open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Izjaslav IV

**Izjaslav IV Vladimirovitš,** kastettuna mahdollisesti *Filipp* (1186/1188 – n. 1255) oli Terebovljan ruhtinas vuonna 1210 ja Novhorod-Siverskyin ruhtinas vuoteen 1235 asti ja Kiovan Rusin ruhtinas vuosina 1235–1236.

## Suku
Hän oli Putivlin ja Galitsian ruhtinas Vladimir Igorevitšin (1170– n. 1211) ja Donetsin kumaanien kaanin Konšakin tyttären Svobodan vanhin poika. Izjaslav oli Igorevitšien (Igor Svjatoslavitšin jälkeläinen) ja Olgovitšien (Oleg Svjatoslavitšin jälkeläiset) nuoremman sukuhaaran jäsen. 

## Ruhtinas
Ipajtevin kronikan *Hypatian Codexin* mukaan vuonna 1234 Izjaslav kävi sotaa paimentolais-polovtsien avulla Vladimir III Rurikovitšia ja Kiovan ruhtinas Daniel Romanovitšia vastaan ​​Volynista ja Galitsiasta. Hän voitti heidät Toršeskin lähellä ja otti Vladimir III:n vangiksi. Vuonna 1235 Izjaslav IV marssi Kamenetsista joukkoineen Mikael II Vsevolodovitšin kanssa, puolalaiset, venäläiset ja polovtsit marssivat jälleen Danielia vastaan, mutta epäonnistuivat. Novgorodin ensimmäisen kronikan mukaan ruhtinas Izjaslav ja polovtsit liittyivät Mikaelin ja Tšernigovin joukkoihin hyökätäkseen ja vallatakseen Kiovan. Voiton jälkeen Izjaslav otti itselleen suuriruhtinaan tittelin.

Ipajtevin kronikan *Hypatian Codex* ja Novgorodin kronikka ovat eri mieltä siitä, mitkä ruhtinaat korvasivat toisensa Kiovassa vuosina 1235-1236. *Hypatian Codex* kertoo, että Jaroslav Vsevolodovitš otti Kiovan Vladimirilta, jonka tilalle tuli Mikael Vsevolodovitš. Novgorodin kronikka ja jossain määrin Nikonin kronikka vuonna 1235, mikä tarkoittaa, että hän korvasi Izjaslav Mstislavitšin eikä Vladimiria. 

Eteläisen Rusin ruhtinaiden sotiessa Kiovan herruudesta Izjaslav liittoutui Mikael II Vsevolodovitšin kanssa Daniel Romanovitšia vastaan. Hänestä tuli Volynian Kamjanetsin ruhtinas. Hän oli mongolien Kultaisen ordan vasalli vuodesta 1240, eikä hänen viimeisistä vuosistaan tiedetä juuri mitään. 

## Viitteet
Tule takaisin, Jimmy Dean

**Tule takaisin, Jimmy Dean** (*Come Back to the 5 & Dime, Jimmy Dean, Jimmy Dean*) on Robert Altmanin ohjaama draamakomedia vuodelta 1982. Elokuva perustuu Ed Graczykin näytelmään, josta kirjailija itse sovitti elokuvan käsikirjoituksen. Pääosia näyttelevät Sandy Dennis, Cher, Karen Black, Sudie Bond, Kathy Bates ja Marta Heflin.

Elokuva on esitetty Suomessa Yle TV2 -kanavalla joulukuussa 1985 ja syyskuussa 1998.

## Juoni
Ryhmä naisia, entisiä James Dean -ihailijakerhon jäseniä, kokoontuu vuonna 1975 Texasin pikkukaupungin Woolworth-myymälään juhlistamaan idolinsa kuoleman 20-vuotispäivää ja muistelemaan Deanin viimeiseksi jääneen elokuvan *[[Jättiläinen (vuoden 1956 elokuva)|Jättiläinen]]* kuvauksia lähiseudulla.

## Vastaanotto
Cher sai elokuvasta Golden Globe -ehdokkuuden.

## Lähteet
Rostislav III

**Rostislav III Mihailovitš** (unk: III. Rosztyiszláv, bulg. ja ukr.: Ростислав Михайлович); (1210 jälkeen/1219/n. 1225–1262/1263 Belgrad) oli Kiovan Rusin ruhtinas ja arvohenkilö Unkarin kuningaskunnassa.

## Suku
Hän oli Tšernihivin ruhtinas Mikael II Vsevolodovitšin ja Jelena Romanovnan (tai Maria Romanovna, k. 1243) vanhin poika ja toiseksi vanhin lapsi. Hänen äidinisänsä oli Halytšin ruhtinas Roman Mstislavitš ja äidinäitinsä Kiovan ruhtinatar Predslava Rurikovna.  

Hänellä oli kuusi sisarusta, hänen nuorempia veljiään olivat Roman Mihailovitš, Tšernigovin ja Brjanskin ruhtinas; Mstislav Mihailovitš, Karatšovin ja Zvenigorodin ruhtinas; Simjon Mihailovitš, Gluhovin ja Novosilin ruhtinas ja Juri Mihailovitš, Torusan ja Brjanskin ruhtinas. Hänen vanhempi sisarensa on Pyhittäjä Jefrosinia Suzdalilainen, joka kanonisoitiin vuonna 1698. 

## Ruhtinas
Hän oli Novgorodin ruhtinas vuonna 1230, Halytšin ruhtinas vuosina 1236–1237, 1241–1242, Lutskin ruhtinas vuonna 1240 ja Tšernigovin ruhtinas vuosina 1241–1242. Koska ei kyennyt vahvistamaan valtaansa Halytšissa, hän lähti Unkarin kuningas Béla IV:n hoviin ja avioitui siellä tämän tyttären prinsessa Annan kanssa vuonna 1243.

Hän tuki isäänsä tämän vallan laajentamispyrkimyksissä. Rostislav oli jonkun aikaa Novgorodin ruhtinas, ja hallitsi sen jälkeen Galitsian ja Tšernihivin ruhtinaskuntia. Daniel Romanovitš valtasi Galitsian takaisin, ja taisteli Galitsian ja Volynian ruhtinaskunnan alueista, kunnes voitti vuonna 1245 koalition, johon kuuluivat Rostislav, hänen unkarilainen appensa Béla IV ja puolalainen lankonsa Bolesław I. Rostislav pakeni Unkariin, missä hän hallitsi pientä ruhtinaskuntaa nykyisessä Sloveniassa.

Hän oli Slavonian *ban* vuosina 1247–1248, hänestä tuli ensimmäinen Macsón herttua vuosina 1248–1262, joka hallitsi valtakunnan eteläisiä osia. Vuonna 1257 hän miehitti Vidinin ja sittemmin kutsui itseään Bulgarian tsaariksi.

## Avioliitto ja jälkeläiset
Vuonna 1243 Rostislav avioitui Unkarin prinsessa Annan (n. 1226–1274 jälkeen) kanssa, joka oli Unkarin kuningas Béla IV:n ja bysanttilaisen prinsessa Maria Laskariksen tytär.

Heille syntyivät lapset:

* Mikael (?–1271), Bosnian herttua, murhattiin
* Béla (?– marraskuu 1272), Macsón herttua, murhattiin kuningas Ladislaus IV:n kruunajaisjuhlallisuuksien aikana
* Nimeltä tuntematon tytär (ehkä Anna/Erzsébet) (k. 1272/1298), avioitui (1) Bulgarian tsaari Mikael Asenin I:n kanssa 1255; (2) Bulgarian tsaari Koloman II:n kanssa; (3) vuodesta 1260 Moys II Daroi (unk. Moys Daroi) (1210–1280/1281), Unkarin palatinuksen kanssa. Heillä oli tytär Erzsébet Daroi, joka avioitui Transilvanian voivodi Miklós Medgyessyn kanssa ja oli yksi Puolan kuningas Stefan Báthoryn 7. sukupolven esivanhemmista.
* Kunigunda, unk. Kinga (1245 – 9. syyskuuta 1285), avioitui (1) Böömin kuningas Ottokar II:n kanssa 1261; (2) linnakreivi Záviš von Falkenštejn Rosenbergin kanssa 1285
* Margit, nunna
* Agrippina (? – 26. toukokuuta 1303/1309), avioitui 1265 Krakovan ja Sandomierszin herttua Leszek II:n kanssa, avioliittoa ei pantu täytäntöön, avioero 1271-1274

## Viitteet
Vladimir III

**Vladimir IV Rurikovitš**, kastettuna *Dmitri* (ven. Владимир Рюрикович, ukr. Володимир Рюрикович); (1187– n. 1239) oli  Kiovan Rusin ruhtinas vuosina 1223–1235. 

Hän oli Perejaslavlin ruhtinas vuosina 1206–1213 ja Smolenskin ruhtinas vuosina 1213–1219.

## Suku
Hän oli Rurik Rostislavitšin ja Turovin prinsessa Annan toiseksi vanhin poika. Hänen veljensä oli Rostislav II Rurikovitš.

## Ruhtinas
Hänen valtaansa uhkasi Mikael Vsevolodovitšin ja Izjaslav Vladimirovitšin hyökkäys vuonna 1235, mutta Vladimir torjui heidät suuriruhtinas Daniel Romanovitšin tuella. Taistelu Kiovan herruudesta jatkui, ja kumaanit kaappasivat Vladimirin. Lunnaiden maksun jälkeen hän palasi valtaan syrjäyttäen Jaroslav II:n. 

## Lähteet
Andri Kožuh’ar

**Andri Kožuh’ar** (s. 20. heinäkuuta 1999 Tiraspol, Moldova) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Slovakian pääsarjassa pelaavaa Zemplín Michalovcea. Hän on aiemmin pelannut kotimaansa lisäksi Latviassa.

Kožuh’ar aloitti liigauransa marras-joulukuussa 2018 Ukrainassa Tšornomorets Odessan joukkueessa. Hän pelasi avauskaudellaan kahdeksan pääsarjaottelua ja seuraavalla kaudella 15 ottelua toisella sarjatasolla. Hän siirtyi tammikuussa 2020 latvialaisseura Valmieraan mutta pelasi vuoden aikana vain kolme pääsarjaottelua. Vuoden 2021 alkupuolella hän oli ilman sopimusta ja siirtyi heinäkuussa 2021 slovakialaisseura Zemplín Michalovceen, jossa hän pelasi 14 liigaottelua kaudella 2021–2022.

Kožuh’ar on pelannut Ukrainan alle 18-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa.

## Lähteet
Oksana Markarova

**Oksana Serhijivna Markarova** (, s. 28. lokakuuta 1976) on ukrainalainen poliitikko ja diplomaatti, joka on toiminut Ukrainan Yhdysvaltain-suurlähettiläänä helmikuusta 2021 lähtien. Aiemmin hän on toiminut Ukrainan valtiovarainministerinä vuosina 2018–2020.

Markarova syntyi Rivnessä. Hänellä on armenialaisia sukujuuria. Hän opiskeli ekologiaa Kiovan Mohyla-akatemiassa ja valmistui maisteriksi vuonna 1999, minkä jälkeen hän suoritti julkistalouden ja kaupan alan maisterintutkinnon Indianan yliopistossa Yhdysvalloissa vuonna 2001. Opiskellessaan Yhdysvalloissa hän suoritti työharjoittelun Maailmanpankissa. Vuosina 2003–2014 hän toimi ITT-sijoitusyhtiön johtajana. Vuonna 2015 hänet nimitettiin varavaltiovarainministeriksi ja valtiovarainministeriön kansliapäälliköksi. Vuonna 2018 hänestä tuli valtiovarainministeri Oleksandr Danyljukin eron myötä virkaatekevä valtiovarainministeri. Marraskuussa 2018 hänet nimitettiin valtiovarainministeriksi, jossa virassa hän toimi vuoteen 2020 asti. Vuonna 2021 hänet nimitettiin Ukrainan Yhdysvaltain-suurlähettilääksi.

## Lähteet
Kaikenkarvaiset ystäväni

**Kaikenkarvaiset ystäväni** tarkoittaa seuraavia:

* *[[Kaikenkarvaiset ystäväni (kirja)|Kaikenkarvaiset ystäväni]]*, James Herriotin vuonna 1972 julkaistu romaani.
* *[[Kaikenkarvaiset ystäväni (vuoden 1978 televisiosarja)|Kaikenkarvaiset ystäväni]]*, Herriotin kirjasta vuosina 1978–1990 tehty televisiosarja.
* *[[Kaikenkarvaiset ystäväni (vuoden 2020 televisiosarja)|Kaikenkarvaiset ystäväni]]*, Herriotin kirjasta vuonna 2020 alkanut televisiosarja.
Oleksi Hontšarenko

**Oleksi Oleksijovytš Hontšarenko** (; s. 16. syyskuuta 1980) on ukrainalainen Euroopan solidaarisuus -puolueen poliitikko, joka on toiminut kansanedustajana Verh’ovna Radassa vuodesta 2014 lähtien.

Hontšarenko syntyi Odessassa. Hänen isänsä Oleksi Kostusjev toimi Odessan pormestarina vuosina 2010–2013 alueiden puolueen jäsenenä, kun taas hänen äitinsä Maryna Hontšarenko oli opettaja. Hontšarenkon vanhemmat erosivat hänen ollessaan kolmevuotias.

Hontšarenko valmistui vuonna 2022 Odessan kansallisesta lääketieteen yliopistosta erikoistumisalanaan pediatria sekä vuonna 2005 Venäjän hallituksen finanssiakatemiasta. Vuonna 2006 hän osallistui John Smith Trust -säätiön ohjelmaan ja työskenteli harjoittelijana Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentissa, Lutonin kaupungin hallinnossa sekä Walesin parlamentissa.

Vuonna 2006 Hontšarenko valittiin Odessan kaupunginvaltuustoon alueiden puolueen listalta. Vuonna 2010 hänet valittiin Odessan alueen aluevaltuustoon sekä aluevaltuuston varapuheenjohtajaksi. Vuoden 2012 parlamenttivaaleissa Hontšarenko oli ehdolla Verh’ovna Radan alueiden puolueen listan 136:ntena muttei tullut valituksi. Vuoden 2014 vallankumouksen jälkeen Hontšarenko erosi alueiden puolueesta sekä Odessan aluevaltuuston varapuheenjohtajan virasta. Elokuussa 2014 hänet valittiin aluevaltuuston puheenjohtajaksi.

Vuoden 2014 parlamenttivaaleissa Hontšarenko valittiin Verh’ovna Radaan Petro Porošenkon blokin listan 40:ntenä. Vuodesta 2015 lähtien hän on kuulunut Euroopan neuvoston parlamentaarisen yleiskokouksen Ukrainan delegaatioon. Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa hän tuli valituksi sitoutumattomana ehdokkaana Odessan alueen 137. vaalipiiristä. Hän istuu parlamentissa Euroopan solidaarisuus -parlamenttiryhmässä. Vuoden 2020 paikallisvaaleissa hän oli ehdolla Odessan aluevaltuustoon Euroopan solidaarisuus -puolueen listan kärkiehdokkaana.

Maaliskuussa 2015 Hontšarenko pidätettiin Moskovassa ennen murhatun oppositiojohtaja Boris Nemtsovin muistoa kunnioittavaa mielenosoitusta. Hän kertoi tulleensa pahoinpidellyksi, eikä saanut asianajajaa. Venäjän tutkintakomitea kertoi kuulustelevansa Hontšarenkoa liittyen edellisenä vuonna Odessassa mielenosoitusten lomassa sytytettyyn tulipaloon, jossa kuoli Venäjän kansalaisia. Hontšarenko kuitenkin kieltäytyi vastaamasta kysymyksiin ilman asianajajan tai Ukrainan konsulin läsnäoloa. Hänet vapautettiin myöhemmin samana päivänä.

## Lähteet
Kaarlo Lehtinen

**Kaarlo (Kalle) Rudolf Lehtinen** (6. maaliskuuta 1888 Orimattila – 12. maaliskuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen maalarimestari ja Helsingissä toimivan *Veljekset Lehtinen Maalausliike Oy*:n toinen perustaja ja toimitusjohtaja.

Lehtinen muutti Orimattilasta Lahteen käytyään kansakoulun ja meni Lahdessa maalarinoppiin Viljasen liikkeeseen yhdessä veljensä Anselm Lehtisen kanssa. He muuttivat sitten Helsinkiin ja saivat siellä lisäkoulutusta maalarimestari Wetzelliltä. Kaarlo Lehtinen sai maalarin todistuksen vuonna 1907. Lehtinen työskenteli sitten kahden vuoden ajan Salomo Vuorion maalausliikkeessä ja teki kaksi opintomatkaa Ruotsiin ja yhden opintomatkan Tanskaan.

Lehtinen perusti vuonna 1911 *Veljekset Lehtinen Maalausliike Oy*:n yhdessä veljensä Anselm Lehtisen kanssa. Hän oli liikkeen osakkaana ja toimitusjohtajana. 1930-luvulla yritys siirtyi Snellmaninkatu 25:een, jossa se toimii edelleen. Sotien jälkeen liike osallistui materiaalipulan vuoksi Maalarimestarien Oy:n perustamiseen. Liike on suorittanut muun muassa Helsingin yliopiston rakennusten maalaustöitä 1940-luvulta alkaen.

Kaarlo Lehtinen oli Suomen Maalarityönantajain Liiton Helsingin osaston jäsenenä vuodesta 1914. Vuonna 1917 hänestä tuli järjestön johtokunnan jäsen, 1919 johtokunnan varapuheenjohtaja ja 1930 johtokunnan puheenjohtaja. Vuodesta 1925 alkaen hän oli koko maata käsittävän liiton hallituksen ja *Maalarilehden* toimikunnan jäsenenä. Lehtinen edusti ammattikuntaansa Suomen Rakennusteollisuuksien Keskusvaltuustossa. Hän oli Käsityö- ja Tehdasyhdistyksen valtuutettuna ja Maalarinammattikoulun johtokunnan puheenjohtajana. 1940-luvulla Kaarlo Lehtinen valittiin Suomen Maalarimestariliiton puheenjohtajaksi ja hän hoiti tätä tehtävää vuoteen 1962 saakka.

Kaarlo Lehtisen jälkeen Veljekset Lehtinen Maalausliike Oy:n toimitusjohtajina olivat hänen poikansa E. K. Karmanheimo ja pojanpoikansa Veikko Karmanheimo. Veljekset Lehtinen Maalausliike Oy valittiin vuoden 2015 helsinkiläiseksi yritykseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Veljekset Lehtinen Maalausliike Oy:n sivut
Le Mans Series -kausi 2011

**Le Mans Series -kausi 2011** oli Le Mans Series -sarjan kausi vuonna 2011. Seuraavana vuonna sarjan nimeksi tuli European Le Mans Series.

## Kilpailukalenteri

## Lähteet
Olena Starikova

**Olena Starikova** (s. 22. huhtikuuta 1996 Harkova) on ukrainalainen ratapyöräilijä. Hän saavutti vuonna 2021 Tokion olympialaisissa hopeaa eräajossa sekä sijoittui keirinissä neljänneksi ja joukkuesprintissä Ljubov Basovan parina kahdeksanneksi.

## Lähteet
Alina Hellén

**Alina Josefina Hellén** (o.s. **Björklund**; 10. maaliskuuta 1865 – 5. tammikuuta 1938) oli suomalainen kutomataidon ja kasvivärjäyksen opettaja.

Hellén oli 40 vuotta Suomen Käsityön Ystävien palveluksessa vuodesta 1890 aina vuoteen 1930 saakka. Kun 1900-luvun alussa haluttiin elvyttää luonnonväriaineilla värjäystä joka oli hävinnyt lähes kokonaan Suomesta teollisesti tuotettujen väriaineiden tieltä, lähetettiin Alina Hellén vuonna 1902 opintomatkalle Norjaan. Palattuaan Suomeen hän julkaisi aiheesta vuonna 1905 kirjan nimellä *Neuwoja kotiwärjäykseen kaswiaineilla*. Kirjan ohjeet perustuivat norjalaiseen värjäysperinteeseen, vaikkakin kirjassa oli mukana myös suomalaisia värikasveja. Kirjasta otettiin useita painoksia ja Hellén piti eri puolilla Suomea värjäyskursseja. Hän toimi myös kutomataidon opettajana ja teki tätä varten opintomatkoja ulkomaille opiskellen siellä muun muassa gobeliinien kutomista. Tällä alalla hän oli yhteistyössä myös suomalaisten taiteilijoiden kuten Akseli Gallen-Kallelan ja Albert Edelfeltin kanssa.

## Julkaisuja
* *Neuvoja kotivärjäykseen kasviaineilla: Suomen Käsityön ystävien toimesta laadittu*. Kansanvalistus-seuran toimituksia 135. Helsinki 1905,  2. tark. ja lisätty painos  	Kansanvalistusseuran käsiteollisuuskirjasto n:o 13. 1914, 3. tark. ja lisätty painos Kuopio 1917, 4. tark. ja lisätty painos nimellä *Kotivärjäyskirja : neuvoja kotivärjäykseen kasviaineilla*. Helsinki 1919, ruotsiksi nimellä *Anvisningar i hemfärgning med växtämnen: på uppdrag af Finska Handarbetets Vänner utarbetade*. Folkupplysningssällskapet, Helsingfors 1905  (Kirjan vuonna 1919 ilmestynyt 4. painos pdf-tiedostona Heldassa)
* *Recepter för färgning af linne- och bomullsgarn: tillägg till boken "Hemfärgning med växtämnen" av Alina Hellén*. Folkupplysningssällskapet, Helsingfors 1917

## Lähteet
Le Mans Series -kausi 2010

**Le Mans Series -kausi 2010** oli Le Mans Series -sarjan kausi vuonna 2010.

## Kilpailukalenteri

## Lähteet
Kova tie

**Kova tie** (videojulkaisuna **Ei armoa**, *The Hard Way*) on Michael Dryhurstin televisiolle ohjaama brittiläinen jännityselokuva vuodelta 1980. Sen pääosissa näyttelevät Patrick McGoohan, Lee Van Cleef, Donal McCann ja Edna O’Brien, joka on myös alkuperäistarinan kirjoittaja.

## Juoni
Ikääntynyt ja perheestään vieraantunut irlantilainen palkkamurhaaja yrittää lopettaa uraansa, mutta hänet pakotetaan taas uuteen tehtävään uhkaamalla hänen perheensä turvallisuutta. Hän suostuu Dublinin lentoasemalla tapahtuvaksi suunniteltuun afrikkalaisen poliitikkopapin salamurhaan, mutta pakenee viime hetkellä paikalta, lähettää vaimonsa turvaan ulkomaille ja repii jo saamansa palkkiošekin. Toimeksiantajat lähtevät hänen jäljilleen, mutta tarkka-ampujakokemuksesta on hyötyä siinäkin. Elokuva huipentuu tulitaisteluun pettyneen tilaajan (Van Cleef) kanssa autiossa talossa.

## Vastaanotto
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 *Kovaa tietä* luonnehditaan olennaiseen keskittyväksi televisioelokuvaksi ja vaatimattomaksi ammattilahtaajan muotokuvaksi. Elokuva saa kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

## Lähteet
Bjørn Skau

**Bjørn Skau** (26. helmikuuta 1929 Horten – 2. maaliskuuta 2013 Fredrikstad) oli norjalainen toimittaja ja työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan oikeusministerinä vuonna 1981. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Bjørn Skau'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Ammoniumdivetyfosfaatti

**Ammoniumdivetyfosfaatti** (NH4H2PO4) eli **monoammoniumfosfaatti** on ammonium- ja divetyfosfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa lannoitteena ja palonsuoja-aineena.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa ammoniumdivetyfosfaatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on tetragonaalinen. Aine liukenee erittäin hyvin veteen, ja liuos on heikosti hapan. Ammoniumdivetyfosfaatti liukenee myös hieman etanoliin. Kuumennettaessa voimakkaasti ammoniumdivetyfosfaatti alkaa hajota ammoniakiksi ja polyfosforihapoiksi yli 200 °C:n lämpötilassa. Yhdiste on pietsosähköistä.

Ammoniumdivetyfosfaattia valmistetaan ammoniakki- ja fosforihappoliuosten reaktiolla. Muodostuva tuote kuivataan ruiskukuivaimella tai kuivataan rakeiksi.
:NH3 + H3PO4 → NH4H2PO4 

Ammoniumdivetyfosfaattia käytetään runsaasti lannoitteena. Muita käyttökohteita ovat paperin ja tekstiilien palonsuojakäsittelyt, metallien juottamisessa fluksina, tulitikkujen valmistus, apuaineena villan värjäyksessä ja pietsosähköisten ominaisuuksien hyödyntäminen esimerkiksi kaikuluotauksessa.

## Lähteet
Vadym Prystaiko

**Vadym Volodymyrovytš Prystaiko** (; s. 20. helmikuuta 1970) on ukrainalainen poliitikko ja diplomaatti, joka toimi vuosina 2020–2023 Ukrainan suurlähettiläänä Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

Prystaiko syntyi Kilijassa. Hänen isänsä Volodymyr Prystaiko oli kenraaliluutnantti ja Ukrainan turvallisuuspalvelun varajohtaja. Prystaiko valmistui vuonna 1994 Kiovan polyteknisestä instituutista ja vuonna 1998 maisteriksi Ukrainan ulkomaankaupan akatemiasta.

Vuosina 1994–1997 Prystaiko työskenteli ekonomistina Ukrainan taloudellisten ulkosuhteiden ja kaupan ministeriössä ja vuosina 1997–2000 Ukrainan ukoministeriössä. Vuosina 2000–2001 hän toimi Ukrainan konsulina Australian Sydneyssä. Vuosina 2001–2002 hän toimi ulkopolitiikan konsulttina Ukrainan presidentinhallinnossa. Vuosina 2002–2006 hän toimi neuvonantajana Ukrainan Kanadan-suurlähetystössä. Vuosina 2007–2009 hän toimi Ukrainan ulkoministeriön Nato-osaston varajohtajana. Vuosina 2009–2012 hän toimi erikoislähettiläänä Ukrainan Yhdysvaltain-suurlähetystössä. Vuosina 2012–2014 hän toimi Ukrainan Kanadan-suurlähettiläänä sekä Ukrainan edustajana Kansainvälisessä siviili-ilmailujärjestössä eli ICAOssa. Vuosina 2014–2017 hän toimi Ukrainan varaulkoministerinä ja ulkoministeriön kansliapäällikkönä. Vuosina 2017–2019 hän toimi Ukrainan Nato-valtuuskunnan johtajana. Vuonna 2019 hän toimi Ukrainan presidentinkanslian varajohtajana. Maaliskuusta kesäkuuhun 2020 hän toimi Ukrainan euroatlanttisesta integraatiosta vastaavana varapääministerinä. Heinäkuussa 2020 hänet nimitettiin Ukrainan Yhdistyneen kuningaskunnan suurlähettilääksi. Joulukuusta 2020 lähtien hän on myös toiminut Ukrainan edustajana Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä IMO:ssa.

Heinäkuussa 2023 Prystaiko erotettiin Ukrainan Yhdistyneen kuningaskunnan -suurlähettilään virasta.

## Lähteet
Ukraina talviparalympialaisissa 2014

**Ukraina** osallistui Sotšin talviparalympialaisiin 23 urheilijan joukkueella. Maa oli mitalitaulukossa neljännellä sijalla 25 saadulla mitalilla.

Ukrainan menestynein urheilija oli Vitali Lukjanenko, joka voitti ampumahiihdossa kaksi kultamitalia, yhden hopeamitalin ja yhden pronssimitalin. Ukrainan kisat alkoivat hyvin, kun hän voitti kultaa heti paralympialaisten ensimmäisenä kilpailupäivänä.

## Mitalit

## Lähteet
Nordlin hallitus

**Nordlin hallitus** oli Norjan hallitus 15. tammikuuta 1976 – 4. helmikuuta 1981. Se oli Työväenpuolueen muodostama vähemmistöhallitus.
## Ministerit
**Pääministeri**
* Odvar Nordli
**Ulkoministeri**
* Knut Frydenlund
**Oikeusministeri**
* Inger Louise Valle 15.1.1976–8.10.1979
* Andreas Cappelen 8.10.1979–3.10.1980
* Oddvar Berrefjord 3.10.1980–4.2.1981
**Valtiovarainministeri**
* Per Kleppe 15.1.1976–8.10.1979
* Ulf Sand 8.10.1979–4.2.1981
**Elinkeinoministeri**
* Bjartmar Gjerde 15.1.1976–11.1.1978
* Olav Haukvik 11.1.1978–8.10.1979
* Lars Skytøen 8.10.1979–4.2.1981
**Öljy- ja energiaministeri**
* Bjartmar Gjerde 11.1.1978–3.10.1980
* Arvid Johanson 3.10.1980–4.2.1981
**Merioikeusministeri**
* Jens Evensen 15.1.1976–31.12.1978
**Kuluttaja- ja hallintoministeri**
* Annemarie Lorentzen 15.1.1976–11.1.1978
* Kirsten Myklevoll 11.1.1978–8.10.1979
* Sissel Rønbeck 8.10.1979–4.2.1981
**Kalastusministeri**
* Eivind Bolle
**Kunta- ja työministeri**
* Leif Aune 15.1.1976–11.1.1978
* Arne Nilsen 11.1.1978–8.10.1979
* Inger Louise Valle 8.10.1979–3.10.1980
* Harriet Andreassen 3.10.1980–4.2.1981
**Ympäristöministeri**
* Gro Harlem Brundtland 15.1.1976–8.10.1979
* Rolf Hansen 8.10.1979–4.2.1981
**Liikenne- ja viestintäministeri**
* Ragnar Christiansen 15.1.1976–11.1.1978
* Asbjørn Jordahl 11.1.1978–8.10.1979
* Ronald Bye 8.10.1979–4.2.1981
**Kirkko- ja opetusministeri**
* Kjølv Egeland 15.1.1976–8.10.1979
* Einar Førde 8.10.1979–4.2.1981
**Puolustusministeri**
* Rolf Hansen 15.1.1976–8.10.1979
* Thorvald Stoltenberg 8.10.1979–4.2.1981
**Maatalousministeri**
* Oskar Øksnes
**Sosiaaliministeri**
* Ruth Ryste 15.1.1976–8.10.1979
* Arne Nilsen 8.10.1979–4.2.1981
**Ulkomaankauppa- ja merenkulkuministeri**
* Hallvard Bakke 15.1.1976–8.10.1979
* Reiulf Steen 8.10.1979–4.2.1981
**Suunnitteluministeri**
* Per Kleppe 1.1.1980–4.2.1981
## Lähteet
Kira Rudyk

**Kira Oleksandrivna Rudyk** (; s. 14. lokakuuta 1985) on ukrainalainen poliitikko ja Holos-puolueen puheenjohtaja.

## Tausta ja yksityiselämä
Rudyk syntyi Užhorodissa. Hän opiskeli Kiovan Mohyla-akatemiassa informaatioteknologiaa ja valmistui maisteriksi vuonna 2008. Vuosina 2005–2016 hän työskenteli IT-yrityksissä.

Vuonna 2019 Rudyk oli mukana perustamassa eläinsuojelujärjestöä.

## Poliittinen ura
Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Ukrainan parlamenttiin eli Verh’ovna Radaan Holos-puolueen listan kolmantena. Jo ensimmäisellä kaudellaan hän nousi digisiirtymästä vastaavan komitean varapuheenjohtajaksi.

Rudyk valittiin Holosin puheenjohtajaksi maaliskuussa 2020 ja hän seurasi tehtävässä Svjatoslav Vakartšukia. Jo saman vuoden heinäkuussa hän ilmoitti, että puolue siirtyy oppositioon. Holosin puheenjohtajana Rudyk johti puolueensa vuonna 2020 ALDE:n täysjäseneksi ensimmäisenä puolueena Ukrainassa. Kaksi vuotta myöhemmin Rudyk valittiin ALDE:n varapuheenjohtajaksi, mikä oli siinä mielessä merkittävää, että puoluen johtoon ei ollut ennen tätä noussut henkilöitä EU-maiden ulkopuolelta.

Venäjän hyökättyä Ukrainaan vuonna 2022 Rudyk äänesti sotatilan julistamisen puolesta ja alkoi sittemmin kampanjoimaan Naton valvomaa Ukrainan ilmatilan sulkemista sekä materiaalisen avun tuomista Ukrainaan. 

Politiikan lisäksi Rudyk kirjoittaa kolumnistina niin ukrainalaisille (mm. Ukrajinska pravda, The New Voice of Ukraine, Liga.net) kuin ulkomaalaisillekin (mm. The Hill, The Daily Telegraph, The Wall Street Journal) lehdille ja uutissivustoille.

### Poliittisia kantoja
Rudyk kannattaa Ukrainan ja Taiwanin suhteiden syventämistä. Vuonna 2023 hän teki valtiovierailun Taiwaniin, jossa hän tapasi presidentti Tsai Ing-wenin. Rudyk oli yksi ensimmäisistä ukrainalaisista kansanedustajista, jotka ovat vierailleet Taiwanissa.

## Lähteet
Pavlo Klimkin

**Pavlo Anatolijovytš Klimkin** (; s. 25. joulukuuta 1967) on ukrainalainen poliitikko ja diplomaatti, joka toimi Ukrainan ulkoministerinä vuosina 2014–2019. Sitä ennen hän toimi Ukrainan Saksan-suurlähettiläänä vuosina 2012–2014.

Klimkin syntyi Venäjällä Kurskissa. Hän valmistui vuonna 1991 Moskovan fysiikan ja teknologian instituutista, jossa hän opiskeli fysiikkaa ja sovellettua matematiikkaa. Vuosina 1993–1997 hän työskenteli Ukrainan ulkoministeriössä ja vuosina 1997–2000 Ukrainan Saksan-suurlähetystössä. Vuosina 2000–2004 hän työskenteli taas ulkoministeriössä. Vuosina 2004–2008 hän toimi erikoislähettiläänä Ukrainan Yhdistyneen kuningaskunnan suurlähetystössä. Vuosina 2008–2010 hän toimi Ukrainan ulkoministeriön EU-osaston johtajana. Vuosina 2010–2012 hän toimi Ukrainan varaulkoministerinä ja vuosina 2011–2012 ulkoministeriön kansliapäällikkönä. Vuonna 2012 hänet nimitettiin Ukrainan Saksan-suurlähettilääksi. Vuonna 2014 hänet nimitettiin Ukrainan ulkoministeriksi, jossa virassa hän toimi vuoteen 2019 asti.

## Lähteet
Stay (Monika Linkytėn kappale)

**Stay** () on liettualaisen laulajan Monika Linkytėn kappale, joka julkaistiin 14. helmikuuta 2023. Linkytė voitti kappaleella maansa euroviisukarsinnan *Pabandom iš naujo!:n* ja täten hän edusti kappaleella Liettuaa vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa Liverpoolissa. Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 127 pistettä ja sijoittui yhdenneksitoista.

Linkytė kertoi, että hän oli yhdessä latvialaisen sanoittajan Chris Noahin kanssa kirjoittanut kappaleen suunnittelemattoman kirjoitusistunnon aikana. Linkytėn mukaan hän halusi kirjoittaa siitä, kuinka tärkeää on pysähtyä ja palata itseensä. Jotkut kappaleen säkeet liittyvät liettualaisten sutartinė-perinnelauluihin puhuen halusta kuulla ”sydämemme äänen yhä enemmän ja enemmän”.

## Lähteet
Alika Milova

**Alika Milova** (s. 5. syyskuuta 2002 Narva, Viro), joka tunnetaan myös pelkästään nimellä **Alika**, on virolainen laulaja ja lauluntekijä. Hän edusti Viroa vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa Liverpoolissa kappaleella ”Bridges”.

## Ura
Milova osallistui useisiin erilaisiin laulukilpailuihin ja televisio-ohjelmiin Virossa ja ulkomailla lapsesta lähtien. Hän nousi tunnetuksi vuonna 2021 voitettuaan Eesti otsib superstaarin kahdeksannen tuotantokauden, minkä ansiosta hän teki levytyssopimuksen Universal Music Groupin kanssa.

1. marraskuuta 2022 ilmoitettiin, että Milova osallistuu vuoden 2023 Eesti Lauliin kappaleella ”Bridges”. Hän osallistui toiseen semifinaaliin ja pääsi finaaliin. Kilpailun finaalissa hänet valittiin voittajaksi 12 osallistujan joukosta ja täten hän edusti Viroa vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa. Hän kilpaili toisessa semifinaalissa ja sijoittui kymmenenneksi eli pääsi juuri finaaliin. Finaalissa hän sai 168 pistettä ja sijoittui kahdeksanneksi.

## Diskografia
### Singlet
* "Õnnenumber" (2021)
* "Bon Appetit" (2022)
* "C'est La Vie" (2022)
* "Bridges" (2022)
* "Too much" (2023)
* "Lihtsalt veab" (2023)
* "You" (2023)

## Lähteet
The Busker

**The Busker** on maltalainen indie pop -yhtye. He edustivat Maltaa Eurovision laulukilpailussa 2023 Liverpoolissa kappaleella ”Dance (Our Own Party)”.

## Diskografia
### Albumit

* "Telegram" (2017)
* "Ladies and Gentlemen" (2018)
### EP:t

* "X" (2021)
### Singlet

* "Just a Little Bit More" (Matthew Jamesin kanssa) (2020)
* "Don't You Tell Me What to Feel (Raquela DG:n kanssa) (2021)
* "Loose" (2021)
* "Nothing More" (2021)
* "Miracle" (2022)
* "Dance (Our Own Party)" (2023)

## Lähteet
Bridges (Alikan kappale)

**Bridges** () on virolaisen laulajan Alikan kappale, joka julkaistiin 2. joulukuuta 2022. Hän edusti kappaleella Viroa vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa Liverpoolissa voitettuaan vuoden 2023 Eesti Laul -euroviisukarsinnan. Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 168 pistettä ja sijoittui kahdeksanneksi.

## Lähteet
Avisen Agder

**Avisen Agder** (virallisesti *Agder Flekkefjords Tidende*) on norjalainen vuonna 1877 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Flekkefjord. Se ilmestyy kolmesti viikossa ja kuuluu Amedia-konserniin.

Avisen Agders hovedkontor i Flekkefjord.jpg|Lehden toimitus Flekkefjordin Strandgatenilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Carpe Diem (Joker Outin kappale)

**Carpe Diem** () on slovenialaisen yhtyeen Joker Outin kappale, joka julkaistiin 4. helmikuuta 2023. Yhtye edusti kappaleella Sloveniaa vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa Liverpoolissa. Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 78 pistettä ja sijoittui sijalle 21.

## Lähteet
Meksikon ralli 2016

**Meksikon ralli 2016** (virallisesti *13. Rally Guanajuato Mexico*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 2016. Kilpailu järjestettiin 3.&ndash;6. maaliskuuta 2016 Leónissa Meksikossa. Kilpailuun kuului 21 erikoiskoetta, joiden pituus oli . Kilpailu oli kauden kolmas.

Dani Sordo sai kilpailussa kahden minuutin aikarangaistuksen, jonka myötä Mads Østberg nousi palkintokorokkeelle. Sordo käytti 29 rengasta kun varattuja renkaita oli 28. Østberg nousi sarjan kokonaispisteissä toiseksi palkintosijoituksen myötä.

## Tapahtumat
Sunnuntaiaamuun mennessä Latvalla oli 90 sekunnin johto ennen kahta viimeistä erikoiskoetta. Ogier otti Latvalaa kiinni 25 sekunnilla, mutta Latvalan johto säilyi ja hän voitti minuutin erolla sekä toisella sijoituksella viimeisellä power stage -erikoiskokeella.
Thierry Neuville joutui pysähtymään perjantaina ja joutui keskeyttämään lauantaina erikoiskokeella 12. Andreas Mikkelsen joutui keskeyttämään erikoiskokeella 15 ulosajon vuoksi.

## Erikoiskokeet

## Tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rally-Maps.com
Tottelu

**Tottelu** tarkoittaa ylempiarvoisen henkilön antamien käskyjen noudattamista. Ylempiarvoisuus voi perustua hierarkkiseen järjestelmään esimerkiksi armeijassa, hallinnossa, liikeyhtiössä tai perheessä. Tottelemisen motiivina voi olla lainkuuliaisuus, auktoriteetin osaamisen tai saavutusten kunnioittaminen, tai tottelemattomuudesta aiheutuvien seurauksien pelkääminen.

Tottelevaisuus nähdään joskus osoituksena puutteellisesta moraalista. Moni ihminen on kuitenkin valmis tekemään käskettynä asioita, joita hän ei oma-aloitteisesti koskaan tekisi tai edes kuvittelisi tekevänsä. Oma tottelevaisuus käskyjen edessä tuleekin ihmisille usein yllätyksenä.

Psykologisen tutkimuksen saralla eräs tunnetuimmista tottelevaisuuskokeista on Milgramin tottelevaisuuskoe, jossa koehenkilöt saatiin käskemällä antamaan vaarallisiksi luulemiaan sähköiskuja toisille ihmisille. Historiassa eräänä esimerkkinä tottelevaisuuden tuhoisista seurauksista on nähty holokaustin toteutus.

## Lähteet
Kuuliaisuus

**Kuuliaisuus** () vanhempia ja ylempiä henkilöitä kohtaan on hyve kungfutselaisuudessa ja laajemmin kiinalaisessa ja itäaasialaisessa kulttuurissa. Se on yksilön moraalin ja yhteiskunnallisen sopusoinnun perusta. Perheessä kuuliaisuus tarkoittaa paitsi omien vanhempien myös itseä iäkkäämpien perheenjäsenten tottelua, kunnioitusta ja huolenpitoa.

*[[Xiaojing]]* eli ’Kuuliaisuuden kirja’ on yksi kungfutselaisuuden 13 teoksen kaanonista. Sen mukaan kuuliaisuus ei merkitse sokeaa tottelemista, vaan kunnioitusta ja huomioon ottamista. Vastavuoroisesti vanhempien ja ylempiarvoisten henkilöiden on pidettävä huolta lapsistaan ja alempiarvoisistaan. Ajatus kuuliaisuudesta pohjautui alun perin Kiinan yhteiskuntarakenteeseen, joka oli hierarkkinen ja patriarkaattinen. Kungfutselaisuudessa se kohotettiin hyveeksi, joka nähtiin lähimmaisenrakkauden tai veljeyden (*ren*) perustana. Song-dynastian kaudella kuuliaisuudesta tuli yksi kahdeksasta hyveestä, joita kansalaisilta ja virkamiehiltä erityisesti vaaditiin. Monet kungfutselaisuuden tulkitsijat ovat ihailleet kuuliaisuutta tavalla, jossa se nousee jopa rehellisyyden tai henkilökohtaisen vastuun yläpuolelle. 

Japanissa käsitteen merkitys kasvoi 1600-luvun alusta lähtien, kun kungfutselaisuus omaksuttiin Edo-kauden Tokugawa-hallinnon viralliseksi aatesuunnaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Mestari Kongin keskustelut, jakso 1/17: Kunniallisuus ja kuuliaisuus Yle Areena
*Filial Piety (孝) in Chinese Culture Aris Teon
Cracker Island

**Cracker Island** on Gorillazin kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin 24. helmikuuta 2023 levymerkillä Parlophone ja Warner Records.
## Kappaleet

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet
Witching Hour (kappale)

**Witching Hour** on englantilaisen äärimetalliyhtye Venomin kappale, joka julkaistiin vuoden 1981 albumilla *[[Welcome to Hell]]*.

Joel McIverin (2006) mukaan ”Witching Hour” oli musiikkihistorian ensimmäinen thrash metal -kappale. Siinä Venomin rumpali Anthony ”Abaddon” Bray ensi kertaa soitti virveliä kaksi kertaa nopeammin kuin perinteisissä rock- ja heavy metal -rumpukompeissa. Vastaavaa komppia oli aiemmin käytetty hardcore punkissa, ja myöhemmin siitä tuli äärimetallissa erittäin yleinen. Yksinkertainen sävellys rakentuu hyökkäävien kitarariffien sekä Conrad ”Cronos” Lantin karjuvan laulun varaan, ja äänenlaatu on epäselvä. Sanoitus kertoo öisestä noitasapatista, jossa demoneille uhrataan neitsyitä ja Saatana siittää itselleen lapsen. Kitaristi Jeffrey ”Mantas” Dunnin mukaan yhtye ei kappaletta säveltäessään tietoisesti pyrkinyt kehittämään uudenlaista musiikkityyliä, vaan eräissä harjoituksissa yhtye yksinkertaisesti päätti soittaa nopeasti ja sen seurauksena syntyi ”Witching Hour”.

McIver kuvailee ”Witching Houria” ”legendaariseksi” kappaleeksi ja *Welcome to Hellin* huippuhetkeksi. Myös *[[Allmusic]]in* Eduardo Rivadavia pitää sitä *Welcome to Hellin* huomattavimpana kappaleena ja ”kiistattomana klassikkona”. *[[Kerrang!|Kerrangin]]* albumioppaan mukaan kyseessä on mahdollisesti koko Venomin uran paras kappale.

Venomin innoittamana metalliyhtyeet alkoivat pian kilvoitella nopeudessa. Lukuisat yhtyeet ovat tehneet ”Witching Hourista” oman versionsa, ja muun muassa Slayer on esittänyt kappaletta konserteissaan.

Syyskuussa 1982 ilmestyi *[[Venom Live E.P.|Venom Live E.P. Sept ’82]]* -videokasetti, joka sisälsi musiikkivideot ”Witching Hourista” ja ”Bloodlustista”. ”Witching Hour” äänitettiin videota varten uudestaan. Nimestään huolimatta video ei ole aito konserttitaltiointi, vaan sen tarkoitus oli antaa promoottoreille ja konserttipaikkojen henkilökunnalle näyte siitä, millaisia Venomin konsertit käytännössä olisivat ja millaisia valmisteluja niitä varten tarvittiin. Joulukuussa 1985 Venom julkaisi EP:n *[[Hell at Hammersmith]]*, joka oli äänitetty yhtyeen ensimmäisellä Britannian-kiertueella saman vuoden syyskuussa. A-puolena oli ”Witching Hour” ja B-puolella potpuri kappaleista ”Teacher’s Pet” ja ”Poison”.

## Kokoonpano

* Conrad ”Cronos” Lant – bassokitara, laulu
* Jeffrey ”Mantas” Dunn – kitara
* Anthony ”Abaddon” Bray – rummut

## Lähteet

* 

### Viitteet
Witching hour

**Witching hour** (, myös **devil’s hour** eli *paholaisen hetki*) on englanninkielinen käsite, joka viittaa myöhäisen yön tunteihin, jolloin noitien ajateltiin tekevän pahojaan ja heidän yliluonnollisten voimiensa oletettiin olevan suurimmillaan. Kansantarinoissa noituuden hetki ajoitetaan yleensä joko keskiyöhön tai aamuyöhön noin kello 3–4 aikoihin.

## Kansanperinteessä ja kirjallisuudessa

Kansanuskomukset ovat perinteisesti liittäneet tiettyihin ajankohtiin yliluonnollisia merkityksiä. Päivänseisausten ja -tasausten sekä yön pimeimpien tuntien on uskottu olevan otollisia hetkiä taikuuden harjoittamiselle, minkä on ajateltu johtavan outoihin sattumuksiin ja ylättäviin vastoinkäymisiin. *Witching hourin* ajateltiin olevan hetki, jona elämän ja kuoleman välinen raja hämärtyy ja elävien ihmisten on helpompi aistia vainajahenkien läsnäolo. Noitien, keijujen ja muiden yliluonnollisten olentojen uskottiin olevan voimallisimmillaan, ja yön turvin ne tekivät kuolevaisille pahaa ja harjoittivat mustaa magiaa. Noituuden hetken tarkka ajankohta vaihtelee tarinoissa. Usein se ajoitettiin kello kolmeen aamuyöllä, sillä Jeesuksen uskottiin kuolleen kolmelta iltapäivällä, ja tästä pyhästä ajankohdasta etäisimmän kellonajan ajateltiin olevan Paholaiselle mieleinen.

William Shakespearen *[[Hamlet]]* (n. 1600) sisältää erään englanninkielisen kirjallisuuden vanhimmista viittauksista noituuden hetkeen:

Sanaparia *witching hour* Shakespeare ei vielä käytä, mutta se esiintyy Elizabeth Carolina Keenen runossa ”Nightmare”, joka julkaistiin 1762. *The Witching Hour* muunnelmineen on myös lukuisten kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja musiikkikappaleiden nimi.

## Nykyinen käyttö

Arkikielessä *witching hour* voi viitata myös arvaamattomiin ja epävakaisiin tapahtumiin, joiden tarkkaa hetkeä on vaikea ennustaa, tai yksinkertaisesti keskiyöhön ilman yliluonnollista tai folkloristista ulottuvuutta. Sijoittajien slangissa sillä tarkoitetaan pörssien viimeistä aukiolon tuntia kunakin kuukautena, jolloin osakekurssit ovat usein volatiileja.

## Katso myös
* Suden hetki

## Lähteet
Breaking My Heart

**Breaking My Heart** on färsaarelaisen laulajan Reileyn kappale, joka julkaistiin 19. tammikuuta 2023. Reiley voitti Tanskan euroviisukarsinnan *Dansk Melodi Grand Prix 2023*, joten hän edusti Tanskaa Eurovision laulukilpailussa 2023 Liverpoolissa. Kappale kilpaili toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui neljänneksitoista ja täten karsiutui finaalista.

## Listasijoitukset

## Lähteet
Brunette (laulaja)

**Elen Jeremjan** (; s. 27. toukokuuta 2001 Jerevan, Armenia), taiteilijanimeltään **Brunette** on armenialainen laulaja ja lauluntekijä. Hän edusti Armeniaa Eurovision laulukilpailussa 2023 Liverpoolissa kappaleella ”Future Lover”. Kappale pääsi kilpailun finaaliin ja sijoittui neljänneksitoista.

## Diskografia

### Singlet

* ”Love the Way You Feel” (2019)
* ”Gisher” (2022)
* ”Smoke Break” (2022)
* ”Bac kapuyt achqerd” (2022)
* ”Future Lover” (2023)

## Lähteet
Luettelo Nintendon pelikonsoleista

Tämä on **luettelo [[Nintendo]]n [[Pelikonsoli|pelikonsoleista]]**.

## Pelikonsolit

## Käsikonsolit
### Game & Watch

### Game Boy

### Nintendo

* Nintendo DS
* Nintendo DS Lite
* Nintendo DSi
* Nintendo DSi XL
* Nintendo 3DS
* Nintendo 3DS XL
* Nintendo 2DS
* New Nintendo 3DS
* New Nintendo 3DS XL
* New Nintendo 2DS XL
* Nintendo Switch Lite

## Kolikkopelit

## Huomautukset

## Lähteet
Huunonen

**Huunonen** on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

*Emil Huunonen (1901–1959), poliitikko, kansanedustaja, ministeri (SDP) ja ammattiyhdistysjohtaja
*Seppo Huunonen (1939–2023), elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja, -tuottaja ja kuvanveistäjä.
Pavel Filatjev

**Pavel Olegovitš Filatjev** (; s. 9. elokuuta 1988) on entinen Venäjän asevoimien sotilas, joka tuli tunnetuksi kirjastaan *ZOV 56*, jossa hän kertoo kokemuksistaan Venäjän hyökkäyksestä Ukrainaan kahden ensimmäisen kuukauden ajalta. Teoksessa hän kritisoi hyökkäystä ja Venäjän armeijan tilaa. Filatjev kirjoitti kirjan huolimatta siitä, että häntä uhkaisi vankila tai muu rangaistus. Hän koki sodan olevan niin epäoikeudenmukainen, että kirja oli pakko julkaista. Julkaisun jälkeen Filatjev pakeni Venäjältä. Kirjassa hän kuvaa, miten Venäjä valtasi H’ersonin kaupungin ja miten se yritti vallata Mykolajivin. Näiden taisteluiden jälkeen hän palasi Venäjälle vammojensa takia ja kirjoitti kirjansa.

## Lähteet
The Hobbit (vuoden 1967 elokuva)

**The Hobbit** on vuonna 1967 tehty saanut lyhytanimaatio, jonka on ohjannut Gene Deitch. Se perustuu löyhästi J.R.R. Tolkienin romaaniin *[[Hobitti eli sinne ja takaisin]]*.

## Tuotanto
Tuottaja William L. Snyder oli ostanut J.R.R. Tolkienin romaanin *[[Hobitti eli sinne ja takaisin]]* elokuvaoikeudet 1960-luvun alussa halvalla muutamia vuosia ennen kuin Tolkien-kuume valtasi Yhdysvallat. Sopimukseen sisältyi myös mahdollisuus filmatisoida *[[Taru sormusten herrasta]]*, kunhan *Hobitin* filmatisointi valmistuisi ajallaan. Tolkienin teosten tultua suosituksi Snyder ehdotti Deitchille pitkän elokuvan sijasta 12-minuuttisen elokuvan tekemistä ja antoi sopimuksen ehtojen täyttämiseksi vain kuukauden aikaa elokuvan tekemiseen. Elokuva valmistui ajallaan ja Snyder myi oikeudet filmatisoida *Taru sormusten herrasta* eteenpäin hyvällä voitolla.

Animaatiot teki tšekkiläinen Adolf Born ja ääniraidan yhdysvaltalainen Herb Lass. Musiikkina käytettiin valmista nauhoitusta, joka oli tehty toisen elokuvan musiikkia varten. Animaation kuvat on kuvattu liikkumattomina käyttäen zoomia ja päällekkäinkuvausta.

Deitchin lyhytanimaatiota ei aikanaan esitetty julkisesti, vaan se näytettiin ainoastaan kerran New Yorkissa pienessä katseluhuoneessa. Deitch houkuttelli kadulta puoli tusinaa ohikulkijaa, joille hän maksoi pääsylipun verran rahaa, jotta he tulisivat katsomaan elokuvan. Katsojien tuli allekirjoittaa todistus, joissa he vahvistivat maksaneensa siitä, että olivat katsoneet elokuvan. Elokuva jäi William L. Snyderin varastoihin, josta sen löysi hänen poikansa Adam Snyder. Se tuli julkisuuteen vuonna 2012.

## Eroavaisuudet Tolkienin romaaniin
Animaatiossa kolmestatoista kääpiöstä on mukana ainoastaan Thorin Tammikilpi, Gandalf katoaa aiemmin kuin romaanissa ja Viiden armeijan taistelu puuttuu. Lisäksi tarinaan on ympätty prinsessa, jonka Bilbo lopussa nai.

## Katso myös
* The Hobbit (vuoden 1977 elokuva)

## Lähteet
* Thompson, Kristin: ”Film Adaptions.” Teoksessa  
* ”Tolkien ja elokuva.” Teoksessa 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* 
* Animaatio YouTubessa
Sahimaa

**Sahimaa** on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

*Jaakko Sahimaa (1923–2005), kirjailija
*Jaakko Sahimaa (s. 1992), psykologi, yrittäjä, tutkija ja tietokirjailija
*Lauri Sahimaa (s. 2005), jalkapalloilija.
Theodor Andrei

**Theodor-Octavian Andrei** (s. 9. lokakuuta 2004) on romanialainen laulaja. Hän edusti Romaniaa vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa Liverpoolissa kappaleella ”D.G.T. (Off and On)” voitettuaan Romanian euroviisukarsinnan *Selecția Națională 2023*. Hän osallistui Vocea Romaniai Junior -ohjelman ensimmäiselle kaudelle vuonna 2017.

## Diskografia
### Studioalbumit
* *Fragil* (2022)

### Singlet
* Young and Sweet (2017)
* Și dacă azi zâmbesc (2018)
* Stelele de pe cer (2019)
* Nu te mira ca nu te place (2019)
* Nu le place (2020)
* Nu mai vreau sentimente (Oana Velean kanssa) (2020)
* Beatu' asta fire (2020)
* Crăciunul ăsta (2020)
* Genul meu (2021)
* Selectiv (2021)
* Tatuaj (2021)
* Ţigări mentolate (Valentinan kanssa) (2022)
* Prigoria Teen Fest (Shtroodin kanssa) (2022)
* D.G.T. (Off and On) (2022)

## Lähteet
Arrajoki (Lahti)

**Arrajoki** on Päijät-Hämeen Lahdessa ja Iitissä virtaava neljä kilometriä pitkä joki, joka alkaa Sylvöjärvestä ja laskee Arrajärveen. Se on samalla osan matkaa Lahden ja Iitin välinen rajajoki, joka laskee käytännössä Kymijokeen.

## Joen kulku
Arrajoki on 3,9 kilometriä pitkä ja se alkaa Sylvöjärven pohjoispäästä, minne Immilänjoki ja Luhtajoki laskevat vetensä. Joki alittaa heti yhdystien 3136 ja virtaa entisen Arrajoen kartanon maiden ohi ja alkaa mutkitellen seurata peltomaiden reunaa kohti itää. Peltojen loputtua joki kääntyy virtaamaan etelään päin. Oulajan peltojen kohdalla on joessa suvantomainen laajentuma, jonka jälkeen joki suuntaa kaakkoon päin ja laskee Arrajärveen. Joen varrella on yläjuoksulla kaksi vapaa-ajan asuntoa ja alajuoksulla Arrajärven lähellä niitä on neljä lisää. Joki on rajajokena alimmat 3,2 kilometriä. Yläjuoksulla sijaitsee pienialainen luonnonsuojelualue.

## Historiaa
Arrajoen kartano on perustettu kolmekymmenvuotisen sodan jälkeen 1650-luvulla joen yläjuoksulle. Kapteeni von Kothen rakennutti jokeen vesimyllyn, jolle hankki tullioikeudet 1690-luvulla. Myllylle rakennettiin vuonna 1904 vesivoimalaitos, jonka sähkö johdettiin aluksi vain kartanolle, mutta itsenäisyyden alussa myös Immilän kylälle.

## Virtaamia ja säännöstely
Arrajoen virtaamatietoja on mitattu vuosien 1941–1959 aikana Sylvöjärven kohdalta, jossa yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 355&nbsp;neliökilometriä. Keskivirtaamaksi (MQ) on saatu 2,7&nbsp;kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaamaksi&nbsp;(MHQ) 6,1&nbsp;m³/s ja keskialivirtaamaksi&nbsp;(MNQ) 1,2&nbsp;m³/s. Mittausjakson suurin virtaama 8,6&nbsp;m³/s mitattiin 1960-luvulla syyskuussa. Viereisessä kuvaajassa esitetään edellä mainitun mittausjakson ajalta kuukausittaiset virtaamien keskiarvot.

Arrajoki laskee Arrajärveen, joka on avoin osa Kymijokea. Kymijoessa on Arrajärven yläpuolella Vuolenkosken vesivoimalaitos ja alapuolella Mankalan vesivoimalaitos. Voimaloiden välistä Kymijokea ja samalla Arrajärveä säännöstellään vesivoiman tuotantoa varten. Vedenpinta tulee säännöstelyssä kuitenkin pysyä arvoissa 73,93–74,13 m mpy.. Arrajoen yläpuolella sijaitsevalla Sylvöjärvellä on keskivedenkorkeus 74,4 metriä mpy., joten Kymijoen säännöstelyn yläkorkeudet lähes saavuttavat Sylvöjärven keskikorkeutta.

## Arrajoen valuma-alue

Arrajoen valuma-alueen pinta-ala on 344&nbsp;neliökilometriä ja valuma-alueen järvisyys on 12,3&nbsp;%. Joen keskivirtaama (MQ) on noin 2,7 kuutiometriä sekunnissa. Valuma-alueen pääuoma on vesistöreitti, jossa on lyhyitä jokiosuuksia pitkien järvien välillä. Pääuoman tärkeitä järviä ja jokia ovat alajuoksulta lueteltuina: Arrajoki, Sylvöjärvi, Immilänjoki, Ruuhijärvi, Salajärvi, Luhtaanjoki, Seestaanjoki, Kivijärvi ja Evattu. Evattuun laskee toiselta Salpausselältä alkavia ojia. Pääuoman pituus on noin 30 kilometriä.

## Huomioita

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lahden seudun taloudellinen kartta vuodelta 1912
Ukraina talviparalympialaisissa 2018

**Ukraina** osallistui Pyeongchangin talviparalympialaisiin 20 urheilijan joukkueella. Maa oli mitalitaulukossa kuudennella sijalla 22 saadulla mitalilla.

Ukrainan menestynein urheilija oli Oksana Šiškova, joka voitti maastohiihdossa ja ampumahiihdossa kaksi kultamitalia, kolme hopeamitalia ja yhden pronssimitalin. 

## Mitalit

## Lähteet
Itšnjan kansallispuisto

**Itšnjan kansallispuisto** () on kansallispuisto Ukrainan Tšernihivin alueella, Itšnjan kaupungin läheisyydessä. Vuonna 1993 (toisen lähteen mukaan 2004) perustetun kansallispuiston pinta-ala on 96,658 neliökilometriä.

Tiedosto:Ichnyanskyj National Nature Park.png|Kansallispuiston logo.
Ічнянський національний природний парк.jpg
Ліс перед заходом сонця.jpg
Ічнянський національний природний парк, квітує сон-трава.jpg
Ічнянський національний природний парк, дубовий гай.jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Itšnjanskyi natsionalnyi pryrodnyi park
Tamila Taševa

**Tamila Ravilivna Taševa** (; s. 1. elokuuta 1985) on ukrainalainen poliitikko, joka toimii Ukrainan presidentin nimeämänä pysyvänä edustajana Krimin autonomisessa tasavallassa, jota Venäjä on miehittänyt vuodesta 2014 lähtien.

## Tausta ja yksityiselämä
Taševa syntyi vuonna 1985 Samarkandissa, jonne Neuvostoliiton viranomaiset olivat karkottaneet hänen perheensä osana Krimin tataarien karkottamista. Taševa perheineen palasi Krimille vuonna 1991, ja hän kertoi kohdanneensa vihamielisiä asenteita etnisen taustansa takia venäläisiltä opettajiltaan. Lisäksi aikuisilla Krimin tataareilla oli vaikeuksia löytää töitä.

## Poliittinen ura
Vuonna 2019 Taševa asettui ehdolle parlamenttivaaleissa Holos-puolueen listalla. Samana vuonna hänet nimitettiin Krimin pysyvän edustajan varamieheksi.

Huhtikuussa 2022 Volodymyr Zelenskyi nimitti Taševan Krimin pysyväksi edustajaksi. Taševa on sanonut, että Krimille laittomasti muuttaneet jopa 1,5 miljoonaa venäläistä tulee karkottaa miehityksen päätyttyä. Krimiltä on paennut venäläisten miehitystä arviolta noin 30&nbsp;000 Krimin tataaria.

## Kunnianosoitukset

*  Ukrainan itsenäisyyden 25-vuotisjuhlamitali (Ukraina, 2016)
*  Ruhtinatar Olgan ritarikunta (Ukraina, 2019)

## Lähteet
Witching Hour

**[[Witching hour]]** () on englanninkielisen kansanperinteen käsite, joka tarkoittaa yön pimeimpiä tunteja. Sen mukaan on nimetty lukuisia taideteoksia:

* ”Witching Hour”, black metal -yhtye Venomin kappale vuodelta 1981.
* * The Witching Hour*, Anne Ricen goottilainen romaani vuodelta 1990.
* *[[Witching Hour (albumi)|Witching Hour]]*, elektropop-yhtye Ladytronin albumi vuodelta 2005.
* Witching Hour Productions, puolalainen itsenäinen levy-yhtiö.