open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dansk Melodi Grand Prix 1958

**Dansk Melodi Grand Prix 1958** oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 1958. Kilpailuun lähetettiin 114 ehdotuskappaletta, joista valittiin kuusi finalistia. Finaali pidettiin 16. helmikuuta radiotalossa Kööpenhaminassa. Voittajan valitsi kymmenhenkinen raati, ja vain kilpailun voittaja julkaistiin. Kilpailun voitti Raquel Rastenni kappaleella "Jeg rev et blad ud af min dagbog".

## Kappaleet

## Lähteet
*
*https://www.hesselholdt.dk/03-dk/gamle/1958.html
*http://natfinals.50webs.com/50s_60s/Denmark1958.html
Dansk Melodi Grand Prix 1957

**Dansk Melodi Grand Prix 1957** oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 1957. Tanska osallistui Eurovision laulukilpailuun tuolloin ensimmäistä kertaa, joten Dansk Melodi Grand Prix järjestettiin tuolloin ensimmäistä kertaa. Kilpailuun lähetettiin 117 ehdotuskappaletta, joista valittiin kuusi finalistia. Finaali pidettiin 17. helmikuuta radiotalossa Kööpenhaminassa. Voittajan valitsi kymmenhenkinen raati, ja vain kilpailun kärkikaksikko julkaistiin. Kilpailun voitti duo Birthe Wilke & Gustav Winckler kappaleella "Skibet skal sejle i nat".

## Tulos

## Lähteet
*
*https://www.hesselholdt.dk/03-dk/gamle/1957.html
*http://natfinals.50webs.com/50s_60s/Denmark1957.html
Klaus Scherer

**Klaus R. Scherer** (s. 1943) on sveitsiläinen psykologi.

Scherer opiskeli aluksi yhteiskuntatiedettä ja taloustiedettä Kölnin yliopistossa ja London School of Economicsissa. Tämän jälkeen hän opiskeli psykologiaa ja väitteli filosofian tohtoriksi Harvardin yliopistosta vuonna 1970. Scherer pääsi opettamaan Pennsylvanian yliopistoon Philadelphiaan ja saksalaiseen Kielin yliopistoon. Vuonna 1973 hänestä tuli Justus-Liebig-Universität Gießenin sosiaalipsykologian professori, ja vuosina 1985–2008 hän toimi psykologian professorina Geneven yliopistossa. Genevessä Scherer perusti johtamansa laitokset Centre Interfacultaire en Sciences Affectives ja Swiss Center for Affective Sciences.

Scherer on erikoistunut tunteiden tutkimukseen. Hän laati tunteen osa-alueiden mallinnusmenetelmän CPM (*Component Process Model*). Hänen tutkimustyönsä on sivunnut myös musiikkipsykologiaa. Scherer on ollut mukana perustamassa tieteellistä *[[Emotion (lehti)|Emotion]]*-julkaisua ja toimittamassa Oxford University Pressin *Affective Science* -kirjasarjaa. Hän kuului myös International Society for Research on Emotionin (ISRE) perustajiin. Scherer on American Psychological Associationin, Association for Psychological Sciencen ja Acoustical Society of American jäsen. Hänet valittiin vuonna 2002 American Academy of Arts and Sciencesin kansainväliseksi kunniajäseneksi. Hän on myös Academia Europæan jäsen. Scherer on saanut kunniatohtorin arvot Bolognan yliopistosta ja Bonnin yliopistosta. Hänet nimitettiin lisäksi Ludwig-Maximilians-Universität Münchenin kunniaprofessoriksi.

## Lähteet
San Luis (1767)

**San Luis** oli Espanjan laivaston vuonna 1767 vesille laskettu San Carlos -luokan kaksikantinen 80-tykkinen linjalaiva.

## Valmistus

Alus tilattiin Havannasta, missä köli laskettiin 25. marraskuuta 1765. Alus laskettiin vesille 30. syyskuuta 1767.

## Palvelus
Alus lähti 24. kesäkuuta 1768 Havannasta päällikkönään Manuel Antonio Flórez Maldonado ja saapui elokuussa Ferroliin, missä se siirrettiin reserviin ja riisuttiin aseista. Alus palautettiin palvelukseen 4. marraskuuta 1778 päällikkönään Juan Antonio del Camino Velasco ja lähti 31. toukokuuta 1779 Ferrolista linjalaiva *San Fernandon* ja fregatti *[[Nuestra Señora de la Asunción (1772)|Nuestra Señora de la Asunciónin]]* kanssa Coruñaan, mistä se lähti 2. heinäkuuta José de Solanon lippulaivana 1. Englannin kanaalin sotaretkelle.

Alus saapui 4. elokuuta 1780 Havannaan vältettyään Britannian kuninkaallisen laivaston amiraali Rodneyn laivaston. Se oli 1780-1783 aktiivinen Karibianmerellä Ranskan ja Espanjan välisten sotatoimien aikana liittoutuneena Britanniaa vastaan tukiessaan Yhdysvaltain itsenäisyystaistelua. Aluksen päällikkönä oli 4. marraskuuta 1781 alkaen Pedro Autrán y Díaz-Barcenilla.

Marraskuussa 1781 Havannassa alukselle lisättiin kansi mahdollistamaan 94-tykkiseksi muuttaminen. Se lähti 1. kesäkuuta 1783 Havannasta *[[San Nicolás de Bari (1769)|San Nicolás de Barin]]* kanssa päällikkönään Antonio O´Carol. Alukset saapuivat 20. heinäkuuta Cádiziin, missä *San Luis* riisuttiin 1783 aseista. Se poistettiin alusluettelosta 4. elokuuta 1789 ja romutettiin 6. elokuuta 1789 alkaen.

## Lähteet
*

### Viitteet
Skudeneshavn

**Skudeneshavn** on taajama ja kaupunki Karmøyn kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa. Sen pinta-ala on 2,5 neliökilometriä ja asukasluku 3&nbsp;326 vuonna 2022. Skudeneshavn on vanha kalastajakylä ja nykyisin suojeltu kulttuuriympäristö.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Avaldsnesin kirkko

**Avaldsnesin kirkko** () on Karmøyn kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa sijaitseva keskiaikainen kivikirkko. Se on peräisin 1200-luvulta. Kirkon nykyinen torni on vuodelta 1929.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Setuksimabi

**Setuksimabi**, kauppanimeltään **Erbitux**, on kimeerinen monoklonaalinen vasta-aine (immunoglobuliini G1), joka annostellaan infuusiona suoneen. Lääkkeen estävä vaikutus kohdistuu epidermaalisen kasvutekijän reseptoreihin. Setuksimabin teho on osoitettu paksu- ja peräsuolen syövän sekä pään ja kaulan alueen syöpätautien hoidossa.

Setuksimabi on Suomessa hyväksytty lääkkeeksi epidermaalisen kasvutekijän reseptoreita ilmentävän paksu- ja peräsuolen syövän sekä pään ja kaulan alueen levyepiteelikarsinooman hoidossa. Yleisimpiä haittavaikutuksia ovat ihoreaktiot, jotka yleisimmin ilmenevät aknen kaltaisena ihottumana, jonka lisäksi iholla voi esiintyä muun muassa kutinaa, hilseilyä ja kuivumista. Muita hyvin yleisiä haittavaikutuksia ovat hypomagnesemia, maksaentsyymien kohoaminen, lievät ja kohtalaiset reaktiot infuusioon sekä limakalvojen tulehtuminen. Yleisiksi haittavaikutuksiksi on luokiteltu päänsärky, dehydraatio, ruokahaluttomuus, silmän sidekalvontulehdus, ripuli, pahoinvointi, oksentelu, väsymys ja vaikeat reaktiot infuusioon.

Setuksimabin kemiallinen kaava on C6484H10042N1732O2023S36 ja CAS-numero 205923-56-4.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* DrugBank: Cetuximab 
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Cetuximab 
* Cancer Research UK: Cetuximab (Erbitux) 
* Mayo Clinic: Cetuximab (Intravenous Route)
San Fernando (1765)

**San Fernando** oli Espanjan laivaston vuonna 1765 vesille laskettu San Carlos -luokan kaksikantinen 80-tykkinen linjalaiva.

## Valmistus

Alus tilattiin Havannasta, missä köli laskettiin 18. huhtikuuta 1764. Alus laskettiin vesille 24. heinäkuuta 1765.

## Palvelus
Alus lähti 14. heinäkuuta 1766 Havannasta linjalaiva *Brillanten* ja fregattien *Astrea* ja *Nuestra Señora de la Concepciónin* sekä kahden urcan ja tartanin kanssa. Ne muodostivat kuljetuksen, jonka lastina oli neljän miljoonan peson edestä aarteita. Ne saapuivat 24. syyskuuta Cádiziin. Vuonna 1767 alus partioi Biskajanlahden eteläosassa linjalaivojen *San Genaro* ja *Campión* kanssa päällikkönään Fernando de Loxtia. Vuonna 1768 alus siirrettiin Ferrolissa reserviin.

Alus palautettiin palvelukseen päällikkönään Ignacio de Mendizábal ja lähti 31. toukokuuta 1779 Ferrolista linjalaiva *San Luisin* ja fregatti *Nuestra Señora de la Asuncionin* kanssa Coruñaan. Vuosina 1780-1781 alus osallistui Gibraltarin piiritykseen ja Englannin kanaalin sotaretkiin Antonio Osornon lippulaivana. Kesäkuussa 1782 se osallistui Cabo São Vicenten edustalla brittiläisen 52 aluksen saattueen valtaukseen, mutta ei osallistunut varsinaiseen taisteluun.

Vuonna 1784 alukselle asennettiin lisäkansi, jolloin tykkien määrä aluksella nousi 94:ään. Se osallistui 1790-1796 sotatoimiin Biskajanlahdella ja Välimerellä. Vuoden 1801 lopulla alus poistettiin palveluksesta Cádizissa, mutta se oli 1805 Ferrolissa odottamassa pääsyä telakalle. Alus oli Ferrolissa, kunnes se määrättiin romutettavaksi 8. lokakuuta 1813. Alus romutettiin 1815 ja jäännökset myytiin vuoden loppuun mennessä.

## Lähteet
*

### Viitteet
Pembrolitsumabi

**Pembrolitsumabi**, kauppanimeltään **Keytruda**, on monoklonaalinen vasta-aine, jota käytetään lukuisten syöpätautien hoidossa. Sitä käytetään suoneen annettavana infuusiona. Se on väritön tai kellertävä liuos, jonka pH-arvo on 5,2–5,8.

Pembrolitsumabin kemiallinen kaava on C6504H10004N1716O2036S46, moolimassa 146286,2902&nbsp;g/mol ja CAS-numero 1374853-91-4. 

## Käyttöaiheet
Euroopan unionin alueella pembrolitsumabia käytetään seuraavien sairauksien hoidossa:

* edennyt melanooma (monoterapiana)
* ei-pienisoluinen keuhkosyöpä (monoterapia tai osana lääkeyhdistelmää)
* Hodgkinin tauti (monoterapiana muiden hoitokeinojen tehon ollessa riittämätön)
* uroteelikarsinooma (monoterapiana)
* pään ja kaulan alueen levyepiteelikarsinooma (monoterapiana)
* munuaissolukarsinooma (monoterapiana tai osana lääkeyhdistelmää)
* suolistosyöpä (monoterapiana levinneissä MSI-H- tai dMMR-tyypin taudeissa)
* endometriaalikarsinooma (monoterapiana MSI-H- tai dMMR-tyypin levinneissä, uusiutuneissa tai leikkaushoitoon soveltumattomissa taudeissa)
* mahasyöpä (monoterapiana MSI-H- tai dMMR-tyypin taudeissa)
* ohutsuolen syöpä (monoterapiana MSI-H- tai dMMR-tyypin taudeissa)
* sappitiesyöpä (monoterapiana MSI-H- tai dMMR-tyypin taudeissa)
* ruokatorven syöpä (osana lääkeyhdistelmää)
* triplanegatiivinen rintasyöpä (kemoterapiaan yhdistettynä)
* endometriaalikarsinooma (osana lääkeyhdistelmää)
* mahan tai mahan ja ruokatorven yhtymäkohdan adenokarsinooma (osana lääkeyhdistelmää)

## Sivuvaikutukset
Yleisimmät pembrolitsumabin haittavaikutukset ovat:

* ruokahalun aleneminen
* päänsärky
* hengenahdistus
* yskä
* vatsavaivat
* ihottuma
* kutina
* nivel-, lihas- ja luukivut
* anemia
* kilpirauhasen vajaatoiminta
* voimattomuuden tunne ja väsymys
* turvotus
* kuume

Mahdollisia ovat lukuisat muutkin sivuvaikutukset, kuten huimaus, makuaistin häiriöt, keuhkokuume, unettomuus, limakalvojen kuivuminen, rytmihäiriöt, verenpaineen nousu, hepatiitti, vilunväristykset, nivel- ja lihastulehdukset, munuaistulehdus sekä kilpirauhasen liikatoiminta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* DrugBank: Pembrolizumab 
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Pembrolizumab 
* Cancer Research UK: Pembrolizumab (Keytruda) 
* Mayo Clinic: Pembrolizumab (Intravenous Route)
Asbjørn Sunde

**Asbjørn Edvin Sunde** (salanimeltään *Osvald Pettersen*; 12. joulukuuta 1909 Rørvik – 23. huhtikuuta 1985 Oslo) oli norjalainen merimies, kommunisti ja vastarintaliikkeen jäsen. Hän johti Osvaldgruppen-nimistä ryhmää, joka teki yli sata sabotaasi-iskua saksalaisia miehittäjiä vastaan. Hän oli aiemmin osallistunut vapaaehtoisena Espanjan sisällissotaan tasavaltalaisten puolella. Vuonna 1954 hänet tuomittiin kahdeksan vuoden vankeuteen vakoilusta Neuvostoliiton hyväksi. Hän pääsi vapaaksi vuonna 1959.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Matti Vartia

**Seppo Matti Ilmari Vartia** (s. 5. elokuuta 1937 Hämeenlinna) on suomalainen diplomi-insinööri ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.

Vartia syntyi varatuomari Heikki Iimari Vartian ja Elna Kivilahden perheeseen. Hän avioitui 1961 lastenhoitaja Terhi Marjatta Karelahden kanssa. Vartia tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1955 ja valmistui koneenrakennuksen diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1961. 

Vartia oli Printal Oy:n suunnittelupäällikkö Hangossa 1961–1962, Oy Sako Ab:n patruunaosaston johtaja Riihimäellä 1962, patruuna- ja aseosaston johtaja 1963–1970 ja konepajakoulun johtaja 1966–1969. Vartia toimi myös Riihimäen teknillisen oppilaitoksen tuntiopettajana 1963–1964 ja 1968–1970. Oy Bensow Ab:n Solifer-tehtaiden tekninen johtaja Helsingissä hän oli 1970–1972 ja Printal Oy:n tuotannonjohtaja 1972–1977. 

Oy G. W. Sohlberg Ab:n kalusteteollisuuden tekninen johtaja Jyväskylässä Vartia oli 1978–1986, vt. toimialajohtaja 1984, kehitysjohtaja Helsingissä 1986–1987, myymäläkalusteet-toimialan johtaja 1988–1990 ja johtokunnan jäsen 1988–1996. GWS Perlos Oy:n, vuodesta  1997 Perlos Oy, toimitusjohtaja Nurmijärvellä hän oli 1990–1997 ja hallituksen jäsen 1990–2000. 

Vartialla oli työuransa aikana myös useita liike-elämän ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Käsipalloa harrastanut Vartia voitti Suomen mestaruuden Unionin joukkueessa 1953, 1955 ja 1957–1960 ja oli Suomen käsipallomaajoukkueen jäsen 1959–1961. Suomen Käsipalloliiton puheenjohtaja hän oli 1991–1993. Teollisuusneuvoksen arvonimen Vartia sai 1998.

## Lähteet
Tormod Torfæus

**Tormod Torfæus** (synt. *Þormóður Torfason*; 27. toukokuuta 1636 Reykjavík – 31. heinäkuuta 1719 Karmøy) oli islantilaissyntyinen Norjassa vaikuttanut historioitsija, joka tutki muinaispohjoismaisia käsikirjoituksia, käänsi islantilaisia saagoja tanskaksi sekä kirjoitti muun muassa ensimmäisen yhtenäisen teoksen Norjan historiasta vuoteen 1387 saakka. Torfæus opiskeli teologiaa Kööpenhaminan yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1657. Hän työskenteli aluksi historioitsijana Tanskan hovin palveluksessa, ja vuonna 1664 hän muutti Karmøyhyn Norjaan Stavangerin hiippakunnan kruununvoudiksi. Hänen päätyönsä, neliosainen *Historia rerum Norvegicarum*, ilmestyi vuonna 1711.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
1,2-diklooripropaani

**1,2-diklooripropaani** (C10H8O2) eli **propyleenidikloridi** on kloorattuihin hiilivetyihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää esimerkiksi muiden yhdisteiden valmistukseen.

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa 1,2-diklooripropaani on väritöntä nestemäistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen vain vähäisessä määrin, sen sijaan useisiin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja hiilivetyihin, se liukenee hyvin. 1,2-diklooripropaani reagoi voimakkaiden emästen kanssa ja hajoaa kuumennettaessa allyylikloridiksi. 1,2-diklooripropaani on ärsyttävä yhdiste ja todennäköisesti karsinogeenistä.

## Valmistus ja käyttö
1,2-diklooripropaania muodostuu muiden reaktioiden sivutuotteina. Tällaisia prosesseja ovat esimerkiksi propyleenikloorihydriinin valmistus ja allyylikloridin valmistus klooraamalla propeenia.

1,2-diklooripropaania käytetään valmistettaessa propyleenikloorihydridiä tai tetrakloorieteeniä. Sitä on käytetty myös rasvojen, hartsien ja öljyjen liuottimena, puhdistusaineissa, veden poistamiseen orgaanisista liuoksista ja maaperän fumigaatioon.

## Lähteet
Kieli-ideologia

**Kieli-ideologia** on kielitieteen ja erityisesti sen alaan kuuluvien lingvistisen antropologian, sosiolingvistiikan ja diskurssintutkimuksen aloilla hyödynnetty käsite, jolla pyritään kuvaamaan kielenkäyttäjien uskomuksia kielestä ja eri kielten ja kielimuotojen arvosta ja ominaisuuksista. Kieleen liittyvät tunteet, odotukset ja näkemykset ovat sosiaalisesti rakentuneita ja usein myös tiedostamattomia ja hyvin luonnollistuneita tapoja ajatella ja toimia. Kieli-ideologiat tulevat esiin esimerkiksi tavoissa käyttää kieltä tai vaatia tietyn kielen käyttöä tai tietynlaista kielenkäyttöä erilaisissa tilanteissa, tavoissa esittää ja kuvata eri kieliä ja niiden puhujia sekä erilaisissa käytännön toimissa, kuten vaikka kielipoliittisissa päätöksissä ja opetussuunnitelmissa. 

Kieli-ideologiat ovat kiinteä osa kaikki kieliyhteisöjä ja kielenkäyttöä, ja vallalla on monia, keskenään toisinaan myös ristiriitaisia, kieli-ideologioita. Ne ovat ainaisessa muutostilassa, mutta toisaalta muutokset voivat tapahtua hyvin hitaastikin. Kieli-ideologiat eivät ilmaannu tyhjästä, vaan niiden juuret ovat syvällä yhteiskunnan rakenteissa ja sen eri vaiheissa. 

Kieli-ideologioita on vaikea tutkia niiden sosiaalisesti rakentuvan luonteen ja tiedostamattomuuden vuoksi. Muun muassa tämän takia kieli-ideologioita tutkitaan monin eri tavoin. 

## Osana koulujärjestelmää
Kieli-ideologiat ovat läsnä myös koulujen arjessa ja toiminnassa. Kieli-ideologioiden tutkimuksessa kouluja pidetäänkin erityisesti paikkoina, joissa kieli-ideologioita ylläpidetään.

### Suomen kouluissa
Perinteisesti suomalaista koulujärjestelmää voidaan pitää yksikielisenä ja yhtenäistävänä instituutiona, mihin ovat vaikuttaneet muun muassa toisen maailmansodan jälkeinen yhtenäiskulttuurin aika ja kielellisen moninaisuuden näkymisen rajallisuus.

## Lähteet
Kuollut internet -teoria

**Kuollut internet -teoria** on verkossa toimiva salaliittoteoria, jonka mukaan internet koostuu nykyään pääasiassa bottien toiminnasta ja automaattisesti tuotetusta sisällöstä, jota manipuloidaan algoritmisella kuratoinnilla, jolloin orgaaninen inhimillinen toiminta jää marginaaliin. Teorian kannattajat uskovat, että botit luodaan tarkoituksellisesti auttamaan algoritmien manipuloinnissa ja parantamaan hakutuloksia, jotta kuluttajia voitaisiin lopulta manipuloida. Lisäksi jotkut teorian kannattajat syyttävät valtion virastoja bottien käyttämisestä yleisön käsitysten manipuloimiseksi ja toteavat: ”Yhdysvaltain hallitus harjoittaa koko maailman väestön tekoälyllä toimivaa tajunnan sekoittamista.” Tämän "kuoleman" päivämääräksi ilmoitetaan yleensä noin vuosi 2016 tai 2017.

Teoria on saanut kannatusta, koska suuri osa havaituista ilmiöistä perustuu mitattavissa oleviin ilmiöihin, kuten lisääntyneeseen bottien liikenteeseen. *[[The Atlantic]]* -lehden kirjoittaja Kaitlin Tiffany on kuitenkin kuvannut ajatusta ”vainoharhaiseksi kuvitelmaksi”, vaikka bottien liikennöintiin ja internetin eheyteen liittyvää kritiikki on perusteltua.

## Katso myös
* Tekoälytauhka (tekoälymoska)

## Lähteet
Slovo Kyrgyzstana

**Slovo Kyrgyzstana** (Слово Кыргызстана, ”Kirgisian sana”) on Kirgisian pääkaupungissa Biškekissä ilmestyvä venäjänkielinen sanomalehti.

Lehti perustettiin vuonna 1925 nimellä *Batratskaja pravda* (”Maatyöläisen totuus”). Se sai nimen *Krestjanski put* (”Talonpojan tie”) vuonna 1926 ja *Sovetskaja Kirgizia* (”Neuvosto-Kirgisia”) vuonna 1927.

*Sovetskaja Kirgizia* oli neuvostoaikana Kirgisian kommunistisen puolueen sekä Kirgisian sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 131&nbsp;000 kappaletta vuonna 1980. Sen rinnalla ilmestyi kirgiisinkielinen päivälehti *[[Kyrgyz Tuusu|Sovettik Kyrgyzstan]]*.

Lehti sai nimen *Slovo Kyrgyzstana* maan itsenäistyessä vuonna 1991. Sitä julkaisee samanniminen kustannusyhtiö, mutta käytännössä lehti on valtion äänenkannattaja. Kolmesti viikossa ilmestyvän lehden levikki oli 6&nbsp;000 kappaletta vuonna 2004. Perjantaisin ilmestyvää *V kontse nedeli* (”Viikon lopussa”) -nimistä numeroa painettiin 20&nbsp;000 kappaletta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden sivusto
Ivan Golitsyn

**Ivan Jurjevitš Golitsyn** (; k. 1583) oli venäläinen ruhtinas, kuvernööri, pajari, päämies ja voivodi Venäjän tsaari Iivana Julman aikana. 

## Perhe
Ivan Jurjevitš Golitsyn syntyi aristokraattiseen Golitsyn-ruhtinassukuun. Golitsyn oli ruhtinas Juri Mihailovitš Bulgakov-Golitsynin ja Ksenija Golitsynin poika. 

Ivanin vaimo oli Irina Ivanovitš Mstislavskaja. Pariskunta sai viisi lasta: Andrei, Ivan, Jelena, Marfa ja Jevdokija. 

Ruhtinatar Jevdokija avioitui pajari Aleksandr Romanovin kanssa, joka oli Venäjän tsaari Mikael Romanovin setä. 

Ruhtinatar Jelena avioitui pajari Gregori Mihailovitš Aminevin kanssa. Heidän poikansa on Aminoff-suvun kantaisä Fjodor Grigorjevitš Aminov. 

## Ura
Golitsyn osalistui taisteluihin Kolyvan alueella, joka sijaitsee Novosibirskin alueella Etelä-Siperiassa. Golitsyn johti pajareiden lapsista koostunutta joukko-osastoa, joka kuului hallitsijan rykmenttiin. Golitsyn johti samaa joukko-osastoa taisteluissa Ruotsia vastaan. Golitsyn osallistui sotaan tataareja vastaan Kolomnassa ja Tulassa. Hänet ylennettiin Tulan kuvernööriksi vuonna 1566. Vuonna 1568 hänet siirrettiin suuren rykmentin varakuvernööriksi. Rykmentti taisteli Krimin kaanikuntaa vastaan. Hänet siirrettiin takaisin Tulan kuvernööriksi vuonna 1570. Vuonna 1572 hänet siirrettiin Permin kuvernööriksi. Vuonna 1573 hänet ylennettin kaartin rykmentin kuvernööriksi.Golitsyn korotettiin pajarin arvoon vuonna 1574. Vuonna 1575 hänet ylettiin suuren rykmentin komentajaksi Serpukhovissa. Vuonna 1577 hänestä tuli suuren rykmentin kuvernööri Kalugassa. Hän oli Novgorodin voivodi vuonna 1580 ja myöhemmin Pihkovan voivodi. Golitsyn toimi viimeisinä vuosinaan Novgorodin kuvernöörinä. 

## Lähteet
Tapti

**Tapti** on Intian keskiosassa virtaava joki. Se on 724 kilometriä pitkä. Joki saa alkunsa Madhya Pradeshin osavaltiosta ja laskee länsisuuntaan Maharashtran ja Gujaratin osavaltioiden läpi Khambatinlahteen Arabianmereen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Valitustaulu Ea-nāṣirille

**Valitustaulu Ea-nāṣirille** on muinaisen Urin kaupungin alueelta löydetty artefakti, joka on peräisin noin vuodelta 1750 eaa. Se on akkadilaisella nuolenpääkirjoituksella kirjoitettu savitaulu, jonka Nanni-niminen asiakas on lähettänyt kauppias Ea-nāṣirille. Sitä pidetään vanhimpana tunnettuna kirjallisena valituksena. Se kuuluu British Museumin kokoelmiin. Se nousi vuonna 2015 suosituksi internetilmiöksi etenkin Redditissä ja Tumblrissa.

## Kuvaus
Taulu on 11,6 senttimetriä korkea, 5 senttimetriä leveä ja 2,6 senttimetriä paksu. Siinä on nuolenpääkirjoitusta etu- ja takapuolella sekä vasemmalla reunalla. Taulussa on jonkin verran vaurioita.

## Löytäminen ja käännöksiä
Savitaulun löysi ja hankki British Museumin kokoelmiin arkeologi Sir Leonard Woolley, joka johti Pennsylvanian yliopiston ja British Museumin yhteistä retkikuntaa muinaisen sumerilaisen Urin alueelle vuosina 1922–1934.

Assyriologi A. Leo Oppenheim käänsi taulusta joitakin rivejä vuonna 1954. Kokonaisen englanninkielisen käännöksen teki vuonna 1960 W. F. Leemans, joka käytti käännöksessään Oppenheimin kääntämiä rivejä ja pyysi lisäksi joidenkin kohtien käännöksiin neuvoa Fritz Rudolf Krausilta. Oppenheim itse julkaisi taulusta täyden käännöksen vuonna 1967 tietämättä Leemansin käännöksestä.

## Sisältö
Taulun kirjoituksissa Nanni-niminen asiakas valittaa Ea-nāṣirille, että tämä oli luvannut toimittaa Nannille korkealaatuista kuparia, mutta sen sijaan tämä oli saanut ala-arvoisia kupariharkkoja. Nanni valittaa myös Ea-nāṣirin kohdelleen huonosti kaupankäyntiä hoitanutta Nannin avustajaa. Nanni oli ilmeisesti lähettänyt avustajansa Ea-nāṣirin luokse ainakin kerran vaatimaan Nannin suorittaman maksun palauttamista, mutta avustaja oli lähetetty takaisin tyhjin käsin.

Ea-nāṣirin asumukseksi uskottujen raunioiden läheltä on löydetty useita savitauluja, joiden sisältö on vastaava. Eräässä taulussa Arbituram-niminen mies valittaa, ettei ole saanut tilaamaansa kuparia, ja toinen asiakas puolestaan kertoo olevansa kyllästynyt Ea-nāṣirin huonolaatuiseen kupariin.

## Internetilmiö
Valitustaulusta tuli vuonna 2015 internetilmiö, kun sen Redditissä ja Tumblrissa saama huomio johti moniin siitä kirjoitettuihin artikkeleihin kansainvälisissä tiedotusvälineissä. Sen saama suosio johtuu pitkälti taulun sisällön anakronistisesta luonteesta, sillä se muistuttaa nykyajan asiakaspalautteita ja reklamaatioita. Siitä on tullut Tumblrissa suosittu sisäpiirin vitsi, jota yhdistellään populaarikulttuuriviittauksiin ja ajankohtaisiin tapahtumiin.

Taululla on hallussaan vanhimman kirjallisen reklamaation Guinnessin maailmanennätys.

## Lähteet
Karjalankieliset rajalla

**Karjalankieliset rajalla** on professori Pekka Suutarin toimittama ja Suomen Kansantietouden Tutkijain Seuran vuonna 2021 julkaisema tietokirja, joka käsittelee monitieteisen kulttuurintutkimuksen keinoin ylirajaista Karjalaa, karjalankielisiä Suomessa sekä kielivähemmistöjä Venäjän Karjalassa. Suutari työskentelee Karjalan tutkimuslaitoksessa, Itä-Suomen yliopistossa.

Suomen Kansantietouden Tutkijain Seuran mukaan *Karjalankieliset rajalla* tuo tuoreita tulkintoja ja näkökulmia Suomen ja lähialueiden itämerensuomalaisia ja karjalaisia koskevaan keskusteluun.

Kirjassa tutkijat luotaavat muun muassa rajakarjalaisuuden identiteettiä, murrehaastattelupuheita, karjalan ja vepsän kielen muutosta, karjalankielistä musiikkia, median etnisyyskäsityksiä, karjalankielisiä radiouutisia, vepsänkielistä mediaa ja lyydin puhujia. Teoksen näkökulmat vaihtelevat karjalaisuuden määrittymisestä mediaan ja kielenelvyttämiseen.

## Lähteet
Svegder

**Svegder** on Ynglingien sukuun kuuluva tarunomainen Ruotsin kuningas, joka tarinan mukaan ollessaan matkalla etsimässä kansansa entistä kotia Suuressa Svitjodissa, toisin sanoen Itä-Euroopassa, katosi kun kääpiö houkutteli hänet ison kiven rakoon, joka sitten sulkeutui.

## Lähteet
Jälkijäristys

**Jälkijäristys** on voimakasta maanjäristystä usein seuraava voimakkuudeltaan pienempi maanjäristys. Suurempaa järistystä edeltänyt pienempi järistys puolestaan on esijäristys. Maanjäristykset voivat esiintyä myös saman suuruusluokan sisällä pysyttelevänä maanjäristyssarjana. 

Jälkijäristysten määrä vaihtelee eikä sitä tai jälkijäristysten magnitudeja voi tarkasti ennustaa. Ennakoiminen on kuitenkin mahdollista. Yhdysvaltain geologian tutkimuskeskus käyttää ennakoinnin pohjana sellaisia tietoja, jotka pätevät jälkijäristyksiin pääsääntöisesti. Suuremmilla maanjäristyksillä on esimerkiksi taipumus johtaa useampiin maanjäristyksiin kuin pienemmillä maanjäristyksillä. Jälkijäristysten keskimääräiseen lukumäärään vaikuttaa myös se, millä siirrosvyöhykkeellä maanjäristys esiintyy. Ajan myötä jälkijäristysten tiheydellä on taipumus vähentyä ilman magnitudin pienenemistä. Kaikkein voimakkaimpien maanjäristysten seurauksena voidaan jälkijäristyksiä tuntea usean vuoden ajanjaksolla tuhansittain.

## Lähteet
Vaietut ja vaiennetut – Karjalankieliset karjalaiset Suomessa

**Vaietut ja vaiennetut – Karjalankieliset karjalaiset Suomessa** on professori Anneli Sarhimaan kirjoittama ja Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran vuonna 2017 julkaisema tietokirja, joka käsittelee Suomen karjalankielisiä.

Sarhimaan kirja käsittelee sitä, miten ja miksi karjalan kieli ja karjalankielisten oikeudet on sivuutettu Suomessa aina 2010-luvulle saakka. Teos pohtii, miten nyky-Suomessa tulisi tukea karjalan kielen puhujia, jotta heidän ei enää tarvitsisi vaieta omalla kielellään.

Teoksen kustantajan Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran mukaan *Vaietut ja vaiennetut* -teos on ensimmäinen kokonaisvaltainen esitys Suomessa kotoperäisestä karjalankielisestä väestöstä. Historian, kielen ja kulttuurin lisäksi teos kuvaa karjalankielisten asemaa toisen maailmansodan jälkeisessä Suomessa ja ottaa kantaa siihen, miten heidän mahdollisuuksiaan käyttää karjalaa ja siirtää kieltä uusille puhujapolville tulee parantaa.

Kirja on kustantajan mukaan suunnattu Suomen karjalankieliselle yhteisölle, kielellisten oikeuksien toteutumisesta vastaaville päättäjille ja virkamiehille, tutkijoille ja opiskelijoille sekä kaikille vähemmistökielten asemasta ja Suomen kieli-ilmastosta kiinnostuneille.

## Arvioita
Filosofian tohtori folkloristi Eila Stepanova totesi teoksesta, että Sarhimaan teos voi oikeasti muuttaa karjalan kielen tilannetta Suomessa, jos poliitikot ja virkamiehet tekevät päätöksiä tutkittuun tietoon perustuen.

## Lähteet
Suhoi Su-9

**Suhoi Su-9** () on OKB Suhoin 1950-luvun lopulla kehittämä neuvostoliittolainen torjuntahävittäjä, jonka ensilento oli kesällä 1956 ja joka esiteltiin vuonna 1959. Konetta valmistettiin 1&nbsp;150 kappaletta. Tyypin käyttö päättyi vuonna 1979.

Koneen moottorina oli Ljulka AL-7F. TsAGIn kanssa tehty yhteistyö aiheutti saman kaltaisuuden MiG-21:n kanssa. Myös koneiden lentoarvot ovat lähellä toisiaan. Huippunopeus oli yli 2.0 Machia (2&nbsp;120 km/h) ja lakikorkeus 20&nbsp;000 metriä. Pisin lentomatka oli 1&nbsp;350 kilometriä.

Su-9:ssä oli pelkkä ohjusaseistus, normaalisti neljä ilmataisteluohjusta (**R-5**; **AA-1** *Alkali*)  ja  myöhemmin myös **R-8** eli **AA-3** *Anab*. Vladimir Iljušin rikkoi 1959 konetyypillä korkeuslennon maailmanennätyksen: 94&nbsp;659 jalkaa eli 28&nbsp;852 metriä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*https://fi.pinterest.com/mstockha/sukhoi-su-9/
*https://aircraft.fandom.com/wiki/Sukhoi_Su-9
Aaloesta öljypuuhun – Suomen kielellä mainittuja kasveja Agricolan aikaan

**Aaloesta öljypuuhun – Suomen kielellä mainittuja kasveja Agricolan aikaan** on professori Kaisa Häkkisen ja Terttu Lempiäisen kirjoittama kielitiedettä ja kasvitiedettä käsittelevä monitieteinen tietokirja, jonka Teos-kustantamo on julkaissut vuonna 2011. Kirjassa käsitellään 70 Mikael Agricolan teoksissa esiintyvää kasvia. Kasvit on ryhmitelty mauste- ja rohdoskasveihin, eksoottisiin puihin ja pensaisiin, koristekasveihin sekä kotimaisiin hyöty- ja luonnonkasveihin.

Teoksessa selvitetään kunkin yksittäisen kasvin osalta esimerkkejä käyttäen, missä yhteydessä ja miten Agricola on sen maininnut. Tämän jälkeen kirjassa esitetään kasvin nimen etymologia. Lisäksi jokainen kasviartikkeli sisältää kasvitieteellisen osion, josta selviävät muun muassa kyseisen kasvin ominaisuudet, levinneisyys ja erilaiset käyttötavat. Kirjan hakemisto tarjoaa yhteyden nykykielen ja Agricolan ajan kasvinimistön välille. Teos on kuvitettu Agricolan ajan mukaisesti. Tärkein kuvalähde on Leonhart Fuchsin vuonna 1542 latinaksi julkaisema kasviopas *De historia stirpium.*

## Lähteet
Habiba Bouhamed Chaabouni

**Habiba Bouhamed Chaabouni** () on tunisialainen lääkäri ja geneetikko.

Bouhamed Chaabouni valmistui pediatrian ja genetiikan opinnoista Tunisissa ja Pariisissa. Hän sai sertifikaatin genetiikasta, *diplôme d'études approfondies’n* fysiologiassa, *diplôme d'études approfondies’n* kehitysbiologiassa ja *certificat d'études supérieuresin* tilastotieteessä. Bouhamed Chaabouni toimii Tunis El Manar -yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa professorina ja johtaa sinne perustamaansa ihmisen genetiikan tutkimuslaboratoriota. Hän johtaa myös Tunisin Charles Nicolle -sairaalan synnynnäisten ja perinnöllisten sairauksien laitosta, jonka perusti ensimmäisenä lääketieteellisen genetiikan laitoksena tunisialaisessa sairaalassa.

Bouhamed Chaabouni oli vuonna 2006 yksi L'Oréal-UNESCO For Women in Science Awardin saajista. Palkinto myönnettiin hänelle hänen panoksestaan genetiikan kehitykseen Tunisiassa, Afrikassa ja Arabimaissa. Bouhamed Chaabouni on toiminut konsultoijana Maailman terveysjärjestölle ja Arabiliitolle. Hän oli mukana valmistelemassa UNESCO:n Maailmanlaajuista julistusta ihmisen genomista ja ihmisoikeuksista. Bouhamed Chaabouni on Ranskan Académie nationale de médecinen ja Tunisian Beit al-Hikma -akatemian jäsen. 

## Lähteet
Tolkien ja Kalevala

**Tolkien ja Kalevala** on Jyrki Korpuan kirjoittama kirjallisuudentutkimuksen alaan lukeutuva tietokirja, joka käsittelee fantasiakirjailija J. R. R. Tolkienin ja ''Kalevalan'' suhdetta. Kirjan on julkaissut Suomalaisen Kirjallisuuden Seura vuonna 2022.

Tolkien on maailman tunnetuin fantasiakirjailija ja modernin fantasiakirjallisuuden isä. Teoksessa käsitellään sitä, mistä hän ammensi inspiraationsa. Kirja valottaa myös, miten suomen kieli ja *Kalevala* liittyvät Tolkienin luomien hobittien, haltioiden ja kääpiöiden kansoittamaan fantasiamaailmaan.

Kirjailijanuransa ohella Tolkien oli myyttejä rakastava kielitieteilijä ja Oxfordin yliopiston professori. Hän haltioitui *Kalevalasta*, opiskeli suomea ja hyödynsi *Kalevalan* sanastoa omissa kirjoituksissaan. *Tolkien ja Kalevala* selvittää, minkälainen on Kalevalan vaikutus Tolkienin tarinoiden ja maailman taustalla.

## Taustaa
Fantasiakirjallisuuteen erikoistunut kirjallisuudentutkija Jyrki Korpua oli kirjan julkaisun aikaan tutkinut Tolkienin kirjallisuutta kaksi vuosikymmentä. Korpuan mukaan *Kalevalan* merkitystä Tolkienin tekstien vaikuttimena ei ole tiedostettu riittävissä määrin, sillä muita länsimaalaisille yleisöille tutumpia myyttiaineistoja on helpompi Tolkienin tekstien taustalla. Korpua on todennut, että suuri osa Tolkienin tutkijoista tai Tolkienin fantasiakirjallisuutta pohtivista harrastajista tulee angloamerikkalaisesta maailmasta, jossa *Kalevala* on vieras.

## Sisältö
Korpua tuo teoksessaan esiin miten *Kalevala* vaikutti Tolkienin teosten teemoihin, hahmoihin ja kieleen. Korpuan näkee, että *Kalevala* oli merkittävä Tolkienille. Tolkienin fantasiamaailma rakentuu moninaisista tausta-aineistoista ja kirjailijan luomistyöstä, mutta se on silti monin tavoin kalevalainen. *Kalevalan* sankaruuden malli, kalevalaiset tarinakokonaisuudet sekä kalevalaisen kerronnan vaikutus näkyvät Tolkienin fantasiassa. Musiikin, laulun ja sanan mahti sitoo niin *Kalevalaa* kuin Tolkienin fantasiakirjallisuuttakin. Se on etenkin esteettinen malli, mutta siitä löytyy myös selkeitä esimerkkejä. *Kalevalassa* kertoja laulaa kuulijoilleen totuudet maailmasta, Tolkienilla *Ainurit* soittavat maailman todeksi. *[[Silmarillion|Silmarillionissa]] Kalevalan* sampo vertautuu jalokiviin, joihin on kiinnittynyt koko Keski-Maan kohtalo. *[[Taru sormusten herrasta]]* -kirjan lopussa suurin sankari Frodo Reppuli ei saa rauhaa omilla maillaan, vaan matkaa pois, kuten Väinämöinen *Kalevalassa* konsanaan.

## Lähteet
Elore

**Elore** tai aluksi **Elektroloristi** on Suomen Kansantietouden Tutkijain Seuran vuodesta 1994 julkaisema verkkolehti. Lehden aihepiiri on folkloristiikka ja sen lähialueet. Lehteä pidetään  ensimmäisenä suomalaisena open access -julkaisuna ja se oli yksi ensimmäisistä suomalaisista verkkolehdistä. Lehteä julkaistiin ensimmäisenä vuotena sähköpostilehtenä ja tiedostoina, sekä vuodesta 1995 www-lehtenä. Lehdestä tehtiin muutamia paperikappaleita kirjasto- ja arkistokäyttöä varten. Lehden ensimmäisenä päätoimittajana toimi Jyrki Pöysä. Vuonna 2023 Eloren päätoimittajana ovat Anna Kinnunen ja Pihla Siim.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Journal.fi: Elore
Karl Kruszelnicki

**Karl Sven Woytek Sas Konkovitch Matthew Kruszelnicki** AM (s. 1948 Helsingborg, Ruotsi) on australialainen insinööri ja lääkäri, joka on tullut tunnetuksi tieteen yleistajuistajana. Häneen viitataan usein nimellä Dr Karl.

Kruszelnicki saapui 1950-luvun alussa holokaustista selviytyneiden puolalaisten vanhempiensa kanssa Australiaan. Perhe lähetettiin siirtolaisleirille Victorian Bonegillaan, josta se vuosia myöhemmin muutti Wollongongiin Sydneyn eteläpuolelle. Kruszelnicki aloitti yliopistossa opiskelun 16-vuotiaana ja työskenteli 19-vuotiaana fysiikan parissa terästehtaalla. Hän myös valmisti nuorena laitteen Fred Hollowsille sähköisten signaalien keräämiseksi verkkokalvosta. Kruszelnicki on saanut oppiarvot fysiikassa ja matematiikassa, lääketieteellisessä tekniikassa sekä lääketieteessä ja kirurgiassa. Hän työskenteli lääkärinä lastensairaalassa, mutta kiinnostui tieteen yleistajuistamisesta sairaalassa sattuneen harvinaisen vauvan hinkuyskästä johtuneen kuolemantapauksen seurauksena. Hänen tarkoituksenaan oli lisätä rokotusmyönteisiä asenteita väestön parissa. Kruszelnickin ensimmäinen kirja *Great Moments In Science* ilmestyi vuonna 1984, ja vuonna 1985 Kruszelnicki teki ensimmäisen televisioesiintymisensä ensimmäisen *Quantum*-sarjan juontajana. Hän on tullut tunnetuksi myös monista muista televisio-ohjelmista. Kruszelnicki on esitellyt kattavasti tiedeaiheita lisäksi kymmenissä kirjoissaan, juontanut pitkäaikaista radiolähetystä Triple J:lla ja pitänyt *Great Moments in Science* -podcastia. Osan kirjoistaan hän on suunnannut lapsille. Hän on myös kehittänyt Fact or Fishy -lautapelin.

Vuonna 1995 Kruszelnickista tuli Sydneyn yliopiston Julius Sumner Miller Fellow. Vuonna 2002 Kruszelnicki sai leikkimielisen Ig Nobel -palkinnon "tutkimuksesta", jonka aineistona hän oli käyttänyt yleisöltä hankkimiaan vastauksia siihen, mitä napanöyhtä on ja miksi se on melkein aina sinistä. Vuonna 2006 Kruszelnickista tuli Australian ritarikunnan jäsen. Vuonna 2007 hänelle myönnettiin Skeptic of the Year -tunnustus australialaiselta skeptikkojen järjestöltä. Vuonna 2012 Kruszelnickin mukaan nimettiin asteroidi 18412, jonka oli löytänyt Robert H. McNaught Siding Springin observatoriossa 13. kesäkuuta 1993. Maaliskuussa 2012 National Trust of Australia myönsi Kruszelnickille *National Living Treasure* -aseman. Vuonna 2016 hän sai kunniatohtorin arvon University of the Sunshine Coastista. Vuonna 2019 Kruszelnicki sai ensimmäisenä australialaisena UNESCO:n Kalinga-palkinnon, joka myönnetään ansioista tieteen yleistajuistamisen parissa.

## Lähteet
Kaksoisvaltion haaveilija – Konstantin Päts ja Suomi

**Kaksoisvaltion haaveilija – Konstantin Päts ja Suomi** on professori Seppo Zetterbergin kirjoittama tietokirja, joka käsittelee Viron presidentin Konstantin Pätsin suhdetta Suomeen.

Teos kertaa, miten Päts saapui Suomen suuriruhtinaskuntaan poliittisena pakolaisena syksyllä 1906. Runsaan kahden vuoden oleskelun aikana Suomesta muodostui hänelle ihannemaa, esikuva Virolle.

Kirjassa valotetaan, miten jo Viron vapaussodan aikana vuosina 1918–1920 Päts kehitteli pitkäaikaista mieliaihettaan, unionia tai kaksoisvaltiota Suomen kanssa. Ajatusta vahvisti Suomen Virolle vapaussodassa antama sotilasapu, Pohjan Pojat ja I suomalainen vapaajoukko. Kaksoisvaltio sai Virossa laajaa kannatusta, mutta Suomessa aihetta kohtaan oltiin pidättyväisiä.

Varsinaisesti kirjan keskiössä on vuosien 1918–1940 ajanjakso, eli Viron itsenäistymisestä Viron neuvostomiehitykseen. Pätsin pyrkimykset kulminoituivat ajanjakson molempiin päihin. Kirjassa kerrotaan, miten hän teki sekä vuonna 1918 että vuonna 1940 Suomelle kirjalliset ehdotukset suomalais-virolaisen kaksoisvaltion muodostamisesta. Suomessakin oli kaksoisvaltion puoltajia, merkittävimpänä P. E. Svinhufvud.

Konstantin Pätsin pyrkimysten lisäksi kirja luo yleiskuvaa Viron poliittisesta historiasta maailmansotien välisenä aikana. Teos kertoo myös Suomen ja Viron poliittisista suhteista tuona aikana. Juuri Konstantin Päts teki ensimmäisen Suomeen suuntautuneen valtiovierailun vuonna 1922, ja myös ensimmäisen Suomen presidentin tekemän valtiovierailun kohteena oli juuri Viro.

Zetterberg kertoo, että Suomen ja Viron välinen korkeimman tason yhteistyö säilyi senkin jälkeen, kun Pätsin johdolla muodostettiin autoritaarinen Viro vuonna 1934. Maiden päämiesten vuotuiset tapaamiset alkoivat 1931, jolloin riigivanem (suom. 'valtion vanhin') Päts vieraili Suomessa. Päämiehet kehittelivät muun muassa salaisia suunnitelmia maiden sotilaallisesta yhteistyöstä ja Suomenlahden sulkemisesta.

Kyösti Kallion sairastelu ja Suomen talvisota lopettivat presidenttien vierailut. Kesällä 1940 Viro menetti itsenäisyytensä ja Päts kuljetettiin Neuvostoliittoon. Muutamaa päivää ennen kyydittämistä Päts palasi vielä mieliteemaansa ja laati ohjelman Suomen ja Viron liittovaltiosta.

## Arvioita
Tuglas-seuran *Elo*-lehdessä Heikki Rausmaa kirjoittaa Zetterbergin kirjoittamisesta, että sen työn laadussa ei ole moitteen sijaa. Rausmaa jatkaa, että Zetterbergin teos on oikea makupala Viron historian harrastajille. Rausmaan näkemyksen mukaan kirjan sisältö on vankkaa, huolellisesti lähdeaineistoon perustuvaa historiantutkimusta, mutta silti kirja on helppolukuinen kuin kioskidekkari.

## Lähteet
Joséphine Pagnier

**Joséphine Pagnier** (s. 4. kesäkuuta 2002) on ranskalainen mäkihyppääjä.

Pagnier kilpaili arvokilpailuissa ensimmäisen kerran Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 ollen joukkuekilpailussa seitsemäs ja normaalimäessä 31:s. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui normaalimäessä 16:nneksi ja suurmäessä 22:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui normaalimäessä yhdenneksitoista. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui joukkuekilpailussa seitsemänneksi, normaalimäessä kolmanneksitoista ja suurmäessä neljänneksitoista. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 hän oli normaalimäessä kahdestoista.

Pagnier kilpaili Mäkihypyn maailmancupissa Prémanonissa joulukuussa 2018 sijoittuen heti maailmancupin pisteille ollen 30:s. Ensimmäistä kertaa kymmenen parhaan joukkoon Hinzenbachissa helmikuussa 2021 ollen seitsemäs. Hän sijoittui ensimmäisen kerran palkintokorokkeelle samalla paikkakunnalla seuraavan vuoden helmikuussa oltuaan kolmas. Kaudella 2023−2024 Pagnier sijoittui kauden ensimmäisessä kilpailussa Lillehammerissa toiseksi ja voitti toisen kilpailun. Hän voitti myös Engelbergin ensimmäisen kilpailun kaksi viikkoa myöhemmin. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli seitsemäs.

## Lähteet
*
Suomalais-Ugrilaisen Seuran Aikakauskirja

**Suomalais-Ugrilaisen Seuran Aikakauskirja** (*Journal de la Société Finno-Ougrienne*, lyh. SUSA) on Suomalais-Ugrilaisen Seuran julkaisema kansainvälinen fennougristiikkaa käsittelevä tieteellinen aikakauslehti, jonka ensimmäinen numero ilmestyi jo vuonna 1886. Lisäksi aikakauslehdessä käsitellään kansojen uralilaisten kansojen kulttuurien, kansatieteen, kansanrunouden ja esihistorian tutkimusta. Nykyään aikakauskirja ilmestyy kahdesti vuodessa. Aikakauskirjan nykyinen päätoimittaja on Susanna Virtanen. Se noudattaa molemminpuolista anonyymia vertaisarviointikäytäntöä, jossa sekä kirjoittaja että arvioija säilyvät nimettöminä arviointiprosessin ajan.

## Lähteet
Kyrgyz Tuusu

**Kyrgyz Tuusu** (Кыргыз Туусу, ”Kirgiisilippu”) on Kirgisian pääkaupungissa Biškekissä ilmestyvä kirgiisinkielinen sanomalehti.

Lehti perustettiin Taškentissa vuonna 1924 nimellä *Erkin-Too* (”Vapaat vuoret”). Se siirtyi Biškekiin seuraavan vuoden alussa. Lehden nimenä oli *Kyzyl Kyrgyzstan* (”Punainen Kirgisia”) vuodesta 1927 ja *Sovettik Kyrgyzstan* (”Neuvosto-Kirgisia”) vuodesta 1956. Sitä julkaistiin aluksi arabialaisella, vuodesta 1927 latinalaisella ja vuodesta 1940 kyrillisellä kirjaimistolla.

*Sovettik Kyrgyzstan* oli neuvostoaikana Kirgisian kommunistisen puolueen sekä Kirgisian sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 127&nbsp;000 kappaletta vuonna 1980. Sen rinnalla ilmestyi venäjänkielinen päivälehti *[[Slovo Kyrgyzstana|Sovetskaja Kirgizija]]*.

Lehti sai nimen *Kyrgyz Tuusu* Kirgisian itsenäistyttyä vuonna 1991. Se on maan hallituksen äänenkannattaja. Kahdesti viikossa ilmestyvän lehden painosmäärä oli 4&nbsp;400 kappaletta marraskuussa 2023.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden sivusto
Anna-Liisa Varis

**Anna-Liisa Varis** (o.s. **Tuomola**; 25. elokuuta 1925 Antrea – 4. syyskuuta 2023 Tampere) oli suomalainen maatalouseläintieteen tutkija ja professori.

Varis väitteli maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1971. Hänen tutkimusaloihinsa kuului maatalouden tuhohyönteisten tutkimus, ja hän teki maatalouseläintieteestä itsenäisen tutkimus- ja oppiaineen. Varis hoiti maatalouseläintieteen apulaisprofessuuria Helsingin yliopistossa vuodesta 1974 ja varsinaista professuuria 1987–1990. Hän koulutti useita opiskelija- ja tutkijasukupolvia.

Anna-Liisa Variksen puoliso vuodesta 1955 oli kasvieläintieteen professori Eero Varis.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Canal de Brienne

**Canal de Brienne** on Ranskassa Toulousen kaupungissa sijaitseva kanava. Se yhdistää Canal du Midin ja Canal latéral à la Garonnen Garonnejokeen.

Kanava rakennettiin vuosina 1768-1775. Kanavan pituus on 1,5 kilometriä, ja se yhdisti noin sata vuotta aiemmin valmistuneen Canal du Midin Garonnejokeen, lähelle Bazaclea. 1800-luvulla kanava sai nimen "Briennen kanava" Toulousen arkkipiispan de Briennen mukaan. 1800-luvun loppupuolella rakennettiin Canal latéral à la Garonne, jonka veden saanti otettiin Canal de Briennen kautta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Korean yliopisto

**Korean yliopisto** () on Etelä-Korean Soulissa toimiva yksityinen yliopisto. Yi Yong-ik perusti sen keisari Gojongin rahoituksella vuonna 1905 Bosungin korkeakoulun nimellä.

Korean yliopistossa on yli 33&nbsp;000 opiskelijaa (2023) eri puolilta Etelä-Koreaa ja ulkomailta. Vuodelle 2024 tehdyssä kansainvälisessä QS World University Ranking -vertailussa Korean yliopisto pääsi 79. sijalle.

## Historia
Korean yliopiston perustaja Yi siirtyi ulkomaille johtamaan vastarintaa Japania vastaan Korean niemimaan jouduttua Japanin kanssa vuonna 1905 tehdyn sopimuksen myötä protektoraatin asemaan. Son Byong-hi oli yliopiston seuraava johtaja. Kim Seong-sunin noustua johtoon alettiin muodostaa perustaa kansallisen tason yliopistolle reaktiona julkisiin kouluihin, joiden opetuksen japanilaiset olivat muovanneet mieleisekseen. Muun muassa yliopiston pääsali ja pääkirjasto perustettiin tässä vaiheessa. Korkeakoulu sai yliopiston aseman Korean niemimaan vapauduttua miehityksestä vuonna 1946. Sen uudeksi nimeksi tuli Korean yliopisto.

Etelä-Korean ollessa diktatuurihallinnon alainen opiskelijat olivat mukana demokratiaa ajaneessa vastarinnassa, joka osaltaan johti huhtikuun vallankumoukseen 19. huhtikuuta 1960. Vuonna 2004 Korean yliopisto liittyi Universitas 21 -verkostoon. Vuonna 2008 siitä tuli myös Tyynenmeren reunan yliopistojen liiton jäsen.

## Lähteet
Suomalais-udmurttilainen sanakirja

**Suomalais-udmurttilainen sanakirja** on vuonna 2013 julkaistu suomen ja sen sukukielen udmurtin sanakirja, jonka ovat laatineet Sergej Maksimov, Sirkka Saarinen, Vadim Danilov ja Ekaterina Seliverstova ja jonka on julkaissut Suomalais-Ugrilainen Seura vuonna 2013.

*Suomalais-udmurttilainen sanakirja* on rinnakkaisteos vuonna 2008 ilmestyneelle *Udmurttilais-suomalaiselle sanakirjalle*. Se perustuu normatiiviseen yleiskieleen, eli teokseen on otettu mukaan puhekielisyyksiä vain vähän. Mukaan otetut puhekielimäisyydet ovat lähinnä sellaisia, jotka esiintyvät suomalaisissa sanakirjoissa ja yleisesti kirjoitettuina.

Jokainen hakusana on pyritty kääntämään monella udmurtinkielisellä vastineella, sillä käännösvastineet ovat usein laajamerkityksisiä ja sen vuoksi udmurttilukijoiille vaikeita ymmärtää ilman synonyymeja. Tätä tapaa noudattaessaan suomenkielinen lukija saa kaikki mahdolliset udmurtin käännösvastineet tietoonsa. Sanan merkitysten havainnollistamiseksi teokseen on mukaan otettu runsaasti esimerkkejä, lausekkeiden lisäksi kokonaisia lauseita.

Sanakirja sisältää runsaasti uudissanoja, joista osa on vakiintunut kirjoitettuun ja puhuttuun kieleen ja osa taas on syntynyt lähinnä sosiaalisessa mediassa. Uudissanat on merkitty kirjaan erikseen, jotta käyttäjä erottaa, että kyse ei ole normatiivisesta sanasta. Sen sijaan esimerkiksi sellaiset tavanomaiset deverbaaliset teonnimet, kuten *minen*-johdokset, sekä yhdyssanat, joiden merkitys on pääteltävissä suoraan osistaan, on jätetty pois teoksesta pois.

## Lähteet
Marin kielioppi

**Marin kielioppi** on vuonna 1985 julkaistu kielioppikirja marin kielestä. Teoksen on laatinut Alho Alhoniemi ja julkaissut Suomalais-Ugrilainen Seura. Toinen painos on vuodelta 2010. 

Teoksen tarkoituksena on julkaisijansa mukaan antaa lukijalle perustiedot marin äänne- ja muotorakenteesta, oikeinkirjoituksen periaatteista sekä taivutusmuotojen käytöstä. Teos on pyritty laatimaan mahdollisimman konkreettiseksi ja havainnolliseksi sekä oppikirjaksi soveltuvaksi. 

Kielioppi pyrkii kuvaamaan nimenomaan marin kahta kirjakieltä, niittymarin eli itämarin ja vuorimarin eli länsimarin kirjakieltä. Vain muutamissa kohdin on vertailun vuoksi viittauksia murteiden erikoispiirteisiin.

Marin kirjakieliä kirjoitetaan kyrillisin kirjaimin, mutta kieliopissa kirjakielten ilmaukset on kuitenkin esitetty käyttämällä suomalais-ugrilaista transkriptiota.

## Lähteet
Suomen Kansantietouden Tutkijain Seura

**Suomen Kansantietouden Tutkijain Seura** on tieteellinen seura, joka keskittyy folkloristiikkaan ja perinteen tutkimukseen. Seura perustettiin vuonna 1937 ja on osa Tieteellisten seurain valtuuskuntaa. Yhteisö julkaisee *[[Elore]]*-nimistä verkkolehteä vuodesta 1994, joka käsittelee folkloristiikkaa ja sen lähialoja. Seura on julkaissut vuodesta 1996 *Kultaneito*-sarjassa kansantietouteen liittyviä tutkimuksia ja muita julkaisuja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* kansantietoudentutkijat.fi