Ukaasi Suomen suuriruhtinaskunnasta

**Ukaasi Suomen suuriruhtinaskunnasta** oli Aleksanteri I:n määräys siirtää Venäjän joulukuussa 1808 Suomen sodassa valloittamat Suomen läänit osaksi Venäjän keisarikuntaa. Ukaasi eli ''asetus'' annettiin hallitsijan käskystä Pietarista, Pietarhovin palatsista J: 24. joulukuuta 1808 (5. tammikuuta 1809).

Hallitsija antoi ilmoituksen ukaasista vähän ennen Suomen lähetyskunnan jäsenten paluuta Suomeen. Palaavat lähetyskunnan jäsenet toivat suomalaisille tiedon Suomen liittämisestä Venäjän keisarikuntaan.

Ukaasi oli asetus valtiollisen Suomen suuriruhtinaskunnan, provinssin syntymiseen, joka oli keskeisin asetus, jolla keisari mahdollisti suomalaisten esitykset Suomen autonomisesta itsehallinnosta. Esitykset sisälsivät esityksen Suomen keskushallinnosta ja muista valtiorakenteista.

## Tapahtumien kulku

### Ukaasin epävarmuus ilman rauhansopimusta
Keisarin antama ukaasi koski vuoden 1809 tammikuun alkuun mennessä valloittamia Suomen alueita. Asetukseen liittyi keskeinen kysymys: "*mitä jos Ruotsi olisi vallannut takaisin Venäjän Suomesta valtaamat maakunnat*"; tältä osin ukaasi jäi epävarmaksi ja lähinnä odottamaan Suomen sodan päättymiseen johtavaa rauhasopimusta.

Suomen sota päättyi Ruotsin ja Venäjän rauhansopimuksen allekirjoittamiseen J: 5. syyskuuta (17. syyskuuta) 1809 Haminassa, nykyisen Johanneksen kirkon paikalla sijainneessa linnoituksen komendantin virka-asunnossa. Rauha päätti 21. helmikuuta 1808 alkaneen Suomen sodan.

Ukaasi mahdollisti suomalaisille valtakunnan sisäisen hallintorakenteen valmistelun. Lähes kaikki esityksistä annetut päätökset tulivat käytännössä lainvoimaisiksi vasta rauhansopimuksessa.

#### Esimerkkejä hallinnon uudistuksista ennen rauhansopimusta:
* Suomen läänit nimettiin ukaasilla osaksi Venäjän valtakuntaa, ja alueet merkittiin karttoihin ja kirjattiin asiakirjoihin useita kuukausia ennen rauhansopimusta.
* Suomalaiset järjestivät ensimmäiset valtiopäivät Porvoossa ennen varsinaista rauhansopimusta.
* Suomen hallintoa järjesteltiin, Suomen perustuslakeja vahvistettiin, ohjesääntöjä luotiin ja esityksiä vahvistettiin valalla valtiosäätyjen toimesta Suomen lähetyskunnassa ja Porvoon valtiopäivillä.
* Suomen hallintorakenteeseen tuli kuukautta ennen rauhansopimusta päätös Suomen hallituskonseljin perustamisesta. Esitys luotiin Suomen lähetyskunnan esityksenä.

## Hallitsijan titteli

Venäjän hallitsijalle annettiin Suomen suuriruhtinaan arvonimi J: 24. joulukuuta 1808 (5. tammikuuta 1809). Suomen asioita käsiteltiin suoraan hänen kauttaan ja hänen hyväksynnällä. Hallitsija myös esti Venäjän hallinnon puuttumasta Suomen hallintoon ja maakunnan sisäisiin asioihin.

## Suomen suuriruhtinaskunnan heraldiset tunnukset

Tiedosto:Finnish grand ducal crown.svg|Venäjän variantti Suomen suuriruhtinaan kruunusta (Suomen suurherttuan kruunu)
Tiedosto:Heraldic grand princely crown (Finland).svg|Suomen variantti, Suomen suuriruhtinaan kruunusta (Suomen suurherttuan kruunu)
Tiedosto:Герб Великого княжества Финляндского.jpg|Suomen suuriruhtinaskunnan vaakuna vahvistettiin 26. lokakuuta 1809. 


## Keisarin manifestit Suomen sodan aikana
Aleksanteri I antoi Suomen sodan aikana Suomen valloittamista Suomen lääneistä 1808-luvun ensimmäisellä puoliskolla kaksi aikaisempaa manifestia, joilla keisari pyrki liittämään Suomen vallatut alueet osaksi Venäjän keisarikuntaa. Nämä manifestit kuitenkin jäivät käytännössä ilman Suomen säätyjen suostumusta ja Suomen kansan keskuudesta annettua valaa. Keisari ei siis saanut riittävää vahvistusta suomalaisten puolelta, mihin oli monia syitä. Monissa suomalaisissa ja ruotsalaisissa kodeissa pelättiin Venäjän sotatoimia, minkä takia Georg Magnus Sprengtporten otti Suomen itsenäisyyshankkeita ajavana poliitikkona asiakseen esittää Suomen lähetyskunnan lähettämistä keisarin luokse. Tämä mahdollisti neuvottelut Suomen säätyjen ja Venäjän hallinnon väliltä suotuisasti, koska lähetyskunnalta odotettiin Suomen säätyjen antamaa uskollisuuden valaa keisarin audienssissa. Suomen lähetyskunnan puheenjohtajana toiminut C. E. Mannerheim kuitenkin kieltäytyi tästä, ja esitti keisarille J: 20. marraskuuta (1. joulukuuta) 1808 osoitetussa memoriaalissa lähetyskunnan olevan vain pyyteiden esittäjä. Näin lähetyskunta kieltäytyi toimimasta Suomen kansaeduskuntana. Mannerheim antoi vastauksessaan ymmärtää, että valassa annettava vakuutus ja valtiosäännön vahvistaminen oli Suomen valtiosäätyjen tehtävä tulevilla Suomen valtiopäivillä. Samana päivänä J: 20. marraskuuta (1. joulukuuta) 1808 Georg Magnus Sprengtporten otti vastaan Kenraalikuvernöörin viran ja Suomen johtamisen. 

Venäjän keisarin neuvottelukunnan 17. kohdan memoriaalista keskeisin esitys koski Suomen valtiopäivien järjestämistä.
### Keisarin vahvistamat manifestit

* 20. maaliskuuta (1. huhtikuuta) 1808
* 5. (17) kesäkuussa 1808
* 17. (29) maaliskuussa 1809

Hallitsijan antama manifesti Porvoon valtiopäivillä J: 17 (29. maaliskuuta) 1809 sai todellisen lainvoiman vasta säätyjen antamassa vakuutuksessa, mutta Haminan rauhansopimus vahvisti valmisteltujen esitysten uskottavan ja kaikilta osin määräävän lainvoiman.

## Katso myös
* Suomen sota
* Ukaasi

## Lähteet