You've Come a Long Way, Baby

***You've Come a Long Way, Baby*** on englantilaisen eloktronisen musiikin tuottajan Fatboy Slimin toinen studioalbumi. Sen julkaisi ensimmäisen kerran Skint Records -levy-yhtiö Yhdistyneessä kuningaskunnassa 19. lokakuuta 1998 ja päivää myöhemmin Astralwerks-yhtiö Yhdysvalloissa. Albumista tuli Fatboy Slimin läpimurtoalbumi, ja se ylsi Britannian albumilistan ykkössijalle ja yhdysvaltalaisen Billboard 200 -listan sijalle 34. Kriitikot ylistivät albumin musiikkia ja tyyliä. Albumi nosti Fatboy Slimin kansainväliseen maineeseen tuoden hänelle Brit Awards -palkinnon vuonna 1999, ja siitä tuli nelinkertainen platina-albumi British Phonographic Industry:ssä ja platina-albumi Recording Industry Association of America:ssa. Albumilta julkaistiin neljä singleä: *"[[The Rockafeller Skank]]"*, *"Ganster Tripping"*, *"Praise You"* ja *"Right Here, Right Now"*, jotka kaikki ylsivät Britannian singlelistan kymmenen parhaan joukkoon. Kappale *"Build It Up - Tear It Down"* julkaistiin myös promotionaalisena singlenä.

## Tausta
Fatboy Slimillä oli tapana ostella omituisia vinyylilevyjä ja sämplätä niistä elementtejä joista piti. Koko 1990-luvun ajan hän kokosi näistä sämpleistä kirjaston levykkeille joista hän voisi rakentaa kokoelmia. Hän latasi näitä sämplejä Atari ST S90 -sämpleriin ja C-Lab Creator -ohjelmistoa käyttävään tietokoneeseen äänittääkseen ja manipuloidakseen niitä. Useimpiin kappaleisiin hän lisäsi bassolinjan ja sämpläsi muita elementtejä big beat -musiikin tyyliin. Vuoden 1998 alussa Fatboy Slim oli onnistuneesti tehnyt useita remixejä kokeillessaan joitain omituisia äänilevyjään DJ-keikoillaan. Fatboy Slim kokosi kappaleita kotistudiollaan Brightonissa nimeltään House of Love käyttäen apunaan aikavenytysmetodia ja tehden yhteistyötä miksaaja-insinööri Simon Thorntonin kanssa.

## Nimi ja kansikuva
Albumin nimi *You've Come a Long Way, Baby* tuli Virginia Slims -savukkeiden mainossloganista. Aikaisemmin julkaistun singlen *"The Rockafeller Skank"* tiedoissa kerrotaan että toinen mahdollinen nimi albumille olisi ollut *Let's Hear It for the Little Guy*.

Albumin kansikuvan suunnitteli Red Design. Kuvassa esiintyy lihava nuori mies yllään T-paita jossa lukee englanniksi "I'm #1 so why try harder" ja vasemmassa kädessään savuke. Alkuperäinen kuva on otettu vuonna 1983 Fat People's Festival -tapahtumassa Danvillen kaupungissa Virginiassa ja julkaistu Rex Features -valokuvakirjastossa. Lukuisista pyynnöistä huolimatta miestä ei ole tunnistettu.

Albumin muut valokuvat tuotti Simon Thornton. Yhdysvalloissa julkaistun version kansikuvassa on hyllyjä täynnä äänilevyjä.

## Vastaanotto
Albumi oli kriitikoiden suosiossa. AllMusic-palvelun Stephen Thomas Erlewinen mukaan "se tuli lähelle kaikkein parasta big beat -albumia... saumaton albumi täynnä mahtavaa mielikuvitusta, arvaamattomia käänteitä, isoja koukkuja ja mahtavaa biittiä."  Albumi mainitaan myös kirjassa *[[1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään]]*.

Vuonna 1999 albumi saavutti kolminkertaisen platinan BPI:ssä, kolminkertaisen platinan Australian Record Industry Association:issa ja platinan RIAA:ssa.

## Kappaleet

## Henkilöstö
Albumissa mainittu henkilöstö:
* Norman Cook - esittäjä, koskettimet, syntetisaattori, basso, sämpläys, skrätsäys, rumpuohjelmisto, tuotto
* Red Design - valokuvaus
* Simon Thornton - insinööri, miksaaja, valokaus
* Eve - laulu kappaleessa "Cowboy"
* Freddy Fresh - laulusämple kappaleessa "Fucking in Heaven"
* Myriam Tisler - laulu kappaleessa "Radioactivity"

## Viitteet

## Aiheesta muualla
* You've Come a Long Way, Baby, Discogs
* You've Come a Long Way, Baby, MusicBrainz
* You've Come a Long Way, Baby, Spotify