open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Veikko Niiranen

**Veikko Aukusti Niiranen** (19. helmikuuta 1925 Rantasalmi – 26. marraskuuta 2013) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Niirasen vanhemmat olivat sorvari Aukusti Niiranen ja Olga Räisänen ja puoliso vuodesta 1951 Aira Esteri Aalto. Niiranen kävi Suomen Osuuskauppakoulun 1946–1947 ja suoritti useita kaupan alan ja liikkeenjohdon kursseja ja teki opintomatkoja eri maihin. Hän oli Rantasalmen Osuuskaupan harjoittelija, myyjä ja va. myymälänhoitaja 1940–1946, Lahden Seudun Kauppakunnan keskusvaraston hoitaja ja myymäläintarkastaja 1947–1954, Liikkalan Osuuskaupan liikkeenhoitaja 1954–1958, Kymenrannan Osuuskaupan toimitusjohtaja 1958–1959, Osuuskauppa Ympyrän toimitusjohtaja Haminassa 1960–1968 ja Kouvolan Ympäristön Osuusliikkeen, vuodesta 1969 Osuuskauppa Ympäristö, toimitusjohtaja Kouvolassa 1968–1983. Niirasella oli myös useita kaupan alan, liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Hän oli sotilasarvoltaan reservin kersantti (1975). Kauppaneuvoksen arvonimen Niiranen sai 1977. 

## Lähteet
Tapani Kääpä

**Tapani Kääpä** (13. helmikuuta 1926 Terijoki – 8. kesäkuuta 2014 Lahti) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Kääpän vanhemmat olivat kauppias, maanviljelijä, ekonomi Erkki Kääpä ja Katariina Huumonen ja puoliso vuodesta 1948 Kirsti Kyllikki Löfgren. Kääpä tuli ylioppilaaksi Kannaksen yhteislyseosta Lahdessa 1945 ja kävi Suomen Liikemiesten Kauppaopistoa. Hän oli T:mi Erkki Kääpän ostotoiminnan, myymälöiden ja kauppapaikkasuunnittelun johtaja Lahdessa 1948–1959, T:mi Tapani Kääpän perustaja ja johtaja 1949–1959 ja elintarvikekauppias vuodesta 1951, Ky Kääpän osakas ja toimitusjohtaja 1959–1977 ja Kääpä Oy:n osakas vuodesta 1977. Hän oli myös T:mi Esko Kääpän ostotoiminnan, myymälöiden sekä kauppapaikkasuunnittelun johtaja 1954–1959.  Kaupan alalla Kääpä oli edelläkävijä avatessaan Lahden ensimmäisen valintamyymälän 1960 ja koko maan ensimmäisen Citymarketin Lahdessa 1971. Kääpällä oli myös useita kaupan alan ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Kääpä oli reservin ylikersantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1977.

## Lähteet
Michael Young

**Michael Dunlop Young**, Dartingtonin paroni (9. elokuuta 1915 – 14. tammikuuta 2002) oli brittiläinen sosiologi ja työväenpuolueen poliitikko. Tieteellisellä urallaan hän loi käsitteen meritokratia, jolla hän tarkoitti yhteiskuntaa, jossa tärkeisiin asemiin nousevat kyvykkäimmät ihmiset.

## Nuoruus
Young syntyi Manchesterissa australialaisen viulistin ja musiikkikriitikon sekä irlantilaisen taidemaalarin ja näyttelijän perheeseen. Hän asui Australian Melbournessa kahdeksanvuotiaaksi asti ja palasi Englantiin vanhempiensa eron jälkeen. Hän opiskeli useissa kouluissa, kuten Devonissa toimineessa kokeellisessa oppilaitoksessa. Myöhemmin Young tuki tätä koulua sen varapuheenjohtajana. Hän opiskeli taloustiedettä London School of Economicsissa ja sai asianajajan oikeudet vuonna 1939.

## Tieteellinen ja poliittinen ura
Young työskenteli työväenpuolueen palveluksessa vuodesta 1945. Vuonna 1952 hän aloitti tohtoriopinnot London School of Economicsissa. Tutkiessaan asunto- ja paikallispolitiikkaa Itä-Lontoossa hän ajautui arvostelemaan paikallisten työväenpuolueen poliitikkojen toimintaa. Tieteellisesti hän julkaisi Peter Willmotin kanssa tutkimuksen perheen ja sukulaisuuden merkityksestä Itä-Lontoossa. Vuonna 1957 Young auttoi kuluttajaliitto Consumers Associationin perustamisessa ja oli mukana kuluttajaliikkeeessä, avoimessa yliopistossa ja avoimessa taidekoulussa. Hän perusti Language Linen, puhelinkäännöspalvelun, joka on suunniteltu auttamaan ei-englanninkielisiä pääsemään julkisiin palveluihin. Hän rahoitti erilaisia ​​tutkimusprojekteja ja oli mukana perustamassa sosiaalisen yritystoiminnan liikettä vuonna 1997. Näitä hankkeita on sittemmin nimitetty sosiaalisiksi innovaatioiksi.

Young loi käsitteen meritokratia vuonna 1958. Hänen kuvailemassaan meritokraattisessa yhteiskunnassa eivät vastuullisiin tehtäviin nouse varakkaimmat tai yläluokkaiset ihmiset, vaan terävimmät ja tunnollisimmat. Kunkin yksilön meriitit olivat Youngin mukaan hänen älykkyysosamääränsä ja näkemänsä vaivan summa, *M&nbsp;=&nbsp;Ä&nbsp;+&nbsp;V*. Toisaalta Young liitti termiin sarkasmia ja kielteisiä konnotaatioita eikä hyväksynyt termin käyttöä ihanneyhteiskunnan kuvaamisessa. 

Vuonna 1978 Young sai Dartingtonin paronin arvon.

## Kirjallisuus
* Young, Michael, *Meritokratian nousu 1870-2033 : Tutkielma koulutuksesta ja tasa-arvosta*. Weilin + Göösin kirjasto 7. Helsinki 1967 (alkuteos *The Rise of the Meritocracy*).

## Lähteet
John William Mackay

**John William Mackay** (28. marraskuuta 1831 Dublin – 10. heinäkuuta 1902 Lontoo) oli irlantilaissyntyinen yhdysvaltalainen liikemies ja lahjoittaja. Nevadan hopeakaivoksilla vaurastunut, "hopeakuninkaaksi" kutsuttu Mackay oli 1800-luvun loppupuolella yksi maailman rikkaimpia miehiä.

## Elämä ja ura
Mackay muutti köyhien vanhempiensa kanssa Yhdysvaltoihin vuonna 1840. Hän työskenteli aluksi New Yorkin telakalla, ja oli sitten malminetsijänä Kaliforniassa ja työskenteli Sierran piirikunnan kultakaivoksilla Kalifornian kultaryntäyksen aikana. Mackay meni sitten Virginia Cityyn, Nevadaan kauppiaaksi ja kapakoitsijaksi, menetti kaiken Kaliforniassa ansaitsemansa ja harjoitti kaivostoimintaa Nevadassa. Vuonna 1873 hän löysi liikekumppaniensa kanssa rikkaan Bonanza-hopeasuonen syvältä Comstockin louhoksesta. Myöhemmin Mackay harjoitti Yhdysvaltain länsirannikon suurinta pankkitoimintaa Kaliforniassa ja Nevadassa lopulta huonolla menestyksellä ja perusti vuonna 1884 *The Commercial Cable Companyn*, joka laski kaksi transatlanttista kaapelia. Kaapeliyhtiön yhteyteen hän perusti *Postal Telegraph Company* -yhtiön, ja päihitti Jay Gouldin monopoliaseman Yhdysvaltain lennätinliiketoiminnassa. Mackay muutti 1880-luvun loppupuolella Eurooppaan ja kuoli Lontoossa vuonna 1902. 

Mackay lahjoitti avokätisesti erityisesti roomalaiskatolisen kirkon hyväntekeväisyyteen ja perusti lahjoituksillaan Virginia Cityssä sijainneen roomalaiskatolisen orpokodin. Vuonna 1908 hänen leskensä ja poikansa lahjoittivat Nevadan yliopistolle varoja hänen nimeään kantavan kaivoskoulun perustamiseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Slotsholmen

**Slotsholmen** () on saari Indre Byn alueella Kööpenhaminan sydämessä. Linnasaari on Kööpenhaminan vanhinta osaa. Sen nimi tulee saarella sijainneista useista linnoista ja palatseista. Se on ollut Tanskan hallituskeskus keskiajalta lähtien, ja nimeä Slotsholmen käytetään usein metonyyminä Tanskan hallituksesta. Sen pinta-ala on 21 hehtaaria ja kahdeksan siltaa yhdistää sen Sjellannin puolelle, sekä yksi silta Christianshavnin puolelle. Vuonna 2022 Slotsholmenin asukasmäärä oli vain 16 henkeä.

Saaren huomattavin rakennus on Christiansborgin linna, jossa sijaitsevat Tanskan parlamentti ja korkein oikeus, pääministerin toimisto, sekä erilaisia kuningashuoneen tiloja. Slotsholmenissa on myös useita ministeriöitä, Tanskan valtionarkiston Rigsarkivet, Tanskan kuninkaallinen kirjasto, sekä useita museoita kuten Thorvaldsenin museo, Tanskan sotamuseo Tøjhusetissa, Tanskan juutalaismuseo ja Kööpenhaminan teatterimuseo.

Muita nähtävyyksiä ovat mm. Kristian IV:n panimo, historiallinen pörssitalo Børsen ja Christiansborgin linnankirkko.

## Kuvia

File:W bryghus.jpg|Kristian IV:n panimo
File:Toejhusmuseet Istedloeven Copenhagen.jpg|Tanskan sotamuseon rakennus, Kristian IV:n arsenaali
File:Børsen vest 2009.jpg|Børsenin pääsisäänkäynti
File:Børsen København.jpg|Kristian IV:n rakennuttama pörssitalo Børsen
File:W undervisningsministeriet.jpg|Opetusministeriön rakennus
File:Det Kongelige Bibliotek.jpg|Kuninkaallisen kirjaston vanha rakennus kirjaston puistosta nähtynä
File:Kbh IMG 6504.JPG|Christiansborgin linna
File:Thoraldsens Museum.jpg|Thorvaldsenin museo
File:Finansministeriet.jpg|Kanslerinviraston rakennus, jossa toimii Tanskan valtiovarainministeriö
File:Den Sorte Diamant 2.jpg|*Den Sorte Diamant*, kuninkaallisen kirjaston laajennusosa
File:Christiansborg Slotskirke Copenhagen.jpg|Christiansborgin linnankirkko


## Lähteet
Eino Laukkanen

**Eino Olavi Laukkanen** (28. maaliskuuta 1914 Sortavala – 5. tammikuuta 1982 Lahti) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Laukkasen vanhemmat olivat kirvesmies Juho Laukkanen ja Anna Maria Tikka ja puoliso vuodesta 1938 Ella Emilia Järvinen. Laukkanen kävi kansakoulun ja Sortavalan liikeapulaiskoulun ja suoritti radiomekaanikon tutkinnon. Hän oli Suomen Maanviljelyskauppa Oy:n, vuodesta 1937 Maanviljelyskauppa Oy, harjoittelija ja myyjä Sortavalassa 1928–1939, myyjä Joensuussa 1940–1942, Jyväskylän konttorin hoitaja 1942–1953 ja kaupallinen johtaja Helsingissä 1953–1959. Konetalo Eino Laukkanen Ky:n, vuodesta 1973 Konetalo Oy, perustajaosakas Laukkanen oli vuodesta 1959, toimitusjohtaja 1959–1973 ja johtokunnan päätoiminen puheenjohtaja vuodesta 1973. Laukkanen oli myös Rakkolan Kalan pääosakas. Hän oli Expert-kodinkoneliikeketjun perustajia ja hänellä oli useita radio- ja kodinkoneliikealan ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Laukkanen oli reservin vääpeli (1944). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1977. Nuoruudessaan yleisurheilussa ja hiihdossa kilpaillut Laukkanen voitti 1970-luvulla Suomen mestaruuksia ikämiessarjojen trap- ja olympiatrap-ammunnassa.

## Lähteet
Sahakatu 6

**Sahakatu 6** oli Lohjan Hiidensalmessa sijainnut asuinkerrostalo, joka valmistui vuonna 1937. Se tuhoutui tulipalossa keväällä 2011.

## Historia ja arkkitehtuuri
Rakennus rakennettiin vuosina 1936–1937, ja sen suunnitteli arkkitehti Onni Ermala. Se edusti funktionalismia, ja oli tyylillään varsin ainutlaatuinen lähialueella. Talon julkisivu koostui punaisista laudoista. Sen rakennutti Lohjanvesistön Metsä Oy vieressä sijainneen Hiidensalmen sahan työläisten asunnoiksi. Talossa oli kaksi rappua, joissa molemmissa oli kuusi asuntoa. Näistä asunnoista kahdeksan oli suurempia ja neljä pienempää, joissa kaikissa oli puulämmitys. WC-tilat sijaitsivat rakennuksen pihalla erillisessä rakennuksessa. 1960-luvulla kerrostalon kellariin rakennettiin uudet vesivessat. Samalla vanha huussirakennus purettiin uuden asuintalon tieltä.                                                                                                 

Sahan lopetettua vuonna 1967 asuinrakennus myytiin Lohjan kaupungille vuokra-asunnoiksi. Se peruskorjattiin vuonna 1997, jolloin siihen lisättiin sähkölämmitys ja talon alakertaan lisättiin pesutilat. Vuonna 2009 talon länsipuolelle valmistui uusi Karstuntien linjaus, jonka seurauksena talolle rakennettiin uusi ajoreitti.  

Kerrostalo paloi korjauskelvottomaksi 6. toukokuuta 2011. Syttymissyyksi ei arveltu rikosta. Palossa loukkaantui yksi ihminen.

## Lähteet
Metallisydän (Jarkko Aholan albumi)

**Metallisydän** on Jarkko Aholan lokakuussa 2019 julkaisema sooloalbumi. Albumi sisältää erigenreisiä covereita suomeksi ja englanniksi. Esimerkiksi albumin nimikkokappale *Metallisydän* on Aholan entisen yhtyeen, Teräsbetonin kappale.

## Kappaleet

## Kokoonpano
* Jarkko Ahola - laulu
* Mikko Kosonen - kitara
* Janne Huttunen - urut
* Lauri Porra - basso
* Mikko Kaakkuriniemi - rummut
* Visa Oscar – piano
* Bratislava Symphony Orchestra - orkesteriosuudet
* Anna Hurme, David Hernando Rico – kapellimestari
* Riitta Keränen, Jutta Annala – taustalaulu
* Kaisaniemen ala-asteen lapsikuoro - kuoro
* Matti Kallio – tinapilli

## Lähteet
Anastasija Radzinskaja

**Anastasija Radzijnskaja** (; s. 27. tammikuuta 2014) on amerikanvenäläinen tubettaja, joka tunnetaan nimellä **Like Nastya**. Hänen on arveltu tienaavan videoillaan 18 miljoonaa euroa vuodessa. Hänen kanavallaan on 122 miljoonaa tilaajaa marraskuussa 2024. Hän esiintyy videoilla yleensä isänsä kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Like Nastya official -kanava YouTubessa
Riia Pallari

**Riia Pallari** (s. 17. lokakuuta 2003) on suomalainen alppihiihtäjä. Hän edustaa Santa Claus Ski Teamia. 

Hän teki maailmancup-debyyttinsä Levillä vuonna 2021 ja on laskenut pääasiassa FIS-kisoja. Parhaan sijoituksensa maailmancupissa Pallari on tehnyt Levillä 2022, jossa hän laski sijalle 37. 

## Lähteet
Thomas Brassey

**Thomas Brassey** (7. marraskuuta 1805 Buerton, Chester, Cheshire, Englanti – 8. joulukuuta 1870 Hastings, Englanti) oli englantilainen rautatieurakoitsija, joka rakensi rautateitä ympäri maailmaa. On arvioitu, että kuollessaan 1870 Brassey oli osallistunut maailman joka 20. rautatiemailin rakentamiseen.

## Elämä ja ura
Brasseyn isä viljeli omaa maata Buertonissa ja lisäksi Westminsterin markiisin omistamaa viereistä tilaa. Brassey kävi koulua Chesterissä, ja pääsi 16-vuotiaana paikallisen maanmittarin oppipojaksi. Hänet otettiin osakkaaksi ja noin vuonna 1826 uuden yrityksen johtoon Birkenheadissa. Brasseyn ensimmäinen toimeksianto rautatieurakoitsijana oli vuonna 1835, kun hän ryhtyi toteuttamaan osaa Grand Junctionin rautatiestä insinööri Joseph Locken kutsusta. Locke antoi pian sen jälkeen hänelle tehtäväksi Lontoon ja Southamptonin rautatien loppuunsaattamisen. Brasseyn työmailla työskenteli nyt noin 3 000 miestä. Samaan aikaan hän työskenteli useiden muiden ratojen osilla Pohjois-Englannissa ja Skotlannissa. Yhdessä liikekumppaninsa kanssa Brassey ryhtyi vuonna 1840 rakentamaan Pariisista Roueniin johtavaa rautatietä, jonka insinöörinä Locke toimi. Myöhemmin hän toteutti saman radan laajennuksen. Muutamaa vuotta myöhemmin hän työskenteli kumppaninsa kanssa viidellä muulla ranskalaisella radalla ja omasta puolestaan yhtä monella radalla Englannissa, Walesissa ja Skotlannissa. Brasseyn alaisuudessa työskenteli nyt 75 000 miestä. Vuonna 1851 hän ryhtyi muihin töihin Englannissa ja Skotlannissa, ja seuraavana vuonna hän ryhtyi rakentamaan rautateitä Hollantiin, Preussiin, Espanjaan ja Italiaan. Yksi hänen suurimmista hankkeistaan oli Kanadan Grand Trunk -rautatie, jossa oli silta Saint Lawrence -joen yli. Seuraavina vuosina hänen urakointiosastoja oli lähes kaikissa Euroopan maissa, Intiassa, Australiassa ja Etelä-Amerikassa. Varsinaisten rautatietyömaiden lisäksi hän perusti ja ylläpiti suurta määrää niiden apuoimipaikkoja, hiili- ja rautatehtaita, telakoita ja niin edelleen.  Brassey rakensi myös Krimin rautatien vuonna 1854 Krimin sodan aikana Sevastopolin piiritystä varten. Vuonna 1866 Brassey sai tarmokkaasti valmiiksi Itävallan radan huolimatta silloin käydystä Preussin–Itävallan sodasta.

Brasseyn taloudelliset voitot olivat valtavat, mutta hän koki joskus myös raskaita tappioita. Hänen suurimpia taloudellisia katastrofejaan oli Rouenin ja Le Havren rautatien suuren Barentinin maasillan sortuminen. Brassey oli ensimmäisiä, jotka pyrkivät parantamaan insinöörien ja urakoitsijoiden välisiä suhteita vastustamalla yleisiä korruptiokäytäntöjä. Hänen työmaansa olivat hyvin kansainvälisiä; niissä työskenteli sekaisin miehiä eri kansallisuuksista. Brasseylle myönnettiin Ranskan Kunnialegioonan risti, Italian Pyhien Mauritiuksen ja Lasaruksen ritarikunnan risti, ja Itävallan keisarilta hän sai Rautakruunun ritarikunnan kunniamerkin, jota ei tiettävästi ollut aiemmin annettu ulkomaalaiselle. Hänen vanhin poikansa, liberaalipoliitikko Thomas Brassey, lyötiin ritariksi ja myöhemmin paroni Brasseyksi. Hän toimi Victorian kuvernöörinä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Atte Koskinen

**Atte Koskinen** (s. 1997) on suomalainen runoilija ja toimittaja. Koskisen esikoisrunoteos *Silmittömyys* ilmestyi vuonna 2022 ja oli yksi Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokkaista. Koskisen tyyliä on luonnehdittu aforistiseksi ja fragmentaristiseksi. Koskinen työskenteli vuodet 2023–2024 *[[Tuli & Savu]]* -lehden päätoimittajana.

Koskinen opiskelee filosofiaa Helsingin yliopistossa.

## Teokset
* *Aamuun nousevat.* Esterin Kirja, 2020. 
* 
* *Tintern Abbey* (Poesiavihkot #48). Poesia, 2025. 

## Lähteet
Duvetiini

**Duvetiini** () on oikealta puolelta nukkaiseksi tehty toimikas- tai pomsisidoksinen kangaslaji, joka on valmistettu puuvillasta, villasta tai silkistä. Tätä yksiväristä, pinnaltaan samettia muistuttavaa kangasta valmistettiin alkuaan villasta. Duvetiinia käytettiin esimerkiksi naisten ja lasten takkeihin, leninkeihin ja hattuihin. 1960-luvulla myös velvetiiniä kutsuttiin duvetiiniksi.

## Lähteet
Elli Avram

**Elisabet Avramidou Granlund** (s. 29. heinäkuuta 1990 Tukholma, Ruotsi), taiteilijanimeltään **Elli Avram** tai **Elli AvrRam**, on ruotsalais-kreikkalainen näyttelijä, joka työskentelee pääasiassa intialaisissa elokuvissa.

## Perhe
Avramin isä Jannis Avramidis on kreikkalainen muusikko ja äiti Maria Granlund on ruotsalainen näyttelijä, joka on näytellyt muun muassa Ingmar Bergmanin elokuvassa *[[Fanny ja Alexander]]*. Hänellä on yksi veli.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Hanna Dóra Sturludóttir

**Hanna Dóra Sturludóttir** (s. 30. toukokuuta 1968) on islantilainen mezzosopraano, joka on esiintynyt kansainvälisesti sekä ooppera- että konserttilaulajana.

Hanna Dóra opiskeli Reykjavíkin laulun akatemiassa ja Universität der Künste Berlinissä, jossa hänen opettajiaan olivat muiden muassa Dietrich Fischer-Dieskau ja Aribert Reimann. Ollessaan kiinnitettynä Landestheater Neustrelitziin Hanna Dóra tulkitsi muiden muassa Marien (*[[Wozzeck]]*), Cio-Cio Sanin (*[[Madama Butterfly]]*) ja kreivittären (*[[Figaron häät]]*) roolit. Hän teki myös vierailevia esiintymisiä Komische Oper Berlinissä ja eri puolilla Saksaa.

Islannin oopperassa Hanna Dóra on tulkinnut muun muassa *[[Carmen]]in* ja *[[Ariadne auf Naxos|Ariadne auf Naxoksen]]* nimiroolit sekä Miss Jesselin (*[[Ruuvikierre (ooppera)|Ruuvikierre]]*), Donna Elviran (*[[Don Giovanni]]*) ja prinsessa Ebolin (*[[Don Carlo]]*) roolit. Esiintymisestään Ebolin roolissa Hanna Dóra sai vuonna 2014 "vuoden klassisen laulajan" Islannin musiikkipalkinnon. Konserttilaulajana hän on esittänyt muun muassa yksinlauluja ja oratoriota. Hän on myös aina painottanut ohjelmistossaan oman aikansa musiikin asemaa.

Hanna Dóran islantilaiseen ohjelmistoon on kuulunut muun muassa Þórunn Gréta Sigurðardóttirin ooppera *KOK*, josta hän sai vuonna 2021 Islannin Gríman-teatteripalkintoehdokkuuden. Hän on esiintynyt myös Islannin oopperassa Daníel Bjarnasonin teoksessa *Brothers*. Hanna Dóra on opettanut ja johtanut Islannin taideyliopiston laulun laitoksella. Lisäksi hän on tehnyt opetustyötä Sigurður Demetzin laulukoulussa.

## Lähteet
Hédi Fried

**Hédi Fried** (synt. *Szmuk*; 15. kesäkuuta 1924 Sighetu Marmației, Romania – 20. marraskuuta 2022) oli romanialaissyntyinen ruotsalainen psykologi ja kirjailija sekä holokaustista selviytyjä.
## Elämä
Hédi Fried syntyi juutalaiseen perheeseen Romanian Sighetu Marmațieissä vuonna 1924. Toisen maailmansodan aikana Natsi-Saksa miehitti alueen ja Fried joutui Auschwitzin keskitysleirille 1944. Hänen vanhempansa tapettiin heti, Hédi ja hänen pikkusiskonsa Livia joutuivat pakkotyöhön. Heidät siirrettiin myöhemmin Bergen-Belseniin, ja liittoutuneiden vapautettua keskitysleirit heidät tuotiin Ruotsiin. Ruotsissa Fried kouluttautui psykologiksi ja kirjoitti useita kirjoja, muun muassa omaelämäkerran. Hän myös kiersi luennoimassa holokaustista ja rasismista.

Fried kuoli 98-vuotiaana marraskuussa 2022.
## Teokset
* 1992 – *Skärvor av ett liv. Vägen till och från Auschwitz*. Natur & Kultur, 
* 1995 – *Livet tillbaka*. Natur & Kultur, 
* 2002 – *Ett tredje liv: från jordbävning i själen till meningsfull tillvaro*. Natur & Kultur, 
* 2003 – *Livets pendel. Fragment, erfarenheter, insikter*. Natur & Kultur, 
* 2017 – *Frågor jag fått om Förintelsen*. Natur & Kultur,  (suom. *Kysymyksiä joita minulle on esitetty keskitysleiristä*. Nemo 2018, )
* 2019 – *Historien om Bodri*. Natur & Kultur, 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sandie Jones

**Margaret ”Sandie” Jones** (9. marraskuuta 1951 – 19. syyskuuta 2019) oli irlantilainen laulaja. Jones aloitti levytyksensä vuonna 1969. Jones valittiin julkisessa karsinnassa edustamaan Irlantia Eurovision laulukilpailuun 1972 kappaleella "Ceol an Ghrá". Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Jones sijoittui 15:nneksi 18 kilpailijan joukosta. Jones esiintyi monien irlantilaisten showbandien, ml. Dixies, the Royal Earls, ja the Sandie Jones Band, laulajana.

Jones muutti 1980-luvulla Yhdysvaltoihin, jossa kuoli 68-vuotiaana.

## Diskografia
### Albumit
**The Good Old Days* (1976)
**Sandie Jones* (1978)

### Singlet
:*Sijoitus Irlannin singlelistalla
*Royal Earls -yhtyeessä
***Reflections of You* (1969)
***Keep In Touch / Voice In The Crowd* (1970)
***I Don't Want To Play House* (1971)

*Dixies-yhtyeessä
***Ceol An Ghra / Cry Cry Again* (1972) #1
***What Do I Do / It Was Only A Heart* (1972) #1
***Looking For Love (Sandie Jones) / Sandie* (1972)
***The Happiest Girl / I Don't Want To Play House* (1972)

*Boyfriends-yhtyeessä
***End of the World / It's A Crying Shame* (1973)
***Bim Ban Boom / Single Girl* (1974)

*Sandie Jones Band -yhtyeessä
***Boogie Woogie Dancing Shoes / Instrumental* (1979) #15
***Shoes On Boots Off / Instrumental* (1979) #17

*Sandie and the Jones Gang -yhtyeessä
***I Don't Want To Marry Superman / Take The Money and Run'' (1981)

## Lähteet
*

### Viitteet
Hannah Holgersson

**Hannah Holgersson** (s. 1976 Höör) on ruotsalainen sopraano, joka on tulkinnut oopperaa, kamarimusiikkia, kirkkomusiikkia, musikaalia ja aikansa uusia teoksia. Hänen ohjelmistonsa on ulottunut barokkimusiikista hänen oman aikansa uuteen avantgardistiseen tuotantoon.

Holgersson opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa ja sai diplomit esittävän laulutaiteen ja pedagogiikan aloilla. Hän valmistui toukokuussa 2004 opiskeltuaan pääasiallisena professorinaan Christina Öqvist-Matton. Holgersson teki oopperadebyyttinsä vuonna 2003 tulkitsemalla Zerlinan roolin Wolfgang Amadeus Mozartin teoksessa *[[Don Giovanni]]*. Hän on esiintynyt solistina muiden muassa Kroumata-lyömäsoitinyhtyeen, Tukholman kuninkaallisen filharmonisen orkesterin, Ruotsin kuninkaallisen oopperan orkesterin, Maria Lindalin Rebaroque-kokoonpanon, Drottningholms Barockensemblen ja Eric Ericsonin kamarikuoron kanssa. Hän on laulanut sellaisten kapellimestarien kuin Esa-Pekka Salosen, Alan Gilbertin, Sakari Oramon, Lawrence Renesin, John Adamsin ja Tan Dunin johdolla. Holgersson on tehnyt säännöllisiä esiintymisiä radiossa ja televisiossa. Hän on osallistunut lukuisten levytysten tekemiseen.

Yhdysvalloissa Holgersson teki ensimmäisen esiintymisensä vuonna 2009, jolloin hän esitti sopraano-osan György Ligetin *[[Requiem (Ligeti)|Requiemissa]]* Michael Tilson Thomasin johtaman San Franciscon sinfoniaorkesterin kanssa. Hänen kanssaan läheistä yhteistyötä ovat tehneet säveltäjät Ingvar Lidholm, Steve Dobrogosz, Kjell Perder, Anders Hillborg, Jacob Mühlrad, Benjamin Staern ja Steve Reich.

## Lähteet
Jättiläiskotilot

**Jättiläiskotilot** (Tonnidae) on kotiloihin kuuluva nilviäisheimo. Heimon lajeja tavataan merivesistä.

## Taksonomia ja anatomia
Jättiläiskotilot jaetaan 3 sukuun ja lajeja on noin 20. Heimon lajit ovat suuria tai keskikokoisia kotiloita. Kuori on muodoltaan pyöreähkö ja pullean kierteinen. Sen reuna on leveä. Kuoressa ei ole sulkulevyä. Jättiläiskotiloiden jalka on kookas, leveä ja litteä. Jättiläiskotilot kykenevät työntämään kuonoaan eteenpäin ja pidentämään sitä.

## Levinneisyys ja elintavat
Jättilliskotiloita tavataan maailmanlaajuisesti lämpimistä ja lauhkeanlämpimistä meristä. Ne elävät hiekkapohjaisissa usein meriheinää kasvavissa vesissä. Heimon lajeja tavataan niin matalissa vesissä kuin syvissä vesissäkin, aina 1&nbsp;800 metrin syvyyteen. Jättiläiskotilot Lvat yöaktiivisia ja kaivautuvat päivisin pohjaan. Lajien ravintoa ovat erityisesti merimakkarat, mutta ne syövät myös äyriäisiä ja kaloja.

## Lähteet
Norjalainen viittomakieli

**Norjalainen viittomakieli** (, ) on Norjassa pääsääntöisesti kuurojen yhteisössä käytössä oleva viittomakieli. Kieli on erittäin läheistä sukua tanskalaiselle ja madagaskarilaiselle viittomakielille.

Norjassa on arviolta 5000 täysin kuuroa henkilöä, mutta päivittäisiä norjalaisen viittomakielen käyttäjiä on 16 000 – 20 000.

Vuonna 2021 Norjan hallitus tunnusti kielen maan kansalliseksi viittomakieleksi. Uusi kielilaki takaa sille saman valtion tarjoaman turvan kuin norjan kielellekin.

## Lähteet
Velvetiini

**Velvetiini** eli **velvetoni** () on puuvillakangaslaji, jonka kudenukka on lyhyttä, mutta tiheään kudottua. Kankaan kude muodostaa melko pitkiä juoksuja, jotka on nukattu ja leikattu lyhyeksi. Tällaista puuvillasamettia on käytetty ulkoiluvaatteisiin.

## Lähteet
Lerppuhuulihautoja

**Lerppuhuulihautoja** (*Gnathochromis permaxillaris*) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalalaji. Sitä pidetään akvaariokalana.

## Koko ja ulkonäkö

Lerppuhuulihautoja voi kasvaa enintään 15 senttimetrin mittaiseksi. Lajilla on huomattavan pitkä kuono ja suussaan kartiomaisia hampaita. Koiras ja naaras ovat samannäköisiä.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Lerppuhuulihautojaa tavataan kotoperäisenä Tanganjikajärvessä. Se käyttää ravinnokseen eläinplanktonia eikä muodosta parvia. Laji on suuhautoja, ja sekä naaras että koiras osallistuvat haudontaan. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee lerppuhuulihautojan elinvoimaiseksi lajiksi.

## Lähteet
The Menu

**The Menu** on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen mustan komedian sävyttämä jännityselokuva, jonka on ohjannut Mark Mylod, käsikirjoittaneet Seth Reiss ja Will Tracy sekä tuottaneet Adam McKay, Betsy Koch ja Will Ferrell. Elokuvan pääosia esittävät muun muassa Ralph Fiennes, Anya Taylor-Joy, Nicholas Hoult, Hong Chau, Janet McTeer, Reed Birney, Judith Light ja John Leguizamo.

Elokuvan keskiössä on nuoripari, joka matkaa saarelle syödäkseen idyllisessä *Hawthorne*-ravintolassa, jonka keittiömestari on valmistanut asiakkailleen ylenpalttisen, shokeeraavia yllätyksiä sisältävän menun.

*The Menu* sai maailmanensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla 10. syyskuuta 2022. Suomen-ensi-iltansa se sai 18. marraskuuta 2022. Elokuva sai positiivisen vastaanoton: sitä kiitettiin erityisesti käsikirjoituksesta, ohjauksesta, lavastuksesta sekä roolisuorituksista. Fiennes ja Taylor-Joy olivat elokuvasta ehdolla Golden Globe -palkintoihin vuoden 2023 gaalassa.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto 
*
Anders Bond

**Anders** (Persson) **Bond** (22. syyskuuta 1888 Leksand – 19. syyskuuta 1980 Hedemora) oli ruotsalainen säveltäjä ja kirkkomuusikko. Hänen teostensa joukossa on urkusävellyksiä, lauluja ja kuoroteoksia, jotka ovat enimmäkseen hengellisiin yhteyksiin tarkoitettuja. 

Wessmans Musikförlag on kustantanut Bondin musiikkia.

## Lähteet
Oligosakkaridit

**Oligosakkaridit** ovat hiilihydraatteja, joissa on kahdesta kymmeneen sokerimolekyyliä. 

Glykoproteiinissa olevat oligosakkaridit jakautuvat sidosten perusteella kahteen ryhmään. N-sidokselliset oligoskkaridit sitoutuvat asparagiinin aminoryhmään. O-sidokselliset oligosakkaridit sitoutuvat seriinin tai treoniinin hydroksyyli-ryhmään.

Osa oligosakkaridista on kuitua, jota ihmisen elimistö ei pysty sulattamaan. Osa oligosakkarideista on prebioottisia siten, että ne edistävät paksusuolen bakteerien lisääntymistä. 

## Terveysvaikutukset
Oligosakkaridit poistavat suomalaisia leipomoita edustavan Leipätiedotus ry:n mukaan ummetusta sekä ehkäisevät allergioita ja joitain syöpiä. 

## Lähteet
Ida Ränzlöv

**Ida Ränzlöv** on ruotsalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka on äänialaltaan mezzosopraano.

Ränzlöv syntyi Helsingborgissa; 26. syyskuuta 1991. Hän muutti seitsemän vuoden iässä perheineen Tukholmaan, jossa sai kosketuksen klassiseen musiikkiin Adolf Fredrikin musiikkikoulussa. Ränzlöv eteni Tukholman musiikkilukioon, josta haki Lilla Akademienin valmentavaan koulutukseen ja pääsi sitten kahdeksi vuodeksi Vadstenan laulu- ja pianoakatemian oppiin. Vuonna 2016 Ränzlöv valmistui erinomaisin arvosanoin Malmön musiikkiakatemiasta kandidaatin arvolla esittävässä taiteessa. Hänen opettajinaan laulussa olivat Malmön musiikkiakatemiassa Britta Johansson ja Conny Antonov.

Vuonna 2016 Ränzlöv liittyi Royal College of Musicin kansainväliseen oopperakouluun (RCMIOS), josta hän valmistui vuonna 2018 Independent Opera Voice Awardin saajana. Sittemmin hän täydensi opintojaan Dinah Harrisin johdolla. Ränzlöv teki oopperadebyyttinsä vuonna 2016 Rosinan roolissa Gioacchino Rossinin oopperassa *[[Sevillan parturi]]* Smålandsoperanin kanssa. Glyndebournen oopperafestivaalilla hän debytoi vuonna 2018 Kate Pinkertonin roolissa Giacomo Puccinin oopperassa *[[Madama Butterfly]]*. Vuonna 2019 hän teki ensimmäisen esiintymisensä Tanskan kuninkaallisessa teatterissa tulkitsemalla Mercédèksen roolin Georges Bizet'n oopperassa *[[Carmen]]*. Ränzlöv on esiintynyt myös muun muassa London Handel Festivalilla.

Ränzlöv on saanut useita stipendejä ja tunnustuksia; hän esimerkiksi voitti Lies Askonas -kilpailun vuonna 2017. Kaudella 2019/2020 hän siirtyi Staatsoper Stuttgartin esiintyjistön vakituiseksi jäseneksi. Ränzlöv on tulkinnut rooleja muiden muassa Georg Friedrich Händelin, Henry Purcellin, Wolfgang Amadeus Mozartin, Richard Straussin, Jacques Offenbachin, Charles Gounod'n, Pietro Mascagnin, Richard Wagnerin, Engelbert Humperdinckin, Johann Strauss II:n, Leoš Janáčekin, Giuseppe Verdin, Giacomo Puccinin ja John Adamsin teoksissa. Ränzlöv on esiintynyt säännöllisesti myös oratorioissa ja pitänyt resitaaleja. Hänen konserttiohjelmistoonsa ovat kuuluneet muiden muassa Händelin *[[Messias-oratorio]]*, Johann Sebastian Bachin *[[Matteus-passio]]* ja Gösta Nystroemin *Sånger vid havet*.

## Lähteet
Rantakantti

**Rantakantti** on Lohjalla, Karnaistenkadun ja Lohjanjärven välissä sijaitseva asuinalue. Sitä on rakennettu 1910-luvulta lähtien pääosin entiselle vesijättömaalle ja maatilojen rantaniityille.  Alueella sijaitsee pääasiassa pientaloja. Sen keskellä kulkee Aurlahdenkatu, jonka kautta kulkee myös jalankululle ja pyöräilylle tehty koivukuja. Rantakantin parhaiten säilynyt katukokonaisuus on Vellamonkatu, joka on sen viimeisiä ajallisesti kattavia pientalokatuja.

Asuinalueen länsipuolella sijaitsee Aurlahden uimaranta ja urheilukenttäalue. Myös Lohjan keskustan palvelut ovat varsin lähellä.

## Lähteet
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2023

**[[Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut]] 2023** järjestettiin 6.–19. helmikuuta 2023 Ranskan Alpeilla Courchevelissä ja Méribelissä.

## Ohjelma

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

### Joukkuekilpailu

## Mitalitaulukko
&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;Isäntämaa

## Lähteet
Ivo Nilsson

**Ivo Nilsson** (s. 1966) on ruotsalainen säveltäjä ja pasunisti.

Nilsson opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa ja Pariisin IRCAM:ssa. Vuonna 1989 hän teki debyyttinsä solistina Ruotsin radion sinfoniaorkesterin kanssa. Samana vuonna hän debytoi säveltäjänä kun hänen säveltämänsä okteton esitti Ensemble L'Itinéraire Radio Francella. Sittemmin Nilssonin musiikkia ovat esittäneet lukuisat kokoonpanot, kuten Ensemble recherche, Ensemble Reconsil ja Kammarensemblen. Hänen sävellyksiään on esitetty muun muassa Venetsian biennaalissa, George Enescu -festivaalilla, Gaudeamus Muziekweekilla (Amsterdam), Viitasaaren Musiikin aika -tapahtumassa, Varsovan syksyssä ja ISCM World Music Daysissa.

Nilssonin teosten esityksiä ovat välittäneet monien maiden radioyhtiöt, kuten BBC, RAI ja Yle. Hänen teoksiaan ovat levytettyinä julkaisseet Phono Suecia, SFZ Records ja muut levy-yhtiöt. Nilsson toimi Stockholm New Music Festivalin taiteellisena johtajana vuosina 2003 ja 2005. Vuonna 2007 hän sai Ruotsin säveltäjäliiton (Föreningen svenska tonsättare) tulkitsijapalkinnon, ja vuonna 2017 hänet valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi.

## Lähteet
Wenla Reimaluoto

**Wenla Reimaluoto** (s. 1995 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän asuu Helsingissä. Reimaluoto on näytellyt sekä teatterissa että televisiossa. Reimaluoto on valmistunut teatteritieteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta 2021. Hänet kiinnitettiin keväällä 2023 Kansallisteatterin näyttelijöiden ensembleen.  

Hän oli ehdolla 25-vuotiaana Vuoden Teatterinäyttelijä -palkinnon saajaksi roolityöstään Lauri Maijalan näytelmässä Punaorvot.  Kesällä 2022 Reimaluoto voitti monologillaan *Päivä elämässä* Vuoden nuoren lausujan tittelin Veikko Sinisalo -kilpailussa Kajaanin Runoviikolla. 

Vuonna 2022 hänellä on päärooli Helsingin kaupunginteatterissa pyörivässä Minä valitsin sinut -näytelmässä, jonka on ohjannut Milja Sarkola. Kaupunginteatterin pienellä näyttämöllä esitettävä näytelmä on naisparin rakkaustarina, jonka ohjaaja Milja Sarkola ja kirjailija Laura Lehtola ovat yhdessä sovittaneet Lehtolan vuonna 2020 julkaistun romaanin pohjalta. 

Tv-sarjassa Kalifornian Kommando Reimaluoto näyttelee sotilaspoliisi Minttua. Ivalo-sarjassa Reimaluodon roolihahmo Aava on puolestaan huippujudoka, joka valmistautuu ensimmäisiin olympialaisiinsa. 

Wenla Reimaluoto toimii valitsijana 45. Työväen Näyttämöpäiville, jotka järjestetään vuonna 2023. 

Näyttelijä Taisto Reimaluoto on Wenla Reimaluodon isä. Eeva-Maija Haukinen on hänen isoäitinsä.

## Teatterirooleja
 

* 2023 Selli, Teatteri Jurkka
* 2022 Minä valitsin sinut, Helsingin kaupunginteatteri
* 2021 Karpolla on asiaa, TeaK - Kotkan kaupunginteatteri
* 2020 Punaorvot, Helsingin kaupunginteatteri
* 2020 Sinä päivänä kun Luoja teki isän, Q-teatteri - TeaK
* 2019 Muistelmia kuolleesta talosta, TeaK - Näty
* 2018 Punainen viiva, TeaK
* 2018 Shakespeare: Kuinka äkäpussi kesytetään, TeaK
* 2017 KOVAA PASKAA, TeaK

## Filmografia

## Lähteet
Jaime Morey

**Jaime García Morey** (16. kesäkuuta 1942 Alicante – 7. heinäkuuta 2015) oli espanjalainen laulaja. Morey aloitti ammattilaisen uransa Pasapoga-musiikkihallissa Madridissa, jossa hän coveroi Charles Aznavourin hittejä. Säveltäjä Manuel Alejandro löysi tuota kautta Moreyn.

Morey sijoittui toiseksi Benidormin laulukilpailussa vuonna 1964 kappaleella "El barco, el mar y el viento" ja voitti kilpailun yleisöpalkinnon vuonna 1967 kappaleella "Por las mañanitas".

Morey pyrki kolmesti edustamaan Espanjaa Eurovision laulukilpailuun. Vuonna 1965 Morey sijoittui Espanjan karsinnassa kymmenenneksi kappaleella "La bailaora". Vuonna 1971 Morey sijoittui Espanjan artistikarsinnassa toiseksi. Morey edusti Espanjaa Eurovision laulukilpailussa 1972 kappaleella "Amanece" ja sijoittui kymmenenneksi 18 kilpailijan joukosta.

Morey esitti konservatiivipuolue Alianza Popularin kampanjalaulun Espanjan parlamenttivaaleissa 1977. Tuon jälkeen Morey muutti Meksikoon, jossa jatkoi uraansa, mutta muutti myöhemmin takaisin Espanjaan. Morey vetäytyi julkisuudesta vuonna 1987, mutta esiintyi kuitenkin vuonna 2001 Espanjan euroviisukarsinnan vierailevana tähtenä.

## Diskografia
### Albumit
**¡Sueltame... Guapa!* (1968)
**Jaime Morey* (1972)
**Tu Amante Quiero Ser* (1979)

## Lähteet
*

### Viitteet
Hesperidiini

**Hesperidiini** on flavonoidiglykosidi. Sitä on paljon sitrushedelmissä. C-vitamiinilla saattaa olla synergisiä vaikutuksia hesperidiinin kanssa. Hesperidiinin on todettu vähentävän joitakin vaihdevuosioireita ja parantavan peräpukamia ja suonikohjuja. Se on eräs ainesosa joissakin vaihdevuosiin tarkoitetuissa lisäravinteissa. Sillä saattaa myös olla helpottavia vaikutuksia kolestroliin, verenpaineeseen ja tulehdukseen ja se saattaa vähentää aivohalvauksen ja astman vaaraa ja se voi ehkäistä osteoporoosia.

Hesperidiini kuuluu flavonoidien joukossa flavanonien ryhmään ja sellaisena se on väritön ketoni.

Hesperidiinin rakennekaava on C28H34O15, moolimassa 610,6&nbsp;g/mol, sulamispiste 262&nbsp;°C, kiehumispiste 930&nbsp;°C ja CAS-numero 520-26-3.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Käyttöturvallisuustiedote: Hesperidiini 
* PubChem: Hesperidine 
* Human Metabolome Database (HMDB): Hesperidin 
* Food Component Database (FooDB): Hesperidin 
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Hesperidin 
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Hesperidin
Joe & The Juice

**Joe & The Juice** on tanskalainen mehu- ja smoothiebaarien ketju.

Toimitusjohtaja Kaspar Basse perusti vuonna 2002 Kööpenhaminassa Joe & The Juicen, josta tuli pian Tanskan suurin mehubaarien ketju. Vuonna 2013 yritys lähti tavoittelemaan kasvua pääomasijoitusrahasto Valedo Partnersin avulla; Valedo Partnersista tuli yhtiön enemmistöosakas joulukuussa 2015. Vuoden 2016 loppupuolella ensimmäinen Suomessa toimiva Joe & The Juicen toimipiste avattiin Stockmannin Helsingin keskustan tavarataloon. Vuonna 2022 Joe & The Juice oli avannut jo yli 300 toimipistettä Eurooppaan, Pohjois-Amerikkaan, Aasiaan ja Australiaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Saaristolaisleipä

**Saaristolaisleipä** on musta ja tiivis hapanimeläleipä, jota valmistetaan perinteisesti Suomen lounaisrannikolla ja -saaristossa. Se on tavallisesti tiilenmuotoinen ja leivotaan piimästä tai vedestä, kaljamaltaista, rukiista ja siirapista. Ahvenanmaalainen **mustaleipä** on hyvin samantapainen mutta muodoltaan pyöreä ja litteä leipä.

Saaristolaisleipää voi ostaa nykyään useimmista suurista kaupoista koko Suomessa mutta syntysijoillaan Varsinais-Suomessa ja Ahvenanmaalla sitä saa pienistä lähikaupoistakin. Se säilyy pitkään, jopa kuukausia, mikä on ollut tärkeä ominaisuus pitkillä purjehdusmatkoilla, joilla leipä on ollut muonituksen perusta.

Saaristolaisleivän historiaa ei juurikaan tunneta. Sen arvellaan saaneen vaikutteita saksalaisesta tummasta leivästä, jota hansakauppiaat toivat Suomeen 1600-luvulla. Toisaalta Lounais-Suomessa on leivottu aikaisemmin saaristolaisleivän tapaista *varileipää*, joka on makeutettu imelletyillä maltailla sokerin tai siirapin sijaan. Saaristolaisleivän valmistus kestää nykyisillä, hiivaa hyödyntävillä resepteillä joitakin tunteja mutta perinteisellä tavalla siihen kului kolme päivää: ensimmäisenä päivänä leivottiin hapantaikina ja toisena siihen lisättiin imellettyä taikinaa ja oluenpanosta jäänyttä mäskiä. Kolmantena päivänä leivät lopulta paistettiin ja jätettiin vielä yön ajaksi jäähtyvään uuniin imeltymään.

## Aiheesta muualla
* Saaristolaisleivän resepti Marttojen sivustolla
* Åländskt svartbröd – en lång och kärleksfull tradition (ruotsiksi)

## Lähteet
Mabel Wagnalls Jones

**Mabel Wagnalls Jones** (syntymänimeltään **Mabel Wagnalls**) oli yhdysvaltalainen pianisti ja kirjailija. Hän syntyi 20.4.1869 Kansas Cityssä Missourissa ja oli vanhempiensa Adam ja Anna Wagnallsin ainoa lapsi.

Mabelin vanhemmat opettivat häntä kotonaan, mutta Mabelin ollessa 14-vuotias hänen äitinsä otti hänet mukaansa Eurooppaan opiskelemaan pianon soittoa. Mabel opiskeli Pariisissa, Wienissä sekä Berliinissä, jossa hän teki ensiesiintymisensä konserttipianistina vuonna 1889. 11.1.1891 Mabel teki ensiesiintymisensä Amerikoissa soittaen New Yorkissa yhdessä Theodore Thomasin orkesterin kanssa. Ensiesiintymisensä jälkeen Mabel kiersi Yhdysvalloissa, mutta heikon terveyden tilansa ja raskaan kiertueaikataulun myötä hän jätti konserttilavat.

Jo Mabelin ollessa nuori hänen äitinsä oli kannustanut häntä myös kirjoittamisen pariin. Mabelin musiikkiuran päätyttyä hän alkoi kirjoittaa ja kirjoittikin useita teoksia, muun muassa teokset: *Misere*, *Stars of the Opera*, *The Palace of Danger*, *Rosebush of a Thousand Years*, *Light in the Valley* ja *The Mad Song*. Teos *Light in the Valley* oli kuvaus Mabelin äidin elämästä. Kirjoittamisen myötä Mabel Wagnallsista tuli William Sydney Porterin eli O. Henryn läheinen ystävä ja hän tutustui myös useisiin muihin 1900-luvun alun merkittäviin kirjailijoihin, muusikoihin ja esiintyjiin, kuten Oley Speaksiin, Harry Houdiniin sekä Edwin Markhamiin.

Vuonna 1920 Mabel Wagnalls avioitui Richard J. Jonesin kanssa. Jones oli aiemmin ollut Yalen yliopistossa lakitieteen professorina, mutta siirtynyt sitten terästeollisuusyritykseen Pittsburghiin ja oli siellä töissä siihen asti, kunnes jäi sieltä eläkkeelle vuonna 1920. Richard Jones kuoli vuonna 1929 ja Mabel Wagnalls Jones kuoli puolestaan vuonna 1946 New Yorkissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2030

**Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2030** ovat järjestyksessään 24. maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestetään Espanjassa, Portugalissa ja Marokossa. Lisäksi kilpailun avausottelut pelataan Argentiinassa, Paraguayssa ja Uruguayssa, koska kisavuonna tulee kuluneeksi 100 vuotta ensimmäisestä maailmanmestaruuskilpailuista.

## Valintaprosessi
FIFA käynnisti isäntämaan valintaprosessin vuonna 2022. Koska AFC isännöi vuoden 2022 kilpailut ja CONCACAF vuoden 2026 kilpailut, sääntöjen mukaan mikään näistä jalkapalloliitoista ei voinut isännöidä vuoden 2030 kilpailuja.

Hakijamaita olivat Espanja, Marokko ja Portugali yhteishakemuksella, sekä Argentiina, Chile, Paraguay ja Uruguay yhteishakemuksella. Lisäksi Egypti, Kreikka ja Saudi-Arabia sekä Yhdistynyt kuningaskunta yhdessä Irlannin kanssa pohtivat hakevansa kisaisännyyttä, mutta molemmat hakemukset vetäytyivät valintaprosessista.

4. lokakuuta 2023 FIFA ilmoitti Espanjan, Marokon ja Portugalin olevan kilpailun isäntämaita. Lisäksi FIFA:n kongressi päätti, että kilpailun avausottelut järjestetään Argentiinassa, Paraguayssa ja Uruguayssa kilpailun 100-vuotisjuhlatilaisuuden vuoksi.

## Karsinnat ja joukkueet

Espanja, Marokko ja Portugali yhdessä Argentiinan, Paraguay ja Uruguayn kanssa pääsevät automaattisesti lopputurnaukseen isäntämaina.

### Lopputurnaukseen selviytyneet joukkueet

## Lähteet
Lauri Lounela

**Lauri Juhani Lounela**, sukunimi vuoteen 1918 *Lönnrot* (24. maaliskuuta 1889 Ristijärvi – 27. kesäkuuta 1970 Kajaani) oli suomalainen lyseon lehtori ja Kainuun murteen jättiläissanaston kerääjä.

Lauri Lounelan vanhemmat olivat kirkkoherra ja valtiopäivämies Eljas Lönnrot (1858–1933) ja tämän ensimmäinen puoliso Aina Kristiina Sahlgren (k. 1907). Hänen isoisänsä oli Elias Lönnrotin vanhimman veljen Henrik Juhana Lönnrotin poika Ristijärven kappalainen Frans Fredrik Lönnrot (1830–1907). Lounela pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1909 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1917.

Lounela toimi Ikaalisten keskikoulun opettajana ja rehtorina 1923–1925 ja sen jälkeen Kajaanin lyseossa ensin vt. lehtorina 1925–1926 ja sitten latinan ja suomen kielen vakinaisena lehtorina 1926–1956. Hän opetti latinaa myös Kajaanin tyttölyseossa vuoteen 1962 saakka. Sotavuosina Lounela toimi lisäksi Kajaanissa ilmestyneiden lehtien sensorina.

Lounela aloitti Kainuun murteen sanaston keräämisen ja ollessaan Oulun lyseon kolmannella luokalla. Hän sai lyseon seitsemännellä luokalla olleelta Jaakko Keräseltä lainaksi E. A. Tunkelon kirjan *Suomen kielen keräilysanasto* ja hän laati kesällä 1904 ensimmäiset murremuistiinpanonsa ollessaan isovanhempiensa luona Ristijärvellä. Vuoteen 1908 mennessä Lounela oli kerännyt jo noin 4&nbsp;000 Ristijärven murteen sanaa mutta nämä muistiinpanot tuhoutuivat myöhemmin tulipalossa Sotkamossa. Määrätietoisen sanaston keruun Lounela aloitti 1930-luvulla. Hän teki kesäisin polkupyörällä pitkiä keruumatkoja eri puolille Kainuuta ja talvisin hänellä oli kielenoppaina Kajaaniin muuttaneita maalaisia. Muistiinpanonsa Lounela teki jo Oulun lyseossa oppimallaan pikakirjoituksella. Vuodesta 1938 lähtien hän alkoi lähettää muistiinpanoistaan kirjoittamiaan sanalippuja Sanakirjasäätiölle. Vuoden 1968 loppuun mennessä Lounela oli lähettänyt jo noin 80&nbsp;000 tällaista sanalippua Sanakirjasäätiölle. Vuosina 1965 ja 1966 hän luki murremuistiinpanojaan ääninauhalle yhteensä noin 90 tuntia. Lounela merkitsi muistiin myös suku- ja henkilöhistoriaa ja kuulemiaan saarnoja. Hänellä oli myös pääasiassa 1800-luvulla eläneiden pappien kirjeistä koostunut kirjekokoelma.

## Lähteet
Nousiaisten Nummen työväentalo

**Nousiaisten Nummen työväentalo** on Nousiaisten kunnan Nummen kylässä sijaitseva työväentalo. Talon omistaa nykyisin Nutturlan Makasiiniteatteri.

## Historiaa
Nousiaisten työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Työväentalo rakennettiin vuosina 1920–1922. Tontti oli aluksi vuokralla, mutta se lunastettiin omaksi myöhemmin. Rakennustyöt suunnitteli työväenyhdistyksen rakennuskomitea. Rakennustyön valvojana toimi yhdistyksen jäsen Laine Honkasalo.  

## Rakennus
Talo on lautarakenteinen. Talon rakennustarpeet ostettiin Yläneen sahalta, ja niitä saatiin myös keräyksillä. Talon pohja oli aluksi vinkkelin muotoinen, eteiskuisti rakennettiin myöhemmin talon sisäkulmaan. Talossa on taitekatto. Juhlasalin puoleisella sivulla on leveä poikkipääty. Julkisivut oli laudoitettu vaakaponttilaudoituksella ja yläkerta pystylaudoituksella. Talo on punaiseksi maalattu ja päätyjen yläosat valkoisiksi. Kivijalka on tehty tasakokoisista luonnonkivilohkareista.  

## Nykyinen käyttö
Työväentalo on myyty vuonna 2017 päävuokralaisena toimineelle harrastajateatterille. Se toimii talossa edelleen nimellä Nutturlan Makasiiniteatteri.

## Lähteet
Janne Hirvasvuopio

**Janne Hirvasvuopio** on saamelainen valtiotieteen kandidaatti, ympäristövaikuttaja ja saamelaiskäräjien jäsen. Hirvasvuopio on tullut tunnetuksi saamelaispoliitikkona sekä toiminnastaan yhdenvertaisuus- ja ympäristöasioissa. 

Espoossa Hirvasvuopio toimii vihreiden varavaltuutettuna, tasa-arvo- ja yhdenvertaisuustoimikunnan jäsenenä ja teknisen lautakunnan jäsenenä. Hän on työskennellyt aiemmin vihreiden eduskuntaryhmässä kansanedustaja Emma Karin poliittisena avustajana sekä vihreiden puoluevaltuutettuna Espoossa.

Hirvasvuopio toimii Barentsin Euroarktisen neuvoston alkuperäiskansatyöryhmän puheenjohtajana sekä Saamelaisen parlamentaarisen neuvoston jäsenenä. Hän on myös toiminut saamelaiskäräjien sosiaali- ja terveyslautakunnan jäsenenä ja pysyvänä asiantuntijana valtioneuvoston vammaisten henkilöiden oikeuksien neuvottelukunnassa (VANE) sekä Lapin hyvinvointialueen ICT-ohjausryhmässä.

Alkuvuodesta 2023 hän esiintyi Ylen *Hyvin sanottu* -juttusarjassa, jossa hän kertoi saamelaisaktivistina saamastaan vihapostista. Hän on esiintynyt myös Mikaela Weurlanderin vuoden 2020 dokumentissa *Olen saamelainen*. Vuonna 2022 Hirvasvuopio puhui YK:n vammaisyleissopimusta käsittelevässä COSP15-kokouksessa Suomen heikosta tilanteesta saamelaisten terveyspalveluiden saatavuudessa kieli ja kulttuuri huomioiden.

Kansalaisyhteiskunnassa Hirvasvuopio on toiminut hallituksen jäsenenä Kansalaisten kaivosvaltuuskunta – MiningWatch Finlandissa sekä Ei kaivoksia Suomen Käsivarteen -liikkeessä.

## Lähteet
Hans Brachrogge

**Hans Brachrogge** (n. 1590 – 1638 tai myöhemmin) oli tanskalainen muusikko ja säveltäjä.

Brachrogge oli yksi muusikoista, jotka kuningas Kristian IV päätti vuonna 1602 lähettää Italiaan opiskelemaan madrigaalin ja sen kaltaisten tyylilajien muotoon laadittavaa musiikkia. Brachroggea opetti Venetsiassa Giovanni Gabrieli. Palattuaan Tanskaan hän sai opetusta Melchior Borchgrevinckilta. Vuonna 1611 Brachrogge lähetettiin Mogens Pedersønin kanssa palvelemaan Anna Tanskalaisen musiikkiseurueessa. Kolme vuotta myöhemmin hän palasi Tanskan hoviin, jonka asiakirjoissa viimeinen maininta hänestä on vuodelta 1638.

Yhdeksäntoista Brachroggen säveltämää canzonettaa on painettu kokoelmaan *Madrigaletti a III voci* (Kööpenhamina, 1619), joka muodostaa hänen musiikillisen perintönsä. Kokoelmaan kuuluvia kappaleita pidettiin helposti laulettavina ja esteettisesti miellyttävinä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Hedengrens

**Hedengrens** on Tukholmassa, Ruotsissa toimiva kirjakauppa. Se perustettiin vuonna 1897 Göthen kirjakaupan haarana ja sai nykyisen nimensä vuonna 1918. Hedengrensin toimitila sijaitsee Sturegallerianissa.

Hedengrens on yksi harvoista Tukholmassa toimivista itsenäisistä kirjakaupoista. Siellä myydään eri aihepiirien kirjoja ruotsin, englannin, ranskan, saksan, italian, espanjan, portugalin, tanskan ja norjan kielillä. Hedengrensissä järjestetään kirjailijatapaamisia ja joskus myös konsertteja. 

## Lähteet
Naantalin työväentalo

**Naantalin työväentalo ** oli Naantalin kaupungissa sijainnut työväentalo. Talo on purettu.

## Historiaa
Naantalin työväenyhdistys perustettiin vuonna 1894. Työväentalo rakennettiin vuonna 1908. Taloa käytti vuodesta 1958 lähtien elokuvateatteri Kino. Elokuvateatterin toiminta jatkui vielä 10 vuotta talon myymisen jälkeen vuoteen 1998. Työväenyhdistys oli myynyt kiinteistön 1980-luvulla rakennusliikkeelle, joka rakensi elokuvateatteritoiminnan loppumisen jälkeen paikalle Kinopalatsi-niminen asuinkerrostalon.
 
## Rakennus
Rakennus oli kaksikerroksinen, ja sen pinta-ala oli 324 m².

## Lähteet