Minna Suomisen tappo

**Minna Suomisen tappo** oli Turun Pansion kaupunginosassa 21. tammikuuta 2012 tapahtunut henkirikos, jossa kahden pojan äiti Minna Elise Suominen (45 v.) surmattiin teräaseella miesystävänsä asunnossa osoitteessa. Suomisen ruumista ei ole löydetty. Poliisi epäilee, että ruumis paloiteltiin ja hävitettiin vesistöön Turun seudulla.

Tapaus oli pitkään selvittämättä. Poliisi tutki tapausta ensin katoamisena ja avasi henkirikostutkinnan huhtikuussa 2012. Taposta syytetään naista (s. 9. elokuuta 1990), joka oli tekohetkellä 21-vuotias. Nainen kiistää surmanneensa Suomisen mutta myöntää osallistuneensa ruumiin hävittämiseen. Oikeudenkäynti alkoi Varsinais-Suomen käräjäoikeudessa helmikuussa 2026.

## Tausta

### Asianosaiset

Minna Suominen oli 45-vuotias kahden pojan äiti, joka seurusteli miesystävänsä kanssa. Mies tunnettiin nimimerkillä Hatsa tai Inkkari-Hatsa. Hatsa asui Turun Pansiossa. Suomisen läheiset saivat viimeksi yhteyden häneen 17. tammikuuta 2012, minkä jälkeen yhteydenpidon hiljeneminen herätti huolta, koska Suominen piti läheisiinsä normaalisti yhteyttä päivittäin.

Syytettynä on Porista kotoisin oleva nainen, joka oli tutustunut Hatsaan vuonna 2008. Esitutkinnassa tuli ilmi, että Hatsa kutsui naista "siskokseen" ja piti tätä itselleen läheisempänä kuin Suomista. Nainen saapui kertomansa mukaan Porista Turkuun 17. tammikuuta 2012 viettämään aikaa Hatsan kanssa ja majaili tämän asunnolla.

Todistajien mukaan Hatsa oli selvin päin rauhallinen mies mutta muuttui alkoholin vaikutuksen alaisena aggressiiviseksi. Hatsa käytti alkoholia, vaikkei olisi terveydentilansa vuoksi saanut juoda lainkaan, sekä pillereitä ja muita päihteitä.

Hatsa oli vakavasti sairas ja hänellä oli todettu maksakirroosi. Todistajien mukaan hänen vatsansa oli paisunut muodottomaksi, hän oksenteli verta ja hänen silmänsä olivat kellastuneet. Useat todistajat kuvasivat hänen liikkumisensa olleen hidasta ja katkonaista, eikä hän jaksanut kantaa edes kauppakasseja. Häntä täytyi toisinaan taluttaa. Eräs todistaja kuvaili Hatsaa "kävelevaksi luurangoksi" ja totesi, ettei tämä olisi siinä kunnossa voinut "todellakaan ketään puukottaa". Hatsalla ei ollut ajokorttia, eikä hänen tiedetty koskaan ajaneen autoa.

Hatsaa epäiltiin ennen kuolemaansa törkeästä pahoinpitelystä 6. heinäkuuta 2011 Turussa, jossa hän oli yhdessä toisen henkilön kanssa viillellyt uhria veitsellä käsiin ja kasvoihin. Hatsa oli myöntänyt teon kuulustelussa, ja asia oli menossa Varsinais-Suomen käräjäoikeuteen.

### Tapahtumaa edeltävä ilta

Eräät todistajat kävivät Hatsan luona 20. tammikuuta 2012 illalla. Asunnossa olivat Hatsa, Suominen ja Suomisen koira. Syytettu nainen oli tuolloin kaupungilla. Todistaja kertoi kuulustelussa, että Hatsa oli ottanut syytetyltä puukot pois ennen kuin päästi tämän kaupungille.

## Tapahtumien kulku

### Suomisen hätäpuhelut

Lauantaina 21. tammikuuta 2012 kello 2.35 Suominen soitti ystävälleen ja kertoi tulleensa pahoinpidellyksi. Suominen pyysi entisen puolisonsa puhelinnumeroa. Ystävä lähetti Suomiselle kello 2.45 tekstiviestin: "Lähetin viestin, muuta en voi. Soita 112 jos hätä."

Kello 3.00 Suomisen puhelinnumerosta soitettiin hätäkeskukseen. Puhelun aikana Suominen ei kyennyt tuottamaan päivystäjälle selkeää puhetta. Hätäkeskustallenteella kuuluu taustalla syytetyn naisen ääni, joka huutaa: "Pidäksä musta kii." Syytetty myönsi kuulustelussa vuonna 2023, että tallenteella kuuluva ääni on hänen. Poliisin mukaan Suominen surmattiin hätäkeskuspuhelun aikana tai välittömästi sen jälkeen.

### Surma

Esitutkinnassa selvisi, että asunnossa olivat tapahtuma-aikana syytetty, Hatsa ja Suominen. Poliisin todennäköisimpänä pitämän tapahtumakulun mukaan syytetyn ja Suomisen välille syntyi riita, jonka yhteydessä syytetty iski Suomista teräaseella talon rappukäytävässä kolmannen kerroksen tasanteella. Suominen siirtyi vakavasti loukkaantuneena asuntoon ja kylpyhuoneeseen. Hatsa "lopetti" tämän jälkeen kuolemaisillaan olleen Suomisen viiltämällä tämän kaulan auki.

Poliisin tekninen tutkinta löysi rappukäytävästä Suomisen DNA-profiilin sisältäviä veriroiskeita, jotka sopivat tapahtumakulkuun, jossa Suomiseen on kohdistettu veren roiskumista aiheuttavaa voimaa eli iskuja. Verijälkiä löytyi kolmannen kerroksen tasanteelta, portaikon yläpäästä ja kaiteen alapinnoilta. Kontaktijäljet kaiteen alapinnalla viittasivat siihen, että Suominen oli vakavasti loukkaantuneena tarttunut kaiteeseen.

Samassa talossa asunut henkilö löysi rappukäytävästä verilammikot aamulla kello 8.30–9.00. Siivooja pesi verta pois rappukäytävästä maanantaina 23. tammikuuta aamulla. Asukas kertoi kuulustelussa verimäärän olleen toisen kerroksen tasanteella "poikkeuksellisen suuri".

### Todistaja tapahtumapaikalla

Hatsa soitti ystävälleen ja kutsui tämän asunnolleen. Ystävä saapui lauantain ja sunnuntain välisenä yönä 22. tammikuuta noin kello 0.45 ja näki Suomisen ruumiin asunnon kylpyhuoneessa. Syytetty nainen lepäsi asunnon sohvalla.

Hatsa kertoi ystävälleen, että syytetty nainen oli lyönyt Suomista puukolla rappukäytävässä ja hän itse oli "lopettanut" Suomisen asunnossa. Hatsa ilmoitti ottavansa syyt niskoilleen, koska hänellä oli tulossa muutenkin pitkä vankeustuomio aiemmasta törkeästä pahoinpitelystä.

Samana iltana 21. tammikuuta kello 18–20 Hatsa kävi tuttaviensa luona, jossa hän kertoi, että hänen asunnossaan "makaa yksi raato", ja totesi, että hänellä on "pikkusisko" ja "heidän suvussa ei vasikoita siedetä". Tuttaviensa luota poistuessaan Hatsa toisti taksissa tuttavalleen, että "sisko teki sen".

### Ruumiin hävittäminen

Suomisen ruumis paloiteltiin ja pakattiin jätesäkkeihin. Syytetty myönsi kuulusteluissa osallistuneensa ruumiin paloitteluun ja hävittämiseen. Hänen mukaansa hän "piti jätesäkkejä auki" ja Hatsa laittoi ruumiinosat niihin. Suomisen yläruumis käärittiin ensin mattoon ja sen jälkeen kahteen mustaan jätesäkkiin. Raajat pakattiin erilliseen säkkiin. Säkit olivat parvekkeella noin vuorokauden ajan, minkä jälkeen ne kuljetettiin autolla ja heitettiin sillalta virtaavaan veteen.

Syytetty nainen muutti kertomustaan ruumiin hävittämisestä useaan otteeseen. Vuonna 2012 hän väitti Hatsan ajaneen autoa, mutta poliisi totesi, ettei Hatsalla ollut ajokorttia eivätkä todistajat olleet koskaan nähneet hänen ajavan. Syytetty ei kyennyt nimeämään paikkaa, jossa ruumis hävitettiin. Ennen oikeudenkäynnin alkua nainen pyysi uutta kuulustelua ja ilmoitti haluavansa kertoa totuuden, koska häntä "uhkaa tuomio asiasta, jota en ole tehnyt". Nainen kertoi hävittäneensä ruumiin 36-vuotiaan turkulaismiehen kanssa ja väitti Hatsan jääneen asuntoon, koska tämä oli "sen verran sekaisin ja kännissä". Nainen kertoi, ettei ollut aiemmin maininnut turkulaismiestä, koska pelkäsi "vasikoimista" ja sen jälkiseurauksia. Puhelutietojen mukaan Hatsa ja turkulaismies eivät olleet pitäneet yhteyttä keskenään, mutta syytetty nainen oli viestitellyt ja soitellut turkulaismiehen kanssa vuorokauden kuluttua Suomisen kuolemasta. Elokuussa 2025 nainen kiisti tunteneensa turkulaismiestä ennalta, vaikka oli aiemmin kertonut tapailleensa tätä alkuvuonna 2012.

Liikennevalvontakamera tallensi turkulaismiehen punaisen Audin valtatiellä 8 Luvian Peränkylässä 26. tammikuuta 2012 kello 2.16. Syytetty nainen istui etupenkillä ja auton takatila oli täynnä jätesäkkejä. Kameran välähdyksen jälkeen kuljettaja peruutti takaisin ja hajotti kameran. Kuulustelussa mies kertoi suuttuneensa ylinopeussakon pelossa ja totesi kameran hajottamisesta, että "mielestäni käytökseni on ollut luonteeni tiedostaen enemmänkin normaalia kuin jostain poikkeavaa. Haluan kuitenkin tähdentää, että vaikka omaisuutta vahingoittaisin suuttuessani, niin ihmisiä en kuitenkaan vahingoita.". Poliisi epäili, että mies pyrki tuhoamaan todistusaineistoa yöllisestä matkasta. Mies väitti jätesäkkien sisältäneen mattoja, nainen väitti niiden sisältäneen autonrenkaita. Poliisin käsityksen mukaan säkeissä oli ruumiinosia.

### Hatsan kuolema

Hatsa menehtyi 23. tammikuuta 2012, kaksi päivää Suomisen surman jälkeen. Syytetty nainen löysi Hatsan kuolleena asunnosta ja soitti hätäkeskukseen 24. tammikuuta kello 7.06. Hatsan kuolinsyy oli luonnollinen.

## Esitutkinta

### Tutkinnan eteneminen

Suomisen poika ilmoitti äitinsä katoamisesta poliisille 27. tammikuuta 2012. Poliisi tutki tapausta aluksi kadonneena henkilönä. Eräs todistaja otti poliisiin yhteyttä nähtyään Ilta-Sanomien uutisen katoamisesta ja kertoi kuulleensa Hatsan kaverilta, että Hatsan "siskopuoli" oli lyönyt Suomista puukolla rappukäytävässä.

Henkirikostutkinta avattiin 26. huhtikuuta 2012 nimikkeellä tappo. Syytteessä olevaa naista kuulusteltiin rikoksesta epäiltynä ensimmäisen kerran 7. toukokuuta 2012, jolloin hän kiisti tietävänsä Suomisen katoamisesta mitään. Seuraavana päivänä 8. toukokuuta hän myönsi osallistuneensa ruumiin hävittämiseen mutta väitti Hatsan surmanneen Suomisen. Syytetty nainen vapautettiin 20. kesäkuuta 2012.

Tutkintavastuu siirtyi 28. heinäkuuta 2016 Keskusrikospoliisin Turun yksikölle. Tapaus otettiin uudelleen aktiiviseen tutkintaan 29. elokuuta 2023 Lounais-Suomen poliisilaitoksen JR-tutkintaryhmässä. Esitutkintapöytäkirja valmistui 24. syyskuuta 2024.

### Todistajien kertomukset

Useat toisistaan riippumattomat todistajat kertoivat poliisille saaneensa tietää, että Hatsan "siskoksi" kutsuma nainen oli surmannut Suomisen. Tutkinnassa eräs todistaja kertoi kuulleensa, että "porilaisen naisen" ja Suomisen välille oli tullut riitaa ja nainen oli surmannut Suomisen. Toinen todistajana toiminut kertoi kuulleensa pojaltaan, että "hulluämmä" (syytetty nainen) oli tappanut Suomisen leipäveitsellä. Kolmas todistaja kertoi kuulleensa, että Suominen olisi "vasikoinut" naisesta ja nainen oli tämän takia puukottanut Suomista.

Esitutkinnassa tuli ilmi, että todistajia oli pelottanut kertoa tapahtumista poliisille, ja osa kertoi tietonsa vasta vuosia myöhemmin.

### Poliisin johtopäätökset

Poliisi käytti esitutkinnassa hypoteesimallia ja laati kolme vaihtoehtoista tapahtumakulkua:

# Syytetyn naisen esittämä versio, jossa Hatsa toimi ainoana tekijänä.
# Syytetty nainen iski Suomista teräaseella rappukäytävässä, minkä jälkeen Hatsa "lopetti" vakavasti loukkaantuneen Suomisen asunnossa.
# Syytetty nainen toimi ainoana aktiivisena tekijänä.

Poliisi piti ensimmäistä hypoteesia epätodennäköisimpänä. Toisella hypoteesilla oli eniten tukevaa näyttöä. Poliisin mukaan syytetyn naisen kertomus tapahtumienkulusta oli ristiriidassa muun esitutkinnassa ilmi tulleen näytön kanssa.

### Ruumiin etsinnät

Poliisin epäilyn mukaan Suomisen ruumis heitettiin jätesäkeissä jokeen pieneltä sillalta. Marraskuussa 2023 poliisi pyysi yleisöltä tunnistusapua paikan löytämiseksi. Mynämäen Karjalankylässä sijaitseva puinen ja kapea silta Laajoen yli tunnistettiin epäillyksi hävittämispaikaksi marraskuussa 2023. Silta sijaitsee noin 40 kilometrin päässä Pansiosta. Sen vieressä on kesällä toimiva pato, joka rakennetaan toukokuun puolivälissä ja puretaan syyskuun puolivälissä, joten tammikuussa 2012 vesi virtasi sillan alla vapaasti.

Porin prikaati suoritti poliisin pyynnöstä ruumiin etsinnän Mynämäen Laajoella 20.–24. toukokuuta 2024. Sukeltajat etsivät noin 400 metrin matkalta sillasta alavirtaan. Pohja oli hiekkasoraa ja kovaa savea. Etsinnöissä löytyi matto- ja kuitunäytteitä, joista Keskusrikospoliisin tekninen henkilöstö otti näytteet, mutta niistä ei saatu DNA- tai verinäyttöä. Ihmisen luita ei löytynyt.

## Syytetyn rikoshistoria

Esitutkinnassa selvitettiin syytetyn naisen aiempi väkivaltarikoshistoria. Poliisin arvion mukaan hänen rikostaustansa osoitti taipumusta impulsiiviseen väkivaltaan sekä jatkuvaan teräaseiden hallussapitoon ja käyttöön.

Syytetty oli tuomittu nuorena henkilönä tehdystä pahoinpitelystä 30. huhtikuuta 2008 Porissa (lyöminen ja kuristaminen) 70 päivän ehdolliseen vankeuteen. Hänet tuomittiin törkeästä pahoinpitelystä 4. huhtikuuta 2009 Porissa, koska hän oli iskenyt uhria keittiöveitsellä kaulantyveen. Käräjäoikeus tuomitsi 1 vuoden 3 kuukauden vankeusrangaistuksen, jonka hovioikeus alensi 7 kuukaudeksi ja muunsi 180 tunnin yhdyskuntapalveluksi. Syytetty tuomittiin pahoinpitelystä 4. kesäkuuta 2010 ja lievästä pahoinpitelystä 10. kesäkuuta 2011; käräjäoikeus tuomitsi 6 kuukauden vankeusrangaistuksen, jonka hovioikeus korotti 7 kuukaudeksi.

Lisäksi syytetty tuomittiin toisen vahingoittamiseen soveltuvan esineen hallussapidosta ja lievästä vahingonteosta 12. joulukuuta 2011 Porissa 45 päiväsakkoon. Hänet tuomittiin lievästä pahoinpitelystä, laittomasta uhkauksesta ja toisen vahingoittamiseen soveltuvan esineen hallussapidosta 25. elokuuta 2012 Porissa 60 päiväsakkoon; hän oli pahoinpidellyt kahta henkilöä ja uhannut heitä puukolla. Syytettyä syytettiin myös törkeästä ryöstöstä, törkeästä vapaudenriistosta ja oikeudenkäytössä kuultavan uhkaamisesta 22. joulukuuta 2014 Porissa ja Luvialla, mutta nämä syytteet hylättiin. Hänet tuomittiin samassa yhteydessä varkaudesta ja huumausainerikoksesta 56 päiväsakkoon.

Syytetty sai vuosina 2011–2018 viisi erillistä sakkorangaistusta teräaseen hallussapidosta Turussa (4.3.2011), Porissa (13.7.2012, 10.12.2012, 4.2.2014) ja Tampereella (6.11.2018).

## Oikeudenkäynti

Tapauksen ensimmäinen istunto oli tarkoitus pitää 20. lokakuuta 2025 Varsinais-Suomen käräjäoikeudessa, mutta se siirtyi puheenjohtajan äkillisen esteen vuoksi. Oikeudenkäynti alkoi 9. helmikuuta 2026, ja sille varattiin viisi käsittelypäivää. Syytetyn naisen puolustusasianajajana toimii Aaro Hämäläinen.

Nainen kiistää oikeudessa kokonaisuudessaan syyllistyneensä tappoon sekä väkivallan kohdistamiseen Suomiseen. Hän väittää Hatsan surmanneen Suomisen riidan päätteeksi. Nainen myöntää olleensa asunnossa tapahtuma-aikana ja osallistuneensa ruumiin hävittämiseen. Hän kertoi oikeudessa: "Kaduttaa ja hävettää."

Oikeudessa kuultiin useita todistajia. Osa todistajista ei saapunut paikalle, ja osa kieltäytyi todistamasta. Tapaus on poikkeuksellinen Suomen rikoshistoriassa, koska oikeudenkäynti käydään ilman uhrin ruumista.

## Lähteet