open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kaliumdisyanoauraatti

**Kaliumdisyanoauraatti** (K[Au(CN)2]) on kalium- ja disyanoauraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään kullan metallurgiassa ja metallien pinnoituksessa.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa kaliumdisyanoauraatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen, erityisesti kuumaan veteen. Kaliumdisyanoauraatti liukenee myös hieman etanoliin. Hapot reagoivat yhdisteen kanssa muodostaen kultasyanidia.

Kaliumdisyanoauraattia muodostuu liuotettaessa kultamalmia kaliumsyanidiliuokseen. Yhdistettä valmistetaan myös kultahydroksidin tai räjähdyskullan ja kaliumsyanidin reaktiolla tai elektrolyysillä.
:4 Au + 8 KCN + O2 + 2 H2O → 4 K[Au(CN)2] + 4 KOH

Kaliumdisyanoauraatti on välivaihe kullan puhdistuksessa malmistaan. Yhdistettä käytetään pinnoitettaessa metalliesineitä, esimerkiksi koruja, kullalla elektrolyyttisesti ja elektroniikkateollisuudessa.

## Lähteet
Kaustisen litiumkaivos

**Kaustisen litiumkaivos** on Keliber Technology Oy:n omistama litiumkaivos Kaustisella. Kaustisen alueen litiumia sisältävät spodumeeniesiintymät löydettiin jo 1960-luvulla. Litiumia on tarkoitus louhia Syväjärven, Rapasaaren, Läntän, Emmeksen ja Outoveden esiintymistä. Syväjärvi ja Outovesi toteutetaan avolouhoksina, Rapasaari ja Länttä avolouhoksina ja maanalaisena kaivoksena sekä Emmes maanlaisena kaivoksena. Tunnetut malmivarat mahdollistavat 18 vuotta kestävän louhinnan. Kaivoksen rakentaminen alkoi Syväjärven kaivoksen ja Päivänevan rikastamoalueen rakentamisella vuosina 2022–2024. Malmin louhinta Syväjärvellä alkoi 11. helmikuuta 2026. Päivänevan rikastamo on tarkoitus ottaa käyttöön keväällä 2026. Kaivostoiminnan painopiste on aluksi Syväjärven ja Rapasaaren alueella, ja Läntän kaivos on tarkoitus avata vasta 2034. Kaivoshankkeen kokonaiskustannukset ovat arviolta 500–600 miljoonaa euroa. Kaivoksien ja rikastamon lisäksi rakennetaan litiumkemiantehdas Kokkolaan.

Vuonna 2022 eteläafrikkalainen kaivosyhtiö Sibanye-Stillwater tuli Keliber Technology Oy:n enemmistöosakkaaksi ja sen osuuden yhtiöstä on tarkoitus kasvaa 80 prosenttiin.

Kaivoksen arvioidaan työllistävän suoraan 350 henkilöä.

## Lähteet
Arbogan säädökset

**Arbogan säädökset** (*Arboga artiklar*) tarkoittaa niitä herttuoiden vallan supistamista ja kuninkaanvallan vahvistamista sisältäviä määräyksiä, jotka Eerik XIV kuninkaaksi tultuaan hyväksytti Arbogan valtiopäivillä 1561. Arbogan säädöksillä mitätöitiin Eerik XIV:n isän Kustaa Vaasan poliittinen testamentti. Vaikka säädöksissä puhuttiin herttuoista monikossa, Eerik XIV tavoitteli niillä nimenomaan veljensä Suomen herttua Juhanan valta-aseman murtamista.

## Lähteet
Lakeakallion kaivos

**Lakeakallion kaivos** oli Askolan Lakeakalliolla sijainnut Imatran Voima Oy:n uraanikaivos, joka oli toiminnassa 1957-1959. Imatran Voima etsi 1950-luvulla Etelä-Suomesta uraania laajalta alueelta. Kaivokseen kuului pari koelouhosta ja koerikastamo. Malmikiveä louhittiin noin 550 tonnia ja malmin uraanipitoisuus oli keskimäärin 0,18 prosenttia. Askolassa sijaitsi useita uraanipitoisia graniitti- ja pegmatiittijuonia joista saatu kiviaines tuotiin Lakeakallion koerikastamolle. Rikastamo tuotti toimintansa aikana noin ämpärillisen verran uraanirikastetta (yellowcake). Geologian tutkimuskeskus teki 1978-1980 tutkimuksia Lakeakallion alueella mutta löydetyn uraanin hyödyntäminen ei osoittautunut taloudellisesti kannattavaksi.

Lakeakallion koerikastamosta on nykyisin jäljellä rikastussiilo ja jätekasa. Lakeakallion maastoon on jäänyt kaivostoiminnan jäljiltä pikivälkettä eli uraniittia ja säteilylukemat ovat koholla, paikoin jopa 10 mikrosievertiä tunnissa.

## Lähteet
Aitolammen kaivos

**Aitolammen kaivos** on Heinävedelle suunnitteilla oleva grafiittikaivos. Brittiläis-ruotsalaisomisteisen Beowulf Mining Ltd:n suomalainen tytäryhtiö Oy Fennoscandian Resources Ab (vuodesta 2021 alkaen Grafintec Oy) sai vuonna 2016 malminetsintäluvan 1&nbsp;000 hehtaarin suuruiselle Pitkäjärven malminetsintäalueelle, joka sijaitsee Heinäveden ja Leppävirran alueella. Yhtiö teki vuosina 2017-2018 timanttisyväkairauksia Pitkäjärven etsintäalueeseen kuuluvalla Aitolammen alueella. Kairausten perusteella alueella on hyödynnettävää malmia 19,3 miljonaa tonnia, josta grafiittia 848&nbsp;000 tonnia. Malmin grafiittipitoisuus on keskimäärin 4,5 % ja rikkipitoisuus 4,8 %. Kaivos tulisi tuottamaan vaahdottamalla rikastettua grafiittikonsentraattia, jonka grafiittipitoisuus on 94-98 %. Kaivos olisi avolouhos ja malmin rikastus tapahtuisi kaivoksen yhteydessä.

Vuonna 2019 Beowulf Mining ilmoitti päättäneensä siirtää kaivoksen hankekartoituksen tekemistä muutamia vuosia eteenpäin tehdäkseen ensin selvitykset kaivoksen vaikutuksista ympäristöön. Lisäksi yhtiö halusi testata grafiittimalmin soveltuvuutta litiumioniakkujen valmistamiseen.  Joulukuussa 2020 perustettu yksityinen 9 hehtaarin kokoinen Aitoniemen yksityinen luonnonsuojelualue sijoittuu osittain Pitkäjärven malminetsintäalueelle. Grafintec Oy valitti asiasta Itä-Suomen hallinto-oikeudelle, koska sen mielestä luonnonsuojelualue perustettiin estämään malminetsintä ja mahdollisen kaivostoiminta alueella.

Kaivoshanketta vastustamaan on perustettu Heinävedellä Pro Heinävesi-kansanliike. Kaivoshankkeen ongelmina ovat malmin alhainen grafiittipitoisuus, suuri rikkipitoisuus ja rikastamisessa tarvittavan veden laskeminen alueen vesistöihin. Heinävedellä enemmistö kunnanvaltuutetuista kannattaa suojavyöhykkeiden kaavoittamista Valamon ja Lintulan luostarien ympärille niiden suojelemiseksi mahdollisen kaivoksen aiheuttamilta melu- ja pölyhaitoilta. Aitolammen kaivos ja Pitkäjärven malminetsintäalue sisältyisi Lintulan luostarin suoja-alueeseen. 

Heinäveden alueella on toiminut aiemmin grafiittikaivoksia Suurenkahanvuorella 15 kilometriä Aitolammelta itään sekä Haapamäen alueella Käärmerinteellä (kokonaislouhinta 1200 t) ja Kultakalliolla (60t). Suurenkahanvuorella grafiittimalmia kaivettiin 1860- ja 1870-luvuilla sekä 1900-luvun alussa yhteensä 1&nbsp;000 tonnia, josta grafiittia saatiin 200 tonnia. Käärmerinteellä malmia louhittiin 1&nbsp;200 tonnia ja Kultakalliolla 60 tonnia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Heinäveden kunta : Heinäveden Aitolammen malminetsintä
* Pro Heinävesi-liikkeen sivut
Kirakkajuppuran koelouhos

**Kirakkajuppuran koelouhos** sijaitsee 23 kilometriä Tervolasta kaakkoon. Lapin Malmi Oy louhi täältä avolouhoksesta 1987-1988 platinaa ja palladiumia. Kaikkiaan Kirakkajuppurasta louhittiin 55&nbsp;620 tonnia kiveä, josta malmia oli 2&nbsp;165 tonnia. Malmin murskaus tapahtui 9 kilomatrin päässä Keminmaalla Partekin Sompujärven gabrolouhoksella, murske rikastettiin Rautuvaaran kaivoksella ja rikaste myytiin Saksan liittotasavaltaan. Kirakkajuppuran 11&nbsp;000 tonnin suuruiseksi arvioitu malmio sisälsi 0.00235 % palladiumia, 0.00107 % platinaa ja 0.0001 % rodiumia. Koelouhos tuotti kaikkiaan 21.65 kiloa platinaa ja 43.3 kiloa palladiumia.

Kirakkajuppuran avolouhos on nykyisin täyttynyt vedellä ja ympäröity aidalla. Louhosen vieressä oleva sivukivialue on metsittymässä. Kirakkajuppuran alue kuului vuonna 2022 Suhanko Arctic Platinum Oy:n malminetsintäalueeseen.

## Lähteet
AH Haapasalo

**AH Haapasalo** (oikealta nimeltään **Mika Haapasalo**) on suomalaisen Happoradio-yhtyeen kitaristi ja taustalaulaja. Hän liittyi yhtyeeseen vuonna 2003 korvaten Miki Piin.

## Yksityiselämä

Haapasalo on seurustellut Mira Luodin kanssa, pari erosi vuonna 2021. Heillä on yksi lapsi.
Junkers G 24

**Junkers G 24** oli saksalainen kolmimoottorinen, täysmetallinen matalasiipinen yksitasoinen matkustajalentokone, jota Junkers valmisti vuodesta 1925 alkaen. **Junkers F 24** oli saman lentokoneen yksimoottoristen versioiden nimitys.

Lisääntynyt lentoliikenne 1920-luvun Saksassa johti siihen, että tarvittiin suurempia matkustajakuljetuskoneita. G 24 oli Junkers F 13:n suurennettu kehitysversio. Ernst Zindel suunnitteli sen alun perin yksimoottoriseksi koneeksi. Versaillesin sopimuksen Saksassa lentokoneille asettamien rajoitusten mukaan vain pienitehoiset moottorit olivat sallittuja. Niinpä Junkers-yhtiö suunnitteli suuren G24-matkustajakoneensa yksimoottoriseksi, mutta rakensi sen kolmimoottorisena. Kolmella pienitehoisella moottorilla G24 pystyi lentämään, mutta se ei ollut käyttökelpoinen matkustajakone. Suunnitelmana oli myydä kolmimoottoriset koneet Saksan ulkopuolisille lentoyhtiöille, jotka asentaisivat nokkaan yhden suuritehoisen moottorin (esim. 450 hv Napier Lion) ja poistaisivat yksinkertaisesti siiven keskiosassa olevat tulpat, joissa oli kaksi muuta moottoria. Liittoutuneiden välinen sotilasvalvontakomissio julisti kuitenkin G24-mallin sotilaslentokoneeksi ja kielsi sen käytön.

Junkers esitti sitten uudelleen periaatteessa saman mallin, mutta uudella nimityksellä: Junkers G23. Liittoutuneiden komissio antoi lopulta Junkersille luvan rakentaa G23:n, jopa yksimoottorisena versiona, koska se oli selvästi lentoyhtiötyyppi. Konetta markkinoitiin aina nimellä G24.

## Käyttö Suomessa

Vuonna 1926 Aero O/Y hankki Junkers G 24W -koneen, joka aloitti liikennöinnin Tukholman reitillä. Koneessa oli kellukkeet, mutta ei suksia, joten sitä voitiin käyttää vain kesäisin. Kone sai käytön aikana uuden rekisteritunnuksen OH-ALC ja poistui yhtiön käytöstä joulukuussa 1934. Kone myytiin Junkersille kesäkuussa 1935.

## Tekniset tiedot (G 24)

## Lähteet
Mark Friedman

**Mark Friedman** (s. 25. joulukuuta 1995 Toronto, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa Ruotsin SHL-liigan Röglessä.

Friedman varattiin NHL:ään Philadelphia Flyersiin kolmannella kierroksella vuonna . Hän pelasi vuosina 2018–2025 yhteensä 93 NHL:n runkosarjan ottelua tehden neljä maalia ja yhteensä 13 tehopistettä. Hän vietti tuon ajan lähinnä farmiliiga AHL:ssä, jossa hän pelasi 259 runkosarjaottelua tehden 90 tehopistettä. 

Friedman siirtyi vuonna 2021 Flyersista Pittsburgh Penguinsiin. Lokakuussa 2023 Penguins kauppasi Friedmanin ja Ty Gloverin Vancouver Canucksiin vaihdossa Jack Rathboneen ja Karel Plasekiin. Helmikuussa 2025 Friedman siirtyi Nashville Predatorsiin. Kaudeksi 2025–2026 Friedman siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Ruotsin SHL-liigan Rögleen.

## Tilastot

## Lähteet
Kärntenin herttuakunta

**Kärntenin herttuakunta** () oli herttuakunta, joka sijaitsi suurin piirtein nykyisen Itävallan osavaltion Kärntenin alueella. Pyhä saksalais-roomalainen keisari Otto II perusti herttuakunnan vuonna 976. Se lakkautettiin ensimmäisen maailmansodan jälkeen vuonna 1918, samaan aikaan kun Itävalta-Unkarin kaksoismonarkia lakkautettiin.

## Kärntenin herttuat

Luitpoldingin suku
* Henrik I, v. 976–978
Saalilainen suku
* Otto I, v. 978–985
Luitpoldingin suku
* Henrik I, v. 985–989
Saksilainen suku
* Henrik II, 989–995
Saalilainen suku
* Otto I, v. 995–1004
* Konrad I, v. 1004–1011
Eppensteinin suku
* Adalbert, v. 1012–1035
Saalilainen suku
* Konrad II, v. 1036–1039
Welfin suku
* Welf III, v. 1047–1055
Ezzon suku
* Konrad III, v. 1056–1061
Zähringenin suku
* Berthold I, v. 1061–1077
Eppensteinin suku
* Liutold, v. 1077–1090
* Henrik III, v. 1090–1122
Spanheimin suku
* Henrik IV, v. 1122–1123
* Engelbert, v. 1123–1134
* Ulrik I, v. 1134–1144
* Henrik V, v. 1144–1161
* Herman, v. 1161–1181
* Ulrik II, v. 1181–1202
* Bernard, v. 1202–1256
* Ulrik III, v. 1256–1269
* Filip, v. 1276–1279
Görz-Tirolin suku
* Meinhard, v. 1286–1295
* Ludvig, v. 1295–1305
* Otto II, v. 1295–1310
* Henrik VI, v. 1295–1335

Vuonna 1335 Habsburgin sukuun kuuluneet Itävallan herttuat Albert II ja Otto II perivät Kärntenin herttuakunnan. Tämän jälkeen Kärnten lakkasi olemasta itsenäinen herttuakunta ja liitettiin osaksi Habsburgien maita.

## Lähteet
Nylænde

**Nylænde** oli norjalainen feministinen aikakauslehti, joka ilmestyi vuosina 1887–1927. Alkuvuodet sitä julkaisi Norjan naisasialiitto, mutta vuonna 1893 lehti siirtyi kokonaan päätoimittajansa Gina Krogin vastuulle. Lehti toimi keskustelualustana sekä naisasiajärjestöjen tiedotusvälineenä. Se joutui taloudellisiin vaikeuksiin 1910-luvulla ja lakkautettiin vuonna 1927.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kristinusko Islannissa

Tämä artikkeli kertoo **kristinuskosta Islannissa**. Islannin suurin ja virallinen kirkkokunta on luterilainen Islannin kansalliskirkko, johon kuuluu 62,3 prosenttia Islannin väestöstä. Muita kirkkokuntia ovat roomalaiskatolinen kirkko, johon kuuluu 4 prosenttia väestöstä sekä Reykjavíkin ja Hafnarfjörðurin itsenäiset seurakunnat 4,7 prosentin väestöosuudella. 

## Tunnustuskunnat
### Protestantismi
Luterilaista liikettä Islannissa edustaa Luterilaiseen maailmanliittoon kuuluva Islannin kansalliskirkko. Kirkolla oli vuonna 2023 yhteensä yli 227&nbsp;000 jäsentä.

### Katolinen kirkko

Islannissa oli vuonna 2023 yhteensä 14&nbsp;942 katolisen kirkon jäsentä, mikä oli noin 3,9 prosenttia maan väestöstä. Islannissa toimii yksi katolinen hiippakunta: Reykjavíkin roomalaiskatolinen hiippakunta. Hiippakunnan piispana on toiminut vuodesta 2015 lähtien David Tencer.

## Historia
Islannin väestö polveutuu skandinaavisista viikingeistä sekä kelttiläisten maahanmuuttajien jälkeläisistä. Islannista tuli kristityksi valtioksi kansankokouksen päätöksellä vuonna 1000. Maassa toteutui myös luterilainen uskonpuhdistus 1500-luvulla. Evankelis-luterilainen kirkko on Islannin kansalliskirkko sekä olennainen osa Islannin historiaa ja kulttuuria. Islannissa toimii myös pieni luterilainen vapaakirkko sekä helluntaikirkko.

## Lähteet
Van der Wouden oireyhtymä

**Van der Wouden oireyhtymä** on autosomissa vallitsevasti periytyvä oireyhtymä, joka aiheuttaa keskeisimpänä piirteenään tois- tai molemminpuoleisen huuli- ja/tai suulakihalkion. Se erottuu tavallisemmista halkioista alahuulen keskilinjan molemmin puolin sijaitsevilla pienillä nystyillä tai kuopilla, joista useimmiten erittyy sylkeä tai limaa.

Van der Wouden oireyhtymä ilmenee joskus suulaen piilohalkiona, jota peittää ehjä limakalvo ja joka on siten vaikea havaita. Joissain tapauksissa ainoana halkio-oireena suulaen pehmeässä takaosassa ilmenee kaksiosainen kitakieleke. Van der Wouden oireyhtymään voi liittyä hampaiden puuttumista. Harvinaisissa tapauksissa halkiota ei lainkaan esiinny vaan hampaiden puuttuminen on ainoa oire. On myös mahdollista, että alahuulen pienet kuopat esiintyvät ainoina poikkeavuuksina.

Noin 70 %:ssa tapauksista Van der Wouden oireyhtymä johtuu IRF6-geenin mutaatiosta. Saman geenin mutaatioista aiheutuu polvitaipeen pterygiumoireyhtymä. Joskus Van der Wouden oireyhtymä johtuu GRHL3-geenin mutaatiosta. Van der Wouden oireyhtymä saattaa johtua joskus sporadisista uusista mutaatioista. Osassa tapauksista geenivirhe jää tunnistamatta. Van der Wouden oireyhtymän katsotaan olevan taustalla muutamassa prosentissa kaikista huuli-/suulakihalkioista. Oireiston esiintyvyydeksi on arvioitu 1/35&nbsp;000–1/100&nbsp;000. Sen aiheuttavan mutaation penetranssi ei ole täydellinen eli kaikilla oireita ei välttämättä ilmene tai ne voivat ilmetä vain minimaalisina muutoksina.

Van der Wouden oireyhtymän merkittävin piirre eli huuli-/suulakihalkio on korjattavissa leikkauksilla. Hoitomuotoihin kuuluu myös puheterapia. Lisäksi puheen ongelmia saatetaan pyrkiä korjaamaan kirurgisesti.

## Lähteet
Fredrikke Marie Qvam

**Fredrikke Marie Gram Qvam** (31. toukokuuta 1843 Trondheim – 10. syyskuuta 1938 Steinkjer) oli norjalainen naisasianainen. Hän ajoi 1880-luvulta alkaen naisille äänioikeutta ja oli mukana perustamassa useita naisten asiaa ajaneita järjestöjä, kuten Norjan naisasialiittoa.

## Elämä ja ura
Qvam syntyi Trondheimissä ja varttui Steinkjerissä. Vuonna 1865 hän meni naimisiin juristi Ole Anton Qvamin kanssa. He saivat viisi lasta, joista kaksi kuoli hyvin pieninä ja vain yksi oli elossa vanhempien kuollessa.

Vuonna 1893 Qvamit muuttivat Kristianiaan (nyk. Oslo), jossa Fredrikke aloitti naisasialiikkeen parissa toimimisen. Hänestä tuli yksi liikkeen keskeisimmistä johtohahmoista vuosikymmenten ajaksi. Qvam kuoli 95-vuotiaana vuonna 1938.


LN-NIC Boeing 737WL Norwegian Tail (9523821803).jpg|Qvam maalattuna Norwegianin koneen pyrstöön.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Noisetti

**Noisetti** eli **paistike** (, oik. hasselpähkinä < *noix*, pähkinä) on pienikokoinen sisäfileestä leikattu, paistettu lihaviipale, jota ympäröi silavarengas. Viipaleisiin käytetään yleensä lampaan tai vasikan lihaa, mutta ne voidaan leikata myös peuran, poron tai porsaan ruhosta. Lihan alkuperän mukaan käytetään nimityksiä poronnoisetti, porsaannoisetti, vasikannoisetti jne.

## Lähteet
Eurovision Young Musicians

**Eurovision Young Musicians** () on klassisen musiikin kilpailu, joka on suunnattu 12–21-vuotiaille nuorille muusikoille. Se on Euroopan yleisradiounionin eli EBU:n järjestämä kilpailu, joka järjestetään joka toinen vuosi.

## Historia

Ajatus nuorille muusikoille suunnatun tapahtuman järjestämisestä esitettiin EBU:n jäsenten kokouksessa Genevessä maaliskuussa 1980. BBC Young Musician of the Year -palkinnon menestyksen innoittamana EBU päätti järjestää kilpailun vuonna 1982. Ensimmäisen kilpailu järjestettiin Manchesterissa ja se kokosi kuusi ensimmäistä osallistujamaata: Itävalta, Ranska, Länsi-Saksa, Norja, Iso-Britannia ja Sveitsi. Kilpailun voitti Länsi-Saksan Markus Pawlik.

Suomi on osallistunut kilpailuun 13 kertaa, ensimmäistä kertaa vuonna 1984. Maa vetäytyi kilpailusta vuoden 2008 kilpailun jälkeen. Suomen paras sijoitus on kolme kakkossijaa: Olli Mustonen vuonna 1986, Timo-Veikko Valve vuonna 2000 ja Roope Gröndahl vuonna 2008.

## Voittajat

Itävalta on menestynein maa kilpailussa, sillä se on voittanut kilpailun kuusi kertaa vuosina 1988, 1998, 2002, 2004, 2014 ja 2024.

## Katso myös

* Eurovision laulukilpailu
* Eurovision tanssikilpailu
* Lasten Eurovision laulukilpailu

## Lähteet
Kristinusko Irlannissa

Tämä artikkeli kertoo **kristinuskosta Irlannissa**. Irlannin suurin kirkkokunta on roomalaiskatolinen kirkko, johon kuuluu 78,3 prosenttia väestöstä. Anglikaaniseen Irlannin kirkkoon kuuluu 2,7 prosenttia väestöstä ja ortodoksiseen kirkkoon 1,3 prosenttia väestöstä. Muihin kristillisiin kirkkokuntiin kuuluu 1,6 prosenttia väestöstä. 

## Tunnustuskunnat
### Katolinen kirkko
Irlannissa oli vuonna 2004 yhteensä noin 4,2 miljoonaa katolisen kirkon jäsentä, mikä oli noin 76 prosenttia maan väestöstä. Irlannissa toimii neljä katolista arkkihiippakuntaa, joiden alaisuudessa on yhteensä 22 hiippakuntaa.

## Historia
Kelttiläinen asutus saapui Irlantiin noin vuosina 800–100 eKr. Kristinusko saapui Irlantiin 200-luvulla. Lähetyssaarnaaja Patrick saarnasi Irlannissa vuosien 430 ja 460 välisenä aikana ja toi kelttiläisvaikutteisen kristinuskon saarelle. Irlanti kuului 400-luvun puolivälissä länsimaisen munkkilaisuuden vilkkaimpiin keskuksiin. Pohjois-Euroopan lähetystyö sai alkunsa Irlannin kirkosta. Luostarilaitokset olivat kehittyneet kristinuskon keskuksiksi. Munkit lähtivät kotiseuduiltaan ja luostareistaan pitkille matkoille uskonnollisten ihanteiden saattelemana. Irlantilaiset lähetyssaarnaajat osallistuivat kristillisen uskon levittämiseen manner-Eurooppaan. Kuuluisin irlantilaisista munkeista oli Columbanus.

1100-luvulta 1700-luvulle asti alue oli asteittain Englannin hallitsema. Uskonpuhdistuksen aikaan Irlanti säilyi pääosin roomalaiskatolisena ja kirkko on edelleen enemmistössä Irlannissa.

Vuonna 1801 muodostettiin Irlannin ja Ison-Britannian liitto. Useat miljoonat irlantilaiset muuttivat pois 1840-luvun suurien nälänhätien yhteydessä.

## Kirkkojenväliset järjestöt
Kaikki Irlannin kirkot, samoin kuin Irlannin kirkkojen neuvosto kattavat Irlannin tasavallan sekä Pohjois-Irlannin. Irlannin kirkkojen välinen kokous kokoaa yhteyteen neuvoston sekä katolisen kirkon. Irlannin kirkot ovat toimineet aktiivisesti rauhan puolesta Pohjois-Irlannissa.

## Kristillinen kulttuuri
Kristinusko syntyi Irlannissa ilman roomalaistunutta kulttuuria. Irlannin kirkon organisaation keskuksena oli Patrickin lähetystyön jälkeen erityisesti luostarit ja apotit kaupunkien ja piispojen sijasta. Kristinuskon ja kelttiläisen perinteen yhteisvaikutuksena Irlannissa syntyi oma kulttuuri, johon olennaisena osana kuului käsitys maallisesta elämästä matkana taivaaseen. 

Irlannin kirkko erottautui muista elinvoimaisuutensa vuoksi ja levitti kristinusko myös Englantiin ja Euroopan mantereelle perustaen lukuisia luostareita, joissa harjoitettiin ankaraa askeesia, ahkeraa paastoamista ja muita kieltäymyksiä.

## Lähteet
* 

### Viitteet
M2010 ESR

**M2010 ESR** (lyhenne engl. sanoista *Enhanced Sniper Rifle*) on yhdysvaltalainen armeijakäyttöön tehty tarkkuuskivääri. M2010 ESR on M24 SWS:n seuraaja, joka taas on kehitetty Remington 700:n pohjalta. Ase suunniteltiin helpottamaan tarkka-ampumista Afganistanin sodan pitkän välimatkan avoimilla alueilla. Ase käyttää .300 Win Mag -kaliiperin patruunoita. Aseen mukana tulee irrotettava äänenvaimennin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Operaatio Tonava

**Operaatio Tonava** oli 20. elokuuta 1968 noin kello 22 alkaen tapahtuneen Varsovan liiton jäsenvaltioiden suorittama Tšekkoslovakia miehitys. Sillä pysäytettiin keväällä 1968 alkanut aikaisempaa vapaampi sosialismikokeilu. Varsovan liiton jäsenvaltioista operaatio Tonavaan osallistuivat vain Bulgarian kansantasavalta, Neuvostoliitto, Puolan kansantasavalta, Saksan demokraattinen tasavalta ja Unkarin kansantasavalta. Saksan demokraattisen tasavallan osuus jäi pääasiassa huollon logistiikkatukeen. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun Neuvostoliitto toimeenpani laajan maahanlaskun yllätyshyökkäykseksi.

Tšekkoslovakian puolustusministeri, slovakialainen Martin Dzúr, oli saanut vihjeen 19. elokuuta alkavasta miehityksestä, salannut asian presidentti Ludvik Svobodalta ja kieltänyt Tšekkoslovakian kansanarmeijalta vastarinnan. Varmistuksen miehitysepäilyyn puolustusministeri oli saanut 

Samankaltainen operaatio tapahtui Neuvostoliiton Afganistanin miehityksen aluksi 1979 onnistuen. Venäjän federaatio yritti 24. helmikuuta 2022 samaa Kiovan pohjoispuolella, mutta epäonnistui ukrainalaisten vastarinnan vuoksi.

Operaatio alkoi erikoisjoukkojen suorittamalla Praha- Ruzynen kansainvälisen lentoaseman haltuunotolla. Lentoasemalla laskeutui neuvostoliittolainen Antonov An-24 -lentokone ilmaoperaatioiden johtolentokoneeksi siltä varalta, että lentoaseman haltuunotossa lentoaseman lennonjohtotorni olisi vahingoittunut. Samoihin aikoihin lentoasemalle saapui toinenkin lentokone, missä oli Aeroflotin Prahan toimiston johtaja, KGB:n eversti Makarov 24 muun neuvostoliittolaisen kanssa ottaen haltuunsa mm. lentoaseman lennonjohtotornin. Tämän jälkeen lentoasemalle tunnin aikana alkoi laskeutua sotilaskuljetuslentokoneita, ja kello 23 mennessä noin rykmentinvahvuinen joukko-osasto oli ennätetty saada lentoasemalle.

Sotilaskuljetuslentokoneita laskeutui myös muille Tšekkoslovakian lentoasemille. Yhdellä sellaisella ilmoitettiin hätälaskusta, minkä jälkeen lentoaseman henkilökunta otettiin kiinni. 21. elokuuta 1968 kello 2:30 :een mennessä miehittäjät olivat tavoittaneet keskeisiä tavoitteitaan. He olivat ottaneet haltuunsa Tšekkoslovakian presidentin virka-asunnon, televisiokeskuksen, esikuntia, varuskuntia ja tärkeimpiä ministeriöitä.

Keskushallinnon lamauttamisen ohella päähyökkäys tuli Tšekkoslovakian rajoilta jalkaväkijoukoin ja moottoroidun jalkaväkijoukoin. Yhdysvallat arvioivat miehitysjoukon vahvuudeksi yhteensä 19 divisioonasta - 20 divisioonaan. Venäläisten myöhemin ilmoitus oli 26 divisioonaa, mitkä vahvuudeltaan olisivat vastanneet kuutta armeijaryhmää tai kolmea armeijaa.

## Lähteet
Uuden-Seelannin ralli 1992

**Uuden-Seelannin ralli 1992** (viralliselta nimeltään *22. Rothmans Rally of New Zealand*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1992. Kilpailu järjestettiin 25. &ndash;28. kesäkuuta 1992. Kilpailu oli kauden seitsemäs ja erikoiskokeiden yhteispituus oli .

## Tulokset

## Lähteet
Søren Tobias Årstad

**Søren Tobias Årstad** (2. kesäkuuta 1861 Stavanger – 11. tammikuuta 1928) oli norjalainen juristi ja Venstren poliitikko. Hän toimi Norjan valtiovarainministerinä vuosina 1900–1901 ja oikeusministerinä 1902–1903.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Arn

**Arn** tai **ARN** voi tarkoittaa seuraavia:

* Gréta Arn (s. 1979), unkarilais-saksalainen tennispelaaja
* Arn Magnusson, keskiaikainen hahmo Jan Guilloun romaaneissa ja niihin perustuvissa elokuvissa
* ARN, Allmänna reklamationsnämnden, ruotsalainen kuluttajansuojaa valvova lautakunta
* ARN, Arlandan lentoaseman IATA-koodi.

## Katso myös
* *[[Arn – Temppeliritari]]* (*Arn – Tempelriddaren*), Jan Guillou romaaneihin perustuva pohjoismainen elokuva vuodelta 2007
* *[[Arn – Pohjoinen valtakunta]]* (*Arn – Riket vid vägens slut*), edellisen jatko-osa vuodelta 2008
Punahelmilevä

**Punahelmilevä** (*Ceramium tenuicorne*) on punaleviin kuuluva laji. Sen haarat ovat punertavia tai kellertävän vaaleita, ne muodostavat tupsuja ja ne ovat pituudeltaan pisimmillään 12 cm mittaisia. Sekovarressa on paljon Y:n muotoisia haaroja ja kärjet ovat haarukkamaisia ja käyriä. Punalevä on ulkonäöltään pilvimäinen. Runsaassa auringonvalossa kasvavat punahelmilevät sisältävät vähemmän punaista väriä kuin syvemmällä kasvavat. Punahelmilevää kasvaa toisten levien pinnoilla ja sitä esiintyy 10 metrin syvyyteen saakka. Eniten sitä esiintyy 2–4 metrin syvyydessä ja syksyisin sitä on runsaasti matalissa vesissä. Punahelmilevä on Suomen merenrannoilla punalevistä yleisin. Sitä esiintyy suurin piirtein samoissa paikoissa kuin tummahelmilevää (*Ceramium virgatum*).

## Lähteet
Rosenstein

**Rosenstein** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Carl von Rosenstein (1766–1836), Ruotsin arkkipiispa
* Nils Rosén von Rosenstein (vanhempi) (1706–1773), alk. *Rosén*, ruotsalainen lääkäri, professori, arkkiatri
* Nils Rosén von Rosenstein (nuorempi) (1752–1824), ruotsalainen kirjailija, valtiosihteeri
* Rod Rosenstein (s. 1965), yhdysvaltalainen juristi, apulaisoikeusministeri
Kristinusko Latviassa

Tämä artikkeli kertoo **kristinuskosta Latviassa**. Latvian kirkkokunnista suurin on luterilainen kirkko, johon kuuluu 36,2 prosenttia latvialaisista. Muita suuria kirkkokuntia ovat roomalaiskatolinen kirkko 19,5 prosentilla sekä ortodoksinen kirkko 19,1 prosentilla. Muihin kristillisiin ryhmiin kuuluu 1,6 prosenttia väestöstä. 

## Tunnustuskunnat
### Katolinen kirkko
Latviassa oli vuonna 2004 yhteensä noin 430&nbsp;000 katolisen kirkon jäsentä, mikä oli noin 18 prosenttia maan väestöstä. Latviassa toimii yksi katolinen arkkihiippakuntaa, jonka alaisuudessa on kolme hiippakuntaa.

### Protestantismi
Luterilaisuutta Latviassa edustavat Luterilaiseen maailmanliittoon kuuluvat Latvian evankelis-luterilainen kirkko sekä Latvian maailmanlaajuinen evankelis-luterilainen kirkko. Luterilaisilla kirkoilla oli vuonna 2023 yhteensä 254&nbsp;800 jäsentä.

Baptistista liikettä Latviassa edustaa Latvian baptistiliitto. Baptistiliittoon kuului vuonna 2025 yhteensä 90 seurakuntaa ja sillä on 6&nbsp;077 jäsentä.

## Historia
Latviasta tuli kristillinen valtio 1100- ja 1200-luvun aikana. Latviassa vaikutti yhtaikaa idästä tullut ortodoksinen kristilisyys sekä lännestä tullut katolinen vaikutus. Osa Latvian katolisesta kirkosta omaksui 1500-luvun alussa luterilaisen uskonpuhdistuksen.

Neuvostomiehityksen aikana ateismia edistettiin aktiivisesti Latviassa. Samoihin aikoihin useissa kirkoissa on tapahtunut herätystä ja useita uusia kristillisiä yhteisöjä on juurtunut maahan. Evankelis-luterilaisen kirkon lisäksi keskeisiä protestanttisia suuntauksia ovat mm. baptistit ja helluntailaiset. Venäjän ortodoksinen kirkko Latviassa kuului Moskovan patriarkaatin alaisuuteen syksyyn 2022 asti, jolloin maan parlamentti Saeima määräsi sen autokefaliseksi. Sen yhteydessä toimii myös vanhauskoisten itsenäinen kirkko.

## Lähteet
Eidsvolls plass

**Eidsvolls plass** on aukio Oslon keskustassa suurkäräjärakennuksen edessä. Sitä reunustavat pohjoisessa Karl Johans gate, etelässä Stortingsgata ja lännessä Roald Amundsens gate. Aukion läpi kulkee Rosenkrantz’ gate. Aukion nimi viittaa vuoden 1814 Eidsvollin kansalliskokoukseen.

## Kuvia

Oslo centre skating.jpg|Aukiolla sijaitseva Spikersuppa-suihkulähde muuttuu talvisin luistelukentäksi. Suihkulähde sai nimensä rahoittajansa, Oslon naulatehtaan, mukaan.
Wergeland-statuen - 1998 - Jan-Christian Raastad - Oslo Museum - OB.A17403.jpg|Henrik Wergelandin patsas (Brynjulf Bergslien, 1881)


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Allmänna reklamationsnämnden

**Allmänna reklamationsnämnden** (lyh. *ARN*) on ruotsalainen valtiollinen kuluttajansuojaa valvova lautakunta. Se perustettiin vuonna 1967. Lautakunnan päätökset eivät ole laillisesti sitovia, mutta yritykset yleensä noudattavat niitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Verkkosivut
Kristinusko Liettuassa

Tämä artikkeli kertoo **kristinuskosta Liettuassa**. Valtaosa Liettuan väestöstä kuuluu roomalaiskatoliseen kirkkoon. Katolisen kirkon osuus väestöstä on 74,2 prosenttia. Muita Liettuassa toimivia kristillisiä yhteisöjä ovat Venäjän ortodoksinen kirkko 3,7 prosentin osuudella, vanhauskoiset 0,6 prosentin osuudella, evankelis-luterilaiset 0,6 prosentilla osuudella sekä evankeliset reformistit 0,2 prosentin osuudella väestöstä. 

## Tunnustuskunnat
### Katolinen kirkko
Liettuassa oli vuonna 2004 yhteensä noin 2,8 miljoonaa katolisen kirkon jäsentä, mikä oli noin 80 prosenttia maan väestöstä. Liettuassa toimii kaksi katolista arkkihiippakuntaa, joiden alaisuudessa on viisi hiippakuntaa. Lisäksi Liettuassa toimii sotilasordinaatti.

### Protestantismi
Luterilaisuutta Liettuassa edustaa Luterilaiseen maailmanliittoon kuuluva Liettuan evankelis-luterilainen kirkko. Kirkolla oli vuonna 2023 yhteensä 18&nbsp;100 jäsentä.

Baptistista liikettä Liettuassa edustaa Liettuan baptistiliitto. Baptistiliittoon kuului vuonna 2025 yhteensä kahdeksan seurakuntaa ja sillä on 202 jäsentä.

## Historia
Roomalaiskatolisella kirkolla on aina ollut vahva asema Liettuassa. Katolisella kirkolla on edelleen suuri läsnäolo maassa. Neuvostomiehityksen aikana Liettuan kirkot kokivat ankaraa sortoa ja vainoa. Roomalaiskatolisella kirkolla oli vahva rooli Liettuan itsenäisyystaistelussa.

## Lähteet
Henri Verneuil

**Henri Verneuil** (alk. **Ashot Malakian**; 15. lokakuuta 1920 Rodosto, Turkki – 11. tammikuuta 2002 Pariisi, Ranska) oli turkinarmenialaista syntyperää ollut ranskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.

## Elämä

Malakian syntyi Turkissa armenialaiseen perheeseen. Vuonna 1924 hän pakeni perheensä kanssa armenialaisiin kohdistuneita vainoja Turkista Ranskan Marseilleen. Nuoruudessaan hän työskenteli toimittajana ja radiojuontajana.

Verneuilin ensimmäinen suuri menestys elokuvien maailmassa oli elokuva *[[Kielletty hedelmä (vuoden 1952 elokuva)|Kielletty hedelmä]]* (1952), jossa hän ohjasi Fernandelia ja Françoise Arnoulia. Myöhemmin hän ohjasi myös Jean Gabinia, Jean-Paul Belmondoa ja Alain Delonia. Yksi hänen viimeisistä elokuvistaan oli *[[Mayrig]]* (1992), jossa hän ohjasi Omar Sharifia ja Claudia Cardinalea ja käsitteli itselleen läheistä aihetta, armenialaisten kansanmurhaa.

Verneuil oli suhteellisen kaupallinen elokuvantekijä, minkä vuoksi monet uuden aallon elokuvantekijät arvostelivat häntä. Vuonna 1996 Verneuil sai kuitenkin César-palkinnon tunnustukseksi elämäntyöstään elokuvan parissa. Hän sai myös parhaan alkuperäisen tarinan Oscar-ehdokkuuden elokuvasta *[[Lampaalla on 5 jalkaa]]* (1955).

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Kristinusko Maltalla

Tämä artikkeli kertoo **kristinuskosta Maltalla**. Valtaosa Maltan väestöstä kuuluu roomalaiskatoliseen kirkkoon. Katolisen kirkon osuus väestöstä oli vuonna 2006 yli 90 prosenttia. 

## Tunnustuskunnat
### Katolinen kirkko
Maltalla oli vuonna 2004 yhteensä noin 368&nbsp;000 katolisen kirkon jäsentä, mikä oli noin 95,3 prosenttia maan väestöstä. Maltalla toimii yksi katolinen arkkihiippakunta, jonka alaisuudessa on yksi hiippakunta.

## Historia
Maltalla on historian saatossa ollut monia erilaisia sivilisaatioita. Ristiretkien aikana Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Kaarle V luovutti Maltalle Johanniittain ritarikunnan, jotka olivat saaren hallinnassa 1800-luvulle saakka. Tuolloin Iso-Britannia asutti saaren, joka antoi Maltalle itsehallinnon ja perustuslain vuonna 1921.

Käytännössä kaikki Maltan kansalaiset kastetaan roomalaiskatoliseen kirkkoon. Katolinen kirkko on valtionkirkko ja hallitsee Maltan sosiaalista ja kulttuurista elämää. Roomalaiskatolinen kirkko omistaa myös yli kuudesosan kaikesta saaren omaisuudesta ja julkaisee omaa päivälehteään. Roomalaiskatolisella kirkolla on vaikutusta myös saaren koulutukseen ja terveydenhuoltoon.

## Katso myös
*Institute for World Evangelisation - ICPE Mission

## Lähteet
Kristinusko Alankomaissa

Tämä artikkeli kertoo **kristinuskosta Alankomaissa**. Merkittäviä kirkkokuntia Alankomaissa ovat roomalaiskatolinen kirkko, johon kuuluu 20,1 prosenttia väestöstä sekä protestanttiset kirkot, joihin kuuluu 14,8 prosenttia väestöstä. Merkittäviä protestanttisia kirkkokuntia ovat mm. reformoitu kirkko, protestanttinen kirkko sekä kalvinistinen kirkko. 

## Tunnustuskunnat
### Katolinen kirkko

Katolisten määrä Alankomaissa on laskenut vuoden 2004 noin 5 miljoonasta ja 31,3 prosentista vuoteen 2017 mennessä noin 3,8 miljoonaan, mikä oli 21,9 prosenttia maan väestöstä. Katolinen kirkko Alankomaissa on jakautunut seitsemään hiippakuntaan sekä yhteen sotilasordinariaattiin, joka toimii asevoimissa palvelevien katolisten keskuudessa.

### Protestantismi
Reformoitua ja luterilaista liikettä Alankomaissa edustaa Hollannin protestanttikirkko. Kirkolla oli vuonna 2023 yhteensä yli 1,4 miljoonaa jäsentä.

Baptistista liikettä Alankomaissa edustaa baptististen ja lähetyskirkkojen liitto Unie-ABC. Baptistiliittoon kuului vuonna 2025 yhteensä 130 seurakuntaa ja sillä on 20&nbsp;000 jäsentä.

## Historia
Irlantilaiset lähetyssaarnaajat kristillistivät alankomaiden alueet 800-luvulla.

### Uskonpuhdistuksen aika
Uskonpuhdistuksen aikana Alankomaissa katolilaisten ja protestanttien välistä uskonsotaa tärkeämmäksi muodostui kysymys kansallisesta itsenäisyydestä. Kalvinilaisuus levisi maassa Vilhelm Oranialaisen tukemana. Alankomaista tuli itsenäinen valtio 1500-luvulla ja nuori tasavalta omaksui kalvinistisen uskonpuhdistuksen. Alankomaissa protestanttinen etiikka yhdistyi perinteiseeen uutteruuteen, mikä johti ensimmäiseen nykyaikaisen porvarillisen valtion syntyyn. Alankomaista tuli reformoitujen kirkkojen tukipylväs ja yksi johtavista merenkulku- ja talousvaltioista 1600-luvulla.

### Toisen maailmansodan jälkeen
Sotien jälkeen Alankomaat luopuivat suurista siirtomaistaan. Samaan aikaan Alankomaista tuli yksi ekumeenisen liikkeen tukikohdista. Ensimmäinen Kirkkojen maailmanneuvoston kokoontumisista pidettiin Amsterdamissa vuonna 1948. Kirkkoon kuuluminen ja kirkossakäynti on vähentynyt jyrkästi 1960-luvulta lähtien. Kaksi suurta reformoitua kirkkoa ja luterilainen kirkko muodostivat vuonna 2004 uuden protestanttisen kirkon Alankomaissa. Lisääntynyt maahanmuutto Afrikasta, Aasiasta ja latinalaisesta amerikasta on synnyttänyt maahan useita siirtolaiskirkkoja.

## Kirkkojenväliset järjestöt
Suuri osa Alankomaiden prostestanttisista kirkoista ja katolinen kirkko ovat toimineet yhdessä kirkkojen neuvostossa vuodesta 1968. Maahanmuuton myötä syntyneet siirtolaiskirkot ja Indonesiasta Alankomaihin muuttaneet kristityt ovat muodostaneet oman kirkkokuntien yhteisen neuvoston. Alankomaissa toimii myös vahva Evankelinen allianssi, joka on kytköksissä MEA:an.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Viherlörppötangara

**Viherlörppötangara** (*Orthogonys chloricterus*) on valetangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Brasiliassa.

## Koko ja ulkonäkö
Viherlörppötangara kasvaa noin 20 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää, selkä ja siivet ovat vihreät. Kurkku ja vatsa ovat keltaiset ja kyljet vihertävän keltaiset. Viherlörppötangaran nokka on pitkähkö.

## Levinneisyys ja elintavat
Viherlörppötangaraa esiintyy Brasilian kaakkoisrannikolla. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja metsien reunamaat. Viherlörppötangara liikkuu hieman yli kymmenen linnun parvissa.

## Lähteet
Japaninmahonia

**Japaninmahonia** (*Mahonia japonica*) on happomarjakasvien (Berberidaceae) heimoon, mahonioiden (*Mahonia*) sukuun kuuluva kasvilaji. Nimestään huolimatta japaninmahonia on kotoisin Kiinasta, eikä Japanista, mutta lajia on viljelty Japanissa laajalti.

Japaninmahonia on ainavihanta pensas, joka kasvaa tavallisesti noin kaksi metriä korkeaksi ja kahdesta kolmeen metriä leveäksi. Sen lehdet ovat parilehdykkäiset ja voivat kasvaa noin 45 cm pitkiksi. Kussakin lehdessä on 7–19 lehdykkää, jotka ovat noin 10 cm pitkiä, tummanvihreitä, nahkamaisia, muodoltaan pitkulaisia tai suikeita ja laidoiltaan terävähampaisia. Kukinnot ovat siirottavia tai nuokkuvia, 10–20 cm pitkiä terttuja ja niissä on tuoksuvia keltaisia kukkia. Laji kukkii aikaisin keväällä maalis–huhtikuussa. Kukista kehittyy loppukeväästä tai alkukesästä vahapintaisia viinirypäleitä muistuttavia hedelmiä, jotka muuttuvat kypsyessään sinimustiksi. Hedelmät ovat lintujen mieleen.

Japaninmahoniaa voi kasvattaa koristekasvina ja se sopii istutettavaksi muun muassa ryhmiin tai pensasaidaksi. Japaninmahonia kasvaa parhaiten kosteassa, mutta hyvin vettä läpäisevässä maaperässä puolivarjoisella tai täysin varjoisella paikalla. Etenkin kasvualueensa pohjoisosissa laji voi menestyä myös täydessä auringon valossa. Yksittäin kasvavat pensaat tuottavat huonosti hedelmiä, ja paremman hedelmätuotannon saadakseen tulee istuttaa vähintään muutamia pensaita lähekkäin. Laji muodostaa maarönsyjä ja voi alkaa levitä niiden avulla ympäristöönsä.

## Lähteet
* Missouri Botanical Garden: ''Mahonia japonica''
Kristinusko Romaniassa

Tämä artikkeli kertoo **kristinuskosta Romaniassa**. Romanian suurin kirkkokunta on Romanian ortodoksinen kirkko, johon kuuluu 85,3 prosenttia väestöstä. Muita kristillisiä kirkkokuntia ovat roomalaiskatolinen kirkko, johon kuuluu 4,5 prosenttia väestöstä, reformoitu kirkko (3 prosenttia) sekä helluntailaiset (2,5 prosenttia). 

## Tunnustuskunnat
### Ortodoksinen kirkko
Romanian ortodoksit elävät pääosin Romaniassa. Lisäksi Romanian ortodoksit ovat levittäytyneet myös Länsi-Euroopaan sekä Pohjois-Amerikkaan. Romanian suurin ortodoksinen kirkko on autokefaalinen Romanian ortodoksinen kirkko. Romanian ortodoksisen kirkon johtaja on Bukarestin arkkipiispa, Ungro-Valakian metropoliitta ja Romanian patriarkka. Vuodesta 2007 lähtien johtajana on toiminut patriarkka Daniel. Romanian ortodoksisen kirkon keskus sijaitsee Bukarestissa ja kirkkoon kuuluu noin 18,8 miljoonaa jäsentä.

### Katolinen kirkko
Romaniassa oli vuonna 2004 yhteensä noin 1,8 miljoonaa katolisen kirkon jäsentä, mikä oli noin 8,6 prosenttia maan väestöstä. Romaniassa toimii kolme katolista arkkihiippakuntaa, joiden alaisuudessa on kahdeksan hiippakuntaa.

### Protestantismi
Baptistista liikettä Romaniassa edustavat Baptistien maailmanliittoon kuuluvat Romanian baptistiliitto sekä Romanian unkarilaisten baptistikonventio. Baptistiliittoon kuului vuonna 2025 yhteensä 1&nbsp;722 seurakuntaa ja sillä on 98&nbsp;672 jäsentä. Unkarilaisten baptistikonventioon kuuluu 240 seurakuntaa ja 7&nbsp;855 jäsentä.

Luterilaisuutta Romaniassa edustavat Luterilaiseen maailmanliittoon kuuluvat Romanian evankelis-luterilainen kirkko sekä Romanian Augsburgin tunnustuksen evankelinen kirkko. Luterilaisilla kirkoilla oli vuonna 2023 yhteensä 34&nbsp;473 jäsentä.

## Historia
Romanian alue kääntyi kristinuskoon jo ensimmäisen vuosisadan aikana, ja se on ollut aina ortodoksienemmistöinen maa. Romania kuuluu bysanttilaisen ja turkkilaisen perimän kautta itäiseen traditioon ja läntiseen kulttuuriin kielensä kautta. Transsilvaniassa asuu huomattava unkarilaisvähemmistö, ja Romaniassa on lisäksi suuri romanivähemmistö.

Reformoitujen ja luterilaisten kirkkojen lisäksi Romaniassa toimii lisäksi useita helluntai-, baptisti- ja adventistikirkkoja. Romanivähemmistön keskuudessa toimii myös evankelinen kirkko.

## Lähteet
Kristinusko Serbiassa

Tämä artikkeli kertoo **kristinuskosta Serbiassa**. Serbian suurin kirkkokunta on ortodoksinen kirkko, johon kuuluu 84,6 prosenttia väestöstä. Muita kristillisiä kirkkokuntia ovat roomalaiskatolinen kirkko, johon kuuluu 5 prosenttia väestöstä sekä protestantit, joihin kuuluu 1 prosentti väestöstä. 

## Tunnustuskunnat
### Ortodoksinen kirkko
Serbian ortodoksit elävät pääosin Serbian, Bosnia ja Hertsegovinan sekä Montenegron alueella. Serbian ortodoksit ovat levittäytyneet myös laajemmin Länsi-Euroopaan sekä Yhdysvaltoihin, Kanadaan ja Australiaan. Serbian suurin ortodoksinen kirkko on autokefaalinen Serbian ortodoksinen kirkko, jonka johtaja on Pećin arkkipiispa, Belgradin ja Karlovciin metropoliitta, serbialaisten patriarkka. Vuodesta 2021 lähtien johtajana on toiminut patriarkka Porfirije. Serbian ortodoksien keskus sijaitsee Belgradissa ja kirkkoon kuuluu noin 8 miljoonaa jäsentä.

### Katolinen kirkko
Serbiassa oli vuonna 2004 yhteensä noin 519&nbsp;000 katolisen kirkon jäsentä. Serbiassa toimii yksi katolinen arkkihiippakunta, jonka  alaisuudessa on neljä hiippakuntaa.

### Protestantismi
Luterilaisuutta Serbiassa edustaa Luterilaiseen maailmanliittoon kuuluva Slovakian Augsburgin tunnustuksen evankelinen kirkko Serbiassa. Kirkolla oli vuonna 2023 yhteensä 50&nbsp;000 jäsentä.

Baptistista liikettä Serbiassa edustavat pohjoinen Serbian baptistiliitto sekä eteläinen Serbian evankelinen baptistikristittyjen liitto. Pohjoiseen baptistiliittoon kuului vuonna 2025 yhteensä 41 seurakuntaa ja sillä on 875 jäsentä. Eteläiseen baptistiliittoon kuuluu 14 seurakuntaa ja 700 jäsentä.

## Historia
Slaavilaiset muuttivat 600-luvulla kaakkois-Eurooppaan alueelle, jossa kehittyivät monet alueelliset identiteetit. Bysantti käännytti serbit kristinuskoon 860-luvun puolivälissä.

Serbia oli osa Osmaanien valtakuntaa aina Kosovon taisteluista vuoteen 1878. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Serbia oli osa Jugoslavian valtakuntaa ja kommunistista liittotasavaltaa toisen maailmansodan jälkeen. Maassa käytiin sisällissota vuosina 1991–1995. Serbian ortodoksinen kirkko on erottamattomasti osa serbien poliittista ja kulttuurista identiteettiä sekä historiaa. 

Serbiassa toimii useita evankelisia ja helluntailaisia kirkkoja. Tämän lisäksi Serbiassa toimii reformoitu kirkko unkarilaisvähemmistön keskuudessa, Slovakian luterilainen kirkko, sekä metodistinen kirkko. Katolisen kirkon väestö koostuu enimmäkseen kroaateista ja muista vähemmistöryhmistä.

## Lähteet
Tummahelmilevä

**Tummahelmilevä** (*Ceramium virgatum*) on punaleviin kuuluva laji. Se on väriltään tummanpunainen ja sen pääversoissa on tummia raitoja. Versot haarautuvat haarukan tavoin. Se on yleensä 5 cm pitkä, mutta pisimmät yksilöt voivat kasvaa 20 cm pitkiksi. Versojen haarojen päät ovat suoria tai kaarevia ja ne ovat Y:n muotoisia. Matalien vesien alueella, missä auringonvaloa on runsaasti, tummahelmilevät ovat vaaleampia kuin syvemmissä vesissä. Tummahelmilevä on Suomen uhanalaisuusluokituksessa määritelty vaarantuneeksi. Tummahelmilevä muodostaa pensasmaisia kasvustoja. Sitä esiintyy syvimmillään 15 metrin syvyydessä.

## Lähteet
Kristinusko Sloveniassa

Tämä artikkeli kertoo **kristinuskosta Sloveniassa**. Slovenian suurin kirkkokunta on roomalaiskatolinen kirkko, johon kuuluu 57,8 prosenttia väestöstä. Muita kirkkokuntia ovat ortodoksinen kirkko (2,3 prosenttia väestöstä) sekä muut kristilliset kirkot, joihin kuuluu 1 prosentti väestöstä. 

## Tunnustuskunnat
### Katolinen kirkko
Sloveniassa oli vuonna 2004 yhteensä noin 1,6 miljoonaa katolisen kirkon jäsentä, mikä oli noin 81,3 prosenttia maan väestöstä. Sloveniassa toimii kaksi katolista arkkihiippakuntaa, joiden alaisuudessa on neljä hiippakuntaa.

### Protestantismi
Luterilaisuutta Sloveniassa edustaa Luterilaiseen maailmanliittoon kuuluva Slovenian Augsburgin tunnustuksen evankelinen kirkko. Kirkolla oli vuonna 2023 yhteensä 8&nbsp;327 jäsentä.

Baptistista liikettä Sloveniassa edustavat Slovenian baptistiliitto sekä Slovenian evankeliskristillinen kirkko. Baptistiliittoon kuului vuonna 2025 yhteensä seitsemän seurakuntaa ja sillä on 160 jäsentä. Evankeliskristilliseen kirkkoon kuuluu kahdeksan seurakuntaa ja 280 jäsentä.

## Historia
Slovenian alue on historiallisesti osa Pyhää roomalais-saksalaista valtakuntaa ja tämän jälkeen Itävaltaa vuoteen 1918 asti. Tuolloin Slovenia liittyi osaksi Jugoslaviaa. Sloveniassa on ollut pieniä ortodoksisia yhteisöjä läpi historian. Protestanttinen vähemmistö, pääasiassa luterilainen, on ollut Sloveniassa uskonpuhdistuksen ajasta lähtien.

## Lähteet
Kristinusko Portugalissa

Tämä artikkeli kertoo **kristinuskosta Portugalissa**. Valtaosa portugalilaisista kuuluu roomalaiskatoliseen kirkkoon. Roomalaiskatolisen kirkon osuus on 79,7 prosenttia väestöstä. Protestanttisiin kirkkokuntiin kuuluu 2,2 prosenttia väestöstä ja muihin kristillisiin yhteisöihin 2,5 prosenttia väestöstä. 

## Tunnustuskunnat
### Katolinen kirkko
Portugalissa oli vuonna 2004 yhteensä noin 9,4 miljoonaa katolisen kirkon jäsentä, mikä oli noin 90,4 prosenttia maan väestöstä. Portugalissa toimii kaksi katolista arkkihiippakuntaa, joiden alaisuudessa on 17 hiippakuntaa. Lisäksi Portugalissa toimii sotilasordinaatti ja Lissabonin patriarkaatti.

### Protestantismi
Baptistista liikettä Portugalissa edustaa Portugalin baptistikonventio. Baptistikonventioon kuului vuonna 2025 yhteensä 72 seurakuntaa ja sillä on 4&nbsp;800 jäsentä.

## Historia
Portugali syntyi yhtenäiseksi kuningaskunnaksi 1100-luvulla ja maa on leimallisesti katolinen. Katolisella kirkolla oli pitkään Vatikaanin ja Portugalin välinen konkordaatti. Portugali on merkittävä merivalta 1400-luvulla ja rakensi valtavan siirtomaavaltakunnan.

Portugalin siirtomaavalta kääntyi laskuun Lissabonin maanjäristyksen 1755 seurauksena sekä Brasilian itsenäistyessä 1800-luvulla. Pienet presbyteeri-, metodisti- ja anglikaanikirkot harjoittivat lähetystyötä ja kasvoivat 1800-luvulla.

Suurimpia itsenäisiä kirkkoja ovat Brasiliasta lähtöisin oleva Jumalan valtakunnan universaali kirkko sekä Etelä-Afrikasta lähtöisin oleva Mana-kirkko. Muita kristillisiä yhteisöjä ovat mm. Jehovan todistajat, helluntailainen Assemblies of God sekä evankeliset seurakunnat, kuten baptistit, adventistit ja Veljesseurakunta.

## Kirkkojenväliset järjestöt
Presbyteerit, metodistit ja anglikaanit muodostavat yhdessä kristillisten kirkkojen neuvoston. Portugalissa toimii myös Evankelinen allianssi.

## Lähteet