open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ukrainalainen viittomakieli

**Ukrainalainen viittomakieli** (ukrainaksi *Українська жестова мова*, lyh. УЖМ) on Ukrainan kuurojen käyttämä viittomakieli. Kieli perustuu venäläiselle viittomakielelle.

Arviolta 219 000 henkilöä käyttää ukrainalaista viittomakieltä. Kielenhuollosta vastaa erillinen osasto Ukrainan kansallisessa pedagogisessa akatemiassa.

Ensimmäinen kuuroille tarkoitettu koulu perustettiin Ukrainaan vuonna 1830. Ukrainan kuurojen liitto perustettiin vuonna 1933. Vuonna 1992 Ukrainan parlamentti tunnusti järjestön kuurojen viralliseksi edustajaksi. 

Syyskuussa Kiovassa järjestetään kuurojen teemaviikko, jonka tarkoituksena on tuoda esille ukrainalaisen viittomakielen käyttäjien kulttuuria sekä opettaa viittomakielen alkeita ihan kenelle tahansa. Ohjelmaan kuuluu myös ukrainalaista musiikkia, jota on käännetty viittomakielelle.

Vuonna 2014 ensi-iltansa saanut elokuva *[[Plemja (elokuva)|Plemja]]* (ukr. *Плем'я*) voitti monia palkintoja. Elokuvan alkuperäisessä julkaisussa käytetään ainoastaan viittomakieltä eikä sitä ole tekstitetty. 

## Lähteet
Partakello

**Partakello** (*Campanula barbata*) on monivuotinen kellokasvilaji. Se on lehtiruusukkeellinen ruoho, joka kasvaa 10–40 senttimetriä korkeaksi. Kasvin lehdet, varsi ja kellojen liuskojen sisäpuoli ovat runsaskarvaisia. Kellomaisia kukkia on kahdesta kahdeksaan kappaletta varressa, ne ovat kooltaan 2–3 cm, nuokkuvia ja loistavansinisiä.

Partakello esiintyy Keski- ja Etelä-Euroopan vuoristoissa, lisäksi sen levinneisyyteen kuuluu pieni erillisalue Etelä-Norjan tuntureilla. Norjassa partakelloa esiintyy harvinaisena Opplandin läänissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Partakello – ''Campanula barbata''
Minna Leinonen (säveltäjä)

**Minna Leinonen** (s. 1977) on suomalainen säveltäjä.

Leinonen syntyi amatöörimuusikkoisälle, ja hänen isoisänsä oli pelimanni ja soitinrakentaja. Ennen sävellysopintojaan Leinonen opiskeli Pirkanmaan ammattikorkeakoulussa, valmistui musiikin perusteiden opettajaksi ja aloitti vuonna 2004 työskentelyn Keski-Helsingin musiikkiopistossa. Hänen sävellysopettajiaan olivat tämän jälkeen Jouni Kaipainen, Veli-Matti Puumala (Sibelius-Akatemia), Eero Hämeenniemi (Sibelius-Akatemia) ja Hannu Pohjannoro (Tampereen ammattikorkeakoulu). Sibelius-Akatemiasta Leinonen sai musiikin maisterin oppiarvon. Hän osallistui myös mestarikursseille sekä Suomessa että ulkomailla ja perehtyi Intiassa karnaattiseen musiikkiin. Hänen orkesteriteoksensa *Kha* kantaesitys vuonna 2006 oli merkittävä hänen säveltämiselle omistautumisensa kannalta.

Leinosen teosten esittäjien joukossa ovat olleet Tampere Filharmonia, Tapiola Sinfonietta, Zagros Ensemble, Uusinta Ensemble, BBC:n filharmonikot, Radion sinfoniaorkesteri, defunensemble, Keski-Pohjanmaan Kamariorkesteri, ICE, TampereRaw ja Tampereen Kamarioopperayhdistys. Helmikuussa 2021 kantaesitettiin Leinosen liikeooppera *ALMA!*, jonka libretto pohjautuu Hanna Weseliuksen romaaniin *Alma!* ja jonka koreografian laati Petri Kekoni. Teos nimettiin vuoden 2022 Teosto-palkinto-ehdokkaaksi. Leinosen teos *...and we are rotating with it* sai vuonna 2024 Teosto-palkinnon.

Huhtikuussa 2022 Leinonen nimitettiin vuosien 2024 ja 2026 Tampere Biennalen taiteelliseksi johtajaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Masako Ono

**Masako Ono** on japanilainen odissitanssija. Hän aloitti tanssiharrastuksensa viisivuotiaana. Asuessaan Tokiossa hän harjoitteli länsimaista balettia, jazz- ja hiphop-tanssia. Hänen kiinnostuksensa odissia kohtaan heräsi hänen nähtyään videon Kelucharan Mohapatrasta. Video sai hänet ottamaan yhteyden Intian lähetystöön ja matkaamaan Intiaan vuonna 1996 Protima Bedin Nrityagram-tanssikoulun oppilaaksi. Japanin Newsweek-lehti valitsi hänet vuonna 2008 sadan maailman kunnioitetuimman japanilaisen henkilön listalle. Tokion kaupungin turismijaosto valitsi hänet taide-, kulttuuri- ja turismilähettilääkseen Intiaan vuosina 2019–2020.

Ono vieraili Intiassa ensimmäisen kerran vuonna 1994 arkkitehtuuriopiskelijana katsomaan Taj Mahalia. Hän tutustui samalla eteläintialaisiin tanssimuotoihin kuten bharata natyamiin ja mohiniattamiin. Palattuaan Tokioon hän jatkoi bharata natyam -tanssin opettelua, mutta kiinnostui opettajansa kehotuksesta enemmän odissista. Hän sai Intian lähetystöstä esitteen, jossa kerrottiin Protima Bedin Bangaloren lähistöllä sijainneesta Nrityagram-tanssikoulusta. Hän matkusti sinne 1996 saadakseen Bediltä oppia odissista. Intiassa hän opiskeli myös flamencoa, kalarippayattua ja afrikkalaista tanssia. Protima Bedin oppilaana Onon täytyi harrastaa joogaa ja harjoitella odissia viisi tuntia päivässä. Bedi ei suostunut opettamaan häntä ilman, että hän vakuutti tulevansa ammattimaiseksi odissitanssijaksi.

Ono asettui asumaan Bhubaneswariin ja avioitui odishalaisen Manas Dasin kanssa. Hän perusti oman tanssikoulunsa ja aloitti aviomiehensä kanssa Mudra Foundation -säätiön, jonka tarkoitus on tukea Odishan käsityöperinnettä. Joulukuussa 2015 Ono kutsuttiin esiintymään Intian ulkoministeriön järjestämässä tapahtumassa, jossa yleisöön lukeutui muun muassa pääministerit Narendra Modi ja Shinzo Abe. Hän lukeutuu harvoihin odissitanssijoihin, jotka ovat oikeutettuja saamaan tukea ulkomaisille esiintymisilleen Intian kulttuurisuhteiden neuvostolta.

## Lähteet
Ukrainan kielet

**Ukrainan kielistä** ainoa virallinen on ukraina. Maassa puhutaan kuitenkin useita kieliä, jotka kuuluvat niin indoeurooppalaiseen, suomalais-ugrilaiseen kuin turkkilaiseen kieliperheeseen. Ethnologuen mukaan maassa tavataan yhteensä 22 elävää kieltä.

## Ukraina ja ukrainalainen viittomakieli

Ukrainan perustuslaki (artikla 10) määrittelee maan ainoaksi viralliseksi kieleksi ukrainan.

Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan ukraina oli 67,53% äidinkieli.

Vuonna 2016 säädetyn lain mukaan radio- ja TV-kanavien sisällöstä 60% on oltava ukrainaksi. Lain katsotaan olevan tapa ehkäistä separatistisia liikkeitä saamasta kannatusta. Oppositioblokki vastusti lakimuutosta.. Vuonna 2017 säädettiin jälleen uusi laki, jonka mukaan koulujen ensisijainen opetuskieli on ukraina. Ukrainan viranomaisten mukaan lain tavoite on vahvistaa kansalaisten ukrainan kielen taitoja. Muun muassa Unkarin ja Romanian poliittinen johto ilmaisi huolensa Ukrainan kielellisten vähemmistöjen puolesta lakimuutoksesta johtuen..

Ukrainalaista viittomakieltä käyttää arviolta noin 219&nbsp;000 henkilöä.

## Venäjän kieli
Venäjä on monen ukrainalaisen ensimmäinen vieras kieli. Ukrainasta ja venäjästä on myös muodostunut erillinen sekavariantti, suržyk, jota käytetään erityisesti maan keskiosissa, jossa kaksi kieliryhmää kohtaavat. Ukrainan perustuslaki takaa oikeuden käyttää ja kehittää venäjää siinä missä muitakin vähemmistökieliä.

Vuonna 2001 venäjän laskettiin olevan 29,59% äidinkieli.

## Muut kielet
Ukrainassa on näkyviä vähemmistöjä, jotka puhuvat puolaa, jiddišia, ruteenia, valkovenäjää, romaniaa, bulgariaa, krimintataaria ja unkaria. Romanikielistä erotellaan usein viisi kieltä: balkaninromani, karpaattienromani, baltianromani, sinteromani ja vlaxinromani. 

Ukrainan kielilaki tunnustaa virallisiksi vähemmistökieliksi yhteensä 9 muuta kieltä venäjän lisäksi. Nämä kielet ovat jiddiš, ruteeni, romania, valkovenäjä, krimintataari, bulgaria, unkari ja armenia.. 

Vuonna 2001 toteutetun väestönlaskennan mukaan vähemmistökielten puhujamäärät olivat seuraavat:

## Lähteet
Kushk

**Kushk** (, ) on Murgabin sivujoki Afganistanissa ja Turkmenistanissa. Sen pituus on 277 kilometriä ja valuma-alue 10&nbsp;700 neliökilometriä. Kesällä se kuivuu osittain. Joki alkaa Afganistanin luoteisosasta ja virtaa aluksi luoteeseen ja sitten pohjoiseen. Se toimii Afganistanin ja Turkmenistanin rajajokena 16 kilometriä. Turkmenistanissa joki virtaa koilliseen ja yhtyy Murgabiin.

## Lähteet
Luettelo Pohjois-Kyproksen pääministereistä

Tämä on luettelo '''Pohjois-Kyproksen''' pääministereistä. Luettelo sisältää myös **[[Kyproksen turkkilainen liittovaltio|Kyproksen turkkilaisen liittovaltion]]** pääministerit.

## Kyproksen turkkilaisen liittovaltion pääministerit

## Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan pääministerit

## Lähteet
Andrea Nannini

**Andrea Nannini** (12. joulukuuta 1944 – 1. maaliskuuta 2021) oli italialainen lentopalloilija. Hän edusti Italiaa vuoden 1970 voittoisassa kesäuniversiadijoukkueessa ja vuoden 1976 olympiajoukkueessa, joka  sijoittui kahdeksanneksi.

## Lähteet
Viktor Vilhelm Söderholm

**Viktor Vilhelm Söderholm**  (15. syyskuuta 1838 Kemiö – 24. tammikuuta 1901 Kemiö) oli suomalainen merikapteeni, maanviljelijä ja valtiopäivämies. 

Söderholmin vanhemmat olivat Reinhold ja Carolina Söderholm ja puoliso  Gustava Carolina Lindqvist. Entinen merikapteeni, talollinen Söderholm oli talonpoikaissäädyssä Piikkiön tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1882. Hän oli valtiopäivillä pankkivaliokunnan varajäsen. Söderholm esiintyi valtiopäivillä vain yhden kerran.

## Lähteet
Pikkuvirmajuuri

**Pikkuvirmajuuri** (*Valeriana dioica*) on monivuotinen kasvilaji, joka kuuluu nykyisessä luokittelussa kuusamakasveihin. Se on 20–60 senttimetriä korkeaksi kasvava virmajuurentuoksuinen ruoho. Laji on kaksikotinen (lajinimi *dioica*), hede- ja emikukat kasvavat eri yksilöissä. Kukintona on tiivis kerrannaisviuhko, kukat ovat vaaleanpunaiset. Hedekasveissa kukinnot ovat leveämpiä ja yksittäiset kukat teriöltään suurempia kuin emikasveissa. Hedelmänä on pieni lenninhaivenellinen pähkylä.

Pikkuvirmajuuri esiintyy suuressa osassa Eurooppaa ja Turkissa. Suomessa se ei kasva. Pohjoismaissa lajia esiintyy eteläosissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Pikkuvirmajuuri – ''Valeriana dioica''
Lännenvesiherne

**Lännenvesiherne** (*Utricularia australis*) on monivuotinen vesikasvilaji, joka kuuluu vesihernekasveihin. Se on juureton irtokelluja, jonka hienoliuskaisissa lehdissä on pyyntirakkuloita, joilla se pyydystää pieniä vesieliöitä. Laji muistuttaa paljon isovesihernettä, mutta on pienempi. Vedessä kasvavasta versosta nouseva kukintoperä on 10–20 senttimetriä korkea ja mutkainen. Kukat ovat vaaleankeltaisia, niitä on 3–12 kappaletta kukinnossa.

Lännenvesihernettä esiintyy suurimmassa osassa Eurooppaa. Suomessa laji on harvinainen ja esiintyy paikoitellen Ahvenanmaalta Pohjanmaan korkeudelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Lännenvesiherne – ''Utricularia'' ×''neglecta''
Josef Söderman

**Josef Söderman**  (1846 – 8. helmikuuta 1917 Närpiö) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. 

Talollinen, lautamies Söderman oli talonpoikaissäädyssä Närpiön tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1888. Hän teki valtiopäivillä anomuksen maaseudulla olevien kiinteistöjen lainhuudatusta koskevien säännösten muuttamisesta.

## Lähteet
Saimo

**Saimo** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Simo Saimo (1941–2007), jääkiekkoilija
*Sylvi Saimo (1914–2004), kilpameloja, olympiavoittaja ja kansanedustaja (Keskusta)
Frans Tanner

**Frans Erland Tanner**  (1862 – 31. joulukuuta 1927 Hinnerjoki) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. 

Maanviljelijä Frans Tanner oli muun muassa Hinnerjoen raittiusseuran perustaja 1885 ja sen ensimmäinen puheenjohtaja. Hän perusti Hinnerjoelle myös kirjaston, toimi kunnallislautakunnan esimiehenä ja kuntakokousten puheenjohtajana sekä osallistui kansakoulun, säästöpankin ja osuusmeijerin perustamiseen. Tanner kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Hinnerjoen edustajana ja oli talonpoikaissäädyssä Euran tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1900. Hän oli valtiopäivillä valtiovarainvaliokunnan varajäsen.

## Lähteet
Golub-luokka

**Golub-luokka** oli Venäjän keisarikunnan laivaston kuuden vartiolaivan muodostama alusluokka. Aluksista kaksi liitettiin tykkiveneinä Suomen merivoimiin ja loput neljä Chilen laivastoon.

## Alukset

## Lähteet
*

### Viitteet
Esti

**Esti** voi tarkoittaa muun muassa:

## Etunimi
*Esti Heiniö, suomalainen kirjailija

## Sukunimi
*Armas Esti (1888–1952), suomalainen arkkitehti
*Jon Oscar Esti (1887–1955), suomalainen taidemaalari, lavastaja ja mainosmies
Pauliina Hyry

**Pauliina Hyry** (o.s. *Toivanen*; s. 1964 Mikkeli) on suomalainen urkuri.

Hyry valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemiasta opiskeltuaan pääaineenaan urkujensoittoa Kari Jussilan johdolla. Hän sai myös yksityisopetusta ja osallistui mestarikursseille. Hyry on esiintynyt suomalaisissa musiikkitapahtumissa (kuten Lahden kansainvälisellä urkuviikolla) ja lisäksi Virossa, Unkarissa, Italiassa, Venäjällä sekä Israelissa. Hän on tehnyt yhteistyötä Seeli Toivion kanssa.

Hyry julkaisi vuonna 2014 debyyttialbuminsa *Via Lucis – Valon tie*. Vuonna 2017 häneltä ilmestyi reformaation juhlavuoden kunniaksi levytetty *Vater unser*. Vuonna 2020 ilmestyi Naantalin kirkon uruilla äänitetty Hyryn kolmas levyjulkaisu *Orgelfreude*.

Hyryn ohjelmistossa keskeisellä sijalla ovat Johann Sebastian Bachin ja romantiikan säveltäjien urkuteokset. Hän on myös kantaesittänyt uusia urkuteoksia. Hyry johtaa A-kanttorina Leppävaaran seurakunnan musiikkityötä Espoossa. Hän on säveltänyt ja sanoittanut *[[Siionin laulut|Siionin lauluihin]]* virren "Jeesus, missä olet Jeesus". Hyry on saanut director musices -arvonimen.

## Lähteet
Eva Alkula

**Eva Alkula** (s. 1976) on suomalainen kanteleensoittaja.

Alkula valmistui Sibelius-Akatemiasta musiikin maisteriksi vuonna 2003 ja voitti Valtakunnallisen kantelekilpailun samana vuonna. Hän piti ensikonserttinsa vuonna 2005. Alkula on esiintynyt monissa Euroopan maissa, Venäjällä, Yhdysvalloissa ja Japanissa. Hän on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Lapin kamariorkesterin, Joensuun kaupunginorkesterin, Zagros Ensemblen, Keski-Pohjanmaan kamariorkesterin, Pekka Kuusiston ja kotonsoittaja Tomoya Nakain kanssa. Hän opiskeli myös itse kotonsoittoa Hokkaidossa vuosina 1999–2000 Yukiko Takagakin johdolla. Kanteleen ja koton lisäksi hän soittaa tonkoria.

Alkula sai marraskuussa 2020 Pirkanmaan taidepalkinnon. Palkintoperusteluissa häntä luonnehdittiin kotimaisen kantelemusiikin pioneeriksi ja uudistajaksi, joka tunnetaan erityisesti työstään nykymusiikin, sähkömusiikin ja japanilaisvaikutteisen musiikin parissa. 19. helmikuuta 2021 Alkula kantaesitti Roope Mäenpään *Käsiin*-nimisen konserton kanteleelle ja orkesterille Taavi Oramon johtaman Tampere Filharmonian solistina.

Alkula on toiminut kanteleensoiton opettajana Sibelius-Akatemiassa vuosina 2003–2012 ja Tampereen konservatoriossa vuodesta 2009.

## Diskografia
### Soololevyt
* *Ikioto* (2005)
* *Helios* (2007)

### Tomoya Nakain kanssa tehdyt levyt
* *Youkihi* (2009)
* *Sillalla* (2012)
* *Laulu* (2016)

Alkula on tehnyt esiintymisiä myös monilla muilla äänitteillä.

## Filmografia
Alkula on esiintynyt monissa elokuvissa ja dokumenteissa, joihin ovat kuuluneet:

* *[[Fenster zum Sommer]]*  (Hendrik Handloegten, 2011)
* *[[Hiljaisuus (suomalainen elokuva)|Hiljaisuus]]* (Sakari Kirjavainen, 2011)

## Lähteet
Lisa Rydberg

**Lisa Rydberg** on ruotsalainen kansan- ja barokkimusiikkia esittävä viulisti.

Rydberg aloitti viulunsoiton 5-vuotiaana. Hän opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa ja sai diplomin barokkiviulussa, mutta yhdisti yksilölliseen opinto-ohjelmaansa sekä kansanmusiikin että klassisen musiikin opintoja. Rydberg on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Sofia Karlssonin ja Gunnar Idenstamin kanssa. Hän on myös soittanut monissa pienissä barokkikokoonpanoissa ja tehnyt vierailuja popalbumeilla. Harmonikansoittaja Lisa Långbackan kanssa hän perusti vuonna 2011 Lisas-nimisen duon. Rydberg on julkaissut useita albumeita myös omissa nimissään.

Rydbergille myönnettiin vuonna 1999 riksspelman-arvonimi. Lisäksi Rydberg on saanut Päkkos Gustafin kunniapalkinnon ja Spel-Stinan mitalin.

## Lähteet
Ian St. John

**Ian St. John** (7. kesäkuuta 1938 – 1. maaliskuuta 2021) oli skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.

St. Johnin ammattilaisura alkoi kotikaupunkinsa Motherwellissä. Vuonna 1961 hän siirtyi Liverpooliin seuran silloisella ennätyssummalla, 37&nbsp;500 punnalla. St John voitti Liverpoolissa kaksi liigamestaruutta 1964 ja 1966 sekä FA Cupin 1965. St John oli yksi seuran 1960-luvun merkittävimmistä pelaajista ja hän muun muassa ratkaisi maalillaan Liverpoolin ensimmäisen FA Cupin. Kaikkiaan hän pelasi seurassa 425 ottelua ja teki 118 maalia. Liverpoolin jälkeen St. John pelasi vielä Coventry Cityssä, Tranmere Roversissa ja eteläafrikkalaisessa Hellenicissä.

Skotlannin maajoukkueessa St John pelasi 21 maaottelua ja teki 9 maalia. Vuonna 2008 hänet valittiin skotlantilaisen jalkapalloilun Hall of Fameen.

Pelaajauran jälkeen St John valmensi Motherwelliä ja Portsmouthia sekä toimi suositun televisio-ohjelman juontajana yhdessä entisen kilpakumppaninsa Jimmy Greavesin kanssa.

## Lähteet
August Enna

**August Enna** (13. toukokuuta 1859 Nakskov – 3. elokuuta 1939 Kööpenhamina) oli tanskalainen säveltäjä.

Enna opiskeli lyhyesti viulunsoittoa muiden muassa Christian Schiørringin ja musiikin teoriaa Peter Rasmussenin johdolla. Muutoin hän oli itseoppinut. Jonkin aikaa Enna oli maineikkain tanskalainen oopperasäveltäjä. Ensimmäisen kerran hän nousi esiin oopperalla *Heksen* (1892), jota seurasivat useat muut oopperat. Enna omaksui vaikutteita Italian veristeiltä ja Richard Wagnerilta. Useat hänen oopperoistaan esitettiin Euroopan suurilla lavoilla. Niiden lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa Carnegie Hallissa soitettu konsertto viululle ja orkesterille. Enna sai vuonna 1908 professorin arvon.

Ennalla oli sisilialaiset juuret. Häntä pidettiin pahansisuisena miehenä, joten musiikkipiireissä häntä alettiin vähitellen vältellä. Hänen viimeisinä vuosinaan hänen musiikkinsa poistuikin ohjelmistosta. Myöhemmin hänen teoksistaan on tehty levytyksiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Kollikissankäpälä

**Kollikissankäpälä** eli **kollinkäpälä** (*Antennaria plantaginifolia*) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon, kissankäpälien (*Antennaria*) sukuun kuuluva kasvilaji. Kollikissankäpälä muistuttaa ulkonäöltään *[[Antennaria neglecta]]* -lajia.

Kollikissankäpälä on monivuotinen ja kasvaa noin 15 cm korkeaksi, harvoin korkeammaksi. Kollikissankäpälä kasvattaa lehtiruusukkeen, jonka keskeltä kohoaa pysty varsi, ja varren päähän kehittyvät kukinnot. Lehtiruusukkeen lehdet ovat vajaat 10 cm pitkiä ja 5 cm leveitä. Lehtien yläpinnat ovat vaaleanvihertäviä ja alapinnat valkeanvihreitä. Lehtien molemmilla pinnoilla on vaalea karvapeite. Varsi on myös tiiviisti vaaleiden karvojen peittämä. Varren päähän kehittyy 3–6 mykerökukinnon ryhmä, jossa kukinnot sisältävät joko hedekukkia tai emikukkia, eli kollikissankäpälä on muiden kissankäpälien tavoin kaksikotinen. Kollikissankäpälä kukkii kevään keskivaiheilla tai loppupuolella.

Kollikissankäpälä kasvaa monenlaisilla kasvupaikoilla, muun muassa ylänköpreerialla, ylänkömetsien aukkopaikoilla, mäenrinteillä sekä polkujen varsilla. Lajia voidaan kasvattaa myös koristekasvina.

## Lähteet
* Wildflowers of Illinois in Savannas & Thickets: Plantain-Leaved Pussytoes 

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Kollikissankäpälä (''Antennaria plantaginifolia'')
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Antennaria plantaginifolia'' 
* Flora of North America: ''Antennaria plantaginifolia''
Italia, Illyricum et Africa

**Italia, Illyricum et Africa** eli **Italian, Illyrian ja African (pretoriaani)prefektuuri** () oli Rooman valtakunnan pretoriaaniprefektuuri, joka käsitti valtakunnan keskiosat, mukaan lukien Italia, keskinen Pohjois-Afrikka ja Balkan.

Prefektuuri perustettiin keisari Konstantinus Suuren aikana noin vuonna 306–337. Se oli kuitenkin välillä jaettuna kahdeksi prefektuuriksi, jotka olivat Italia et Africa ja Illyricum. Italia, Illyricum et Africa oli olemassa arviolta vuoteen 347 sekä vuosina 361–375, 379–388 ja 391–395, ja Italia et Africa ja Illyricum väliin jäävinä vuosina ja vuoden 395 jälkeen. Prefektuuri toimi ylemmän tason hallintoyksikkönä, ja jakautui diokeeseihin ja provinsseihin.

## Diokeesit ja provinssit

Prefektuurin diokeesit ja provinssit olivat:

Selitykset:

## Lähteet
Italia et Africa

**Italia et Africa** eli **Italian ja Afrikan (pretoriaani)prefektuuri** (), usein vain **Italia** eli **Italian (pretoriaani)prefektuuri** (*Praefectura (praetorio) Italiae*), oli Rooman valtakunnan pretoriaaniprefektuuri, joka käsitti osan valtakunnan keskiosista, mukaan lukien Italia ja keskinen Pohjois-Afrikka.

Prefektuuri oli olemassa ajoittain 300-luvulla, kun Italia, Illyricum et African prefektuuri oli jaettuna kahteen osaan, jotka olivat Italia et Africa ja Illyricum. Arviolta se oli olemassa noin vuosina 347–361, 375–379 ja 388–391, sekä pysyvästi Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395, jonka jälkeen se oli osa Länsi-Roomaa. Prefektuuri toimi ylemmän tason hallintoyksikkönä, ja jakautui diokeeseihin ja provinsseihin.

## Diokeesit ja provinssit

Prefektuurin diokeesit ja provinssit olivat:

Selitykset:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Oriens (prefektuuri)

**Oriens** eli **Idän (pretoriaani)prefektuuri** () oli Rooman valtakunnan pretoriaaniprefektuuri, joka käsitti valtakunnan itäosat Vähässä-Aasiassa, Lähi-idässä ja Pohjois-Afrikan itäosassa.

Prefektuuri perustettiin keisari Konstantinus Suuren aikana noin vuonna 306–337. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 prefektuuri oli osa Itä-Roomaa. Prefektuuri toimi ylemmän tason hallintoyksikkönä, ja jakautui diokeeseihin ja provinsseihin.

## Diokeesit ja provinssit

Prefektuurin diokeesit ja provinssit olivat:

Selitykset:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Charles Tournemire

**Charles Tournemire** (22. tammikuuta 1870 Bordeaux – 3. marraskuuta 1939 Arcachon) oli ranskalainen säveltäjä ja urkuri.

Tournemire nimitettiin 11-vuotiaana St. Pierre -kirkon urkuriksi Bordeaux'ssa. Hän opiskeli Pariisin konservatoriossa César Franckin sekä Charles-Marie Widorin johdolla ja voitti vuonna 1891 konservatorion ensipalkinnon urkujensoitossa. Lisäksi hän suoritti opintoja Vincent d'Indyn johdolla Schola Cantorumissa. Tournemire sai vuonna 1898 nimityksen Sainte-Clotilden urkuriksi Gabriel Piernén seuraajana. Tässä virassa hän toimi loppuelämänsä ajan. Lisäksi Tournemire teki esiintymisiä matkoillaan Saksaan, Alankomaihin ja Venäjälle. Hän sai vuonna 1919 nimityksen Pariisin konservatorion professoriksi.

Tournemire loi mystiikan inspiroiman urkutyylin, joka puolestaan innoitti useita muita ranskalaisen urkumusiikin säveltäjiä. Hän meni vuonna 1908 naimisiin mystikko Joséphin Péladanin vaimon siskon kanssa, kiinnostui Péladanin kautta H. P. Blavatskysta ja alkoi myös lukea Joris-Karl Huysmansin teoksia. Tournemiren tuotantoon kuuluu myös sinfonioita, joista viisi ensimmäistä ovat peräisin vuosilta 1900–1914. Joutuminen mobilisoiduksi ensimmäisessä maailmansodassa keskeytti Tournemiren luovan työn, mutta hän aloitti kuudennen sinfonian parissa työskentelyn vuonna 1917. Tämän jälkeen hän laati vielä kaksi uutta sinfoniaa, mutta nämä kolme viimeistä sinfoniaa jäivät esittämättä säveltäjän elinaikana. Sinfonioidensa jälkeen Tournemire sävelsi muun muassa oratoriot *La Quête du Saint-Graal* (1926–1927), *L'Apocalypse de Saint-Jean* (1932–1936) ja *La douloureuse Passion du Christ* (1936–1937), noin 15 tuntia kaikkiaan kestävän urkuteosten kokonaisuuden *L'orgue mystique* (1927–1932) sekä oopperan *Il poverello di Assisi* (1937–1938, Joséphin Péladanin tekstin pohjalta). Tournemire tuli tunnetuksi myös improvisointitaidoistaan. Vuonna 1930 hän teki Sainte-Clotildessa fonografiäänitteet viidestä improvisaatiostaan.

Tournemire kuoli salaperäisissä oloissa; hän poistui kotoaan kävelylle 31. lokakuuta 1939, ja neljä päivää myöhemmin hänen ruumiinsa löydettiin suosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Ferdinand Taskinen

**Ferdinand Taskinen**  (8. kesäkuuta 1847 – 25. joulukuuta 1921 Rantasalmi) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. 

Taskinen oli ratsutilallinen ja kunnallismies Rantasalmelta, joka oli talonpoikaissäädyssä Rantasalmen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1900. Hän oli valtiopäivillä yleisen anomusvaliokunnan varajäsen.

Taskisen puoliso oli Wilhelmiina Taskinen (o.s. Sopanen).

## Lähteet
Juhana Taskinen

**Juhana (Juho, Johan) Taskinen**  (9. joulukuuta 1844 – 23. heinäkuuta 1908 Juva) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. 

Taskisen vanhemmat olivat Adam ja Helena Katarina Taskinen ja puoliso Hilda Maria Taskinen. Lautamies, herastuomari ja maanviljelijä Taskinen oli myös kunnallismies ja talonpoikaissäädyssä Juvan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1900. Hän esiintyi valtiopäivillä  vain muutaman kerran.

## Lähteet
Koçarlı

**Koçarlı** on piirikunta Turkin Aydınin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Koçarlın väkiluku oli 23&nbsp;397.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aegyptus

**Aegyptus** (lat.) voi viitata seuraaviin:

* Egypti, maan latinankielinen nimi; erityisesti:
** antiikin Egypti eli kreikkalainen ja roomalainen Egypti
* Aegyptus, Rooman provinssi
* Aegyptus, Rooman diokeesi
* Aegyptus Jovia, Rooman provinssi
* Aegyptus Herculia, Rooman provinssi
Egypti (täsmennyssivu)

**Egypti** voi viitata seuraaviin:

* Egypti, nykyinen valtio
* muinainen Egypti, historiallinen alue ja valtio
* egyptin kieli, muinaisessa Egyptissä puhuttu kieli

## Katso myös

* Aegyptus, useita merkityksiä
World Airways

**World Airways, Inc**  oli yhdysvaltalainen lentoyhtiö, jonka kotipaikka oli Peachtree City ja solmukohta Atlantan kansainvälinen lentoasema. Se perustettiin vuonna 1948.

Yhtiö lopetti toimintansa 26. maaliskuuta 2014 maksukyvyttömyyden seurauksena. Viimeisinä toimintavuosinaan se lensi pääasiassa tilauslentoja Yhdysvaltain asevoimille. Sen laivastoon kuului kaksi McDonnell Douglas MD-11 -konetta, yksi MD-11F ja yksi Boeing 747-400F.

## Lähteet
Kaarle Henrik Teittinen

**Kaarle (Kaarlo) Henrik (Heikki) Teittinen**  (18. marraskuuta 1858 Joroinen – 22. heinäkuuta 1912 Ikaalinen) oli suomalainen opettaja, kanttori, maanviljelijä ja moninkertainen valtiopäivämies. 

Teittinen oli Sortavalan maaseurakunnan kanttori, mutta valmistui ensin opettajaksi käytyään Jyväskylän seminaarin. Opettajana hän toimi useita vuosia Juvalla ja Iisalmessa. Sortavalan maalaiskunnassa Teittinen osallistui kunnalliselämään.  Hän oli talonpoikaissäädyssä Sortavalan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 
1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899 ja 1900 sekä Salmin tuomiokunnan edustaja vielä valtiopäivillä 1904–1905. Teittinen oli valtiopäivillä useaan otteeseen valitsijamies ja eri valiokuntien jäsen ja kerran sekä puhemiesneuvoston jäsen että varapuhemies.

## Lähteet
Ahvenlammi (Jämsä, Ehunsalmi)

**Ahvenlammi** on Jämsän Ehunsalmella sijaitseva runsaan kolmen hehtaarin laajuinen metsäjärvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on 20 kilometriä luoteeseen ja Tampereelta 82 kilometriä koilliseen.

## Maantiede
Ahvenlammi on saareton. Järven kaakkoisosasta lähtee laskuoja itään Karppijärven länsirannalle. Järvien välinen etäisyys on 350 metriä. Ahvenlammin lounaispuolella on lähes suorassa koillis–lounaissuuntaisessa linjassa neljä lampea: Ehunlammi, Suolammi, Iso-Haukinen ja Pikku-Haukinen. Niiden länsipuolella on Kokemäenjoen vesistöön kuuluva Kerteselkä. Ahvenlammen eteläpuolella sijaitsee Kelalammi, luoteessa on Liesjärvi ja Jämsänjärvi, koillisessa Valkeajärvi.

Ahvenlammi kuuluu Lahnajoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Lahnajoen valuma-alue kattaa suuren osan Jämsänjoen alueesta, Ahvenlammi kuuluu valuma-alueen luoteisiin järviin.

## Lähteet
Luettelo Minnesota Wildin kausista

Tämä on luettelo yhdysvaltalaisen jääkiekkojoukkue Minnesota Wildin kausista NHL-liigassa.

### Selitys

**O** = ottelut
**V** = voitot
**H** = häviöt
**T** = tasapelit

**JAH** = jatkoaikahäviöt
**P** = pisteet
**TM** = tehdyt maalit
**PM** = päästetyt maalit

 Stanley Cup -mestari
 Konferenssin mestari
 Divisioonan mestari
 Presidents’ Trophy (koko liigan eniten pisteitä)

### Luettelo

## Lähteet
Ernest Reyer

**Louis-Étienne-Ernest Reyer** (1. joulukuuta 1823 – 15. tammikuuta 1909) oli ranskalainen säveltäjä.

Reyer opiskeli musiikkia Marseillessa, mutta vanhempiensa toivomuksesta hän otti vastaan hallinnollisen työpaikan. Siitä hän kuitenkin luopui saatuaan teokselleen *Messe pour l'arrivée de Duc d'Aumale à Alger* (1847) Algerissa hyvän vastaanoton. Reyer keskittyi jatkossa säveltämään varsinkin näyttämömusiikkia – oopperoita ja baletteja. Yksinäytöksinen ooppera *Maître Wolfram* sai kehut Hector Berlioz'lta kantaesityksensä (1854) yhteydessä. Reyerin ensimmäinen täysimittainen ooppera, Tuhannen ja yhden yön taruihin pohjautuva *La statue* (1861), saavutti myös huomattavan menestyksen. Vuonna 1862 säveltäjä sai Kunnialegioonan merkin.

Oopperan *Erostrate* (1862) jälkeen Reyerin tuotannon luomistahti hidastui huomattavasti; seuraava suurimuotoinen teos oli vasta vuoden 1884 ooppera *Sigurd*. Sen jälkeen säveltäjältä ilmestyi enää yksi merkittävä teos, viisinäytöksinen ooppera *Salammbô* (1890). Reyerin tyyliin vaikutti varsinkin Carl Maria von Weber. Vaikka Reyer ihaili suuresti Richard Wagneria, tyylillistä yhteneväisyyttä heidän välillään ei paljon ole. Näyttämömusiikin ohella Reyer sävelsi joitain pianokappaleita, kantaatteja, kohtauksia lauluäänille ja orkesterille, yksinlauluja ja orkesteriteoksen *March tzigane* (1865).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Poikkeus (järvi)

**Poikkeus** on Jämsän Hopsussa sijaitseva yhdeksän hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on kuusitoista kilometriä pohjoisluoteeseen ja Tampereelta 87 kilometriä koilliseen.

## Maantiede
Poikkeuksen pituus etelästä pohjoiseen on puoli kilometriä. Järven pohjoisosassa on saari. Poikkeus sijaitsee Hopsun kulttuurimaiseman länsiosassa peltojen reunustamana. Poikkeuksen etelärannalle virtaa Toivasoja kilometrin päässä etelässä sijaitsevasta Toivaksesta. Poikkeuksen itäkolkasta lähtee laskuoja, joka virtaa järven pohjoispuoliseen Kotijärveen. Poikkeuksen kaakkoispuolella on Majajärvi, neljä kilometriä itään sijaitsee Kankarisvesi.

Poikkeus kuuluu Lahnajoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Lahnajoen valuma-alue kattaa suuren osan Jämsänjoen alueesta.

## Lähteet
Majajärvi (Jämsä)

**Majajärvi** on Jämsän Hopsussa sijaitseva kymmenen hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on viisitoista kilometriä pohjoisluoteeseen ja Tampereelta 87 kilometriä koilliseen.[Majajärvi](http://www.jarviwiki.fi/wiki/Majaj%C3%A4rvi_(14.514.1.033)). Järviwiki. Viitattu 21.2.2021.

## Maantiede
Majajärven pituus kaakosta luoteeseen on 700 metriä. Järvi sijaitsee Hopsun kulttuurimaiseman eteläosassa, sen lounaispuolella on metsämaata. Majajärven etelärannalle virtaa laskuoja 300 metrin päässä etelässä sijaitsevalta Vuorisjärvelta. Majajärven pohjoiskolkasta lähtee laskuoja, joka virtaa järven pohjoispuoliseen Kotijärveen. Majajärven luoteispuolella on Poikkeus, kolme kilometriä itään sijaitsee Kankarisvesi ja puolitoista kilometriä lounaaseen sijaitsee Toivas.

Majajärvi kuuluu Lahnajoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Lahnajoen valuma-alue kattaa suuren osan Jämsänjoen alueesta. Majajärvi on Lahnajoen alueen itäisiä vakavesiä.

## Lähteet
Iso Koirajärvi (Jämsä)

**Iso Koirajärvi** on Koskenpäällä Jämsän koillisosassa sijaitseva 44 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on noin 29 kilometriä pohjoiskoilliseen ja Jyväskylästä 26 kilometriä lounaaseen.

## Maantiede
Ison Koirajärven pituus lounaasta koilliseen on noin 1,1 kilometriä. Järvi on saareton. Rannat ovat metsää ja suota, siellä täällä on muutama rakennus. Jämsän ja Jyväskylän kuntaraja kulkee Ison Koirajärven koillispuolitse, rajan itäpuolella on Pieni Koirajärvi. Järvien välinen kannas on noin 40–50 metriä leveä, kannaksen kapeimmassa kohdassa on laskuoja ja kannakselle on rakennettu maantie. Isoon Koirajärveen johtaa useita laskuojia ympäröiviltä soilta. Järven länsirannalta lähtee laskuoja länteen kohti Salosvettä. Laskuojan itäisen osuuden nimi on Myllyoja ja läntisen osuuden Vuojanjoki.

Iso Koirajärvi kuuluu Vuojanjoen valuma-alueen kolmannen jakovaiheen vesistöalueeseen. Toinen jakovaihe on  Iso Rautaveden alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Päävesistö on Kymijoen vesistö. Iso Koirajärvi on Vuojanjoen alueen suurin vakavesi, Vuojanjoen alue käsittää Jämsän koillisen osan ja ulottuu myös Jyväskylän puolelle. Vuojanjoen alueen toiseksi suurin vakavesi on Valkeajärvi. Alueen kolmanneksi suurin vakavesi Syrjäjärvi sijaitsee aivan Ison Koirajärven itäpuolella.

Myös Korpilahdella on Iso Koirajärvi. Se sijaitsee yksitoista kilometriä Koskenpään Isolta Koirajärveltä kaakkoon.

## Lähteet
François Fournier-Sarlovèze

**François Louis Fournier-Sarlovèze** (28. huhtikuuta 1772 Sarlat-la-Canéda – 18. tammikuuta 1827 Pariisi) oli Ranskan imperiumin kenraali. 

Espanjalaisten sissien lempinimellä "El Demonio" (Demoni) kutsuma Fournier-Sarlovèze oli yksi harvoista ei-aatelistaustaisista, joilla on ollut peräti kaksi aatelisarvoa: toisen antoi keisari, toisen Ranskan kuningas.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tomoya Nakai

**Tomoya Nakai** () on japanilainen säveltäjä sekä koton, 25-kielisen koton ja shamisenin soittaja.

Nakai syntyi Tsun kaupungissa, Mien prefektuurissa. Hän aloitti 6-vuotiaana koton ja 12-vuotiaana shamisenin soittamisen. Hän valmistui Tokion taideyliopiston japanilaisen perinnemusiikin laitokselta. Nakai on tehnyt kanteleensoittaja Eva Alkulan kanssa yhteistyötä, jonka tuloksena ovat ilmestyneet levyt *Youkihi* (2009), *Sillalla* (2012) ja *Laulu* (2016). Näistä *Sillalla* valittiin vuoden 2012 Kantelelevyksi samalla kun duo itse tuli nimitetyksi vuoden yhtyeeksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut ,
Valkeajärvi (Jämsä, Sahloinen)

**Valkeajärvi** on Koskenpäällä Jämsän koillisosassa sijaitseva 23 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on 31 kilometriä pohjoiseen ja Jyväskylästä 27 kilometriä lounaaseen.

## Maantiede
Valkeajärven pituus on 850 metriä. Järvi on saareton ja se on osa Sahloisten kulttuurimaisemaa. Jämsän, Petäjäveden ja Jyväskylän rajapyykki sijaitsee 1,2 kilometriä Valkeajärveltä koilliseen. Järven lounaisrannalta lähtee laskuoja lounaaseen kohti Salosvettä.

Valkeajärvi kuuluu Vuojanjoen valuma-alueen kolmannen jakovaiheen vesistöalueeseen. Toinen jakovaihe on  Iso Rautaveden alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Päävesistö on Kymijoen vesistö. Valkeajärvi on Vuojanjoen alueen toiseksi suurin vakavesi, Vuojanjoen alue käsittää Jämsän koillisen osan ja ulottuu myös Jyväskylän puolelle. Vuojanjoen alueen suurin vakavesi on Iso Koirajärvi.

Sahloisten Valkeajärvi on pohjoisin Koskenpään kolmesta samannimisestä järvestä. Kaksi muuta sijaitsevat Koskenpään lounaisosassa. Kaikkiaan Jämsän hallinnollisella alueella on seitsemän Valkeajärveä:

*Valkeajärvi (Jämsä, Ehunsalmi), 201 hehtaaria (Koskenpään ja Jämsän historiallisella pitäjärajalla sijaitseva Valkeajärvi)
*Valkeajärvi (Jämsä, Eväjärvi), 111 hehtaaria
*Valkeajärvi (Jämsä, Halli), 9 hehtaaria
*Valkeajärvi (Jämsä, Koskenpää), 28 hehtaaria (Koskenpään läntinen Valkeajärvi)
*Valkeajärvi (Jämsä, Nytkyme), 22 hehtaaria
*Valkeajärvi (Jämsä, Sahloinen), 23 hehtaaria (Koskenpään itäinen Valkeajärvi)
*Valkeajärvi (Jämsä, Sammallahti), 1,4 hehtaaria.

## Lähteet
Islamweb.net

**Islamweb.net** on yksi suurimmista ja suosituimmista islamilaisista verkkosivustoista maailmassa (70 miljoonaa kävijää vuonna 2011). Sitä hallinnoi Qatarin uskonnollisten asioiden ministeriö. Sivusto on avattu vuonna 1998 ja se sisältää suuren kirjaston islamilaista kirjallisuutta arabiaksi sekä äänitiedostoja, joissa on šeikkien luentoja ja kirjoituksia. Sivusto tarjoaa myös erilaisia ​​palveluja, kuten rukousajan määrittämisen maailman eri paikoissa sekä fatwa-sivuston. Sivusto toimii samalla portaalina internetiin. Arabian lisäksi sivuilla on aineistoa myös englanniksi, espanjaksi, saksaksi ja ranskaksi. Sivusto sisältää yhteensä puolitoista miljoonaa nettisivua, yli 140 000 fatwaa, 37 000 muuta kysymystä ja yli 200 000 äänitiedostoa.

Sivuilla jaettu aineisto on tarkoitettu etenkin ei-muslimeille, jotka voivat tarvita tavanomaisten mediassa esiintyvien väärinkäsitysten oikaisemista. Sivusto kertoo edustavansa maltillista islamia ilman äärimmäisiä mielipiteitä.  Fatwa-sivuilla kysymyksiin vastaa asiantuntijaryhmä, jonka jäsenet ovat valmistuneet al-Azharin Islamilaisesta yliopistosta, Imaami Muhammad ibn Saudin Islamilaisessa Yliopistossa Saudi-Arabiassa ja oppineista, jotka ovat opiskelleet islamilaisia tieteitä moskeijoissa ja muissa islamilaisissa opinahjoissa Jemenissä ja Mauritaniassa.  Komitean johtajana  on tohtori Abdullaah Al-Faqeeh.

Vuonna 2005 sivusto voitti arabien eContent-palkinnon ja 2007 Yhdistyneiden kansakuntien  World Summit on Information Society (WSIS) -tapahtuman palkinnon. Sivusto arvioitiin tällöin ensimmäiseksi internetin uskonnollisten sivujen joukossa koko maailmassa ja se kuului 500 maailman ladatuimman sivuston joukkoon.  
## Lähteet

* 

### Viitteet
Mingəçevirin tekojärvi

**Mingəçevirin tekojärvi** () on tekojärvi Azerbaidžanissa, Kurajoessa Mingəçevirin kaupungin () kohdalla. Se on Azerbaidžanin ja Kaukasuksen suurin tekojärvi.

Järven sulkeva pato valmistui 1953. Tekojärven pituus on 70 km ja suurin leveys 18 km. Suurin syvyys on 75 m ja keskisyvyys 26 m. Järven pinta-ala on 605 km2. Mingəçevirin vesivoimala on Azerbaidžanin suurin, ja sen kapasiteetti on 401,6 megawattia. Padon pituus on 1550 m, leveys 16 m ja korkeus 80 m.

Kuran lisäksi tekojärveen laskevat Alazani ja Iori.

## Lähteet
Kotanen (järvi Jämsän Koskenpäässä)

**Kotanen** on Koskenpäällä Jämsän pohjoisosassa sijaitseva 41 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on 36 kilometriä pohjoiseen ja Jyväskylästä 37 kilometriä länteen.

## Maantiede
Kotasen pituus on 1,2 kilometriä. Järvi on saareton ja sen rannoilla on muutama rakennus. Pohjoisessa levittäytyy Isosuo ja Kotasensuo. Kilometri Kotasesta länteen sijaitsee Peräjärvi, järvien välistä kulkee yhdystie 16539. Noin kolme kilometriä etelään sijaitsee Porkkakylien Ylänen. Kotasen pohjoispuolella on Teerijärvi ja Oratti.

Kotanen kuuluu Pirttijoen valuma-alueen kolmannen jakovaiheen vesistöalueeseen. Toinen jakovaihe on Iso Rautaveden alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Päävesistö on Kymijoen vesistö. Kotanen on Pirttijoen alueen neljänneksi suurin vakavesi. Pirttijoen alue sijaitsee suurimmalta osin Petäjäveden alueella, luoteinen osa on Keuruulla ja lounaisin osa Jämsässä. Pirttijoen alueen suurin vakavesi on Saarijärvi.

## Lähteet
Wrocławin tasanko

**Wrocławin tasanko** () on fysikaalis-maantieteellinen mesoalue Puolassa ja osa Sleesian alankoa. Se sijaitsee Wrocławin urstromtalin ja Sudeettien aluskukkuloiden välissä. Luoteessa se rajoittuu Kaczawan jokilaaksoon ja kaakossa Nysa Kłodzkan jokilaaksoon. Wrocławin tasangon läpi virtaavat Oderin sivujoet Oława, Slęża ja Bystrzyca. Alueen korkeus merenpinnasta vaihtelee 125 metristä 165 metriin. Se voidaan jakaa seuraaviin kolmeen mikroalueeseen: Środan kukkulat (), Kąty Wrocławskien tasanko (*Równina Kącka*) ja Grodkówin tasanko (*Równina Grodkowska*).

## Lähteet
Peräjärvi (Jämsä, Koskenpää)

**Peräjärvi** on Koskenpäällä Jämsän pohjoisosassa sijaitseva 15 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on 36 kilometriä pohjoisluoteeseen ja Jyväskylästä 39 kilometriä länteen.

## Maantiede
Peräjärven pituus on noin kilometri. Järven keskiosassa on kaksi luotoa, rannat ovat suota ja metsää. Pääaltaasta erottuu järven eteläosan pitkulainen ja mutkitteleva lahti. Peräjärven länsipuoliset Murronmäki ja Perämäki kohoavat ylängöksi noin 40 metriä järven pinnan yläpuolelle. Kilometri Peräjärveltä itään sijaitsee Kotanen, järvien välistä kulkee yhdystie 16539. Noin kolme kilometriä etelään sijaitsee Porkkakylien Ylänen. Peräjärven pohjoispuolella on Teerijärvi ja Oratti.

Peräjärvi on Kotasen ja osittain Keuruulla sijaitsevan Havunjärven ohella Jämsän pohjoisin yli kymmenen hehtaarin laajuinen järvi. Jämsän pohjoisin piste sijaitsee 3,7 kilometriä Peräjärveltä luoteeseen. Siellä on Jämsän pohjoisin vakavesi, noin 75 aarin laajuinen Yläinen Lepaatlampi (143 metriä mpy). Jämsän pohjoisin piste on Jämsän, Keuruun ja Petäjäveden rajapyykki.

Peräjärvi kuuluu Vataanjoen valuma-alueen kolmannen jakovaiheen vesistöalueeseen. Toinen jakovaihe on  Iso Rautaveden alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Päävesistö on Kymijoen vesistö. Peräjärvi on Vataanjoen alueen yhdeksänneksi suurin vakavesi. Vataanjoen alue levittäytyy Koskenpään länsiosaan, sen luoteinen osa ulottuu Keuruulle. Alueen suurin vakavesi on Koijärvi.

## Lähteet
Ala-Kiimajärvi

**Ala-Kiimajärvi** on Mustingan kylän lähellä Jämsän keskiosassa sijaitseva viiden hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on kaksitoista kilometriä luoteeseen ja Tampereelta 82 kilometriä koilliseen.

## Maantiede
Ala-Kiimajärven pituus on puoli kilometriä. Järvi on banaanin muotoinen ja sen eteläosassa on pieni, pyöreähkö saari. Rannat ovat metsäiset ja idässä on yli 20 metriä järven pinnan yläpuolelle kohoava Löytöskangas. Lounaispuolella on pieni viljelysaukea. Ala-Kiimajärven eteläpuolella sijaitsee Ylä-Kiimajärvi, jonka korkeustaso on sama kuin Ala-Kiimajärven. Järviä yhdistää kapea vesiväylä, ja niiden yhteispituus on lähes kilometri. Ala-Kiimajärven länsirannalta lähtee Ruotsinoja länteen kohti Holisevaa. Kantatie 56 kulkee järven pohjoispuolitse, järven ja kantatien välissä sijaitsee Kaustalammi. Kantatien pohjoispuolella on Toivas.

Ala-Kiimajärvi kuuluu Lahnajoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Lahnajoen valuma-alue kattaa suuren osan Jämsänjoen alueesta. Ala-Kiimajärvi sijaitsee Lahnajoen alueen eteläpuoliskolla.

Ala-Kiimajärven pinta-ala on 1:10000-mittakaavaisen aineiston (Ranta10) perusteella 46&nbsp;270 neliömetriä. Vanhemman 1:20000-mittakaavaisen aineiston (Ranta20) perusteella ala on 52&nbsp;380 neliömetriä. Ero on siten 6&nbsp;110 neliömetriä eli Ranta10-perusteinen pinta-ala on noin 12 % pienempi. Rantaviiva on uudemman tavan perusteella 1&nbsp;565 metriä, eli 410 metriä lyhyempi.

## Lähteet
Ylä-Kiimajärvi

**Ylä-Kiimajärvi** on Mustingan kylän lähellä Jämsän keskiosassa sijaitseva 2,5 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on yksitoista kilometriä luoteeseen ja Tampereelta 82 kilometriä koilliseen.

## Maantiede
Ylä-Kiimajärven pituus on 350 metriä ja leveys 100 metriä. Järvi on saareton. Rannat ovat metsäisiä ja soisia. Koillisessa on yli 20 metriä järven pinnan yläpuolelle kohoava Löytöskangas. Luoteispuolella on pieni viljelysaukea. Ylä-Kiimajärven pohjoispuolella sijaitsee Ala-Kiimajärvi, jonka korkeustaso on sama kuin Ala-Kiimajärven. Järviä yhdistää kapea vesiväylä, ja niiden yhteispituus on lähes kilometri. Ylä-Kiimajärven etelärantaan saapuu laskuoja etelästä Heräkulman järviltä (Heräjärvi (Jämsä, Heräkulma)). Ala-Kiimajärven länsirannalta lähtee Ruotsinoja länteen kohti Holisevaa.

Ylä-Kiimajärvi kuuluu Lahnajoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Lahnajoen valuma-alue kattaa suuren osan Jämsänjoen alueesta. Ylä-Kiimajärvi sijaitsee Lahnajoen alueen eteläpuoliskolla.

## Lähteet
Kaustalammi

**Kaustalammi** on Mustingan ja Holisevan kylien välissä Jämsän keskiosassa sijaitseva kolmen hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on kaksitoista kilometriä luoteeseen.

## Maantiede
Kaustalammi on 200 metriä pitkä ja yhtä leveä. Järvi on saareton. Rannat ovat metsäiset, paitsi pohjoisranta, jota kantatie 56 sivuaa. Eteläpuolella sijaitsee Ala-Kiimajärvi, jonka korkeustaso on noin neljä metriä Kaustalammia alempana. Kaustalammen vedet virtaavat laskuojaa pohjoiseen Toivakseen, jonne etäisyys on runsas puoli kilometriä. Kaustalammen ja Toivaksen välissä on kantatie, metsämaata ja Kultala.

Kaustalammi kuuluu Lahnajoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Lahnajoen valuma-alue kattaa suuren osan Jämsänjoen alueesta. Kaustalammi sijaitsee Lahnajoen alueen eteläpuoliskolla.

## Lähteet
Gallia (prefektuuri)

**Gallia** eli **Gallian (pretoriaani)prefektuuri** () oli Rooman valtakunnan pretoriaaniprefektuuri, joka käsitti valtakunnan länsiosat, kuten Britannian, Gallian ja Hispanian sekä osan Germaniasta ja Mauretaniasta.

Prefektuuri perustettiin keisari Konstantinus Suuren aikana noin vuonna 306–337. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 prefektuuri oli osa Länsi-Roomaa. Prefektuuri toimi ylemmän tason hallintoyksikkönä, ja jakautui diokeeseihin ja provinsseihin.

## Diokeesit ja provinssit

Prefektuurin diokeesit ja provinssit olivat:

Selitykset:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kastjärvi

**Kastjärvi** on Keski-Suomessa Jämsässä Jämsänkosken- ja Jämsän keskustaajamien välissä sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Kastjärvi on 900 metriä pitkä, 300 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 21 hehtaaria. Se sijaitsee metsäalueella viiden pienen kukkulan välisessä painaumassa. Korkein on Susivuoren kukkula, joka kohoaa 155 metrin korkeuteen mpy. eli yli 35 metrin korkeuteen järvestä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä. Rantavyöhyke on metsämaata lukuun ottamatta pohjoisrannassa, jossa on kosteikkoa. Kosteikon vieressä sijaitsee kaksi peltopalstaa. Järvellä ei ole kiinteää asutusta, mutta rantaan on rakennettu 10 vapaa-ajan asuntoa. Pohjoisrannassa sijaitsee kota.

Kastjärven pinta-ala on 1:10000-mittakaavaisen aineiston (Ranta10) perusteella 236&nbsp;760 neliömetriä. Vanhemman 1:20000-mittakaavaisen aineiston (Ranta20) perusteella ala on 210&nbsp;540 neliömetriä. Ero on siten 26&nbsp;220 neliömetriä eli Ranta10-perusteinen pinta-ala on noin 12 % suurempi. Rantaviiva on uudemman tavan perusteella 2&nbsp;490 metriä, eli 281 metriä pidempi.

## Vesistösuhteet
Kastjärvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Jämsänjoen alueella (14.51), jonka Kirkko-ojan valuma-alueeseen (14.518) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 117,5 metriä mpy.

Järveen tulee lyhyitä peltojen tai metsämaiden kuivatusojia. Järven laskuoja alkaa länsirannasta ja se juoksee vajaan kilometrin länteen päin ja kääntyy Mullikon peltoaukealla kohti etelää laskien lopuksi Suolammiin. Valuma-alueen pääuoma jatkaa Suolammista Jaatilanjärven kautta Jämsänjokeen. Muut läheiset järvet kuuluvat muihin kuin Kirkko-ojan valuma-alueeseen. Sellaisia ovat esimerkiksi Kastjärven koillispuolella sijaitseva Heinäjärvi, joka kuuluu Lavaojan valuma-alueeseen, ja etelässä sijaitsevat pienet järvet, jotka laskevat Patalahteen.

## Lähteet