open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Barratt’s Chapel

**Barratt’s Chapel** on Fredriciassa, Delawaressa sijaitseva historiallinen kappeli ja museo, joka tunnetaan erityisesti amerikkalaisen metodismin "kehtona". Se on Yhdysvaltain vanhin kirkko, joka on rakennettu erityisesti metodistien toimintaa varten. Kirkko valmistui vuonna 1780 Philip Barrattin lahjoittamalle maalle, ja sen tarkoituksena oli palvella kasvavaa metodistiyhteisöä alueella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Museon verkkosivut
Rehoboth Church

**Rehoboth Church** on Unionssa, Länsi-Virginiassa sijaitseva historiallinen kirkko ja museo, joka tunnetaan osana amerikkalaisen metodismin varhaisvaiheita ja on vanhin säilynyt kirkko Alleghenyvuorista länteen. Kirkko valmistui vuonna 1786 Edward Keenanin lahjoittamalle maalle, ja sen vihki käyttöön ensimmäinen amerikkalainen metodistipiispa Francis Asbury. Rakennus edustaa pioneerien aikaista hirsirakentamista, ja sen sisätiloissa on alkuperäinen korotettu saarnatuoli sekä yksinkertaiset puupenkit.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Museon verkkosivut
Elina Peltokangas

**Elina Peltokangas** (s. 23. helmikuuta 2005) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Kansallisessa liigassa PK-35 Vantaata.

Peltokangas aloitti jalkapalloilun Sipoossa Sibbo Vargarnan joukkueessa. Sittemmin hän edusti helsinkiläistä Puotinkylän Valttia ja pelasi juniorisarjojen lisäksi naisten Kakkosessa ja Kolmosessa. Vuonna 2022 hän edusti Mäkelänrinteen urheilulukion akatemiajoukkuetta HFA Märskyä. Vuonna 2023 Peltokangas pelasi Ykkösessä Pallokerho Keski-Uusimaan joukkueessa 23 ottelua ja teki niissä yhdeksän maalia. Kaudella 2024 Peltokangas edusti Kansallisessa liigassa PK-35 Vantaata ja pelasi 23 liigaottelua, joissa hän teki kuusi maalia.

Peltokangas on pelannut Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa.

## Lähteet
Ave Maria Grotto

**Ave Maria Grotto** on Cullmanissa, Alabamassa sijaitseva ulkoilmapuisto, joka yhdistää taiteen, historian ja hengellisyyden. Puistossa on esillä maailman kuuluisimpia uskonnollisia ja historiallisia rakennuksia miniatyyrimuodossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Museon verkkosivut
Billy Graham Library

**Billy Graham Library** on Charlottessa, Pohjois-Carolinassa sijaitseva julkinen museo ja kirjasto, joka esittelee evankelista Billy Grahamin elämää ja työtä. Kirjasto sijaitse Billy Graham Evangelistic Associationin päämajan yhteydessä, muutaman kilometrin päässä Grahamin lapsuudenkodista. Museo avattiin yleisölle 5. kesäkuuta 2007. Museo on rakennettu muistuttamaan maitotilaa, mikä kuvastaa Grahamin maalaisjuuria.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Museon verkkosivut
Dihydrokanelialdehydi

**Dihydrokanelialdehydi** (C9H10O) eli **hydrokanelialdehydi** tai **fenyylipropionaali** on aldehydeihin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään ainesosana hajusteissa. Dihydrokanelialdehydiä esiintyy muun muassa kaneleissa.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa dihydrokanelialdehydi on kiteistä ainetta, jolla on kanelin- tai hyasintinkaltainen tuoksu. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin tai dietyylieetteriin.

Dihydrokanelialdehydiä valmistetaan pelkistämällä kanelialdehydiä vedyttämällä. Muita tapoja ovat styreenin hydroformylointireaktio ja dihydrosinnamoyylikloridin Rosenmund-pelkistys.

Dihydrokanelialdehydiä käytetään kukkaistuoksuissa.

## Lähteet
Oikea oppi

**Oikea oppi** () on G. K. Chestertonin omaelämäkerrallinen apologeettinen teos. Kirjasta on otettu jatkuvasti uusia painoksia sen julkaisemisen jälkeen vuonna 1908.

Teos on jatkoa tekijän kirjalle *[[Heretics]]*, joka sisälsi kokoelman tuon ajan ajattelijoita kritisoivia tekstejä. *Oikea oppi* on Chestertonin esitys omasta maailmankuvastaan, johon *Hereticsissä* esitetyn kritiikin voi suhteuttaa. Kriitikko G. S. Street kommentoi *[[Heretics]]*-teosta ja haastoi Chestertonia julkituomaan oman filosofisen vaihtoehtonsa paremmuuden. Tähän haasteeseen Chesterton tarttui ja tuloksena oli *Oikea oppi*, joka on monella tapaa henkilökohtainen kronikka tuolloin 34-vuotiaan Chestertonin matkasta skeptisyydestä kristinuskoon tuon ajan keskeisten ajatusten ja argumenttien virrassa.

Chesterton pohtii teoksessa oman aikansa aatesuuntauksia, uskontoja, ideologioita ja sitä, millä tavoin ne eroavat kristinuskon maailmankuvasta ja ideaaleista. Hän esittää kristinuskon puolustuspuheena oman kehitystarinansa ja kertoo, kuinka hän itse löysi ”oikean opin”. Chesterton kuvailee, kuinka hän alkoi rakentaa omaa maailmankuvaansa itsenäisesti ja mielestään irrallaan uskomusjärjestelmistä – ja huomanneensa kerta toisensa jälkeen, että oli tullut oivaltaneet samat asiat, jotka ovat olleet osa kristinuskoa jo vuosisatojen ajan.

Tyylin kannalta tekijä kirjoittaa lennokkaasti ja taitavasti nokkelalla huumorilla. Halki Chestertonin kirjan kulkee ajatus, että elämässä ja maailmassa on jokin juoni, järki ja jumalallinen suunnitelma ja päämäärä. Kaikki helpot, ihmisten mielenmukaiset ja modernit ratkaisut ovat täysin tylsiä kun niitä vertaa siihen ratkaisuun, jonka oikea oppi tarjoaa. Teoksessa keskitytään kristinuskon järkevyyteen, joka perustuu lähinnä historiassa tapahtuneisiin tosiasioihin ja uskontunnustuksiin, ja vastustetaan useita modernin materialismin ja tieteellisen kulttuurin vallitsevia oletuksia. Kirjan viehätys piilee sen epäsovinnaisuudessa. Kaunokirjallisuuden arvostajia teos viehättää kaunopuheisuudellaan, mutta oikeaoppisuudesta dogmatiikan kannalta kiinnostuneelle kirja saattaa olla pitkästyttävä.

## Suomennos
* 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Orthodoxy Christian Classics Ethereal Library 
*Orthodoxy Project Gutenberg 
*Orthodoxy Standard Ebooks 
*Orthodoxy Logos Virtual Library 
*Tiivistelmä ja analyysi teoksesta
Marilyn Mazur

**Marilyn Mazur** (18. tammikuuta 1955 New York – 12. joulukuuta 2025 Kööpenhamina) oli Yhdysvalloissa syntynyt tanskalainen jazz-muusikko, rumpali ja lyömäsoittaja.

Mazur teki pitkään yhteistyötä jazzmuusikko Miles Davisin kanssa. Vuodesta 1975 lähtien hän työskenteli rumpalina ja lyömäsoittajana eri kokoonpanoissa, muun muassa Gil Evansin ja Wayne Shorterin yhtyeissä.

## Elämä
Mazur syntyi New Yorkissa vuonna 1955 puolalais-afroamerikkalaisille vanhemmille. Kun Marilyn oli kuusivuotias, perhe muutti Tanskaan. Hän oppi soittamaan pianoa mutta siirtyi rumpuihin 19-vuotiaana, innoittajinaan Al Foster, Airto Moreira ja Alex Riel. Marilyn Mazur suoritti lyömäsoittimiin erikoistuneen tutkinnon Tanskan kuninkaallisessa konservatoriossa mutta on pitkälti itseoppinut instrumenttiensa suhteen. 

Mazur toimi tanssijana vuonna 1971 Creative Dance Theatre -ryhmässä. Hän perusti ensimmäisen yhtyeensä, Zirenesin, vuonna 1973. Vuonna 1978 hän perusti Primi-nimisen, pelkästään naisista koostuvan bändin. Häntä inspiroivat musiikkikulttuurit eri puolilta maailmaa. Hän sai Ben Webster -palkinnon vuonna 1983 ja perusti saman vuoden aikana jazz-kvartetin yhdessä saksofonisti Uffe Markussenin kanssa.

Vuonna 1985 Mazuria pyydettiin mukaan Palle Mikkelborgin projektiin, josta myöhemmin syntyi Miles Davisin albumi *Aura*, ja pian tämän jälkeen Mazur lähti kiertueelle Davisin kanssa. Hän soitti Miles Davisin kanssa vuosina 1985–1989.  Tämän jälkeen Mazur soitti muun muassa Gil Evansin, Wayne Shorterin, sekä Jan Garbarekin kanssa. 

Vuonna 1989 Marilyn Mazur päätti jättää Miles Davisin yhtyeen keskittyäkseen omien konseptien, musiikin ja Future Song -nimisen seitsemänhenkisen kansainvälisen orkesterin luomiseen, josta tuli hänen pääprojektinsa. Future Song teki monia erikoisprojekteja, muun muassa tanssijoiden ja kuorojen kanssa.

Vuonna 1990 Mazurin tärkein tapahtuma oli hänen poikansa Fabianin syntymä. Vuonna 1991 Mazur liittyi Jan Garbarekin yhtyeeseen. Vuonna 1994 hän äänitti Storyville-levymerkille johtajana albumin Pulse Unit -kokoonpanonsa kanssa. Levyllä kuullaan pääosin hänen omia sävellyksiään. 

Mazurin Shamania-yhtye koostuu avantgarde-henkisistä pohjoismaisista naispuolisista muusikoista. Yhdysvaltalainen Down Beat -lehti valitsi Mazurin vuosina 1989, 1990, 1995, 1997, 1998 ja 2002 "tunnustusta ansaitsevien lyömäsoittajalahjakkuuksien" joukkoon. Mazur oli erityisen tunnettu monipuolisesta ja kokeilevasta tyylistään, jossa yhdistyivät jazz, maailmanmusiikki ja avantgarde-elementit. Hän soitti laajaa valikoimaa lyömäsoittimia ja rakensi usein omia soittimiaan. 

Vuonna 2001 Mazurille myönnettiin Jazzpar-palkinto, joka oli tuolloin maailman tärkein kansainvälinen jazzpalkinto. Säveltäjänä Marilyn Mazur oli saanut säännöllistä apurahaa Tanskan valtion taiderahastolta, ja lisäksi useita palkintoja ja apurahoja muilta tanskalaisilta organisaatioilta.

Mazur esiintyi Suomessa vuonna 2000 Espoon April Jazz -tapahtumassa ja Tampere Jazz Happening tapahtumassa vuonna 2007.

Marilyn Mazur kuoli 70-vuotiaana 12. joulukuuta 2025 Kööpenhaminassa. Hän oli sairastellut pitkään.

## Lähteet
Luis Antonio Tagle

**Luis Antonio Tagle** (s. 21. kesäkuuta 1957) on filippiiniläinen katolisen kirkon kardinaali ja nykyinen evankelioimisesta vastaavan dikasterion proprefekti.

## Varhainen elämä ja koulutus
Taglen isänisän isoisä oli filippiiniläisestä yläluokan perheestä ja äidin isoäiti Filippiineille muuttaneesta varakkaasta kiinalaisperheestä. Häntä kutsutaan usein lempinimellä "Chito".

## Näkemykset
Tagle tunnetaan tunteiden avoimesta jakamisesta ja leikkisästä puolestaan. Häntä pidetään kuitenkin myös taitavana neuvottelijana. Tagle puhuu usein saarnoissaan sosiaalisen oikeudenmukaisuuden kysymyksistä.

Moraalikysymyksissä Taglen kantoja on pidetty ristiriitaisina. Hän on puhunut voimakkaasti aborttia ja eutanasiaa vastaan, mutta on myös ilmaissut avoimia mielipiteitä esimerkiksi sakramenttisesti avioliittoon kuulumattomien parien ehtoollisesta ja homoseksuaalisuuteen liittyvistä kysymyksistä.

Äidinkielensä tagalogin lisäksi hän puhuu sujuvasti englantia ja italiaa ja hallitsee ranskaa, koreaa, kiinaa ja latinaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jean-Marc Aveline

**Jean-Marc Aveline** (s. 26. joulukuuta 1958) on ranskalainen katolisen kirkon kardinaali ja nykyinen Marseillen arkkipiispa.

## Varhainen elämä ja koulutus
Jean-Marc Aveline syntyi joulukusssa 1958 Algeriassa Sidi bel Abbès'n kaupungissa pieds-noir-perheeseen, joka oli ranskalaista alkuperää oleva ryhmä Algeriassa. Kun Aveline oli nelivuotias, hän joutui perheensä kanssa maanpakoon Algerian itsenäistyttyä. Perhe asettui lopulta Marseilleen vuonna 1965.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Devs (televisiosarja)

**Devs** on yhdysvaltalainen tieteistrilleri-televisiosarja, jonka on luonut, kirjoittanut ja ohjannut Alex Garland. Se sai ensi-iltansa 5. maaliskuuta 2020.

Sarja tutkii vapaaseen tahtoon ja determinismiin liittyviä teemoja sekä Piilaaksoa. Se sai yleisesti positiivisia arvosteluja, ja kriitikot ylistivät sen mielikuvitusta, kuvausta, näytteliöitä ja ääniraitaa.

## Juoni
Lily Chan työskentelee ohjelmistoinsinöörinä Amaya nimisessä kvanttilaskentayrityksessä. Lily sotkeutuu pian poikaystävänsä salaperäiseen kuolemaan tämän ensimmäisenä päivänä uudessa työpaikassaan Amayan kehittäjätiimissä. 

## Lähteet
Wim Eijk

**Willem Jacobus "Wim" Eijk** (s. 22. kesäkuuta 1953) on alankomaalainen katolisen kirkon kardinaali ja nykyinen Utrechtin arkkipiispa.

## Varhainen elämä ja koulutus
Eijkin tausta on uskonnollisesti monimuotoinen. Hänen isänsä oli protestantti ja äiti katolilainen. Eijk suoritti ensin lääketieteen opinnot Amsterdamin yliopistossa vuonna 1978, minkä jälkeen hän siirtyi seminaariin ja keskittyi lääketieteen etiikkaan Leidenin yliopistossa työskennellen samalla sisätautilääkärinä. Hänen apostoliset aloitteensa ovat keskittyneet eukaristian ja Neitsyt Marian palvonnan elvyttämiseen, perhekatekeesiin ja henkilökohtaiseen evankeliointiin.

Lääkärin taustansa vuoksi hän on käsitellyt erityisesti eutanasiaan ja koeputkihedelmöitykseen liittyviä eettisiä kysymyksiä.

## Yksityiselämä
Eijk sai aivoverenvuodon vuonna 2001. Äidinkielensä hollannin lisäksi kardinaali Eijk puhuu sujuvasti italiaa, englantia ja useita muita kieliä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eevi Leppänen

**Eevi Leppänen** (s. 1. syyskuuta 2008) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Kansallisessa Liigassa PK-35 Vantaata.

Leppänen aloitti jalkapalloilun Tuusulan Palloseurassa ja pelasi tämän jälkeen pitkään Vantaan Jalkapalloseuran eri tyttö- ja poikajunioreissa nousten aina seuran naisten edustusjoukkueeseen asti. Kaudella 2023 hän kuului vantaalaisten vakiokokoonpanoon Naisten Kakkosessa ja oli mukana nostamassa joukkuetta kauden päätteeksi Naisten Ykköseen (nyk. Kansallinen Ykkönen).https://vjs.fi/naisten-edustusjoukkue-nousee-upeasti-kansalliseen-ykkoseen-kaudelle-2024-uuteen-kauteen-lahdetaan-uudella-naisten-ja-tyttojen-huippu-urheiluvaiheen-rakenteella/ Kauden päätteeksi Leppänen siirtyi 15-vuotiaana Kansallisessa Liigassa pelaavaan PK-35 Vantaaseen, ollen kaudella 2024 yksi liigan nuorimmista pelaajista. Leppänen pelasi ensimmäisellä kaudellaan 2024 liigassa 16 ottelussa, joissa hän oli yhdeksän kertaa avauskokoonpanossa tehden yhden maalin syyskuussa Tampereen Ilvestä vastaan.

Leppänen on pelannut Suomen alle 15-, 16- ja 17-vuotiaiden maajoukkueissa yli 20 maaottelua. Leppänen on juniorivuosinaan saanut useita eri tunnustuksia pelaamisestaan ikäluokkansa kansallisissa tapahtumissa, mm. All Stars-pelaaja (Helmariturnaus 2022)https://www.palloliitto.fi/ajankohtaista/helmarit-jakoivat-palkintoja-helmariturnauksen-onnistujille, MVP, Team Ahtinen (Tinni Korpela -turnaus 2022)https://www.palloliitto.fi/ajankohtaista/team-ahtinen-juhli-tinni-korpela-leirin-mestaruutta ja All Stars-pelaaja (Alueturnaus 2024).https://www.palloliitto.fi/ajankohtaista/u16-tyttojen-alueturnaus-paatokseen-sunnuntain-ottelut-jouduttiin-perumaan

## Lähteet
Vaasan Kiisto (naisten lentopallo)

**Vaasan Kiisto** on vaasalaisen samannimisen urheiluseuran naisten lentopallojoukkue, jonka edustusjoukkue pelaa 2-sarjassa. 

## Historia
Vaasan Kiiston edustusjoukkue muodostettiin 2010-luvulla, kun Vaasan Vasama lopetti lentopallotoimintansa ja seuran juniorit siirtyivät pelaamaan Kiiston alaisuuteen. Kiiston edustusjoukkue vietti 2010-luvun naisten aluesarjoissa. Koronapandemia keskeytti kakkossarjan kauden 2019–2020 ja ykkössarjaan nousevat joukkueet päätettiin hakemuksien avulla. Lentopalloliitto arvioi Kiiston joukkueen olevan paras kolmesta joukkueesta, ja täten nousivat ykkössarjaan. Kiisto vietti neljä kautta ykkössarjassa, päästen finaaliin kaudella 2021–2022, jossa he hävisivät Rantaperkiön Iskua vastaan. Kiisto putosi takaisin kakkossarjaan kauden 2023–2024 jälkeen, jolloin he sijouttuivat sarjassa viimeiseksi.

## Joukkue
### Joukkue kaudella 2024–2025

### Valmennus ja taustat
* **Päävalmentaja:**  Tia Ala-Kauhaluoma
* **Valmentaja:**  Annukka Peräsalo
* **Joukkueenjohtaja:**  Mikko Kotimäki
* **Joukkueenjohtaja & Fysioterapeutti:**  Marika Kuusi-Kotimäki

## Katso myös
* Vaasan Kiisto

## Lähteet
Kristina Malmio

**Kristina Malmio** (s. 1962) on suomalainen kirjallisuudentutkija.

Kristina Malmio on opiskellut Åbo Akademissa ja väitellyt tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2005. Väitöskirja *Ett (skratt)retande förfall* käsitteli teatraalista metakieltä 1910- ja 1920-luvun viihdekirjallisuudessa ja sen (humoristisissa ja ironisissa) kuvauksissa suomalaisesta sivistyneistöstä. Väitöskirjalle myönnettiin Svenska Litteratursällskapetin palkinto Ingrid, Margit ja Henrik Höijerin lahjoitusrahastosta. Hänen tutkimusaiheitaan ovat erityisesti suomenruotsalainen kirjallisuus, kirjallisuussosiologia, myöhäismoderni, parodia, ironia ja metafiktiivisyys.

Kristina Malmio on toiminut Helsingin yliopistossa projektitutkijana, yliopistonlehtorina, apulaisprofessorina ja vuodesta 2022 lähtien pohjoismaisen kirjallisuuden professorina. Hän on työskennellyt Wienin yliopistossa suomalaisen kirjallisuuden vierailevana professorina vuonna 2014 ja Berliinin Humboldt-yliopistossa vierailevana tutkijana vuonna 2017.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kristina Malmion kotisivu Helsingin yliopiston sivustolla.
*Tutkimusprojektin ''Osynliga aktörer, obekanta nätverk'' kotisivu.
Malcolm Ranjith

**Patabendige Don Albert Malcolm Ranjith ** (s. 15. marraskuuta 1947) on srilankalainen katolisen kirkon kardinaali ja nykyinen Colombon arkkipiispa.

Ranjithia pidetään Franciscuksen linjan noudattajana köyhien auttamiseen ja ympäristön suojeluun liittyvissä kysymyksissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

{{AAKKOSTUS:Ranjith, Malcolm]]
Vallon-en-Sully

**Vallon-en-Sully** on kunta Ranskassa Allier'n departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Cherjoen varrella, noin 24 kilometriä Montluçonin kaupungista pohjoiseen.

Kunnan keskustassa oleva Saint-Blaisen kirkko on lisätty historiallisten monumenttien listalle vuonna 1889. Kirkko on omistettu pyhälle Blasiukselle.

Vallon-en-Sullyn ja Montluçonin kaupungin yhdistää Canal de Berryn kanava, sekä sen yhteyteen rakennettu jalankululle ja pyöräilylle tarkoitettu voie verte. Tämän noin 20 km matkan voi kulkea Vallon-en-Sullystä vuokratulla sähkömoottorilla toimivalla veneellä tai polkupyörällä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Natalia Grace

**Natalia Grace** (s. 4. syyskuuta 2003 Mykolaiv, Ukraina) on ukrainalaissyntyinen lyhytkasvuinen nainen, joka tuli kansainvälisesti tunnetuksi poikkeuksellisen adoptiotapauksensa vuoksi. Gracella on harvinainen luuston kasvuhäiriö, mikä on tehnyt hänestä lyhytkasvuisen. Grace nousi julkisuuteen, kun hänen yhdysvaltalaiset adoptiovanhempansa Kristine ja Michael Barnett väittivät hänen olevan aikuinen nainen, joka esiintyi lapsena.

## Elämä

Natalia Grace syntyi Ukrainassa ja hänet sijoitettiin useisiin adoptioperheisiin ennen kuin yhdysvaltalaiset Kristine ja Michael Barnett adoptoivat hänet vuonna 2010. Barnettien mukaan he uskoivat adoptoivansa tytön, jolla oli harvinainen luuston kasvuhäiriö. Barnettit kuitenkin pian alkoivat epäillä, että Grace ei ollut alaikäinen, vaan parikymppinen nainen.

Adoptiovanhemmat väittivät Gracen käyttäytyneen uhkaavasti heitä kohtaan, ja Kristine Barnett syytti häntä jopa murhayrityksestä. Grace kiisti nämä väitteet myöhemmissä haastatteluissa ja kertoi, että kyse oli väärinkäsityksistä.

Vuonna 2013 Barnettit muuttivat Kanadaan jättäen Gracen yksin asuntoon Indianan osavaltiossa. Barnetteja syytettiin myöhemmin alaikäisen heitteillejätöstä, mutta Michel Barnett todettiin syyttömäksi vuonna 2019, ja syytteet Kristine Barnettia vastaan hylättiin vuoden 2023 keväällä.

Vuonna 2024 julkaistu DNA-tutkimus osoitti Gracen olleen adoptoinnin aikaan noin 9-vuotias, mikä todisti hänen olleen alaikäinen vastoin Barnettien väitteitä. Grace sai myöhemmin uuden adoptioperheen.

## Mediahuomio

Natalia Gracen tapaus on saanut laajaa mediahuomiota ympäri maailmaa. Hänestä on tehty dokumentti- ja draamasarja:

* *The Curious Case of Natalia Grace* (2023–2025), dokumenttisarja
* *Good American Family* (2025), draamasarja, jossa Natalia Gracea näyttelee brittiläinen Imogen Faith Reid

Grace esiintyi myös *[[Dr. Phil]]* -keskusteluohjelmassa vuonna 2019, jossa hän kiisti olevansa aikuinen tai suunnitelleensa adoptioperheensä murhaamista.

## Lähteet
Gerbyn niemi

**Gerbyn niemi** () on Vaasan kaupungin yksi tilastollisista pienalueista Gerbyn suuralueella. Pienalue kattaa Gerbyn lounaisosassa sijaitsevan niemen ja läheisiä ranta-alueita. Niemen luoteisosa on pientaloaluetta ja kaakkoisosa kaavoittamatonta metsäaluetta. Gerbyn niemi on myös historiallista huvila-aluetta. Siellä sijaitsee muun muassa ravintolana ja nuorisotalona toiminut Villa Gerby.

## Alueet
Gerbyn niemen pienalueen luoteisosa Länsimetsän läheisyydessä kuuluu Vaasan 31. kaupunginosaan. Alue on alkanut rakentumaan nykyisenlaiseksi asuinalueeksi 1990-luvun lopulta lähtien. Vauhtia pientaloalueen muodostuminen sai 2010-luvulla, kun alueen asemakaava tuli lainvoimaiseksi vuonna 2009. Niemen luoteispuolella sijaitsee myös Gerbyn venesatama.

Niemen kaakkoisosassa on soita, rantalehtoja sekä havumetsiä sisältävä Passkäretin viheralue. Kaakkoispuolella ei ole asemakaavaa, mutta Solasaarentien varrella on pieni asutuskeskittymä.

Pienalueen koillisosassa Solasaarentien ja Huvilatien välillä sijaitsee niin kutsuttu "första strandenin" alue, joka muodostaa Vaasan 38. kaupunginosan. Kaupunginosa on pieni huvila-alue, jonka talot ovat rakennettu vuosien 1950–1980 välisenä aikana. 1800- ja 1900-luvulla Gerbyn rantatien ja Huvilatien risteyksessä on sijainnut venesatama. Kohdan tultua liian matalaksi se siirrettiin muualle. 1950-luvulla siellä oli uimaranta. Nykyään rannan kohdalta kulkee Isolahteen menevä pyörätie.

## Väestö
Vuonna 2015 Gerbyn niemen alueella asui 503 asukasta.

Gerbyn niemen asukkaista äidinkielenään suomea puhui 66,0&nbsp;%, ruotsia 32,6&nbsp;% ja muita kieliä 1,4&nbsp;% vuonna 2015. Alueen työvoimasta oli opiskelijoita 17,1&nbsp;% ja työttömiä 3,3&nbsp;% vuonna 2013.

Gerbyn niemellä keskitulot ovat Vaasan korkeimpia, vuonna 2014 alueen asukkaat tienasivat keskimäärin 57&nbsp;946 euroa vuodessa. Tätä korkeampi tulotaso oli vain Västervikissä.

## Lähteet
Melisa Arifi

**Melisa Arifi** (s. 15. helmikuuta 2007) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Kansallisessa liigassa PK-35 Vantaata.

Arifi on Esbo Bollklubbin kasvatti. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa Ykköstä kausina 2022–2023. Tämän jälkeen hän siirtyi PK-35 Vantaaseen. Hän pelasi kaudella 2024 Kansallisessa liigassa 18 liigaottelua, joissa hän oli kahdeksan kertaa avauskokoonpanossa.

Arifi on pelannut Suomen alle 16- ja alle 17-vuotiaiden maajoukkueissa.

## Lähteet
Emily Mkamanga

**Emily Mkamanga** (27. joulukuuta 1949 – 28. marraskuuta 2021) oli malawilainen kirjailija, kolumnisti ja yhteiskunnallisten asioiden kommentaattori. Hän oli yksi maansa harvoista tunnetuista naiskirjailijoista.

Mkamanga opiskeli Malawin yliopiston Bunda College of Agriculturessa ja valmistui vuonna 1971. Hän työskenteli maataloustutkimuksen ja -tiedotuksen parissa Chitedze Agricultural Research Stationin ja sitten viidentoista vuoden ajan Malawin kansallispankin palveluksessa. Mkamanga aloitti uransa kirjailijana jo tänä aikana ja julkaisi romaanin *The Night Stop* (1990). Hän työskenteli pankissa vuoteen 1993 saakka. Samana vuonna päättyi Hastings Bandan pitkä valtakausi. John Lwandan kustantamo Dudu Nsomba julkaisi vuonna 2000 teoksen *Suffering in Silence: Malawi women’s thirty year dance with Dr Banda*, joka oli Mkamangan kuvaus diktatuurin vuosikymmenistä. Mkamanga oli myös yksi median roolia vuoden 2000 Malawin paikallishallinnon vaaleissa tarkastelleen *Road to Democracy* -loppuraportin laatijoista.

Mkamanga kirjoitti säännöllisesti kolumneja *[[Nyasa Times]]iin* ja laati mielipidekirjoituksia myös muihin julkaisuihin. Malawin kirjailijaliiton puheenjohtaja kuvaili Mkamangaa vuonna 2013 yhdeksi kolmesta tunnetusta malawilaisesta naiskirjailijasta. Muut nimetyt naiskirjailijat olivat Walije Gondwe ja Janet Karim. Mkamanga istui eri järjestöjen, kuten Malawin toimittajaliiton ja Malawin medianeuvoston hallituksissa. Hän kuoli lyhyen sairauden jälkeen 72-vuotiaana. Mkamanga oli naimisissa ja sai kolme lasta.

## Lähteet
Vaasan Kiisto (lentopallo)

**Vaasan Kiisto** on vaasalaisen samannimisen urheiluseuran miesten lentopallojoukkue, jonka edustusjoukkue pelaa 1-sarjassa. 

## Historia
Vaasan Kiiston joukkue oli ylivoimainen kauden 2003–2004 Lentopallon 1-sarjassa. Joukkue koki vain muutaman tappion ja eteni liigakarsintoihin. Karsinnoissa joukkue aloitti vahvasti, mutta hävisi ratkaisuottelun tiukasti Mutalan Riennolle. Savonlinnan East Volley ajautui kuitenkin taloudellisiin vaikeuksiin ja joutui luopumaan liigapaikastaan. Näin ollen Kiisto sai lentopalloliitolta liigapaikan itselleen ja nousi ensimmäistä kertaa SM-liigaan.

Ensimmäisellä kaudellaan SM-liigassa Kiisto joutui liigakarsintaan, jossa se kuitenkin sijoittui ensimmäiseksi. Joukkueessa pelasi tuolloin muun muassa brasilialainen Jefferson. Kaudella 2006 joukkue teki huippuhankinnat siirtomarkkinoilla ja hankki Sami Heikkiniemen ja brasilialaisen Rodrigon joukkueeseensa. Kausi oli Kiistolta onnistunut: se päättyi lopulta runkosarjan viidenteen sijaan ja yläjatkosarjan viidenteen sijaan. Kiisto putosi lopulta puolivälierissä.

Kolmannella kaudellaan joukkue selvitti jälleen tiensä liigan pudotuspeleihin, mutta putosi puolivälierissä Pielaveden Sammolle. Kaudella 2008 joukkue oli suurissa talousvaikeuksissa, ja oli lähellä, ettei se jo luopunut liigapaikastaan ennen kauden alkua. Lopulta Kiisto jatkoi liigassa. Joukkue hankki riveihinsä kesken kauden Venezuelan maajoukkuehakkurin, Ismel Ramosin loukkaantuneen Jeffersonin tilalle. Kiisto joutui täpärästi liigakarsintoihin, jonka kautta joukkue putosi liigasta.

Kauden 2008 jälkeen Kiisto laittoi toimintansa yhteen Laihian Lujan 1-sarjajoukkueen kanssa, ja ryhmässä jatkoivat molempien joukkueiden runkopelaajat. Tavoitteena olivat liigakarsinnat. Oikeuskäsittelyt saatiin päätökseen, ja ensimmäinen kausi 2008-2009 yhdistyneellä joukkueella sujui pelillisesti mallikkaasti. Tavoitteena ollut liigakarsintapaikka saavutettiin, ja liiganousukin oli todella lähellä. Myös taloudelliset tavoitteet saavutettiin.

Kauden 2009 alussa Vaasan Kiisto ry palkkasi kehityspäälliköksi Katarina Järvisen. Kolmen vuoden tavoitteena oli nostaa Kiisto takaisin liigatasolle. Runkosarjan 2009-2010 lähestyessä loppuaan oli Kiisto jälleen taistelemassa liigakarsintapaikasta. Kiisto osallistui kaudella 2012–2013 liigakarsintoihin, muttei noussut liigaan.

Kauden 2013–2014 jälkeen Kiisto putosi 2-sarjaan. Kiisto pysyi 2-sarjassa kymmenen kautta, kunnes se nousi kaudeksi 2024–2025 takaisin 1-sarjaan. Kiistoa nostanut joukkue oli suurelta osin seuran omia kasvatteja ja sen aikaisia junnuja.

## Joukkue
### Joukkue kaudella 2024–2025

### Valmennus ja taustat
* **Päävalmentaja:**  Jussi Ahonen
* **Valmentaja:**  Jarmo Viljamaa
* **Valmentaja:**  Alex Wisén
* **Joukkueenjohtaja:**  Emma Törmä

## Katso myös
* Vaasan Kiisto

## Huomatukset

## Lähteet
Ella Koivu

**Ella Koivu** (s. 2. syyskuuta 2003) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Kansallisessa liigassa PK-35 Vantaata.

Koivu on Esbo Bollklubbin kasvatti. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa Kakkosta kaudella 2020 ja Ykköstä kausina 2021–2022. EBK:n yhteistyöseurassa PK-35 Vantaassa hän pelasi Ykköstä yhden ottelun jo syyskuussa 2019 ja teki siinä vaihdosta kentälle päästyään kaksi maalia Tampereen Ilveksen kakkosjoukkuetta vastaan. Koivu solmi PK-35 Vantaan kanssa sopimuksen syyskuussa 2020 ja pääsi saman kauden lopulla vantaalaisjoukkueessa kentälle kolmessa Kansallisen liigan ottelussa. Kaudella 2021 hän pelasi seitsemän liigaottelua. Kaudella 2022 hän pelasi 17 liigaottelua ja teki niissä kolme maalia. Tästä eteenpäin hän on kuulunut PK-35 Vantaan runkopelaajiin. Hän pelasi 23 liigaottelua kaudella 2023 ja teki niissä yhden maalin. Kaudella 2024 hän pelasi 22 liigaottelua,

Koivu on pelannut Suomen alle 16-, alle 17- ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueissa.

## Lähteet
Eva Wigström

**Eva Wigström** (o.s. **Pålsdotter**; 24. joulukuuta 1832 Asmundtorp – 5. tammikuuta 1901 Helsingborg) oli ruotsalainen kirjailija ja kansanperinteen kerääjä. Hän kokosi erityisesti skånelaista kansanperinnettä kirjalliseen muotoon.

Wigström sai kotikoulutuksen, sillä hänen isänsä ei pitänyt tyttökouluja minkään arvoisina. Muodollisen koulutuksen puute aiheutti hänelle ulkopuolisuuden tunnetta aikuisiällä, kun hän avioliittonsa kautta ajautui porvarillisiin piireihin. Wigström aloitti järjestelmällisen kansanperinteen keräämisen 47-vuotiaana vuonna 1879. Hänen etunaan oli sukupuoli ja tausta maanviljelijäperheen lapsena, sillä naiset olivat valmiimpia keskustelemaan hänen kuin vieraan miehen kanssa, ja maatalouden askareet ja työvälineet olivat hänelle tuttuja. Wigströmin keräämä aineisto kattoi muun muassa kansantaruja, sanontoja ja anekdootteja.

Wigström sai vaikutteita Tanskasta, ja kun Albert Bonniers Förlag oli hylännyt hänen tarjoamansa kirjan kustantamisen, se julkaistiin ensin Tanskassa ja käännettiin sitten ruotsiksi. Wigström kirjoitti myös runoja ja kertomakirjallisuutta sekä julkaisi lapsille suunnattua *Hwitsippan*-lehteä.
## Teoksia
* *För fyrtio år sedan* (1870)
* *Brott och straff eller Lifvet i ett svenskt straffängelse* (1872)
* *Folkdiktning...samlad och upptecknad i Skåne* (1880–1882)
* *Vandringar i Skåne ock Bleking för samlandet af svensk folkdiktning* (1887)
* *Från herresäten och bondgårdar, sägner och berättelser* (1899)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Wigström

**Wigström** on seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Eva Wigström (1832–1901), ruotsalainen kirjailija ja kansanperinteen kerääjä
* Henrik Wigström (1862–1923), suomalainen kultaseppä
Iso Papuluoma

**Iso Papuluoma** on ylänköjärvi Kuusamossa Pohjois-Pohjanmaalla. Koillismaalla eli Pohjois-Pohjanmaan koillisosassa sijaitsevan Iso Papuluoman pinta-ala on noin 1,4 neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 226 kilometriä itäkoilliseen.

## Maantiede
Ison Papuluoman niemiä ovat itärannan Jokiniemi ja Pitkävetoisenniemi. Niiden väliin jää leveäsuinen Pitkävetoisenlahti. Pitkävetoisenniemen pohjoispuolella sijaitsee kapea Pohjoislahti. Jokiniemen eteläpuolella sijaitsee leveäsuinen Jokilahti, jonka alueella on Ison Papuluoman syvin piste, noin 18,5 metriä. Sitä ympäröivä vähintään kymmenen metriä syvä alue kattaa noin kahdeksan prosenttia järven pinta-alasta. Vähintään kuusi metriä syvää on lähes 40 prosenttia järven pinta-alasta. Ison Papuluoman länsiosassa sijaitsee Valkamalahti, jonne kuljetaan runsaan sadan metrin levyistä salmea pitkin.

Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertan mukaan Ison Papuluoman saariluku on nolla, mutta kartan mukaan järven länsipuoliskolla sijaitsee pieni, nimetön saari. Ison Papuluoman rannoilla on harvakseltaan pientaloja. Järven länsipuolitse kulkee maantie 18879, jolta alkaa järven rannan tuntumaan johtavia teitä.

Isoon Papuluomaan virtaa useita nimettömiä suo-ojia. Ison Papuluoman luusua sijaitsee kaakossa Jokilahden perukassa. Siitä alkaa kaakkoon Lauliluomaan (256,0 metriä merenpinnan yläpuolella) virtaava Papujoki. Pikku Papuluoma (268,1 metriä mpy) sijaitsee Ison Papuluoman eteläpuolella. Järviä erottaa runsaan 200 metrin levyinen kannas. Pikku Papuluoma kuuluu kolmannessa jakovaiheessa Suiningin alueeseen (73.043).

Ison Papuluoman vesitilavuus on 7&nbsp;109&nbsp;000 kuutiometriä.

Iso Papuluoma (73.046.1.005) kuuluu Maivajoen valuma-alueeseen (73.046), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Koutajoen vesistössä (73). Toinen jakovaihe on Kuusinkijoen valuma-alue (73.04). Iso Papuluoma on toiseksi laajin Maivajoen valuma-alueen 19:stä vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä.

## Lähteet
Safira

**Sani Helin** (s. 2001) artistinimeltään **Safira** on espoolainen rap-artisti, joka tekee melodista rap-musiikkia. Hänen musiikkityyliään on kuvailtu kuplivaksi, raikkaaksi ja leikkisäksi, ja siinä rap-musiikkiin yhdistyy R&B- ja pop-elementtejä. Safiran musiikillinen esikuva on Ibe.

## Ura
Safira alkoi kirjoittaa ensimmäisiä räppejään jo 12-vuotiaana AnkkaRäp-ohjelmaa varten, mutta varsinainen artistiuransa lähti käyntiin myöhemmin. Lukiossa hän alkoi kirjoittaa runoja ja freestyle-räppäämään, mistä innostui ensirakkaansa kannustamana.

Uran alkuvaiheilla Safiraa tuki Särön räppileiri, jolle artisti osallistui syksyllä 2019. Vuonna 2020 hän osallistui myös toiselle räp-leirille, jossa Yeboyah toimi mentorina. Räppileireillä Safira kertoo tajunneensa potentiaalinsa ja löytäneensä palavan halun tehdä musiikkia.

Safira julkaisi ensimmäiset kappaleensa "Palasiks" ja "En kaipaa" SoundCloud-palvelussa. Ensimmäinen EP "Palasiks" ilmestyi omakustanteena vuonna 2021. EP sai myönteistä huomiota kriitikoilta, ja Helsingin Sanomat antoi sille kolme tähteä kuvaillen nimibiisin olevan "häkellyttävän ihana ja raikas, täysin pakoton suomeksi laulettu R&B-helmi".

Keväällä 2022 Safira kiinnitettiin indie-levy-yhtiö Booa Musicille, jonka kautta hän julkaisi "Jalat alta" -singlen heinäkuussa 2022. Alkuvuodesta 2022 Safira esiintyi myös Monsp Bootcamp Mixtape vol. 2 -levyllä kappaleella "Tuhat kipinää".

Vuonna 2023 Safira julkaisi "Yhessä tääl" -EP:n, joka koostuu viidestä kappaleesta. Hän on kuvaillut EP:tä henkilökohtaisimmaksi musiikiksi, mitä hän on urallaan julkaissut. EP:n fokus-singlenä toimi "Ymmärrätkö mua", joka on yhteistyö Lukabon kanssa.

Safiran musiikki käsittelee ihmissuhteita, elämää ja erilaisia tunteita. Musiikki on artistille tärkeä keino työstää omia tunteitaan, välittää tunteita kuulijalle sekä luoda tunnelmaa. Safiraa on kuvailtu energiseksi esiintyjäksi, joka pyrkii keikoillaan innostamaan yleisöä ja luomaan hyvää yhteishenkeä. Hän kuvailee itseään "luonnonlapseksi", jolla on kyky saada ihmiset innostumaan ja välittämään energiaansa.

Safira esiintyi ensimmäisen kerran Ö festeillä vuonna 2020, mikä oli hänelle käänteentekevä kokemus. Hän on esiintynyt myös Ruisrockissä kesällä 2022.

## Diskografia
### EP:t
* Palasiks (2021)
* Yhessä tääl (2023)

### Singlet
* Pääl (2021)
* Kuuma tyttö kesä (2021), feat. Slyrre äS ja Liki
* Sattuu (2021)
* Tuhat kipinää (2022)
* Baby Boo (2022), feat. Sara Bee ja Jotti Singh
* Jalat alta (2022)
* Yhessä tääl (2023)
* Nään sun läpi (2023)
* Pupujen kaa (2023), feat. Nelma U
* Kevät (2023), feat. Jaakko Kulta
* Toivoton romantikko (2024)
* Kommentti (2024)
* Luuseri (feat. Röge) (2024)
* Ymmärrätkö mua (2023), feat. Lukabo

### Yhteistyökappaleet
* Välii (2021), Slyrre äS ja Sebastiwan
* Ohi virtaa (2021), Mc Kajo
* SKATE 4 (2022), SIDOT
* Aurinkoa (2022), Venetia, JACQUES, Wawy Dane
* Aurinkoa (Remix) (2022), Venetia, Nelma U, Yasmine Ase
* Irti (2022), Mikael Laurent
* Sani ja Alma (2022), Nelma U

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* sanisafiraaa Instagramissa
* SAFIRA Spotifyssä
Anna Ehrner

**Anna Ehrner** (s. 1948) on ruotsalainen muotoilija ja lasitaiteilija. Hän opiskeli Konstfackissa ja seattlelaisessa Pilchuck Glass Schoolissa. Ehrner on työskennellyt vuodesta 1974 Kostan lasitehtaalla.
## Lähteet
Abigail Michelle Ostrem

**Abigail Michelle Ostrem** (s. 4. elokuuta 1999) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Suomen Kansallisessa liigassa Åland Unitedia.

Ostrem siirtyi suomalaisseura Åland Unitediin keväällä 2024. Hän pelasi Kansallisessa liigassa 21 ottelua kaudella 2024 ja oli niissä kaikissa avauskokoonpanossa. Hän teki maalin heinäkuussa PK-35 Vantaata ja syyskuussa Helsingin Palloseuraa vastaan.

Ennen siirtymistään Suomeen Ostrem pelasi viimeksi serbialaisessa Spartak Suboticassa.

## Lähteet
Ann Wolff

**Ann Wolff** (o.s. **Schaefer**, vuoteen 1985 **Wärff**; s. 1937) on saksalais-ruotsalainen taidemaalari, kuvanveistäjä, graafikko ja lasitaiteilija.

Ann Wolff syntyi Saksassa, jossa hän opiskeli korkeakoulussa ennen siirtymistään Ranskaan jatkamaan opintojaan itsenäisesti. Hän työskenteli vuosina 1960–1964 Pukebergin lasitehtaalla ja 1964–1978 Kostan lasitehtaalla. Vuosina 1993–1997 hän toimi Hampurin kuvataidekorkeakoulun (Hochschule für bildende Künste) professorina.

Wolff on työskennellyt monipuolisesti eri materiaaleilla, kuten lasilla, metallilla, hartsilla ja betonilla. Lisäksi hän on laajalti tunnettu piirustuksistaan ja pastellitekniikalla toteutetuista teoksistaan.

Wolff on saanut useita arvostettuja palkintoja, kuten Glass Art Societyn elämäntyöpalkinnon sekä Price PRO EUROPA 2011 -palkinnon. Hänen teoksiaan löytyy museoista ympäri maailmaa sekä useista yksityisistä taidekokoelmista. Yksi hänen tunnetuimmista töistään on *Snöbollen*-kynttilälyhty vuodelta 1973.

## Töitä

Kosta Snöbollen, 2018.jpg|*Snöbollen*-lyhtyjä (Kostan lasitehdas)
Ann wolff, bijou, 1977 ca.jpg|Wolffin suunnittelema kulho Indianapolisin taidemuseossa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gerda Ring

**Gerda Ring Christensen** (11. toukokuuta 1891 Kristiansand – 12. tammikuuta 1999 Oslo) oli norjalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Hän loi pitkän uran Norjan kansallisteatterissa ja työskenteli myös ulkomailla.

## Elämä ja ura
Ringin äiti oli kirjailija Barbra Ring. Ring teki debyyttinsä Kööpenhaminan Det Ny Teaterissa 17. joulukuuta 1911 esiintymällä Lersolin roolissa äitinsä satukomediassa *Kongens hjerte*. Hän sai seuraavana vuonna kiinnityksen Norjan kansallisteatteriin. Hänellä oli 1910-luvulta lähtien merkittäviä rooleja muiden muassa Henrik Ibsenin, August Strindbergin ja Helge Krogin näytelmissä. Ring esiintyi Ingolf Schanchen kanssa tanskalaisissa elokuvissa *Fædrenes synd* ja *Proletargeniet*. Hän vaikutti norjalaiseen näyttämötaiteeseen kuitenkin voimakkaimmin ohjaajan ominaisuudessa. Hän sai varhaisia vaikutteita Gunnar Heibergiltä ja Halfdan Christenseniltä. Ring meni naimisiin Christensenin kanssa vuonna 1922.

Ring ohjasi ensimmäisen tuotantonsa vuonna 1930 Gunnar Heibergin näytelmästä *Gerts Have*. Hän ohjasi monia Ibsenin näytelmiä, mutta myös runsaasti aikansa teoksia muiden muassa Friedrich Wolfilta, Maxwell Andersonilta, Jean Cocteaulta, Alex Brinchmannilta, Johan Borgenilta, Tennessee Williamsilta, Jean-Paul Sartrelta, Jean Anouilhilta, François Mauriacilta, John Osbornelta ja Stig Dagermanilta. Ring sai vuonna 1950 Norjan teatterikriitikoiden palkinnon Sartren näytelmän *[[Likaiset kädet]]* tuotannosta.

Ring oli yksi näyttelijöiden lakon johtajista vuonna 1941. Hän joutui miehensä kanssa pakenemaan natsimiehitystä Ruotsiin. Vuonna 1944 hän perusti miehensä ja muiden maanpaossa olleiden norjalaisten kanssa Fri Norsk Scene -teatteriryhmän. Ring ohjasi Norjan kansallisteatterin lisäksi muun muassa Radioteatretille, Den Nationale Scenelle, Riksteatretille, Rogalandin teatterille ja Oslo Nye Teaterille. Hän työskenteli myös Tanskan ja Islannin teattereissa. Vuonna 1966 hän vieraili ohjaajana Kiinassa.

Ringistä tuli kansallisteatterin oppilaskoulun johtaja vuonna 1947. Hän opetti Valtion teatterikoulussa vuosina 1953–1973. Ring toimi Norjan näyttelijäliiton hallituksessa ja monissa muissa luottamustehtävissä. Hänestä tehtiin Pyhän Olavin ritarikunnan ensimmäisen luokan ritari vuonna 1956. Hän oli myös Pohjantähti-ritarikunnan ritari ja sai kultaisen Kuninkaan ansiomitalin sekä Litteris et Artibus -mitalin. Ring eli 107-vuotiaaksi. Näyttelijät Bab Christensen ja Pelle Christensen olivat hänen lapsiaan.

## Lähteet
Neelia Pitko

**Neelia Pitko** (s. 2. toukokuuta 2006) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Kansallisessa liigassa Jyväskylän Pallokerhoa.

Pitkon kasvattajaseura on joensuulainen FC Hertta. Hän siirtyi Jyväskylän Pallokerhoon kaudeksi 2023 ja pelasi tuolla kaudella Ykkösessä kymmenen ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Kaudella 2024 Jyväskylän Pallokerho pelasi Kansallisessa liigassa, jossa Pitkolle kertyi 23 ottelua ja niistä 22 ottelua avauskokoonpanossa. Hän teki ensimmäisen liigamaalinsa lokakuussa vierasottelussa FC Honkaa vastaan.

Pitko on pelannut Suomen alle 17- ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueissa.

## Lähteet
Paula Kokkonen (kielitieteilijä)

**Paula Riitta Helena Kokkonen** (4. lokakuuta 1951, Sääminki) on suomalainen fennougristi, erityisesti komin kielen tutkija ja kääntäjä.

Paula Kokkonen on opiskellut Helsingin yliopistossa suomalais-ugrilaista kielentutkimusta ja valmistunut filosofian maisteriksi 1981. Hän on työskennellyt vuosina 1987–1989 Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksessa, vuosina 1989–1991 sekä jälleen 2004 assistenttiina Helsingin yliopiston suomalais-ugrilaisessa laitoksessa ja vuosina 1991–1992 Suomen Akatemian rahoittamassa tutkimusprojektissa. Vuosina 1990–1991 hän toimi M. A. Castrénin seuran sihteerinä.

Vuosina 1989–1998 Paula Kokkonen työskenteli myös suomen kielen ulkomaalaisopettajana. Tätä työtä hän jatkoi vuosina 1994–2002 opettaessaan suomen kieltä kieliassistenttina Komin tasavallassa, Syktyvkarin yliopiston komin ja suomalais-ugrilaisten kielten laitoksella sekä vuosina 2012–2015 Pietarin valtionyliopistossa. Tämän jälkeen hän on työskennellyt erinäisissä sanakirjahankkeissa, yhteistyössä mm. Tromssan Arktisen yliopiston Giellatekno-keskuksen kanssa.

Paula Kokkosta on kutsuttu Suomen tunnetuimmaksi komin kielen asiantuntijaksi. Hän on toimittanut lukuisia Suomalais-Ugrilaisen Seuran suomalais-ugrilaisiin kieliin ja erityisesti komin kieleen liittyviä julkaisuja, mm. suomenkielisen komin kieliopin, viisiosaisen sarjan kominkielisiä tekstejä *(Syrjänische Texte)*, jotka T. E. Uotila sodan aikana merkitsi muistiin komilaisilta sotavangeilta, sekä suomalais-ugrilaisten kielten ja kansojen nykytilaa käsittelevän artikkelikokoelman *Sukukansaohjelman arki.*

Paula Kokkonen on myös kääntänyt komilaista kaunokirjallisuutta. Hänen suomentamansa Vladimir Timinin historiallinen nuortenromaani *Vähä-Permin poika* (Эжва перымса зонка, *Ežva Perymsa zonka*) kertoo nuoren Tikö-pojan seikkailuista 1400-luvulla. 

## Lähteet
Maria Teresa Horta

**Maria Teresa de Mascarenhas Horta Barros** (20. toukokuuta 1937 – 4. helmikuuta 2025 Lissabon) oli portugalilainen kirjailija, runoilija, toimittaja ja aktivisti. Hän oli yksi kolmesta *[[Novas Cartas Portuguesas]]* -kirjan kirjoittajista, jotka tuomittiin Portugalin silloisen sensurointilain nojalla, mikä aiheutti maailmanlaajuista kohua ja useita mielenosoituksia vuonna 1972.

Horta opiskeli kirjallisuuden tutkinnon Lissabonin yliopistossa. Hänen uransa runoilijana alkoi vuonna 1960 julkaisemallaan *Espelho Inicial* -teoksellaan. 1960-luvulla Horta toimi toimittajana useissa lissabonilaisissa julkaisuissa, ja oli harvoja naisia, jotka pääsivät haastattelemaan sen ajan kuuluisia kirjailijoita.

Horta kirjoitti *Novas Cartas Portuguesas* -teoksen yhdessä Maria Isabel Barrenon ja Maria Velho da Costan kanssa vuonna 1971. Teos käsitteli naisten sortamista muun muassa diktatuurin, fasistiväkivallan ja siirtomaasotien kontekstissa. Se julkaistiin seuraavana vuonna, mutta se sensuroitiin Portugalissa. Simone de Beauvoir julkaisi teoksen Ranskassa. Tapausta seurannut oikeudenkäynti tunnettiin nimellä "Três Marias" (*Kolme Mariaa*). Kaikki kolme vapautettiin syytteistä neilikkavallankumouksen jälkeen vuonna 1974.

Horta julkaisi uransa aikana noin 40 teosta. BBC valitsi Hortan yhdeksi sadasta vaikutusvaltaisimmista naisista vuonna 2024.

Horta kuoli Lissabonissa 87-vuotiaana 4. helmikuuta 2025.

## Lähteet
Lotta Puolakka

**Lotta Puolakka** (s. 2000) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Kansallisessa liigassa Jyväskylän Pallokerhoa.

Puolakka pelasi Jyväskylän Pallokerhon junioreissa. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa Naisten Ykkösessä ensimmäiset kaksi otteluaan lokakuussa 2022 ja teki jälkimmäisessä maalin. Kaudella 2023 hän pelasi Ykkösessä 24 ottelua ja teki niissä 24 maalia, millä hän oli koko sarjan paras maalintekijä. Kaudella 2024 Jyväskylän Pallokerho pelasi Kansallisessa liigassa, jossa Puolakalle kertyi 23 ottelua ja niistä 21 ottelua avauskokoonpanossa. Hän teki kauden aikana kuusi liigamaalia.

Puolakka palkittiin vuodelta 2023 Naisten Ykkösen parhaana pelaajana, ja Suomen Työväen Urheiluliitto palkitsi hänet liittonsa parhaana jalkapalloilijana.

## Lähteet
Jane Cederqvist

**Jane Cederqvist** (1. heinäkuuta 1945 Tukholma – 15. tammikuuta 2023 Tukholma) oli ruotsalainen uimari. Hän saavutti 400 metrin vapaauinnin hopeaa Rooman kesäolympialaisissa 1960 ja sai samana vuonna ensimmäisenä naisena Svenska Dagbladetin kultamitalin. Hän piti jonkin aikaa hallussaan maailmanennätyksiä 800 metrin (9.55,6) ja 1&nbsp;500 metrin (19.23,6) vapaauinnissa. Cederqvist päätti urheilu-uransa 16-vuotiaana vuonna 1962 ja keskittyi opiskeluihin. Hän valmistui filosofian maisteriksi, väitteli tohtoriksi ja työskenteli muun muassa valtiosihteerinä.

Cederqvist kuoli 77-vuotiaana tammikuussa 2023. Hän sairasti ALS-tautia.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
FC Kiisto (futsal)

**FC Kiisto** on vuonna 1999 perustetun samannimisen urheiluseuran futsaljaosto, jonka edustusjoukkue pelaa Futsal-Ykköstä.

## Historia
FC Kiiston futsaljoukkue perustettiin vuonna 2018, kun toinen vaasalainen futsaljoukkue Ruutupaidat putosi Futsal-Liigasta. Ruutupaidat eivät ottaneet vastaan paikkaa Futsal-Ykkösestä. Kiiston joukkueen pohja luotiin Ruutupaitojen entisten pelaajien ja toimijoiden ympärille ja joukkue ilmottautui kaudeksi 2018–2019 Futsal-Kakkoseen. Kiisto nousi ensimmäisen kautensa jälkeen Futsal-Ykköseen.

Kiisto nousi kaudeksi 2022–2023 Futsal-liigaan. Joukkue kuitenkin varmisti putoamisensa kesken kauden 19. helmikuuta ja palasivat Ykköseen seuraavaksi kaudeksi.

## Joukkue
### Joukkue kaudella 2025–2026

### Valmennus ja taustat
* **Päävalmentaja:**  Jani Mannelin
* **Valmentaja:**  Toni Pylkkänen
* **Huoltaja:**  Teemu Harjuhaahto

## Lähteet
Luisa Rõivas

**Luisa Rõivas** (o.s. *Värk*; s. 6. helmikuuta 1987 Elva) on virolainen laulaja ja poliitikko.

Rõivas valmistui Tallinnan musiikkilukiosta vuonna 2006 ja Tallinnan yliopiston Baltialaisesta elokuva- ja mediakoulusta vuonna 2009. Lisäksi hän suoritti maisteritutkinnon Tallinnan teknillisessä yliopistossa vuonna 2022. Rõivas aloitti toiminnan Viron reformipuolueessa vuonna 2022 ja pääsi sen edustajana Riigikogun jäseneksi vuonna 2023. Hän meni vuonna 2017 naimisiin Taavi Rõivaksen kanssa. Pariskunnalla on kolme lasta.

Rõivas on julkaissut albumit *Tunnete allee* (2008) ja *Maalida võiks maailma* (2015). Hän oli myös yksi albumin *Progress* (2006) esiintyjistä. Hän on lisäksi tehnyt sanoituksia.

## Lähteet
Global Combat Air Programme

**Global Combat Air Programme** (**GCAP**; , PACG; ) on Yhdistyneen kuningaskunnan, Italian ja Japanin yhteishanke kuudennen sukupolven häivehävittäjän kehittämiseksi. Ohjelman tarkoitus on kehittää korvaaja Kuninkaallisten ilmavoimien ja Italian ilmavoimien Eurofighter Typhoonille sekä Japanin ilmaitsepuolustusvoimien Mitsubishi F-2:lle.

9. joulukuuta 2022 Japanin, Italian ja Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerit ilmoittivat yhteisestä ohjelmasta hävittäjän kehittämiseksi. GCAP -ohjelma on Yhdistyneen kuningaskunnan johtaman Tempest-hankkeen ja Japanin F-X-hankkeen yhdistämisen tulos. Nykyisen aikataulun mukaan kehitystyön on määrä alkaa vuonna 2025, demonstraattorikoneen on lennettävä vuonna 2027 ja koneen on suunniteltu olevan operationaalisessa käytössä vuonna 2035.

Japanilainen Sankei Shimbun raportoi Intian olevan kiinnostunut GCAP-ohjelmaan liittymisestä, mutta Japanin hallitus suhtautuu Intian osallisuuteen kielteisesti, koska Japani pelkää Intian vuotavan teknologiaa Intian perinteisesti läheisten Venäjä-suhteiden takia.

## Valmistajat
Mitsubishi Heavy Industries on hankkeen pääurakoitsija Japanissa. IHI Corporation vastaa moottoreista ja Mitsubishi Electric elektroniikasta Japanissa. Britanniassa pääurakoitsija on BAE Systems, Rolls-Royce vastaa moottoreista ja Leonardon Britannian-divisioona elektroniikasta. MBDA osallistuu ohjusten kehittämiseen. Italiassa hankkeeseen osallistuvat Leonardo ja Avio.

## Lähteet
Eevi Cronvall

**Eevi Cronvall** (o.s. Voipio, 6. toukokuuta 1916, Viipuri – 5. heinäkuuta 2009, Helsinki) oli suomalainen pianisti.

Eevi Cronvall opiskeli Sibelius-Akatemiassa pianonsoittoa Timo Mikkilän ja Kerttu Bernhardin johdolla vuosina 1934–1941, myöhemmin Wienissä Roland Raupenstrauchin johdolla vuosina 1956, 1959 ja 1964. Hän piti ensikonserttinsa 1951, opetti vuodesta 1962 lähtien pianonsoittoa Sibelius-Akatemiassa ja esiintyi Helsingissä, muualla Suomessa sekä radiossa.

Eevi Cronvallin puoliso vuodesta 1938 oli viulisti ja kapellimestari Erik Cronvall. Heidän kolmesta lapsestaan nuorimmasta, Aarno Cronvallista, tuli toimittaja ja kulttuurivaikuttaja.

## Lähteet
Opalenican vaakuna

**Opalenican vaakuna** on yksi Opalenican kaupungin ja Opalenican kunnan symboleista. Se on vaakuna, joka on vahvistettu kunnan säännöissä 6. joulukuuta 2002. Vaakunakuva on peräisin 1600-luvulta – vuodesta 1616.

## Ulkonäkö ja symboliikka
Vaakunassa on hopeisessa kentässä vihreä ruusunoksa, jossa on kolme punaista kukkaa. Sen päällä on vaakasuunnassa asetettu kultainen avain.

## Lähteet
SM U-79

**SM U-79** oli Saksan keisarikunnan laivaston U71-luokan (tyyppi UE) sukellusvene.

## Valmistus
Alus tilattiin Vulcanilta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 61. Alus laskettiin vesille 9. huhtikuuta 1916 ja otettiin palvelukseen 25. toukokuuta.

## Palvelus
Aluksen miehistö antautui 21. marraskuuta 1918 veneineen Ranskalle. Alus liitettiin Ranskan laivastoon nimellä *Victor Réveille*. Se romutettiin 29. heinäkuuta 1935.

## Lähteet
*
*

### Viitteet