkarinkuja 5:ssä Rovaniemen maalaiskunnassa.

Vuonna 1989 paljastui että yhtiö oli toimittanut markkinoille suuret määrät säilytysongelmien vuoksi pilaantunutta poronlihaa sekä nostanut vientitukea väärin perustein syyllistyen veropetokseen. Poliisitutkinta alkoi tammikuussa 1989 ja yhtiö meni konkurssiin samana keväänä. Tornion kihlakunnanoikeus tuomitsi tammikuussa 1991 yhtiön entisen toimitusjohtajan Risto Saralan jatketusta törkeästä veropetoksesta ja väärennyksistä kolmeksi ja puoleksi vuodeksi vankeuteen. Lisäksi hänen oli palautettava valtiolle poronlihan viennistä aiheettomasti maksettuja hinnanerokorvauksia noin 14 miljoonan markan edestä.

Yhtiön toimintaa jatkoi 1989 perustettu *Poropolar Oy*, vuodesta 1994 *Porokolmio Oy*. Se toimi vuodesta 1993 alkaen vain kiinteistöyhtiönä omistaen Poro ja Risita Oy:n entiset tuotantotilat. Yhtiö lakkautettiin vuonna 2000. Toinen toimintaa jatkanut yritys oli *Lapin Liha Oy/Polarica Oy*.

## Lähteet
Loona

**Loona** voi tarkoittaa seuraavia:
* Loona, alankomaalainen laulaja
* Loona, eteläkorealainen yhtye
* Loona, kylä Virossa
Kiuruveden lentokenttä

**Kiuruveden lentokenttä**  on Kiuruveden Haapakummussa sijaitseva vuonna 1975 perustetun *Ilmailukerho Kiurun Siivet ry*:n hoitama lentopaikka. Kenttä sijaitsee noin seitsemän kilometrin päässä Kiuruveden keskustasta pohjoiseen.

Kiuruveden lentokenttää alettiin rakentaa vuonna 1979 ja kentän kiitotie asvaltoitiin 1989–1991. 2000-luvun alussa lentotoiminta alkoi hiipua ja kenttä alkoi metsittymään. Kenttää alettiin kunnostaa syksyllä 2016 raivaamalla vesakoita, paikkaamalla kiitotietä ja poistamalla kentän eteläpäästä parin hehtaarin alueelta puustoa. Kentän asvaltoitu kiitotie on 840 metriä pitkä ja 18 metriä leveä. Kentällä on lentokonehalli ja sen yhteydessä lennonvalmistelutila ja toimisto. Polttoaineen jakelupistettä kentällä ei ole. Kentän eteläpäässä on myös 180 x 20 metrin nurmikkorata lennokkiharrastajille. Lisäksi kentän vieressä on koiraharrastajien agility-halli ja kentän länsipuolella on urheiluautoilijoiden maastorata.

Kiuruveden lentokenttä on vilkkaassa käytössä kesäaikaan kun siellä on lennokkitoiminnan lisäksi myös trike- ja ultrakevytilmailua. 

## Lähteet
Jaakko Äärilä

**Jaakko Johannes Äärilä** (24. heinäkuuta 1926 Turku – 3. elokuuta 2003 Turku) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. 

Äärilän vanhemmat olivat maanviljelijä Jussi Äärilä ja Katri Kavenius ja puoliso vuodesta 1953 talousopettaja Hilkka-Liisa Laaksonen. Äärilä kävi seitsemän luokkaa Turun lyseota 1938–1946 ja Vakka-Suomen maamieskoulun 1947 ja valmistui agrologiksi Mustialan maamiesopistosta 1950. Liikkeenjohdon instituutin jatkokoulutuskurssin hän suoritti 1973–1974. Äärilä oli Varsinais-Suomen maanviljelysseuran palveluksessa 1951–1952, Hankkijan Turun konttorin maakuntasihteeri 1953–1955, koneosaston hoitaja 1956–1959, konttorin apulaisjohtaja 1959–1965 ja johtaja 1965–1970. Hankkijan Länsi-Suomen yhteistoiminta-alueen aluejohtajana hän toimi 1971–1987. Äärilällä oli myös luottamustehtäviä, 
mukana lukien Turun Urheiluliiton puheenjohtajuus 1968–1978 ja Suomen Valtakunnan Urheiluliiton liittovaltuuston jäsenyys vuodesta 1969. Sotilasarvoltaan Äärilä oli reservin kersantti (1976). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1980. 

## Lähteet
Lauri Iisakkila

**Lauri Veikko Iisakkila** (10. joulukuuta 1925 Hollola – 13. marraskuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. 

Iisakkilan vanhemmat olivat maanviljelijä Jalmari Iisakkila ja emäntä Helmi Kaarela ja puoliso vuodesta 1953 maisema-arkkitehti, puutarhaneuvos Sirkka-Leena Kokkonen. Iisakkila tuli ylioppilaaksi Lahden yhteiskoulusta 1946 ja valmistui agronomiksi 1951. Hän oli Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnan neuvontaosaston palveluksessa 1952, Keskon Lahden konttorin maatalousosaston palveluksessa 1952–1953 ja Turun konttorin maatalousosaston hoitaja 1953–1958 ja Valtion Rikkihappo- ja Superfosfaattitehtaat Oy:n, vuodesta 1961 Rikkihappo Oy ja vuodesta 1972 Kemira Oy, lannoiteosaston myyntipäällikkö 1958–1966, lannoite- ja kasvinsuojeluosaston sekä kaupallisen osaston myyntipäällikkö 1967–1969, markkinointiosaston apulaisjohtaja 1969–1972, markkinointiosaston markkinointipäällikkö 1972–1975, myyntijohtaja 1975–1977, lannoiteryhmän markkinointijohtaja 1978–1989 ja ryhmän johtajan varamies 1980–1989. Suomen lähialueyhteistyön Adavere-projektin vastaavana konsulttina hän toimi  1990–1997, Kemirasta eläköidyttyään. Hänellä oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä, kuten Suomen ja SEV:in yhteistyökomission kemian työryhmän puheenjohtajuus 1974–1989. Sotilasarvoltaan Iisakkila oli reservin kersantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1981. 

## Lähteet
Iisakkila

**Iisakkila** on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* Jukka Iisakkila (s. 1972), kapellimestari, muusikko
* Kristiina Iisakkila (s. 1965), kestävyysjuoksija, maantiepyöräilijä
* Lauri Iisakkila (1925–2004), yritysjohtaja, kauppaneuvos
* Leena Iisakkila (1927–2025), maisema-arkkitehti, puutarhaneuvos
* Mikko Iisakkila (s. 1948), agronomi ja pankinjohtaja, maanviljelysneuvos.
Jalkapallon alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2017

**Jalkapallon alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2017** olivat järjestyksessään 16. alle 19-vuotiaiden EM-kilpailut sen jälkeen, kun ikärajaa nostettiin 19:ään vuodesta 2002 alkaen. Karsinnoista selviytyi kahdeksan joukkuetta lopputurnaukseen, joka pelattiin Georgiassa 2.–15. heinäkuuta. Isäntäkaupunkeina olivat Tbilisi ja Gori. Kahdesta neljän joukkueen alkulohkosta kaksi parasta joukkuetta pääsivät välieriin, joiden voittajat pelasivat loppuottelun. Pronssiottelua ei pelattu.

Mestaruuden voitti Englanti, jolle mestaruus oli kymmenes, kun mukaan lasketaan turnauksen aiemmat versiot vuodesta 1948 alkaen, ja ensimmäinen vuonna 2002 alkaneissa alle 19-vuotiaiden kilpailuissa. Hopeaa saavutti Portugali, ja hävinneet välieräjoukkueet olivat Alankomaat ja Tšekki.

## Ottelut
### Alkulohkot

Lähde: 

Merkkien selitykset:  **V = voitot <br> T = tasapelit <br> H = häviöt <br> TM = tehdyt maalit <br> PM = päästetyt maalit**

### Lohko A

### Lohko B

### Välierät

### Loppuottelu

## Lähteet
Kalajoen lentokenttä

**Kalajoen lentokenttä**  on Kalajoella Kalajoen hiekkasärkkien läheisyydessä sijaitseva lentopaikka.

Kalojoen lentokentän asvaltti- ja sorapäällysteisen kiitotien pituus on 1&nbsp;200 metriä ja leveys 30 metriä. Kentälle on tuotu Helsinki-Vantaan lentoasemalta entinen matkustajakoneiden kankainen huoltohalli, jonka on tarkoitus palvella monitoimihallina. Kentällä on Kalajoen Ilmailukerho ry:n ylläpitämä polttoainepiste.

Ilmailutoiminnan lisäksi kentällä pidetään usein autojen kiihdytyskilpailuja.

## Lähteet
Kannuksen lentokenttä

**Kannuksen lentokenttä**  oli Kannuksessa sijainnut lentopaikka, jonka toiminta päättyi huhtikuussa 2021. Kenttä rakennettiin aikanaan yksityisellä rahoituksella ja se sai lentopaikkaluvan 1998.

Kannuksen lentokentän asvaltti- ja sorapäällysteinen kiitotie on 700 metriä pitkä ja 18 metriä leveä. Kentällä on Kannuksen Lentokerho ry:n lentokonehalli. Kenttä muuttui huhtikuussa 2021 yksityiseksi peltokentäksi lentotoiminnan hiljennyttyä kentällä. Lentopaikkaa on mahdollista käyttää enää maanomistajan luvalla.

Maaliskuussa 2021 lentokenttäalueen osti Kaukasen tuulivoimapuistoa rakentava Puhuri Oy. Kaukasen tuulivoimapuistoon rakennetaan vuonna 2022 kahdeksan tuulivoimalaa ja Kannuksen lentopaikan poistuttua käytöstä kaikille voimaloille saatiin lentoestelupa.

Kannuksen Lentokerho ry koulutti kentällä aiemmin Cessna 150:lla yksityislentäjiä.

## Lähteet