open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jyväskylän kristillinen koulu

**Jyväskylän kristillinen koulu** on luokkien 1–9 kristillinen koulu Jyväskylässä.

Petteri Muotka on toiminut koulun rehtorina ja liikunnanopettajana vuodesta 2013 lähtien. 

Jyväskylän Kristillinen koulu sijaitsee nykyään Cygnaeuksen koulukeskuksessa Jyväskylän Mäki-Matissa. Aikaisemmin koulu toimi Jyväskylän Kilpisen koulun tiloissa, kunnes vuonna 2015 se muutti nykyisiin tiloihin. Jyväskylän kristillisen koulun osoite on Vellamonkatu 1A.

Jyväskylän kristillisen koulun tiloissa toimii päiväkoti, joka ei ole osa kristillistä koulua. Jyväskylän kristillisen koulun tiloissa toimii myös kerhoja ja urheilutapahtumia. Koulun tiloissa oli aikaisemmin toiminut Jyväskylän satamaseurakunta.

## Historia

Vuonna 1994 Jyväskylän kristillisen koulun yhdistys ry perustettiin.

Vuonna 1995 koulutoiminta alkoi kotikouluna, jolloin oli 9 oppilasta.

Vuonna 1997 koulu siirtyi Jyväskylän kaupungin opetustoimen alaisuuteen kristilliseksi linjaksi Cygnaeuksen koululle, jolloin oli 24 oppilasta.

Vuonna 2001 kristillinen linja muutti Viitaniemen koulun yhteyteen, jolloin oppilaita oli 72.

Vuonna 2004 kristillinen koulu sai valtioneuvostolta opetuksenjärjestämisluvan (luokat 1–6), jolloin tuli Jyväskylän kristillinen koulu. Koulussa oli 97 oppilasta.

Vuonna 2006 koulu muutti Kilpisen koululle, jolloin oppilaita oli 114.

Vuonna 2008 toistaiseksi voimassa oleva opetuksenjärjestämislupa (luokat 1–9). Koulussa oli silloin 140 oppilasta.

Vuonna 2015 koulu muutti Cygnaeuksen koulualueelle, jolloin oppilaita oli 192.

Vuonna 2022 oppilaita oli 277.

## Lähteet
*https://peda.net/kristilliset-koulut/koulut/jkk
*https://www.kristillinenkoulu.com/

## Aiheesta muualla
*Koulun kotisivut
*https://peda.net/kristilliset-koulut/koulut/jkk
* Karsikko, I. 2004. Kouluviihtyvyys yhdellä kristillisellä ja tavallisella peruskoululla. Jyväskylän yliopisto. Opettajankoulutuslaitos. Kasvatustieteen pro gradu –tutkielma. 73 sivua. Verkkoversio
Alicia Terzian

**Alicia Terzian** (s. 1. heinäkuuta 1934 Córdoba, Córdoban maakunta, Argentiina) on argentiinalainen säveltäjä, kapellimestari ja musiikkitieteilijä. Hän on sukutaustaltaan armenialainen.

Terzian opiskeli ensin maakunnallisessa konservatoriossa Córdobassa. Argentiinan kansallisessa musiikkikonservatoriossa Buenos Airesissa hän sai opetusta muiden muassa Alberto Ginasteralta, Gilardo Gilardilta, Roberto García Morillolta ja Floro Ugartelta. Pianonsoitossa hän valmistui vuonna 1954 ja sävellyksessä vuonna 1958. Vuonna 1959 hän sai konservatorion ensipalkinnon ja kultamitalin. Terzian matkusti vuonna 1962 Eurooppaan opiskelemaan armenialaista keskiajan hengellistä musiikkia Leoncio Dayanin johdolla mekhitarilaiseen luostariin Venetsian San Lazzaro degli Armeniin. Hän opiskeli lisäksi orkesterinjohtoa ja sittemmin elektronista musiikkia.

Terzian on saanut urallaan lukuisia palkintoja eri valtioilta ja tahoilta.  Hän on työskennellyt Argentiinan paavillisen katolisen yliopiston henkilökunnassa ja opettanut useissa muissakin oppilaitoksissa. Hän on luennoinut useissa maissa Euroopassa, Aasiassa ja Amerikassa.

Terzian perusti vuonna 1968 Encuentros Internacionales de Música Contemporánea -järjestön musiikin levittämiseksi. Vuonna 1979 hän perusti johtamansa yhtyeen Grupo Encuentros, jonka tehtäväksi otettiin tietoisuuden edistäminen argentiinalaisten ja muiden latinalaisamerikkalaisten säveltäjien tekemästä musiikista. Vuonna 1979 Terzian myös sai vastuun Argentiinan edustuksesta ISCM World Music Days -tapahtumassa ja Kansainvälisen musiikkineuvoston (IMC) Kansainvälisessä säveltäjärostrumissa. Hän toimi aikoinaan Kansainvälisen musiikkineuvoston varapuheenjohtajanakin. 

Terzianin varhaisessa tuotannossa (n. 1954–1964) korostuvat polytonaalisuus ja mikrotonaalisuus. Hän on säveltänyt muun muassa baletteja, viulukonserton (op. 7, 1955), sinfonista musiikkia, kuoroteoksia, lauluja ja kamarimusiikkia. Soolosoitinteoksia hän on laatinut muun muassa pianolle. Hän on myös käyttänyt musiikissaan nauhoja. Vuonna 2003 Terzian valittiin Kansainvälisen musiikkineuvoston yleiskokouksen kunniajäseneksi.

## Lähteet
Matinicus Isle

**Matinicus Isle** on kunta (*plantation*) ja saari Mainen osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Saari sijaitsee 35 kilometrin päässä Mainen rannikolta. Kunta kuuluu Knoxin piirikuntaan. Matinicus Islen väkiluku oli 53 vuonna 2020. Matinicus Isleen pääsee Rocklandista lähtevällä lautalla, joka kulkee kesällä neljä kertaa kuukaudessa ja talvella kerran kuukaudessa. Saarelle voi tulla myös omalla veneellä.

## Väestö
Vuonna 2020 Matinicus Islessä asui 53 asukasta ja 39 kotitaloutta. Asukkaiden mediaani-ikä oli 66,2 vuotta ja kotitalouksien mediaanitulot 44&nbsp;375 dollaria. 5,7&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 8,3&nbsp;% oli syntynyt ulkomailla.

## Kuvia saarelta

Kuva:Matinicus Rock at Maine Coastal Island National Wildlife Refuge (4188101820).jpg
Kuva:Tide Pool.jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tomás de Torrejón y Velasco

**Tomás de Torrejón y Velasco** (joulukuu 1644 Villarrobledo – 23. huhtikuuta 1728) oli espanjalaissyntyinen, Peruun asettunut barokin ajan säveltäjä.

Torrejón y Velasco varttui Fuencarralissa ja pääsi vuonna 1658 Lemosin kreivi Pedro Fernández de Castro y Andraden palvelukseen palvelijana. Hän todennäköisesti matkusti kreivin seurassa Napoliin vuosina 1662–1663 ja palasi Madridiin vuonna 1664. Vuonna 1667 kreivi nimitettiin Perun varakuninkaaksi, ja Torrejón y Velasco seurasi häntä valtameren toiselle puolen. Hän palveli tätä eri toimenkuvissa, kunnes sai 1. tammikuuta 1676 nimityksen yhteen Etelä-Amerikan tärkeimmistä musiikin alan tehtävistä, Liman katedraalin kuoromestariksi. Hänen edeltäjänsä oli Juan de Araujo.

Torrejón y Velasco sävelsi musiikin muun muassa Toribio de Mogrovejon autuaaksijulistamisseremoniaan. Hän toimi myös musiikkijohtajana Espanjan Kaarle II:n hautajaisissa vuonna 1701 ja kuukausia myöhemmin uuden monarkki Filip V:n 18-vuotisjuhlissa. Torrejón y Velascon tuotantoon kuuluu lisäksi ensimmäinen Latinalaisessa Amerikassa sävelletty säilynyt ooppera, *La purpura de la rosa*. Hänen villancicoistaan tuli suosittuja Guatemalassa asti. Viimeisen merkittävän teoksensa Torrejón y Velasco sävelsi Ludvig I:n hautajaisseremonioihin vuonna 1725.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Dakota Joshua

**Dakota Joshua** (s. 15. toukokuuta 1996 Dearborn, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Toronto Maple Leafsissä. Hänen pelipaikkansa on keskushyökkääjä ja hän laukoo vasemmalta. 

Toronto Maple Leafs varasi Joshuan viidennellä kierroksella 128. varausvuorolla . Maple Leafs kauppasi Joshuan St. Louis Bluesiin heinäkuussa 2019. St. Louisissa Joshua pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa kaudella . Kesällä 2022 Joshua teki kaksivuotisen sopimuksen Vancouver Canucksin kanssa. Kesäkuussa 2024 Joshua solmi Canucksin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 13 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.

Heinäkuussa 2025 Canucks kauppasi Joshuan hänet varanneeseen Maple Leafsiin vaihdossa neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2028 varaustilaisuudessa.

## Lähteet
Neil Abercrombie

**Neil Abercrombie** (s. 26. kesäkuuta 1938) on havaijilainen poliitikko, joka on toiminut osavaltion kuvernöörinä vuosina 2010–2014. Hän edustaa demokraattista puoluetta.

## Tausta ja yksityiselämä
Abercrombie syntyi Buffalossa, New Yorkin osavaltiossa vuonna 1938. High schoolin jälkeen hän alkoi opiskelemaan Union College -yliopistosta, jossa hän suoritti kandidaatintutkinnon. Tämän jälkeen hän muutti Havaijille, vain kuukausi sen jälkeen kun se muutettiin territoriosta osavaltioksi, jossa hän alkoi opiskelemaan sosiologiaa Havaijin yliopistolla Manoassa, ensin maisteriksi valmistuen vuonna 1964 ja väitteli sittemmin tohtoriksi vuonna 1974. Yliopistossa hän ystävystyi Barack Obaman vanhempien kanssa.

Valmistuttuaan Abercrombie työskenteli ensin alakoulun opettajana ja sitten luennoitsijana collegessa.

Abercrombie on ollut naimisissa politiikan tutkijan Nancie Carawayn kanssa vuodesta 1981 lähtien.

Abercrombie harrastaa voimanostoa ja on pyrkinyt nostamaan 200 naulaa (90,72 kg) ikänsä lisäksi aina syntymäpäiväänsä mennessä.

## Poliittinen ura
Abercrombie asettui ensimmäistä kertaa ehdolle Yhdysvaltojen senaatin vaaleissa vuonna 1970, mutta ei tullut valituksi. Hänet valittiin Havaijin kongressiin vuonna 1975.

Yhdysvaltain kongressiin hänet valittiin ensimmäisen kerran 1985 (Yhdysvaltain 99. kongressi). Tämän kauden jälkeen hän jäi pois, mutta palasi kongressiin vuonna 1991 ja toimi siellä virallisesti vuoteen 2011 asti.

Vuonna 2010 Abercrombie ilmoitti eroavansa edustajainhuoneen paikaltaan keskittyäkseen kuvernöörikampanjaansa.

### Havaijin kuvernöörinä
Abercrombie voitti vastaehdokkaansa, republikaanien Duke Aionan, saatuaan 58 % äänistä. Hän vannoi virkavalansa 6. joulukuuta 2010.

Marraskuussa 2013 Abercrombie allekirjoitti lain, jolla Havaijista tuli Yhdysvaltojen 15. samaa sukupuolta olevien avioliiton salliva osavaltio. Kuvernöörinä Abercrombie aiheutti myös ärtymystä mm. ehdottamalla eläkkeiden verotusta (jota Havaijilla ei poikkeuksellisesti veroteta tuloina) ja suunnittelemalla leikkauksia julkisten alojen työntekijöiden sairasvakuutukseen, mistä saamaansa kritiikkiin Abercrombie vastasi "Minä en ole teidän kaverinne. Minä en ole teidän lakimiehenne. Minä olen kuvernööri".

Elokuussa 2014 demokraattisen puolueen esivaaleissa Abercrombie hävisi David Igelle. Abercrombie myönsi tappionsa ja lupasi tukea Igea kaikin mahdollisin tavoin. Ige nousi osavaltion kuvernööriksi vuonna 2014 Abercrombien kauden päätyttyä.

## Lähteet
Havaijin pidginenglanti

**Havaijin pidginenglanti** (omakielinen nimi: *Hawaii Pidgin* tai *Pidgin*) on Havaijilla puhuttava englantiin perustuva kreolikieli. Kielen ei katsota olevan uhanalainen. Sen lähin sukulaiskieliä ovat muun muassa bislama ja tok-pisin.

Eurooppalaiset alkoivat saapua Havaijille 1770-luvulla ja Havaijista tuli nopeasti tärkeä pysähdyspaikka matkalla Aasiaan. Kauppareitit toivat Kiinassa puhuttavan pidginenglannin Havaijille. Sokeriruo'on viljely aloitettiin 1830-luvulla, mikä toi saarille paljon vierastyöläisiä mm. Japanista, Portugalista ja Filippiineiltä. Tarve yhteiselle kielelle nousi tämän takia, ja alussa käytettiin pidginhavaijia ja englantia.

Havaijin pidginenglannilla ei ole virallista asemaa osavaltiossa, mutta koska englanti ja havaiji ovat virallisia kieliä, suurin osa Havaijilla kasvaneista ihmisistä ymmärtää jonkin verran pidginiä. Koodinvaihto etenkin englannin ja pidginin välillä on yleistä.

Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin.

## Sanastoa

Lähde: 

## Lähteet
Huillichen kieli

**Huilliche** on araukaanilaisiin kieliin kuuluva kieli, jota puhutaan Chilen keskiosissa. Sen ainoa tunnettu sukulaiskieli on mapudungun. Vuonna 2010 kielellä arvioitiin olevan 2000 puhujaa ja kielen katsotaan olevan erittäin uhanalainen.

Kielellä ei ole kirjoitettua muotoa.

## Fonologia

### Konsonantit

Lähde:

### Vokaalit

Lähde:

## Lähteet
Naisten Ykköspesis-kausi 2022

**Ykköspesis-kausi 2022** oli Suomen pesäpallon toiseksi korkeimman sarjatason Ykköspesiksen 42. kausi. Kauteen osallistui 16 joukkuetta maantieteellisesti jaettuna kahteen kahdeksan joukkueen lohkoon. Kauden päätteeksi Superpesikseen nousee vähintään sarjan voittaja. Myös toiseksi sijoittuvalla on nousumahdollisuus Superpesiskarsinnan kautta. Molempien lohkojen heikoimmat joukkueet putosivat sarjakarsinnan jälkeen Suomensarjaan kaudeksi 2023.

## Joukkueet








## Sarjajärjestelmä
Joukkueet on jaettu eteläiseen ja pohjoiseen lohkoon. Runkosarjassa pelataan kaksinkertainen sarja oman lohkon sisällä ja yksinkertainen sarja toisen lohkon joukkueita vastaan. Yhteensä otteluita on runkosarjassa 22 joukkuetta kohden.

Lohkojen neljä parasta joukkuetta jatkavat puolivälieriin, jotka pelataan lohkojen sisällä. Ensimmäiseksi runkosarjassa tullut joukkue pelaa neljänneksi tullutta ja toiseksi tullut kolmanneksi tullutta vastaan. Näiden ottelusarjojen voittajat etenevät lohkojen välillä pelattaviin välieriin. Niissä pohjoislohkon paremmin sijoittunut joukkue kohtaa etelälohkon heikommin sijoittuneen joukkueen ja toisin päin. Välierien voittajat pelaavat vielä loppuottelusarjan, jonka voittaja nousee Superpesikseen ja häviäjä etenee Superpesiskarsintaan Superpesiksen 11:nnettä joukkuetta vastaan. Kaikki pudotuspelien ottelusarjat ratkaistaan paras kolmesta -menetelmällä lukuun ottamatta Superpesiskarsintaa, jossa käytetään paras viidestä -menetelmää. Kotietu on aina paremmin runkosarjassa sijoittuneella joukkueella. Superpesiskarsinnassa etu on superpesisjoukkueella.

Lohkoissa sijoille 7 ja 8 sijoittuneet joukkueet pelaavat putoamiskarsinnat lohkojensa sisällä. Ottelusarjat ratkaistaan paras kolmesta -menetelmällä. Niiden voittajat säilyttävät sarjapaikkansa, ja häviäjät putoavat Suomensarjaan.

## Runkosarja
### Etelälohko

### Pohjoislohko

## Pudotuspelit
### Turnauspuu

### Puolivälierät

**Etelälohko**

**Pohjoislohko**

### Välierät

### Loppuottelu

## Putoamiskarsinta

**Etelälohko**

**Pohjoislohko**

## Televisiointi
Ensimmäistä kertaa kaikki Ykköspesiksen ottelut striimattiin suorana Nelonen Median maksullisessa Ruutu+ -palvelussa yhdellä kameralla kuvattuna. 

## Lähteet
Kauko Holma

**Kauko Heikki Holma** (9. elokuuta 1911 Orimattila – 18. huhtikuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä ja järjestöjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

## Henkilöhistoria
Holman vanhemmat olivat maanviljelijä Klas Holma ja Maria Matilda Toivonen ja puolisot 1938–1964 kotitalousopettaja Maire Marjatta Pohjanlehto ja vuodesta 1965 toimistopäällikkö Sirkka Liisa Sarjamo, aiemmin Latva. Holma kävi Helsingin maanviljelyslyseon ja valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1938, maatalous- ja metsätieteiden kandidaatin tutkinnon hän suoritti seuraavana vuonna. Yliopistolla Holma toimi assistenttina kuusi vuotta, haavoituttuaan jatkosodassa vuonna 1942 hän palasi sodasta sinne, mutta toimi samalla myös ylimääräisenä esittelijänä kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriössä ja ministeriön maataloustoimiston päällikkönä 1943–1945. 

Vanhempiensa aiemmin Tuusulassa omistaman Krapin tilan haltija Holmasta tuli vuonna 1941, mutta päätoimisesti hän kävi sitä viljelemään vasta vuonna 1945. Muun ohella häntä voidaan pitää maatilamatkailun edelläkävijänä Suomessa. Vuonna 1952 tilanpito jäi sivutoimeksi, kun Holma valittiin Suomen Ayrshire-yhdistyksen toiminnanjohtajaksi, mitä tehtävää hän hoiti aina vuoteen 1970 asti. Holman johdossa yhdistys kehittyi myös kansainvälisesti tunnetuksi karjanjalostusyhteisöksi. Kun Suomen Ayrshire-yhdistys, Suomen Karjanjalostusyhdistys ja Suomen Sianjalostusyhdistys muodostivat yhdesä Suomen Kotieläinjalostusyhdistyksen, Holmasta tuli sen nautakarjaosaston johtaja vuoteen 1976 asti, jolloin hän jäi eläkkeelle. Hänellä oli useita alansa luottamustehtäviä ja hän toimi Tuusulassa sekä kunnanhallituksen että kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Holma oli myös päätoimittaja *Suomen Ayrshirekarja* -lehdessä 1952–1970 ja vastaava toimittaja *Nautakarja*-lehdessä 1971–1976. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1966. 

## Julkaisuja
* *Ohjeita puinnin suorittajille*, 1944
* *Maaltapako, maataloustyön tuottavuus ja asutuskysymys*, 1945
* *Tuusula kulttuuriseutuna*, 1978
* *Tuusulan taipale itsenäisyyden aikana*, 1979
* *Osuuskauppa Ahomaa 30 v. 1949–1979*, 1979
* *Suomen ayrshirejalostuksen historia 1951-1981*, 1982

## Lähteet
Aitolahden työväentalo

**Aitolahden työväentalo** on Tampereen Aitolahdessa sijaitseva työväentalo. Talolla on kulttuurihistoriallista ja maisemallista merkitystä.

## Historiaa
Aitolahden työväenyhdistys hankki Juopon vanhan kantatilan päärakennuksen työväentaloksi vuonna 1917. Työväenyhdistyksen toiminta oli useampaan kertaan katkolla 1910-luvun alkupuolella. Sisällissodan jälkeen työväentalo takavarikoitiin ja suojeluskunnan aloitteesta taloon perustettiin lastenkoti, johon otettiin punaisten puolella taistelleiden lapsia kasvatettavaksi. Yhdistys sai talonsa takaisin kesäkuussa 1919.

## Rakennus
Hirsirunkoinen talo on vuorattu pystylaudoituksella ja maalattu punamullalla. Se sijaitsee järveen viettävässä rinteessä järven puolelta korkean luonnonkiviperustuksen päällä. Talo on kokenut monia muutoksia, muun muassa ikkunat ja kate on uusittu.

## Toimintaa työväentalolla
Työväentalolla kokoontuivat opinto- ja kirjallisuuskerhot, talolla on järjestetty kokouksia, juhlia ja tansseja sekä erilaisia urheilutapahtumia. Talon omistaa edelleen Aitolahden Työväenyhdistys ry ja sitä vuokrataan kesäisin erilaisiin tilaisuuksiin. Talossa on juhlasali, keittiö, rantasauna Näsijärven rannalla ja grillikatos saunan yhteydessä. Talossa on hyvin vähän poliittista toimintaa.

## Lähteet
Harakkalan työväentalo

**Harakkalan työväentalo** on Ruoveden kirkonkylän eteläosassa Harakkalan kylässä sijaitseva työväentalo. Työväentalo on osa maakunnallisesti arvokasta rakennettua kulttuuriympäristöä. Alue liittyy kiinteästi Ruoveden kirkonkylän valtakunnallisesti merkittävään rakennettuun kulttuuriympäristöön. Työväentalolla on erityistä sosiaalihistoriallista arvoa.

## Rakennus
Ruoveden kirkonkylän Sosialidemokraattinen Työväenyhdistys perustettiin 6. helmikuuta 1925. Yhdistys osti samana vuonna pienen torpan toimipaikakseen. Taloa laajennettiin vuonna 1929, jolloin rakennettiin juhlasali ja vuonna 1935 rakennettiin ravintolasiipi. Rakennusmestari A. G. Aimo suunnitteli ensimmäisen laajennuksen. Myöhemmin taloon rakennettiin vielä vahtimestarin asunto. Talon vanhin osa on hirrestä, laajennukset on tehty rankorakenteisena. Lämmitysjärjestelmänä on puulämmitys (pönttöuuni ja kaksi kaminaa) ja lisänä sähkö. Talon sisäpintoja kunnostettiin 2010-luvun lopulla Suomen Työväenliiton myöntämän avustuksen turvin.
 
## Toimintaa työväentalolla
Myöhemmän naisjaoston alkuna toiminut ompelu- ja puheseura perustettiin vuonna 1927. Se toimi myös luku- eli opintokerhona. Voimistelu- ja urheiluseura Ruoveden Ryhti perustettiin vuonna 1929 ja se toimi talossa vuoteen 1948 asti. Ruoveden Työväen Näyttämö toimi työväenyhdistyksen alaosastona vuosina 1932-1941.

Talon omistaa Ruoveden Sosialidemokraatit ry. Oman käytön lisäksi talossa kokoontuvat kunnallisjärjestö ja eläkkeensaajat. Tiloja vuokrataan myös ulkopuolisille erilaisiin tilaisuuksiin. Talon toisessa kerroksessa on asunto, jota yhdistys vuokraa.

## Lähteet
Eero Horelli

**Eero Eemil Ensio Horelli**, vuoteen 1942 **Myllymäki**  (28. elokuuta 1914 Kauhava – 8. joulukuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä ja järjestö- ja yritysjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Horellin vanhemmat olivat meijerin isännöitsijä Eemil Anselm Horelli, aiemmin Myllymäki, ja Ilma Anna Lillström ja puoliso vuodesta 1945 sairaanhoitaja Toini Kyllikki Kiianlinna. Horelli suoritti Helsingin yliopistossa agronomin tutkinnon vuonna 1945 ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatin tutkinnon vuonna 1946. Hän toimi ensin maanviljelysopiston opettajana, kunnes siirtyi 1946 Valion maito-osaston virkailijaksi ja vuonna 1949 Hämeen-Uudenmaan meijeriliiton toiminnanjohtajaksi. Vuonna  1954 hän palasi Valiolle maito-osaston johtajaksi, vuonna 1960 hänestä tuli Valion teknillinen ja tuotannon johtaja ja johtokunnan jäsen.

Horelli vaikutti merkittävästi paitsi Valiolla, myös laajemmin meijerialalla ja osuustoiminnan piirissä, kuten esimerkiksi maitojauheteollisuuden syntymiseen Suomessa. Hän oli myös aloitteen tekijä Tuottajain Maito -osuuskunnan perustamisessa. Jäätelöteollisuuden kehittämiseen Horelli vaikutti alan teollisuusliiton pitkäaikaisena puheenjohtajana. Kansainvälistä yhteistyötä Horelli harjoitti laajasti sekä Valiolla että Suomen edustajana monissa yhteistyöelimissä. Muun ohella hän oli myös vuodesta 1963 maanviljelijä Ruotsinpyhtäällä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Horelli sai vuonna 1967. Sotilasarvoltaan hän oli reservin majuri. 

## Lähteet
Ukrainan armenialaiset

**Ukrainan armenialaiset** ovat armenialainen vähemmistö Ukrainassa. Vuonna 2001 Ukrainan armenialaisia oli 99&nbsp;900.

## Asuinalue ja lukumäärä

Ukrainan vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan Ukrainassa asui kaikkiaan 99&nbsp;900 armenialaista. He muodostivat noin 0,2&nbsp;% maan koko väestöstä.

## Historia

Armenialaisia on saapunut nykyisen Ukrainan alueelle useammassa muuttoaallossa. Alkujaan yksittäisiä armenialaisia on saattanut liikkua alueella tiettyjä ammatteja harjoittaen, kuten lääkäreinä tai kauppiaina. Varsinaisia armenialaisia yhteisöjä syntyi kuitenkin ensimmäisen kerran 1000-luvulla, kun armenialaisia pakeni kotiseuduiltaan seldžukkienhyökkäysten tieltä. Ensin armenialaisia saapui etenkin Krimin niemimaalle tuolloin Genovan hallitsemaan Kaffaan, eli nykyiseen Feodosijaan. Muita armenialaisia keskuksia Krimillä olivat esimerkiksi nykyiset Sudak (*Soldei*) ja Staryi Krym (*Solh’at *). 1200- ja 1300-luvulle tultaessa armenialainen yhteisö Krimillä oli jo niin suuri, että niemimaa tunnettiin myös nimillä *Armenia Maritima* tai *Armenia Magna*. Armenialaiset kauppiaat jatkoivat toimintaansa niemimaalla Krimin kaanikunnan perustamisen jälkeen.

Kiovaan syntyi armenialainen yhteisö 1100-luvun lopulla. Seuraavina vuosisatoina syntyi yhteisöjä myös Länsi-Ukrainaan armenialaisten paetessa ensin Kilikian armenialaiskuningaskunnan kukistuttua vuonna 1375, Krimin armenialaisten tullessa vainotuksi Osmanien valtakunnan valloittaessa alueen vuonna 1475 ja Moldavian armenialaisiin kohdistuneiden uskonnollisen vainon takia 1500-luvulla. Suurin armenialainen yhteisö muodostui Lviviin, jossa 1600-luvun puolivälillä asui noin 2&nbsp;500 armenialaista. Muita keskuksia olivat esimerkiksi Kamjanets-Podilskyi, Lutsk, Uman ja Ivano-Frankivsk. Armenialaiset työskentelivät etenkin kauppiaina ja käsityöläisinä. Kauppiaina he muodostivat osan yhteiskunnan vauraampaa luokkaa ja toimivat usein välikäsinä kaupassa Turkkiin ja Persiaan. Armenialaisilla oli omia kirkkoja ja kouluja, mutta he alkoivat silti 1600-luvulta lähtien puolalaistua. Seuraavalla vuosisadalla armenialainen kauppiasluokka alkoi vähentyä samalla, kun juutalaiset alkoivat toimia samalla alalla.

Hieman ennen toisen maailmansodan syttymistä Ukrainassa asui noin 25&nbsp;000 armenialaista. Heistä noin puolet asui Krimillä ja loput pääasiassa Ukrainan kaupungeissa. Sodan päätyttyä suuri osa Galitsian ja Volhynian alueella Länsi-Ukrainassa asuneista armenialaisista muutti Puolaan. Toisaalta maahan tuli suuri joukko uusia armenialaisia pakoon armenialaisvastaista liikehdintää Azerbaidžanissa 1980-luvun lopulta 1990-luvun alkupuolelle. Pakolaiset tältä ajalta jälkeläisineen muodostavat nykyisin noin puolet maan armenialaisista, ja heitä asettui etenkin itään Ukrainan venäjänkielisiin osiin. Etenkin vuoden 1989 jälkeen perustettiin useita armenialaisia järjestöjä. Järjestöjen lisäksi Ukrainassa on nykyisin noin 33 armenialaista kirkkoa.

## Lähteet
Juupajoen työväentalo Nummela

**Juupajoen työväentalo Nummela** on Juupajoella sijaitseva työväentalo. 

## Historiaa
Korkeakosken työväenyhdistys perustettiin vuonna 1903 ja ensimmäinen työväentalo valmistui kaksi vuotta myöhemmin syksyllä 1905. Yhdistys liittyi samana vuonna Sosialidemokraattiseen puolueeseen. Jäseniä oli vuoden 1906 lopussa 154 henkeä, joista lähes puolet oli naisia. Yhdistyksellä olikin oma naisosasto lauluseuran ohella.

Talo paloi epäselvissä olosuhteissa 25. helmikuuta 1914 ja jo saman vuoden lokakuussa vihittiin uusi työväentalo käyttöön. Jo ensimmäisessä talossa oli harrastettu teatteria ja toisessakin talossa näyttämö rakennettiin vastaamaan teatterin vaatimuksia. Työväentalo takavarikoitiin vuonna 1918 ja yhdistys sai sen takaisin käyttöönsä 6. tammikuuta 1919. Talossa toimivat myös nuoriso-osasto ja voimistelu- ja urheiluseura Kisa-Urhot. 

Talvisodan alkaessa työväentaloon sijoitettiin sotaväen koulutuskeskus, jonka hallussa talo oli lähes katkeamatta sodan loppuun asti. Viimeisten sotilaiden lähdettyä talosta 24. marraskuuta 1944 talo paloi jälleen. Yhdistys sai puolustusvoimien korvauslautakunnalta korvauksen palaneesta talosta vuonna 1947. Rakennustoimikunnan sihteeri T. A. Vesanen laati tilasuunnitelman, jonka pohjalta arkkitehti M. Nordenswan piirsi lopulliset suunnitelmat uutta taloa varten vuoden 1947 joulukuussa. Taloa lähdettiin rakentamaan talkoilla. Metsähallitukselta anottiin 500 puun kaatoa, jotka sitten kesällä 1948 sahattiin Korkeakosken Puunjalostustehtaalla, joka oli luvannut sahan talkoolaisten käyttöön. Myös Korkeakosken kenkätehdas avusti rakennushankkeessa. Talkootunteja rakennustöihin käytettiin yli 6 000 tuntia.

## Rakennus
Työväentalon ensimmäisessä kerroksessa on sali, keittiö ja ravintola, toisessa kerroksessa on asuintiloja ja pohjakerroksessa sauna sekä tekniset tilat. Rakennusta on kunnostettu ahkerasti 2010-luvulla, muun muassa viemäröinti, räystäät, esteetön wc ja sisätilojen pintoja. Lämmitysmuodoksi on muutettu maalämpö. Kotiseutuliitto on myöntänyt avustusta kunnostustöihin.

## Lähteet
Thales LMM

**Thales LMM** (, Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat: **Martlet**) on kevyt, monikäyttöinen brittiläinen ohjus. Ase seuraa Starstreakin tavoin ampujan lasersädettä ja sopii sekä ilmasta-maahan-, että maasta-maahan-käyttöön.

## Tekniset tiedot
*paino: 13 kg
*pituus 1,3 m
*läpimitta: 76 mm
*siipien kärkiväli: 26 cm
*taistelukärki: 3 kg
*sytytin: laser-herätesytytin
*kantomatka: 8 km
*huippunopeus: Mach 1,5
*ohjaus: laserosoitus

*2-vaiheinen kiinteän polttoaineen rakettimoottori
*Käyttöönottovuosi: 2021 (2024)
*Valmistaja: Thales Air Defence

## Lähteet
Roaring Lion

**Roaring Lion** (oik. Rafael de Leon, 22. helmikuuta 1908 Caura, Trinidad – 11. heinäkuuta 1999 Mount Lambert, Trinidad ja Tobago) oli trinidadilainen calypsolaulaja ja lauluntekijä.

Avioliiton ulkopuolella syntynyt Roaring Lion varttui orpokodeissa ja sijaisperheissä ja alkoi sitten työskennellä sokeritehtaassa. Laulajanura pääsi alkuun vuonna 1927 Trinidadin pääkaupungissa Port-of-Spainissä eräässä ”calypsoteltassa” (*calypso tent*), joiksi myös sisätiloissa sijaitsevia esiintymispaikkoja saarella usein kutsutaan. Hän soitti myös klarinettia ja oli tuon ajan calypsolaulajista ensimmäisiä, joilla oli edes jonkinlaista musiikkikoulutusta. 1930-luvun alussa hän esiintyi yhteisessä calypsoteltassa Atilla the Hunin kanssa, joka kuitenkin siirtyi vuonna 1933 Yhdysvaltoihin. 

Roaring Lion puolestaan lähti vuonna 1951 Britanniaan, jossa hän loi laulajanuraa läpi 1950-luvun ja hoiti sivutoiminaan kosmetiikkayritystä ja maahanmuuttajille tarkoitettua asuntovälitystä. Hän palasi Trinidadiin 1963.

Roaring Lion lopetti esiintymiset 1970-luvun lopulla, mutta esiintyi vielä Trinidadissa vierailevalle paaville Johannes Paavali II:lle vuonna 1985. Seuraavana vuonna julkaistiin hänen laatimansa tietokirja *Calypso from France to Trinidad, 800 Years of History*.

Monet Roaring Lionin kirjoittamista lauluista tulivat tunnetuiksi myös Harry Belafonten versioina. Näitä ovat ”Mary Ann”, ”We Come From The Glory”, ”Tic Tic Tic”, ”Man Centipede” ja ”Ugly Woman”.

## Lähteet
Karel Bořivoj Presl

**Karel Bořivoj Presl** (17. helmikuuta 1794 Praha – 8. lokakuuta 1852 Praha) oli itävaltalainen (böömiläinen) kasvitieteilijä.

## Elämä ja ura
Preslistä tuli lääketieteen tohtori vuonna 1818, Böömin museon luonnontieteellisten kokoelmien kuraattori vuonna 1822 ja Prahan yliopiston luonnonhistorian ja tekniikan professori vuonna 1832. Hänen veljensä Jan Svatopluk Presl oli eläintieteen ja mineralogian professori.  

Hänen päätutkimuksensa oli omistettu kasvien systematiikalle. Opintojensa päätyttyä Presl matkusti vuonna 1817 jalkaisin läpi *Italia*n, myös Sisilian, ja tutki erityisesti Etnan ja Nebrodin alueen kasvistoa. Pitkän Italian-matkan jälkeen vuonna 1817 hän kirjoitti teokset *Gramineæ siculæ* (1818), *Cyperaceæ et Gramineæ siculæ* (1820) ja muokkasi sitten böömiläisen Thaddäus Haenken Etelä-Amerikasta tuomat kasvikokoelmat suureksi teokseksi *Reliquiæ Hænkeanæ* (1830–1836). Hän julkaisi myös teokset *Flora sicula* (1826), *Symbolæ botanicæ* (1832–1833), *Tentamen Pteridographiæ* (1836), näyttävän teoksen, jossa hän kuvasi useita tuhansia saniaisia, ja *Hymenophyllaceæ* (1843). Vuonna 1834 Preslistä tuli Böömin kuninkaallisen tiedeseuran jäseneksi, ja samana vuonna Wienin keisarillinen akatemia nimitti hänet jäsenekseen. Vuodesta 1838 lähtien Presl oli Preussin tiedeakatemian jäsen.  

Toisin kuin veljensä, joka pyrki edistämään tšekkiläistä kirjallisuutta ja kirjoitti lähes kaikki teoksensa tšekiksi, Presl kirjoitti latinaksi ja saksaksi, mikä varmisti hänen teostensa paljon laajemman levityksen tiedemaailmassa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hiski Grönstrand

**Hiski Grönstrand** on suomalainen näyttelijä. 

## Ura

Hiski Grönstrand on näytellyt muun muassa Jyväskylän kaupunginteatterissa, Lahden kaupungiteatterissa Tampereen Työväen Teatterissa (2019–).

## Töitä
*Saituri, 2013
*sotilas, Harmony Sisters, 2017
*Idiootit ympärilläni, 2020
*Jeppe Niilonpoika, 2020
*Donin rooli musikaalissa Kinky Boots, 2020

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Grönstrandin esittely TTT:n nettisivuilla
*Grönstrandin haastattelu Teatterikärpäsessä vuonna 2014
Seututie 360

**Seututie 360** on Kouvolan Elimäen kirkonkylän (valtatie 6) ja Iitin Kausalan (valtatie 12) välinen maantie. Tie toimii seudullisena yhteytenä Elimäeltä Kausalaan sekä on osa yhtä Kausalasta Helsinkiin suuntautuvaa reittiyhteyttä. Seututiellä on voimassa pääosin yleisrajoitus 80 km/h poislukien Mustilassa, Saarasessa ja Kausalassa olevat 60 km/h -osuudet, Haapakimolassa ja Kausalassa olevat 50 km/h -osuudet ja Kausalan keskustassa oleva 40 km/h -aluerajoitus.

Tie alkaa Elimäeltä valtatie 6:n Mustilan eritasoliittymästä jatkeena Elimäen keskustaan jatkuvalle yhdystielle 14545. Tie kulkee metsä- ja peltomaisemassa verrattaen suorana Iitin Haapakimolaan ylittäen tällä välillä Kymenlaakson ja Päijät-Hämeen maakuntarajan. Haapakimolan koulun kohdalla tie tulee nelihaaraliittymään, jossa se kohtaa yhdystiet 3601 ja 3603 sekä kääntyy kohti pohjoista ja Kausalaa. Tie ohittaa ennen Kausalaa Saarasen kylän ja saapuu Kausalan taajama-alueelle juuri ennen Pentinmäkeä. Pentinmäen jälkeen tie kohtaa T-liittymässä yhdystien 1731 ja kääntyy jälleen kohti pohjoista. Tie alittaa Lahti-Kouvola-rautatien juuri ennen Kausalan ydinkeskustaa. Kausalan keskustassa tie kulkee yhden kiertoliittymän läpi ja päättyy pian sen jälkeen toiseen kiertoliittymään, jossa se kohtaa valtatien 12 ja seututien 362.

Seututien 360 alkuperäinen reitti oli Elimäeltä Haapakimolan kautta Sääskjärvelle, jossa päättyi seututiehen 173 eli nykyiseen yhdystiehen 1731. Haapakimolan ja Kausalan välinen osuus oli numeroitu silloin yhdystieksi 3602.

Seututielle esitetään Iitin kunnan liikenneturvallisuussuunnitelmassa toteutettavaksi jalankulun ja pyöräilyn väylä Kansanmäen ja Pentinmäen välille Haapakimolantien varteen teiden Iitintie ja Tapiontie välille.

## Lähteet
Kristiina Hakovirta

**Kristiina Hakovirta** (s. 26. maaliskuuta 1958 Hollola) on suomalainen näyttelijä.

## Ura

Hollolassa syntynyt Kristiina Hakovirta aloitti uransa Lahden nuorisoteatterissa ja Lahden kaupungiteatterin iltanäyttelijänä (avustajana). Hän on opiskellut näyttelemistä muun muassa Suvirannassa vuosina 1982–1984. Vuonna 1988 hän suoritti Laulu II B -opinnot Päijät-Hämeen konservatoriossa. Hän näytellyt muun muassa Lahden kaupunginteatterin harjoittelijana (1977–1979), Jyväskylän Kaupunginteatterissa vuosina 1981–1987 ja Tampereen Työväen Teatterissa (1987–).

## Töitä
*Lilian Holiday, Happy End, 1982 
*Lorelei Lee, Herrat pitävät vaaleaveriköistä, 1991 
*Hanna Glawari, Iloinen leski, 2002 
*Kilon paloina -monologi, 2010 
*Mariza, Kreivitär Mariza, 2012
*Niin kuin taivaassa, 2015
*Tytöt 1918, 2018
*Billyn isoäiti, Billy Elliot -musikaali, 2018
*Kuumia aaltoja, 2018

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hakovirran esittely TTT:n nettisivuilla
Bernice Lapp

**Bernice Ruth Lapp** (myöh. **Squier**; 11. syyskuuta 1917 North Plainfield, New Jersey – 8. syyskuuta 2010 Edison, New Jersey) oli yhdysvaltalainen uimari. Hän kilpaili Berliinin kesäolympialaisissa 1936 karsiutuen 100 metrin vapaauinnissa välierissä ja saavuttaen Yhdysvaltain 4 × 100 metrin vapaauintiviestijoukkueessa pronssia.

## Lähteet
Inke Koskinen

**Inke Koskinen** on suomalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja. 

## Ura

Inke Koskinen on opiskellut näyttelemistä Tampereen yliopiston teatterityön tutkinto-ohjelmassa. Taiteellisen opinnäytteensä hän teki Tampereen Työväen Teatterin Hamlet-rockmusikaalissa.

Vuonna 2021 Koskinen käsikirjoitti ja ohjasi yhdessä Sofia Smedsin kanssa Kun on tunteet -esityksen Teatteri Jurkalle.

## Töitä
*Ihan Pihalla!, 2017
*Ofelia, Hamlet, 2020
*Kun on tunteet, 2021 (käsikirjoitus, ohjaus)
*Tohvelisankarin rouva, 2021
*Action hero -komedia, 2022

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Koskisen esittely TTT:n nettisivuilla
Juho Gröndahl

**Juho Gröndahl** (s. 1984) on suomalainen dramaturgi, näytelmäkirjailija ja suomentaja.  

## Ura
Juho Gröndahl valmistui Taideyliopiston Teatterikorkeakoulun dramaturgian koulutusohjelmasta vuonna 2015. Vuosina 2013–2018 hän työskenteli dramaturgina, käsikirjoittajana sekä kirjoittamis- ja teatterityöpajojen vetäjänä Kansallisteatterin alueellisissa yleisötyöhankkeissa. Vuosina 2019–2024 hän työskenteli Tampereen Työväen Teatterin dramaturgina. 

Gröndahl on ollut mukana kirjoittamassa myös journalismia ja fiktiota yhdistelevän podcast-kokonaisuuden *Tulevaisuus hanskassa* ja muita kuunnelma- ja radioteoksia sekä tehnyt suomennoksia. 

## Töitä
*Gröndahl kirjoitti Teatteri Vanhassa Jukossa 2018 kantaesityksensä saaneen näytelmän *Ehkä kaikki menee hyvin – väkivallattomia kohtauksia rauhan ajan Suomesta*, jonka ohjasi Linda Wallgren.
*Hän dramatisoi Wallgrenin ohjaaman, Hannu Salaman romaaniin perustuvan näytelmän Juhannustanssit Tampereen Työväen Teatterille vuonna 2019.
*Hän oli käsikirjoittajana ja ohjaajana Thomas Eriksonin elämäntapaoppaaseen perustuvassa musiikkikomediassa *Idiootit ympärilläni* (2020).
*Syksyllä 2022 TTT:llä sai ensi-iltansa Gröndahlin ohjaus Veikko Nuutisen näytelmästä *Vanhempainilta*.
*Yleisradiolla esitettiin vuonna 2022 Gröndahlin kuunnelma *Miesvihaaja*, joka myös palkittiin Sokeain kuunnelmapalkinnolla sekä KOURA-palkinnolla.
*Syksyllä 2023 TTT:llä nähtiin Gröndahlin kirjoittama näytelmä *Pyöreän pöydän ritarit* ja syksyllä 2024 *Kummitusjuttuja Tampereelta*.
*Syksyllä 2024 Kansallisteatterilla sai kantaesityksensä Gröndahlin uusi suomennos Tony Kushnerin *Angels in America* -näytelmästä.

## Teoksia

## Suomennoksia

## Lähteet
Miss You (Jérémie Makiesen kappale)

**Miss You** on belgialaisen laulajan Jérémie Makiesen kappale. Hän edusti kappaleella Belgiaa vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa. Hän esitti kappaleen kilpailun toisessa semifinaalissa toisella puoliskolla. 

Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 64 pistettä ja saavutti sijan 19.

## Lähteet
Kaspofungiini

**Kaspofungiini** (C52H88N10O15) on ekinokandiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä sienilääkkeenä. Kaspofungiini kuuluu WHO:n keskeisimpien lääkeaineiden luetteloon.

## Ominaisuudet ja käyttö
Kaspofungiini on puolisynteettinen yhdiste ja sitä valmistetaan *Glarea lozoyensis*-kotelosienen tuottamasta heksapeptidistä pneumokandiini B0:sta. Yhdisteen sienten kasvua estävät ominaisuudet perustuvat 1,3-β-glukaanisyntaasin estoon. Tämän entsyymin inhibitoituessa sienet eivät kykene muodostamaan soluseinänsä rakennusaineeksi beetaglukaania ja solujen rakenne hajoaa helposti. Kaspofungiini tehoaa useisiin sieniin ja homeisiin, muun muassa *[[Candida]]*- ja *[[Aspergillus]]*-sukujen lajeihin ja *Pneumocystis jirovecii*-sieneen. Lääkeaine annostellaan ruiskeena suoneen ja sitä voidaan käyttää muun muassa kadidioosien ja aspergilloosien hoidossa. Kaspofungiini tehoaa myös atsoleille vastustuskykyisiin infektioihin.

## Haittavaikutukset
Kaspofungiini on useimmiten hyvin siedetty lääkeaine. Mahdollisia haittavaikutuksia voivat olla pistoskohdan kipu ja punoitus, ihottuma, huonovointisuus, oksentelu, ripuli ja pääkipu. Yhdiste voi aiheuttaa maksan entsyymiarvojen nousua.

## Lähteet
Neptun

**Neptun** voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:

* Neptun Oy, entinen suomalainen meripelastusyhtiö
* Neptun, ukrainalainen meritorjuntaohjus
* Neptun, rantalomakohde Romaniassa
* SK Neptun, ruotsalainen uimaseura
* Neptun-luokka, ruotsalainen sukellusveneluokka
* HMS ''Neptun'', ruotsalainen Neptun-luokan sukellusvene (vesillelasku 1942)
* HMS ''Neptun'', ruotsalainen Näcken-luokan sukellusvene (vesillelasku 1979)

## Katso myös
* Neptune
* Neptunus
Suurenmoisen lahjakkuuden sietämätön taakka

**Suurenmoisen lahjakkuuden sietämätön taakka** () on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintakomediaelokuva, jonka on ohjannut Tom Gormican. Nicolas Cage esittää elokuvassa fiktiivistä versiota itsestään. Muita rooleja esittävät Pedro Pascal, Sharon Horgan, Ike Barinholtz, Alessandra Mastronardi, Jacob Scipio, Neil Patrick Harris ja Tiffany Haddish.

*Suurenmoisen lahjakkuuden sietämätön taakka* sai maailmanensi-iltansa South by Southwest -tapahtumassa maaliskuussa 2022. Suomen ensi-iltansa se sai huhtikuussa 2022. Se sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta: sitä kiitettiin erityisesti roolisuorituksista sekä Cagen ja Pascalin kemiasta.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Heinrich Wilhelm Schott

**Heinrich Wilhelm Schott** (7. tammikuuta 1794 Brünn, Määri – 5. maaliskuuta 1865 Wien) oli itävaltalainen kasvitieteilijä ja puutarhuri.

## Elämä ja ura
Vuonna 1801 Schott tuli Wieniin, kun hänen isänsä nimitettiin yliopiston kasvitieteellisen puutarhan ylipuutarhuriksi. Hän opiskeli Wienin yliopistossa kasvitiedettä, maataloutta ja kemiaa. Vuosina 1809–1813 hän oli isänsä apulaisena kasvitieteellisessä puutarhassa.

Schott oli mukana Johann Baptist Emanuel Pohlin Brasilian retkikunnassa vuosina 1817–1821. Palattuaan Schott nimitettiin hovipuutarhurin apulaiseksi Schönbrunnin kasvitieteelliseen ja eläintieteelliseen puutarhaan vuonna 1823, hovipuutarhuriksi vuonna 1828 ja hovipuutarhojen ja eläintarhan johtajaksi vuonna 1845. Vuonna 1852 hänen tehtävänään oli muuttaa osa palatsin puutarhasta englantilaisen puutarhan kaltaiseksi. Hän myös rikastutti Wienin hovin puutarhoja Brasiliasta keräämillään kokoelmilla. Hänen tieteellinen kiinnostuksen kohteensa olivat vehkakasvit (Araceae), joiden merkittävin asiantuntija hänestä tuli. Hän teetti omalla kustannuksellaan yli 3400 kuvaa Araceae-kasveista ja lukuisia kuvia muista kasviryhmistä, jotka ovat nyt Wienin luonnonhistoriallisen museon arkistossa. Hän kuvasi ja nimesi monia nykyisin yleisesti koristekasveina tunnettuja sukuja (*[[Philodendron]]*, *[[Spathiphyllum]]*, saniaissuku *[[Nephrolepis]]*). Schott julkaisi erinomaisia teoksia erityisesti erikoisalallaan, erityisesti *Synopsis Aroidearum* (1856), *Icones Aroidearum* (1857), *Genera Aroidearum exposita* (1858) ja *Prodromus systematis Aroidearum* (1860).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mavis Freeman

**Mavis Anne Freeman** (7. marraskuuta 1918 Brooklyn, New York – lokakuu 1988) oli yhdysvaltalainen uimari. Hän kilpaili Berliinin kesäolympialaisissa 1936 saavuttaen Yhdysvaltain 4 × 100 metrin vapaauintiviestijoukkueessa pronssia.

## Lähteet
Friedrich Anton Wilhelm Miquel

**Friedrich Anton Wilhelm Miquel** (24. lokakuuta 1811 Neuenhaus, Bentheim – 23. tammikuuta 1871 Utrecht) oli saksalais-alankomaalainen kasvitieteilijä.

## Elämä ja ura
Hänen isänsä, lääkäri ja myös pormestari, onnistui valmistamaan hänet yliopistoon. Pian hän hylkäsi kirjallisuuden opinnot, ryhtyi opiskelemaan lääketiedettä Groningenin yliopistossa ja sai lääketieteen tohtorin arvon vuonna 1833 väitöskirjan *Dissertatio exhibens veterum de jecore merita* perusteella. Aloitettuaan lääkärin työt Buitengasthuisin sairaalassa Amsterdamissa vuonna 1835 hän opetti lääketiedettä Rotterdamissa. Miquel tuli Utrechtin yliopiston kasvitieteen professoriksi vuonna 1859 ja Leidenin valtionherbaarion johtajaksi vuonna 1862. Lukuvuonna 1870–1871 hän toimi yliopiston rehtorina. Hänen tärkeimmät teoksensa, jotka käsittelevät pääasiassa Alankomaiden Itä-Intiaa ja Guyanaa, ovat *Commentarii phytographici* (1838–1840), *Genera Cactearum* (1839), *Monographia Cycadearum* (1842), *Systema Piperacearum* (1843–1844), *Flora Indiæ batavæ* (1855-1861), *Annales musei botanici Lugduno-Batavi* (1863–1869) ja *Flora japonica* (1870). Miquel oli useiden oppineiden yhteisöjen jäsen sekä kotimaassa että ulkomailla, mukaan lukien Amsterdamin kuninkaallinen tiedeakatemia, Ruotsin tiedeakatemia, Baijerin tiedeakatemia jne.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Juha-Matti Koskela

**Juha-Matti Koskela** (s. 21. toukokuuta 1982 Pori) on suomalainen näyttelijä. 

## Ura
Juha-Matti Koskela valmistui Tampereen yliopiston teatterityön tutkinto-ohjelmasta vuonna 2011.

Hän on näytellyt muun muassa Tampereen Työväen Teatterissa ja Pyynikin kesäteatterissa.

## Töitä
*Suora lähetys -musiikkikomedia, 2011 (käsikirjoitus ja ohjaus)
*Romanialainen kerjäläinen Vatanescu, Kerjäläinen ja jänis -näytelmä, 2014
*Che, Evita, 2014
*Anton, Pikku vampyyri, 2019
*Insinööri Arton rooli, Nuotin vierestä -komedia, 2019
*Idiootit ympärilläni, 2020

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Koskelan esittely TTT:n nettisivuilla
* Koskelan haastattelu Teatterikärpäsessä vuonna 2019
Maailmanpuu (yhtye)

**Maailmanpuu** on suomalainen art- ja prog rock -yhtye. Se on saanut nimensä pohjoismaisen kansanperinteen myyttisen tammen, maailmanpuun (*Axis mundi*) mukaan, joka tukee taivasta ja jonka juuret ovat syvällä maassa. Maailmanpuu-yhtyeellä on omat juurensa klassisessa rockissa, juurimusiikissa ja bluesissa. Yhtyeen perustivat vuosina 2012–2014 kitaristi ja laulaja Kimmo Villa sekä multi-instrumentalisti ja basisti Antti Lehtomäki. Molemmat ovat vastanneet laulujen kirjoittamisesta ja säveltämisestä. Vuonna 2014 Maailmanpuu-yhtyeeseen liittyi rumpali Jussi Portaanpää, joka toi bändin soittoon uusia progressiivisen rockin elementtejä. Kun lisäksi Joni Rannisto liittyi harjoituksiin mukaan kosketinsoittajana, oli ryhmä ensimmäistä kertaa muodostettu neljän soittajan kokoonpanossaan. Maailmanpuun ensiesiintyminen oli vuonna 2015 Bar Jemmassa Vantaalla. Yhtyeen ensimmäinen äänitetty kappale oli englanniksi laulettu "Face Your Fears". Englannin kieli ei kuitenkaan sopinut Villan ja Lehtomäen uusien kappaleiden suomalaisesta kansanperinteestä ammentaviin aiheisiin, minkä jälkeen sanoitukset ovat olleet suomenkielisiä. 

Luovan jakson 2015–2018 tuloksena syntyi debyyttialbumi “Maailmanpuu”. Levy nauhoitettiin syksyllä 2018 Porissa (miksaus Aki Peltonen), ja julkaistiin 15. kesäkuuta 2019 (LP ja CD, Saunakamari Levyt). Levyn julkaisukeikka soitettiin Ravintola Laguunissa Porissa syksyllä 2019.
Kosketinsoittaja Sampsa Heikkilä liittyi yhtyeeseen vuonna 2019 pian ensimmäisen levyn julkaisemisen jälkeen. Bändin tyyliin sekoittui lisää vaikutteita 1970-luvun progressiivisen rockin soundeista ja myös klassisesta musiikista. Maailmanpuu harjoitti ja sovitti vanhoja ja uusia kappaleitaan, mikä toi esiin yhtyeessä nykyisin kuultavan dynamiikan ja soundilliset elementit.

Yhtyeen toinen studioalbumi "Kohti valoa" äänitettiin JR Audion studiossa Mänttä-Vilppulassa syksyllä 2020. Yhtye löysi levyn äänittäjässä ja miksaajassa Daniel Rantasessa luovan vastavoiman. Rantanen omaksui myös vastuuta albumin taiteellisesta tuotannosta ja soittaa sillä useita instrumentteja. Luovan prosessin tulos on yhtyeen elokuussa 2021 julkaistu toinen studioalbumi ”Kohti valoa” (LP ja CD, Saunakamari Levyt).

Kaimalkuu, yhtyeen kolmas albumi julkaistiin 10.11.2023.

Kokoonpano 2022:

* Kimmo Villa, kitara ja laulu
* Antti Lehtomäki, kitara ja basso
* Sampsa Heikkilä, koskettimet
* Jussi Portaanpää, rummut ja lyömäsoittimet
Diskografia:

* Maailmanpuu, julkaistu 15.6.2019, Savusauna (SAVU-01LP, SAVU-01CD)
* Kohtaa pelkosi / Kätköissä metsän, julkaistu 27.7.2020, Savusauna (SAVU-2020-03)
* Taivaankaari, julkaistu 11.6.2021, Savusauna (SAVU-2021-01)
* Kohti valoa, julkaistu 20.8.2021, levymerkki: Saunakamari Levyt / Savusauna (SAVU-03LP, SAVU-03CD)
* Kaimalkuu, julkaistu 10.11.2023, levymerkki: Saunakamari Levyt / Savusauna (SAVU-05LP, SAVU-05CD)

https://www.discogs.com/artist/7212761-Maailmanpuu Discogs (Maailmanpuun diskografia)https://www.facebook.com/maailmanpuuyhtye/ Yhtyeen kotisivut
Søren Pind

**Søren Pind** (s. 20. marraskuuta 1969 Herning) on tanskalainen entinen Venstren poliitikko.

Pind istui kansankäräjillä vuosina 2005–2018 ja on toiminut useaan kertaan ministerinä. Vuosina 2010–2011 hän oli kehitysapuministeri, vuonna 2011 pakolais-, maahanmuutto-, integraatio- ja kehitysapuministeri, vuosina 2015–2016 oikeusministeri sekä vuosina 2016–2018 koulutus- ja tutkimusministeri.

Pind on koulutukseltaan juristi.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Søren Pind'' Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla
Suvi-Sini Peltola

**Suvi-Sini Peltola** (s. 29. elokuuta 1978 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Koulutukseltaan hän on teatteritaiteen maisteri.

## Ura
Suvi-Sini Peltola opiskeli Kallion ilmaisutaidon lukiossa. Ollessaan toisella vuosikurssilla hän päätti pyrkiä Helsingin Kellariteatteriin. Peltola valmistui teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 2004.

Hän on näytellyt muun muassa Tampereen Teatterissa ja Tampereen Työväen Teatterissa (2010–).

## Töitä
*Verotarkastaja, Jopi-kuunnelma, 2005
*Anna Liisa, 2011
*Gruse, Liitupiiri
*Aliide Truu, Puhdistus
*Ylikomisario Morris, The Nether, 2018
*Karvas pala, 2020
*Introvertti Pete, Punk 2021

## Yksityiselämä
Peltolan puoliso on Tampereen Työväen Teatterin valosuunnittelija Eero Auvinen. Peltolan isä oli näyttelijä Sulevi Peltola ja äiti on kirjailija ja teatteriohjaaja Raija-Sinikka Rantala. Peltolan täti on ohjaaja Sirkku Peltola.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Peltolan esittely TTT:n nettisivuilla
*Peltolan haastattelu Teatterikärpäsessä vuonna 2014
Jarno Malinen

**Jarno Mikael Malinen** (s. 1974) on suomalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Tunnettu opettajana elokuvassa *[[Samurai Rauni Reposaarelainen]]*.
Time Further Out

**Time Further Out** (albumin kansikuvassa nimellä **Miro Reflections**) on yhdysvaltalaisen jazzyhtyeen The Dave Brubeck Quartetin studioalbumi, jonka Columbia Records julkaisi marraskuussa 1961.

Albumilla on tunnetumpia The Dave Brubeck Quartetin kappaleita, kuten ”It’s a Raggy Waltz” ja ”Unsquare Dance”. Kappaleet vaihtelevat 5/4-tahtilajista 9/8-tahtilajiin. 

## Kappaleet
Lähde: 

Kaikki kappaleet säv. ja san. Dave Brubeck.

# It’s a Raggy Waltz – 5.12
# Bluette – 5.21
# Charles Matthew Hallelujah – 2.52
# Far More Blue – 4.38
# Far More Drums – 4.00
# Maori Blues – 3.54
# Unsquare Dance – 2.00
# Bru’s Boogie Woogie – 2.28
# Blue Shadows in the Street – 6.35

### Vuoden 1996 CD-uudelleenjulkaisun bonuskappaleet
# Slow and Easy (A.K.A. Lawless Mike) – 3.29
# It’s a Raggy Waltz  (nauhoitettu Carnegie Hallilla vuonna 1963) – 6.37

## Kokoonpano
Lähde: 
* Dave Brubeck – piano
* Paul Desmond – alttosaksofoni
* Eugene Wright – kontrabasso
* Joe Morello – rummut

## Arvostelut
* AllMusic: 

## Lähteet
Pihla Pohjolainen

**Pihla Pohjolainen** (s. 1993) on suomalainen näyttelijä. Koulutukseltaan hän on teatteritieteen maisteri.

## Ura

Pihla Pohjolainen on opiskellut näyttelemistä Tampereen yliopiston teatterityön tutkinto-ohjelmassa, minkä jälkeen hänet kiinnitettiin Helsingin Kaupunginteatteriin vuonna 2019, jossa hän oli ollut myös työharjoittelussa vuonna 2017. 

Tampereen Työväen Teatterissa.

## Töitä
*Venla, Seitsemän veljestä, 2017
*Suomen hauskin mies, 2017
*Luutnantti Zhenja Chizhikova, Stalinin suloinen ruoska, 2019
*Päiväni murmelina, 2020
*Momentum 1900, 2022
*Kitty, Anna Karenina, 2018

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pohjolaisen esittely TTT:n nettisivuilla
*Pohjolaisen haastattelu Teatterikärpäsessä vuonna 2017
Simo Tavaste

**Simo Tavaste** on suomalainen teatterialan ammattilainen, joka on toiminut muun muassa Tampereen Työväen Teatterin pääjohtajana ja johtajana sekä Tampereen Teatterin talousjohtajana. Hän oli myös yksi tamperelaisen lastenteatteri Teatteri 2000:n perustajista.

## Ura
Simo Tavaste toimi Tampereen Työväen Teatterin pääjohtajana vuosina 1986-1989. Hän kaudellaan teatterin johdossa oli johtoryhmä, johon kuului hänen lisäkseen Jorma Kairimo, Mauri Kuosmanen, Juhani Raiskinen ja Veikko Sinisalo.

### Viitteet