open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Moutiers-Saint-Jean

**Moutiers-Saint-Jean** on kunta Ranskassa Côte-d’Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 15 kilometriä Montbardin kaupungista lounaaseen.

Kunnan nähtävyyksiä on entinen sairaala *Hôpital Saint-Sauveur*, jonka perusti vuonna 1661 Claude Charles Rochechouart Chandenier, joka oli Pyhä Vincent de Paulin ystävä. Nykyään se on vanhainkoti, mutta osa siitä on avoinna yleisölle. Kohokohta on sen erittäin kaunis apteekki, joka on säilynyt alkuperäisessä muodossaan. Puupaneloidussa huoneessa, jossa on koristeelliset kierretyt pylväät, on esillä yli 200 apteekkipurkkia, pillerirasiaa ja tinapurkkia.

Moutiers-Saint-Jeanissa ollut Saint-Jean-de-Réomen luostari oli Burgundin vanhin. Se perustettiin noin vuonna 450. Luostari ja sen suurikokoinen luostarikirkko tuhottiin Ranskan suuren vallankumouksen aikana 1700-luvun lopulla. Luostarin portaalin tympanon on nähtävillä New Yorkin Euroopan keskiaikaisen taiteen ja arkkitehtuurin museossa The Cloistersissa.

Nähtävyyksiin kuuluu myös historialliseksi muistomerkiksi luokiteltu Coeurderoyn puutarhat, joka on 1600-luvun lopulla luotu renessanssipuutarha. Sen omisti Burgundin parlamentin Maître des requêtes Jean Cœurderoy. 


Tiedosto:Abbaye Saint-Jean-de-Réome dans Monasticon Gallicanum.jpg|Saint-Jean-de-Réomen luostari


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Laulu & kitara

**Laulu & kitara** on Dave Lindholmin live-albumi. Se julkaistiin 31. maaliskuuta 2022. Albumin kappaleet on taltioitu marraskuussa 2021 Yksin-konserttikiertueelta.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Noise.fi: 
* Soundi: 

## Lähteet
Salmijärven lentokenttä

**Salmijärven lentokenttä** oli sodanaikainen Petsamossa 12 kilometriä Kolosjoen nikkelikaivoksen kylästä lounaaseen sijainnut lentokenttä. Kenttä valmistui jo ennen talvisotaa ja sen hiekka- ja turvepintaisen laskualueen koko oli 1300 x 220 metriä. Talvisodan aikana venäläiset käyttivät kenttää hävittäjien välilaskupaikkana. Jatkosodan aikana kenttä oli saksalaisten käytössä ja kentälle oli järjestetty vahva ilmapuolustus.

## Lähteet
Yläluostarin lentokenttä

**Yläluostarin lentokenttä** oli sodanaikainen Petsamossa 5 kilometriä Yläluostarin kylästä lounaaseen sijainnut lentokenttä. Kenttä valmistui marraskuussa 1939 juuri ennen talvisotaa ja sen hiekka- ja hiekkapintaisen laskualueen koko oli 1500 x 300 metriä. Kentällä oli yhdeksän konehallia ja neljä konesuojaa sekä asuinparakkeja kentän henkilökunnalle. Kun Petsamon alue palautui Suomelle talvisodan rauhassa Aero Oy aloitti reittilennot kentälle Helsinki-Petsamo reitillä kesäkuussa 1940. 

Petsamon pikalinjan nimellä tunnetulla reitillä käytetyt koneet olivat Junkers Ju 52 OH-ALK "Sampo" ja de Havilland Dragon Rapide D.H.89A OH-BLA "Sampo", lentoaika oli 8 tuntia 40 minuuttia. Kesäkuussa Petsamon reitillä käytettiin Douglas DC-2 koneita mutta siviililiikenne Petsamoon päättyi 21. kesäkuuta 1941. Kenttä oli Luftwaffen käytössä jatkosodan alusta 1941 lähtien. Vuonna 1944 se siirtyi Neuvostoliitolle ja siellä on sijainnut Pechangan lentotukikohta, jossa muun muassa Juri Gagarin palveli ennen avaruuslentoaan. Viimeksi Pechangassa on sijainnut helikopteritukikohta.

## Lähteet
Max Uhle

**Max Uhle** (25. maaliskuuta 1856 Dresden – 11. toukokuuta 1944 Loeben) oli saksalainen arkeologi, joka teki suurimman osan työstään Etelä-Amerikassa. Tutkimuksissaan Uhle keskittyi Perun esikolumbiaanisiin intiaanikulttuureihin, ja häntä pidetään Perun arkeologian isänä. Etelä-Amerikassa Uhle tunnetaan myös nimellä **Federico Max Uhle**.

Uhle kehitti niin sanotun immigraatio-teorian, jonka mukaan Perun korkeakulttuurit olivat alun perin lähtöisin Väli-Amerikasta, ennen kaikkea mayoilta. Chavínin-kulttuurin löytäjä Julio César Tello on sittemmin haastanut Uhlen teorian. Tellon tekemät kaivaukset ja tutkimukset osoittavat, että Perun korkeakulttuurit kehittyivät itsenäisesti, riippumatta Väli-Amerikan korkeakulttuureista.

## Elämäkerta

Uhle aloitti opinnot Leipzigin yliopistossa vuonna 1875. Hän siirtyi seuraavan vuonna opiskelemaan Göttingenin yliopistoon, mutta palasi Leipzigiin päättämään opintonsa. Vuonna 1880 Uhle valmistui kielitieteen tohtoriksi.

Tohtorintutkinnon jälkeen Uhle sai viran Dresdenin kuninkaallisesta eläintieteen, antropologian ja arkeologian museosta. Hän työskenteli museossa vuoteen 1888. Työssään hän keskittyi antropologiaan.
Vuonna 1888 Uhle päätti keskittyä Andien alueen antropologiaan. Hän erosi virastaan Dresdenissä ja siirtyi työskentelemään Berliinin etnologisessa museossa. Berliinistä oli tuolloin kehittymässä Pohjois- ja Etelä-Amerikan tutkimuksen tärkein keskus Saksassa. Museo ja Saksan keisarikunta lähettivät Uhlen tutkimusmatkalle Etelä-Amerikkaan. Uhle tutki Argentiinassa Quechuan aluetta ja kävi Boliviassa, jossa hän ei saanut kuitenkaan lupaa tehdä arkeologisia kaivauksia. Kotimaahan palattuaan Uhle julkaisi teoksen Tiwanakun raunioista.

Sen jälkeen Uhle työskenteli useita vuosia Pennsylvanian yliopistossa ja valmisteli samalla tutkimusmatkaa Peruun. Uhle pääsi viimein matkustamaan Peruun vuonna 1896. Hän aloitti ensimmäiset kaivaukset Pachacámacissa, Lurinin laaksossa. Uhle oli ensimmäisiä, jotka vahvistivat Tiahuanacon kulttuurin levinneen koko Perun alueelle.
 
Uhle teki toisen tutkimusmatkan Perun rannikolle vuonna 1898, tällä kertaa Kalifornian yliopiston rahoittamana. Hän tutki Mochen laaksossa inkoja edeltäneitä kulttuureja. Vuonna 1903 Uhle teki kolmannen matkansa Peruun. Hän tutki ryhmineen useita alueita, ja Perun historian museo Limassa nimitti Uhlen arkeologian osastonsa johtajaksi vuonna 1906.

Myöhemmät erimielisyydet johtivat siihen, että Uhle luopui virasta ja siirtyi Chilen arkeologisen ja antropologisen museon johtajaksi. Hän johti Chilessä arkeologisia kaivauksia useilla alueilla ja tutki ensimmäisenä Chinchorron muumiot. Vuodesta 1919 Uhle työskenteli Ecuadorissa, josta hän palasi Saksaan vuonna 1933. Uhle palasi vielä Peruun vuonna 1939 ja jäi sinne asumaan, kunnes Peru ryhtyi tukemaan liittoutuneita, jolloin saksalaisten oli poistuttava maasta. Uhle kuoli Puolan Loebenissa 11. toukokuuta 1944.

## Lähteet
Homi Jehangir Bhabha

**Homi Jehangir Bhabha** (30. lokakuuta 1909 – 24. tammikuuta 1966) oli intialainen ydinfyysikko ja fysiikan professori Tata Institute of Fundamental Researchissa (TIFR).Puhekielessä " Intian ydinohjelman isänä" tunnettu Bhabha oli myös Trombayn atomienergialaitoksen (AEET) perustajajohtaja, joka on nyt nimetty Bhabhan atomitutkimuskeskukseksi hänen kunniakseen. TIFR ja AEET olivat Intian ydinaseiden kehittämisen kulmakivi, jota Bhabha myös valvoi johtajana. Hän oli useasti ehdolla Fysiikan nobelin palkinnon saajaksi.

Bhabha kuoli 24. tammikuuta 1966 Air Indian lennolla 101, kun se törmäsi vuoreen Ranskassa. Bhabhan lisäksi 116 muuta ihmistä kuoli.

## Lähteet
Haapamäen lentokenttä

**Haapamäen lentokenttä**  on Keuruun Haapamäellä sijaitseva jo vuonna 2005 käytöstä poistettu entinen lentokenttä. Kentän nurmipintainen kiitotie oli 400 metriä pitkä ja 15 metriä leveä. Kiitotie on nykyisin joko umpeenkasvanut tai muuten lentokelvottomassa kunnossa. Kentällä sijainnut hallirakennus oli romahtanut jo kesällä 2013. Kentällä oli aikanaan ultrakevyttä lentotoimintaa.

## Lähteet
Haapajärven lentokenttä

**Haapajärven lentokenttä**  on Haapajärven Haittaperällä sijainnut vuonna 2012 käytöstä poistettu entinen yksityinen lentokenttä. Kentän nurmipintainen kiitotie oli 830 metriä pitkä ja 18 metriä leveä, peltoalueella sijainnut lentokenttäalue on nykyisin palautettu viljelyskäyttöön.

## Lähteet
Kolessa

**Kolessa** on ukrainalainen sukunimi. Sukunimen kantajia ovat muun muassa:

* Filaret Kolessa (1871–1947), ukrainalainen etnografi, folkloristi ja säveltäjä, Oleksander Kolessan veli
* Lubka Kolessa (1903–1997), kanadanukrainalainen klassinen pianisti, Mykola Kolessan serkku
* Mykola Kolessa (1903–2006), ukrainalainen säveltäjä ja orkesterinjohtaja, Filaret Kolessan poika
* Oleksander Kolessa (1867–1945), Ukrainan vapaan yliopiston ensimmäinen rehtori, Filaret Kolessan veli
George Johnstone Stoney

**George Johnstone Stoney** (15. helmikuuta 1826 Oakley Park, Birr, Irlanti – 5. heinäkuuta 1911 Lontoo) oli angloirlantilainen fyysikko, joka otti käyttöön termin "elektroni".

## Elämä ja ura
Stoney opiskeli luonnontieteitä Dublinin Trinity Collegessa. Vuonna 1848 Stoneysta tuli tähtitieteilijä William Parsons Rossen avustaja, joka hankki hänelle luonnontieteiden professuurin Galwayn Queen's Collegessa (nykyisin National University of Ireland Galway) vuonna 1852. Vuonna 1857 hänestä tuli Queen's Universityn sihteeri Dublinissa.   

Metrijärjestelmän kannattajana Stoney uskoi, että tiede hyötyisi vakioyksiköiden järkevästä valinnasta, ja tämä sai hänet keksimään ajatuksen sähkön vakioyksiköstä. Stoney kutsui yksikköään "elektroniksi". Vuonna 1897 fyysikko Joseph John Thomson todisti, että katodisäteily koostuu pienistä sähköllä varatuista hiukkasista. Tiedemies ja Stoneyn veljenpoika George Francis Fitzgerald tajusi heti, että nämä hiukkaset olivat Stoneyn elektroneja. Nykyään Thomsonia pidetään elektronin löytäjänä, ja Stoneya käsitteen ja nimen keksijänä. Elektronin keksimisen lisäksi Stoney työskenteli optiikan, kaasujen ja taivaankappaleiden parissa. Hän kirjoitti useita artikkeleita, jotka käsittelivät planeettojen ilmakehiä ja erityisesti Aurinkoa, ja koetti selittää ilmakehän puuttumisen Kuusta ja vedyn puuttumisen Maan ilmakehästä.  
 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aaro Asikainen

**Aaro Asikainen** (s. 19. helmikuuta 1988) on suomalainen suunnistaja. Asikainen edustaa seuratasolla Kalevan Rastia. Hänen valmentajanaan toimii Samuli Launiainen. Suunnistuksen EM-kilpailuista hänen paras sijoituksensa henkilökohtaisilla matkoilla on pitkän matkan 18. sija vuodelta 2016. Suunnistuksen maailmancupin osakilpailussa hänen paras saavutuksensa on 13. sija keskimatkan kilpailusta vuodelta 2016. Vuonna 2006 hän saavutti maailmancupin kokonaiskilpailussa 58. sijan. Juniorien MM-kilpailussa hänen paras saavutuksensa henkilökohtaisilla matkoilla on 13. sija keskimatkan kilpailusta vuodelta 2008. Asikainen kuului Kalevan Rastin voittajajoukkueeseen vuoden 2014 Jukolan viestissä.

## Lähteet
Valaanpääkalat

**Valaanpääkalat** (Cetomimiformes) on viuhkaeväisiin kuuluva kalalahko. Lahkon lajeja tavataan syvistä vesistä kaikista valtameristä. Valaanpääkalojen taksonominen asema on osittain epäselvä. Eräät lähteet lukevat ne kuuluviksi okakalojen (Stephanoberyciformes) tai limapääkalojen (Beryciformes) lahkoihin.

## Heimot ja anatomia
Valaanpääkaloihin luetaan kuuluviksi kolme heimoa, jotka ovat samettikalat (Barbourisiidae), valaanpäät (Cetomimidae) ja punasuut (Rondeletiidae). Aiemmin heimoikseen katsottiin myös vihikalat (Megalomycteridae) ja karvakalat (Mirapinnidae), mutta ne luetaan nykyisin kuuluviksi valaanpäihin. Kaiken kaikkiaan lahkoon kuuluu noin 30 lajia. Ruumiinrakenteeltaan valaanpääkalat ovat pitkänomaisia tai pyöreähköjä. Kalojen suu ja kita ovat hyvin suuret ja vatsalaukku kykenee venymään. Silmät ovat useimmiten pienet ja alkeelliset. Selkä- ja peräevät sijaitsevat ruumiin takaosassa. Valaanpääkaloilla ei ole uimarakkoa ja kylkiviiva on alkeellinen. Väriltään lajit ovat usein punaisia tai oransseja. Ruumiissa voi olla valoelimiä.

## Levinneisyys ja elintavat
Valaanpääkalalajeja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Ne elävät lauhkeilla ja lämpimillä alueilla useimmiten 1&nbsp;000&ndash;5&nbsp;000 metrin syvyydessä. Eräiden arvioiden mukaan ne ovat yksiä yleisimpiä syvänveden kaloja.

## Lähteet
Ordoliberalismi

**Ordoliberalismi** on länsisaksalainen muunnelma taloudellisesta liberalismista, joka korostaa hallituksen tarvetta erityisesti varmistaa, että vapaat markkinat tuottavat hyviä tuloksia lähellä sen teoreettista potentiaalia, mutta luopumatta kuitenkaan hyvinvointivaltiosta.

Ordoliberaalisista opeista ja ihanteista tuli perusta toisen maailmansodan jälkeisen Länsi-Saksan sosiaalisen markkinatalouden ja sitä seuranneen *[[Länsi-Saksan talousihme|Wirtschaftswunderin]]* luomiselle. Ordoliberaalit näkivät taloudellisen vallan keskittymisen mahdollistaneen natsien valtaannousun. Tämän takia julkisen vallan pitäisi huolehtia riittävästä markkinakilpailusta ja estää vallan keskittyminen.

Sanan ”ordoliberalismi” () loi Hero Moeller vuonna 1950, ja se arvellaan viitaavan akateemiseen aikakauslehteen *ORDO*.

## Lähteet
Simon Ehammer

**Simon Ehammer** (s. 7. helmikuuta 2000) on sveitsiläinen kymmenottelija ja pituushyppääjä. Hän edustaa TV Teufen -seuraa.

Ehammer sijoittui kymmenottelussa 19:nneksi alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017. Hän saavutti seuraavana vuonna saman ikäluokan MM-pronssia Tampereella pistein 7642. Hän voitti kymmenottelun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Boråsissa 2019 pistein 7851. Hän keskeytti seitsenottelun Torunin EM-hallikilpailuissa 2021. 

Ehammer voitti pituushypyn alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Tallinnassa 2021 tuloksella 810 cm. Hän saavutti seitsenottelussa hopeaa Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 Sveitsin ennätyspisteillä 6363. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti pituushypyssä pronssia tuloksella 816 cm. Ehammer otti ensimmäisen kymmenottelun aikuisten arvokilpailumitalinsa Münchenin EM-kilpailuissa 2022 sijoittuessaan toiseksi Sveitsin-ennätyspisteillä  8468. Hän hyppäsi kymmenottelun pituushypysssä tuloksen 831, jolla hän olisi sijoittunut samojen kilpailujen erikoispituushypyssä hopealle.

Ehammer keskeytti seitsenottelun Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa 2023. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän sijoittui pituushypyssä yhdeksänneksi. Hän voitti seitsenottelun sisäratojen maailmanmestaruuden Glasgow'ssa 2024 Sveitsin ennätyspistein 6418. Hän saavutti Rooman EM-kilpailuissa 2024 pronssia pituushypyssä tuloksella 831. Pariisin olympialaisissa hän sijoittui pituushypyssä neljänneksi tuloksella 820. Apeldoornin sisäratojen EM-kilpailuissa 2025 hän saavutti seitsenottelussa hopeaa Sveitsin ennätyspisteillä 6506. Saman vuoden Tokion MM-kilpailuissa hän sijoittui pituushypyssä neljänneksi tuloksella 830 ja keskeytti kymmenottelun. Hän voitti seitsenottelun maailmanmestaruuden Toruńin sisäratojen MM-kilpailuissa 2026 maailmanennätyspistein 6670.

Ehammer paransi toukokuussa 2022 kahdesti Sveitsin ennätystä sekä kymmenottelussa että pituushypyssä. Hänen pituushyppytuloksensa 830 Ratingenissa ja 845 Götzisissä olivat lisäksi parhaat kymmenottelussa koskaan tehdyt pituustulokset. Hän teki kymmenottelun Sveitsin ennätyksen 8575 pistettä oltuaan kolmas Götzisin ottelussa 2025.

## Henkilökohtaiset ennätykset
:Lähteet: World Athletics, Tilastopaja
;Ulkoradat

;Sisäradat

## Lähteet
Pyrjatyn

**Pyrjatyn** (; ) on kaupunki Ukrainan Pultavan alueen luoteisosassa Lubnyn piirissä. Pyrjatyn sijaitsee Udaijoen varrella, vajaa 50 kilometriä piirikeskus Lubnystä ja noin 180 kilometriä aluekeskus Pultavasta länteen. Kaupunki on eurooppatien  (valtatie M03) varrella (muun muassa valtatieyhteys Kiova–Pultava–Harkova–Donetskin alue–Rostov-na-Donu) ja siellä on rautatieasema. 

Ukrainan tilastokeskus arvioi Pyrjatynin väkiluvuksi 15&nbsp;111 asukasta vuoden 2021 alussa. Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksessa Pyrjatyn tuli osaksi Lubnyn piiriä; tätä ennen se oli Pyrjatynin piirin hallintokeskus.

Historiallisessa aineistossa paikkakunta mainitaan Ipatevskin kroniikoissa (Kiovan kroniikassa) vuoden 1155 kohdalla. paikkakunta kuului Liettuan suurruhtinaskuntaan ja vuodesta 1569 Puola-Liettuaan. Magdeburgin kaupunginoikeudet se sai 1592. Hetmanivaltiossa se kuului Kropyvnan ja Lubnin rykmenttien maihin. Venäjän keisarikunnan Pultavan kuvernementissa Pyrjatyn oli kihlakuntakaupunki. 

Kaupungin arkitehtonisiin nähtävyyksiin lukeutuu Neitsyt Marian syntymän katedraali (ortodoksikirkko, 1781) ja 1800-luvun alkuvaiheessa rakennettu N. Amvrosimovin suunnittelema sairaala. Kaupungissa on metallinjalostus-, rakennustarvike-, puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. 


Udaj near Pyrjatyn.JPG|Udaijokea Pyrjatynin lähistöllä.
Пирятин. Собор Різдва Богородиці. 1781 р.jpg|Neitsyt Marian syntymälle omistettu kirkko (1781).
Пирятин, музей (2020, 2).jpg|Paikallismuseo.
Пирятин, дом культуры (2020, 1).jpg|Kulttuuritalo.
Башта водонапірна (Пирятин) 2012.jpg|Vesitorni.
Пирятин, станция (2020, 2).jpg|Rautatieasema.
Pyriatyn. M03 (road).jpg|Eurooppatie E40 Pyrjatynissä.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Svandís Svavarsdóttir

**Svandís Svavarsdóttir** (s. 24. elokuuta 1964) on islantilainen vihreän vasemmiston poliitikko, joka on toiminut Islannin elintarvikeministerinä vuodesta 2022 lähtien.

Svandís syntyi Selfossissa. Hänen isänsä Svavar Gestsson oli kansanedustaja, ministeri ja suurlähettiläs. Svandís opiskeli Islannin yliopistossa yleistä kielitiedettä ja islannin kieltä ja valmistui kandidaatiksi vuonna 1989, minkä jälkeen hän suoritti jatko-opintoja islannin kielessä vuosina 1989–1993. Hän työskenteli vuosina 1982–1984 opettajana Hríseyn peruskoulussa ja musiikkiopistossa ja vuosina 1990–1994 yleisen kielitieteen tuntiopettajana Islannin yliopistossa. Vuosina 1992–1994 ja 1998–2005 hän työskenteli tutkijana Islannin kuurojen ja kuulovammaisten viestintäkeskuksessa ja vuosina 1994–1998 Islannin yliopiston viittomakielentutkimuksen ja viittomakielen tulkkauksen opetusjohtajana.

Vuosina 2006–2009 Svandís istui Reykjavíkin kaupunginvaltuustossa, vuodesta 2007 kaupunginhallituksessa. Hänet valittiin Alltingiin Reykjavíkurkjördæmi suður -vaalipiiristä vuoden 2009 vaaleissa. Samana vuonna hänet nimitettiin ympäristöministeriksi, jossa virassa hän toimi vuoteen 2012. Vuonna 2011 hän toimi opetusministeri Katrín Jakobsdóttirin sijaisena tämän äitiysloman ajan. Vuonna 2012 hänet nimitettiin ympäristö- ja luonnonvaraministeriksi, josta virasta hän kuitenkin erosi vuonna 2013. Vuosina 2017–2021 hän toimi terveysministerinä, ja vuonna 2021 hänet nimitettiin kalastus- ja maatalousministeriksi. Helmikuussa 2022 virkanimikkeeksi tuli elintarvikeministeri.

Svandís toimi vihreän vasemmiston toiminnanjohtajana vuosina 2005–2006. Vuosina 2013–2017 hän toimi puolueen parlamenttiryhmän johtajana. Svandís on naimisissa Torfi Hjartarsonin kanssa, ja heillä on vuosina 1996 ja 2000 syntyneet lapset. Aiemmasta avioliitostaan Ástráður Haraldssonin kanssa hänellä on vuosina 1984 ja 1986 syntyneet lapset.

## Lähteet
RMS Scythia

**RMS Scythia** oli brittiläinen matkustajahöyrylaiva, jonka Vickers Limited rakensi Cunard Linelle Barrow-in-Furnessin telakalla ja se laskettiin vesille 23. maaliskuuta 1920.

## Tietoa laivasta
### Tekniset tiedot
Alus oli 601 jalkaa (183 m) pitkä ja 74 jalkaa (22,5 m) leveä ja sen uppouma oli 19&nbsp;671 tonnia. Sen höyryturbiinit antoivat alukselle 16 solmun nopeuden.

### Matkustajatilat

Matkustajapaikkoja laivalla oli:
* 1. luokka: 350
* 2. luokka: 350
* 3. luokka: 1&nbsp;500

## Palvelus
Alus lähti 20. elokuuta 1921 neitsytmatkalleen Liverpoolista New Yorkiin.
30. syyskuuta 1923 White Star Linen *RMS Cedric* törmäsi alukseen Queenstownissa. *Scythia* joutui palaamaan Liverpooliin korjattavaksi ja oli kolme viikkoa pois liikenteestä.

Vuoden 1939 lopussa alus pakkolunastettiin sotakäyttöön ja muutettiin marraskuussa 1940 joukkojenkuljetusalukseksi. 23. marraskuuta 1942 alukseen osui torpedo Algerin lähellä sen kuljettaessa joukkoja Pohjois-Afrikkaan. *Scythia* onnistui matkaamaan Gibraltarille ja tammikuussa 1943 lähti New Yorkiin korjattavaksi.

Toisen maailmansodan päätyttyä alus kuljetti yhdysvaltalaissotilaita takaisin Yhdysvaltoihin. Se vuokrattiin vuonna 1948 Kansainväliselle pakolaisjärjestölle kuljettamaan pakolaisia Euroopasta Kanadaan.

Vuonna 1950 *Scythia* palasi takaisin matkustajaliikenteeseen Britannian ja Kanadan, sekä myöhemmin New Yorkin välille. Vuonna 1957 alus kuljetti unkarilaisia pakolaisia Southamptonista Halifaxiin. *Scythia* romutettiin vuonna 1958 Inverkeithingissä.

## Lähteet
Kaylee Bryant

**Kaylee Marie Kaneshiro Bryant** (s. 1. marraskuuta 1997 Florida) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja Malli. Hän esiintyi ensimmäisen kerran vuoden 2011 sarjassa American Horror Story, mutta sai ensimmäisen suuren roolinsa vuonna 2014 julkaistussa elokuvassa Mary Loss of Soul. Bryant on silti tunnetuin televisio-sarja Legaciessista, jossa hän näytteli Josie Saltzmania vuosina 2018-2021.

## Ura
Bryant aloitti uransa mallina 7-vuotiaana vaatemerkkien, kuten Ralph Laurenin, parissa esittelemässä vaatteita ja esiintymässä painetuissa mainoksissa. Lopulta hän siirtyi näyttelijäksi 8-vuotiaana ja osallistui lastenteatteriin. Bryant esiintyi muun muassa ohjelmissa American Horror Story, Santa Clarita Diet, The Real O'Neals ja Kickin' It.

Vuonna 2018 Bryant valittiin The CW:n yliluonnolliseen draamasarjaan Legacies, jossa hän näytteli sarjan päärooleista Josie Saltzmanin, roolia, jota hän esitti sarjassa sen neljän kauden ajan.  Vuonna 2021 hän sai roolin trillerielokuvassa The Locksmith.

## Elämä
Kaylee Bryant syntyi Floridasaa, mutta kasvoi Etelä-Kaliforniassa. Varhaisen mallin ja näyttelijän uransa vuoksi hän oli kotiopetuksessa osan kasvatuksestaan ​​ja aloitti lukion juniorivuoden 15-vuotiaana. Bryant on japanilaista syntyperää Okinawasta kotoisin olevan isoisänsä kautta ja hän puhui nuorena japania.  Bryant kertoi julkisesti olevansa queer kesäkuussa 2021.

## Filmografia
Guðlaugur Þór Þórðarson

**Guðlaugur Þór Þórðarson** (s. 19. joulukuuta 1967) on islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka on toiminut Islannin ympäristö-, energia- ja ilmastoministerinä vuodesta 2021 lähtien. Hän on aiemmin toiminut terveysministerinä ja ulkoministerinä.

Guðlaugur syntyi Reykjavíkissa. Hän valmistui valtiotieteen kandidaatiksi Islannin yliopistosta vuonna 1996. Vuosina 1998–2001 hän toimi esimiehenä Fjárvangur-sijoitusyhtiössä ja vuosina 2001–2003 Búnaðarbanki Íslands -pankin vakuutusosastolla. 

Vuoden 2003 parlamenttivaaleissa Guðlaugur valittiin alltingiin Reykjavíkurkjördæmi norður -vaalipiiristä. Vuosina 2009–2016 hän edusti Reykjavíkurkjördæmi suður -vaalipiiriä, ja vuodesta 2016 lähtien taas Reykjavíkurkjördæmi norður -vaalipiiriä. Hänet nimitettiin vuonna 2007 terveys- ja sosiaaliturvaministeriksi; vuoden 2008 alusta lähtien nimike oli terveysministeri, jossa virassa hän toimi vuoteen 2009 asti. Vuonna 2017 hänet nimitettiin ulkoministeriksi, ja vuonna 2020 nimikkeeksi tuli ulkoasiain- ja kehitysyhteistyöministeri. Vuodesta 2021 lähtien Guðlaugur on toiminut ympäristö-, energia- ja ilmastoministerinä.

Guðlaugur on naimisissa Ágústa Johnsonin kanssa. Heillä on kaksi vuonna 2002 syntynyttä lasta.

## Lähteet
Riley Voelkel

**Riley Emilia Voelkel** (s. 26. huhtikuuta 1990 Elk Grove, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen suurin roolinsa oli vuonna 2013 julkaistussa sarjassa Vampyyrien sukua, jossa hän esitti Freya Mikaelsonia. Hän on esiintynyt myös esimerkiksi sarjoissa Roswell, New Mexico sekä The Newsroom.

## Ura
Voelkelin ensimmäinen rooli oli klubityttö The Social Networkissa, voittamalla osan koe-esiintymisellä.  Myöhemmin hän teki sopimuksen agentin kanssa ja sai ensimmäisen pääroolinsa Carriena vuonna 2013 julkaistussa elokuvassa The Secret Lives of Dorks.  Vuonna 2012 hän liittyi HBO-sarjaan The Newsroom vain pilottijakson ajaksi, mutta myöhemmin hänestä tuli Jennan hahmon esittäjä. Vuonna 2014 Voelkel valittiin esiintymään Amazon sarjan pilotti-jaksoon Point Of Honoriin. 

Syksyllä 2014 Voelkel nimettömään jatkuvaa rooliin The CW -sarjassa The Originals sen toiselle tuotantokaudelle.  Hänen hahmonsa Vampyyrien sukua -sarjassa oleva, Freya Mikaelson, nostettiin sarjan vakituiseksi hahmoksi ohjelman kolmannelle kaudelle.

## Filmografia

### Elokuva

### Televisio

## Nuoruus
Voelkel syntyi Elk Grovessa, Kaliforniassa, mutta kasvoi Calgaryissa Albertassa.

Vain kuukauden kuluttua yliopistoon pääsystä hänen kaupunkiinsa saapui mallitoimiston etsijä, ja hän päätti kokeilla onneaan.  Tiedustelija valitsi Voelkelin ja  he menivät suoraan Los Angelesiin, missä useat agentit pitivät Voelkelista kovasti.  Hän muutti Los Angelesiin malliksi, mutta pian sen jälkeen hän liittyi agentin suosittelemaan näyttelijä toimistoon.
Jakob Edsen

**Jakob Edsen** (s. 1993 Aarhus) on tanskalainen suunnistaja. Riian MM-kilpailuissa 2018 Edsen kuului Tanskan MM-pronssin voittaneeseen sprinttiviestijoukkueeseen. Henkilökohtaisilla matkoilla hänen paras saavutuksensa on sprintin 10. sija vuodelta 2022. Suunnistuksen EM-kilpailuissa hänen paras saavutuksensa henkilökohtaisilla matkoilla pudotussprintin 19. sija vuodelta 2021. Juniorien MM-kilpailusta Edsen saavutti yhden MM-hopean viestistä vuonna 2012. Suunnistuksen maailmancupin osakilpailussa hänen paras saavutuksensa on sprintin 15. sija vuodelta 2018.

## Lähteet
Puligny-Montrachet

**Puligny-Montrachet** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 12 kilometriä Beaunen kaupungista lounaaseen.

Kunnan keskustassa oleva Notre-Damen kirkko on peräisin 1200-luvulta. Sitä on muutettu vuosisatojen aikana, pääasiassa 1500-, 1600- ja 1700-luvuilla, ja nykyisen muotonsa se sai 1800-luvulla.

## Viinintuotanto
Kunta sijaitsee Côte de Beaunen viinintuotantoalueella, ja siellä tuotetut viinit saavat käyttää Puligny-Montrachet (AOC) laatumerkintää. Puligny-Montrachet on yksi etappipaikka 60 kilometriä pitkälle Route des Grands Crus -viinitiellä.


Tiedosto:Puligny-Montrachet Notre-Dame-de-l’Assomption 868.jpg|Notre-Damen kirkko
Tiedosto:Depuis la colline de Montrachet (21) - panoramio.jpg |Paikallisia viiniviljelmiä


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vaarainjoki

**Vaarainjoki** on Paltamossa, Kainuussa virtaava noin kymmenen kilometrin mittainen Oulujoen vesistöön, Varisjoen reittiin kuuluva voimakkaasti mutkitteleva, kapea joki, jonka virtaussuunta on idästä länteen. Se lähtee Kiehimän pohjoispuoliselta Vaarainkylältä voimaperäisesti ojitetulta suoalueelta, ja sen valuma-alueen suurimpia järviä ovat parinkymmenen hehtaarin laajuiset Ahvenjärvi ja Kalajärvi. Joki kiertää Kivesvaaran pohjoispuolelta ja laskee lopulta Kivesjärveen. Joki kuuluu viimeisiin alueisiin, joissa Oulujärven luonnonvarainen järvitaimen voi kutea. Joessa kalastus on luvanvaraista. Kivesvaaran retkeilyreitit ulottuvat Vaarainjoelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*[Järviwiki](https://www.jarviwiki.fi/wiki/Vaarainjoen_valuma-alue_(59.356))
Niemelänkylän lentokenttä

**Niemelänkylän lentokenttä** oli Ylivieskan keskustasta noin 5 kilometriä luoteeseen sijainnut lentokenttä, joka rakennettiin talvisodan aikana Kauhavan Lentosotakoulun apukentäksi. Kenttää varten pakkolunastettiin 75 hehtaaria peltoa, niittyä ja metsää. Kentälle valmistui vuoden 1940 aikana neljä sorapintaista kiitotietä, pohjoinen-etelä-suuntaisen pituus oli 725 metriä, koillinen-lounais-suuntaisen pituus 710 metriä, länsi-itä-suuntaisen 475 metriä ja luode-kaakko-suuntaisen 650 metriä. Kentällä ei ollut lentokonehalleja vaan ainoastaan kolme sirpalesuojaa koneita varten. Lisäksi kentällä oli rakennustöiden aikainen ruokailu- ja konttoriparakki, maanalainen polttoainesäiliö ja tuulipussi. Kiitotievaloja ei ollut. Kiitoteitä pidennettiin jatkosodan aikana niin että ne olivat kaikki vähintään 700 metriä pitkiä.
 Jatkosodan alkuvaiheessa kesä-heinäkuussa 1941 kenttä oli Täydennyslentolaivue 25:n tukikohtana, tukikohta siirrettiin kuitenkin pian pois kentän huonon kunnon, pienuuden ja kapeiden kiiroratojen vuoksi. Niemelänkylän kenttä toimi sitten Kauhavan Lentosotakoulun matka- eli purjehduslentojen määränpäänä ja kääntöpaikkana. 

Kesäkuussa 1944 kentälle siirtyi Kauhavalta tilanpuutteen vuoksi Ohjaajakurssi 7, jonka lentäjien koulutus jatkui kentällä syyskuun alkuun 1944 saakka.
Tämän kurssin kalustona olivat tšekkoslovakialaiset Letov Š-18 "Šmolik" -koulukoneet.

Sotavuosien jälkeen kenttä ei ollut enää aktiivikäytössä huonokuntoisuutensa vuoksi. Suomen Ilmailuliiton lentosirkus Pilvien Huimapäät vieraili 1950-luvun alussa kentällä. Sittemmin kentän käyttö päättyi kokonaan ja sen maita alettiin palauttamaan takaisin maanviljelijöille. Kalajokilaakson Ilmailukerho toimi kentällä 1960-luvun lopulla. 

Vuonna 1970 kentän länsipuolelle ja osittain entisten kiitoteiden päälle alettiin rakentaa ravirataa, joka valmistui seuraavana vuonna. Lentokentän kiitoteistä oli viimeksi käytössä 1980-luvulle saakka luode-kaakkosuuntainen lyhyt kiitotie, joka on nykyisin raviradan tallialueena. Muut entiset kiitotiet ovat viljelyskäytössä tai jääneet raviradan alle. Kahden konekorsu-sirpalesuojan kaivannot ovat säilyneet, samoin lentokentälle johtanut maantie.
## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Videoessee

**Videoessee** on videosisältö, jossa kuten kirjoitetussa esseessä pohdiskellaan jotain aihetta. Videoessee hyödyntää ilmaisussaan elävän kuvan rakennetta ja kieltä.

## Suosio
Vaikka videoesseen juuret ovat akatemiassa, niiden suosio on dramaattisesti kasvanut verkkovideoiden jakamissivustojen kuten YouTuben ja Vimeon ilmestymisen myötä. Vaikka videoesseitä tehdään pääasiassa viihdesisällöiksi, niitä voi myös käyttää esimerkiksi opetuksessa. Vuonna 2021 ilmestynyt Netflix-sarja *[[Voir]]* toi elokuvaa käsittelevät videoesseet suoratoistopalveluihin.

## Kritiikkiä
Tubettaja BluShades kritisoinut YouTubessa julkaistuja videoesseitä siitä, että niiden akateeminen vakuuttava ulosanti voi saada katsojan ottamaan niissä esitetyt argumentit faktoina, vaikka kyseessä olisivat vain tekijöidensä mielipiteet.

## Tunnettuja videoesseistejä
*ContraPoints
*Every Frame a Painting
*Lindsay Ellis
*Hbomberguy
*Innuendo Studios
*Kogonada
*Shaun
*Philosophy Tube

## Lähteet
The Great Heathen Army

__NOTOC__
**The Great Heathen Army** on ruotsalaisen metalliyhtye Amon Amarthin kahdestoista studioalbumi. Se julkaistiin 5. elokuuta 2022 levymerkillä Metal Blade Records. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet "Get in the Ring", sekä "The Great Heathen Army".
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Jocke Wallgren - rummut
* Johan Hegg - laulu
* Johan Söderberg - kitara
* Olavi Mikkonen - kitara
* Ted Lundström - basso

## Arvostelut
* Imperiumi: 8/10
* Inferno: 
* Kaaoszine: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Naamoila

**Naamoila** (lyydiksi *Nuamoil*, ) on kylä Karjalan tasavallan Äänisenrannan piirin Suojun kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Ukšjärven länsirannan niemellä 20 kilometriä Suojusta luoteeseen. Kylässä on kolme asukasta (vuonna 2013).

Naamoilan kylä mainitaan vuoden 1563 verokirjassa. 1900-luvun vaihteessa se kuului Suojun volostiin, jossa lähikylät muodostivat Naamoilan kyläkunnan. Vuonna 1905 Naamoilassa oli 33 taloa, 177 asukasta ja koulu. Kyläläiset olivat lyydiläisiä.

Neuvostoaikana perustettiin Äänisenrannan piirin Naamoilan kyläneuvosto, johon kuuluivat myös Karjainen (ven. *Karelskaja*), Koskenkylä (*Porožek*), Kossalmi (*Kosalma*), Niemenkylä (*Karelski Navolok*), Rinda, Surlahti (*Surguba*) ja Tšarvitša (*Tsarevitši*). Vuonna 1933 kyläneuvostossa oli 771 asukasta, joista 602 oli karjalaisia. Naamoilan 262 asukasta olivat kaikki karjalaisia.

Naamoilasta olivat kotoisin Karjalan ASNT:n puoluejohtaja Ivan Senkin ja Neuvostoliiton sankari Ivan Tornev. Nykyään kylässä on lähinnä kesäasutusta.

## Lähteet
Casaraben kulttuuri

**Casaraben kulttuuri** oli esikolumbiaaninen arkeologinen kulttuuri Bolivian trooppisen savannialueen Llanos de Mojosin kaakkoiskulmassa. Kulttuuri kukoisti 500-luvulta 1400-luvulle. Alue on etelään Acren geoglyfeistä Trinidadin kaupungista itään ja kaakkoon.

Maanviljely Llanos de Mojosissa alkoi jo noin  vuotta ennen nykyhetkeä. Seutu on ajoittain tulvivaa savannia. Casaraben kulttuurin alueelta ja ajalta tunnetaan kaksi suurta asutuskeskusta ja ainakin 24 pienempää kylää. Alueen pinta-ala on noin 4500 km2. Metsää raivattiin polttamalla, ja ihmiset rakensivat suuria maakumpuja, monumentaaliarkkitehtuuria, pengerteitä ja kastelukanavia. Rakennelmat viittaavat tiheään asutukseen ja kehittyneeseen yhteiskuntaan. 1200–1500-luvuilla Llanos de Mojosissa oli suuria kyliä, jotka autioituivat eurooppalaisten mukanaan tuomien kulkutautien seurauksena. Jäljelle jäänyt väestö luopui maanviljelystä ja siirtyi liikkuvaan elämäntapaan. Casaraben kulttuuri jäi kuitenkin elämään suullisessa perimätiedossa ja vaikutti osaltaan El Dorado koskevien tarujen syntyyn.

Casaraben kulttuurin suurimmat keskukset olivat Landivar ja Cotoca. Niissä on porrastettuja maatasanteita, joiden huipulle rakennettiin U-kirjaimen muotoisia rakennuksia, nelikulmaisia maakumpuja ja pyramideja. Julkiset rakennukset rakennettiin savitiilestä. Korkeimmat pyramidit ovat yli 20-metrisiä. Monumenttirakennusten julkisivu osoittaa pohjoisluoteeseen, mikä todennäköisesti jollain tapaa heijastaa Casareben kulttuurin maailmankäsitystä. Haudat ovat samansuuntaisia.

Tärkein viljelykasvi oli maissi. Ruokavaliota täydennettiin metsästyksestä ja kalastuksesat saadulla proteiinilla. Casareben kulttuurille ominainen savannin polttamiseen perustuva maatalous alkoi taantua vuoden 1400 tienoilla eli jo ennen eurooppalaisten saapumista.

## Viitteet
Pyynikin pappila

**Pyynikin pappila** eli **Pyynikin seurakuntatalo** on Bertel Strömmerin suunnittelema evankelisluterilaisten seurakuntien pappila- ja seurakuntatalo, joka sijaitsee Tampereen Pyynikinrinteellä. Kolmikerroksinen rakennus on valmistunut Kisakentänkadun ja Lyseokadun (ent. Kurilankuja) risteykseen vuonna 1929.

Pyynikin pappila rakennettiin, koska silloinen laki edellytti, että seurakuntien oli hankittava vakinaisille papeilleen virka-asunto. Taloon tehtiin asuintilat neljälle kappalaiselle sekä diakonissalle ja vahtimestarille. Lisäksi ensimmäiseen kerrokseen valmistui 80 neliömetrin laajuinen seurakuntasali, jonka tuomiorovasti K.&nbsp;H. Seppälä vihki käyttöön 12.&nbsp;joulukuuta 1929. Taiteilija Väinö Richard Rautalin veisti seurakuntasalin seinäkoristeen.

Tampereen kaupunginhallituksen 1980-luvulla teettämän selvityksen mukaan Pyynikin pappila on rakennustaiteellisesti ja maisemallisesti erittäin merkittävä kohde. Se on osa Pyynikinrinteen aluetta, jonka Museovirasto on vuonna 2009 luokitellut valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Talo on suojeltu.

## Lähteet
Lestijärven lentokenttä

**Lestijärven lentokenttä** oli Lestijärven Tuikankankaalla sijainnut lentokenttä, joka rakennettiin talvisodan aikana Kauhavan Lentosotakoulun apukentäksi. Kenttä oli vielä 1970- ja 1980-luvulla yksityisilmailukäytössä. Nykyisin kenttäalue on metsittynyt, mutta kiitotien alue on vielä hahmotettavissa. Entisen kentän ympärille on raivattu hevosten harjoittelurata.

## Kirjallisuutta
* Jukka Nikula : *Kauhavan apu- ja leirikentät 1930- ja 1940-luvuilla*. Ilmailumuseoyhdistys 2017 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lestijärven entinen lentokenttä ilmasta nähtynä (Youtube)
Dacia Jogger

**Dacia Jogger** on Dacian vuodesta 2021 lähtien valmistama tila-automalli, joka korvasi edeltäneet Dacia Lodgy- ja Logan MCV -mallit. 

Vuoden 2021 Euro NCAP -kolaritestistä Jogger sai tulokseksi yhden tähden viidestä. 

Jogger esiteltiin Münchenin autonäyttelyssä syyskuussa 2021. Auto perustuu Renault’n ja Nissanin modulaariselle CMF-B-perusrakenteelle, kuten myös uudet Logan- ja Sandero-mallit. Jogger on saatavana sekä viisi- että seitsemänpaikkaisina versioina.

Kesäkuussa 2022 Jogger sai muun Dacia-malliston tavoin valmistajan uuden tyylisuunnan mukaisen keulailmeen. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pahrump

**Pahrump** on kunnallishallinnoton alue ja CDP Nevadan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 44&nbsp;738 vuonna 2020. Alue sijaitsee Nyen piirikunnassa ja on sen suurin asutuskeskus.

## Väestö
Vuonna 2020 Pahrumpin 44&nbsp;738 asukkaasta valkoisia oli 81,0&nbsp;%, aasialaisia 2,1&nbsp;%, mustia 1,5&nbsp;% ja alkuperäisasukkaita 0,8&nbsp;%. 12,4&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 8,3&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Åsa Nilsonne

**Åsa Nilsonne** (s. 1949) on ruotsalainen rikoskirjailija ja psykiatri. Hän työskentelee opettajana Karoliinisessa instituutissa ja kirjoittaa rikos- ja jännitysromaaneja ja -novelleja sekä tietokirjoja terapeutin työstä.

Nilsonne on kirjoittanut viisi rikosromaania, joiden päähenkilönä on Monika Pedersen -niminen nuori poliisi. Hän on kirjoittanut myös tietokirjan *Kuka ohjaa elämääsi? - tietoisuustaidot arjen apuna* tietoisuustaidoista.

Nilsonne on vieraillut Suomessa Helsingin kirjamessuilla vuonna 2005.

Nilsonne juontaa myös kipua käsittelevää podcastia *Smärtpunkten*, jossa hän kertoo, mistä kipu johtuu ja mitä sille voi tehdä.

## Teokset
### Suomennetut kirjat
#### Romaanit
*
*
*
*

#### Tietokirjat
*
*
*
*

### Suomentamattomat kirjat
#### Romaanit
*
*
*
*
#### Tietokirjat
*
*
*

## Lähteet
Varanges

**Varanges** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Ouchejoen varrella, noin 20 kilometriä Dijonin kaupungista kaakkoon.

Kolmikymmenvuotisessa sodassa 1600-luvulla Matthias Gallasin joukot hyökkäsivät kylään ryöstellen ja polttaen monia taloja. Kunnan keskustassa on 1700-luvulta peräisin oleva Saint-Pierre-ès-Liensin kirkko.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tim Robertson

**Tim Robertson** (s. 1995) on uusiseelantilainen suunnistaja. Riian MM-kilpailuissa 2018 Robertson saavutti sprintissä MM-hopeaa ja Doksyn MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti sprintissä MM-pronssia. EM-kilpailuissa hänen paras saavutuksensa on sprintin seitsemäs sija vuodelta 2016. Juniorien MM-kilpailuista hän on saavuttanut sprintistä kaksi MM-kultaa ja yhden MM-pronssin. Suunnistuksen maailmancupin osakilpailussa hän on sijoittunut parhaimmillaan toiseksi ja maailmancupin kokonaiskilpailussa 16. sijalle. Robertson edustaa seuratasolla suomalaista Kooveeta.

## Lähteet
Willum Þór Þórsson

**Willum Þór Þórsson** (s. 17. maaliskuuta 1963) on islantilainen entinen jalkapalloilija ja edistyspuolueen poliitikko, joka on toiminut Islannin terveysministerinä vuodesta 2021 lähtien.

Willum syntyi Reykjavíkissa. Hän valmistui taloustieteiden kandidaatiksi Islannin yliopistosta vuonna 1987, kauppatieteiden kandidaatiksi Kööpenhaminan kauppakorkeakoulusta vuonna 1996 ja kasvatustieteen kandidaatiksi Islannin yliopistosta vuonna 2003.

Willum on edustanut jalkapallossa Knattspyrnufélag Reykjavíkuria vuosina 1985–1989 ja 2002, Breiðablikia vuosina 1991–1995, Þrótturia vuosina 1996–1999 ja Haukaria vuonna 2001. Seuraurallaan hän teki 159 ottelussa 30 maalia. Vuosina 1986–1995 hän toimi lisäksi käsipallovalmentajana. Vuosina 1997–2013 hän toimi jalkapallovalmentajana. Hän suoritti vuonna 2010 UEFA Pro Licence -valmentajalisenssin.

Vuosina 1986–2013 hän toimi opettajana lukiossa Kópavogurissa, vuosina 1993–2001 Islannin turismikoulussa. Vuosina 2007–2013 hän toimi opettajana Reykjavíkin yliopistossa. Alltingissä Willum on istunut Suðvesturkjördæmi-vaalipiirin edustajana vuosina 2013–2016 ja jälleen vuodesta 2017 lähtien. Vuosina 2019–2021 hän toimi Alltingin 4. varapuhemiehenä. Vuonna 2021 hänet nimitettiin terveysministeriksi.

Willum on naimisissa Ása Brynjólfsdóttirin kanssa. Heillä on viisi lasta.

## Lähteet
Savitaipaleen lentokenttä

**Savitaipaleen lentokenttä** oli 19 kilometrin päässä Savitaipaleen kirkonkylästä  Niinimäen Kupulankankaalla sijainnut vuonna 1940 valmistunut lentokenttä. Kentän 100 × 825 metrin kokoisella laskualueella sijaitsi neljä kiitotietä. Kentällä oli 13 lentokoneiden sirpalesuojaa, korjauspaja, miehistörakennus sekä keittiö ja ruokala. Lentorykmentti 2:n alaisuuteen kuulunut kenttä jäi jatkosodan alettua käyttöön ainoastaan varakenttänä. 

Jatkosodan päätyttyä Neuvostoliiton valvontakomissio tarkasti kentän 12. lokakuuta 1944. Sotavuosien jälkeen Lappeenrannan ilmailuyhdistys käytti kenttää purjelentotoimintaan 1960-luvun alkuun saakka. Ilmavoimat käytti Savitaipaleen kenttää viimeisen kerran sotaharjoitusten yhteydessä 2. lokakuuta 1959, koneina olivat Hävittäjälentolaivue 31:n VL Viima yhteyskoneet VI-22 ja VI-15. Kentälle jouduttiin tätä varten raivaamaan kulottamalla 400 metrin pituinen kapea kiitotie. Purjelentotoiminta päättyi kentällä 1963 mutta vielä 21. toukokuuta 1970 kentän silloin jo männyntaimia kasvaneelta 200-250 metriä pitkältä kiitotieltä ja metsäautotieltä lennettiin kolmisenkymmentä pölytyslentoa Let Z-37 Cmelak OH-CMB-koneella. Nykyisin kenttäalue on täysin metsittynyt. Alueella sijaitsee puolustusvoimien varikko.

## Lähteet
Lilja Dögg Alfreðsdóttir

**Lilja Dögg Alfreðsdóttir** (s. 4. lokakuuta 1973) on islantilainen edistyspuolueen poliitikko, joka on toiminut Islannin kulttuuri- ja kauppaministerinä vuodesta 2022 lähtien ja sitä ennen vuodesta 2021 lähtien turismi-, kauppa- ja kulttuuriministerinä.

Lilja syntyi Reykjavíkissä. Hän valmistui valtiotieteiden kandidaatiksi Islannin yliopistosta vuonna 1998; hän opiskeli myös Itä-Aasian poliittista historiaa vuosina 1993–1994 Ewha-yliopistossa Etelä-Korean Soulissa sekä kansantaloustiedettä ja filosofiaa vuonna 1998. Hän suoritti kansantaloustieteen maisterintutkinnon Columbian yliopistossa vuonna 2001.

Vuosina 2001–2010, 2013–2014 ja 2016 Lilja työskenteli Islannin keskuspankissa. Vuosina 2010-2013 hän toimi Washingtonissa Kansainvälisen valuuttarahaston neuvonantajana. Vuosina 2014–2015 hän toimi Islannin valtioneuvoston kanslian projektijohtajana. Hänet valittiin Alltingiin vuoden 2016 vaaleissa Reykjavíkurkjördæmi suður -vaalipiiristä. Hän toimi ulkoministerinä vuosina 2016–2017, opetus- ja kulttuuriministerinä vuosina 2017–2021 ja turismi-, kauppa- ja kulttuuriministerinä vuosina 2021–2022. Vuodesta 2022 lähtien hän on toiminut kulttuuri- ja kauppaministerinä.

Lilja on naimisissa Magnús Óskar Hafsteinssonin kanssa. Heillä on vuosina 2007 ja 2009 syntyneet lapset.

## Lähteet
Ásmundur Einar Daðason

**Ásmundur Einar Daðason** (s. 29. lokakuuta 1982) on islantilainen edistyspuolueen poliitikko, joka on toiminut Islannin opetus- ja lapsiasiainministerinä vuodesta 2021 lähtien sekä sosiaali- ja lapsiasiainministerinä vuosina 2017–2021.

Ásmundur syntyi Reykjavíkissä. Hän valmistui vuonna 2002 maanviljelijäksi ja suoritti vuonna 2007 yleisten maataloustieteiden kandidaatintutkinnon Islannin maatalousyliopistossa. Hän työskenteli osa-aikaisesti maanviljelyn parissa vuoteen 2009 asti. Vuoteen 2011 asti hän johti omistamaansa maataloustuotteiden tuonti- ja myyntiyritystä.

Vuoden 2009 vaaleissa Ásmundur valittiin Alltingiin Norðvesturkjördæmi-vaalipiiristä vihreän vasemmiston listalta. Hän liittyi edistyspuolueeseen vuonna 2011. Vuosina 2015–2016 hän oli edistyspuolueen parlamenttiryhmän johtaja. Hän jäi pois Alltingistä vuonna 2016, mutta hänet valittiin sinne uudelleen vuoden 2017 vaaleissa. Vuosina 2017–2019 hän toimi sosiaali- ja tasa-arvoministerinä ja vuosina 2019–2021 sosiaali- ja lapsiasiainministerinä. Vuoden 2021 vaaleista lähtien hän on edustanut Reykjavíkurkjördæmi norður -vaalipiiriä, ja samana vuonna hänet nimitettiin opetus- ja lapsiasiainministeriksi.

Ásmundur on naimisissa Sunna Birna Helgadóttirin kanssa. Heillä on kolme tytärtä.

## Lähteet
Jack McBain

**Jack McBain** (s. 6. tammikuuta 2000 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. McBain edustaa NHL-joukkue Utah Mammothia. Minnesota Wild varasi hänet kolmannella kierroksella 63. varausvuorolla . Maaliskuussa 2022 Wild kauppasi McBainin pelaajaoikeudet Coyotesiin vaihdossa toisen kierroksen varausvuoroon . Tämän jälkeen McBain teki Coyotesin kanssa kaksivuotisen NHL-tulokassopimuksen. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja hänen kätisyytensä on vasen. 

McBain kuului Kanadan joukkueeseen Pekingin talviolympialaisissa 2022. Olympiaturnauksen viidessä ottelussa hän teki yhden maalin ja yhden syötön eli kaksi tehopistettä.

Heinäkuussa 2025 McBain solmi Mammothin kanssa viisivuotisen ja yhteensä 21,25 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.

## Lähteet
Guðmundur Ingi Guðbrandsson

**Guðmundur Ingi Guðbrandsson** (s. 28. maaliskuuta 1977) on islantilainen vihreän vasemmiston poliitikko, joka on toiminut Islannin sosiaali- ja työmarkkinaministerinä sekä pohjoismaisen yhteistyön ministerinä vuodesta 2021 lähtien. Aiemmin hän on toiminut ympäristö- ja luonnonvaraministerinä vuosia 2017–2021.

Guðmundur syntyi Brúarland á Mýrum -tilalla Länsi-Islannissa. Hän suoritti biologian kandidaatintutkinnon Islannin yliopistossa vuonna 2002 ja ympäristötieteiden maisterintutkinnon Yalen yliopistossa vuonna 2006. Vuosina 1999–2005 hän toimi tutkijana Islannin yliopistossa ja kalastustutkimuslaitoksessa. Vuonna 2003 hän toimi metsänvartijana Þingvellirissä. Vuosina 2006–2017 hän toimi tuntiopettajana Islannin yliopistossa, Islannin maatalousyliopistossa ja Länsivuonojen yliopistokeskuksessa. Vuosina 2006–2008 hän työskenteli tutkijana Islannin maaperänsuojelulaitoksessa ja vuosina 2008–2011 Islannin yliopiston Sæmundur Fróði -instituutissa. Vuosina 2009–2011 ja 2014 hän toimi Vatnajökullin kansallispuiston metsänvartijana. Vuosina 2011–2017 hän toimi Islannin ympäristöyhdistyksen johtajana.

Guðmundur nimitettiin ympäristö- ja luonnonvaraministeriksi vuonna 2017; hän ei tällöin ollut Alltingin jäsen. Hänet valittiin Alltingiin Suðvesturkjördæmi-vaalipiiristä vuoden 2021 parlamenttivaaleissa, joiden jälkeen hänet nimitettiin sosiaali- ja työmarkkinaministeriksi sekä pohjoismaisen yhteistyön ministeriksi.

Vuonna 2017 Guðmundurista tuli Islannin ensimmäinen avoimesti homoseksuaali miespuolinen ministeri.

## Lähteet
Katrín Jakobsdóttirin I hallitus

**Katrín Jakobsdóttirin I hallitus** oli Islannin hallitus, joka astui virkaan 30. marraskuuta 2017 vuoden 2017 parlamenttivaalien jälkeen ja hallitsi 27. marraskuuta 2021 asti. Hallitus oli vihreän vasemmiston johtama koalitiohallitus, johon kuuluvat sen lisäksi itsenäisyyspuolue ja edistyspuolue. Hallitus koostui 11 ministeristä. 

## Ministerit

|-
| Liikenne- ja paikallishallintoministeri
| rowspan="2" style="background-color: |
| rowspan="2" | Sigurður Ingi Jóhannsson
| rowspan="2" | 30. marraskuuta 2017
| rowspan="2" | 27. marraskuuta 2021
| rowspan="2" | Edistyspuolue
| rowspan="2" | 
|-
| Pohjoismaisen yhteistyön ministeri
|-

|-
| Ulkoministeri
| rowspan="2" style="background-color: |
| rowspan="2" | Guðlaugur Þór Þórðarson
| 30. marraskuuta 2017
| 31. joulukuuta 2019
| rowspan="2" | Itsenäisyyspuolue
| rowspan="2" |  
|-
| Ulkoasiain- ja kehitysyhteistyöministeri
| 1. tammikuuta 2020
| 27. marraskuuta 2021
|-

|-
| Sosiaali- ja tasa-arvoministeri
| rowspan="2" style="background-color: |
| rowspan="2" | Ásmundur Einar Daðason
| 30. marraskuuta 2017
| 31. joulukuuta 2018
| rowspan="2" | Edistyspuolue
| rowspan="2" | 
|-
| Sosiaali- ja lapsiasiainministeri
| 1. tammikuuta 2019
| 27. marraskuuta 2021
|-

## Lähteet
Gitte Lillelund Bech

**Gitte Lillelund Bech** (s. 21. tammikuuta 1969 Aarhus) on tanskalainen entinen Venstren poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1999–2007 ja toiminut Tanskan puolustusministerinä vuosina 2010–2011.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Gitte Lillelund Bech'' Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla
Sandy River Plantation

**Sandy River Plantation** on kunta (*plantation*) Mainen osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 128 vuonna 2020. Sandy River Plantation sijaitsee Franklinin piirikunnassa. Saddleback Maine -laskettelukeskus sijaitsee Sandy River Plantationissa.

## Väestö
Vuonna 2020 Sandy River Plantationissa asui 128 asukasta ja 74 kotitaloutta. Asukkaiden mediaani-ikä oli 57,1 vuotta ja kotitalouksien mediaanitulot olivat 68&nbsp;500 dollaria. 1,2&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia.

## Lähteet
Bartosz Pawlak

**Bartosz Pawlak** (s. 1990 Wolszlyn, Puola) on puolalainen suunnistaja. Pawlakin paras sijoitus Suunnistuksen MM-kilpailuissa henkilökohtaisissa kilpailuissa om pitkän matkan 20. sija Doksyn MM-kilpailuissa 2021. EM-kilpailuissa hänen paras saavutuksensa henkilökohtaisissa kilpailuissa on pitkän matkan 12. sija vuodelta 2016. Juniorien MM-kilpailuissa hänen paras saavutuksensa on keskimatkan 23. sija vuodelta 2013. Suunnistuksen maailmancupissa hänen paras saavutuksensa on 12. sija pitkältä matkalta vuodelta 2016. Pawlak edustaa seuratasolla suomalaista Paimion Rastia.

## Lähteet
Kapi‘olanin kuninkaallinen ritarikunta

**Kapi‘olanin kuninkaallinen ritarikunta** (havaijiksi *Kapiʻolani e Hoʻokanaka*) on havaijilainen ritarkunta, jonka perusti kuningas Kalākaua vuonna 1880. Ritarikunnan nimi tulee Kapi‘olani Suuresta, ei ritarikunnan perustaneen Kalākauan samannimisestä vaimosta. Kunnianosoitusta myönnettiin ansioista ihmiskunnan, taiteen tai tieteen hyväksi sekä erikoislaatuisesta palveluksesta kuningaskunnan hyväksi.

Ritarikunnassa on kahdeksassa luokkaa (sulkeissa maksimimäärä kunkin luokan saajia):

*  Suurristi (12 henkilöä)
*  Korkea-arvoinen suurupseeri (15 henkilöä)
*  Suurupseeri (20 henkilöä)
*  Komentaja (30 henkilöä)
*  Upseeri (50 henkilöä)
*  Ritari (60 henkilöä)
*  Hopeamitali (ei rajoitusta)
*  Pronssimitali (ei rajoitusta)

## Lähteet