open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hunajaopas

**Hunajaopas** (*Indicator indicator*) on tikkalintujen lahkoon ja hunajaoppaiden heimoon kuuluva lintulaji.

## Levinneisyys
Hunajaopas elää laajasti Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, pois lukien Namibian, Botswanan ja Etelä-Afrikan lounaisosat. Se on laajimmalle levinnyt laji hunajaoppaiden heimossa, ja sen uhanalaisuusluokitus on elinkelpoinen.

## Elinympäristö
Hunajaopas suosii avoimia alueita, kuten savanneja, pensasmaita, metsien reuna-alueita ja jokien varsia. Se esiintyy korkeintaan 3&nbsp;000 metrin korkeudessa, mutta tavallisimmin alle 2&nbsp;000 metrissä. Elinympäristöt ovat usein ravinteikkaita ja tarjoavat sekä hyönteisten että lintujen pesiä, joita se käyttää hyväkseen. Hunajaopas on usein huomaamaton, mutta se saattaa paljastaa itsensä tunnistettavalla, kaksisävelisellä kutsuäänellä: “VIC-tor, VIC-tor, VIC-tor”.

## Ulkonäkö
Koiraat ovat noin 20 cm pitkiä, painavat keskimäärin 48,9 g ja niillä on vaaleanpunainen nokka, musta kurkku ja lähes valkoinen rinta. Naaraat ovat ruskeanharmaita ja niiltä puuttuu koiraan erityiset värit. Poikaset ovat keltaisen, ruskean ja oliivin sävyisiä. Aikuisen höyhenpeite kehittyy noin kahdeksassa kuukaudessa.

## Lisääntyminen
Hunajaopas on pesäloinen: naaras munii munansa muiden lintujen pesiin ja puhkaisee isäntälintujen munat. Kuoriuduttuaan poikanen tappaa mahdolliset muut poikaset. Koiraat eivät osallistu jälkeläisten hoitoon. Pesimäaika on syys–lokakuussa, ja naaras munii kauden aikana 4–8 munaa. Poikaset ovat lentokykyisiä 30–40 päivän ikäisinä ja saavuttavat sukukypsyyden vuoden iässä. Luonnossa hunajaoppaan tiedetään elävän jopa 12-vuotiaaksi.

## Käyttäytyminen
Hunajaopas on päiväaktiivinen ja liikkuu pääasiassa yksin. Sen englanninkielinen nimi ”Greater Honeyguide” ja tieteellinen nimi viittaavat sen ainutlaatuiseen tapaan ohjata ihmisiä ja muita eläimiä mehiläispesille  ääntelemällä ja esittelemällä valkoista pyrstöään. Se hyödyntää mehiläispesien sisältämiä vahavarastoja ja toukkia ravinnokseen. Vaikka se ei puolusta omaa elinalueitaan, se saattaa puolustaa isäntälintujen pesiä kilpailijoilta.

## Lähteet
Bengt Fagerlund

**Bengt ”Natte” Fagerlund** (23. huhtikuuta 1929 Jyväskylä – 4. syyskuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen ekonomi ja liikemies, jonka yrityksiä olivat ulkomainontaan erikoistunut BF-Mainos ja laivaristeilyjä järjestänyt Oy Fagerlines Ab. Hän kirjoitti ja toimitti useita tieto- ja oppikirjoja liike-elämän ja sotahistorian aloilta.

Jyväskylässä syntynyt Fagerlund varttui Kuopiossa ja valmistui ekonomiksi 1963. Hän työskenteli Erva-Latvalan ja Viherjuuren mainostoimistoissa ennen kuin vuonna 1966 perusti ulkomainospaikkoja vuokraavan BF-Mainos Oy:n, jonka hän myi eläkkeelle jäätyään 1992. Veneilyharrastuksen myötä hän hankki 1970-luvun puolivälissä Norjasta *[[M/S Brahe|M/S Kristina Brahen]]*, entisen postilaivan ja amerikkalaisen sota-aluksen, jolla hänen yrityksensä Fagerlines teki risteilyjä Saimaalla ja Suomenlahdella kymmenen vuoden ajan.

Fagerlund toimi Mainoshoitajain yhdistyksen ja Suomen Ulkomainosliiton puheenjohtajana ja oli Euroopan Ulkomainosliiton (FEPE) perustajajäsen. Hän sai Mainonnan monitaho -palkinnon 1980. Hän oli mukana myös Lions- ja Rotary-järjestöissä sekä nuorkauppakamari- ja reserviupseeritoiminnassa.

## Teokset
**Julistemainonta* (Myynti- ja mainoskoulu, 1958)
**Mainonnan tietokirja. Käsikirja käytännön mainosmiehille, oppikirja mainonnan opiskelijoille*, yhdessä Matti Larreksen kanssa (WSOY, 1964)
**Puhu paremmin – myy enemmän*, yhdessä Stig B. Hedénin kanssa, Tammi 1967.
**Mainosoppi*, yhdessä Matti Larreksen kanssa (valikoima *Mainonnan tietokirjan* artikkeleita, WSOY, 1973)
**Toimiva yritys 1: Yritystoiminnan perusteet* (WSOY 1978)
**Sotaa ja leikkisotaa: sota-ajan kuopiolaisnuoret muistelevat* (WSOY, 1994)
**Kuopion legendaariset kauppaneuvokset: Gust. Ranin, Herman Saastamoinen, Birger Hallman, Lauri Hallman*, (Kuopion isänmaallinen seura, 1998)
**Kymmenen vuotta laivanvarustajana* (Mark-kustannus 1999)
**Mannerheim-ristin ritarit : miehet ja aseet*, yhdessä eversti Pentti Laamasen kanssa (Helsingin seudun sotaveteraanipiiri, 2000).

## Lähteet
Martti Järveläinen

**Martti Juhani Järveläinen** (8. helmikuuta 1935 Suonenjoki – 21. maaliskuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja tehdassuunnittelun professori.

Martti Järveläisen vanhemmat olivat rovasti Kalle Kustaa Järveläinen ja Bertta Hanna Lydia Kettunen ja puoliso vuodesta 1958 Airi Kaisa Kukko-Liedes. Järveläinen tuli yloppilaaksi Suonenjoen yhteiskoulusta 1953 ja valmistui Teknillisestä korkeakoulusta kemian diplomi-insinööriksi 1962 ja tekniikan lisensiaatiksi 1969 ja väitteli siellä tekniikan tohtoriksi 1974.

Järveläinen oli prosessi-insinööri Nesteellä 1969-1972 ja prosessisuunnittelija ja kehityspäällikkö Rinteknossa 1972-1976. Teknillisessä korkeakoulussa hän oli assistentti 1962-1969, laitetekniikan apulaisprofessori 1976–1994 ja tehdassuunnittelun professori 1994-1997. Opettajana arvostettu ja alaansa kehittänyt Järveläinen ohjasi yliopistouransa aikana noin 250 diplomityötä. Hänellä oli myös useita kotimaisia ja kansainvälisiä asiantuntija- ja luottamustehtäviä.

## Lähteet
Viuhkatikkiheinä

**Viuhkatikkiheinä** (*Bothriochloa ischaemum*) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, tikkiheinien (*Bothriochloa*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se muistuttaa paljolti sahraheinien (*Dichanthium*) sukuun kuuluvaa *[[Dichanthium annulatum]]* -lajia.

Viuhkatikkiheinä on monivuotinen ja mättäitä muodostava heinälaji, joka voi kasvaa 25–70 cm korkeaksi. Sen korret ovat pystyjä tai polveilevia ja niissä on kolmesta kuuteen solmua. Lehtien lavat ovat tasasoukkia, 5–16 cm pitkiä, 0,2–0,3 cm leveitä ja teräväkärkisiä. Lehtien kielekkeet ovat noin 1 mm pitkiä. Viuhkatikkiheinän kukintona on 5–15 tähkyläryppäästä koostuva röyhy. Tähkyläryppäät ovat 3–7 cm pitkiä ja väriltään hopeisenvihreitä tai ruskeita. Tähkylät ovat 4–5 mm pitkiä ja niiden ulkohelpeissä on 1–1,5 cm pitkät vihneet. Laji kukkii ja tuottaa hedelmiä syksyllä.

Viuhkatikkiheinä kasvaa kivikkoisilla ja hiekkapohjaisilla rinteillä, teiden varsilla sekä erilaisilla muilla häirityillä kasvupaikoilla. Lajia tavataan luontaisena Euroopassa, Lähi-idässä, Keski-Aasiassa, Kiinassa ja Korean niemimaalla sekä Pohjois-Afrikassa. Ihmisen mukana levinneenä tulokaslajina sitä tavataan myös Yhdysvalloissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Viuhkatikkiheinä (''Bothriochloa ischaemum'')
* UniProt: Taxonomy - ''Bothriochloa ischaemum'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Bothriochloa ischaemum'' 
* Tropical Forages: ''Bothriochloa ischaemum''
Klyyga

**Klyyga** on Helsingin ydinkeskustaan Kluuviin suunniteltu rakennus. Se sijoittuisi Elielinaukion linja-autoterminaalin tilalle Postitalon ja päärautatieaseman väliin. Elielinaukion linja-autotoiminnot on suunniteltu siirrettävän Kamppiin, ja Asema-aukiota sekä Kaivokatua muutettavan kävely-ystävällisempään suuntaan.

Klyyga on kymmenkerroksinen ja noin 27&nbsp;000 neliömetriä kerrosalaa sisältävä toimisto- ja liikerakennus. Sen alimmat kerrokset ovat yleisölle avointa tilaa, joiden läpi voi kävellä monesta eri suunnasta. Klyyga koostuu kahdesta keskenään erikorkuisesta osasta, jotka yhdistyvät toisiinsa matalammalla keskiosalla. Läntinen siipi nousee 44 metrin korkeuteen ja noudattelee viereisen Postitalon räystäslinjaa. Klyygan julkisivu on verhoiltu luonnonkivellä ja lasilla. Julkisivu on poimutettu siten, että se näyttäytyy etelästä katsottaessa kivisempänä ja pohjoisesta katsottaessa lasisempana. Uudisrakennus on suorassa yhteydessä vuonna 1910 valmistuneeseen suojeltuun veturitallirakennukseen, jossa toimii Vltava-ravintola.

Hankkeen on käynnistänyt Elielinaukion kehitys Oy, jonka muodostava Ilmarinen, VR, S-ryhmä, Exilion Capital ja Evata Partners. Rakennus perustuu arkkitehtuurikilpailun voittajaehdotukseen. Kilpailun toisessa vaiheessa olivat vastakkain ehdotukset *Albero* ja *Klyyga*, joista jälkimmäinen palkittiin voittajaksi. Rakennuksen suunnittelusta on vastannut norjalainen arkkitehtitoimisto Snøhetta pääsuunnittelijanaan Jenny Osuldsen. Suunnittelussa ovat olleet mukana konsultoimassa ja avustamassa WSP Finland ja suomalainen arkkitehtitoimisto Davidsson Tarkela.

Arkkitehtuurikilpailun viisi ehdotusta julkaistiin maaliskuussa 2021 ja voittaja valittiin saman vuoden joulukuussa. Helsingin päätöksentekoelimissä asemakaavan muutosta käsitellään vuonna 2025.

## Katso myös
* Rautatientori
* Signe, uusi toimistorakennus Helsingin ydinkeskustassa

## Lähteet
Thitu

**Thitu** (, , ) on Spratlysaariin kuuluva saari Etelä-Kiinanmerellä. Se on osaa suurempaa Thitun riuttojen riuttatasannetta. Spratleysaaret ovat kiisteltyjä ja Thitua hallitsee Filippiinit, joka on miehittänyt sitä vuodesta 1974. Sitä ovat vaatineet itselleen myös Kiina, Taiwan ja Vietnam. Thitu on yksi Spratleysaarten harvoista asutuista saarista ja sillä asuu noin 300 filippiiniläistä.

## Maantiede

Thitu kuuluu Etelä-Kiinan meren  Spratlysaarten saariryhmään. Saari on Thitun riuttojen itäkärjessä ja Spratleysaarten luoteisosassa. Thitun riutat ovat matala riuttatasanne, jolla on kokoa 1,88&nbsp;km2. Thitun saaresta sen lähimmät maantieteelliset muodostelmat merenpinnan yläpuolella ovat Meiju-riutta 1 merimailia itään ja Sandy Cay 1–1,5 merimailia luoteeseen. Thitu on muodostelmista ainoa, jolla on myös maanpäällistä kasvillisuutta. Sillä on kokoa noin 760 metriä lännestä itään ja 600 metriä pohjoisesta etelään. Pinta-alaa on noin 0,40&nbsp;km2. Saarta ympäröi 15–30 metriä leveä hiekkaranta.

## Historia
Saarta hallitsee Filippiinit, mutta sitä ovat vaatineet itselleen myös Kiina, Taiwan ja Vietnam osana Etelä-Kiinanmeren aluekiistaa. Aluekiistaan Thitun saarella on kiinnitetty huomiota 1900-luvulta alkaen. Alueella siirtomaita hallinnut Ranska ja Kiinan tasavalta kävivät sanallista väittelyä sen hallinnasta 1930-luvulla. 1950-luvulla filippiiniläinen liikemies Tomas Cloma julisti saaren ”vapaa-alueeksi”, mutta Kiinan tasavalta miehitti sen väliaikaisesti hieman myöhemmin. Kiinan tasavallan eli Taiwanin joukot joutuivat hylkäämään saaren taifuunin takia vuonna 1971. 

Cloma pakotettiin myöhemmin myymään oikeutensa saareen Filippiinien valtiolle, joka miehitti taiwanilaisten hylkäämän Thiun vuonna 1974. Ensimmäiset vakituiset filippiiniläiset asukkaat alkoivat saapua saarelle 1990-luvulla. Osana Filippiinejä Thiu kuuluu hallinnollisesti Kalayaanin kuntaan. 

Filippiinit on kutsunut saarta nimellä Pag-asa. eli "toivo". Saarta myös vaativat Kiina, Vietnam ja Taiwan käyttävät muita nimiä. Nimeä ”Thitu” on käytetty esimerkiksi kansainvälisen oikeuden yhteyksissä.

Etelä-Kiinanmeren aluekiistaa koskien Filippiinien merkittävin kilpailija alueella on Kiina. Kiina on rakennuttanut alueelle sotilastukikohtia. Yksi niistä sijaitsee Subin riutalla noin 32&nbsp;km päässä Thiusta. Kiinalaiset alukset purjehtivat usein saaren lähistöllä Filippiinejä painostaakseen.

## Väestö
Nykyisin Thitun saarella asuu noin 300 asukasta. Paikalliset asuvat pienissä puusta rakennetuissa asumuksissa. He harjoittavat kalastusta ja viljelevät kasviksia. Osa on töissä hallinnossa. Töitä on yleisesti ottaen vähän ja monet saarella syntyneet muuttavat peruskoulun käytyään muualle. Valtio tukee paikallisia esimerkiksi tuomalla saarelle vettä ja ruokaa.

Siviilien lisäksi Thiulla siojaitsee Filippiinien laivaston ja rannikkovartioston tukikohta. Saarelle lähetetään myös ilmavoimien ja merijalkaväen henkilöstöä.

Saarella on koulu ja terveyskeskus. Lähin kaupunki Palawanilla on noin 30 tunnin purjehdusmatkan päässä. Saarella on kiitotie, joka mahdollistaa ilmaliikenteen.

## Lähteet
Luettelo Porin Ässien kausista

Porin Ässät on vuonna 1967 perustettu porilainen jääkiekkoseura. Se pelaa jääkiekon SM-liigassa, jossa se on pelannut vuodesta 1975 lähtien lukuun ottamatta kautta 1989–1990, jolloin se pelasi I-divisioonassa. Tätä ennen Ässät pelasi SM-sarjassa vuosina 1967–1975. Ässät on pelannut pääsarjatasolla yhteensä 57 kautta, ja on voittanut jääkiekon Suomen mestaruuden kolme kertaa: vuosina 1971, 1978 ja 2013.

## SM-sarja

Lähde:

## SM-liiga
:*Päivitetty kauden 2024–2025 jälkeen.*

## Lähteet
Simon Knak

**Simon Knak** (s. 27. tammikuuta 2002 Zürich, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Knak edustaa Sveitsin NL-liigassa pelaavaa HC Davosia. Hänellä on sopimus joukkueensa kanssa kauden 2025–2026 loppuun.

Knakin on kasvattajaseura on EHC Kloten. NHL-joukkue Nashville Predators varasi hänet kuudennella kierroksella 179. varausvuorolla . Knak on pelannut 193 Sveitsin NL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt 30 maalia ja 32 syöttöä eli yhteensä 62 teehopistettä. Knak on pelannut 24 Sveitsin NL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt kolme maalia ja seitsemän syöttöä eli yhteensä kymmenen tehopistettä. Knak kuuluu Sveitsin joukkueeseen Ruotsin ja Tanskan MM-kilpailuissa 2025.  Uran tilastot päivitetty 23. toukokuuta 2025.

## Lähteet
Aurinkoahvenkalat

**Aurinkoahvenkalat** (Centrarchiformes) on kalalahko, joka nykyisin käsittää 21 heimoa ja 77 sukua.

## Alalahkot ja heimot

* Aurinkoahvenkalat  – Centrarchoidei
**Aurinkoahvenet – Centrarchidae
**Miniahvenet – Elassomatidae 
**Sirppiahvenet – Enoplosidae 
**Leuka-ahvenet – Parascorpididae 
**Etelänbassit – Percichthyidae 
**Chilenbassit – Perciliidae 
**Idänbassit – Sinipercidae 
* Haukkakalat – Cirrhitoidei 
**Haukkakalat – Cirrhitidae 
**Marmoriahvenet – Aplodactylidae 
**Sormiahvenet – Cheilodactylidae 
**Kelppiahvenet – Chironemidae 
**Trumpettiahvenet – Latridae
* Viiruahvenkalat – Terapontoidei 
**Australiannapsijat – Caesioscorpididae
**Kaljuunakalat – Dichistiidae 
**Napostelijat – Girellidae 
**Lippupyrstöt – Kuhliidae
**Ruoriahvenet – Kyphosidae 
**Linja-ahvenet – Microcanthidae 
**Veitsileuat – Oplegnathidae 
**Viilettäjät – Scorpididae 
**Viiruahvenet – Terapontidae 
## Lähteet
Sofian päärautatieasema

**Sofian päärautatieasema** () on Bulgarian länsiosassa, pääkaupunki Sofiassa toimiva rautatieasema. Asema oli Bulgarian keskeisin rautatieasema.

Nykyinen rautatieasema on valmistunut vuonna 1974. Se korvasi aiemman, vuonna 1888 valmistuneen rautatieaseman. Rautatieaseman naapurina sijaitsee Sofian päälinja-autoasema. Aseman edustalla sijaitsevan asema-aukion alapuolella kulkee Sofian metro, jolla on Sofian päärautatieaseman metroasema.

## Kuvia

Platforms of Central Railway Station Sofia 2012 PD 23.jpg| Juna aseman laiturilla (2012).
Platforms of Central Railway Station Sofia 2012 PD 06.jpg| samoin.
BulgariaExpress BDZ44067 Sofia 20100818.jpg|Bulgaria Express (2010).
Central train station Sofia.JPG|Asema-aukion veistos suihkulähteineen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Bulgarian valtionrautateiden (BDŽ) henkilöjunien aikataulut (oletuksena Sofian päärautatieasema)   (bdz.bg)
* Bulgarian valtionrautateiden (BDŽ) henkilöjunien haku Sofian päärautatieasemalta  (bdz.bg)
* Bulgaria by train  (rail.cc)
* Henkilöjunien yhteyshaku  (bahn.de)
Lily Phillips

**Lilian “Lily“ Phillips** (s. 23. heinäkuuta 2001 Derbyshire) on brittiläinen pornonäyttelijä, joka tuli tunnetuksi Onlyfansista ja seksitempauksistaan.

Phillips asui lapsena vanhempiensa ja veljensä kanssa Denbyn kylässä. Hänen isänsä työskenteli yrittäjänä ja äitinsä kiinteistönvälittäjänä. Perhettä on kuvailtu varakkaaksi. Phillips kävi koulua John Flamsteed Community Schoolissa. Myöhemmin hän suoritti liikealan ja ravitsemustieteen opintoja Sheffieldin yliopistossa. Phillips kertoi turhautuneensa enimmäkseen etäopintoina tehtyihin opintoihinsa ja päättäneensä ryhtyä Onlyfans-esiintyjäksi. Hän perusti Onlyfans-tilinsä opiskeluaikanaan ja keskeytti sitten opintonsa. Ennen Onlyfans-menestystään hän oli tehnyt Tiktok-julkaisuja deittailusta ja suhteista. Phillips nousi vuoden 2024 lopussa suureen julkisuuteen keksimällään ja toteuttamallaan haasteella, jonka yhteydessä hän harrasti seksiä 101 miehen kanssa yhden päivän aikana. Joulukuussa 2024 tubettaja Josh Pieters julkaisi Youtubessa 47-minuuttisen dokumentin *I Slept with 100 Men in One Day*. Dokumentissa tuotiin esiin kokemuksen rankkuus Phillipsille.

Joulukuuhun 2024 mennessä Phillips oli sanojensa mukaan tienannut Onlyfansin kautta yli 2,5 miljoonaa dollaria. Hän voitti vuoden 2025 XMA-palkinnon. Phillips ilmoitti pyrkivänsä ensimmäiseksi henkilöksi, joka harrastaa seksiä tuhannen miehen kanssa yhdessä päivässä. Bonnie Blue kuitenkin kertoi ehtineensä rikkoa tuhannen miehen rajapyykin ennen Phillipsiä harrastettuaan seksiä 1&nbsp;057 miehen kanssa päivässä. Tähän saakka ennätyksen haltijana oli pidetty pornonäyttelijä Lisa Sparksia, joka oli harrastanut seksiä 919 miehen kanssa vuorokauden aikana vuonna 2004.

## Lähteet
Napostelijat

**Napostelijat** (Girellidae) on aurinkoahvenkalojen lahkoon luettava kalaheimo. Napostelijoita tavataan Tyynenmeren lämpimissä vesissä.

## Taksonomia
Napostelijoita on kahdessa suvussa, *[[Girella]]* ja *[[Graus]]*, yhteensä  20 lajia.

Aiemmin napostelijat katsottiin alaheimona osaksi laajempaa ruorikalojen heimoa (Kyphosidae).

## Lähteet
Wiener Damenkapelle

**Wiener Damenkapelle** on naisten muodostama orkesteri tai kapelli, jotka olivat suosittuja erityisesti 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa Wienissä Itävallassa.

Yhtyeet esittivät viihdemusiikkia, kuten wienervalsseja, ja esiintyi usein ravintoloissa, kahviloissa ja Praterin huvipuistossa. Yleensä 6–9 muusikon kokoonpanot koostuivat soittimista, kuten viuluista, huilusta, sellosta ja rummuista, ja niitä johti usein ”Stehgeigerin” (seisova viulisti). Damenkapellit, kuten Josephine Amann-Weinlichin johtama ”Erstes Europäisches Damenorchester”, kiersivät laajasti Euroopassa ja Yhdysvalloissakin, ja ne edistivät naisten näkyvyyttä muusikkoina. Nykyisin perinnettä jatkaa esimerkiksi Doris Dorerin johtama Wiener Walzertraum.

## Lähteet
Joonas Immonen

**Joonas Immonen** on suomalainen palkittu toimittaja. Hän työskentelee *[[Ilta-Sanomat|Ilta-Sanomissa]]* tutkivana toimittajana. Vuonna 2024 hänet palkittiin Suurella Journalistipalkinnolla Vuoden alueellinen juttu -sarjassa ja vuonna 2025 Vuoden juttu -sarjassa.

## Ura

### Koulutus
Immonen on opiskellut yhteiskuntatieteitä Tampereen yliopistossa. 

### Työura
Immonen aloitti uransa ''Maaseudun Tulevaisuudessa'', jossa hän toimi politiikan ja talouden toimittajana. Vuonna 2024 hän siirtyi *Ilta-Sanomien* kesätoimittajaksi. Vuoden 2024 lopusta saakka Immonen on toiminut vakituisesti *Ilta-Sanomien* tutkivana toimittajana.

### Tunnustukset
Immonen palkittiin vuonna 2024 Suuren journalistipalkinnon Vuoden alueellinen juttu -kategoriassa artikkelillaan “MT tutki: Useat kunnat vuotavat haavoittuvuutensa valmiussuunnitelmissaan kelle tahansa”. Artikkelissa Immonen paljasti, kuinka useat kunnat olivat julkaisseet verkossa arkaluonteisia tietoja varautumisestaan poikkeustilanteisiin, mikä johti niiden poistamiseen julkisista lähteistä palkinnon jälkeen.

Vuonna 2025 Immonen palkittiin toisen kerran Suuren journalistipalkinnon Vuoden juttu -kategoriassa artikkelillaan “En ole mikään rasisti, mutta”, jossa hän käsitteli arjen rasismia ja sen ilmenemismuotoja suomalaisessa yhteiskunnassa. Tässä jutussa hän onnistui palkintoraadin mukaan käsittelemään kiistanalaisia aiheita kiihkottomasti ja analyyttisesti.

Immonen palkittiin Maaseudun Tulevaisuuden journalistipalkinnolla vuonna 2023. MT:n päätoimittaja Jouni Kemppaisen mukaan Immonen teki vuonna 2023 eniten juttuja, jotka nousivat esille muuhun mediaan ja aiheuttivat yhteiskunnallista keskustelua.

### Politiikka
Vuoden 2021 kuntavaaleissa Immonen valittiin keskustan listoilta Huittisten kaupunginvaltuuston jäseneksi 127 äänellä. Seuraavan vuoden aluevaaleissa hänet valittiin myös aluevaltuutetuksi Satakunnassa 425 äänellä. Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa hän sai 1&nbsp;133 Satakunnan vaalipiirissä, mutta ei tullut valituksi.

Vuonna 2024 Immonen ilmoitti jättävänsä luottamustehtävänsä ja jäsenyytensä puolueessa. Syyksi hän ilmoitti journalistin riippumattomuuden tärkeyden.

## Yksityiselämä

Hän on toiminut Maavoimien reserviupseerikurssin 257:n oppilaskunnan puheenjohtajana. Immonen on sotilasarvoltaan reservin luutnantti.

## Lähteet
Karen Spens

**Karen Spens** (s. 1963 Helsinki) on suomalainen logistiikan ja yritysmaantieteen professori.

Spensillä on talous- ja yrityshallinnon tohtorin tutkinto. Spensin tutkimus on keskittynyt erityisesti humanitaariseen logistiikkaan. Spens on ollut keskeinen hahmo alan kehityksessä: hän on ollut mukana perustamassa *Journal of Humanitarian Logistics and Supply Chain Management* -julkaisua sekä HUMLOG Institutea. Hän on toiminut myös opetuksesta vastaavana dekaanina, jolloin hän kehitti muun muassa opiskelijoiden oppimisen varmistamiseen tähtääviä prosesseja.

Spens toimi Hanken Svenska handelshögskolanin rehtorina vuosina 2015–2022.

Spens on BI Norwegian Business Schoolin presidentti ja toimii organisaation ylimpänä johtajana, vastaten suoraan hallitukselle. Lisäksi hänellä on laajaa kansainvälistä kokemusta liiketaloustieteellisten korkeakoulujen hallinnosta muun muassa AACSB:n, EQUIS:n ja AMBA & BGA:n hallintoelimissä.

Spens palkittiin vuoden 2023 logistikoksi Suomen Osto- ja Logistiikkayhdistyksen (LOGY) vuotuisessa konferenssissa

Spensiä kuvataan verkostoituneeksi, kuuntelevaksi ja rohkeasti uuteen tarttuvaksi vaikuttajaksi logistiikan ja yhteiskunnallisen kehittämisen rajapinnassa.

## Humanitaarinen logistiikka
Spensin työ humanitaarisen logistiikan tutkimuksen ja koulutuksen parissa alkoi vuonna 2006, kun hän kirjoitti ensimmäisen artikkelinsa humanitaarisesta logistiikasta NOFOMA-konferenssiin, inspiroituneena vuoden 2004 Kaakkois-Aasian tsunamista. Hänen artikkelinsa, "Humanitarian Logistics in Disaster Relief Operations" (2007), voitti parhaan paperin palkinnon ja käynnisti laajan yhteistyön muun muassa Punaisen Ristin ja Unicefin kanssa.

## HUMLOG-instituutti
Spens perusti Hanken Svenska handelshögskolanin HUMLOG-instituutin (*Humanitarian Logistics and Supply Chain Research Institute*) yhteistyössä Maanpuolustuskorkeakoulun kanssa vuonna 2008. Instituutti on nykyään yksi johtavista humanitaarisen logistiikan tutkimuskeskuksista, joka on saanut tunnustusta muun muassa rokotelogistiikan tutkimuksesta COVID-pandemian aikana.

## Business Lead -ohjelma
Spens oli mukana kehittämässä ohjelmaa, joka auttaa korkeasti koulutettuja maahanmuuttajia ja pakolaisia integroitumaan suomalaiseen liike-elämään. Ohjelma palkittiin EFMD Excellence in Practice -kultamitalilla, ja Spens esitteli ohjelman Maailman talousfoorumissa Davosissa 2019.

## Julkaisut ja tutkimus
Spens on julkaissut useita kirjoja ja artikkeleita logistiikan ja katastrofitutkimuksen alalla. Hän on toiminut muun muassa *International Journal of Physical Distribution and Logistics Management* -lehden toimittajana ja useiden logistiikkajulkaisujen toimitusneuvostoissa.

## Lähteet
Olympos Fryygialainen vanhempi

**Olympos Fryygialainen (vanhempi)** (, ) oli myyttinen antiikin aikainen huilunsoittaja, joka esitettiin Marsyaan oppilaaksi.

Olympoksen sanottiin olleen kotoisin Myysiasta ja eläneen ennen Troijan sotaa. Hän kuuluu myysialaisten ja fryygialaisten huilunsoittajien myyttiseen sukulinjaan – Hyagnis, Marsyas ja Olympos – joista jokaisen nimiin antiikin kreikkalaiset lähteet laittoivat huilun keksimisen. Heidän nimiinsä liitettiin myyttinen vastakkainasettelu fryygialaisen huilumusiikin ja kreikkalaisen kitharamusiikin välillä. Jotkut kirjoittajat esittivät Olympoksen Marsyaan isäksi (sen sijaan että hän olisi ollut tämän poika, oppilas ja suosikki), mutta edellä mainittu sukulinja, jossa Marsyas edelsi Olymposta, oli yleisemmin hyväksytty.

Olympoksen nimiin laitettiin jumalille omistetut sävelmät (). Ne olivat vanhoja melodioita, joita käytettiin tiettyjen jumalten palvonnassa. Niiden alkuperä oli niin kaukainen, että se oli tuntematon, kuten myös niiden, jotka liitettiin Oleniin ja Filammoniin. Olympos esiintyy usein taiteessa poikana, jota Marsyas opettaa, tai joka seuraa tämän kohtaloa ja suree sitä.

On arveltu, että tämä vanhempi ja myyttinen Olympos olisi saanut alkunsa väärinkäsityksestä, joka koski nuorempaa ja historiallista Olymposta.

## Lähteet
Interstate 75

**Interstate 75** (**I-75**) on Interstate-tie, joka kulkee etelä-pohjoissuunnassa Floridan osavaltiosta Kanadan rajalle. Tie on 2&nbsp;875,04 kilometriä pitkä, ja se kulkee Floridasta Georgian, Tennesseen, Kentuckyn Ohion ja Michiganin osavaltioiden läpi.

## Historia
I-75:n rakentaminen alkoi 1950-luvulla, ja sen viimeinen osuus Georgiassa valmistui vuonna 1977. Floridassa reittiä laajennettiin 1960- ja 1970-luvuilla, kun Alligator Alley otettiin käyttöön ja laajennettiin nelikaistaiseksi vuoteen 1993 mennessä. Reitti on korvannut useita vanhoja U.S. Route -teitä, kuten U.S. 25:n Cincinnatin ja Detroitin välillä sekä U.S. 2:n Michiganin yläniemellä. Tieosuuksia on laajennettu liikennemäärien kasvun vuoksi erityisesti Atlantan ja Cincinnatin alueilla.

## Reitin kuvaus
I-75:n eteläpää sijaitsee Hialeahissa, Floridassa, risteyksessä osavaltion teiden SR 826 ja SR 924 kanssa. Reitti kulkee Floridasta pohjoiseen Alligator Alleyn kautta, joka on maksullinen tieosuus Miamin ja Naplesin välillä ja halkoo Big Cypressin kansallista suojelualuetta. Georgiassa tie kulkee Valdostan, Maconin ja Atlantan kautta, missä se yhdistyy I-85:een muodostaen Downtown Connectorin. Tennesseessä reitti suuntaa koilliseen Chattanoogasta Knoxvilleen, missä se jakaa osuuden I-40:n kanssa. Kentuckyn ja Ohion kautta kulkiessaan tie palvelee Lexingtonia ja Cincinattiä, ja Michiganissa se päättyy Sault Ste. Mariessa kansainväliselle sillalle, joka yhdistää Yhdysvallat ja Kanadan.

Yksi reitin tunnetuimmista osuuksista on Mackinac Bridge Michiganissa, joka yhdistää osavaltion ylä- ja alaniemet. Tämä noin viisi mailia pitkä riippusilta on teknisesti ja visuaalisesti merkittävä rakennelma, jonka tornit kohoavat 168 metriä vedenpinnan yläpuolelle.

## Liikenne ja kehitys
I-75 on vilkkaasti liikennöity, ja suuri osa reitistä on vähintään kuusikaistainen Floridasta Tennesseeen. Atlantan ja Cincinnatin alueilla esiintyy ruuhkia, joita on pyritty lievittämään lisäkaistoilla ja maksullisilla Express Lane -kaistoilla. Floridassa Alligator Alleyn maksuja ylläpidetään ympäristönsuojelutoimien rahoittamiseksi. Kentuckyssa Brent Spence Bridgen korvaamista tai laajentamista on suunniteltu, mutta hanketta ovat hidastaneet rahoitus- ja ympäristökysymykset. Ohiossa on toteutettu laajennuksia, kuten “Thru the Valley Project” Cincinnatin alueella, ja Michiganissa Ambassador Bridge ja Mackinac Bridge ovat keskeisiä liikenteen solmukohtia.

## Merkitys
I-75 on tärkeä väylä, joka tukee taloudellista toimintaa ja matkustamista Yhdysvaltojen kaakkois- ja pohjoisosien välillä. Se kulkee rinnakkain useiden U.S. Route -teiden, kuten U.S. 41:n ja U.S. 25:n, kanssa ja on korvannut monia näistä vanhoista reiteistä. Tie palvelee sekä päivittäistä työmatkaliikennettä että kausiluonteista matkailua, erityisesti talvikuukausina, jolloin liikenne keskilännestä Floridaan lisääntyy. Reitin varrella sijaitsevat luontokohteet, kuten Everglades ja Mackinac Island, lisäävät sen merkitystä myös matkailun näkökulmasta.

## Lähteet
Polymnestos Kolofonlainen

**Polymnestos Kolofonlainen** (, ; 600-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen eeppinen, eleginen ja lyyrinen runoilija sekä muusikko, joka oli kotoisin Kolofonista.

Polymnestos, joskus myös *Polymnastos*, oli Melesin poika. Hän vaikutti pian Thaletaan jälkeen ja laati spartalaisten pyynnöstä runon tämän kunniaksi, mutta ennen Alkmania, joka mainitsee hänet. Näin ollen hän oli osittain samanaikainen molempien näiden kanssa, ja hänen vaikutusaikansa voidaan karkeasti sijoittaa vuosien 675–644 eaa. tienoille.

Polymnestos kuului doorilaiseen musiikkikoulukuntaan, joka kukoisti tuohon aikaan Spartassa, ja hän jatkoi Thaletaan aloittamia uudistuksia. Hän kehitti erityisesti orthialaisia *[[nomos (musiikki)|nomos]]*-sävelmiä ja keksi uudenlaisen auloidisen nomoksen, joka sai hänen mukaansa nimen *Polymnēstion* ().

Attikalaiset komediakirjailijat pilkkasivat hänen runojaan niiden eroottisen sisällön vuoksi. Elegiarunoilijana häntä voidaan pitää myös Kolofonista kotoisin kotoisin olleen Mimnermoksen edeltäjänä.

## Lähteet
Polymnestos

**Polymnestos** (, ) voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin:

* Polymnestos Kolofonlainen (600-luku eaa.), runoilija ja muusikko; tunnetuin samannimisistä
* Polymnestos (300-luku eaa.), kuvanveistäjä
* Polymnestos, Kyrenen perustajan Battos I:n isä
RX J1347.5–1145

**RX J1347.5–1145** on yksi massiivisimmista tunnetuista galaksijoukoista. Kohde on löydetty ROSAT-sateellilla otetuista röntgenkuvista. Galaksijoukon kuuman kaasupitoisuuden vuoksi kohteesta tulee paljon säteilytehoa ja kohde nähdään tämän takia kirkkaana. Galaksijoukko sijaitsee noin 5 miljardin valovuoden päässä aurinkokunnasta Neitsyen tähdistössä. Vuonna 2002 RX J1347.5–1145:n punasiirtymäksi kirjattiin z=0.451 ja röntgenluminositeetiksi 1045 ergi s−1. 

Galaksijoukon kirkkain galaksi on elliptinen galaksi GALEX J134730.7-114509. Kohteesta tehtiin ensimmäiset havainnot vuosina 1999 ja 2001. Kuvissa galaksijoukon punaiset, oranssit ja keltaiset alueet näyttävät erityisen kirkkailta, sinivihreät ja vihreät alueet näyttävät keskikirkkaita ja siniset sekä violetit alueet näyttävät tummilta. 

## Katso myös
*Luettelo galaksijoukoista

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Tietoja RX J1347.5–1145:stä, ESA/Hubble
Mörkö koneistossa

**Mörkö koneistossa** on vaasalaisen Klamydian 21. studioalbumi. Albumi ilmestyi toukokuussa 2025. Laulaja Vesa Jokinen kiteyttää albumin päälinjan olevan se että pitää mennä eteenpäin vaikka maailmassa ympärillä myllertää. Albumi on ensimmäinen missä mukana on kaksi kitaristia.
## Kappaleet
#(säv. Vesa Jokinen - Jari Helin, san. Jokinen, Sov. Klamydia)
#(säv. Helin-Jokinen, san. Helin, sov. Klamydia)
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Kaaoszine: 
* Soundi: 

## Lähteet
Down a Dark Hall

**Down a Dark Hall** on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut Rodrigo Cortésin ohjaama yliluonnollinen kauhuelokuva, jonka pääosissa ovat Uma Thurman ja AnnaSophia Robb. Elokuva perustuu Lois Duncanin samannimiseen romaaniin vuodelta 1974.

Elokuva julkaistiin maailmanlaajuisesti elokuvateattereissa elokuussa 2018, ja se sai kriitikoilta vaihtelevan vastaanoton.

## Juoni

Kit on ongelmallinen tyttö, joka lähetetään salaperäiseen Blackwoodin sisäoppilaitokseen, jota johtaa omalaatuinen rehtori Madame Duret. Tutkiessaan koulun sokkeloisia käytäviä Kit ja hänen luokkatoverinsa saavat selville, että Blackwoodin kartano kätkee sisäänsä ikivanhan yliluonnollisen salaisuuden.

## Näyttelijät

## Tuotanto

Stephenie Meyer hankki vuonna 2012 oikeudet Lois Duncanin romaaniin. Lionsgate hankki elokuvaoikeudet vuonna 2014, jolloin Rodrigo Cortés kiinnitettiin elokuvan ohjaajaksi. Lisäksi tällöin käsikirjoittaja Chris Sparling alkoi työstää elokuvan käsikirjoitusta aiemman Michael Goldbachin luonnoksen pohjalta.

Elokuvan kuvaukset alkoivat Barcelonassa lokakuussa 2016. Barcelonassa elokuvaa kuvattiin neljä viikkoa, minkä jälkeen kuvaukset siirtyivät kahdeksi viikoksi Kanariansaarille. Elokuvan kuvaukset päättyivät joulukuussa 2016.

## Ensi-ilta ja vastaanotto

*Down a Dark Hall* sai ensi-iltansa Italiassa 1. elokuuta 2018. Elokuva julkaistiin Espanjassa 3. elokuuta 2018 ja Yhdysvalloissa rajoitetusti tietyissä elokuvateattereissa 17. elokuuta 2018. Maailmanlaajuisesti elokuva tuotti 2,8 miljoonan dollarin lipputulot.

*Down a Dark Hall* on saanut niin kriitikoilta kuin katsojiltakin vaihtelevia arvioita. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 46 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan. Keräys perustuu 26 arviointiin, joista 12 on ”tuoreita” ja 14 ”mätiä”. Yli 250 käyttäjästä 21 prosenttia on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 2,5/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan yhdeksän arvostelun perusteella elokuva on saanut 56 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin 25 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 5/10.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Dragashi

**Dragashi**  ( tai *Sharri*, ) on kylä ja kunta Kosovossa. Se sijaitsee Prizrenin piirissä, ja se on Kosovon eteläisin kunta. Vuoden 2024 väestönlaskennassa kunnan väkiluku oli 28&nbsp;896, joista 1&nbsp;332 asui Dragashin kylässä. Kunnan suurin asutuskeskus on Brodosanë, jossa asui 2&nbsp;976 asukasta. Kunnassa on huomattava goranivähemmistö.

## Väestö
Vuoden 2024 väestönlaskennan mukaan Dragashissa asui 28&nbsp;896 ihmistä, joista 17&nbsp;554 oli albaaneja, 7&nbsp;828 goraneita, 2&nbsp;900 bosniakkeja, 354 turkkilaisia, 17 serbejä ja 5 egyptiläisiä. 212 asukasta kuului muihin etnisiin ryhmiin ja 26 ei määritellyt etnisyyttään.

## Huomautukset

## Lähteet
Williams Sassine

**Williams Sassine** (1944 Kankan – 9. helmikuuta 1997 Conakry) oli guinealainen kirjailija. Hänen esikoisromaaninsa *Saint-Monsieur Baly* ilmestyi vuonna 1973. Sassinen kuuluisin romaani *Le Jeune homme de sable* (1979) kertoo nimeämättömässä afrikkalaisessa diktatuurissa elävästä lukiopojasta, joka yrittää tehdä vastarintaa hallintoa kohtaan, mutta hänen isänsä, joka on hallituksen jäsen, onnistuu aina vierittämään syyn jonkun muun niskoille.

Sassinen isä oli libanonilainen kristitty ja äiti guinealainen muslimi, ja tästä aiheutunut erilaisuuden ja ulkopuolisuuden tunne heijastuu monissa hänen kirjoissaan. Nuorena hän opiskeli Pariisissa, minkä jälkeen hän palasi hetkeksi Guineaan, mutta muutti pian uudelleen pois maasta Ahmed Sékou Tourén autoritäärisen hallinnon takia. Hän asui Ranskan lisäksi muun muassa Mauritaniassa. Sékou Tourén kuoltua vuonna 1984 Sassine muutti jälleen takaisin Guineaan. Hän työskenteli toimittajana ja lyhyen aikaa myös virkamiehenä.

Aikuisille suunnattujen romaanien lisäksi Sassine kirjoitti myös useita lastenkirjoja, joista ensimmäinen, aakkosten opetteluun tarkoitettu *L’Alphabète*, ilmestyi vuonna 1982. Aivan elämänsä loppuvaiheilla hän julkaisi myös joitakin näytelmiä.

## Teoksia
* *Saint-Monsieur Baly* (1973)
* *Wirriyamu* (1976)
* *Le Jeune homme de sable* (1979)
* *Le Zehéros n'est pas n'importe qui* (1985)
* *Mémoires d'peau* (1998)
## Lähteet
Hollywood Stargirl

**Hollywood Stargirl** on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut Julia Hartin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen draamaelokuva, jonka nimiroolia näyttelee Grace VanderWaal. Elokuvan muissa osissa ovat Judy Greer, Elijah Richardson, Tyrel Jackson Williams, Judd Hirsch ja Uma Thurman. Elokuva on jatko-osa elokuvalle *[[Stargirl (elokuva)|Stargirl]]* vuodelta 2020.

Elokuva julkaistiin Disney+-suoratoistopalvelussa kesäkuussa 2022. Se on saanut myönteisen vastaanoton.

## Juoni

Susan ”Stargirl” Caraway (Grace VanderWaal) ja hänen äitinsä Ana (Judy Greer) muuttavat Los Angelesiin, josta Ana on saanut töitä elokuvan pukusuunnittelijana. Pian Stargirl tutustuu kirjavaan joukkoon uusia ihmisiä, kuten elokuva-alalle pyrkiviin veljeksiin Evaniin ja Terrelliin (Elijah Richardson ja Tyrel Jackson Williams), naapurissa asuvaan herra Mitchelliin (Judd Hirsch) ja ihailemaansa muusikkoon Roxanne Marteliin (Uma Thurman).

## Näyttelijät

## Tuotanto

### Kuvaukset

*Hollywood Stargirlin* kuvaukset kestivät toukokuusta heinäkuuhun 2021. Elokuva kuvattiin pääosin Kaliforniassa, erityisesti Los Angelesissa ja Orangen piirikunnassa. Lisäksi elokuvan joitain lisäkohtauksia kuvattiin Belenissä New Mexicossa.

## Ensi-ilta ja vastaanotto

*Hollywood Stargirl* sai maailmanensi-iltansa El Capitan Theatressa Hollywoodissa 23. toukokuuta 2022. Elokuva julkaistiin Disney+-suoratoistopalvelussa 3. kesäkuuta 2022.

*Hollywood Stargirl* on saanut sekä kriitikoilta että katsojilta lähinnä myönteisiä arvioita. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 94 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan. Keräys perustuu 17 arviointiin, joista yksi on ”mätä” ja 16 ”tuoreita”. Yli 50 käyttäjästä 74 prosenttia on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 3,9/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan kuuden arvostelun perusteella elokuva on saanut 66 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin kahdeksan käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 4,4/10.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
The Con Is On

**The Con Is On** on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut James Oakleyn ohjaama ryöstöelokuva, jonka pääosissa ovat Uma Thurman, Tim Roth, Alice Eve, Sofía Vergara ja Maggie Q.

## Juoni

Rikoskomedia kertoo huijaripariskunnasta (Uma Thurman ja Tim Roth), joka pakenee Englannista Hollywoodiin välttyäkseen maksamasta suurta pelivelkaa pahamaineiselle rikolliselle (Maggie Q). He alkavat juonitella jalokiviryöstöä, ja heidän suunnitelmanaan on varastaa Peterin entiseltä vaimolta (Alice Eve) arvokas timantti, jolla pelivelka saataisiin kuitattua.

## Näyttelijät

## Tuotanto

Alkujaan elokuvan nimi oli *The Brits Are Coming*, jonka kuvaukset alkoivat heinäkuussa 2015. Elokuvaa kuvattiin New Yorkissa.

## Ensi-ilta ja vastaanotto

*The Con Is On* sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 4. toukokuuta 2018. Suomessa elokuva ei saanut teatterilevitystä, mutta se on julkaistu VOD:ina suoraan internetiin, missä se on saatavilla niin myynti- kuin vuokraversionakin.

Elokuva on saanut kriitikoilta ja katsojilta kielteisiä arvioita. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan kukaan kuudesta kriitikosta ei ole antanut arviossaan elokuvalle myönteistä arvosanaa. Yli sadasta käyttäjästä 38 prosenttia on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 2,4/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston kymmenen käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 3,8/10.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Meri-Lapin jousikvartetti

**Meri-Lapin jousikvartetti** on Kemissä, Torniossa, Keminmaalla, Tervolassa ja Simossa toimiva jousikvartetti. Kokoonpano koostuu Kemin kaupunginorkesterin jäsenistä, jotka myös opettavat Meri-Lapin musiikkiopistossa. Se pitää omaa konserttisarjaansa. Ohjelmistoon on kuulunut taidemusiikin lisäksi lastenmusiikkia.

Meri-Lapin jousikvartetti perustettiin vuonna 1983 konserttitarjonnan lisäämiseksi ja jousisoitinkoulutuksen tehostamiseksi toiminta-alueellaan. Se tekee myös koulu-, laitos- ja kahvilakonsertteja. Jousikvartetin toimintaa on rahoitettu suurimmilta osin valtion tuella; osa Kemin kaupunginorkesterin valtionosuudesta on ohjattu sen toimintaan. Lisäksi Meri-Lapin kunnat rahoittavat sen toimintaa suhteutettuna asukaslukuihinsa. Meri-Lapin jousikvartetille myönnettiin vuonna 2013 Lapin taidepalkinto ja vuonna 2015 Kemi-palkinto.

## Lähteet
Viimeinen kiitoshymni

**Viimeinen kiitoshymni** () on Walter M. Millerin post-apokalyptinen tieteisromaani vuodelta 1959.

Romaanin alku sijoittuu 600 vuotta aiemmin käydyn ydinsodan jälkeiseen maailmaan. Ydinsotaa edeltävästä kulttuurista on jäljellä katkelmia, joita munkit kopioivat. Tapahtumapaikkana on Albert Suuren mukaan  nimetyn albertiaanisen sääntökunnan luostari jossain lounais-Yhdysvalloissa. Aikaskaala romaanin kolmen eri osan välillä on mittava.

Romaania pidetään tyylilajinsa mestariteoksena. Se sai vuonna 1961 parhaan romaanin Hugo-palkinnon. Ennen kuolemaansa Miller kirjoitti romaanille jatko-osan *Saint Leibowitz and the Wild Horse Woman*, jonka Terry Bisson viimeisteli ja julkaisi vuonna 1997.

## Suomennos
**Viimeinen kiitoshymni*. Suomentanut Martti Montonen. WSOY 1962, 1993 
## Lähteet
S/2021 N 1

**S/2021 N 1** on Neptunusta kiertävä kuu, joka on kooltaan noin 14 kilometriä ja kiertoaika on lähes 27 vuotta. Kiertorata on samankaltainen kuin Psamathella ja Nesolla. Kuu havaittiin ensi kerran Las Campanasin observatoriossa.

## Lähteet
Qatar Sports Investments

**Qatar Sports Investments** () on Qatarin Dohassa sijaitseva urheilu- ja vapaa-ajan sijoitusyhtiö. Yhtiö on erikoistunut tuottavien urheiluun liittyvien hankkeiden rahoittamiseen Qatarissa sekä tarjoaa markkinointiin, tapahtumajärjestämiseen ja immateriaalioikeuksiin liittyviä palveluita.

## Omistukset

## Lähteet
City Football Group

**City Football Group** (lyh. **CFG**) on Yhdistyneiden arabiemiraattien omistama monikansallinen urheiluyhtiö. CFG on maailman johtava yksityinen jalkapalloseurojen omistaja ja operaattori. Toukokuussa 2013 perustettu CFG hallinnoi 13 jalkapalloseuraa viidellä mantereella.

Virallisen kuvauksensa mukaan City Football Group omistaa jalkapalloon liittyviä omaisuuseriä maailman suurimmissa kaupungeissa, mukaan lukien jalkapalloseurat, akatemiat sekä teknistä ja markkinointitukea tarjoavat yritykset. Organisaation tavoitteena on lisätä osallistumista jalkapalloon sekä kentällä että sen ulkopuolella, löytää ja kehittää parhaita kykyjä sekä tarjota jännittävää ja innovatiivista jalkapalloa.

Käytännössä City Football Group on suoraan yhteydessä 13 joukkueen omistukseen enemmistöosuuksien, osakkeiden ja kaupallisten sopimusten kautta.

## Joukkueet
Seuraavat joukkueet toimivat City Football Groupin alaisuudessa:

## Lähteet
Hjalmar Räisänen

**Hjalmar Räisänen** (22. toukokuuta 1870 Leppävirta – 26. tammikuuta 1943 Seinäjoki) oli suomalainen rautatievirkamies ja päätoimittaja.

Räisänen kävi Jyväskylän lyseota ja sieltä erottuaan hän suoritti 1886 posti- ja lennätinvirkamiestutkinnon ja toimi sitten useita vuosia lennätinalalla sekä Suomessa että Venäjällä.

Räisänen oli apulaistoimittajana Pohjalainen-lehdessä, Raahen Lehdessä, Aamulehdessä, Uusi Aura-lehdessä ja Vaasa-lehdessä sekä Vaasa-lehdessä päätoimittajana ja taloudenhoitajana 1905–1910. Hän oli myös päätoimittajana Satakunta-lehdessä 1911–1914, Suomalainen-lehdessä 1914–1917, Rovaniemi-lehdessä 1923–1924 ja Kokkola-lehdessä 1926–1928 sekä oli Uudenkaupungin Sanomain toimittajana ja taloudenhoitajana. Räisänen palveli välillä 1917–1923 rautateillä ensin linjavirkamiehenä Hiitolan - Raudun rataosalla ja sitten asemapäällikkönä Raudussa, Petäjävedellä ja Jänisjärven asemalla. 

Hjalmar Räisäselle myönnettiin 1938 valtion sanomalehtimieseläke. Räisänen asui viimeksi Seinäjoella. Hän kuoli 72-vuotiaana Seinäjoen lääninsairaalassa tammikuussa 1943.

## Lähteet
Lommel SK

**Lommel SK** on belgialainen jalkapalloseura Lommelista. Seura pelaa kaudella 2024–25 toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Challenger Pro Leaguessa. Seura on perustettu vuonna 1937. Seuran kotikenttä on Soeverein Stadion.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seuran verkkosivusto
Montevideo City Torque

**Montevideo City Torque** on uruguaylainen jalkapalloseura Montevideosta. Seura pelaa kaudella 2024–25 korkeimmalla sarjatasolla Uruguayn Primera Divisiónssa. Seura on perustettu vuonna 2007. Seuran kotikenttä on Estadio Centenario.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seuran verkkosivusto
Eila Järvenpää

**Eila Marjut Järvenpää**, ent. **Järvenpää**, **Niemelä**  (s. 29. joulukuuta 1951 Multia) on suomalainen psykologi ja työpsykologian emeritaprofessori.

Eila Järvenpää syntyi maanviljelijä Heikki Vilho Pellervo Järvenpään ja emäntä Eeva lida Aallon perheeseen. Hän tuli ylioppilaaksi Keuruun yhteiskoulusta ja valmistui merkonomiksi Jyväskylän kauppaoppilaitoksesta 1971, yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi Jyväskylän yliopistosta 1976, psykologian lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta 1986 ja tekniikan tohtoriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1991. 

Järvenpää toimi psykologina ja hoiti henkilöstöhallinnon tehtäviä useissa eri organisaatioissa 1974–1977. Hän oli tutkija Työterveyslaitoksella 1980–1981 ja Suomen Akatemian tutkimusassistentti ja nuorempi tutkija useissa eri jaksoissa 1978–1990. Teknillisessä korkeakoulussa, sittemmin Aalto-yliopisto, Järvenpää oli yliassistentti ja tutkija 1977–1993, yliassistentti ja va. apulaisprofessori 1993–1999 ja sitten vakinainen professori. Järvenpää on ollut myös vieraileva professori Wisconsinin yliopistossa Yhdysvalloissa 1991–1992 ja Ecole des Mines de Nancyssa Ranskassa 1997. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet muun muassa organisaatiokäyttäytyminen ja -verkostot, tietojohtaminen sekä monikulttuurisuus ja teknologian vaikutukset työelämässä.

## Lähteet
Dakar-ralli 2010

**Dakar-ralli 2010** (myös *32nd Dakar Argentina-Chile*) oli 32. Dakar-ralli, joka ajettiin 2. tammikuuta 2010 ja 16. tammikuuta 2010 välisenä aikana. Kilpailun lähtöpaikka ja päätepiste olivat Buenos Airesissa Argentiinassa. Kilpailun pituus oli  ja reitti kulki Argentiinan ja Chilen alueella.

Kilpailuun ilmoittautui 362 kilpailijaa, joista 134 oli autoja, 151 moottoripyörää, 25 mönkijää ja 52 kuorma-autoa kilpailussa. Kilpailun maaliin pääsi 187 ajoneuvoa, joista 57 oli autoja, 88 moottoripyöriä, 14 mönkijää ja 28 kuorma-autoja.

Autojen kategorian voitti kaksikko Carlos Sainz/Lucas Cruz Volkswagenilla. Moottoripyörien kategorian voitti Cyril Despres KTM:llä. Mönkijöiden kategorian voitti Marcos Patronelli Yamahalla. Kuorma-autojen kategorian voitti kolmikko Vladimir Chagin/Sergey Savostin/Eduard Nikolaev Kamazilla.

## Lähteet
Hjalmar Tammelin

**Hjalmar Tammelin** (3. heinäkuuta 1876 Ulvila – 30. joulukuuta 1943 Turku) oli suomalainen Åbo Underrättelser-lehden pitkäaikainen toimittaja.

Hjalmar Tammelinin vanhemmat olivat kihlakunnantuomari, laamanni Oskar Julius Tammelin (1845-1918) ja Maria Katarina Charlotta Tennberg (k. 1893). Hän pääsi ylioppilaaksi 1894 Turun ruotsalaisesta klassillisesta lyseosta ja opiskeli sitten humanistisia aineita Helsingin yliopistossa. 

Tammelin oli Åbo Underrättelser-lehden toimittajana 35 vuoden ajan 1908–1943 ja oli myös lehden toimitussihteerinä. Tammelin toimitti muun muassa lehden merenkulkuosastoa ja kirjoitti taide- ja kirjallisuusasioista. Hän teki opintomatkoja Pohjoismaihin, Hollantiin, Belgiaan, Ranskaan ja Englantiin.

Hjalmar Tammelinille myönnettiin 1938 valtion sanomalehtimieseläke. 

## Lähteet
Retournac

**Retournac** on kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, noin 13 kilometriä Yssingeaux’n kaupungista luoteeseen.

Aluetta suojaamaan rakennettiin korkealla kalliolla oleva linna Château d'Artias. Ensimmäinen maininta linnasta on noin vuoden 1000 tienoilta, ja se on yksi Velayn historiallisen alueen vanhimmista linnoista. Linna on ollut useiden sukujen omistuksessa vuosisatojen aikana. Lopulta linna hylättiin 1700-luvulla, ja 1800-luvulla sitä käytettiin louhoksena. Nykyään linnasta on jäljellä vain rauniot.

Kunnan keskustassa olevan Saint-Jean-Baptisten kirkon historia ulottuu 990-luvulle saakka. Nykyinen kirkko on rakennettu pääosin 1100-luvulla. Kirkon vieressä on ollut keskiajalla linna, joka on sittemmin purettu. Kirkko on ollut linnan kanssa osa kaupungin linnoitusta.


Tiedosto:Retournac Château d'Artias2.JPG|Château d'Artias
Tiedosto:Retournac Église Saint-Jean-Baptiste5.JPG|Saint-Jean-Baptisten kirkko


## Lähteet

## Aiheesta muualla
1455 Mitchella

**1455 Mitchella (1937 LF)** on keskikokoinen asteroidi, jonka kiertorata kulkee asteroidivyöhykkeellä Marsin ja Jupiterin välillä. Asteroidin kiertoaika Auringon ympäri on noin 3,37 vuotta (1230 päivää), jolloin se on lähimmillään 1,96 astronomisen yksikön päässä Auringosta ja etäisimmillään 2,53 astronomisen yksikön päässä. Asteroidin läpimitta on noin 6,6 kilometriä. Asteroidi on nimetty yhdysvaltalaisen tähtitieteilijän Maria Mitchellin (1818–1889) mukaan.

## Lähteet
Carlos da Cruz

**Carlos da Cruz** (s. 1972 Ranska) on ranskalainen, Suomessa asuva kuvittaja ja graafikko. Hän on kuvittanut erityisesti oppikirjoja ja lastenkirjoja.

Da Cruz varttui Ranskassa protugalilaisessa perheessä. Hän opiskeli kuvittamista ja graafista suunnittelua Pariisissa, taidetta Bourgesissa ja sarjakuvapiirtämistä Angoulêmessa. Suomessa da Cruz on asunut vuodesta 1998. Hänen puolisonsa on kuvittaja Karoliina Pertamo. Da Cruz on työskennellyt freelancerina vuodesta 2001.

Vuonna 2011 da Cruz sai Kuvittajat ry:n ansioituneelle oppikirjakuvittajalle myöntämän Kukko-palkinnon.

## Tuotantoa
;Omat teokset
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

;Kuvituksia
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Lars Klingbeil

**Lars Klingbeil** (s. 23. helmikuuta 1978 Soltau, Ala-Saksi, Länsi-Saksa) on saksalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on toiminut Saksan varakanslerina ja Saksan valtiovarainministerinä toukokuusta 2025.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lars Klingbeilin virallinen sivusto
Esporte Clube Bahia

**Esporte Clube Bahia** on brasilialainen jalkapalloseura Salvadorista. Seura pelaa kaudella 2024–25 korkeimmalla sarjatasolla Campeonato Brasileiro Série A:ssa. Seura on perustettu vuonna 1931. Seuran kotikenttä on Arena Fonte Nova.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seuran verkkosivusto
Mumbai City FC

**Mumbai City FC** () on intialainen jalkapalloseura Mumbaista. Seura pelaa korkeimmalla sarjatasolla Intian Superliigassa. Seura on perustettu vuonna 2014. Seuran kotikenttä on Mumbai Football Arena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seuran verkkosivusto