open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vertigine

**Vertigine** () on laskettelurinne Cortina d’Ampezzossa Italiassa.

Vertigine tunnetaan vuoden 2021 alppihiihdon MM-kilpailuiden miesten vauhtilajikilpailurinteenä. 2021 MM-kilpailujen miesten alppiyhdistetyn super-g-osuus laskettiin viereisessä vanhassa vuoden 1956 talviolympialaisten Olimpia delle Tofane -rinteessä. Talviolympialaisissa 1956 naisten syöksylasku- ja suurpujottelukilpailut laskettiin samalla rinnealueella, osin samassa, **Canalone** (**Canalone della Tofana**) -rinteessä.

## Reitti
Vertiginen yläasema on 2&nbsp;400 metriä merenpinnan yläpuolella Tofana di Mezzo -vuoren huipun juurella.

Vertigine alkaa jyrkästi Valón di Tofana -osuudella, jossa on S-mutkia ja sen loppupuolella on super-g:n lähtö. Osuus päättyy *Vertigine Jump* -hyppyyn, jossa on rinteen jyrkin kohta 61&nbsp;%. Hyppy menee kapeasta kahden kallion välisestä aukosta, kuten Olimpia delle Tofanen Schuss Tofana -jyrkänne. Hyppyä seuraa *Canalone Schuss* ja ulospäin kalteva oikealle kääntyvä *Canalone Travese* -mutka.

Canalone Travesen jälkeen tulee *[[Kristian Ghedina|Ghedina]] Jump* -hyppy. Sen jälkeen tulee *Marmotte Jump* sekä *Baldi Jump*, jonka jälkeen rinne yhtyy Olimpia delle Tofane -rinteeseen, jossa on *Pale di Rumerlo* ja *Final Jump* (*Salto Finale*).

Vertiginen vauhtilajien maali on 1&nbsp;560 metriä merenpinnan yläpuolella.

## Lähteet
*Ski slope map for Cortina d’Ampezzo dolomitisuperski.com 
*Vertigine dolomiti.org 
*Results – FIS ALPINE SKI WORLD CHAMPIONSHIPS – CORTINA 2021 fis-ski.com 

### Viitteet
Agustín Canobbio

**Agustín Canobbio Graviz** (s. 1. lokakuuta 1998 Montevideo) on uruguaylainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa brasilialaista Paranaensea. Hän on pelannut Uruguayn A-maajoukkueessa tammikuusta 2022 alkaen.

Canobbio nousi Fénixin junioreista Uruguayn pääsarjassa pelaavaan edustusjoukkueeseen elokuussa 2016. Hän edusti Uruguayssa myös Peñarolia ja voitti liigamestaruuden vuosina 2018 ja 2021. Hän siirtyi maaliskuussa 2022 brasilialaisseura Paranaenseen.

Canobbio pelasi Uruguayn alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän voitti vuonna 2017 ikäluokan Etelä-Amerikan mestaruuden ja pelasi myöhemmin samana vuonna ikäluokan MM-kilpailuissa, joissa Uruguay sijoittui neljänneksi. Hän tuli vaihdosta kentälle ensimmäisessä alkulohko-ottelussa ja pelasi loput kuusi ottelua avauskokoonpanossa. Hän teki rangaistuspotkukilpailussa maalin sekä puolivälierässä Portugalia että välierässä Venezuelaa vastaan.

Canobbio pelasi Uruguayn A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran MM-karsintaotteluissa Paraguayta ja Venezuelaa vastaan tammi-helmikuussa 2022. Qatarin MM-kilpailuissa 2022 hän tuli vaihdosta kentälle viimeisessä alkulohko-otteluissa Ghanaa vastaan. Hän on pelannut vuoden 2022 loppuun mennessä neljä A-maaottelua, joissa hän on ollut kerran avauskokoonpanossa.

## Lähteet
Julien Baker

**Julien Baker** (s. 29. syyskuuta 1995 Memphis, Tennessee) on yhdysvaltalainen indie rockia esittävä laulaja-lauluntekijä. Hän on tunnettu herkästä ja tunteita herättävästä musiikistaan.

Bakerin esikoisalbumi *Sprained Ankle* julkaistiin vuonna 2015. Se saavutti 23. sijan *[[Billboard]]in* Heatseekers Albums -listalla ja johti levytyssopimukseen Matador Recordsin kanssa. Hänen toinen albuminsa, vuonna 2017 julkaistu *Turn Out the Lights*, nousi Billboard 200 -albumilistan sijalle 78. Bakerin kolmas pitkäsoitto, *Little Oblivions*, julkaistiin vuonna 2021 ja se ylsi samalla listalla 40 parhaan joukkoon.

Baker on osa vuonna 2018 perustettua Boygenius-yhtyettä, jonka kuuluvat myös Phoebe Bridgers ja Lucy Dacus. Yhtyeen ensimmäinen albumi *[[The Record]]* julkaistiin vuonna 2023.

## Diskografia
### Soolojulkaisut
#### Studioalbumit
* *Sprained Ankle* (2015)
* *Turn Out the Lights* (2017)
* *Little Oblivions* (2021)

### Boygenius
#### Studioalbumit
* *[[The Record]]* (2023)

#### EP:t

* *boygenius* (2018)
* *the rest* (2023)

## Lähteet
Logny-Bogny

**Logny-Bogny** on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 27 kilometriä Charleville-Mézièresin kaupungista länteen.

Bognyssa sijaitseva Saint Remaclen kirkko on peräisin 1500-luvulta. Se on nimetty Belgian Ardenneilla sijaitsevan Stavelotin luostarin perustajamunkkin Pyhän Remaclen mukaan. Lognyssa ollut kirkko oli nimetty Pyhän Waastin mukaan. Espanjalaiset kuitenkin tuhosivat sen vuonna 1643 kolmikymmenvuotiseen sotaan liittyvässä Rocroin taistelussa. Kirkon tuhoamisen jälkeen Logny ja Bogny yhdistyvät, ja tuolloin Saint Remaclen kirkosta tuli yhteinen seurakuntakirkko. Lognyn kirkon muistoksi asukkaat rakensivat samalle paikalle Pyhälle Waastille omistetun kappelin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Col Drusciè A

**Col Drusciè A** on laskettelurinne Cortina d’Ampezzossa Italiassa.

Col Drusciè A tunnetaan vuoden 1956 talviolympialaisten ja vuoden 2021 alppihiihdon MM-kilpailuiden pujottelukilpailurinteenä.

## Lähteet
*Ski slopes in Cortina d’Ampezzo dolomitisuperski.com 
*Ski slope map for Cortina d’Ampezzo dolomitisuperski.com 
*Slalom Results – Cortina d’Ampezzo fis-ski.com 

### Viitteet
Matías Viña

**Matías Nicolás Viña Susperreguy** (s. 9. marraskuuta 1997 Empalme Olmos) on uruguaylainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan yleensä vasen laitapuolustaja. Hän edustaa englantilaisseura Bournemouthia lainalla italialaisseura Romasta ja on aiemmin pelannut kotimaansa lisäksi Brasiliassa. Hän on pelannut Uruguayn maajoukkueessa syyskuusta 2019 alkaen.

Viña nousi Nacionalin junioreista Uruguayn pääsarjassa pelaavaan edustusjoukkueeseen vuonna 2017. Hän voitti Uruguayn-mestaruuden vuonna 2019. Hän siirtyi tammikuussa 2020 Brasiliaan Palmeirasin joukkueeseen. Hän voitti Copa Libertadoresin vuosina 2020 ja 2021, joskin jälkimmäisen mestaruuden ratketessa hän oli jo ehtinyt siirtyä elokuussa 2021 italialaisseura Romaan. Hän pelasi kaudella 2021–2022 Italian Serie A:ssa 26 ottelua, joissa hän oli 18 kertaa avauskokoonpanossa. Roman voittamassa Konferenssiliigassa hän pelasi seitsemän ottelua, joista kolme ottelua avauskokoonpanossa. Kaudella 2022–2023 hän pääsi pelaamaan Serie A:ssa vain kolme ottelua. Eurooppa-liigan alkulohkossa hän pelasi neljä ottelua. Tammikuun 2023 lopulla hän siirtyi lainalle Englannin Valioliigassa pelaavaan Bournemouthiin, jossa hän pelasi 12 valioliigaottelua ja teki kaksi maalia, huhtikuussa Tottenhamia ja toukokuussa Chelseaa vastaan.

Viña pelasi Uruguayn alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän voitti vuonna 2017 ikäluokan Etelä-Amerikan mestaruuden ja pelasi myöhemmin samana vuonna ikäluokan MM-kilpailuissa, joissa Uruguay sijoittui neljänneksi. Hän pelasi avauskokoonpanossa yhdessä alkulohko-ottelussa ja pronssiottelussa sekä tuli vaihdosta kentälle neljännesvälierä- ja puolivälieräottelussa. Puolivälierän rangaistuspotkukilpailussa Portugalia vastaan hän joukkueensa kuudentena laukojana epäonnistui mutta Uruguay selviytyi lopulta jatkoon.

Viña pelasi Uruguayn A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2019. Hän pelasi Copa Américassa 2021 avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki viisi ottelua. Marras-joulukuussa 2022 käydyissä Qatarin MM-kilpailuissa hän tuli vaihdosta kentälle kahdessa ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Etelä-Koreaa ja Portugalia vastaan.

Viña on pelannut kesäkuun 2023 loppuun mennessä 30 A-maaottelua, joissa hän on ollut 21 kertaa avauskokoonpanossa. Maaleja hän ei näissä otteluissa ole tehnyt.

## Lähteet
Tomás Giribaldi

**Tomás E. Giribaldi** (1847 – 11. huhtikuuta 1930) oli uruguaylainen säveltäjä.

Giribaldi sävelsi kaikkien aikojen ensimmäisen uruguaylaisen oopperan. Se oli *La Parisina*, joka kantaesitettiin Teatro Solísissa 14. syyskuuta 1878. Teos on sävelletty Felice Romanin librettoon, jota myös Gaetano Donizetti oli käyttänyt oopperassaan *[[Parisina (Donizettin ooppera)|Parisina]]*. Giribaldin oopperaa varten librettoon kuitenkin tehtiin joitain muutoksia. Giribaldin *La Parisinan* tyyli, juoni ja teksti luovat teokseen vahvan italialaisen sävyn. Leopoldo Montenegro johti kantaesityksen; rooleissa esiintyivät sopraano Theresia Singer (Parisina), mezzosopraano Lucia Avalli (Imelda), tenori Carlo Bulterini (Ugo), baritoni Vincenzo Cottone (Azzo) ja basso Achille Augier (Ernesto). Kantaesityksen jälkeen Uruguayn presidentin edustaja saapui näyttämölle ilmoittamaan Giribaldille myönnettävästä hallituksen stipendistä, jonka turvin hän pääsisi Eurooppaan saattamaan musiikkiopintonsa loppuun. Giribaldi ennätti mennä Italiaan, mutta hän joutui äitinsä sairastumisen johdosta palaamaan Montevideoon ennen edes opintojen aloittamista Milanon konservatoriossa.

Giribaldi sävelsi muitakin oopperoita, mutta ei saavuttanut enää vastaavaa menestystä kuin ensimmäisellä oopperallaan. 18. heinäkuuta 1882 kantaesittiin Giribaldin ooppera *Manfredi di Svevia* Giuseppe Strigellin johtaessa orkesteria ja Romilda Pantaleonin luodessa Yolen roolin. Ooppera ei osoittautunut suosituksi vaan poistui ohjelmistosta jo kolmannen esityksen jälkeen. Giribaldi piti *Manfredi di Svevian* kohdalla kokemaansa epäonnistumista niin murskaavana, että hänen muut oopperansa *Inés de Castro* ja *Magda* eivät koskaan edenneet esitettäviksi eikä julkaistaviksi. Giribaldin kuoltua 83-vuotiaana Montevideon kunta asetti Teatro Solísin aulaan kilven ensimmäisen uruguaylaisen oopperan säveltäjän kunniaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Gunhild Øyangen

**Gunhild Elise Øyangen** (s. 31. lokakuuta 1947 Levanger) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1989–2005 ja toimi Norjan maatalousministerinä 1986–1989 sekä 1990–1996.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Gunhild Øyangen'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Ljerko Spiller

**Ljerko Spiller** (21. heinäkuuta 1908 Crikvenica – 9. marraskuuta 2008) oli kroatialaissyntyinen viulisti, musiikkipedagogi ja kapellimestari. Hän muutti Argentiinaan ja sai maan kansalaisuuden. Spiller oli useiden orkestereiden ja kamarimusiikin kokoonpanojen perustaja ja kouluttaja.

Spiller opiskeli Václav Humlin, Jacques Thibaud'n, George Enescun ja Diran Alexanianin johdolla. Hän sai taiteilijadiplomin Zagrebin musiikkiakatemiasta vuonna 1927 ja sai sitten diplomin (1928) sekä "konserttilisenssin" École normale de musique de Parisista (1930). Spiller opetti viulunsoittoa École normale de musique de Parisissa vuosina 1930–1935. Hän toimi myös Alfred Cortot'n perustamassa kamarikokoonpanossa vuosina 1928–1935. Hän sai palkinnon Varsovan kansainvälisessä Henryk Wieniawski -viulukilpailussa vuonna 1935.  Samana vuonna Spiller saapui Buenos Airesiin Argentiinaan paettuaan kansallissosialismia Euroopasta. Argentiinassa hän perusti mukaansa nimetyn kamariorkesterin sekä muita orkestereita ja kamarikokoonpanoja. Hän toimi myös pääkapellimestarina Luís Gianneon vuonna 1945 perustamassa Orquesta Sinfónica Juvenil de Radio Nacionalissa (Kansallisen radion nuorisosinfoniaorkesteri).

Spiller koulutti kamarimusiikista pitämillään kursseilla lukuisia pianisteja, kitaristeja sekä puhallin- ja jousisoittajia. Hän piti kursseja Euroopan eri kaupungeissa ja istui tuomaristojen jäsenenä kansainvälisissä kilpailuissa, kuten Salzburgin Mozarteumissa pidetyssä viulukilpailussa vuonna 1991. Tuomarina Spiller istui myös kansainvälisissä viulukilpailuissa Genevessä vuonna 1980 sekä Zagrebissa vuosina 1977, 1981, 1985, 1989 ja 1993. Hän jatkoi opetustoimintaansa nuorten parissa vuoteen 1990 ja oli *[[associate professor]]* La Platan kansallisessa yliopistossa. Spiller teki monia julkaisuja, joihin kuuluivat *El pequeño violinista* (1943, monia painoksia) ja *Iniciación al violín en grupos* (1980).

Spiller soitti suuren määrän teoksia argentiinalaisilta ja ulkomaalaisilta säveltäjiltä. Monet säveltäjät myös omistivat hänelle uusia teoksia. Spillerille myönnettiin muun muassa timanttinen Konex-palkinto klassisen musiikin kategoriassa vuonna 1989 ja Argentiinan musiikkikriitikoiden liiton pedagogipalkinto vuonna 1992. Vuonna 1999 Spiller oli klassisen musiikin Konex-palkinnon myöntäneen tuomariston puheenjohtaja. Viulisti Antonio Spiller ja oboisti, kapellimestari Andrés Spiller ovat hänen poikiaan.

## Lähteet
Apulia et Calabria

**Apulia et Calabria** () oli keisari Augustuksen perustama roomalaisen Italian alue ja myöhemmin myös Rooman valtakunnan provinssi (*Provincia Apulia et Calabria*), joka käsitti Apulian ja Calabrian maakunnat eli suunnilleen nykyisen Italian Apulian (Puglia) alueen.

## Maantiede

Apulia et Calabrian alue käsitti Italian niemimaan kaakkoiskärjen eli ”saappankoron”. Siihen kuuluivat Apulian ja Calabrian maakunnat sekä hirpiinien (*Hirpini*) alueet Apenniiinien vuorilla. Sen länsipuolella sijaitsivat Samnium (Regio IV) ja Latium et Campania (Regio I) ja eteläpuolella Lucania et Bruttii (Regio III). Hirpiinien alueet kuuluivat oikeastaan Samniumin maakuntaan, mutta aluejaossa päätyivät erilleen Samniumin alueesta osaksi Apulia et Calabriaa.

Apulia et Calabrian ollessa provinssi sen hallinnollisen keskuksen arvellaan olleen Canusium. Muihin tärkeisiin kaupunkeihin lukeutuivat muun muassa Beneventum sekä Tarentum, entinen kreikkalainen Taras. Alueen pääteitä olivat Via Appia loppuosaltaan sekä sitä oikaissut Via Trajana. Ne johtivat yhdessä Roomasta Apulia et Calabrian itärannikolla sijainneeseen Brundisiumiin, joka oli merkittävä satamakaupunki itään päin matkattaessa.

### Kaupunkeja

Apulia et Calabrian alueen kaupunkeja olivat muun muassa:

* Abellinum
* Accua
* Aecae
* Aeclanum
* Aequum Tuticum
* Aletium eli Baletium
* Anxanum
* Apanestae
* Aquilonia
* Argos Hippium eli Argyrip(p)a eli Arpi
* Ausculum
* Azetium
* Bantia
* Barduli
* Barium
* Basta
* Beneventum
* Blera
* Brundisium
* Butuntum
* Caelia, Apulia
* Caelia, Calabria
* Callipolis
* Calela
* Cannae
* Canusium
* Castrum Minervae
* Caudium
* Ceraunilia
* Cliternia
* Diria
* Egnatia
* Ferentum
* Forum novum
* Fratuertium
* Genusia
* Gereonium eli Gerunium
* Grumum
* Herdoniae
* Hydruntum
* Hyria
* Larinum
* Leuca
* Luceria
* Lupiae
* Manduria
* Mateola
* Merinum
* Neapolis
* Neretum
* Norba
* Rubi
* Rudiae
* Salapia
* Silvium
* Sipontum
* Soletum
* Sturnium
* Tarentum
* Teanum Apulum
* Urium
* Uzentum
* Valetium eli Baletium/Balesium
* Venusia
* Veretum
* Vibinum

## Historia

Apulian ja Calabrian varhaisempiin asukkaisiin kuuluivat muun muassa japygit, daunit, peuketit ja messapit. Kreikkalaiset perustivat alueelle siirtokuntia arkaaisella kaudella. Niihin lukeutuivat muun muassa Taras eli myöhempi roomalainen Tarentum sekä Brentesion eli myöhempi roomalainen Brundisium.

Apulia et Calabrian alue perustettiin noin vuonna 7 eaa., kun keisari Augustus jakoi Italian yhteentoista alueeseen (*[[Augustuksen Italian alueet|regio]]*). Muiden alueiden tavoin siihen viitattiin alun perin lähinnä numerolla. Ajan kuluessa se sai myös nimen. Keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin alueesta tehtiin provinssi. Noin vuosina 293–395 provinssi kuului Italia, Illyricum et African tai Italia et African prefektuuriin ja Italian diokeesiin. Rooman valtakunnan jaon vuonna 395 jälkeen provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului nyt Italia et African prefektuuriin ja Italia suburbicarian diokeesiin.

Näin tärkeimmät alueen hallinnossa ajan kuluessa tapahtuneet muutokset olivat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Miguel Ángel Girollet

**Miguel Ángel Girollet** (16. tammikuuta 1947 Buenos Aires, Argentiina – 24. huhtikuuta 1996 Madrid, Espanja) oli argentiinalainen kitaristi.

Girollet opiskeli Juan José Castro -maakuntakonservatoriossa Buenos Airesissa Graciela Pomponion ja Jorge Martínez Záraten johdolla. Hän täydensi opintojaan kolmen vuoden ajan opettajinaan Abel Carlevaro ja Ljerko Spiller. Girollet esiintyi muun muassa Buenos Airesin Teatro Colónissa, New Yorkin Carnegie Hallissa, Berliinin filharmoniassa, Moskovan Pjotr Tšaikovski -konserttisalissa ja Madridin Auditorio Nacional de Músicassa. Hän suuntasi kiertueillaan lukuisiin Euroopan maihin, entisen Neuvostoliiton alueelle sekä eri maihin Pohjois-, Väli- ja Etelä-Amerikoissa. Hän esiintyi lukuisten orkesterien, kuten Argentiinan kansallisen sinfoniaorkesterin ja Buenos Airesin filharmonisen orkesterin solistina.

Girolletin ohjelmisto kattoi musiikkia 1500-luvulta hänen oman aikansa teoksiin. Vuonna 1986 hän kantaesitti Buenos Airesin filharmonisen orkesterin solistina Lalo Schifrinin kitarakonserton. Girollet työskenteli opetustehtävissä Porto Alegren kansainvälisessä seminaarissa Brasiliassa ja Collegium Musicum de Buenos Airesissa. Lisäksi hän piti kursseja muun muassa Bordeaux'n yliopistossa ja Madridin kuninkaallisessa konservatoriossa.

Girollet sai ensimmäisen palkinnon Promociones Musicalesin kilpailussa vuonna 1970. Hänet palkittiin myös Pariisissa, Genevessä ja Porto Alegressa. Vuonna 1989 hän sai Konex-palkintojen jakotilaisuudessa ansiodiplomin klassisen musiikin kategoriassa. Girollet myös istui itse musiikkikilpailujen tuomaristojen jäsenenä Euroopassa sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikoissa. Hän kuoli Madridissa 49 vuoden iässä.

## Lähteet
Nurmijärven Palojoen työväentalo

**Nurmijärven Palojoen työväentalo** on Nurmijärven kunnan Palojoen kylässä sijaitseva työväentalo.

## Historiaa
Nurmijärven Palojoen työväenyhdistyksen perustivat työmiehet ja torpparit vuonna 1906. Työväentaloa varten vuokrattiin 725 m²:n tontti, joka lunastettiin omaksi vuonna 1911. Tontille rakennettiin ensin tanssilava, josta tuli suosittu huvipaikka. Talon perustuksen kivet louhittiin läheisestä kalliosta. Työväentalo paloi perustuksiaan myöten vuonna 1930. Vakuutusrahojen turvin alettiin heti rakentaa uutta työväentaloa, joka valmistui vuonna 1932. Työväentalo on Palojoen Sos.Dem. Työväenyhdistyksen omistuksessa.

## Rakennus
Vuonna 1912 valmistuneen talon pinta-ala oli 215 m², ja siinä oli juhlasali, näyttämö, ravintola ja pieni vahtimestarin asunto. Vuonna 1932 valmistuneen talon suunnitteli rakennusmestari Frans Lahti. Uuden talon pinta-ala oli 320 m², ja siinä oli 112 m²:n juhlasali, ravintola ja vahtimestarin asunto.

## Toimintaa työväentalolla
Vuonna 1912 pidettiin ensimmäisen talon vihkiäisjuhla, jossa juhlapuhujana oli palojokelainen Ida Aalle. Kansalaissodan aikana työväentalo oli Palojoen punaisten päämaja. Toisen talon vihkiäisten juhlapuhujana oli vuonna 1932 Väinö_Tanner. Toisen maailmasodan aikana työväentalolla majoitettiin helsinkiläisen Sofianlehdon vanhainkodin asukkaita. Sotien jälkeen työväentalosta tuli uudelleen suosittu tanssi- ja huvipaikka. Talossa harrastettiin myös näyttämötoimintaa.

## Lähteet
Extreme E

**Extreme E** on moottoriurheilusarja, jossa on maastoajoa sähköautoilla. Sarjan on perustanut Formula E -sarjan perustaja Alejandro Agag. Sarjasta sanotaan, että sen kalenteri on suunniteltu esittämään ilmastonmuutoksen ja ihmisten toiminnan vaikutukset maailman etäisimmissä paikoissa.
Sarjan autot kulkevat St. Helena -nimisellä laivalla, joka toimii tukikohtana, jossa on vedyllä toimiva polttokennoja käyttävä latausasema. Tarkoituksena on käyttää laivaa lentokoneiden sijaan hiilijalanjäljen pienentämiseen.

Extreme H on suunnitteilla oleva sarja, jossa autot käyttävät vedyllä toimivia polttokennoja. Sarjaa ajetaan Extreme E -sarjan ohella ja sen ensimmäisen kauden suunnitellaan olevan vuonna 2024. Autot käyttävät Extreme E -sarjan runkoa ja voimansiirtoa.

## Kaudet
Kausi 2021 sisälsi viisi kilpailua. Senegaliin suunniteltu kauden avaus vaihtui Saudi-Arabiaksi koronapandemian johdosta. Brasiliaan ja Argentiinaan suunnitellut kilpailut korvattiin myös.

Kausi 2022 alkoi Saudi-Arabiasta ja sisälsi viisi kilpailua.

Kausi 2023 alkoi Saudi-Arabiasta ja sisälsi viisi kilpailua.

## Lähteet
Heikki A. Salminen

**Heikki Antero Salminen** (s. 6. tammikuuta 1950 Hämeenlinna) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa kausina 1972–1974 ja saavutti yhden SM-pronssin. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja.

Salminen edusti kahdella SM-sarjakaudellaan Tampereen Ilvestä. Hän pelasi SM-sarjassa ensimmäisellä kaudellaan 24 ja toisella 18 ottelua eli yhteensä 42 ottelua. Ensimmäisellä kaudellaan hän sai yhden syöttöpisteen. Jälkimmäisellä kaudella hän saavutti SM-pronssia. Tämän jälkeen hän pelasi kahdeksan kautta I-divisioonaa Hämeenlinnan Pallokerhon joukkueessa.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Ray Barrettin filmografia

Tämä on australialaisen näyttelijän **[[Ray Barrett]]in filmografia**.

## Elokuvat

Lähde: 

## Lähteet
O'Higginsin koriste

**O'Higginsin koriste** () on Chilen presidentin käyttämässä olkanauhassa roikkuva koriste. Sen on perinteisesti katsottu kuvastavan Chilen presidentin valtaa ja sen siirtymistä henkilöltä toiselle. Koriste kuului alkujaan vapaustaistelua johtavalle Bernardo O'Higginsille, mutta tämä luovutti koristeen José Gregorio Argomedolle symboloidakseen sotilaskomennon siirtymistä uudelle henkilölle. Presidentin vallanvaihtoon koriste alkoi liittyä Manuel Bulnesin kaudella vuonna 1841. Koriste on viisisakareinen punainen tähti, jonka halkaisija on noin 7 cm.

Uuden presidentin virkaanastujaisissa väistyvä presidentti suutelee koristetta vallanvaihdoksen merkiksi.

Chilen politiikassa on käsite nimeltä O'Higginsin koristeen kirous: mikäli presidentti pudottaa koristeen olkanauhastaan, hän ei palvele kauttaan loppuun. Koristeen on pudottanut neljä presidenttiä, joista kolme on pantu viralta. Viimeksi koristeen pudotti Sebastian Piñera vuonna 2019.

## Lähteet
Saunders-Roe SR.A/1

**Saunders-Roe SR.A/1** on Saunders-Roen 1940-luvun lopulla valmistama lentovene-hävittäjän prototyyppi. Se oli maailman ensimmäinen suihkumoottorilla varustettu lentovene. Sen voimanlähteenä oli kaksi Metropolitan-Vickers F2/4 "Beryl" suihkumoottoria

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Saunders-Roe SR.44 / SR.A/1
* The Saunders-Roe SR.A/1 Was a Pioneering Seaplane Jet
Ahti Risku

**Ahti Onni Risku** (2. maaliskuuta 1910 Sievi – 8. elokuuta 1984 Tornio) oli suomalainen insinööri ja johtava virkamies, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

## Henkilöhistoria
Riskun vanhemmat olivat kansakoulunopettajat Iisakki Risku ja Ida Vilhelmiina Vainoniemi ja puolisot 1939–1946 Airi Ella Annikki Tuompo ja vuodesta 1947 Sirkka Annikki Säippä. Risku tuli ylioppilaaksi Porvoon Suomalaisilta jatkoluokilta 1928 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1934. Hän oli maataloushallituksessa ylimääräinen maanviljelysinsinööri Oulun maanviljelysinsinööripiirissä 1934–1935 ja Perä-Pohjolan maanviljelysinsinööripiirissä 1935–1946, vs. apulaismaanviljelysinsinööri 1943–1944, alemman palkkaluokan apulaismaanviljelysinsinööri 1946–1957, vanhempi insinööri Lapin maanviljelysinsinööripiirissä 1957–1970 ja maa- ja vesirakennustoiminnan suunnittelun toimialapäällikkö 1968–1970 sekä maa- ja vesirakennustoiminnan suunnittelun toimialapäällikkö vesihallituksen Lapin vesipiirissä 1970–1975. 

Riskulla oli useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä, ennen muuta maa- ja vesirakentamisen piirissä. Esimerkiksi Kemijoen vesirakentamiseen hän oli perehtynyt jo 1930-luvulta ja osallistui merkittävästi siihen liittyneiden kalakorvauskiistojen selvittämiseen. Maanviljelysneuvoksen arvon Risku sai 1974. Suomen kulttuurirahasto perusti Riskun ja hänen vaimonsa Sirkan nimeä kantavan rahaston 1977 heidän tekemiensä lahjoitusten turvin. 

## Julkaisuja
* *Vastainen uudisraivaustoiminta Lapin läänissä: esitelmä*, 1947
* *Pienteollisuus*, 1966, julkaisussa *Lapin insinööri- ja arkkitehtiyhdistys 1946–1966: 20-vuotisjuhlajulkaisu*, s. 61-68
* *Maatilatalouden merkityksestä Lapin läänille*, 1977, julkaisussa *Maatalousjaoston loppuraportti: peruselinkeinojen merkitys ja koulutus* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Nastolan Uudenkylän työväentalo

**Uudenkylän työväentalo** oli Lahdessa, entisen Nastolan kunnan Uudenkylän kaupunginosassa sijainnut työväentalo. 

## Historiaa
Uudenkylän työväenyhdistys perustettiin lokakuussa 1905. Perustavassa kokouksessa mukaan liittyi 12 jäsentä. Ensimmäinen toimitila oli Rasilasta vuokrattu tupa, jossa yhdistys järjesti ensimmäiset iltamansa laskiaisena 1906. Tupa jäi kuitenkin ahtaaksi, ja vuonna 1906 tai 1907 yhdistys osti erään puusepän talon työväentaloksi. Kauppa rahoitettiin suurimmaksi osaksi lainoilla ja arpajaisten tuloilla. Taloa laajennettiin jo vuonna 1909, ja 1930-luvun puolivälissä siihen rakennettiin vielä vinttikamari. Talo sijaitsi lähellä Uudenkylän asemaa.

Sisällissota pysäytti yhdistyksen toiminnan noin 1,5 vuodeksi. Sodan jälkeen ne yhdistyksen jäsenet, jotka olivat vielä hengissä, vangittiin. Talo sekä kaikki muukin yhdistyksen omaisuus takavarikoitiin. Toiminta päästiin aloittamaan uudelleen keväällä 1919, ja talo vapautui takavarikosta kesällä.
 
1930-luvun puolivälissä yhdistys eli nousukauttaan ja jäsenmäärä kasvoi. Talolla järjestettiin muun muassa kesäjuhlia, joiden ohjelmassa oli erilaisia kilpailuja, juhlapuheita, näytelmiä ja muita esityksiä sekä tanssia. Vuonna 1937 yhdistys pyrki ostamaan työväentalon tontin itselleen, ja myös talon korjaamista suunniteltiin. Suunnitelmissa oli ainakin talon maalaaminen sisältä. Talon myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa. 

## Lähteet
Nurmijärven Rajamäen työväentalo

**Nurmijärven Rajamäen työväentalo** oli Nurmijärven kunnan Rajamäen kylässä sijainnut työväentalo.

## Historiaa
Rajamäen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906, ja omaa työväentaloa alettiin suunnitella heti. Tontti, jonka suuruus oli noin 10&nbsp;000 m², ostettiin vuonna 1908. Yhdistyksen puheenjohtajaa käytettiin kaupassa välikätenä, koska tilan isäntä ei suostunut myymään tonttia sosialisteille. Talon piirustukset teki Vihtori Kilpinen pitäen kirkonkylän työväentalon pohjapiirustusta mallina. Hirsirunkoisen talon pinta-ala oli 288 m², ja se valmistui vuonna 1908.

Kansalaissodan jälkeen työväenyhdistys siirtyi Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen. Yhdistyksen toiminta kuitenkin hiipui 1920-luvulla, ja vuonna 1926 työväentalo siirtyi perustetulle Rajamäen Sos.dem. työväenyhdistykselle. Työväentalo päätettiin purkaa vuonna 1974. Sen tilalle rakennettiin liiketalo, josta työväenyhdistys sai toimitilat.

## Toimintaa työväentalolla
Työväentalolla tuotettiin heti alkuun suuria näytelmiä, joiden harjoituksia saattoi olla kolme kertaa viikossa. Kirjastotoiminta oli aloitettu vuonna 1910, ja vuonna 1913 perustettiin lauluseura. Yhdistys julkaisi *Kehittäjä*-lehteä. 1930-luvulla toiminta työväentalolla oli tavanomaista. Toisen maailmansodan aikana työväentalolla oli ensin sotilaskoti ja myöhemmin sotilaiden majoituspaikka. Sodan jälkeen perustettiin nuoriso-osasto ja naisjaosto vuonna 1953. Naisjaoston panos tulojen hankinnassa ja työväentalon tehtävien hoitajana oli tärkeä. Myös näyttämötoimintaa jatkettiin.

## Lähteet
Nurmijärven Perttulan työväentalo

**Nurmijärven Perttulan työväentalo** oli Nurmijärven kunnan Perttulan kylässä sijainnut työväentalo.

## Historiaa
Nurmijärven Perttulan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Uuteen yhdistykseen perustettiin heti huvitoimikunta, arpajais- ja iltamatoimikunta sekä näytelmäkerho. Seuraavana vuonna perustettiin ompeluseura, puhujaseura, kirjasto ja rakennusrahasto. Työväentalo valmistui vuosina 1911–1912. Talo korjattiin perusteellisesti vuonna 1927, jolloin taloon tehtiin muun muassa betonisokkeli. Sotien jälkeen työväenyhdistys erosi SDP:stä ja jatkoi toimintaansa SKDL:n riveissä. Toiminta talossa hiljeni 1950-luvulla, ja talo purettiin myöhemmin.

## Lähteet
Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut 1924

Suomen Uimaliitto järjesti mestaruuskilpailut Pariisin olympialaisten jälkeen, joissa oli kilpaillut kahdeksan suomalaismiestä eli kaksi rintauimaria ja kuusi hyppääjää. Mestaruuskisat järjestettiin kolmessa osassa so. Porissa, Tampereella ja Helsingissä. Ensimmäisen osan mestaruuskilpailut järjestettiin 2.-3.8.1924 Porissa. Porin kilpailut olivat naisille. Toisen osan mestaruuskilpailut Tampereella Palomäen uimalaitoksella olivat 9.-10.8.1924. Kolmannen osan kilpailut Helsingissä Humallahden uimalassa 16.-17.8.1924.  

## Miehet

### 100 m vapaauinti







### 200 m vapaauinti







### 500 m vapaauinti







### 1 000 m vapaauinti







### 100 m selkäuinti







### 200 m rintauinti







### 4 x 50 m vapaauinti viesti







### 4 x 100 m vapaauinti viesti







### Vaihtelevat ponnahduslautahypyt







### Suorat kerroshypyt







### Vaihtelevat kerroshypyt







## Naiset

### 50 m vapaauinti







### 100 m vapaauinti







### 500 m vapaauinti







### 100 m rintauinti







### 4 x 50 m vapaauinti viesti







### Suorat kerroshypyt







## Lähteet

* 
* 
* 
* 
*
Malcolm Bosse

**Malcolm Bosse** (6. toukokuuta 1926 – 3. toukokuuta 2002) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja englannin kielen opettaja. Hän kirjoitti nuortenkirjoja ja historiallisia romaaneja joista tuli myyntimenestyksiä. Hänet tunnetaan muuna muassa historiallisesista romaaneista *[[Sotalordi]]* (*The Warlord*, 1983) ja sen jatko-osasta *[[Taivaan tuli (romaani)|Taivaan tuli]]* (*Fire in heaven*, 1987).

## Elämäkerta
Bosse syntyi Detroitissa vuonna 1926 mutta vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Molinessa Illinoisissa. High schoolin käytyään hän oli töissä Aasiassa purjehtivilla kauppalaivoilla. Hän jatkoi myöhemmin opiskelua Yalen yliopistossa, jossa hän suoritti vuonna 1950 kandidaatin tutkinnon, minkä jälkeen työskenteli ensin *Barron's Financial Weeklyn* toimituksessa ja  palveli sitten Yhdysvaltain laivastossa Vietnamissa. Bosse suoritti vuonna 1956 englannin kielen maisterin tutkinnon Michiganin yliopistossa ja kirjallisuuden tohtorin tutkinnon New Yorkin yliopistossa vuonna 1969. Hän oli kirjallisuuden professorina ja opetti englannikielistä kirjallisuutta kirjailijantyönsä ohella City College of New Yorkissa vuodesta 1969 siihen asti kun hän jäi eläkkeelle vuonna 1992. Bosse oli asunut Intiassa ja matkusteli laajasti Kaakkois-Aasiassa: Japanissa, Taiwanissa ja Kiinassa muun muassa Fulbright-stipendillä.

Bosse aloitti ensimmäisen kirjansa *Journey of Tao Kim Nam* (1959) kirjoittamisen ollessaan Yhdysvaltain laivastossa 1950-luvun alussa. Hän kirjoitti kaiken kaikkiaan 22 romaania, joista kahdesta tehtiin niihin perustuvat elokuvat: *Ganesh* kuvattiin nimellä *[[Ordinary Magic]]* (1993), ja toisesta romaanista *The Man Who Loved Zoos* tehtiin elokuva *[[Agent Trouble]]* (1987).

Bosse kuoli 3. toukokuuta 2002 ruokatorven syöpään kotonaan New Yorkissa.

## Suomeksi julkaistut teokset
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Rodynske

**Rodynske** (; )) on kaupunki Ukrainan Donetskin alueen Pokrovskin piirissä.

Rodynske sijaitsee noin 75 kilometriä aluekeskus Donetskista luoteeseen. Rodynskestä maanteitse viisi kilometriä lounaaseen sijaitsee piirikeskus Pokrovsk, jossa on myös lähin rautatieasema. Tammikuun keskilämpötila on -6,8 ja heinäkuun +21,5 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 540 millimetriä.

Ukrainan tilastokeskus arvioi Rodynsken väkiluvuksi 300 asukasta vuoden 2025 alussa. Vuonna 1990 väkiluku oli noin 15&nbsp;300, ja den 2001 väestönlaskennassa asukkaita oli 11&nbsp;996.

Paikkakunta on perustettu kaivospaikkakunnaksi vuonna 1950. Kaupungin aseman Rodynske sai vuonna 1962. Se oli osa Pokrovskin (vuoteen 2016 saakka *Krasnoarmijsk*) kaupunkipiiriä vuoteen 2020, jolloin siitä tuli Ukrainan aluehallinnollisessa uudistuksessa osa Pokrovskin piiriä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kyrön työväentalo

**Kyrön työväentalo** sijaitsee keskellä Pöytyän (vuoteen 2005 Karinainen) taajamaa. Talo on rakennettu vuonna 1908, ja sen omistaa Kyrön Työväenyhdistys ry. 

## Historiaa
Kyrön Työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905, ja talo rakennettiin vuonna 1908. Toiminallisesti talo on kokenut monia vaiheita. 2000-luvun alkuvuosina toiminta oli jo varsin vähäistä, ja talo oli huonossa kunnossa. 2010-luvulla talo oli jo huonossa kunnossa. Lämmitys toimi vanhoilla puu-uuneilla, ja talo oli käytännössä jo poissa käytöstä.

2010-luvun jälkipuoliskolla tilanne muuttui. Vuonna 2018 perustetiin Kyrön Työväentalon kannatusyhdistys. Työväenyhdistyksen ja kannatusyhdistyksen kesken on vuokrasopimus, jonka perusteella talon kunnossapidosta, kehittämisestä, ja tapahtumien järjestämisestä vastaa kannatusyhdistys. Kannatusyhdistys sai vuonna 2018 Pöytyän kunnalta 2&nbsp;000 euron avustuksen Kyrön Työväentalon kunnostuksen aloittamiseksi.

## Rakennus
Kyrön työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905, ja talo rakennettiin vuonna 1908. Rakennustarpeiksi ostettiin 2&nbsp;000 markalla vanha talo. Talo rakennettiin talkootyönä Karl L. Lemströmin piirustusten mukaan.

Vuonna 1924 uusittiin talon näyttämö ja näyttämön viereen rakennettiin pukuhuone. Vuonna 1930 rakennettiin yläkertaan elokuvaprojektorin käyttöhuone ja taloa laajennettiin tilavalla eteisellä. Eteinen rakennettiin kohtisuoraan talon pitkää sivua vasten ja juhlasaliin jäi vain yksi ikkuna. 1950-luvulla rakennus korjattiin ja laajennettiin

## Talon käyttö
Talo on alusta lähtien toiminut yhdistyksen toimitiloina. Siellä on harjoitettu näyttämötoimintaa ja esitetty elokuvia jo 1930-luvulla ja vielä 1960-luvullakin. Taloa vuokrataan erilaisiin tilaisuuksiin.

## Lähteet
Ahoisten työväentalo

**Ahoisten työväentalo** tai **Etelä-Rengon työväentalo** oli entisen Rengon kunnan (vuodesta 2009 osa Hämeenlinnaa) Ahoisten kylässä sijainnut työväentalo. Se purettiin vuonna 1968.

## Historiaa
Etelä-Rengon työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Eräs tilanomistaja vuokrasi yhdistykselle tontin Ahoisten Marjomäestä, ja talo valmistui vuonna 1909. Vihkiäisiä vietettiin seuraavana keväänä. Yhdistys oli Rengon suurin ja niin oli myös talo. Vuonna 1937 talo peruskorjattiin, ja samassa yhteydessä hankittiin sähkövalo. Taloa myös laajennettiin vaatehuoneella/eteisellä sekä rakentamalla näyttämöä laajentanut lisäsiipi.

Sotien jälkeen yhdistyksen jäsenmäärä alkoi kuitenkin laskea etenkin kaupunkeihin suuntautuneen muuttoliikkeen vaikutuksesta. Velkoja ei enää pystytty hoitamaan, vaikka vielä 1930-luvulla yhdistys oli ollut hyvissä varoissa. Talo päätyi ilmeisesti 1950-luvun lopulla Työväen Säästöpankille, jolta yksityishenkilö osti sen polttopuiksi vuonna 1968. Yhdistyksen jäsenet liittyivät 1970-luvun alussa Rengon sosialidemokraattiseen työväenyhdistykseen.

## Toimintaa työväentalolla
Vuonna 1929 yhdistys osti työväentalolle radion. Paikallinen poliisi kuitenkin kielsi radion kuuntelemisen, ja se jouduttiin laittamaan arpajaisten pääpalkinnoksi. Toiminta talolla oli vilkasta: siellä pidettiin iltamia, näyteltiin ja vietettiin erilaisia juhlia. Sekä yhdistyksen jäsenet että ulkopuolisetkin vuokrasivat taloa omaan käyttöönsä. Talolla toimi myös kirjasto.

## Rakennus
Taloon kuului juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö ja vaatehuone. Kuvien perusteella talo oli 1,5- tai kaksikerroksinen.

## Lähteet
Trinitrobentseeni

**Trinitrobentseeni** (C6H3N3O6) on nitroryhmiä sisältävä aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä. 

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa trinitrobentseeni on vaaleankeltaista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on ortorombinen. Aine liukenee vain niukasti veteen, hieman etanoliin ja hyvin asetoniin ja bentseeniin. Yksi tai useampi nitroryhmistä voidaan pelkistää aminoryhmäksi ja myös nukleofiiliset aromaattiset substituutiot ovat mahdollisia. 

Trinitrobentseeniä valmistetaan kuumentamalla 2,4,6-trinitrobentsoehappoa. Yhdistettä muodostuu myös nitrattaessa bentseeniä väkevän typpi- ja rikkihapon seoksella, mutta sivureaktioiden vuoksi tätä tapaa ei käytetä.

Trinitrobentseeniä käytetään muun muassa floroglusinolin ja 3,5-dinitroanisolin valmistukseen. Yhdiste on räjähdysaineena TNT:tä voimakkaampaa, mutta korkean hinnan vuoksi sitä ei käytetä tähän tarkoitukseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* PubChem: 1,3,5-Trinitrobenzene 
* Human Metabolome Database (HMDB): 1,3,5-Trinitrobenzene 
* Toxin and Toxin Target Database (T3DB): 1,3,5-Trinitrobenzene
Lietsan työväentalo Ihantola

**Lietsan työväentalo Ihantola** oli entisen Rengon kunnan Lietsan kylässä sijainnut työväentalo. Se purettiin 1950-luvun alussa.

## Historiaa
Lietsan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Vuonna 1910 se sai vuokratontin. Sopimus tehtiin 50 vuodeksi, mutta vuonna 1930 omistajat myivät tontin yhdistykselle. Paikan nimeksi annettiin Ihantola. Talon valmistuminen vei vuosia, ja sen vihkiäisiä päästiin juhlimaan vasta loppuvuodesta 1916. Ohjelmassa oli muun muassa yhdistyksen näytelmäseuran esittämä näytelmä *Junula ja Tanula*.

Helmikuussa 1918 yhdistyksessä äänestettiin punakaartiin liittymistä vastaan selvällä enemmistöllä. Sillä kuitenkin oli järjestystoimikunta. Hieman myöhemmin Lietsaan punakaartia halunneet ottivat osan työväentalosta käyttöönsä.

Työväenyhdistyksen jäsenluku laski sotien jälkeen samaa tahtia kuin maaseudun työmahdollisuuksien määrä. Helmikuussa 1952 pidetyssä kokouksessa päätettiin lakkauttaa yhdistyksen toiminta. Iltamien pito ei enää kannattanut, ja talokin oli rapistunut korjauskelvottomaksi. Seuraavana vuonna talo luovutettiin Länsi-Rengon työväenyhdistykselle (myöhemmin Rengon sosialidemokraattinen työväenyhdistys) sillä ehdolla, että siitä saatava hyöty käytettäisiin työväenliikkeen hyväksi. Talo purettiin, osa hirsistä myytiin huutokaupalla ja osasta rakennettiin Länsi-Rengon yhdistyksen tanssilavan viereen elokuvatalo. Se ei kuitenkaan ehtinyt toimia pitkään.

## Rakennus
Talo oli hirsirakenteinen. Siinä oli juhlasali näyttämöineen, ravintola, talonmiehen asunto, vaatehuone, kuisti ja putka.

## Toimintaa työväentalolla
Talolla harrastettiin muun muassa näyttelemistä, ja siellä oli yhdistyksen kirjasto. Yhdistys hankki alkuaikoina jäsenilleen kirjoitusharjoitusvihkoja. Kukin harjoitteli kotonaan, ja kokouksissa pulmia sitten ratkottiin yhdessä.

## Lähteet
Rengon Viialankulman työväentalo

**Viialankulman työväentalo** oli entisen Rengon kunnan Viialankulman kylässä sijainnut työväentalo. Se siirrettiin sittemmin vuonna 1915 Lopen Vojakkalaan ja purettiin 1978.

## Historiaa
Viialankulman työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906 tai 1907. Talo valmistui jo tammikuussa 1908 Rengon ensimmäisenä työväentalona. Yhdistys oli kuitenkin alusta asti vaikeuksissa muun muassa syrjäisen sijaintinsa takia. Toiminta oli pysähdyksissä vuodesta 1909 eteenpäin. Vuonna 1913 yhdistystä koetettiin herättää henkiin, mutta turhaan. Lisäksi yhdistyksen varoja oli kadonnut alusta asti: rahastonhoitaja oli laittanut niitä omiin taskuihinsa. Vuonna 1913 pidetyssä kokouksessa talo päätettiin myydä Hämeen sosialidemokraattiselle piirikunnalle. Se taas myi talon edelleen Lopelle, Vojakkalan työväenyhdistykselle, joka siirsi sen vuonna 1915 uudelle paikalle.

## Lähteet
Röylä (Lohja)

**Röylä** () on Lohjan 27. kaupunginosa. Kaupunginosa sijaitsee Vanhan Turuntien (seututie 110) varrella ja Vihdin kunnan rajalla.

Röylä on suosittu kesämökkialue Lohjalla, ja väestön määrä kasvaa kaksinkertaiseksi kesäisin.

## Lähteet
La Tercera

***La Tercera*** on chileläinen päivittäinen sanomalehti. Sen perusti Picó Cañasin perhe 7. heinäkuuta 1950, ja lehti on sittemmin kasvanut yhdeksi Chilen suurimmista. Sen tärkein kilpailija markkinoilla on *[[El Mercurio]]*.

Lehden päätoimittajana toimii José Luis Santa María Oyanedel. Lehden katsotaan edustavan keskusta-oikeistoa.

Vuodesta 2019 lähtien lehti on tehnyt yhteistyötä *[[The Wall Street Journal|The Wall Street Journalin]]* kanssa.

## Lähteet
Modularbox

**Modularbox Oy** on suomalainen perheyritys, joka on perustettu vuonna 2001. Yrityksen päätoimipaikka sijaitsee Espoossa Kehä III:n varrella. Sivutoimipaikka sijaitsee Porissa Harmaalinnan teollisuusalueella.

Modularbox myy vaihtelevalla tuotevalikoimalla mönkijöitä, muita sähköisiä kulkuvälineitä ja ajoneuvoja, työkaluja ja Finman-tuotemerkin työvälineitä. Modularbox myy ajoneuvot asiakkaille ilman jälleenmyyntiverkostoa. Sopimushuoltopisteitä yrityksellä on eri puolilla Suomea yli 150. Lisäksi yritys ostaa mönkijöiltä suoraan asiakkailta suoraostoportaalinsa kautta.

## Historia
Modularbox Oy on ollut Suomessa ensimmäinen edullisempia aasialaisia mönkijöitä maahantuonut yritys. Vuonna 2003 ensimmäiset merkkiedustukset olivat Loncin- ja Kazuma-merkkiset mönkijävalmistajat. Vuonna 2005 merkkiedustuksina olivat Taiwan Golden Bee ja Loncin, jonka markkinointinimi Suomen markkinoilla oli tällöin Rally USA.

Vuonna 2001 Modularbox alkoi myymään ja markkinoimaan 1993 perustetun suomalaisen Finman-tuotemerkin työkaluja, kuten puukkoja, lumilapioita, lumikolia sekä myöhemmin mönkijöiden lisävarusteita.

Modularbox oli vuonna 2012 mukana kehittämässä Bellier-mopoautojen uusia sport-malleja ja niiden korisarjoja.

Vuosien 2012–2019 välillä yritys teki myös käytettyjen henkilöautojen kauppaa MB Auto -nimellä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset verkkosivut
Sysen hallitus

**Sysen hallitus** oli Norjan hallitus 16. lokakuuta 1989 – 3. marraskuuta 1990. Siihen kuuluivat Høyre, Kristillinen kansanpuolue ja Keskustapuolue.
## Ministerit
**Pääministeri**
* Jan P. Syse (Høyre)
**Ulkoministeri**
* Kjell Magne Bondevik (Kristillinen kansanpuolue)
**Ulkomaankauppa- ja merenkulkuministeri**
* Kaci Kullmann Five (Høyre)
**Kehitysyhteistyöministeri**
* Tom Vraalsen (Keskustapuolue) 
**Kalastusministeri**
* Svein Munkejord (Høyre)
**Ympäristöministeri**
* Kristin Hille Valla (Høyre)
**Maatalousministeri**
* Anne Vik (Keskustapuolue)
**Sosiaaliministeri**
* Wenche Frogn Sellæg (Høyre)
**Puolustusministeri**
* Per Ditlev-Simonsen (Høyre)
**Liikenne- ja viestintäministeri**
* Lars Gunnar Lie (Kristillinen kansanpuolue)
**Valtiovarainministeri**
* Arne Skauge (Høyre)
**Opetus- ja tutkimusministeri**
* Einar Steensnæs (Kristillinen kansanpuolue)
**Kirkko- ja kulttuuriministeri**
* Eleonore Bjartveit (Kristillinen kansanpuolue)
**Perhe- ja kuluttajaministeri**
* Solveig Sollie (Kristillinen kansanpuolue)
**Työ- ja hallintoministeri**
* Kristin Clemet (Høyre)
**Kuntaministeri**
* Johan J. Jakobsen (Keskustapuolue)
**Öljy- ja energiaministeri**
* Eivind Reiten (Keskustapuolue)
**Oikeusministeri**
* Else Bugge Fougner (Høyre)
**Elinkeinoministeri**
* Petter Thomassen (Høyre)
## Lähteet
Kaci Kullmann Five

**Karin Cecilie "Kaci" Kullmann Five** (13. huhtikuuta 1951 Oslo – 19. helmikuuta 2017 Oslo) oli norjalainen Høyren poliitikko ja puolueensa ensimmäinen naispuolinen puheenjohtaja vuosina 1991–1994. Hän istui suurkäräjillä 1981–1997 sekä toimi Norjan ulkomaankauppa- ja merenkulkuministerinä 1989–1990. Vuosina 1977–1979 hän oli puolueensa nuorisojärjestön Unge Høyren puheenjohtaja.

Five sairastui rintasyöpään vuonna 2014 ja menehtyi helmikuussa 2017. Hän toimi ennen kuolemaansa Norjan Nobel-komitean puheenjohtajana.
## Kunniamerkit
*  Kunnialegioona, ritari (2006) 
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Kaci Kullmann Five'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Rengon Muurilan työväentalo

**Muurilan työväentalo**, joka tunnettiin myös nimellä **Aatteen talo**, oli entisen Rengon kunnan (vuodesta 2009 osa Hämeenlinnaa) Muurilan kylässä sijainnut työväentalo. 

## Historiaa
Muurilan työväenyhdistys *Aate* perustettiin vuonna 1907. Talon ja tontin yhdistys sai joulukuussa 1932, kun se osti huutokaupasta Syrjälä-nimisen tilan. Talo oli valmistunut vuonna 1915, ja se oli pieni: pinta-ala oli vain 90 neliömetriä. Myöhemmin, ilmeisesti 1970-luvun alussa, yhdistys liittyi Rengon sosialidemokraattiseen työväenyhdistykseen taloineen. Vuonna 1977 yhdistys sai nuorisolautakunnalta kirjeen, jossa valiteltiin nuorison käyttäytymistä Aatteen talolla.  Talo oli ainakin 1990-luvun alussa vielä pystyssä, ja se maalattiin tuolloin keltaiseksi. Talon myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.

## Toimintaa työväentalolla
Talolla harjoitteli jonkin aikaa Voimistelu- ja urheiluseura Muurilan Apu, jonka perustava kokous pidettiin työväentalolla vuonna 1946. Seurassa harjoiteltiin muun muassa painia. Lisäksi yhdistyksellä oli aktiivista näytelmätoimintaa ja oma kirjasto.

## Lähteet
La Nación

***La Nación*** () on argentiinalainen sanomalehti, jonka perusti maan entinen presidentti Bartolomé Mitre vuonna 1870. Lehden taustalla toimivan yhtiön toimitusjohtajana toimivat Mitren perheen jäsenet neljän sukupolven ajan. Näistä viimeisin, myös nimeltään Bartolomé Mitre kuoli vuonna 2020. Mitren perhe omistaa edelleen 35 % lehdestä.

Lehden kanta on konservatiivinen liberalismi.

## Lähteet
Mettalanmäki

**Mettalanmäki** on kaupunginosa Raahessa. 

Mettalanmäelle valtatien 8 varteen oli suunnitteilla Raahen Portti -niminen kauppakeskus, mutta Osuuskauppa Arina osti Raahen Portti Oy:n koko osakekannan ja suunnitteilla olleen kauppakeskuksen tontille rakennettiin Prisma-kauppakeskus, joka avattiin marraskuussa 2025. Mettalanmäelle on suunnitteilla Biltema-tavaratalo.

## Lähteet
Jussi Hyvärinen

**Jussi Hyvärinen** (3. toukokuuta 1973 Rääkkylä) on joensuulainen runoilija ja kirjastoalan ammattilainen.

## Koulutus ja runous

Hyväristen kahdeksanlapsisen perheen isä työskenteli pappina ja äiti uskonnonopettajana. Hyvärinen kirjoitti ylioppilaaksi Pyhäselän lukiossa 1992 ja opiskeli teologiaa, venäjän kieltä ja venäläistä kirjallisuutta Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian maisteriksi 1998 ja filosofian lisensiaatiksi 2005. Lisäopintoja hän suoritti Oulun yliopistossa saavuttaakseen kirjastonhoitajan pätevyyden. Filosofian tohtoriksi Hyvärinen väitteli Helsingin yliopistossa 2015 aiheenaan musiikin merkitys neuvostoliittolaisen runoilijan Osip Mandelštamin runoudessa.

Runoja Hyvärinen on kirjoittanut pienestä pitäen, vaikka niiden teossa on ollut useiden vuosien taukoja. Hänen ensimmäinen julkaistu runonsa oli alakoululaisena kirjoitettu hirveästä hauesta kertova runo, joka julkaistiin Kalevalan juhlavuoden antologiassa. Runon mahdollisuuksiin Hyvärinen havahtui vasta ollessaan yliopistossa venäläisen lyriikan analyysikurssilla. Hänet lumosi se, miten venäjän kieli soi. Intohimo runouteen syttyi lopullisesti hänen ollessaan kieliharjoittelussa Pietarissa, jossa isäntäperhe tutustutti hänet Puškinin runouteen.

Uskonnollinen runous tuntui Hyvärisestä vaikealta lajilta, vaikka hän on ollut paljon tekemisissä uskonnon kanssa. Muuten uskonto oli siihen aikaan läsnä hänen elämässään päivittäin, sillä hän työskenteli Suomen rauhanyhdistysten keskusyhdistyksen toimistossa Oulussa lukien käsikirjoituksia ja antaen palautetta. Itse Hyvärinen ei ollut koskaan käyttänyt mitään arvostelupalvelua, eikä osallistunut kirjoittajakoulutukseen, mutta toimiessaan julkaisutoimittajana hän lähetti vähän arastellen 24 omaa runoaan J. H. Erkon kirjoituskilpailuun 2003. Hän voitti kilpailun, sai 2&nbsp;500 euron palkintosekin sekä sai paljon haastattelu- ja kuvauspyyntöjä.

Runonsa Hyvärinen kirjoittaa tavallisesti suoraan tietokoneelle ilman luonnostelua ja runot ovatkin yleensä jo syntyessään valmiita. Näytöllä olevaa tekstiä hän pystyy tarkastelemaan kriittisemmin, sillä paperille kirjoitettu tuntuu kovin henkilökohtaiselta. Esikoisrunokokoelmansa *Kurkistan kaivoon* vanhimmat runot hän kirjoitti 1995 ja uusimmat 2006. Kokoelmassa Hyvärinen pyrki runokielen samanaikaiseen tiiviyteen ja selkeyteen sekä kirjoittamaan sekä silmille että korville. Hänen runojaan on julkaistu myös *[[Parnasso]]*- ja *[[Tuli & Savu]]* -lehdissä. Toisessa runokokoelmassaan *Olduvain rotko* Hyvärinen tarjoaa tiheää kieltä, verratonta rytmitajua ja paljon kulttuuriviittauksia. Monessa runossa on myös läsnä uskonnollinen taso sekä viittauksia myytteihin ja *Raamattuun*.

## Teokset
* 
* 
*  

## Lähteet
Chilen kansalliskongressi

**Chilen kansalliskongressi** () on maan kaksikamarinen parlamentti, joka käyttää lainsäädännöllistä valtaa. Parlamentti perustettiin vuonna 1811 ja vuonna 1925 siitä tehtiin kaksikamarinen. Alkujaan kansalliskongressi kokoontui Santiagon kaupungissa, jossa maan entinen parlamenttirakennus sijaitsee. Nykyään kyseisessä rakennuksessa toimii mm. parlamentin kirjasto.

Kansalliskongressi koostuu kahdesta osasta:

* Ylähuone eli senaatti
* Alahuone eli edustajainhuone

## Lähteet
Chilen edustajainhuone

**Chilen edustajainhuone** () on Chilen kansalliskongressin alahuone. Se koostuu 155 vaaleilla valitusta edustajasta, jotka valitaan neljän vuoden välein järjestettävissä vaaleissa. Maa on jaettu 28 vaalipiiriin, joista edustajat valitaan suhteellisella vaalitavalla.

Edustajainhuone kokoontuu Valparaíson kaupungissa, jonne se muutti Santiagosta vuonna 1990 osana hajasijoittamisyritystä.

Parlamentaarista työtä tehdään 26 valiokunnassa.

Maassa on käytännössä käytössä sukupuolikiintiö edustajille: puolueiden asettaessa ehdokkaita, yli 60 % näistä ei saa olla yksinomaan miehiä tai naisia. Edustajien kausien määrää ei ole rajoitettu.

Edustajiksi voidaan valita sellainen henkilö, joka täyttää seuraavat ehdot:

* Chilen kansalainen
* Vähintään 21-vuotias
* Suorittanut toisen asteen tutkinnon loppuun
* Asunut edustamansa vaalipiirin alueella vähintään 2 vuotta ennen valituksi tulemista

## Lähteet