open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Johan Fredrik Adolf Aminoff

**Johan Fredrik Adolf Aminoff** (14. heinäkuuta 1888 Bromarv – 1. joulukuuta 1954 Bromarv) oli suomalainen kreivi, varatuomari ja Riilahden kartanon omistaja. 

## Perhe
Aminoffin isä oli kreivi Johan Fredrik Aminoff ja äiti Anna Emilia Hagelstam. Aminoffin isoisä oli vapaaherra Fredrik Aminoff. 

Aminoff avioitui Hulda Naëma (Ulli) von Bornin kanssa, joka oli vapaaherra Viktor Magnus von Bornin ja Hulda Augusta Berndtsonin tytär. 

## Ura
Aminoffin isä Johan Fredrik Aminoff menehtyi vuonna 1892. Aminoff peri kreivin arvon ja Riilahden kartanon samana vuonna. 

Aminoff aloitti opinnot Helsingissä vuonna 1905. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1907. Hän sai oikeustieteen tutkinnon Helsingin yliopistosta vuonna 1915.

Aminoff ylennettiin Turun hovioikeuden auskultantiksi vuonna 1915 ja varatuomariksi vuonna 1917. 

Hän osallistui Suomen vapaussotaan vuonna 1918. Aminoff toimi Bromarvin suojeluskunnan paikallispäällikkönä vuodesta 1918. Hänet ylennettiin reservin vänrikiksi vuonna 1920. Aminoff toimi Uudenmaan suojeluskuntapiirin esikunnan jäsenenä vuodesta 1922. 

Aminoff oli Karlskronan kuninkaallisen laivastoseuran kirjeenvaihtajajäsen. Ruotsin kuninkaallisen laivaston Vidar-hävittäjä vieraili Riilahden meritaistelun muistomerkin luona vuonna 1925. Samaan aikaan Ruotsin kuningas Kustaa V suoritti valtiovierailun Helsinkiin.   

Aminoff pystytti toisen Riilahden meritaistelun muistomerkin Riilahden kartanon maille vuonna 1928. Uusi muistomerkki pystytettiin ruotsalaisamiraali Nils Ehrensköldin ja hänen miehistön muistoksi, jotka taistelivat suuren Pohjan sodan aikana Venäjän laivastoa vastaan. 

Aminoff toimi Bromarvin kunnanvaltuuston puheenjohtajana vuodesta 1914 ja kuntakokouksen puheenjohtajana 1915-1920. Aminoff oli Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen jäsen.

Hänet valittiin Helsingin metsänhoitolautakunnan puheenjohtajaksi vuonna 1929. Hän oli suomenruotsalaisen maanviljelijäseuran liittohallituksen jäsen.

Aminoff toimi aateliskokouksen puheenjohtajana Helsingin Ritarihuoneella vuosina 1928 ja 1931.

## Kunnianosoitukset

*   Vapaudenristin ritarikunta 4. luokan Vapaudenristi
*   Vapaudenristin ritarikunta 1. luokan Vapaudenristi
*   Pohjantähti-ritarikunta ritari 

Aminoff sai Vapaudenristin ritarikunnan mitalin, Vapauden ritarikunnan neljännen luokan Vapaudenristin, Suomen puolustusvoimien ansioristin ja ensimmäisen luokan Vapaudenristin. Aminoff sai Ruotsin kuninkaalta Pohjantähden ritarikunnan ritarimerkin. 

## Katso myös

* Aminoff-suku

## Lähteet
You Si-kun

**You Si-kun** (; s. 25. huhtikuuta 1948) on taiwanilainen demokraattisen edistyspuolueen DPP:n poliitikko, joka on toiminut Kiinan tasavallaan varapääministerinä vuonna 2000, pääministerinä vuoisna 2002–2005, DPP:n puheenjohtajana vuosina 2006–2007 ja parlamentin puhemiehenä vuodesta 2020 lähtien.

You syntyi nykyisen Yilanin piirikunnan alueella. Hän valmistui vuonna 1985 valtiotieteiden kandidaatiksi Tunghai-yliopistosta. Vuonna 1981 You valittiin Taiwanin maakunnanvaltuustoon, jossa hän istui vuoteen 1989 asti. Hän oli aktiivisesti mukana tangwai-liikkeessä ja oli vuonna 1986 mukana perustamassa demokraattista edistyspuoluetta. Vuosina 1989–1997 hän toimi Yilanin piirikunnanjohtajana. Vuosina 1998–2001 hän toimi professorina Taipein taideyliopistossa. Vuosina 1998–2000 hän toimi DPP:n pääsihteerinä.

Vuonna 2000 Chen Shui-bianin voitettua presidentinvaalin Tang Fei nimitetiin pääministeriksi ja You varapääministeirksi. Tulvivalla Bazhangjoella tapahtuneen onnettomuuden jälkeen, jossa neljä rakennustyöntekijää hukkui, Tang ja You erosivat. Vuosina 2000–2002 hän toimi presidentinkanslian pääsihteerinä. Vuonna 2002 You nimitettiin Kiinan tasavallan pääministeriksi. Hän erosi vuonna 2005 DPP:n edellisen vuoden parlamenttivaaleissa kärsimän tappion jälkeen. Vuonna 2006 hänet valittiin DPP:n puheenjohtajaksi.

Vuonna 2007 Youta vastaan nostettiin korruptiosyytteet: hänen epäiltiin kavaltaneen valtiolta rahaa väärennetyillä kuiteilla vuosina 2000–2005. Syytteiden johdosta hän erosi puolueen puheenjohtajuudesta. Vuonna 2012 syytteet hylättiin.

Vuonna 2014 You oli ehdolla Uuden-Taipein pormestariksi, mutta hävisi vaalissa Kuomintangin Eric Chulle. Vuoden 2020 parlamenttivaaleissa hänet valittiin parlamenttiin. Vaalien jälkeen hänet valittiin parlamnetin puhemieheksi.

## Lähteet
Teollisuuspiiri (Harkova)

**Teollisuuspiiri** (; vuosina 1930-2016 nimellä **Ordžonikidzen piiri**) on yksi Ukrainan suurkaupunki Harkovan yhdeksästä hallinnollisesta alueesta (kaupunkipiiristä). Piiri sijaitsee Harkovan kaakkoisosassa. Piirissä asui noin 153&nbsp;800 ihmistä. Vuonna 1989 piirin väkiluku oli 158&nbsp;049.

Piiri on perustettu vuonna 1930, ja sen pinta-ala on 45,29 neliökilometriä. Vuonna 2016 piiri nimettiin uudelleen Teollisuuspiiriksi osana Ukrainan pyrkimystä vapautua kommunismin ajan perinnöstä. Tätä aiempi nimi - Ordžonikidzen piiri () - viittasi vallankumousjohtaja, komissaari Grigori Ordžonikidzeen. 

Piirin alueella sijaitsevat muun muassa:
* Harkovan traktoritehdas


ЗУ (2).jpg|Harkovan traktoritehtaan päärakennus.
Квартал 6. Фото 6.jpg|Kirkko Teollisuuspiirissä.
Kharkiv Losieve Station.jpg|Rautatieaseman laitureita Teollisuuspiirissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Harkovan Teollisuuspiirin rajat Open Street Map -kartalla (OSM)  (openstreetmap.org)
Taiwanin Amerikka-instituutti

**Taiwanin Amerikka-instituutti** (, , lyh. **AIT**) on Taipeissa sijaitseva voittoa tavoittelematon yhdistys, joka kuitenkin toimii käytännössä Yhdysvaltain epävirallisena suurlähetystönä Taiwanissa. Instituutti perustettiin vuonna 1979 säädetyn Taiwan Relations Act -lain nojalla. Muiden suurlähetystöjen tavoin Yhdysvaltain merijalkaväki vastaa instituutin turvatoimista.

Vuonna 2018 AIT muutti uusiin tiloihin, jonka avajaistilaisuudessa oli paikalla mm. Taiwanin presidentti Tsai Ing-wen. Uudella tontilla sijaitsevan lipputangon alle haudattiin vuonna 2019 aikakapseli, joka on tarkoitus avata 50 vuoden päästä. Kyseessä on vuonna 1795 alkanut amerikkalainen perinne.

Heinäkuussa 2021 instituutin johtajana aloitti Sandra Oudkirk.

Instituutin päämaja sijaitsee Rosslynin kaupungissa, Virginiassa. Päärakennus sen sijaan sijaitsee Taipeissa, mutta AIT:lla on myös sivupiste Kaohsiungissa.

## Lähteet
Oranssikurkkutangara

**Oranssikurkkutangara** (*Wetmorethraupis sterrhopteron*) on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Etelä-Amerikassa.

## Koko ja ulkonäkö
Oranssikurkkutangara kasvaa 17–18 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää, selkä ja siivet ovat mustat. Siivissä on myös sinivioletteja sulkia. Oranssikurkkutangaran kurkku ja ylärinta ovat oranssit. Alarinta ja vatsa ovat kellertävän valkoiset.

## Levinneisyys ja elintavat
Oranssikurkkutangara tavataan Ecuadorissa ja Perussa. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät. Se liikkuu pareittain tai muutaman yksilön ryhmissä, ja voi liittyä myös sekaparviin. Oranssikurkkutangaran ravintoa ovat muurahaispuiden ja muiden kasvien hedelmät ja hyönteiset.

Oranssikurkkutangara luokitellaan vaarantuneeksi, ja kannan kooksi arvioidaan 10&nbsp;000–20&nbsp;000 yksilöä. Kantaa uhkaa elinympäristön häviäminen teiden rakentamisen vuoksi.

## Lähteet
Minguo-kalenteri

**Minguo-kalenteri** () on Kiinan tasavallan perustamisvuoteen 1912 perustuva kalenteri. Sitä käytetään nykyään vain Taiwanissa, mutta sitä on historiallisesti käytetty myös manner-Kiinassa, jossa sitä kuitenkin käytetään edelleen vuosien 1912–1949 historiankirjoituksessa. Minguo-kalenteri eroaa gregoriaanisesta kalenterista ainoastaan vuosien osalta: minguo-kalenterissa vuosien laskeminen alkaa Kiinan tasavallan perustamisvuodesta 1912, joka ilmaistaan  *mínguó yuánnián*. Myöhemmät vuosiluvut saadaan vähentämällä gregoriaanisen kalenterin mukaisesta vuosiluvusta 1911: esimerkiksi vuosi 2024 on minguo-kalenterin vuosi 113 (). Sana *minguo* tarkoittaa ’tasavaltaa’ ja viittaa Kiinan tasavaltaan.

## Historia
Ennen Xinhai-vallankumousta Kiinassa käytettiin yleisesti keisarien valtakausiin perustuvaa vuosienlaskujärjestelmää sekä kuukalenteria. 1900-luvun alussa eräät tasavaltalaiset ja vallankumoukselliset alkoivat käyttää Keltaisen keisarin valtaanastumisvuoteen perustuvaa vuosilukua. 2. tammikuuta 1912 presidentti Sun Yat-sen antoi määräyksen, jonka mukaan 1912 on tasavallan ensimmäinen vuosi (), josta alkaen vuosia lasketaan, ja kalenterina käytetään muuten gregoriaanista kalenteria.

Minguo-kalenterin vuosiluku on sama kuin pohjoiskorealaisen juche-kalenterin ja japanilaisen kalenterin Taishō-aikakauden (1912–1926) vuosiluku, koska Kiinan tasavallan perustamisvuosi 1912 on myös Pohjois-Korean ensimmäisen johtajan Kim Il-sungin syntymävuosi sekä Japanin keisari Yoshihiton eli Taishōn valtaanastumisvuosi.

## Muuntotaulukko

## Lähteet
Barrett MRAD

**Barrett MRAD** (lyhenne engl. sanoista *Multi-role Adaptive Design*) on yhdysvaltalainen armeijakäyttöön tehty pulttilukkoinen tarkkuuskivääri. Se on suunniteltu Barrett M98B:n pohjalta. 

Aseen rakenne mahdollistaa käyttäjälleen kaliiperin muuttamisen vaihtamalla kahdella torx-ruuvilla kiinnitetyn piipun ja lukon sulkukappaleen. Barrett MRAD voitti vuonna 2019 Yhdysvaltain asevoimien tarkkuuskiväärikilpailutuksen. 

National Rifle Association of America nimesi Barrett MRADin vuoden 2012 kivääriksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Japetus Steenstrup

**Johannes Japetus Smith Steenstrup** (8. maaliskuuta 1813 – 20. kesäkuuta 1897) oli tanskalainen biologi, erityisesti eläintieteilijä. Hänet tunnetaan jättiläiskalmarin (*Architeuthis dux*) kuvaamisesta tieteelle vuonna 1857. Lisäksi hän huomasi, miten jääkausien jälkeiset eliöiden jäänteet ilmentävät ilmasto-olojen muuttumista. Steenstrup kävi myös kirjeenvaihtoa Charles Darwinin kanssa vaihtaen sekä tietoja että näytteitä, ja vuonna 1857 hänet valittiin ulkomaalaisjäsenenä Ruotsin kuninkaalliseen tiedeakatemiaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luettelo Yhdistyneiden kansakuntien talous- ja sosiaalineuvoston jäsenvaltioista

Tämä on **Luettelo [[Yhdistyneiden kansakuntien talous- ja sosiaalineuvosto]]n jäsenistä**.

## Jäsenet alueellisen ryhmän mukaan
### Afrikka

### Aasia-Tyynenmeri

### Itä-Eurooppa

### Latinalainen Amerikka & Karibia

### Länsi-Eurooppa ja muut

## Lähteet
San Pedro Apóstol (1770)

**San Pedro Apóstol** oli Espanjan laivaston vuonna 1770 vesille laskettu San Pedro Apóstol -luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva.

## Valmistus

Francisco Gautierin suunnittelema alus tilattiin 11. helmikuuta 1769 Ferrolista Reales Astilleros de Esteirolta ja nimettiin 23. syyskuuta 1769. Alus laskettiin vesille 31. joulukuuta 1770.

## Palvelus
Huhtikuussa 1772 alus lähti Ferrolista *San Vicenten* kanssa koeajoihin. Tammikuussa 1773 se lähti Ferrolista koeajoihin ja siirtyi samalla Cartagenaan. Alus lähti 8. helmikuuta 1778 Cartagenasta Cádiziin, missä se liittyi Córdovan laivastoon. Kesäkuussa 1779 alus osallistui laivaston mukana 1. Englannin kanaalin sotaretkeen ja Gibraltarin piiritykseen ja salmen sulkemiseen 1781. Se lähti 15. kesäkuuta 1781 Cádizista *San Juan Bautistan* kanssa partiomatkalle Cabo de São Vicenten ja Cape Spartelin alueille.

Alus lähti 2. tammikuuta 1782 Cádizista Borjan laivueen mukana Havannaan, missä alukset täydensivät Solanon laivastoa. Huhtikuussa alus osallistui Guaricon operaatioihin ja partioi Karibialla. Se lähti 5. tammikuuta 1783 Havannasta kohdatakseen merellä fregatteja, jotka piti saattaa Veracruziin. Alus saapui 12. tammikuuta Havannaan fregattien *Nuestra Señora de la On* ja *Santa Águedan* kanssa. Alus lähti Havannasta Solanon laivaston kanssa ja palasi 20. tammikuuta laivaston mukana Havannaan. Se lähti 8. helmikuuta Havannasta kohdatakseen Veracruzista saapuvan Sonda de la Tortugan johtaman saattueen. Alus palasi 11. helmikuuta Havannaan 11 Veracruzista saapuneen aluksen kanssa. Se lähti 6. maaliskuuta Havannasta  Solanon laivueen mukana Guaricoon. Alus saapui 20. heinäkuuta Cádiziin Solanon laivueen mukana. Alus lähti 2. syyskuuta Cádizista *San Agustínin* ja *San Nicólas de Barin* kanssa Ferroliin reserviin siirtoa varten. Se oli 1784-1790 Ferrolissa reservissä.

Alus saapui 30. kesäkuuta 1790 Ferrolista *Magnánimon* kanssa Cádiziin, mistä ne lähtivät heinäkuussa Boten laivaston mukana Nootkaan sotaretkelle. Alus lähti 9. tammikuuta 1791 Cádizista *San Isidron* kanssa Ferroliin reserviin siirrettäväksi. Vuoden 1793 se oli Ferrolissa reservissä.

Alus lähti 23. heinäkuuta 1793 Cartagenasta Gravinan laivueen mukana liittyäkseen Lángaran laivastoon Toulonin sotaretkelle. Alus lähti 15. huhtikuuta 1794 Cádizista Cárdenasin laivueessa täydennyksenä Havannassa olevaan Aristizábalin laivueeseen. Alus saapui 15. kesäkuuta Havannaan, mistä se saattoi 30. marraskuuta Campecheen fregatti *Santa Rosan* kanssa yhdeksän rahtialusta. Matka kuitenkin keskeytettiin ja saattue palasi 1. joulukuuta Havannaan menetettyään vasemman puolen kuparilevyt pohjasta. Alus saattoi Havannasta *Príncipe de Astuariasin*, urcien *Presentacionin* ja *Santa Libradan* kanssa 44 aarteita ja kauppatavaroita kuljettaneen rahtilaivan saattueen Cádiziin, jonne saavuttiin 17. toukokuuta 1795.

Alus lähti 22. marraskuuta 1795 Cádizista Ignacio María de Álavan laivueen mukana Filippiineille. Vuonna 1796 alus saapui Filippiineille, missä se oli alusluettelosta poistoonsa saakka vuonna 1804. Aluksesta pelastettua puutavaraa käytettiin laiturin valmistamiseen.

## Lähteet
*

### Viitteet
Soppeenmäki

**Soppeenmäki** on kaupunginosa ja teollisuusalue Ylöjärvellä. Etelässä se rajoittuu Soppeenharjuun ja Vuorentaustaan, pohjoisessa Vaasantiehen ja Tampere–Seinäjoki-rataan. Lännessä asuinalue rajoittuu Tampereen läntiseen kehätiehen, josta alkaa Soppeenmäen teollisuusalue. Idän suuntaan lähimpänä ovat Mikkolan alue ja Teivo. Tampereen keskustaan on matkaa 14 kilometriä. 
Soppeenmäen asuinrakennukset sijaitsevat pääosin Soppeenharjun rinteessä. Suurin osa omakotitaloista on Mastontien länsipuolella. 1980-luvulla alettiin rakentaa kerrostaloja Mastontien itäpuolelle. 
Ylöjärven terveyskeskus vuodeosastoineen sijaitsee Soppeenmäessä.

Tunnetuin maamerkki on linkkitorni eli Soppeenmäen radio- ja televisiomasto, joka valmistui vuonna 1960. Betoniosan korkeus on 67,5 metriä ja sen kannattaman metallisen masto-osan alkuperäinen korkeus oli 150 metriä. Maston korkeus oli alun perin 388 metriä merenpinnasta.
Soppeenharjulla lähellä linkkitornia kohoaa Ylöjärven sienimallinen vesitorni (1985).

## Koulut ja päiväkodit
Soppeenmäen yhtenäiskoulussa on noin 600 oppilasta 1.-9. luokilla. Päiväkoteja ovat Mikkolan ja Soppeenharjun päiväkodit sekä yksityinen Touhulan päiväkoti. Vuonna 2024 valmistui Soppeenmäen päiväkoti Seijantielle.

## Elinkeinot
Kaupat, ravintolat ja muut palvelut keskittyvät Mikkolantien, Mastontien ja Soppeentien varteen.  Ylöjärven uutisten toimitus sijaitsee Mikkolantiellä.
Soppeenmäen teollisuusalueella, joka ulottuu Elovainiolle saakka,  on runsaasti yrityksiä. Suurimpia yrityksiä ovat Huurre ja Pilkington.

## Joukkoliikenne
Tampereen seudun joukkoliikenteen kaikki Ylöjärvelle suuntautuvat reitit kulkevat Soppeenmäen Matkatien pysäkin kautta. Kaukoliikenteen linja-autot pysähtyvät Vaasantiellä

## Arvorakennuksia

Saurion taloa (1903) ylläpitää Kulttuuriosuuskunta Saurio, jonka perustivat vuonna 2019 kulttuuri- ja musiikkijärjestö Rantajätkät, Ylöjärvi-Seura, Ylöjärven taideyhdistys ja Takamaan Poplaivue.  

Mikkolan talo on samannimisen suvun mukaan nimetty talo Mikkolantiellä. Rakennuksessa toimivuoteen 2024 saakka päiväkoti.

Ylöjärven työväentalo oli vuonna 1939 valmistunut työväentalon rakennus. Työväentalontiellä sijainnut rakennus purettiin joulukuussa vuonna 2014. 
 
## Julkisia taideteoksia

Maapallo, Linnunradan keskipiste -teos (Ari Tiilikainen, 2007)  liikenneympyrässä Rantajätkäntie-Kuruntie.

Kuun pimeä puoli -teos (Ari Tiilikainen, 2007) liikenneympyrässä Soppeentie-Kuruntie-Mikkolantie-Mastontie.

## Liikunta

Ylöjärven urheilutalossa, joka sijaitsee yhtenäiskoulun vieressä, on muun muassa uimahalli, suuri palloilusali ja keilahalli.
Soppeenharjulla on monipuoliset lenkkeily- ja hiihtomaastot. Harjulta on hyvät yhteydet muun muassa Lamminpään majalle ja  Pikku-Ahvenistolle sekä Julkujärven suuntaan. Pirkan hiihdon loppuosuus kulkee Soppeenharjulla.

## Soppeenmäki fiktiossa
Yle TV2:ssa ensimmäisen kerran vuosina 1978–1980 esitetyn komediasarjan *[[Tankki täyteen]]* ulkokohtaukset kuvattiin toimintansa lopettaneella Kesoilin huoltoasemalla Soppeenmäessä. Huoltoasema oli rakennettu valtatie 3:n ja Kuruntien risteyksen länsipuolelle vuonna 1960, ja se purettiin 1980-luvun lopulla.

## Lähteet
Yhdistyneiden kansakuntien talous- ja sosiaalineuvoston puheenjohtaja

**Yhdistyneiden kansakuntien talous- ja sosiaalineuvoston puheenjohtajana** ovat toimineet seuraavat henkilöt:

## Puheenjohtajat

## Lähteet
Traventhalin rauha

**Traventhalin rauha** oli suuren Pohjan sodan alkuvaiheessa vuonna 1700 solmittu Ruotsin ja Tanskan välinen erillisrauha.

## Tausta
Puolan hyökättyä Liivinmaalle Tanska hyökkäsi Ruotsin liittolaisen Holstein-Gottorpin kimppuun, minkä seurauksena Tanskan laivasto saarrettiin Englannin ja Alankomaiden merivoimien osastojen avulla Kööpenhaminaan, ja Kaarle XII:n henkilökohtaisesti johtama 5&nbsp;000 miehen armeija kuljetettiin Sjællandiin. Kaarle XII:n maihinnousu Sjællandissa 25. heinäkuuta ja merivaltojen tuki Ruotsille jouduttivat rauhantekoa.

## Rauhansopimus
Rauha solmittiin 8. elokuuta 1700 Traventhalissa nykyisessä Schleswig-Holsteinissa. Välittäjinä toimivat Ranska, Englanti ja Alankomaat. Tanska suostui lähes kaikkeen, mitä Ruotsi vaati. Tanskan kuningas Fredrik IV lupasi olla tukematta Ruotsin muita vihollisia. Tanska joutui tunnustamaan Holstein-Gottorpin herttuan Fredrik IV:n suvereenin aseman ja maksamaan tälle 260&nbsp;000 riikintaalerin vahingonkorvaukset. Kun rauha oli solmittu, Kaarle oli vähän aikaa Etelä-Ruotsissa ja jatkoi 1. lokakuuta sotimaan Itämerenmaakuntiin.

## Seuraukset
Traventhalin rauhansopimuksen avulla Tanska irrotettiin Ruotsin vastaisesta liittokunnasta. Tanska kuitenkin liittyi uudelleen sotaan Ruotsia vastaan, kun tappio vuoden 1709 Pultavan taistelussa oli heikentänyt Ruotsia. Lopullisesti Ruotsin ja Tanskan sota päättyi vuoden 1720 Frederiksborgin rauhaan, joka oli Tanskalle edullisempi.

## Lähteet
Italian ympäriajo 2024

**Italian ympäriajo 2024** (**Giro d’Italia 2024**) oli järjestyksessään 107. Italian ympäriajo. Se alkoi Venaria Realesta 4. toukokuuta ja päättyi Roomaan 26. toukokuuta 2024.

Kilpailun voitti slovenialainen Tadej Pogačar. UAE Team Emirates -joukkuetta edustaneen Pogačarin aikaero toiseksi tulleeseen Daniel Martíneziin oli huomattavat 9 minuuttia ja 56 sekuntia. Kolmanneksi tullut Geraint Thomas taas hävisi voittajalle 10 minuuttia ja 24 sekuntia. Pogačar nousi kilpailun johtoon jo toisella etapilla ja johti kilpailua loppuun saakka. Lisäksi hän saavutti kilpailussa kuusi etappivoittoa. Pogačar voitti myös parhaan mäkimiehen kilpailukategorian. Jonathan Milan voitti pistekirikilpailun ja kolme etappivoittoa. Nuorten kilpailun voitti Antonio Tiberi. Parhaan joukkueen kilpailun voitti Decathlon–AG2R La Mondiale.

Kilpailussa oli 21 etappia, joista kaksi oli henkilökohtaisia aika-ajoja. Kilpailun vaativin etappi eli niin sanottu ”kuningataretappi” oli 15. etappi, joka päättyi Livignoon, ja jonka aikana ajettiin yli 5&nbsp;400 nousumetriä. 16. etapilla oli tarkoitus ajaa kuuluisa Passo dello Stelvion vuoristonousu, mutta nousu peruttiin lumivyöryriskin takia.

## Etapit

## Kokonaiskilpailun lopputulos

## Joukkueet
*UCI WorldTeam*

*Alpecin–Deceuninck
*Arkéa–B&B Hotels
*Astana Qazaqstan Team
*Bora–Hansgrohe
*Cofidis
*Decathlon–AG2R La Mondiale
*EF Education–EasyPost
*Groupama–FDJ
*Ineos Grenadiers

*Intermarché–Wanty
*Lidl–Trek
*Movistar Team
*Soudal–Quick-Step
*Team Bahrain Victorious
*Team dsm–firmenich PostNL
*Team Jayco–AlUla
*UAE Team Emirates
*Visma–Lease a Bike

*UCI ProTeam*
*Israel–Premier Tech
*Polti–Kometa
*Tudor Pro Cycling Team
*VF Group–Bardiani–CSF–Faizanè

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Tietoa kilpailusta ProCyclingStats-sivustolla
Bruce Shelley

**Bruce Campbell Shelley** (s. heinäkuu 1948 Fremont, Michigan) on yhdysvaltalainen lauta- ja videopelisuunnittelija. Shelley on kehitellyt videopelejä vuodesta 1987 useammissa yrityksissä. Shelley pidetään yhtenä maailman vaikutusvaltaisimmista pelikehittäjistä. Hän pääsi vuonna 2009 Interactive Arts & Sciences -akatemian Hall of Fameen. 

## Koulutus
Shelley on opiskellut ympäristötieteitä New Yorkin osavaltionyliopistossa ja taloustieteitä Virginian yliopistossa.

## Ura
Shelley aloitti videopelien työstämisen vuonna 1987. Hän työskenteli Avalon Hillin aluksi lautapelien kehittäjänä ja liittyi MicroProselle vuonna 1988. MicroProsella hän työskenteli Sid Meierin kanssa peleissä kuten *F-19 Stealth Fighter*, *[[Railroad Tycoon]]*, *Covert Action* ja *[[Civilization]]*. Shelleystä tuli kuitenkin 1990-luvun alussa yhtiön yksi vähäpalkkaisimmista työntekijöistä ja vuoden 1992 loppuun mennessä hän jätti MicroProsen.

Lähdettyään MicroProselta Shelley siirtyi Ensemble Studiosille. Shelley työskenteli viimeisinpänä texasilaisessa yrityksessä Bonusxpessä.  

## Kunnianosoitukset
Vuonna 1999 *PC Gamer Magazine* kuvasi Shelleyn yhdeksi ”25 pelijumalasta” ja GameSpy valitsi Shelleyn vuonna 2002 kahdeksaksi vaikutusvaltaisimmaksi pelikehittäjäksi maailmassa. 

Vuosina 2000–2006 hän oli Interactive Arts & Sciences -akatemian johtokunnan jäsen ja hänet valittiin akatemian Hall of Fameen vuonna 2009. 

## Yksityiselämä
Shelley asuu Illinoisissa vaimonsa Barbara Otten ja kahden koiran kanssa. Shelley harrastaa matkustamista, lukemista (erityisesti historia-, talous-, tiede-, mysteerikirjallisuutta) ja partiomerkkien keräämistä.

## Pelejä
Shelley on työskennellyt muun muassa seuraavissa peleissä:

* *[[Railroad Tycoon]]* (1990)
* *[[Covert Action (videopeli)|Covert Action]]* (1990)
* *[[Civilization]]* (1991)
* *[[Age of Empires]]* (1997)
* *[[Age of Empires II: The Age of Kings]]* (1999)
* *[[Castleville]]* (2011)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Bruce Shelley Internet Movie Databasessa 
* Shelley MobyGamesissa
Pimeyttä, pahuutta, kylmyyttä

**Pimeyttä, pahuutta, kylmyyttä** (*Det Svarte Alvor*) on norjalainen dokumentti vuodelta 1994. Sen tuotti NRK ja ohjasi Gunnar Grøndahl. Dokumentin kesto on 35 minuuttia.

Dokumentti kertoo black metal-musiikista, sen yhteydestä satanismiin, kirkonpoltoista Norjassa 1990-luvulla, sekä Øystein Aarsethin murhasta. Dokumentti koostuu muun muassa black metal -muusikoiden haastatteluista. Haastateltavana ovat Ihshan yhtyeestä Emperor, Garm yhtyeestä Ulver, Hellhammer yhtyeestä Mayhem, sekä Satyr Satyriconista. Haastattelujen lisäksi dokumentissa on pätkiä Immortalin konsertista. Dokumentti on saavuttanut julkaisunsa jälkeen paljon mainetta black metal -fanipiireissä.

## Lähteet
Kiinan erityishallintoalueet

**Erityishallintoalueet** (, , ) ovat yksi neljästä maakuntatason alueiden tyypistä Kiinan kansantasavallassa. Nämä hallinnolliset alueet ovat Kiinan kansantasavallan valtioneuvoston suorassa alaisuudessa, ja niillä on maan korkein itsehallinnon taso keskushallinnosta. Erityishallintoalueita on nykyisellään kaksi: **[[Hongkong]]** ja **[[Macao]]**.

## Historia

Erityishallintoalueiden laillinen pohja on Kiinan perustuslain artiklasta 31, vuodelta 1982, jossa todetaan maan voivan perustaa erilaista järjestelmää noudattavia alueita. Tällaisia alueita on kaksi: vuonna 1997 Kiinan ja Britannian sopimuksella saatu Hongkong ja vuonna 1999 Kiinan ja Portugalin sopimuksella saatu Macao. Pitkän siirtomaahallinnon takia alueille päätettiin antaa erityishallintoalueen asema eli korkea itsehallinto, jotta alueilla voitaisiin jatkaa tuttuja toimintatapoja.

## Järjestelmä
Erityishallintoalueet noudattavat ”yksi maa, kaksi järjestelmää” -periaatetta, eli ne vastaavat itse kaikista muista asioista paitsi ulkopolitiikasta ja puolustuksesta, joita hoitaa Kiina. Niillä on omat niin kutsutut peruslait (Hongkongin peruslaki ja Macaon peruslaki). Alueilla on omat poliittiset ja oikeusjärjestelmänsä. Valuuttoina ovat Kiinan renminbin sijaan Hongkongin dollari ja Macaon pataca.

Kiinan kansankongressilla on kuitenkin oikeus hallinnoida erityishallintoalueiden lakeja. Vuonna 2020 säädettiin Hongkongiin uusi turvallisuuslaki valtaviin mielenosoitusten jälkeen. Kiinan on muutenkin epäilty kaventavan erityishallintoalueiden oikeuksia.

## Taiwan
Kiinan kansantasavalta on tarjonnut erityishallintoalueen statusta useamman kerran Kiinan tasavallalle eli Taiwanille, jota se pitää kapinoivana maakuntanaan. Taiwan on kuitenkin käytännössä itsenäinen valtio, eikä halua liittyä Kiinaan. 

Vuonna 1979 Kiinan kansantasavallan linja muuttui, kun Kiinojen yhdistyminen luvattiin tehdä rauhanomaisesti eikä Taiwania väkivaltaisesti liittämällä. Ensimmäisen kerran Kiina ehdotti erityishallintoalueen asemaa Taiwanille ja sen hallinnoimille alueille vuonna 1981. Sittemmin erilaisia ehdotuksia on annettu useita.

Kiinan kansantasavalta on uhannut liittää Taiwanin Pekingin keskushallinnon alaisuuteen tulevaisuudessa, mutta ilman selkeää aikataulua. Vuoden 1979 lausunnon 40-vuotisjuhlapuheessa tammikuussa 2019 Kiinan kommunistisen puolueen pääsihteeri Xi Jinping kertoi, kuinka ”yksi maa, kaksi järjestelmää” -periaate tullaan soveltamaan Taiwaniin. Xi muun muassa sanoi, että Kiinan tasavallan hallinto lopetettaisiin, mutta Taiwanin yhteiskuntaa ja taloudellista elämäntapaa kunnioitettaisiin, kuten muilla erityishallintoalueilla.

## Lähteet
Akupainanta

**Akupainanta** tai **akupainallus** () on perinteisen kiinalaisen lääketieteen menetelmä, jossa lääkäri pyrkii tasapainottamaan potilaan qi-energiaa hieromalla tämän akupisteitä. Qin tasapainottamisen on tarkoitus helpottaa potilaan terveysongelmia, ja akupainantaa käytetäänkin ainakin kipujen ja särkyjen lievittämiseen. Samaan periaatteeseen perustuu japanilainen shiatsu. Myös refleksologia eli vyöhyketerapia muistuttaa akupainantaa.

Akupainanta saattaa parantaa potilaan verenkiertoa ja rentouttaa lihaksia. Se myös saattaa tietyillä kehon alueilla vaikuttaa hermoihin, mikä saattaa puolestaan vähentää kivun tunnetta. Toisaalta se vähentää kortisolin ja nostaa endorfiinien määrää kehossa, mikä saattaa yhtä lailla vaikuttaa kipua lieventävästi. Joidenkin tutkimusten mukaan akupainannasta saattaa olla apuakin joihinkin terveysongelmiin, kuten pahoinvointiin, kipuihin ja aivohalvaukseen liittyvään heikkouteen.

Kuluttajille on kaupallisesti saatavana akupunktioon perustuvia tuotteita, kuten piikkimattoja, hierovia kenkiä ja nauhoja, jotka voi sitoa esimerkiksi pään tai ranteiden ympärille. Tuotteiden tarkoitus on, että käyttäjä painelee tai hieroo niillä akupisteitä.

## Kuvia

File:ChineseMedecine.JPG|Akupisteitä esittelevä piirros.
Tiedosto:Blue Acupressure Mat Pillow Combo.jpg|Piikkimatto, jonka vaikutusten on tarkoitus perustua akupainantaan.


## Lähteet
Nemyšljan piiri

**Nemyšljan piiri** () on yksi Ukrainan suurkaupunki Harkovan yhdeksästä hallinnollisesta alueesta (kaupunkipiiristä). Piiri käsittää Harkovan itäosassa sijaitsevan alueen. Piirin pinta-ala on 31,07 neliökilometriä ja siellä asuu noin 146&nbsp;300 ihmistä. Vuonna 1989 piirin väkiluku oli 167&nbsp;962.

Piiri rajoittuu kaakossa Teollisuuspiiriin, lännessä Slobodan piiriin ja pohjoisessa Saltivkan piiriin. Idässä Harkovan kaupungin ulkorajan takana on Harkovan piirin aluetta; koko Harkovan kaupunki on kesän 2020 alueuudistuksesta lähtien ollut osa Harkovan piiriä.
 
Piiri perustettiin vuonna 1973 nimellä ** Frunzen piiri** (Фрунзенський район) osista silloisia Moskovan, Ordžonikidzen ja Komiterenin piirejä. Vuonna 2016 piiri sai uuden nimen Nemyšljan asuinalueen (tai joen) mukaan. Nimenmuutos oli osa Ukrainan tavoitetta vapautua Neuvostoliittoon viittaavasta paikannimistöstä. Aiempi piirin nimi liittyi bolševikkijohtaja Mihail Frunzeen. 

Piirin alueella sijaitsevat muun muassa:
* Harkovan metron asemat: Turboatom, Palats Sportu, Armijska, Imeni O. S. Maselskoho


Станція метро "Московський проспект".jpg|Turboatomin metroasema.
ДС - panoramio.jpg|Palats Sportu -urheiluhalli.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Nemyšljan  piirin rajat Open Street Map -kartalla (OSM)  (openstreetmap.org)
Kreteeraus

**Kreteeraus** eli **kredeeraus** ( < , liitu) on liidun ja liiman seos, jota levitetään ohut ja tasainen kerros puun pinnalle pohjustettaessa sitä kultausta tai maalausta varten.

Rapatun seinäpinnan käsittelynä kreteeraus tarkoittaa, että ennen tapetointia rappauksen huokosiin hangataan joko liitujauhon ja liimaveden seosta tai liimamaalia karkean pinnan silottamiseksi. Käsittely tekee tarpeettomaksi makulatuuripaperin käytön tapetin alla.

## Lähteet
Ruskonyytikkä

**Ruskonyytikkä** eli **ruskosulkio** (*Diplachne fusca*, syn. *Leptochloa fusca*) on yksi- tai monivuotinen laajasti levinnyt heinälaji. Laji kuuluu kaksilajiseen sukuun nyytiköihin (*Diplachne*), aiemmassa luokituksessa vaihtoehtoisesti sulkioiden eli sulkaheinien (*Leptochloa*) sukuun.

## Alalajit
Ruskonyytikkä on jaettu neljään alalajiin:
* subsp. *fascicularis*
* subsp. *fusca* – ruskonyyttiheinä
* subsp. *muelleri*
* subsp. *uninervia* – vuotaruskonyytikkä, muita nimiä argentiinanruskosulkio, argentiinannyyttiheinä ja vuotasulkaheinä

## Levinneisyys
Ruskonyytikkää esiintyy tropiikissa ja subtropiikissa Etelä- ja Keski-Amerikassa, Etelä- ja Itä-Aasiassa, Afrikassa ja Australiassa. Yhdysvalloissa ja Kanadassa laji esiintyy myös pohjoisempana. Heinä on myös vakiintunut tulokaslaji monessa Euroopan maassa. Suomessa ruskonyytikästä on yksi vanha havainto satunnaistulokkaana.

## Lähteet
Onibaba – tappajat

**Onibaba – tappajat** () on vuonna 1964 ensi-iltansa saanut japanilainen historiallinen kauhuelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Kaneto Shindō. Pääosia esittävät Nobuko Otowa, Jitsuko Yoshimura ja Kei Satō.

Elokuva sijoittuu keskiaikaisen Japanin sisällissotaan, ja kertoo kahdesta naisesta (Otowa ja Yoshimura), jotka väijyvät eksyneitä sotilaita ja varastavat heiltä omaisuutta. Elokuva sekoittaa taide-elokuvaa, eroottista draamaa sekä kauhua keskenään.

*Onibaba – tappajat* sai ensi-iltansa Japanissa 21. marraskuuta 1964. Yhdysvalloissa se sai ensi-iltansa seuraavan vuoden helmikuussa. Näyttelijä Willem Dafoe on tunnustautunut elokuvan ihailijaksi, ja Dafoe on kertonut halunneensa tehdä elokuvasta uudelleenfilmatisoinnin. Hän ei ole kuitenkaan uskaltautunut viemään ideaa sen pidemmälle, koska pelkää ”häpäisevänsä” alkuperäisteoksen uudella tulkinnallaan.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Ketotähkiö

**Ketotähkiö** eli **ketonurmitähkiö** (*Phleum nodosum*) on nurmitähkiön eli timotein (*Phleum pratense*) lähisukuinen heinälaji. Laji on luokiteltu myös nurmitähkiön alalajiksi (subsp. *bertolonii* tai subsp. *serotinum*).

Ketotähkiö on monivuotinen heinä, joka kasvaa 20–40 senttimetriä korkeaksi, nurmitähkiötä matalammaksi. Lehtilavat ja kukinnot ovat lyhyemmät kuin nurmitähkiöllä. Ketotähkiön kukinto on 2–4 cm pitkä ja 3–5 millimetriä paksu, lieriömäinen, tiheä, tähkää muistuttava röyhy. Pohjantähkiöstä, joka on myös nurmitähkiötä matalampi ja lyhytkukintoisempi, ketotähkiö eroaa kaleiden otien pituudessa.

Suomessa ketotähkiötä esiintyy melko harvinaisena. Laji kasvaa Ahvenanmaalla ja Lounais-Suomessa muinaistulokkaana kuivahkoilla rinneniityillä. Muualla Etelä- ja Keski-Suomessa ketotähkiötä esiintyy harvoin uustulokkaana. Lajin uhanalaisuus Suomessa on silmälläpidettävä (NT).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kasviatlas 2022: Ketotähkiön (''Phleum nodosum'') levinneisyys Suomessa
Fairchild C-82 Packet

**Fairchild C-82 Packet** on yhdysvaltalainen Fairchild Aircraftin vuosina 1944-1948 sotilaskäyttöön valmistama kaksimoottorinen kuljetuslentokone, jonka ensilento tapahtui vuonna 1944. 

Konetta vuosina 1945 – 1954 käyttäneen Yhdysvaltain ilmavoimien ja siviiliyhtiöiden lisäksi se oli sotilas– ja siviilikäytössä eräissä Etelä–Amerikan maissa. 

## Lähteet
Koivuöljy

**Koivuöljy** () on väritöntä tai kellertävää, voimakkaan hajuista öljyä, jota on käytetty hajusteena ja ainesosana likööreissä. Sitä on valmistettu Pohjois-Amerikassa kasvavan sokerikoivun, (*Betula lenta*), kuoresta. Koivuöljystä noin 99&nbsp;prosenttia on salisyylihapon metyyliesteriä.

*Koivunsilmuöljy* on hieskoivun ja rauduskoivun lehtisilmuista vesihöyrytislattu öljy. Sitä on käytetty hiusvesissä.

## Lähteet
Hearst Communications

**Hearst Communications** on yhdysvaltalainen mediayhtiö, joka omistaa useita sanomalehtiä, yli 300 aikakausilehteä ja televisiokanavia.
Hearstin merkittävimpiin omistuksiin kuuluvat TV-kanava ESPN, sijoitustietoa toimittava Fitch Group ja lehdet *[[Cosmopolitan (lehti)|Cosmopolitan]]* ja *[[Elle]]*.

## Historia
Yhtiön perusti William Randolph Hearst, josta tuli *The San Francisco Examiner* -lehden omistaja 24-vuotiaana vuonna 1887. Varat olivat peräisin kultakaivoksella rikastuneelta isältä George Hearstilta. Molemmat Hearstit olivat myös Yhdysvaltain kongressissa. Hän hankki muita sanomalehtiä ennen siirtymistään radio- ja televisiobisnekseen. Hearstin pojasta William Randolph Hearst juniorista tuli Pulitzer-palkittu lehtimies. Pojanpoika William R. Hearst III johtaa nykyisin puhemiehenä Hearst Corporationia, joka omistaa yli 360 yritystä.

## Painetut aikakauslehdet
Hearst Magazines on maailman suurin lifestyle-julkaisija, jolla on 25 brändiä, 200 lehteä ja 175 verkkosivustoa.

Hearst Magazine Median suurimmat painetut aikakauslehdet levikkeineen vuoden 2021 lopussa:

## Sanomalehdet

Sanomalehtiä julkaise Hearst Newspapers -ryhmä. Siihen kuuluu 24 päivittäistä lehteä ja 52 viikkolehteä.

## Televisio

Hearstin tv-mediaan kuuluvat ESPN ja A+E Networks. Disney omistaa ESPN:stä 80 % ja Hearst loput 20 %. Toinen Hearstin merkittävä televisio-omistus on A+E Networks, jonka Hearst ja Disney omistavat puoliksi. Lifetime on osa A&E:tähttps://www.businessinsider.com/companies-disney-owns?r=US&IR=T#disney-bought-abc-in-the-90s-8 
Hearst Television tavoittaa noin 20 % Yhdysvaltain kotitalouksista.

## Muu liiketoiminta

Hearst Real Estate & Operations omistaa kiinteistöjä ja maatalousmaata.

Hearst Transportation myy järjestelmiä lentokoneiden huollon seuraamista varten ja dataa ja analytiikkaa autoteollisuudelle sekä autojen korjaustietoja.

Hearst Ventures on riskisijoitusyhtiö. Sillä on sijoituksia esim. tekoälyyn, verkkokauppaan, logistiikkaan, laitteiden kunnon tarkkailuun, mobiilipeleihin, tapahtumanjärjestämiseen (Luna Park) ja BuzzFeed-julkaisuun.

## Lähteet
Kun jälleensynnyin hirviönä

**Kun jälleensynnyin hirviönä** () on Fusen kirjoittama light novel -sarja, joka on sovitettu manga- ja animeversioksi. Light novel -version julkaisu alkoi vuonna 2014. Sarjasta on myös tehty useita spinoff-sarjoja. Mangaversion on piirtänyt Taiki Kawakami ja sarjaa on julkaistu vuodesta 2015 lähtien.
Mangaa julkaisee suomeksi Sangatsu Manga vuodesta 2020 alkaen. Yasuhito Kikuchin ohjaaman animesarjan esittäminen alkoi vuonna 2018.

## Juoni
37-vuotias Satoru Mikami asuu yksin ilman tyttöystävää ja on tyytymätön elämäänsä. Eräänä päivänä hän kuolee ryöstäjän käsissä ja herää uudestaan toisessa maailmassa limahirviönä.

## Lähteet
Fairchild C-123 Provider

**Fairchild C-123 Provider** on yhdysvaltalainen Chase Aircraft Companyn ja Fairchild Aircraftin vuosina 1949-1970 sotilaskäyttöön valmistama kaksimoottorinen kuljetuslentokone, jonka ensilento tapahtui vuonna 1949. 

## Lähteet
Loisteliaan lohikäärmeen ritarikunta

**Loisteliaan lohikäärmeen ritarikunta** () oli mantšukuolainen ritarikunta, joka perustettiin keisari Pu Yin käskystä 19. huhtikuuta 1934. Se vastasi kutakuinkin Japanissa jaettavaa Nousevan auringon ritarikuntaa. Vuosina 1934–1940 kunniamerkkiä jaettiin vain 33 kappaletta. Ritarikuntaan nimitettävien henkilöiden tuli olla jo aiemmin nimitetty Otollisten pilvien sekä Valtion tukipylväiden ritarikuntaan.

Ritarikunnassa oli vain yksi luokka:

*  ritarikunnan nauha

## Lähteet
Tappaja (vuoden 2023 elokuva)

**Tappaja** () on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintatrilleri, jonka on ohjannut David Fincher. Se perustuu Alexis ”Matz” Nolentin ja Luc Jacamonin samannimiseen sarjakuvaan, jonka on sovittanut käsikirjoitukseksi Andrew Kevin Walker. Pääosia esittävät Michael Fassbender, Arliss Howard, Charles Parnell, Kerry O’Malley, Sala Baker, Sophie Charlotte ja Tilda Swinton.

Elokuva seuraa nimetöntä ammattitappajaa (Fassbender), joka lähtee suorittamaan kansainvälistä vendettaa epäonnistuneen keikan jälkeen.

*Tappaja* sai maailmanensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla 3. syyskuuta 2023. Se julkaistiin Netflixissä 10. marraskuuta 2023. Elokuva sai pääosin positiivisia arvosteluja kriitikoilta. Sitä on myös verrattu Jean-Pierre Melvillen elokuvaan *[[Ajojahti (vuoden 1967 elokuva)|Ajojahti]]* (1967).

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Sirkka Heinonen

**Sirkka Heinonen** (s. 1953) on suomalainen tulevaisuudentutkimuksen emeritaprofessori. Heinonen siirtyi vuonna 2020 eläkkeelle virastaan professorina Turun Yliopiston Tulevaisuuden tutkimuskeskuksessa sekä keskuksen Helsingin toimiston johtajana. Hän toimii edelleen keskuksen erityisasiantuntijana. Heinonen on toiminut tulevaisuuden tutkimuksen alueella 1980-alkaen ja häntä on kuvailtu yhdeksi suomalaisen tulevaisuudentutkimuksen keskeisistä henkilöistä sekä  edelläkävijäksi ja keskeiseksi kehittäjäksi. Hän on muun muassa kehittänyt tulevaisuusklinikka-metodia. 

Heinosen tutkimusalueita ovat olleet teknologian ennakointi, kestävän kehityksen ja osaamisen yhteiskunta, slow life, kaupunkien ja rakentamisen sekä liikenteen tulevaisuus, sosiaalinen media ja työn tulevaisuus. Heinonen on muun muassa tutkinut etätyötä jo 1980-luvulta lähtien. 

Heinonen on myös vaikuttanut suomalaisen tulevaisuuspolitiikkaan muun muassa valtioneuvoston tulevaisuusselontekojen muodossa. 

## Koulutus ja ura
Heinonen väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1999. Hänen väitöskirjansa titteli oli *Prometheus Revisited – Human Interaction with nature through Technology in Seneca.* 

Heinonen työskenteli vuosina 1979-2007 Valtion taloudellisessa tutkimuskeskuksessa VTT:ssä, jonne hänen rekrytoitiin maisteriksi valmistumisensa jälkeen.  Heinosen tehtävänä oli muun muassa selvittää, miten tulevaisuudentutkimuksen tutkimusala voitaisiin tuoda Suomeen ja missä ja miten tulevaisuudentutkimusta tehtiin. Heinosen tekemien selvitysten pohjalta Suomeen muodostui alan ensimmäiset rakenteet. Hän työskenteli johtavana tutkijana VTT:llä siirtyessään tulevaisuuden tutkimuksen keskuksen palvelukseen vuonna 2007. 

Heinonen on ollut mukana kansallisen ennakointiverkoston toiminnassa alusta alkaen ja toiminut aktiivisesti Tulevaisuuden tutkimuksen seurassa 1980-luvusta lähtien. Hän oli seuran puheenjohtaja 2012-2016 ja vuoden 2016 jälkeen varapuheenjohtaja, ja vuonna 2021 hänet valittiin seuran kunniajäseneksi. 

Vuonna 2005 Heinonen valittiin ensimmäisenä suomalaisena naisena Rooman klubin jäseneksi. Hän on myös globaalin globaalin Millennium-projektin  Helsingin noodin eli yhteistyöorganisaation, puheenjohtaja. 

## Teoksia ja julkaisuja
*Luettelossa on  valikoima Heinosen julkaisuja*
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sirkka Heinosen profiili Turun yliopiston sivuilla
Seaborgiumheksakarbonyyli

**Seaborgiumheksakarbonyyli** (Sg(CO)6) on seaborgiumin ja hiilimonoksidiyksiköiden muodostama organometalliyhdiste. Sen valmistamisen onnistumista pidetään merkittävänä edistysaskeleena raskaita alkuaineita sisältävien uusien organometalliyhdisteiden syntetisoinnille. Seaborgiumheksakarbonyyli on ensimmäinen transaktinoidiatomin sisältävä karbonyylikompleksi, joka on onnistuttu valmistamaan.

Seaborgiumheksakarbonyyliä on onnistuttu valmistamaan laitteistolla, joka tuottaa suunnilleen yhden 265Sg-atomin tunnissa, ja kompleksin muodostuminen on todennettu atomeja tuottavaan laitteistoon yhdistetyllä kromatografiadetektorilla. Seaborgiumheksakarbonyylin adsorboitumislämpötila kultapinnalle on samaa suuruusluokkaa kuin volframiheksakarbonyylilläkin (W(CO)6).

## Lähteet
Nasreddin Murat-Khan

**Nasreddin Murat-Khan** (ven.Насреддин Муратханов, urd.نصر الدین مراد خان, kumk. *Nasruddin Muratxan* (1904, Buinaksk – 1970, Lahore) oli venäläissyntyinen pakistanilainen arkkitehti, jonka tunnetuin teos on minareetti *[[Minar-e-Pakistan]]*. Hän suunnitteli myös muun muassa Gaddafi -stadiumin.  Kumykkitaustainen Murat-Khan oli  alkujaan kotoisin Pohjois-Kaukasiasta, Venäjän keisarikunnasta.

## Lähteet
Esko Mäkelä (teollisuusneuvos)

**Esko Juhani Mäkelä** (s. 20. lokakuuta 1943 Vähäkyrö) on suomalainen diplomi-insinööri ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.

Esko Mäkelän vanhemmat olivat Eino Emil Mäkelä ja Elma Lemmikki Hautaniemi. Hän avioitui 1970 Maija-Liisa Soltinin kanssa. Mäkelä tuli ylioppilaaksi Nurmijärven yhteiskoulusta 1962 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun rakennusinsinööriosastolta 1967. Hän oli Oy Yleisen Insinööritoimiston palveluksessa vuodesta 1965, kehitystoimen päällikkö vuodesta 1970, apulaisjohtaja vuodesta 1972 ja aluejohtaja Saudi-Arabiassa 1977–1980. 

Perusyhtymä-yhtiön konsernisuunnittelun apulaisjohtaja Mäkelä oli vuodesta 1981 ja konsernihallinnon johtaja 1982–1986. Mäkelä oli Vesto Oy:n toimitusjohtaja 1986–1989 ja YIT Oy Yleinen Insinööritoimiston toimitusjohtaja 1986–1987 sekä YIT-Yhtymä Oy:n, vuodesta 1998 YIT-Yhtymä Oyj ja vuodesta 2006 YIT Oyj, varatoimitusjohtaja 1987–2006. Hän oli myös yhtiön hallintoelinten jäsen ja osakas. Mäkelällä on lisäksi ollut useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 2006.

## Lähteet
Tappaja

**Tappaja** voi tarkoittaa seuraavia:

* *[[Tappaja (sarjakuva)|Tappaja]]* (), Luc Jacamonin piirtämä trilleri-sarjakuva
* *[[Tappaja (vuoden 1954 elokuva)|Tappaja]]* (), Lewis Allenin ohjaama elokuva vuodelta 1954
* *[[Tappaja (vuoden 2023 elokuva)|Tappaja]]* (), David Fincherin ohjaama elokuva vuodelta 2023.
Tønjumin kirkko

**Tønjumin kirkko** () on Lærdalin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1832.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Christian Christie

**Eilert Christian Brodtkorb Christie** (24. joulukuuta 1832 Bergen – 13. syyskuuta 1906 Trondheim) oli norjalainen arkkitehti. Hän johti Nidarosin tuomiokirkon kunnostustöitä vuodesta 1872. Christien setä oli suurkäräjien puhemies Wilhelm Frimann Koren Christie.
## Töitä

Borgund kirke.JPG|Borgundin kirkko (1868)
2012-05 Hauge kirke02.jpg|Haugen kirkko (1869)
Årstad kyrkje i Bergen.jpg|Årstadin kirkko (1890)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Justine Triet

**Justine Triet** (s. 17. heinäkuuta 1978 Fécamp, Ranska) on ranskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän ohjasi ja käsikirjoitti elokuvan *[[Putoamisen anatomia]]* (2023), josta hänelle myönnettiin Kultainen palmu, parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinto ja parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Bafta-palkinto.

## Filmografia

## Palkinnot ja ehdokkuudet

### [[Bafta-palkinto|Bafta-palkinnot]]

### [[Cannesin elokuvajuhlat]]

### [[Oscar-palkinto|Oscar-palkinnot]]

## Lähteet
Årstadin kirkko

**Årstadin kirkko** () on Bergenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen ristikirkko vuodelta 1890.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Borgundin kirkko (Lærdal)

**Borgundin kirkko** () on Lærdalin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 175.

BORGUND NYE KIRKE kyrkje Christian Christie 1868 Wooden Lutheran church Interiør Interior Kirkerommet Stolper søyler midtgang Krusifiks alter kirkebenker Lærdal kommune NORWAY 2021-08-09 2682.jpg|Kirkkosali

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hermann Starheimsæter

**Hermann Starheimsæter** (s. 2. elokuuta 1950) on norjalainen kirjailija. Hänen esikoisteoksensa, runokokoelma *Lungeblæretre*, ilmestyi vuonna 1980. Lisäksi hän on julkaissut romaaneja, lastenkirjoja ja novellikokoelman.
## Bibliografia
### Runokokoelmat
* *Lungeblæretre* (1980)
* *Knutepunkt* (1988)
* *Steinskuggar / Stone-Shadows* (1991)
* *Rom bak rom bak* (1995)
### Romaanit
* *Han gjorde det* (1990)
* *Det trettande biletet* (1993)
* *Som om eg ikkje hugsar* (1997)
* *Nordvegen* (2003)
* *Nattbussen* (2007)
* *Der nåden finst* (2012)
### Lastenkirjat
* *Bang! sa Big : (og slik vart det)* (1999)
* *Den svarte Audien* (2000)
### Novellikokoelmat
* *Neslesommarfuglen* (1986)
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ystävyysseurojen liitto

**Ystävyysseurojen liitto** on Suomessa toimivien kansainvälisten ystävyysseurojen liitto, jonka  tehtävänä on edistää jäsenyhdistystensä toimintaedellytyksiä ja ylläpitää suhteita niihin yhteisöihin, jotka toimivat maailman eri kansojen välisen ymmärtämyksen ja yhteistyön hyväksi. Yhdistys pyrkii toiminnallaan myös kiinnittämään viranomaisten ja suuren yleisön huomiota kansainvälisen ystävyysseuratoimintaan. Yhdistys on järjestänyt jäsenyhdistystensä yhteisesiintymisiä, joiden avulla ulkomaan yhdistysten toimintaa on tehty tunnetuksi. 

Suomessa toimii yli sata ystävyysseuraa, jotka kukin hoitavat ystävyys- ja kulttuurisuhteita ystävyysmaansa kanssa. Näistä yhdistyksistä valtaosa kuuluu Ystävyysseurojen liittoon. Aika ajoin poliittista keskustelua on herättänyt se, että Suomi–Venäjä-seura ei kuulu Ystävyysseurojen liittoon, mutta se sai siitä huolimatta pitkään liiton jäseniä suurempia avustuksia valtiolta.

## Jäsenet

### Eurooppa

### Pohjois-Amerikka

### Etelä-Amerikka

### Oseania
Suomi-Australia -yhdistysten Liitto ry

### Afrikka

### Aasia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kotisivut.
Mun kaupunki

**Mun kaupunki** on suomalainen rikoselokuva, joka tuli ensi-iltaan tammikuussa 2024.

Joonas Pirttikankaan ohjaama elokuva kertoo nuoresta Eddiestä, joka haluaa rikoksillaan kunniaa ja paikan yhteiskunnasta.

Noin 20&nbsp;000 euron budjetilla tehdyn elokuvan on tuottanut kemiläinen Hepola Films Studio, joka myös levitti elokuvan elokuvateattereihin.

## Arvosteluja
 Tero Kartastenpää, *[[Aamulehti]]*

 Maija Kääntä, *[[Kulttuuritoimitus]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Mun kaupunki'' -elokuvan traileri Youtubessa
Päivät kuin unta (vuoden 2024 elokuva)

**Päivät kuin unta** on suomalainen draamakomediaelokuva, joka tuotiin ensi-iltaan 30. elokuuta 2024.

Mika Kiiskisen ohjaama *Päivät kuin unta* kertoo parikymppisestä Eskosta, joka lähtee 1974 kolmen kaverinsa kanssa etsimään pappansa jättämää perintöä.

Pitkälti Paimiossa ja muualla Varsinais-Suomessa kuvatun elokuvan ovat käsikirjoittaneet Mika Kiiskinen, Kirsi Helin ja Jesse Kiiskinen. Elokuvan pääosissa ovat Risto Tuorila, Mari Perankoski, Raimo Karppinen, Tino Nummela, Eetu Nevala, Joonas Pietilä, Juho Piispanen, Martta Entonen, Ansa Timonen ja Elmeri Töyry.

Elokuvan on tuottanut Mowowfilm, joka myös levittää elokuvan elokuvateattereihin.

Elokuva ei saanut Elokuvasäätiön tukia. 

## Arvosteluja
*[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* kriitikon mukaan *Päivät kuin unta* ei ole millään mittatikulla ammattimainen työ. Sen kuvaus, kuvakoot ja leikkaus ovat kömpelöitä ja epäjohdonmukaisia, äänitys suttua, tyylilaji poukkoilee ja juoni ei etene.

FilmiFINin mukaan se on ylipitkä, dramaturgialtaan alkeellinen ja teknisesti vaatimaton tee-se-itse-elokuva, joka ei jäsenny toimivaksi kokonaisuudeksi. Näyttelijäntyö saa kuitenkin kiitosta.

 Leena Virtanen, *[[Helsingin Sanomat]]*

 Henri Waltter Rehnström, *[[Turun Sanomat]]*

 Jussi U. Pellonpää, *[[FilmiFIN]]*

 Emmi Koivumäki, *[[Film-O-Holic.com|Film-o-Holic]]*

 Maija Kääntä, *[[Kulttuuritoimitus]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Päivät kuin unta'' -elokuvan traileri Youtubessa
* Päivät kuin unta -elokuvan nettisivut
.338 Norma Magnum

**.338 Norma Magnum** on ruotsalaisen Norman kehittämä pitkänmatkan tarkkuuspatruuna (8,6×64&nbsp;mm).

.338 Norma Magnum luotiin uudemmaksi vaihtoehdoksi .338 Lapua Magnumille. Lapua Magnumiin verrattuna Norma Magnum  esimerkiksi putoaa hitaammin ja potkaisee vähemmän ammuttaessa.

## Lähteet
Yhdistyneiden kansankuntien alueidenvälinen rikos- ja oikeustutkimuslaitos

**Yhdistyneiden kansankuntien alueidenvälinen rikos- ja oikeustutkimuslaitos (UNICRI)** on Yhdistyneiden kansakuntien tutkimuslaitos, joka toimii rikollisuuden ehkäisemiseksi rikosoikeuden alalla. UNICRI on perustettu vuonna 1968. Tutkimuslaitos on itsenäinen ja sen toimintaa johtaa johtokunta.

## Lähteet
Olen Zellweger

**Olen Zellweger** (s. 10. syyskuuta 2003 Calgary, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on puolustaja ja hän laukoo vasemmalta. Zellweger pelaa NHL-joukkue Anaheim Ducksin organisaatiossa.

Ennen NHL-uraansa Zellweger pelasi WHL-juniorisarjassa Everett Silvertipsin ja Kamloops Blazersin joukkueissa. Ducks varasi hänet toisella kierroksella 34. varausvuorolla . Zellweger kuului Kanadan joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2022 ja 2023. 

## Tilastot

## Lähteet