open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Toulouse Aerospace

**Toulouse Aerospace**, entinen *Montaudran Aerospace* tai *Aerospace Campus*, on kampushanke, joka liittyy ilmailu-, avaruus- ja sulautettujen järjestelmien työhön ja osa Vallée de l’Aérospatiale -aluetta. Se sijaitsee Toulousessa Montaudranin alueella, ja se rakennetaan kokonaan Toulousen metropoleen. Sen pinta-ala on 40 hehtaaria entisen Toulouse-Montaudranin lentokentän paikalla, jolla *Aéropostale* sai alkunsa.

## Kuvaus
Kaupunkisuunnittelija David Mangin johtaa koko hanketta, jonka rakentaminen aloitettiin vuoden 2011 ensimmäisellä neljänneksellä. Université Fédérale Toulouse Midi-Pyrénées yliopiston *Institut Clément Ader* on perustettu Espace Clémentin muurien sisälle. Ader maaliskuussa 2014 ja vihittiin käyttöön lokakuussa.

26 140 m2:n rakennus B 612 avasi ovensa 1.7.2018.

Manginin hanketta suosittiin sen paikan vuoksi, jonka se antoi Aéropostalen perinnön säilyttämiselle: sille pitäisi varata kymmenen hehtaaria ja tietyt historialliset rakennukset säilytetään (karttahuone, *Château Petit Raynal* jne.) Envol des pionniers -museo.

## Projekti
Kuten onkologian *Cancéropôle*, tämä edellyttää alan, tässä tapauksessa ilmailun ja avaruuden, koulutuksen ja tutkimuksen tärkeimpien toimijoiden yhdistämistä samaan paikkaan:

* Kokoaa yhteen GEA:n kaksi Toulousen ilmailun grandes écoles: ENAC ja SUPAERO – sekä samalla maantieteellisellä alueella sijaitsevat yliopistot ja yliopistoinstituutit: Paul Sabatier -yliopisto, INSA Toulouse ja INPT. *Maison de la formation Jacqueline Auriol* kokoaa siis saman katon alle kaikki Toulousen kone- ja tuotantotekniikan kurssit ilmailu- ja avaruusalalla (avataan tammikuussa 2022).

* Ryhmä 1000 tutkijaa pääasiassa ONERAsta, Airbus Group:stä, CNRS:stä ja CNES:stä.

* Pk-yritysten kehittämiseen tarvittavan infrastruktuurin luominen ja yhteisten palvelujen tarjoaminen.

Tämä projekti on jatkoa Rangueil-tieteelliselle kompleksille, jossa ISAE, ENAC, INSA Toulouse, Paul Sabatier -yliopisto, LAAS-CNRS, CNES sijaitsevat... ja lähellä tärkeitä toimijoita, kuten Airbus, Airbus Defence and Space, Thales Alenia Space, Freescale, Latécoère, Siemens VDO Automotive, Thales. Toulouse Aerospace muodostuu siis tästä uudesta kehitteillä olevasta alueesta ja nykyisestä Rangueil-kompleksista. Se on osa jatkoa Toulousesta kansainväliseksi ilmailu- ja avaruuspääkaupungiksi.


Aérodrome de Toulouse-Montaudran - janvier 1977 - 3Fi793 (cropped).jpg|Ilmakuva paikasta vuonna 1977.
Toulouse - Immeuble B612.jpg|B612 rakennus.
B612 (2).jpg|B612 rakennus yksityiskohtaisesti.
Toulouse - La Cité (3).jpg|*Halles de La Cité*.
Toulouse - La Cité (5).jpg|*La Cité*.
Toulouse - La Cité (2).jpg|*La Cité*, sisällä.
Envol des pionniers.jpg|*l'Envol des pionniers* museo.
Minotaure.jpg|The *Halle de La Machine* ja the Minotaure.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Website of Toulouse Aerospace
Solmupiste

**Solmupiste** tai pelkkä **solmu** tarkoittaa sähkötekniikassa ja piirianalyysissä hyödynnettävää käsitettä, jolla kuvataan virtapiirin osia, joissa virtapiirin haarat liittyvät yhteen. 

Solmupisteiden välillä ei koskaan ole oikosulkua, vaan samaan solmuun kuuluvat kaikki johtimien toisiinsa yhdistävät alueet. Monesti solmupistettä kuvataan piiriin merkittynä täplänä, joskaan ei aina.

Kirchhoffin virtalain mukaan solmupisteeseen tulevien virtojen summa on sama kuin siitä lähtevien virtojen.

## Lähteet
Itseään toteuttava kysyntä

Taloustieteessä **itseään toteuttava kysyntä** () on ilmiö, jossa lisääntynyt tarjonta johtaa hinnan laskuun ja kulutuksen kasvuun. Toisin sanoen kun tuote tai palvelu tulee helpommin saatavaksi, se muuttuu edullisemmaksi ja kuluttajat ostavat sitä todennäköisemmin, mikä taas johtaa kysynnän kasvuun. Itseään toteuttavan kysynnän teoria on yhteensopiva perinteisen kysynnän ja tarjonnan teorian kanssa.

Liikennesuunnittelussa itseään toteuttava kysyntä eli **”itseään kasvattava liikenne”** () on merkittävä keskustelunaihe eri liikennemuotoja verrattaessa. Usein termiä käytetään kun halutaan kritisoida moottoriliikennekapasiteetin kasvattamista ratkaisuna liikenneruuhkiin, sillä teorian mukaan esimerkiksi autokaistojen lisääminen nykyisiin teihin kannustaa yhä useampia autoilemaan, jolloin lisätty kapasiteetti täyttyy ja palataan takaisin ruuhkiin.

Itseään toteuttavan kysynnän vastakohta **itseään vähentävä kysyntä** () on myös havaittava ilmiö.

## Katso myös
* Braessin paradoksi
* Hedoninen oravanpyörä
* Jevonsin paradoksi
* Liikennevirta
* Sayn laki
* Ulkoisvaikutus
* Yhteismaan ongelma

## Lähteet
Giuseppe Sarti

**Giuseppe Sarti** (28. joulukuuta 1729 Faenza – 28. heinäkuuta 1802 Berliini) oli italialainen oopperasäveltäjä. Hänen opettajansa oli Padre Martini. Sarti oli vuosina 1755–1775 Kööpenhaminassa hovikapellimestarina, ja siellä ollessaan hän sävelsi muun muassa neljä tanskalaista laulunäytelmää. Sarti siirtyi sieltä ensin Venetsiaan ja 1779 Milanoon. Hän meni 1784 hovikapellimestariksi Pietariin, jonne hän perusti 1793 konservatorion. Hän sai 1794 nimityksen Pietarin tiedeakatemian jäseneksi. Hän sävelsi 1793 sielunmessun Ludvig XVI:n muistoksi. Terveyden heikentyessä hän halusi palata kotimaahan, ja keisari Aleksanteri II vapautti hänet tehtävästä ja myönsi hänelle runsaan eläkkeen. Hän kuitenkin kuoli kotimatkalla Berliinissä 28. heinäkuuta 1802.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ritojärvi

**Ritojärvi** on saareton metsäjärvi Lieksan kaakkoisosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,2 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 80 kilometriä pohjoiskoilliseen.

## Maantiede
Ritojärven pituus etelärannalta järven koillisosan Riutanlahden rantaan on noin 1,9 kilometriä. Pituus kaakkoisrannalta järven luoteisosan Riihilahden pohjukassa sijaitsevaan luusuaan on myös noin 1,9 kilometriä. Järvi levenee kohti pohjoista, jossa noin 30 hehtaarin laajuinen Ritoniemi jakaa sen edellämainittuihin lahtiin. Järven itärannalta suuntaa luoteeseen Pihaniemi. Ritojärven pohja kumpuilee. Noin puolet järvestä on vähintään kolme metriä ja enintään kuusi metriä syvä. Järven itäosassa on noin kymmenmetrinen syvänne

Ritojärven ympärillä on runsaasti suoalueita, metsäjärviä ja -lampia. Itäpuolella kohoaa Ritovaara (noin 200 metriä merenpinnan yläpuolella) ja Pieni Ritovaara. Ritovaaran alueella on hieman asutusta.

Ritojärveen virtaa Heinäpuro pohjoisesta suon halki. Järven laskujoki on mutkitteleva Ritojoki, joka laskee Riuttajärveen (164,0 metriä mpy), joka sijaitsee noin kilometrin luoteeseen. Riuttajärvi laskee Hanhijokea luoteeseen Pankajärveen.

Ritojärven vesitilavuus on 4&nbsp;604&nbsp;000 kuutiometriä.

Ritojärvi (04.427.1.014) kuuluu Hanhijoen valuma-alueeseen (04.427), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Lieksanjoen alue (04.42) ja ensimmäinen jakovaihe on Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Ritojärvi on laajin Hanhijoen valuma-alueen 28:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Seuraavaksi laajimmat ovat Pentujärvi ja Riuttajärvi. Neljänneksi laajin on Koiteroinen.

Myös Joensuussa on Ritojärvi-niminen vakavesi.

## Lähteet
Siltalampi (Lieksa)

**Siltalampi** on saareton metsäjärvi Lieksan luoteisosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 23,9 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 109 kilometriä pohjoiseen.

## Maantiede
Siltalammen pituusakseli on lounais–koillissuuntainen ja sen mitta on 1,15 kilometriä. Suurin osa järvestä on noin neljänneskilometrin levyinen. Mainittavia niemiä ei ole. Siltalampi syvenee suhteellisen tasaisesti rannoilta kohti järven keskikohtaa. Vähintään kymmenen metriä syvä vyöhyke on yhtenäinen ja se kattaa yli kolmanneksen altaan pinta-alasta. Vyöhykkeen eteläosassa on järven syvin kohta, noin 21 metriä.

Siltalammen länsipuolella on soita (Suurisuo, Remessuo) ja itäpuolella vaaroja. Itärannalta kohoavan Siltalamminrinteen laki on noin 210 metriä merenpinnan yläpuolella eli runsaat 50 metriä järvenpintaa korkeammalla. Siltalammen etelärantaa viistää maantie. Järven kaakkoispuolella sijaitsee Siltavaaran kylä. Siltalammen luoteispuolella Nurmeksen alueella sijaitsee Kuohattijärvi, joka kuuluu toisessa jakovaiheessa alueeseen 04.47.

Siltalammen vesitilavuus on 1&nbsp;900&nbsp;000 kuutiometriä.

Siltalampi (04.486.1.002) kuuluu Syväjoen valuma-alueeseen (04.486), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Viekijoen valuma-alue (04.48) ja ensimmäinen jakovaihe on Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Siltalampi on laajin Syväjoen valuma-alueen kolmesta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Valkeislampi on alaltaan jonkin verran ja tilavuudeltaan huomattavasti pienempi. Remeslampi on runsaan hehtaarin laajuinen.

## Lähteet
Suojarele

**Suojarele** on sähkötekniikassa käytettävä rele, jonka päätehtävänä on toimia katkaisijana sähköverkossa.  Suojareleitä käytetään sähkönsiirto- ja jakeluverkoissa osana suojausjärjestelmää verkon komponenttien suojaamiseen. Suojareleiden toiminta perustuu sähköisten suureiden mittaamiseen ja suureiden arvoissa tapahtuvien muutosten tarkkailemiseen.

## Eri tyyppisiä suojareleitä
Erilaisia suojareleitä ovat muun muassa: 
* Ylivirtarele
* Distanssirele
* Nollavirtarele
* Valokaarirele
* Differentiaalirele
* Taajuusrele
* Kiskosuojarele
* Katkaisijavikarele

## Lähteet
Petäjäjoki

**Petäjäjoki** tarkoittaa seuraavia asioita:
* Petäjäjoki, joki Ilomantsissa
* Petäjäjoki, joki Kolarissa
* Petäjäjoki, joki Kuopion Viitaniemessä
* Petäjäjoki, joki Suonenjoella ja Kuopiossa
* Petäjäjoki, joki Kuusamon Jokilammella
* Petäjäjoki, joki Kuusamon keskustaajaman lähellä
* Petäjäjoki, joki Pielavedellä
* Petäjäjoki, joki Sotkamon Suovaarassa
* Petäjäjoki, joki Sotkamon Teerivaarassa
* Petäjäjoki, joki Vieremällä.
Savukosken seurakunta

**Savukosken seurakunta** oli vuosina 1916–1931 Savukoskella toiminut emäseurakunta. Seurakunta liitettiin vuonna 1931 Pelkosenniemen seurakuntaan. Savukosken seurakunta irroitettiin alunperin Sodankylän seurakunnan ja Kuolajärven seurakunnan osista itsenäiseksi kirkkoherrakunnaksi 1916. Kirkko rakennettiin valtion varoilla. Seurakuntaan kuuluneet Tanhuan kylän asukkaat anoivat liittämistä Pelkosenniemen seurakuntaan 1921. Lopulta seurakunta määrättiin liitettäväksi valtioneuvoston päätöksellä ja liittäminen toteutui 1931.

## Katso myös

* Uskonto Lapissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Tietoja Suomen seurakunnista -tietokanta: Savukoski
Aulla

**Aulla** on kunta Toscanan luoteisosassa Italiassa. Se kuuluu Massa-Carraran maakuntaan ja Lunigianan historialliseen alueeseen.

## Maantiede
Aulla sijaitsee kukkuloiden reunustamana Magra-joen laaksossa lähellä Ligurian rajaa. Etäisyys Massasta on noin 25 kilometriä luoteeseen ja Firenzestä noin 115 kilometriä luoteeseen. Maanteitse etäisyys Firenzestä on noin 145 kilometriä ja Genovasta noin 103 kilometriä.

## Historia

Aulla syntyi roomalaistie Via Francigenan varteen. Tie kulki Canterburysta Roomaan. Markiisi Adalberto I perusti paikkakunnalle San Caprasion luostarin vuonna 884. Keskiaikana Malaspinan suku ja Lunin piispat kiistelivät Lunigianan herruudesta. 1520-luvulla Giovanni delle Bande Nere pyrki saamaan jalansijaa alueella, mutta epäonnistui. 1540-luvulla genovalainen Centurionen suku osti Aullan Malaspinoilta ja samaan aikaan rakennettiin linnake Fortezza della Brunella. Malaspinan suku palasi vallan kahvaan 1700-luvun alussa ja piti asemansa vuoteen 1797, jolloin feodalismi lakkautettiin. Toisen maailmansodan pommitukset tuhosivat suuren osan Aullan historiallisesta arkkitehtuurista.

Fortezza della Brunella on todennäköisesti Giovanni delle Bande Neren rakennuttama. Nykyisin siinä toimii Museo di storia naturale della Lunigiana. Aullaan kuuluu kantakaupungin ohella useita kyliä, kuten Albiano Magra, Bibola, Caprigliola, Olivola, Pallerone ja Quercia. Niissä on sotatuhoilta säästynyttä rakennuskantaa, kuten Chiesa di San Tommaso Becket.

## Talous ja liikenne
Aulla on Lunigianan teollinen ja kaupallinen keskus. Aullan rautatieasema, Stazione di Aulla Lunigiana, sijaitsee rataosuudella Parma–La Spezia. Kaupungin halki kulkee moottoritie A15 (Autostrada della Cisa).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Aulla, Toscana, Italia — Sunrise, Sunset, and Daylength
Alppihiihdon maailmancup 2023–2024

**Alppihiihdon maailmancup 2023–2024** oli historian 58. alppihiihdon maailmancupin kausi. Kausi alkoi Söldenissä Itävallassa 28. lokakuuta 2023 ja päättyi 23. maaliskuuta 2024 Saalbachissa Itävallassa.

Kauden aikana ei järjestetty arvokilpailuita.

Miehillä oli tarkoitus kilpailla 45 osakilpailua 21 eri paikassa ja naisilla 45 osakilpailua 22 eri paikassa.

Marco Odermatt ja Mikaela Shiffrin olivat puolustavat kokonaiscupin voittajat edelliskaudelta.

## Miehet
### Kalenteri

## Naiset
### Kalenteri

## Maailmancupin pisteet
### Miehet

#### Kokonaiskilpailu

#### Pujottelu

#### Suurpujottelu

#### Supersuurpujottelu

#### Syöksylasku

### Naiset

#### Kokonaiskilpailu

#### Pujottelu

#### Suurpujottelu

#### Supersuurpujottelu

#### Syöksylasku

## Saavutukset
### Ensimmäinen maailmancupin voitto
#### Miehet
#### Naiset
### Ensimmäinen maailmancupin palkintokorokesija
#### Miehet
*  Joan Verdú (28) – suurpujottelussa Val d’Isèressä – 3. sija

#### Naiset
*  AJ Hurt (23) – pujottelussa Kranjska Gorassa – 3. sija

## Uran lopetukset
Seuraavat merkittävät maailmancupissa kilpailleet laskijat, jotka ilmoittivat lopettavansa kauden 2023–2024 aikana tai sen jälkeen:

### Miehet
*  Thomas Dreßen
*  Roland Leitinger
*  Josef Ferstl
*  Štefan Hadalin

### Naiset
*  Vivianne Härri
*  Juliana Suter

## Lähteet
Kaarlelan suomalainen seurakunta

**Kaarlelan suomalainen seurakunta** oli vuosina 1966–1993 Kokkolan Kaarlelassa toiminut seurakunta. Seurakunta muodostettiin vuonna 1966 Kokkolan maaseurakunnan jakautuessa suomalaiseen ja ruotsalaiseen seurakuntaan. Seurakunta yhdistettiin vuonna 1993 Kokkolan suomalaiseen seurakuntaan.

## Katso myös

* Uskonto Kokkolassa
* Uskonto Keski-Pohjanmaalla

## Lähteet
Kaarlelan ruotsalainen seurakunta

**Kaarlelan ruotsalainen seurakunta** () oli vuosina 1966–2003 Kokkolan Kaarlelassa toiminut seurakunta. Seurakunta muodostettiin vuonna 1966 Kokkolan maaseurakunnan jakautuessa ruotsalaiseen ja suomalaiseen seurakuntaan. Seurakunta lakkautettiin vuonna 2003 ja sen tilalle perustettiin uusi Kokkolan ruotsalainen seurakunta.

## Katso myös

* Uskonto Kokkolassa
* Uskonto Keski-Pohjanmaalla

## Lähteet
Salon helluntaiseurakunta

**Salon helluntaiseurakunta** on vuonna 1927 perustettu salolainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan pastori on Tommi Suonpää. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Salon Mököisissä Mököistenkadulla. Seurakuntaan kuuluu noin 450 jäsentä.

Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ja rukouskokousten lisäksi lapsi- ja nuorisotyö sekä musiikkitoiminta. Seurakunnassa järjestetään myös venäjänkielisiä tilaisuuksia. Seurakunta julkaisee *Seurakuntasanoma*-julkaisua.

## Historia
Helluntaiherätyksen historia Salossa juontaa juurensa vuoteen 1888. Tuolloin Fredrik Haggström tuli uskoon Perniön Mathildedalin kylässä ja ryhtyi järjestämään uskovaisten kokoontumisia. Ruuki isännöitsijä Edward Frisk oli vahvasti hankkeen takana. Myöhemmin osa liittyi Mathildedalin baptistiseurakuntaan. Tehtaan hiljentyessä monet Mathildedalin kristityt muuttivat Saloon, jonne perustettin heinäkuussa 1927 paikallinen helluntaiseurakunta.

Toiminnan painopiste siirtyi vuosikymmenten aikana Mathildedalista Salon kauppalaan. 2010-luvulla helluntaiseurakuntaan on tullut uusia jäseniä maahanmuuton kautta.

## Toimitilat
### Mathildedalin rukoushuone
Mathildedalin kylään muodostui hengellinen yhteisö, jonka rukosuhuone valmistui vuonna 1906.Helluntaiseurakunnan työ Mathildedalissa jatkui seurakunnan perustamisen jälkeen muutaman vuosikymmenen ajan. Viimeiset hartaudet Mathildedalin rukoushuoneessa pidettiin vuonna 1982. Rukoushuone on nykyisin yksityisomistuksessa.

## Katso myös
* Helluntaiherätys Suomessa
* Salon seurakunta

## Lähteet
Erling Sande

**Erling Sande** (s. 8. marraskuuta 1978 Bremanger) on norjalainen keskustapuolueen poliitikko. Hän toimi Norja kunta- ja alueministerinä lokakuusta 2023 helmikuuhun 2025. Sande on istunut suurkäräjillä vuodesta 2021. Hän on opiskellut historiaa ja ihmismaantiedettä Bergenin yliopistossa.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Erling

**Erling** on muinaispohjoismaista alkuperää oleva miehen etunimi, jonka on tulkittu merkitsevän ”jaarlin poikaa”. Norjassa nimen sai noin 20&nbsp;900 henkilöä vuosina 1900–2017 ja sen nimipäivää juhlitaan maassa 19. kesäkuuta.
## Tunnettuja Erling-nimisiä
* Erling Brene (1896–1980), tanskalainen säveltäjä
* Erling Brøndum (1930–2017), tanskalainen poliitikko
* Erling Dinesen (1910–1986), tanskalainen poliitikko
* Erling Eidem (1880–1972), ruotsalainen arkkipiispa
* Erling Evensen (1914–1998), norjalainen maastohiihtäjä
* Erling Eriksen (1919–1996), norjalainen harmonikkataiteilija
* Erling Braut Haaland (s. 2000), norjalainen jalkapalloilija
* Erling Jensen (1919–2000), tanskalainen poliitikko
* Erling Jevne (s. 1966), norjalainen maastohiihtäjä
* Erling Kaas (1915–1996), norjalainen seiväshyppääjä
* Erling Asbjørn Kongshaug (1915–1993), norjalainen kilpa-ampuja
* Erling Kristensen (1893–1961), tanskalainen kirjailija
* Erling Kroken (1928–2007), norjalainen mäkihyppääjä
* Erling Lindahl (1903–1973), norjalainen näyttelijä
* Erling Lorentzen (1923–2021), norjalainen liikemies
* Erling Mandelmann (1935–2018), tanskalainen valokuvaaja
* Erling Nilsen (1910–1984), norjalainen nyrkkeilijä
* Erling Norvik (1928–1998), norjalainen poliitikko
* Erling Olsen (1927–2011), tanskalainen poliitikko
* Erling Sande (s. 1978), norjalainen poliitikko
* Erling Skakke (1115–1179), norjaalinen jaarli
* Erling Steinvegg (?–1207), norjalainen ylimys
* Erling Stordahl (1923–1994), norjalainen vammaisaktivisti
* Erling Wikborg (1894–1992), norjalainen poliitikko

## Sukunimenä
* Ellida Erling (1869–1952), suomalainen kirjailija
* Tapani Erling (s. 1945), suomalainen kansantaloustieteilijä
## Lähteet
Karungin seurakunta

**Karungin seurakunta** oli vuosina 1859–2007 Karungissa toiminut evankelis-luterilainen seurakunta. Seurakunta liitettiin vuonna 2007 Tornion seurakuntaan. 

## Historia
Karungin alue kuului alkujaan Luulajan hiippakuntaan ja Länsipohjan lääniin. Alue liitettiin Haminan rauhassa Suomen suuriruhtinaskuntaan. Karungin asukkaat kävivät Ruotsin puolella entisessä kirkossaan 1809–1817, kunnes uusi kirkko rakennettiin Ulkumäelle. Karunki erotettiin itsenäiseksi kirkkoherrakunnaksi 1859. 

## Papisto
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Karungin kirkkoherroina: 
* 1870–1873: Gustaf Adolf Snellman
* 1874–1894: Johan Robert Castrén
* 1897–1908: Juho Arvid Sarkkila
* 1909– Antti Haikola

## Lähteet
Alatornion seurakunta

**Alatornion seurakunta** oli vuosina 1477–2007 Alatorniossa toiminut seurakunta. Seurakunta liitettiin vuonna 2007 Tornion seurakuntaan. 

## Historia
Seurakunta mainitaan Uppsalan hiippakunnan Luulajan kappelina 1345 ja itsenäisenä kirkkoherrakuntana 1477. Seurakunnan 1400-luvulla rakennettua kirkkoa laajennettiin 1797.

Haminan rauhassa Alatornio siirtyi Suomen suuriruhtinaskuntaan 1809. Keisarillisella käskykirjeellä seurakuntaan liitettiin kuuluvaksi Karungin kappeli ja Tornion kaupunki. Karunki itsenäistyi 1812 ja Tornio 1896.

## Papisto
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Alatornion kirkkoherroina: 

* 1386: Anders
* 1477: Ragvald
* 1477: Nicolaus Gerdari 
* Andreas Andreæ Essevius 
* 1539–1543: Oloff 
* 1553–1560: Michael
* 1560–1565: Andreas Nicolai
* 1565–1596: Eschillius Andreas Ruuth
* 1597: Magnus Jonae
* 1599–1600: Hans Petri
* 1599–1624: Canutus Martini Carelius
* 1624–1639: Martinus Mathiae Warg
* 1639–1681: Johannes Jonae Tornaeus
* 1681–1682: Henricus Johannis Tornström
* 1684–1705: Gabriel Johannis Tuderus
* 1706–1724: Henricus Johannis Forbus

* 1724–1760: Abraham Johannis Fougt
* 1762–1783: Ericus Erici Brunnius
* 1784–1809: Gustaf Vilhelm Rydman
* 1816–1828: Simon Appelgren
* 1832–1846: Erik Castrén
* 1849–1864: Carl Arvid Castrén
* 1865–1880: Erik Ulrik Castrén
* 1882–1892: Fredrik Edvard Castrén
* 1893–1902: Johannes Granö
* 1903–1906: Eljas Lönnrot
* 1907–1912: Gustaf Junnelius
* 1912–1929: Ludvig Grönholm 
* 1934–1956: Oskari Jussila
* 1956–1968: Olli Marttinen
* 1968–1976: Yrjö Karanko
* 1976–2007: Ossi Ylipekkala

## Lähteet
Toivo Linnanvirta

**Toivo Ernst Linnanvirta**, käytti myös nimiä *Topi Linnanvirta* ja *Toivo Linnanvirta* (31. tammikuuta 1910 – 14. marraskuuta 1970) oli suomalainen klarinetisti ja saksofonisti. Hän soitti Dallapé-orkesterissa vuosina 1935–1936, 1938–1941 ja 1960–1964. 

## Lähteet
Kauko Tekonen

**Kauko Hillari Kotivalo Tekonen** (14. maaliskuuta 1908 Helsinki – 13. tammikuuta 1956) oli suomalainen Dallapé-orkesterissa 1937–1938 soittanut pianisti. Tekonen soitti myös haitaria muun muassa Tivoli Toivo Sariolassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kauko Tekonen soittaa, vänrikki V.E. Koskimäen valokuva vuodelta 1942, Sotamuseo (Finna)
Avinor

**Avinor AS** on norjalainen valtionyhtiö, joka ylläpitää lentoasemia ja muuta lentoliikenteen infrastruktuuria. Kaikkiaan se hallinnoi 44 lentoasemaa. Avinor perustettiin vuonna 2003 yhtiöittämällä entinen valtionvirasto Luftfartsverket. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pehmytjäätelö

**Pehmytjäätelö** eli **pehmis** on pehmeämpi versio jäätelöstä. Suomessa pehmikset valmistetaan yleensä pehmytjäätelömassasta, joka on valmistettu pääosin maidosta ja kermasta. Tavallinen jäätelö valmistetaan valmiiksi etukäteen ennen siirtoa myyntiin, kun taas pehmytjäätelö myydään usein suoraan pehmiskoneesta, jossa massa saa lopullisen muotonsa.

Suomessa pehmytjäätelöä valmistavat muun muassa Fazer, Unilever Ingman Production ja Froneri Finland. Suomessa ”Pehmis”-nimellä kulkevan brändin omistaa Froneri Finland. Pehmytjäätelöä valmistetaan myös vegaanisena.

## Historia
Joidenkin lähteiden mukaan pehmytjäätelön olisi keksinyt Ison-Britannian pääministeri Margaret Thatcher, mutta tästä ei kuitenkaan ole olemassa yksimielisyyttä.

Suomessa pehmis tuli myyntiin jäätelökioskeihin 1970-luvulla ja Valio alkoi myydä pehmistä vuonna 1975.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Inndyr

**Inndyr** on taajama Gildeskålin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 0,8 neliökilometriä ja asukasluku 629 vuonna 2022.
## Lähteet
Tauno Kukko

**Tauno Kukko** (15. syyskuuta 1916 Kuolemajärvi – 4. syyskuuta 2001 Espoo) oli suomalainen trumpetisti, säveltäjä ja sanoittaja. 

Tauno Kukko tuli 13-vuotiaana soitto-oppilaaksi Viipurin tykistörykmentin soittokuntaan. 17-vuotiaana hän siirtyi Helsinkiin laivaston soittokuntaan ja jäi sieltä siviiliin 1935. Hän soitti sitten Helsinginkadulla ravintola Tenhon orkesterissa kunnes siirtyi Dallapé-orkesteriin, jossa hän soitti trumpettia 1935–1939 Alvar Kososen kanssa. Jatkosodan aikana Kukko soitti merivoimien Trio Ohoi-orkesterissa ja sittemmin hän oli freelance-trumpetistina kunnes siirtyi 1949 Helsingin poliisilaitoksen palvelukseen Poliisisoittokuntaan. Hän jakoi samalla myös liikennevalistusta lapsille nukketeatterin avulla.

Tauno Kukko toimi opettajana Helsingin Kansankonservatoriossa, kirjoitti lastenlauluja ja Trumpettikoulu-kirjan. Hän vietti kymmenen vuotta eläkeläisenä Floridassa kunnes palasi Suomeen 1997. Kukko kuoli 84-vuotiaana syyskuussa 2001 Espoossa.

Muusikko Sakari Kukko on Tauno Kukon veljen Pauli Kukon poika.

## Kirjallista tuotantoa
* *Lasten liikennekirja sanoin ja sävelin*. Otava 1961

## Lähteet
Jacksonin piirikunta (Missouri)

**Jacksonin piirikunta** () on Yhdysvaltojen Missourin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 717&nbsp;204 vuonna 2020, ja se oli väkiluvultaan osavaltion toiseksi suurin piirikunta. Piirikunnan hallintokeskukset ovat Kansas Cityn ja Independencen kaupungit. Piirikunta on perustettu vuonna 1826.

## Väestö
Vuonna 2020 Jacksonin piirikunnan 717&nbsp;204 asukkaasta valkoisia oli 70,0&nbsp;%, mustia 23,4&nbsp;%, aasialaisia 2,0&nbsp;%, alkuperäisasukkaita 0,7&nbsp;% ja Tyynenmeren alkuperäisasukkaita 0,3&nbsp;%. Asukkaista 3,6&nbsp;% kuului kahteen tai useampaan rotuun. 9,4&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 5,9&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Husain Faizhanov

**Husain Faizhanovitš Faizhanov** (, ; 1823 Simbirskin kuvernementti – 28. elokuuta 1866) oli tataarien historioitsija, filologi ja opettaja. Faizhanov oli "venäläisille tiedemiehille merkittävä orientalisti ja tataarikansalle ensimmäinen ammatillinen historioitsija ja muslimikoulutusjärjestelmän uudistaja". Faizhanov syntyi nykyisin Nižni Novgorodin alueeseen kuuluvassa mišäärikylässä *[[Safadžai|Safacay]]*.

Faizhanov luennoi vuodesta 1854 Pietarin yliopiston itämaisten kielten tiedekunnassa. Faizhanovilla oli merkittävä rooli Kasimovin kaanikunnan epigrafian tutkimuksissa. Vuonna 1860 Faizhanov teki tarkat kopiot Kasimovin tataarien hautakivistä. Hän myös löysi Uraz-Muhammad kaanin hautakiven. Faizhanovin hankkimia materiaaleja käytti kuuluisa orientalisti V. V. Veljaminov-Zernov pääteoksessaan "Kasimovin kuninkaiden ja ruhtinaiden tutkimus" (Исследование о касимовских царях и царевичах). He myös työskentelivät yhdessä. Faizhanov kirjoitti vuonna 1862 teoksen, jonka mukaan tataarikoulutus olisi uudistuksen tarpeessa. Tekstiä ei julkaistu, mutta sen on sanottu olevan ensimmäisiä näytteitä myöhemmin *[[Jadidismi|jadidismin]]* nimellä tunnetusta uudistusliikkeestä. 

Faizhanov suoritti pyhiinvaelluksen Mekkaan kahdesti.

## Lähteet
Ludvig I (Anjou)

**Ludvig I** (; 23. heinäkuuta 1339 Vincennes, Ranska – 20. syyskuuta 1384 Bisceglie, Napolin kuningaskunta) oli ranskalainen prinssi, Anjoun herttua sekä Provencen ja Mainen kreivi, joka julistautui vuonna 1382 Napolin kuningaskunnan kuninkaaksi saamatta sitä kuitenkaan haltuunsa. Hän oli myös Ranskan sijaishallitsija 1380-luvun alussa.

## Elämänvaiheet
Ludvig oli Ranskan kuninkaan Juhana II Hyvän toiseksi vanhin poika. Hänen äitinsä oli Böömin prinsessa Bonne. Ludvigin veljiä olivat Ranskan kuningas Kaarle V, Burgundin herttua Filip Rohkea ja Berryn herttua Juhana.

Nuori Ludvig annettiin vuonna 1354 panttivangiksi Navarran kuningas Kaarle Pahalle. Ludvig osallistui vuonna 1356 tappiolliseen Poitiers’n taisteluun englantilaisia vastaan. Samana vuonna hän sai läänityksikseen Anjoun ja Mainen kreivikunnat. Vuonna 1360 hänen isänsä Juhana II korotti Anjoun perinnölliseksi herttuakunnaksi. Ludvig luovutettiin vuoden 1360 Brétignyn rauhansopimuksen nojalla Englantiin kuningas Edvard III:n panttivangiksi, mutta hän onnistui pakenemaan takaisin Ranskaan vuonna 1363. Tämän seurauksena kuningas Juhana II meni vapaaehtoisesti itse poikansa tilalle panttivangiksi Englantiin ja kuoli siellä vuonna 1364.

Veljensä Kaarle V:n hallitsijakaudella Ludvig toimi vuodesta 1364 Languedocin ja vuodesta 1369 myös vähitellen takaisinvallatun Guyennen maakunnan käskynhaltijana (*lieutenant général*). Ludvig taisteli englantilaisia vastaan ja alisti kovin ottein englantilaismieliset alueet, erityisesti Bretagnen. Kaarle V:n kuoltua vuonna 1380 Ludvig toimi alaikäisen veljenpoikansa Kaarle VI:n sijaishallitsijana.

Niin sanotun suuren skisman puhjettua Ludvig I asettui tukemaan vastapaavi Klemens VII:tä, joka lupasi luoda hänelle vastapalvelukseksi Keski-Italiaan oman ”Adrian kuningaskunnan”. Vuonna 1380 Ludvigin isän serkku, Napolin lapseton kuningatar Johanna I, joka oli myös Klemens VII:n tukija, adoptoi Ludvigin kruununperillisekseen. Napolin kruununperimyksestä syrjäytetty Johannan toinen sukulainen Kaarle Durazzolainen sai tukijakseen paavi Urbanus VI:n, joka kruunasi hänet Napolin kuninkaaksi Roomassa vuonna 1381 nimellä Kaarle III. Kaarle valtasi Napolin ja syrjäytti Johanna I:n ennen kuin Ludvig ehti tulla armeijoineen tämän apuun. Klemens VII kruunasi vuorostaan Ludvigin Sisilian (Napolin) ja Jerusalemin kuninkaaksi Avignonissa 30. toukokuuta 1382. Ludvig otti vuonna 1382 haltuunsa Johanna I:n valtakuntaan kuuluneen Provencen ja Forcalquier’n kreivikunnan. Hän lähti kesäkuussa 1382 Etelä-Italiaan sotaretkelle Kaarlea vastaan, mutta kuoli vuonna 1384 ehtimättä saada Napolia käsiinsä. Hänet haudattiin Angersin katedraaliin Ranskaan.

Ludvig I:stä polveutui niin sanottu nuorempi Anjou-suku. Hänen puolisonaan oli vuodesta 1360 Marie de Blois, jonka isä oli Blois’n kreivi Kaarle. Ludvigin läänitykset ja arvonimet peri hänen poikansa Ludvig II, joka jatkoi taistelua Napolin valtaistuimesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Juhana Hyvä

**Juhana Hyvä** voi tarkoittaa seuraavia historiallisia hallitsijoita:

*Juhana II, Ranskan kuningas 1350–1364
*Juhana I, Portugalin kuningas 1385–1433
*Juhana II, Liechtensteinin ruhtinas 1858–1929
Astilbeae

**Astilbeae** on rikkokasvien (Saxifragaceae) heimoon kuuluva tribus, johon kuuluu kolme sukua: jaloangervot (*Astilbe*), kilpiangervot (*Astilboides*) ja valeangervot (*Rodgersia*). Lajeja tribuksessa on yhteensä 24 ja muunnoksia 13.

Astilbeae-tribuksen lajit ovat luultavasti lähtöisin Japanin ja Korean niemimaan alueilta sekä nykyisen Kiinan Jilinin ja Liaoningin maakuntien itäosista. Myös tribuksen lajien nykyinen esiintymiskeskittymä on samalla seudulla, joskin tietyt lajit kasvavat nykyisin varsin kaukana tuolta alueelta. Kaiken kaikkiaan tribuksen lajeja kasvaa luontaisina Nepalista Filippiineille ja Japaniin ulottuvalla alueella sekä Jaavalla ja Yhdysvaltojen itäosissa. Aasiasta Pohjois-Amerikkaan tribuksen lajit ovat levinneet luultavasti Beringinsalmen kohdalla olleen maayhteyden kautta, vaikka tribuksen lajeja ei nykyisin kasvakaan itäisimmässä Siperiassa tai suuressa osassa Pohjois-Amerikkaa. Tämä lajien nykyinen puuttuminen noilta alueilta saattaa olla seurausta kvartäärikauden jääkausista, jotka ovat hävittäneet tribuksen lajit noilta alueilta sukupuuttoon.

## Suvut
* jaloangervot (*Astilbe*)
* kilpiangervot (*Astilboides*)
* valeangervot (*Rodgersia*)

## Lähteet
Olavi Koskela

**Olavi August Koskela** (28. maaliskuuta 1912 Seinäjoki – 26. huhtikuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen kapellimestari, säveltäjä, sovittaja, trumpetisti ja soitonopettaja.

Koskela soitti Helsingissä Rainbow-orkesterissa ja hän oli myös Dallapé-orkesterin soolotrumpetistina. Vuonna 1951 hän perusti Olavi Koskelan orkesterin. Tämä tanssiorkesteri esitti 1950-luvulla Glenn Miller-tyylistä swingiä muun muassa Linnanmäellä, Hämäläisten talolla, Ostrobotnialla ja Vanhalla ylioppilastalolla. Orkesteri oli koossa aina vuoteen 1964 saakka. 

Koskela oli Radion sinfoniaorkesterin ja Radion viihdeorkesterin trumpetistina 1952–1972 ja hän jäi eläkkeelle 1972. Koskela johti Helsingin työväenyhdistyksen puhallinorkesteria 1969–1979 sekä useiden vuosien ajan Helsingin NMKY:n Big Bandiä, Helsingin liikennelaitoksen soittokuntaa ja Postin sinfoniaorkesteria. Hän oli Suomen Trumpettikillan ensimmäisiä kunniajäseniä.

Olavi Koskela sai director musices-arvonimen 1987. Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle Helsinkiin.

## Kirjallisuutta
* *Olavi Koskela: Trumpettitunneilla - Trumpetlessons with Olavi Koskela*. Ari Heinonen, Lahti 2008 

## Lähteet
Gildeskålin vanha kirkko

**Gildeskålin vanha kirkko** on Gildeskålin kunnassa Norjassa sijaitseva keskiaikainen kivikirkko. Se on rakennettu 1100-luvulla.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nahal Oz

**Nahal Oz** () on kibbutsi Israelin Eteläisellä hallintoalueella. Sen asukasluku oli vuonna 2021 yhteensä 470.

## Historia

Nahal Ozin kibbutsi perustetiin vuonna 1951. Alkujaan se oli sotilaskoulutusta antaneen Nahal-liikkeen tukikohta. Nimen osa *Oz* viittaa Gazan heprealaiseen nimeen *Azzah*, joka on johdettu samasta juuresta *oz*, tarkoittaen vapaasti käännettynä "voimaa". Kibbutsin perustamisen jälkeen paikalle saapui uusia juutalaisia siirtolaisia esimerkiksi Etelä-Amerikasta. Kibbutsin alkuvuosina ennen Suezin kriisiä ja myöhempää kuuden päivän sotaa kibbutsia tulitettiin usein Gazan puolelta.

Vuosina 1997–1998 kibbutsin toimintoja alettiin yksityistää, mikä johti taloudellisiin ongelmiin ja monien paikallisten muuttoon muualle. Aamulla 7. lokakuuta 2023 joukko Hamasin taistelijoita soluttautui kibbutsiin, jossa he surmasivat ja kaappasivat siviilejä.

## Väestö
Vuonna 2021 Nahal Ozin asukasluku oli 470. 1990-luvun puolivälillä vastaava lukema oli 495 ja vuonna 2002 288.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eratin piiri

**Erátin piiri** (, aiemmin myös *Distrito de Namapa-Erati*) on Mosambikin Nampulan maakunnan pohjoisosassa sijaitseva piiri. Piirin keskus on Namapan taajama (Namapa-Erati, Eráti). Se sijaitsee linnuntietä 166 kilometriä ja maanteitse 227 kilometriä aluekeskus Nampulasta koilliseen. Mosambikin kansallinen maantie N1 (Estrada Nacional Número Um, EN-1) kulkee piirin kautta.

Eratin piirin naapurina ovat idässä Memban piiri, etelässä Nacaroan piiri ja Muecaten piirit lännessä Mecubúrin piiri sekä pohjoisessa Cabo Delgadon maakunnan Namunon ja Chiúren piirit.

Piirin väkiluku oli Mosambikin tilastokeskuksen (INE) ennusteen mukaan 449&nbsp;578 vuonna 2022. 
Väestönlaskennoissa asukasluvuksi saatiin 210&nbsp;239 (VL 1997), 263&nbsp;146 (2007) ja 387&nbsp;713 (VL 2017).

Eratin piirin pinta-ala on 5&nbsp;751 neliökilometriä (2022, 2005) (tosin erään lähteen yllättävä, ilmeisen virheellinen väite on: 9&nbsp;773 km²). Piiri jakautuu kolmeen hallinnolliseen alueseen: P.A de Alua, P.A de Namapa ja P.A de Namiroa. Nämä jakautuvat yhteensä kymmeneen paikkakuntaan (locadidades).

Vuonna 2021 lukutaidottomia oli 60,5 prosenttia väestöstä, vuonna 1997 heitä oli jopa 87,1 prosenttia piirin väestöstä. Miesten lukutaitoprosentti oli tuolloin oleellisesti korkeampi kuin naisten. Paikallinen pääkieli on emakuwa, joka oli äidinkielenä 84 prosentilla väestöstä. Mosambikin virallista kieltä portugalia osasi tuolloin vain 15,7 väestöstä (1997).

Pääelinkeino on maatalous. Paikallisia maataloustuotteita ovat muun muassa maissi, riisi, maniokki,  lehmänpapu, kyyhkynherne, maapähkinä ja puuvilla.

## Lähteet
Alnesin majakka

**Alnesin majakka** () on Gisken kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva majakka. Se perustettiin vuonna 1853 ja automatisoitiin sekä jätettiin miehittämättömäksi 1982.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gisken kirkko

**Gisken kirkko** () on Gisken kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva keskiaikainen kivikirkko. Se on rakennettu noin vuonna 1130 ja muodoltaan pitkäkirkko.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Muuratsalo (Jyväskylä)

**Muuratsalo** on Jyväskylän 33. kaupunginosa entisen Säynätsalon kunnan alueella. Se kattaa Päijänteen Muuratsalon saaren Jyväskylään kuuluvan osan kokonaan; saaren eteläosa kuuluu Muuramen kuntaan. Lemmensilta yhdistää Muuratsalon Lehtisaareen.

Suurin osa kaupunginosan asutuksesta on saaren pohjoisosassa, mutta myös itärannalla Kortepellon eteläpuolella on kaavoittamatonta asutusta. Saaren keskiosassa ei ole asutusta. Kahdella kaupunginosan asuinalueella on oma nimensä: Satasarvisen koillispuolella sijaitsevan niemen asuinaluetta kutsutaan Haikaksi ja kaakkoispuolella Hauhonselän rannalla olevaa asuinaluetta Kortepelloksi.

Kaupunginosassa toimii Muuratsalon päiväkotikoulu.

## Lähteet
Naturgy

**Naturgy Energy Group S. A.** (aiemmin **Gas Natural Fenosa**) on espanjalainen monikansallinen maakaasu- ja sähköenergiayhtiö. Sen pääkonttori on hallinnollisesti Barcelonassa, mutta laillisesti Madridissa.

## Toiminta
Naturgy jakelee maakaasua, tuottaa sähköä ja hallinnoi maakaasuun liittyvää infrastruktuuria ja kuljetuskalustoa. Yhtiön toiminta-alueita ovat Espanjan lisäksi pääosin Australia, Latinalainen Amerikka, Yhdysvallat ja jotkut Euroopan maat.

Yhtiö perustettiin nimellä Gas Natural vuonna 1991, kun espanjalaisia kaasuyhtiöitä yhdistyi. Vuonna 2018 päätettiin nimen vaihdosta Naturgyksi. Naturgyn suurimmat omistajat ovat La Caixa ja Repsol.

## Lähteet
Michaloff Wigdehl

**Michaloff Wigdehl** (16. heinäkuuta 1856 Gildeskål – 14. heinäkuuta 1921 Oslo) oli norjalainen taidemaalari. Hänen opettajiaan olivat muun muassa Harriet Backer ja Laurits Tuxen. Wigdehl tunnetaan Pohjois-Norjan ja Huippuvuorten maisemia esittävistä synkkäsävyisistä maalauksista. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Knutsen & Ludvigsen

**Knutsen & Ludvigsen** oli norjalainen lastenmusiikkia esittänyt duo. Yhtyeen perustivat Øystein Dolmen ("Knutsen") ja Gustav Lorentzen ("Ludvigsen") Trondheimissa vuonna 1970. He voittivat vuoden lastenlevyn Spellemannprisen-palkinnon vuosina 1972 ja 1983. Vuonna 1987 Dolmen ja Lorentzen lähtivät soolourille, mutta palasivat duoksi vuonna 1999 ja tekivät satunnaisesti keikkoja, kunnes Lorentzen kuoli vuonna 2010. Yhtyettä pidetään yhtenä Norjan musiikkihistorian merkittävimmistä lastenmusiikin saralla, ja laulajien esittämistä hahmoista Knutsenista ja Ludvigsenista on tehty myös teatterinäytelmiä sekä vuonna 2015 animaatioelokuva, joka palkittiin parhaan lastenelokuvan Amandalla.

## Albumit
* *Knutsen & Ludvigsen* (1970)
* *Brunost no igjæn?* (1972)
* *Tut - Knutsen og Ludvigsen nr. 3* (1974)
* *Ned med Nidaros* (1975)
* *Du milde Mozart!* (1977)
* *Fiskepudding! Lakrisbåter!* (1980)
* *Juba Juba* (1983)
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aigueperse (Puy-de-Dôme)

**Aigueperse** on kunta Ranskassa Puy-de-Dômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Buronjoen varrella noin 30 kilometriä Clermont-Ferrandin kaupungista pohjoiseen.

Kunnan keskusta oli keskiajalla muurien ympäröimä muinaisen Montpensierin ruhtinaskunnan pääkaupunki. Keskusta on kehittynyt pitkänomaiseksi sitä halkovan pääkadun Grande-ruen varrelle.

1200-luvun alussa rakennettua Notre-Damen kirkkoa pidetään yhtenä Auvergnen ensimmäisistä goottilaisista rakennuksista. Kirkossa on useita vanhoja maalauksia, kuten Benedetto Ghirlandaion teos Nativité sekä jäljennös Andrea Mantegnan maalauksesta Pyhä Sebastianus. Alkuperäinen on nähtävillä Louvressa. Aiguepersen Sainte-Chapelle on yksi Ranskan jäljellä olevista "Pyhistä kappeleista". Sen on rakentanut kuninkaallisen perheen jäsen kreivi Louis de Bourbon-Montpensier.

Kaupunkiin rakennettiin vuonna 1650 Ursulian luostari. Sen rakennutti Montpensierin herttuatar Grande Mademoiselle, joka oli Ranskan kuninkaan Ludvig XIV:n serkku. Luostari toimi tyttöjen korkeakouluna, jota ursuliininunnat johtivat. Ranskan suuren vallankumouksen aikana se muutettiin kaupungintaloksi. Kaupungintalon pihalle vievän sisäänkäynnin päällä on vuonna 1794 rakennettu kellotapuli.  Kellossa on kolme 1300-luvulta peräisin olevaa puupatsasta, Jacquemartia, jotka lyövät kelloja. 


Tiedosto:Andrea Mantegna 088.jpg|Andrea Mantegnan maalaus Pyhä Sebastianus
Tiedosto:Aigueperse - Sainte-Chapelle -1.jpg|Sainte-Chapelle
Tiedosto:Aigueperse.Hôtel de ville1.JPG|Kaupungintalo
Tiedosto:Hôtel de ville d'Aigueperse_Beffroi.jpg|Kaupungintalon kellotorni


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aigueperse

**Aigueperse** voi tarkoittaa seuraavia:

* Aigueperse, kunta Puy-de-Dômen departementissa Ranskassa
* Aigueperse, kunta Rhônen departementissa Ranskassa.
Carl Gustaf von Schantz

**Carl Gustaf von Schantz** (23. syyskuuta 1896 – 28. heinäkuuta 1954) oli suomalainen radioalan pioneeri ja radiotehtailija.

Schantz kävi Helsingin ruotsalaisen normaalilyseon ja vuonna 1914 hän matkusti Saksaan opiskellakseen kipinäsähkötystä. Hän ehti oleskella Saksassa muutamia kuukausia ja oli juuri päässyt opiskelemaan Darmstadtin teknilliseen korkeakouluun kun ensimmäinen maailmansota alkoi ja Schantz joutui palaamaan Suomeen. Hän jatkoi ominpäin radioalan opiskelua ja Suomen sisällissodan aikana huhtikuussa 1918 hänestä tuli Valkoisen kaartin radio-osaston johtaja. Toukokuun alussa hän rakensi Teknilliselle korkeakoululle langattoman lennättimen lähetysaseman. Toukokuun 1918 lopulla valkoisten Pohjois- ja Etelä-Suomen armeijat radio-osastoineen yhdistettiin ja Schantz toimi sitten radiolaboratorion johtajana joulukuuhun 1918 saakka. Schantz valmisti Ruotsalaiselle normaalilyseolle teslakoneen sekä langattoman lennättimen lähettimen ja vastaanottimen. Hän rakensi myös sähkö- ja radioalan opetusvälineitä Koulutarpeiden keskusliikkeelle ja kirjoitti Nuori Voima-lehteen nimimerkillä *S:z*.

Schantz toimi sittemmin AEG:n radio-osaston päällikkönä, kauppalaivojen radiosähköttäjäkurssien opettajana ja vuodesta 1945 *Elektro Oy*:n toimitusjohtajana. Hän perusti yhdessä Fenno Radion perustajiin kuuluneen Eric Lindenin ja Alfred W. Nymanin kanssa vuonna 1926 *Suomen Langaton Lennätin ja Puhelin*-nimisen yhtiön, joka asensi, korjasi ja valmisti lennätin- ja puhelinputkilähettimiä sekä valmisti myös radiovastaanottimia. Ensimmäisen radiopuhelinaseman yhtiö asensi Suomen Höyrylaiva Oy:n S/S Aegir-laivaan. Schantz rakensi myös Viipuriin pystytetyn yleisradiolähettimen, joka siirrettiin myöhemmin Sortavalaan. Yhtiö meni konkurssiin 1931.

## Lähteet
Kauko Laitinen

**Kauko Laitinen** (s. 10. toukokuuta 1951 Kangasniemi) on suomalainen Itä-Aasian kulttuurien tutkija, joka väitteli sosiologian tohtoriksi Tokion yliopistosta vuonna 1985. Hän opiskeli yleistä valtio-oppia Helsingin yliopistossa valmistuen maisteriksi vuonna 1975, jonka jälkeen hän siirtyi Kiinaan opiskelemaan paikallista kieltä Pekingin kieli-instituutissa ja historiaa Pekingin ja Nanjingin yliopistoissa. Laitinen aloitti lokakuussa 1979 Tokion yliopistossa viiden vuoden mittaiset opinnot Kiinan ja Japanin välisistä suhteista. Laitinen johti Suomen Japanin-instituuttia vuosina 2011–2014 ja 2016–2017. Kiinan kielen opetusta Suomessa hän edisti tuomalla Konfutse-instituutin Helsingin yliopistoon ja toimimalla sen johtajana päätoimisesti 2007–2011. Hän oli Suomi–Kiina-seuran hallituksessa 2010–2017. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Porvoon helluntaiseurakunta

**Porvoon helluntaiseurakunta** on vuonna 1949 perustettu porvoolainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan pastori on Jori Asikainen. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Porvoon keskustassa Adlercreutzinkadulla. Seurakunta kuuluu Suomen Helluntaikirkko -kirkkokuntaan. Seurakuntaan kuului vuonna 2024 noin 260 jäsentä.

Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ja rukouskokousten lisäksi lapsi- ja nuorisotyö sekä lähetystyö Fida Internationalin kanssa.

Porvoon helluntaiseurakunta lähettää tilaisuuksistaan suoria lähetyksiä muun muassa UskoTV-palvelun kautta.

## Historia
Porvoon helluntaiseurakunnan perustava kokous järjestettiin toukokuussa 1949. Paikalla oli tuolloin 15 henkilöä. Seurakunnan toiminta alkoi raamattutunneilla, musiikilla, pyhäkouluilla ja nuorisotyöllä.

Yli 30 vuoden ajan seurakunta toimi vuokratiloissa ja järjesti kesäisin telttakokouksia. Suomenkielinen seurakunta alkoi kasvaa Nesteen myötä 1960- ja 1970-luvuilla. Vuonna 1984 seurakunnalla oli noin 150 jäsentä.

## Toimitilat
Porvoon helluntaiseurakunnan rukoushuone valmistui Adlercreutzinkatu 31:een. Taloa on kunnostettu talkoilla ja rahankeräyksillä. Ensimmäisiä korjauksia talossa tehtin vuonna 2010-luvun vaihteessa. Vuosien 2015–2018 aikana rukosuhuoneen julkisivua ja pihaa remontoitiin. Vuonna 2018 rakennukseen asennettiin hissi. Samassa yhteydessä kunnostettiin myös äänentoistoa, akustiiikkaa ja valaistusta.

## Katso myös
* Uskonto Uudellamaalla
* Helluntaiherätys Suomessa
* Porvoon Filadelfia-seurakunta
* Porvoon suomalainen seurakunta

## Lähteet
Arvo Perälä (kauppaneuvos)

**Arvo Lauri Perälä** (s. 12. heinäkuuta 1937 Korpilahti) on suomalainen eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.

Perälän vanhemmat olivat maanviljelijä Vihtori Perälä ja emäntä Martta Aliina Kaistinen. Perälä kävi kansakoulun ja on suorittanut useita erilaisia kaupan alan ja liikkeenjohdon koulutuksia. Hän oli Pohjois-Päijänteen Osuusliikkeen myyjä Korpilahdella 1953–1955, Osuusliike Tuen myyjä Karkkilassa 1955–1958, Osuusliike Voiman myymälänhoitaja Tampereella 1958–1960, Osuuskauppa Mäki-Matin myyntityön neuvoja Jyväskylässä 1960–1962 ja myymälätarkastaja 1962–1964, Osuusliike Onnin osto- ja myyntipäällikkö Lappeenrannassa 1967–1970, Osuusliike Kansanvoiman toimitusjohtaja Rautalammilla 1970–1974, Osuusliike Onnin toimitusjohtaja 1974–1977, Osuuskauppa Mäki-Matin toimitusjohtaja 1977–1983.

E-osuuskunta Ekan kenttäjohtaja Helsingissä Perälä oli 1983–1985 ja vähittäiskaupan toimialajohtaja 1985–1988 sekä Osuuskunta Eka-yhtymän liiketoimintaryhmä Tradekan toimitusjohtaja 1988–1991 ja samalla yhtymän hallituksen jäsen. Perälällä on lisäksi ollut useita liike-elämän ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1988.

## Lähteet
Mikkelin helluntaiseurakunta

**Mikkelin helluntaiseurakunta** on vuonna 1933 perustettu mikkeliläinen helluntaiseurakunta. Seurakunnan pastori on Toni Rautiainen. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Mikkelin keskustassa Porrassalmenkadulla. Seurakuntaan kuuluu noin 330 jäsentä.

Seurakunnan toimintaan kuuluvat  jumalanpalvelukset ja rukousillat, pienryhmät, nuoriso-, varhaisnuoriso-, ja lapsityö sekä lähetystyö. Seurakunta osallistuu lähetystyön tukemiseen Fida Internationalin ja Avainmedian kautta. Seurakunta julkaisee *Yhteys*-lehteä.

Mikkelin helluntaiseurakunta lähettää tilaisuuksistaan suoria lähetyksiä muun muassa UskoTV-palvelun kautta.

## Historia
Helluntailiikkeen toiminta saapui Mikkeliin 1930-luvulla ja keskeisiä henkilöitä liikkeen vakiintumisessa olivat Sandra Kinnunen ja Katri Mäkelä. Mikkelin helluntaiseurakunta perustettiin vuonna 1933. Vuonna 1936 Mikkeliin saapui Lauri Heimonen, jonka työtoveriksi tuli seuraavana vuonna hänen vlejensä Niilo Heimonen. Veljekset saivat tukea vaatturi Otto Pyykköseltä, joka toimi seurakunnan saarnaajana vuosina 1937–1948. 

## Katso myös
* Helluntaiherätys Suomessa
* Mikkelin tuomiokirkkoseurakunta

## Lähteet
Hämeenlinnan helluntaiseurakunta

**Hämeenlinnan helluntaiseurakunta** on vuonna 1929 perustettu hämeenlinnalainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan johtavan pastorin tehtäviä hoitaa virkaa tekevänä Ruut Turunen, edellisen johtavan pastorin jäätyä eläkkeelle ja uuden pastorin valintaprosessin ollessa kesken. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Hämeenlinnan keskustassa Turuntiellä. Seurakuntaan kuuluu noin 500 jäsentä. 

Seurakunnan toimintaan kuuluvat  jumalanpalvelusten ja rukouskokousten lisäksi opiskelijaillat sekä lapsi- ja nuorisotyö. Lähetystyötä seurakunta tekee Itävallassa, Israelissa ja Venäjän Karjalassa.

Hämeenlinnan helluntaiseurakunta lähettää tilaisuuksistaan suoria lähetyksiä muun muassa UskoTV-palvelun kautta.

## Historia
Helluntaiherätys saapui Hämeenlinnaan 1920-luvulla. Hämeenlinnan helluntaiseurakunta perustettiin vuonna 1929 nimellä Hämeenlinnan Saalem-seurakunta.

Järjestyksessään neljännet helluntaiherätyksen valtakunnalliset kesäjuhlat järjestettiin Hämeenlinnassa heinäkuussa 1948. Tapahtumaan osallistui noin 3&nbsp;000 vierasta. Ulkomaisena puhujavieraana juhlissa oli ruotsalainen veli Zettersten. Suomalaisia puhujia juhlilla oli yli 40. 1960–1980-luvuilla kesäkonferenssi järjestettiin useaan otteeseen naapurikunta Hattulassa, jossa sijaitsi helluntaiherätyksen raamattuopisto.

## Katso myös
* Helluntaiherätys Suomessa
* Hämeenlinna-Vanajan seurakunta

## Lähteet

## Aiheesta muualla