open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kapellbacken

**Kapellbacken** on Siuntiossa, Uudellamaalla sijaitseva mäki ja vanha kirkon paikka. Paikalla on sijainnut 1300-luvulla rakennettu katolinen kappeli, joka todennäköisesti toimi Sjundbyn linnan kappelina. Tämä pieni kivinen kappeli oli myös tiettävästi Siuntion ensimmäinen kirkkorakennus. Kirkkorakennus on myöhemmin tuhoutunut ja siitä on jäljellä enää vain kivijalka sekä muistoristi.

Kapellbackenilla sijaitsi myös Suomen ensimmäinen giljotiini.

## Kapellbackenin kirkko
Kapellbackenin kirkko oli pieni kivistä muurattu kappeli, jota todennäköisesti ympäröi pieni hautausmaa. Kirkko oli kooltaan noin 10,5 x 5,5 metriä. Kivet kirkon rakentamista varten haettiin Kingelibergetiltä*.*

Vuonna 1935 hiekanoton yhteydessä alueelta löytyi pääkalloja ja ihmisluita. Luut sekä kappelin kivijalka löytyivät Museoviraston arkeologisissa tutkimuksissa 1936. Luita pidetään 1700-luvulla ruttoon kuolleiden ihmisten luina.

Perimätiedon mukaan kirkon viimeinen katolinen pappi hirttäytyi Kapellbackenin mäellä.

## Lähteet
Lyndon Dykes

**Lyndon Dykes** (s. 7. lokakuuta 1995 Gold Coast, Australia) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Queens Park Rangersia. Hän on pelannut Skotlannin maajoukkueessa vuodesta 2020.

Dykes syntyi Australiassa ja pelasi siellä rugby leaguea ennen siirtymistään jalkapallon pariin. Hän siirtyi Skotlantiin vuonna 2016 ja pelasi siellä Valioliigassa Livingstonin joukkueessa 25 ottelua kaudella 2019–2020 ja kolme ottelua seuraavan kauden alussa. Hän teki Valioliigassa 11 maalia, joista kolme joulukuussa 2019 Ross Countya vastaan. Hän on pelannut syyskuusta 2020 alkaen Englannin mestaruussarjassa Queens Park Rangersin joukkueessa 155 ottelua ja tehnyt niissä 34 maalia.

Dykes pelasi Skotlannin maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2020. Hän on pelannut huhtikuun 2024 loppuun mennessä 36 maaottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia, joista neljä maalia neljässä peräkkäisessä Skotlannin voittamassa MM-karsintaottelussa syys-lokakuussa 2021 ja kaksi maalia Kansojen liigan ottelussa Ukrainaa vastaan syyskuussa 2022. Kesällä 2021 pelatuissa Euroopan-mestaruuskipailuissa Dykes pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki kolme ottelua.

## Lähteet
Ché Adams

**Ché Zach Everton Fred Adams** (s. 13. heinäkuuta 1996 Leicester, Englanti) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Serie A:ssa pelaavaa Torinoa. Hän on pelannut Skotlannin A-maajoukkueessa vuodesta 2021.

Adams siirtyi pikkuseura Ilkestonista Englannin ykkösliigassa tuolloin pelanneeseen Sheffield Unitediin syksyllä 2014. Kauden 2016–2017 alussa hän siirtyi sarjatasoa ylempänä mestaruussarjassa pelanneeseen Birmingham Cityyn, jossa hän pelasi kolmen kauden aikana 116 sarjaottelua ja teki niissä 34 maalia. Maaleistaan 22 hän teki kaudella 2018–2019. Kesällä 2019 hän siirtyi valioliigaseura Southamptoniin. Ensimmäisellä valioliigakaudellaan hän pelasi 30 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Valioliigassa 36 ottelua ja teki niissä yhdeksän maalia. Seuraavalla kaudella hän teki seitsemän maalia pelaamissaan 30 ottelussa. Kaudella 2022–2023 hän pelasi 28 valioliigaottelua ja teki viisi maalia. Liigacupissa Southampton eteni välieriin ja Adams pelasi viisi ottelua, joissa hän teki viisi maalia. Kaudella 2023–2024 Southampton pelasi mestaruussarjassa, jossa Adams pelasi 40 ottelua ja teki 15 maalia. Lisäksi hän pelasi parikymmentä minuuttia voitokkaassa nousukarsintafinaalissa Leeds Unitedia vastaan. Hän siirtyi Torinoon ilmaissiirrolla kesällä 2024. Tulokaskaudellaan hän pelasi 36 Serie A -ottelua ja teki yhdeksän maalia.

Adams pelasi kaksi ottelua Englannin alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa vuonna 2015. Hän on pelannut Skotlannin A-maajoukkueessa 39 ottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia. Ensimmäiset maaottelunsa hän pelasi maaliskuussa 2021 MM-karsinnassa Itävaltaa, Israelia ja Färsaaria vastaan ja teki viimeksi mainittua vastaan maalin. Toisen maaottelumaalinsa hän teki kesäkuussa 2021 ystävyysottelussa Luxemburgia vastaan. Tämän jälkeen hän on tehnyt maalin marraskuussa 2021 MM-karsintaotteluissa Moldovaa ja Tanskaa vastaan, kesäkuussa 2022 Kansojen liigan ottelussa Armeniaa vastaan ja kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Gibraltaria vastaan sekä hattutempun kesäkuussa 2025 ystävyysottelussa Liechtensteinia vastaan. Hän pelasi Skotlannin kaikki kolme ottelua vuonna 2021 järjestetyissä EM-kilpailuissa ja niistä kaksi avauskokoonpanossa. EM-kilpailuissa 2024 hän oli avauskokoonpanossa Skotlannin kaikissa kolmessa ottelussa.

## Lähteet
Ryan Christie

**Ryan Christie** (s. 22. helmikuuta 1995 Inverness) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut Skotlannin Valioliigassa Invernessiä ja Celticiä sekä lainasopimuksella Aberdeenia. Elokuussa 2021 hän siirtyi Englannin mestaruussarjassa pelaavaan Bournemouthiin, joka nousi kaudeksi 2022–2023 Englannin Valioliigaan. Christie on 16. elokuuta 2025 mennessä pelannut Skotlannin Valioliigassa 202 ottelua, joissa hän on tehnyt 47 maalia, Englannin Valioliigassa 98 ottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia, ja Englannin mestaruussarjassa 38 ottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia.

Christie on pelannut Skotlannin A-maajoukkueessa elokuun 16. päivään 2025 mennessä 59 ottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia: marraskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Kyprosta vastaan, syyskuussa 2020 kahdessa peräkkäisessä Kansojen liigan ottelussa Israelia ja Tšekkiä vastaan, marraskuussa 2020 EM-lopputurnauspaikan ratkaisseessa jatkokarsintaottelussa Serbiaa vastaan, syyskuussa 2022 Kansojen liigan ottelussa Irlantia vastaan, kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Gibraltaria vastaan ja lokakuussa 2024 Kansojen liigan ottelussa Kroatiaa vastaam. Kesällä 2021 pelatuissa EM-kilpailuissa Christie pelasi ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Tšekkiä vastaan ensimmäisen jakson. EM-kilpailuissa 2024 hän oli avauskokoonpanossa Saksaa vastaan ja tuli kahdessa muussa ottelussa vaihdosta kentälle.

## Lähteet
Liam Cooper

**Liam Cooper** (s. 30. elokuuta 1991 Kingston upon Hull, Englanti) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edusti pitkään Leeds Unitedia, jonka kapteeni hän oli usean kauden ajan. Syyskuussa 2025 hän on ilman seuraa.

Cooper pelasi ensimmäiset kaksi valioliigaotteluaan Hull Cityn joukkueessa kaudella 2009–2010. Vuosina 2011–2012 hän pelasi Hullin lisäksi lainalla Carlisle Unitedissa, Huddersfield Townissa ja Chesterfieldissä. Tammikuussa 2013 hän siirtyi Chesterfieldin omistukseen ja elokuussa 2014 Leeds Unitediin. Hän palasi Valioliigaan Leedsin sarjanousun myötä kaudeksi 2020–2021. Hän pelasi tuolla kaudella 25 liigaottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa, ja teki maalin joulukuussa Manchester Unitedia vastaan. Seuraavalla kaudella hän pelasi 21 liigaottelua, mutta oli yli kolme kuukautta sivussa hamstring-vamman vuoksi. Kaudella 2022–2023 hän pelasi 18 valioliigaottelua ja teki marraskuussa maalin AFC Bournemouthia vastaan. Kaudella 2023–2024 Leeds pelasi mestaruussarjassa, jossa Cooper pelasi 15 ottelua ja teki yhden maalin. Nousukarsinnan kolmesta ottelusta hän pääsi vaihdosta kentälle yhdessä. Hänen sopimustaan Leedsin kanssa ei jatkettu ja hän siirtyi Efbet ligan TsSKA Sofiaan, jossa pelasi loppusarja mukaan lukien 23 Bulgarian pääsarjaottelua ja teki yhden maalin. Hän on ollut ilman seuraa heinäkuun 2025 lopulta alkaen.

Cooper on pelannut Skotlannin A-maajoukkueessa 19 ottelua, joista 13 ottelua avauskokoonpanossa. Kesällä 2021 pelatuissa Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän pelasi täydet minuutit Skotlannin tappiollisessa avausottelussa Tšekkiä vastaan. Hän kuului Skotlannin joukkueeseen myös EM-kilpailuissa 2024 muttei saanut peliaikaa, eikä ole sen jälkeen saanut maajoukkuekutsua. Hän on pelannut seitsemän MM- ja viisi EM-karsintaottelua.

## Lähteet
Jack Hendry

**Jack Hendry** (s. 7. toukokuuta 1995 Glasgow) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Saudi-Arabian Valioliigassa pelaavaa Al-Ettifaqia. Hän on pelannut Skotlannin A-maajoukkueessa vuodesta 2018.

Hendry on pelannut Skotlannin lisäksi Englannissa, Australiassa, Belgiassa, Italiassa ja Saudi-Arabiassa. Hän on voittanut liigamestaruuden Skotlannissa Celticin joukkueessa vuosina 2018 ja 2019, vaikkakin jäi noina kausina vähälle peliajalle, sekä Belgiassa Club Bruggen joukkueessa vuonna 2022. Italian Serie A:ssa hän pelasi neljä ottelua ollessaan lainalla Cremonesessa syyskuusta 2022 tammikuuhun 2023.

Hendry pelasi Skotlannin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2018 ystävyysottelussa Unkaria vastaan. Kesällä 2021 käydyissä EM-kilpailuissa hän pelasi avauskokoonpanossa ensimmäisen alkulohko-ottelun mutta ei päässyt muissa otteluissa pelaamaan. Hän on pelannut kesäkuun 9. päivään 2024 mennessä 31 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia: kesäkuussa 2021 ystävyysottelussa Alankomaita, maaliskuussa 2022 ystävyysottelussa Itävaltaa ja syyskuussa 2022 Kansojen liigan ottelussa Irlantia vastaan.

## Lähteet
Jishaq Levinsohn

**Jishaq (Isak) Levinsohn** (1788 Krementsy, Puola, nyk. Ukraina – 1860) oli ukrainanjuutalainen kirjailija, valistuksen esitaistelijoita. Hän vastusti ahdasmielisiä hasidi-liikkeen kannattajia. Hän kirjoitti sosiaalisesta eriarvoisuudesta, joka ilmeni siten, että köyhät nuorukaiset joutuivat Venäjän armeijaan 25-vuotiseen palvelukseen. Kirja *Di hefker velt* kiellettiinkin, ja se ilmestyi vasta 1888.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Seidi Haarla

**Seidi Haarla** (s. 1. tammikuuta 1984 Kirkkonummi) on suomalainen Jussi-palkittu näyttelijä. Hän esittää naispääosaa Juho Kuosmasen elokuvassa *[[Hytti nro 6 (elokuva)|Hytti nro 6]]* (2021). Hän sai roolistaan European Film Promotionin (EFP) Shooting Stars -palkinnon yhtenä vuoden lupaavimmista elokuvanäyttelijöistä.

## Ura
Haarla haki Teatterikorkeakouluun, mutta ei onnistunut pääsemään sisään. Sen sijaan hän opiskeli näyttelemistä Pietarissa puolen vuoden ajan. Sen jälkeen hän haki Teatterikorkeakouluun uudelleen, mutta jäi taas vaille opiskelupaikkaa. Silloin hän muutti Raumalle opiskelemaan merenkulkua. Hän suoritti vahtimiehen tutkinnon ja työskenteli vuoden ajan rahtilaivan puolimatruusina, kunnes onnistui kolmannella yrityksellään pääsemään Teatterikorkeakouluun.

Vuodesta 2005 alkaen hän esiintyi useissa Ylioppilasteatterin tuotannoissa, muiden muassa Susanna Kuparisen *Valtuusto*-näytelmässä vuonna 2008.

Haarla on tehnyt yhteistyötä sisarensa, ohjaaja ja dramaturgi Ruusu Haarlan kanssa autofiktiivisissä näyttämöteoksissa *Traumaruumis* (2014) ja *Uusi lapsuus* (2020). Heidän isänsä on ympäristötaiteilija Teuri Haarla. 

Haarla on näytellyt myös episodielokuvassa *[[Tottumiskysymys]]* (2019) sekä tv-sarjoissa *[[Myrskyn jälkeen (televisiosarja)|Myrskyn jälkeen]]* ja *[[Hiljaisten palvelijat]]*.

Vuonna 2022 Haarla sai parhaan naispääosan Jussi-palkinnon elokuvasta *[[Hytti nro 6 (elokuva)|Hytti nro 6]]*. Haarlan Jussi-palkinto oli viimeisiä näyttelijöille jaettuja sukupuolitettuja Jussi-palkintoja. Filmiaura luopui 2022 Jussi-gaalan jälkeen näyttelijäpalkintojen nais-mies-jaottelusta.

Haarla asuu Turussa puolisonsa ja kolmen kouluikäisen lapsen kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Stephen O’Donnell

**Stephen O'Donnell** (s. 11. toukokuuta 1992 Aberdeen) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän edustaa Skotlannin Valioliigassa pelaavaa Motherwellia.

O'Donnell on pelannut Skotlannin A-maajoukkueessa 26 ottelua vuosina 2018–2022.

## Lähteet
Percy Wyndham Lewis

**(Percy) Wyndham Lewis** (18. marraskuuta 1882 – 7. maaliskuuta 1957 Lontoo, Britannia) oli brittiläinen kirjailija ja taidemaalari.

Lewis syntyi merellä Kanadan lähellä ja muutti Englantiin 11-vuotiaana. Hän opiskeli taidemaalariksi Pariisissa ja Münchenissä. Hän perusti kubistisen taidesuuntauksen vortisismin (<vortex = pyörre), jota edusti hänen yhdessä Ezra Poundin kanssa 1914–1915 toimittamansa aikakauslehti *[[Blast (lehti)|Blast]]*.

Lewis joutui fasismin kannattajana lähtemään toisen maailmansodan puhjettua ensin Yhdysvaltoihin, sitten Kanadaan. Kirjoissaan hän oli visuaalinen, ja romaanit olivat satiirisia, kriittisiä ja älyllisiä. Proosan lisäksi hän kirjoitti runoja ja esseitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tapanilan kirjasto

**Tapanilan kirjasto** on Helsingin Tapaninkylän kaupunginosassa Tapanilan osa-alueella sijaitseva yleinen kirjasto. Se on yksi Helsingin kaupunginkirjaston toimipisteistä ja toimii osana pääkaupunkiseudun Helmet-kirjastoverkkoa.
 
Tapanilan kirjasto on perustettu vuonna 1946. Nykyään se toimii Tapanilan urheilukeskuksen vuonna 1981 valmistuneessa päärakennuksessa. Kirjaston tiloja on kunnostettu esimerkiksi vuonna 2012.


### Historia
Tapanilassa toimi vuodesta 1931 alkaen Helsingin maalaiskunnan keskuskirjaston lainausasema. Vuonna 1946 toteutettiin kuntaliitos Helsingin kaupunkiin. Samana vuonna perustettiin Tapanilan kirjasto. Kirjasto toimi pitkään Puukoulun yläkerrassa. Vuonna 1978 kirjasto siirtyi Tapanilan urheilukeskuksen tiloihin. Siitä lähtien kirjasto on toiminut samoissa tiloissa. 

Tapanilan kirjasto oli 2000-luvun alkupuolella lakkautusuhan alla. Helsingin kirjastotoimi ehdotti vuonna 2002 Tapanilan kirjaston lakkauttamista kolmen muun sivukirjaston ohella. Kirjaston sulkemishanke suututti paikalliset, jonka myötä alettiin keräämään lakkauttamista vastustavaa nimilistaa. Helsingin Sanomat on kirjoittanut, kuinka kirjastojen puolustaminen yhdisti lopulta useassa kaupunginosassa paikallisia.

Lakkautusehdotus herätti kiistaa kirjasto- ja kulttuurilautakunnassa. Tapaus kirvoitti myös useita kannanottoja lehtien palstoilla. 

Lopulta kaupunki päätyi säilyttämään Tapanilan kirjaston. Myöhemmin selvisi, että kirjastojen lakkauttaminen oli konsulttiyrityksen tekemä ehdotus. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Timo Uotila lahjoitti isänsä veistoksen Tapanilan kirjastolle (Koillis-Helsingin Lähitieto, 16.10.2019) (lahitieto.fi)
Lauristinin johtama Neuvosto-Viron kansankomissaarien neuvosto

**Johannes Lauristinin kansankomissaarien neuvosto** oli 25. elokuuta 1940 – 28. elokuuta 1941 Virossa toiminut ensimmäinen Neuvostoliiton osatasavaltana toimineen Neuvosto-Viron kansankomissaarien neuvosto eli Neuvosto-Viron hallitus. Saksalaiset valloittivat elokuun lopulla 1941 Tallinnan osana hyökkäystä Neuvostoliittoon. Pääosa hallituksen jäsenistä pakeni muualle Neuvostoliittoon. Kansankomissaarien puheenjohtaja Johannes Lauristin kuoli paetessaan Tallinnasta.

Neuvostoliiton muiden osatasavaltojen mallin mukaan toimeenpanovaltaa käytti kansankomissaarien neuvosto, johon kuului puheenjohtaja Lauristinin lisäksi kaksi varapuheenjohtajaa, valtion suunnittelukomitean päällikkö, ja kolmetoista kansankomissaaria eli ministeriä. Kansankomissariaatit oli jaettu kahteen ryhmään : 
* niihin, jotka olivat vastuussa sekä Neuvosto-Viron Tallinnassa olevalle hallitukselle että Moskovassa olevalle yleisliittolaiselle hallitukselle. Näitä olivat kevyt teollisuus, raha-asiat, maatalous, kauppa, sisäiset asiat, oikeus, terveys ja valtion valvonta sekä
* niihin, jotka olivat vastuussa vain Neuvosto-Viron hallitukselle. Näitä olivat paikallinen teollisuus, opetus, työvoima, kunnallistalous ja sosiaaliturva.

## Lauristinin johtamat kansankomissaarit



## Lähteet
*
*

### Viitteet
Oussouyen departementti

**Oussouyen departementti** () on departementti Ziguinchorin alueella Senegalissa. Sen hallinnollinen keskus on Oussouye. Departementin pinta-ala on 891 neliökilometriä. Vuoden 2023 väestönlaskennan mukaan siellä oli 54&nbsp;567 asukasta.

## Maantiede
Oussouyen departementti sijaitsee Ziguinchorin alueen lounaisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Casamancejokeen, idässä Ziguinchorin departementtiin, etelässä Guinea-Bissauhun ja lännessä Atlantin valtamereen. Maisemaa leimaavat alangot ja Casamancejoen estuaarin sivuhaarat.

Vuotuinen sademäärä on 1&nbsp;200–2&nbsp;000 millimetriä. Sateisimmat kuukaudet ovat heinä-, elo- ja syyskuu. Minimilämpötilat vaihtelevat 15–18:n ja maksimilämpötilat 27–32 asteen välillä. Tammikuu on viilein ja maalis-, huhti- ja toukokuu kuumimmat.

Seudulla on paljon metsiä ja mangrovesoita. Myös eläimistö on poikkeuksellisen runsas. Departementissa sijaitsee Ala-Casamancen kansallispuisto.

## Asutus
Departementtiin kuuluvat Cabroussen ja Loudia-Ouolofin arrondissementit sekä viisi kuntaa: Oussouye, Diembéring, Mlomp, Oukot ja Santhiaba Manjaque. Ainoa kaupunkiasutus on Oussouye. Asukkaista 67,5 % on dioloja, 14,1 % sererejä, 6,5 % wolofeja ja 5 % fulbeja. Yleisimmät kielet ovat diola ja wolof. Perinteisen uskonnon lisäksi harjoitetaan kristinuskoa ja islamia.

## Liikenne, talous ja palvelut
Departementin läpi kulkee Ziguinchorista Cap Skirringiin johtava päällystetty maantie. Casamancella on jokiliikennettä ja Cap Skirringissä kansainvälinen lentokenttä.

Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, maissi, maapähkinä ja lehmänpapu. Tuotantoeläimiä ovat siat, vuohet, lampaat, naudat, aasit ja siipikarja. Lisäksi hyödynnetään metsiä sekä harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Teollisuutta edustaa pienimuotoinen hedelmien ja muiden maataloustuotteiden jalostus.

Palveluihin kuuluvat ala- ja yläkoulut, kolme lyseota, kaksi ammattikoulua, terveyskeskus, 14 terveysasemaa ja kaksi yksityisvastaanottoa. Vesihuollon taso on riittämätön ja sähköverkko on vain Oussouyessa ja Cap Skirringissä sekä niiden lähikylissä.

## Matkailu
Seudun matkailupotentiaali perustuu sen kulttuuriperintöön, vehreään luontoon ja rannikon miellyttävään ilmanalaan. Nähtävyyksiä ovat diolojen juhlat ja seremoniat sekä perinteisten hallitsijoiden hovit. Cap Skirring on eurooppalaisten suosima rantalomakohde.

## Lähteet
Joel Hokka

**Joel Eerik Salomon Hokka** (s. 5. lokakuuta 1993 Lahti) on suomalainen laulaja, kitaristi ja lauluntekijä. Hän tuli tunnetuksi Blind Channel -yhtyeestä, jossa hän oli mukana vuosina 2013–2025. Blind Channel osallistui Eurovision laulukilpailuun 2021 sijoittuen kuudenneksi, mikä on Suomen kolmanneksi paras sijoitus Euroviisuissa.

Vuonna 2025 Joel Hokka jätti Blind Channelin ja perusti uuden Hokka-nimisen yhtyeen.

## Ura ja muu elämä
Joel Hokka syntyi Lahdessa vuonna 1993. Hänen perheensä muutti Ouluun Hokan ollessa vielä pieni. Hokka vietti lapsuutensa Oulussa.

Nuorena Hokka oli suunnitellut tulevansa jääkiekkoilijaksi, sillä hänen isänsä oli työskennellyt Oulun Kärppien kanssa. Lapsuudessaan Hokka pelasi jääkiekkoa samassa joukkueessa Mikael ja Markus Granlundin kanssa Laser HT:ssä. Hokka muistelee lopettaneensa kiekkoilun 12-vuotiaana.

Teini-ikäisenä Hokka kiinnostui musiikista ja lopulta meni opiskelemaan Madetojan musiikkilukioon, jossa hän tapasi Blind Channelin toisen perustajajäsenen, Joonas Porkon. Siellä Blind Channel sai alkunsa. Hokka valmistui lukiosta ylioppilaaksi vuonna 2013. Hokka oli Blind Channeliä ennen mukana muun muassa Scarm-nimisessä yhtyeessä.

26. huhtikuuta 2025 Blind Channel ilmoitti, että Hokka eroaa bändistä terveyssyistä. Myöhemmin kesäkuussa Hokan ilmoitettiin olevan osana Radio Rock Band -kokoonpanoa, jonka muita jäseniä ovat Jussi69, Sami Kuronen, Olli Herman ja Radio Rockin toimittaja Taneli Rantala. 

Marraskuussa 2025 hän ilmoitti perustavansa uuden yhtyeen nimeltään Hokka. Ensimmäinen kappale ”In the Darkness” julkaistiin samana päivänä. Yhtyeen ensimmäinen keikka tulee olemaan 7. toukokuuta 2026 Helsingin Tavastia-klubilla.

## Lähteet
* 
* 
* 
* 
* 

### Viitteet
Parfait-Louis Monteil

**Parfait-Louis Monteil** (18. huhtikuuta 1855 Pariisi – 29. syyskuuta 1925 Herblay-sur-Seine) oli ranskalainen sotilas ja tutkimusmatkailija.

Monteil valmistui Saint-Cyrin sotilasakatemiasta ja palveli Senegalissa ja Annamissa. Vuosina 1886–1888 hän tutki rautatien rakentamista Bafoulabén ja Bamakon välille nykyisessä Malissa.

Vuonna 1890 Monteil lähetettiin tutkimaan Ranskan ja Britannian siirtomaiden rajaksi sovittua Sokoton kalifaatin pohjoisrajaa nykyisessä Nigerissä. Hän lähti pienen ranskalaisjoukon ja alkuasukassotilaiden kanssa Saint-Louisista Senegaljokea pitkin Kayesiin ja eteni maitse ranskalaisten hiljattain valloittamaan Ségouun sekä Ouagadougoun kautta Nigerin länsiosaan.

Monteil vieraili vuonna 1891 Argungun ja Sokoton kalifikunnissa ja jatkoi Kanon kautta Bornuun ja Tšadjärvelle, jonne hän saapui huhtikuussa 1892. Retkikunta kääntyi sen jälkeen pohjoiseen ja saapui N’Guigmin, Bilman ja Murzuqin kautta joulukuussa Tripoliin. Monteil kirjoitti seuraavana vuonna matkakirjan, josta hän sai Ranskan maantieteellisen seuran kultamitalin.

Monteil lähti vuonna 1894 tutkimusretkelle Ubangijoelle ja Niilin yläjuoksulle. Saavuttuaan Gaboniin hänet siirrettiin Norsunluurannikolle taistelemaan Samori Tourén joukkoja vastaan. Monteilin retkikunnan tehtävänä oli puolustaa Ranskan protektoraatiksi alistunutta Kongia, mutta vihamieliset baulet pakottivat hänet vetäytymään häpeällisesti. Tämä tappio oli yksi kenraalikuvernöörin johtaman Ranskan Länsi-Afrikan perustamisen syistä. Monteil yritti myöhemmin osallistua politiikkaan ja oli mukana Tunisian eteläosan valloituksessa.

## Lähteet
Nälänhätästeela

**Nälänhätästeela** on Egyptissä Ptolemaios V:n aikana hieroglyfein kirjoitettu steela, joka viittaa vanhan valtakunnan aikaiseen nälänhätään. Steelassa faarao Djoser on nähnyt unessa luojajumalan Khnhumin, joka lupaa lopettaa nälänhädän. Faarao kiitokseksi päätti lahjoittaa Elefantinen saarelle maanviljelystuotteita, kultaa, jalokiviä, metsästyssaalista, norsunluuta, okraa, karneolia ja erilaista puutavaraa. Steela saattaa perustua 3. dynastian aikaiseen nälänhätään. On mahdollista, että steela on tehty propaganda tarkoituksena Khunumin papiston toimesta.

## Lähteet
Kaija Kangas

**Kaija Anneli Kangas** (16. heinäkuuta 1952 Ylivieska – 28. syyskuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja teatteritaiteen maisteri, joka 2002 nimitettiin Teatterikorkeakoulun teatteripedagogiikan lehtoriksi.

Kangas opiskeli Turun yliopiston humanistisessa tiedekunnassa 1971–1974 ja Suomen Teatterikoulussa 1974–1978. Työuransa hän aloitti Mikkelin teatterista 1978–1979, vieraili Helsingin kaupunginteatterissa 1980–1983 ja siirtyi Turun kaupunginteatteriin 1983.

Kankaan puoliso oli kirjailija Arto Melleri 1978–1988 ja heille syntyi kaksi tytärtä, joista Sara Melleri on myös näyttelijä.

## Valikoitu filmografia
*1978 *[[Vartioitu kylä 1944]]*
*1981 *[[Pölhölä]]*
*1983 *[[Menestyksen maku]]*
*1994 *[[Kissan kuolema]]*
*1995 *[[Kosketa minua]]*

## Lähteet
Markis Kido

**Markis Kido** (11. elokuuta 1984 Jakarta – 14. kesäkuuta 2021 Tangerang) oli indonesialainen sulkapalloilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Nelinpeliin erikoistunut Kido voitti olympiakultaa Pekingissä 2008 parinaan Hendra Setiawan. Vuonna 2007 hän voitti maailmanmestaruuden ja vuonna 2010 MM-pronssia. Lisäksi Kido voitti muun muassa neljä mitalia Aasian kisoista, joukossa vuoden 2010 kultamitali.

Kido kuoli Tangerangissa vain 36-vuotiaana 14. kesäkuuta 2021: hän sai sydäninfarktin ja lyyhistyi kesken sulkapallon pelaamisen jokamaanantaisella vuorollaan.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Käpylän kirjasto

**Käpylän kirjasto** on Helsingin Käpylän kaupunginosassa sijaitseva yleinen kirjasto. Se on yksi Helsingin kaupunginkirjaston toimipisteistä ja toimii osana pääkaupunkiseudun Helmet-kirjastoverkkoa.

Käpylän kirjasto on perustettu vuonna 1926. Käpylän kirjaston rakennus on arkkitehti Gunnar Taucherin suunnittelema ja se valmistui vuonna 1939. 


Käpylä Library - Väinölänkatu 5 - Käpylä - Helsinki - 3.jpg|Kirjastoa sisältä.
Käpylä Library - Väinölänkatu 5 - Käpylä - Helsinki - 5.jpg|Lasten osastoa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Copa América 2021

**Copa América 2021** oli järjestyksessään 47. Copa América. Turnaus järjestettiin Brasiliassa kesä–heinäkuussa 2021. Alun perin turnaus oli tarkoitus järjestää vuoden 2020 kesällä, mutta vuoden 2020 maaliskuussa Etelä-Amerikan jalkapalloliitto Conmebol ilmoitti, että koronaviruspandemian vuoksi turnausta lykätään vuodella.

Turnauksen isäntämaiksi valittiin alun perin Argentiina ja Kolumbia. Toukokuussa 2021 Kolumbian isännyys vietiin poliittisten mielenosoitusten ja Argentiinan isännyys pandemian tuomien ongelmien vuoksi. Conmebol vahvisti 21. toukokuuta 2021, että Brasilia tulisi isännöimään turnauksen.

## Osallistujamaat
Turnaukseen osallistuivat kaikki kymmenen joukkuetta Conmebolin jalkapalloliitosta. Joukkueet jaettiin lohkoihin maantieteellisesti pohjoiseen ja eteläiseen lohkoon.

**Pohjoinen:**
* (isäntä)
*
*
*
*

**Etelä:**
*
*
*
* 
*

## Pelipaikat
Brasilian jalkapalloliitto ilmoitti 1. kesäkuuta 2021 että turnaus järjestetään Brasílian, Goiânian, Cuiabán ja Rio de Janeiron kaupungeissa.

## Lohkovaihe
Lohkojen neljä parhaiten sijoittunutta joukkuetta etenevät pudotuspeleihin. Kaikki ajat ovat paikallista aikaa, BRT (UTC−3).

### Lohko A

----

----

----

----

### Lohko B

----

----

----

----

## Pudotuspelit

### Puolivälierät

----

----

----

### Välierät

----

### Pronssiottelu

### Loppuottelu

## Maalintekijät

**4 maalia:**

*  Lionel Messi

*   Luis Díaz

**3 maalia:**

* Lautaro Martínez

* Gianluca Lapadula

**2 maalia:**

* Alejandro Gómez
* Erwin Saavedra
* Lucas Paquetá
* Neymar

* Eduardo Vargas
* Ayrton Preciado
* Ángel Romero
* André Carrillo

* Yoshimar Yotún
* Edinson Cavani

**1 maalia:**

* Ángel Di María
* Rodrigo De Paul
* Guido Rodríguez
* Gabriel Barbosa
* Casemiro
* Roberto Firmino
* Marquinhos
* Éder Militão
* Éverton Ribeiro

* Richarlison
* Alex Sandro
* Ben Brereton
* Ángel Mena
* Gonzalo Plata
* Miguel Borja
* Edwin Cardona
* Juan Guillermo Cuadrado
* Gabriel Ávalos

* Gustavo Gómez Portillo
* Junior Alonso
* Miguel Almirón
* Alejandro Romero Gamarra
* Braian Samudio
* Sergio Peña
* Luis Suárez
* Edson Castillo
* Ronald Hernández

**Oma maali:**

* Jairo Quinteros (Uruguayta vastaan) 
* Yerry Mina (Ecuadoria vastaan)

* Renato Tapia (Ecuadoria vastaan)
* Gustavo Gómez Portillo (Perua vastaan)

## Lähteet
Gizem Erdogan

**''Gizem'' Suna Kling Erdogan** (s. 30. huhtikuuta 1987 Göteborg) on ruotsalainen näyttelijä.

Erdogan varttui Högsbon kaupunginosassa Göteborgissa. Hän kiinnostui jo nuorena teatterista ja alkoi harrastaa sitä. Lukion jälkeen hän muutti Kööpenhaminaan aloittaakseen lääkärinopinnot, mutta perui aikeensa ja haki sen sijaan teatterilinjalle kansalaisopistoon, minkä jälkeen hän opiskeli Malmön teatterikorkeakoulussa vuosina 2012–2015. Sen jälkeen hän on esiintynyt Tukholman ja Göteborgin kaupunginteattereissa. Vuonna 2015 hän teki ensiesiintymisensä kokoillan elokuvassa (elokuvassa *Svenskjävel*). Vuonna 2017 hän oli ehdolla Guldbagge-gaalassa parhaan naissivuosan kategoriassa. Vuoden 2020 Kristallen-gaalassa hän sai parhaan naispääosan palkinnon roolistaan SVT:n *Kalifat*-sarjassa.

Erdoganin vanhemmat ovat kotoisin Turkista. Hän osaa puhua ruotsia, englantia, turkkia ja espanjaa. Hän elää avoliitossa korusuunnittelija Göran Klingin kanssa.

## Lähteet
Ned Beattyn filmografia

Tämä on **[[Ned Beatty]]n filmografia**.

## Elokuvat

## Lyhytelokuvat

## Dokumenttielokuvat

## Lähteet

* . Viitattu 14.6.2021.

## Aiheesta muualla

*
Vítor Benite

**Vítor Alves Benite** (s. 20. helmikuuta 1990 Jundiaí) on brasilialainen koripalloilija. Benite on voittanut urallaan muun muassa kaksi Mestarien liigan mestaruutta, kaksi Intercontinental Cupin mestaruutta ja kolme Brasilian mestaruutta. Vuonna 2021 hänet nimettiin Mestarien liigan finaaliturnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Benite on myös edustanut Brasilian maajoukkuetta muun muassa vuoden 2016 kesäolympialaisissa ja vuoden 2019 MM-kilpailuissa.

## Elämä ja ura

Benite on pelannut kotimaansa lisäksi Espanjassa ja kansainvälisissä seurajoukkuekilpailuissa sekä hetken aikaa Kroatiassa. Hän voitti Flamengossa Brasilian mestaruuden vuosina 2013, 2014 ja 2015. Vuonna 2011 hänet valittiin Brasilian pääsarjan parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi, eniten kehittyneimmäksi pelaajaksi ja läpimurtopelaajaksi. Toisen parhaan kuudennen pelaajan palkintonsa Benite voitti vuonna 2015. Espanjalaisessa CB Mirafloresissa Benite on voittanut kaksi peräkkäistä Mestarien liigan mestaruutta vuosina 2020 ja 2021. Jälkimmäisenä vuonna hän voitti Mirafloresissa myös toisen Intercontinental Cupin mestaruutensa: ensimmäinen oli tullut vuonna 2014 Flamengossa. Vuonna 2021 Benite nimettiin Mestarien liigan finaaliturnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi.

Brasilian miesten maajoukkueessa Benite saavutti muun muassa Amerikan-mestaruuskilpailujen hopeaa vuonna 2011. Hän on lisäksi edustanut maajoukkuetta muun muassa Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016 ja Kiinan MM-kilpailuissa 2019.

## Lähteet
* 
* Profiili Liga ACB 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Arabianrannan kirjasto

**Arabianrannan kirjasto** on Helsingin Toukolan kaupunginosan Arabianrannan osa-alueella sijaitseva yleinen kirjasto. Se on yksi Helsingin kaupunginkirjaston toimipisteistä ja toimii osana pääkaupunkiseudun Helmet-kirjastoverkkoa.

Arabianrannan kirjasto on perustettu vuonna 2004 ja sai toimitilansa samana vuonna avatuista, arkkitehti Mauri Tommilan suunnittelemasta usean kirjaston kirjastokeskuksesta Arabiakeskuksen rakennuksessa. Tiloja on remontoitu ja laajennettu kesällä 2020. Arabianrannan kirjaston edeltäjiin kuuluu lähistöllä katuosoitteessa Hämeentie 150 aiemmin  toiminut, vuodenvaihteessa 2002–2003 suljettu Toukolan kirjasto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ljubomir Levtšev

**Ljubomir Spiridonov Levtšev** (1935 Trojan, Bulgaria – 2019 Sofia, Bulgaria) oli bulgarialainen runoilija, 1960-luvun vaihteessa aloittaneen sukupolven merkittäviä lyyrikoita. 

Levtševin runot ovat tunteellisia, mutta niihin sisältyy myös aatteellisia ja moraalisia arvoja. Hän oli Bulgarian kirjailijaliiton puheenjohtaja.

Levtšev sai vuonna 2010 Pohjois-Makedoniassa järjestettävässä Strugan runoillat -tapahtumassa Kultainen seppele -palkinnon.

## Teokset
* *Tähdet ovat minun: runovalikoima*; bulgarian kielestä suom. Tarmo Manelius, Helsinki: Downtown 1977  (Valikoima on tekijän auktorisoima. Koottu Levtševin tuotannosta vuosilta 1957–1974)

### Suomennettuja runoja
;Lähde
* Isla Negran kellot, suom. Tarmo Manelius, *[[Kulttuurivihkot]]* 1977; nro 3
* Jäljettömyys, suom. Tarmo Manelius, *Kulttuurivihkot* 1984; nro 6
* Laulu Garcia Lorcalle, suom. Tarmo Manelius, *Kulttuurivihkot* 1977; nro 3
* Suuri jahti: sikermä, suom. Hannu Niklander, *Kulttuurivihkot* 1981; nro 5

Levtševin runojen suomennoksia on myös teoksissa:
* *Rahasodan kirkas pakkasyö: Runoja ja runoelmia*, suom. Tarmo Manelius, kirjoittajat Tarmo Manelius ym. Helsinki: Like 2000 
* *Preparoidut Feenikslinnut ja niiden viestit: bulgarialaisia runoja*, bulgarian kielestä suom. Tarmo Manelius, Helsinki: Suomi-Bulgaria-seura ry 2020 

## Lähteet
Frank Stallone

**Francesco Stallone Jr.** (s. 30. heinäkuuta 1950) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja-lauluntekijä ja muusikko. Hän on Sylvester Stallonen nuorempi veli, ja on säveltänyt musiikkia hänen elokuviinsa (esim. 'Rocky').

Hänen kappaleensa "Far from Over", joka soi vuoden 1983 filmissä Staying Alive ja filmin soundtrack-levyllä oli 10. sijalla 'Billboard Hot 100'-listalla. Sama kappale oli myös ehdolla Golden Globe-palkinnolle. Frank Stallone myös näytteli sivuosaroolin kyseisessä veljensä Sylvester Stallonen ohjaamassa filmissä

Tunnettu myös mm. elokuvaroolista Baarikärpänen-elokuvasta.

## Aiheesta muualla
* 
* Kotisivu https://www.frankstallone.com/
Mary Stuart Mastersonin filmografia

Tämä on **[[Mary Stuart Masterson]]in filmografia**.

## Elokuvat

## Televisioelokuvat

## Ohjaukset

* *[[The Cake Eaters]]* (2007)

## Lähteet

* . Viitattu 14.6.2021.
* . Viitattu 14.6.2021.

## Aiheesta muualla

*
Paloheinän kirjasto

**Paloheinän kirjasto** on Helsingin Paloheinän osa-alueella sijaitseva yleinen kirjasto. Se on yksi Helsingin kaupunginkirjaston toimipisteistä ja toimii osana pääkaupunkiseudun Helmet-kirjastoverkkoa.

Paloheinän palvelukeskuksessa sijaitseva kirjasto on perustettu vuonna 1986. Palvelukeskuksen on suunnitellut Arkitektbyrån Bengt Lundsten. Kirjaston tiloja on uudistettu esimerkiksi syksyllä 2019. Samassa palvelukeskuksessa toimii Paloheinän terveysasema. 

## Kirjaston historiaa
Paloheinän kirjaston edeltäjinä voidaan pitää Helsingin maalaiskunnan suomalaisen kirjaston keskuskirjastoa, joka sijoitettiin maalaiskunnan Pakinkylän Metsolan kansakouluun vuonna 1934. Metsolan kansakoulu oli nykyisen Metsolan ala-asteen lähistöllä. Kirjaston kokoelmissa oli yhteensä 2&nbsp;800 nidettä. Vuonna 1946 Pakinkylän alue liitettiin Helsingin kaupunkiin osana suurta alueliitosta. Kirjastotoiminta jatkui Pakilan sivukirjastona, joka sijaitsi aluksi Metsolan koululla, sitten Pakilan kirkon tiloissa. Vuonna 1954 kirjasto sai uudet tilat tuolloin valmistuneesta, arkkitehti Jorma Järven suunnittelemasta Pakilan kansakoulusta (nykyinen Pakilan ala-asteen koulu).


File:Flickr-Metsolan kansakoulu.jpg|Metsolan kansakoulussa sijaitsi suomenkielinen kirjasto vuodesta 1934 lähtien (nykyisen Itä-Pakilan alueella).
File:Flickr-kirjasto-Pakilan-koululla.jpg|Tätä seurasi Pakilan kirjasto, joka sai tilat vuonna 1954 valmistuneesta Pakilan kansakoulusta (nyk. Pakilan ala-asteen koulun).


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Långsjö (Saltvik)

**Långsjö** on järvi Saltvikissa Ahvenanmaan pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 49,7 hehtaaria. Etäisyys Maarianhaminasta on 26 kilometriä pohjoiskoilliseen.

## Maantiede
Långsjön pituus etelästä pohjoiseen on 1,7 kilometriä, leveys lännestä itään on noin 400 metriä. Långsjön eteläosassa sijaitsee Andholmarnan saariryhmä, johon kuuluu 20 aarin laajuinen saari ja muutama luoto. Järveä ympäröi metsämaa. Etelässä sijaitsee Södra Långsjön, järvien välinen kannas on noin 30 metriä leveä. Retkikartalla järvet on mainittu ainoastaan yhteisellä nimellä Långsjö. Södra Långsjönin korkeustaso on 0,1 metriä Långsjötä alempi. Lounaassa sijaitsee Åsgårda träsk ja luoteessa Inre Verkviken.

Långsjö (82.A45.1.005) kuuluu vesistöalueeseen 82.045A, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistössä (82). Långsjön on alueen 82.045A toiseksi laajin järvi ja Saltvikin viidenneksi laajin. Alueeseen 82.045A kuuluu viisi järveä.

## Lähteet
Inre Verkviken

**Inre Verkviken** on järvi Saltvikissa Ahvenanmaan pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 50,3 hehtaaria. Etäisyys Maarianhaminasta on 27 kilometriä pohjoiskoilliseen.

## Maantiede
Inre Verkviken on etelä–pohjoissuuntainen järvi. Sen pohjoisosa kaartuu koilliseen kohti Yttre Verkvikeniä, joka on pieni merenlahti. Inre Verkvikenistä virtaa noin 250 metriä pitkä Verkströmmen Yttre Verkvikeniin. Inre Verkvikenin eteläosassa sijaitsee muutama luoto. Eteläosa on kuroutunut jossain määrin erilleen pääaltaasta. Inre Verkvikeniä ympäröi metsämaa, jota täplittää muutama peltotilkku. Itärannalla kohoaa jyrkkä Horsklint. Inre Verkvikenin eteläpuolella sijaitsee vähäinen Strömma träsk. Lännessä on merenlahti Karviken ja järvi Toböle träsk.

Inre Verkviken (95.510.1.019) kuuluu Ahvenanmaan pohjoiseen saaristoalueeseen (95.51), joka on toisen jakovaiheen vesistö Pohjoisen Saaristomeren päävesistössä (95). Ahvenanmaan pohjoiseen saaristoalueeseen kuuluu 26 järveä, joista Inre Verkviken on suurin, toiseksi suurin on Gröndals träsk Getassa.

## Lähteet
Toböle träsk

**Toböle träsk** on järvi Saltvikissa Ahvenanmaan pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 51,8 hehtaaria. Etäisyys Maarianhaminasta on 24 kilometriä pohjoiskoilliseen.

## Maantiede
Toböle träskin pituus kaakosta luoteeseen on 1,4 kilometriä. Tobölen kolmiomainen niemi jakaa altaan läntiseen ja itäiseen osaan. Toböle träskin länsirannan Västerberget on jyrkkä, 60 metrin korkeuskäyrä on useissa kohdin alle sadan metrin päässä rantaviivasta. 20 metrin korkeuskäyrä on aivan rannan tuntumassa eli korkeusero järven pintaan on noin 12 metriä. Toböle träskin lounaisrannalla sijaitsee pieni luonnonsuojelualue. Järven itärannalle virtaa laskuoja pohjoisesta, järven lounaisosasta lähtee laskuoja etelään. Toböle träskin länsipuolella sijaitsee Dalsträsk ja itäpuolella Inre Verkviken.

Toböle träsk (82.A46.1.001) kuuluu vesistöalueeseen 82.046A, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistössä (82). Se on alueen 82.046A ainoa järvi ja Saltvikin kolmanneksi laajin järvi.

## Lähteet
Självik

**Självik** on järvi Föglössä Ahvenanmaan kaakkoisosassa. Sen pinta-ala on 2,94 hehtaaria. Etäisyys Maarianhaminasta on 34 kilometriä itäkaakkoon.

## Maantiede
Självikin polveilevan rantaviivan pituus on 1&nbsp;181 metriä. Etäisyys järven lounaisrannalta koillisrannalle on 370 metriä. Saaria ei ole. Självikiä ympäröi metsämaa, noin 300 metriä itään sijaitsee Insjön.

Självik on toiseksi pienin Föglön neljästä järvestä. Suurin on Fladan. Kaksi muuta ovat Insjön ja Finholms strömmen.

Självik (92.412.1.004) kuuluu Ahvenanmaan kaakkoiseen saaristoalueeseen (92.412), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Eteläisen saaristomeren päävesistössä (92). Kaakkoisen saaristoalueen laajin järveksi luokiteltu vakavesi on Oppsjön, toiseksi laajin on Fladan ja Insjön kolmanneksi laajin.

## Lähteet
Liivinkielinen kirjallisuus

**Liivinkielinen kirjallisuus** on hyvin suppea. *[[Matteuksen evankeliumi]]* julkaistiin liivin kielellä 1863. Se julkaistiin kolmena eri julkaisuna. F. J. Wiedemannin kielimestarit käänsivät sen kummallekin päämurteelle, ja Wiedemann itse tarkasti käännökset, jotka L. L. Bonaparte painatti 250 kappaleen painoksina 1863. Näistä Bonaparten julkaisuista siirrettiin itäliiviläinen hiukan muokattuna latvialaiseen oikeinkirjoitustapaan ja julkaistiin Britannian ja ulkomaiden raamattuseuran kustannuksella 1880.

Tarton ja Helsingin yliopistojen tutkijoiden tuella ilmestyi ensimmäisen maailmansodan jälkeen vuosina 1921–1939 noin 50 painotuotetta: *Uusi testamentti 1937* ja muuta uskonnollista kirjallisuutta sekä oppikirjoja, lukemistoja, kalentereita ja laulukirja. Liivinkielinen aikakaluslehti *[[Līvli (lehti)|Līvli]]* ilmestyi 1931–1939. Kirjallisuuden edistäjiä olivat Kōrli (Karl) Stalte ja Petõr Damberg. Sen jälkeen ilmestyi lähinnä folklorea tutkijoiden käyttöön.

Tunnettu esperantisti Ints Čače sekä liiviläiset Petõr Damberg ja Hilda Grīva kirjoittivat vuonna 1964 liivi-latvia-esperanto-sanakirjan, joka sisältää liivinkielisten sanojen lisäksi noin 300 liivinkielistä runoa 32 kirjoittajalta. Kirja julkaistiin 1982. Teosta kuitenkin arvosteltiin runojen huonosta laadusta ja kielestä. Vuonna 1998 julkaistiin liivinkielisten runojen suurkokoelma *Ma akūb sīnda vizzõ, tūrska*, joka sai Latviassa runouspalkintoja. Edgar Vaalgamaa julkaisi vuonna 2001 kirjan *Valkoisen hiekan kansa*, joka on yksi laajimmista liiviläisiä käsittelevistä teoksista.

Liivinkielistä runoutta on suomeksi julkaistu kaksikielinen antologia *[[Kerran olin taivaan suolajärvi]]*, jonka runoilijat ovat Valt Ernštreit, Baiba Damberg ja Ķempi Kārl. Kokoelman on toimittanut ja runot suomentanut raakakäännöksen pohjalta Olli Heikkonen.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Edgar Vaalgamaa, *Valkoisen hiekan kansa: liiviläisten historiaa ja kulttuuria*. Sis. sivuilla 160–186: Valda Šuvcāne, Liiviläiset toisen maailmansodan jälkeen; suom. Mirja Itkonen. Jyväskylä: Atena 2001 
 
## Aiheesta muualla
* Livones.net
Intel Core i3

**Intel Core i3** on yhdysvaltalaisen monikansallisen teknologiayhtiö Intelin valmistama prosessorimallisarja.

Ensimmäinen i3-prosessori julkaistiin tammikuussa 2010.

## Lähteet
Xavi Rabaseda

**Xavier ”Xavi” Rabaseda Bertrán** (s. 24. helmikuuta 1989 Ripoll) on espanjalainen koripalloilija. Hän on saavuttanut urallaan useita mestaruuksia, muun muassa Mestarien liigan mestaruuden vuosina 2020 ja 2021 ja Espanjan maajoukkueessa maailmanmestaruuden Kiinassa 2019.

## Elämä ja ura

Rabaseda on pelannut kotimaansa sarjojen ohella kansainvälisissä seurajoukkuekilpailuissa. Espanjalaisessa CB Mirafloresissa hän on voittanut kaksi peräkkäistä Mestarien liigan mestaruutta vuosina 2020 ja 2021. Jälkimmäisenä vuonna hän voitti Mirafloresissa myös Intercontinental Cupin mestaruuden. FC Barcelonassa Rabaseda voitti Espanjan mestaruuden vuonna 2012, Espanjan cup-mestaruuden vuosina 2010 ja 2013, Espanjan supercup-mestaruuden vuonna 2011 ja yksityisen Euroliigan mestaruuden vuonna 2010. CB Gran Canariassa hän voitti vuonna 2016 Espanjan supercup-mestaruuden.

Espanjan miesten maajoukkueessa Rabaseda voitti maailmanmestaruuden Kiinassa 2019. Hän saavutti arvokisamitaleita myös Espanjan nuorisomaajoukkueissa.

## Lähteet
* Profiili Liga ACB 
* Profiili Euroliiga 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Detlev von Liliencron

**Detlev von Liliencron** (1844  Kiel – 1909 Alt-Rahlstedt, Hampuri, Saksa) oli saksalainen kirjailija. Hän oli Saksan impressionistisen runouden uranuurtajia. Hän oli vuoteen 1875 Preussin armeijan upseeri.

Liliencronin runot ovat välittömiä, realistisia ja kieleltään muotoiltuja, ja niiden aiheita ovat luonto, rakkaus ja sotilaselämä.

## Suomennetut teokset
* *Saarroksissa; Suuntauspiste: sotakertomuksia*, suom. Teuvo Pakkala, Otava, 1911 Sarja: Mailta ja meriltä 19. Teos verkossa

### Suomennettuja runoja
;Antologioissa
* *Kaunis Saksa: sarja saksalaista lyriikkaa*, suom. Uuno Kailas, Porvoo WSOY 1924
* *Laulujen virta: saksalaista lyriikkaa seitsemänsadan vuoden varrelta*, suom. Arvi Kivimaa, WSOY 1936
* *[[Maailmankirjallisuuden kultainen kirja|Saksan kirjallisuuden kultainen kirja]]*, toim. Rafael Koskimies, Porvoo: WSOY, 1930
* Juri Nummelin, *Titaanien laulu: ja muuta historiallista, eksoottista ja kauhurunoutta*, Helsinki: ntamo 2014 
* *Tuhat laulujen vuotta: valikoima länsimaista lyriikkaa*, toim. Aale Tynni, WSOY 1957, 1974 , 2004 
* V. A. Koskenniemi, *Lyyra ja paimenhuilu: runosuomennoksia*, Porvoo: WSOY 1917
* *Lausujan lipas*, toim. Lyyli Takki, Helsinki: Kulutusosuuskuntien keskusliitto 1925 Sarja: K. K:n juhlaohjelmakirjasia 2.
* *Runon pursi: maailmankirjallisuuden kertovaa runoutta* suom. Yrjö Jylhä, Helsinki WSOY 1934

; runot
* Ennen hälinää, suom. Uuno Kailas, teoksessa *Kaunis Saksa*
* Eräälle vainajalle (Einer Toten, kokoelmasta Adjutantenritte und andere Gedichte, 1883.), suom. Uuno Kailas, teoksissa *Kaunis Saksa* ja *Saksan kirjallisuuden kultainen kirja* sekä Aale Tynnin muokkaamana teoksessa: *Tuhat laulujen vuotta*, 1957
* Kauniita kesäkuun päiviä, suom. Arvi Kivimaa, teoksessa *Laulujen virta*
* Ken tietää, missä -, suom.Arvi Kivimaa, teoksessa: *Laulujen virta*
* Lapsuuden ajoilta, suom. V. A. Koskenniemi, teoksessa *Lyyra ja paimenhuilu* ja *Saksan kirjallisuuden kultainen kirja*
* Legenda, suom. Yrjö Jylhä, teoksessa *Runon pursi*
* Nummikuvia (Heidebilder), suom. Aale Tynni, teoksessa *Tuhat laulujen vuotta*  1974, 2004
* Pietari Lüng, suom. L. E., teoksessa Lausujan lipas
* Pääskyslaulu, suom. Arvi Kivimaa, teoksessa: *Laulujen virta*
* Siinäkö kaikki?, suom. V. A. Koskenniemi, teoksissa *Lyyra ja paimenhuilu* ja *Saksan kirjallisuuden kultainen kirja*
* Suuressa kaupungissa, suom. Uuno Kailas, teoksessa *Kaunis Saksa*
* Syvä kaipaus, suom. V. A. Koskenniemi, teoksessa *Lyyra ja paimenhuilu* ja *Saksan kirjallisuuden kultainen kirja*
* Tanssiaisten jälkeen, V. A. Koskenniemi, teoksessa *Lyyra ja paimenhuilu* ja *Saksan kirjallisuuden kultainen kirja*
* Viimeinen tahto, suom. Uuno Kailas, teoksessa *Kaunis Saksa*, *Saksan kirjallisuuden kultainen kirja* ja *Titaanien laulu*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fladan

**Fladan** on järvi Algersön saarella Föglön kunnassa Ahvenanmaan kaakkoisosassa. Sen pinta-ala on 5,1 hehtaaria. Etäisyys Maarianhaminasta on 39 kilometriä itäkaakkoon ja Turusta 102 kilometriä länsilounaaseen.

## Maantiede
Fladanin pituus kaakosta luoteeseen on noin 400 metriä, järven rantaviiva on epämääräinen. Saaria ei ole. Fladanin kaakkoiskolkasta lähtee noin 170 metriä pitkä laskuoja etelään kohti Itämerta. Algersön saari on metsämaata ja kalliota, Fladanin lounaispuolella sijaitsee nimetön lampi.
Fladan on suurin Föglön neljästä järvestä. Kolme muuta ovat Insjön, Självik ja Finholms strömmen.

Fladan (92.412.1.002) kuuluu Ahvenanmaan kaakkoiseen saaristoalueeseen (92.412), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Eteläisen saaristomeren päävesistössä (92). Kaakkoisen saaristoalueen laajin järveksi luokiteltu vakavesi on Oppsjön, Fladan on toiseksi laajin ja Insjön kolmanneksi laajin.

## Lähteet
Vuoden yhtye

**Vuoden yhtye** on Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla vuodesta 1986 jaettu palkinto suomalaiselle kansan- tai maailmanmusiikkia esittävälle kokoonpanolle. Palkinnon saajan nimeää Kaustisen kansanmusiikkijuhlien hallitus.

## Palkittuja yhtyeitä
* 1986: JPP
* 1987: Värttinä
* 1988: Alaspään veljekset
* 1989: Niekku
* 1990: Halsbrytarna
* 1991: Jylhän pelimannit
* 1992: Koinurit
* 1993: Näppäripelimannit
* 1994: Pinnin pojat
* 1995: Folkkarit
* 1996: Spontaani vire
* 1997: Loituma
* 1998: Heikki Lahden yhtye
* 1999: Kaustisen purppuripelimannit
* 2000: Bill Hota & the Pulvers
* 2001: Leikarit
* 2002: Kiharakolmio
* 2003: Frigg
* 2004: Snekka
* 2005: Sväng
* 2006: Hyperborea 
* 2007: Vanhanpiian pojat
* 2008: Haka 
* 2009: Polka Chicks
* 2010: Duo Elina Järvelä & Juha Virtanen 
* 2011: Luomala & Salminen
* 2012: Siba Folk Big Band
* 2013: Orkestar Bordurka
* 2014: Juha Kujanpää Ensemble
* 2015: Orivesi All Stars
* 2016: Piirpauke
* 2017: Gájanas
* 2018: Lastenmusiikkiorkesteri Ammuu!
* 2019: ENKEL
* 2020: Kangasalan pikkupelimannit
* 2021: Maria Kalaniemi & Eero Grundström
* 2022: Aapintuvan pelimannit
* 2023: Ääniteatteri Iki-Turso
* 2024: I Fäälan
* 2025: Loimolan voima

## Lähteet
Lillete Dubey

**Lillete Dubey** (s. 7. syyskuuta 1953 Pune, Bombay, Intia) on intialainen näyttelijä. Hän on näytellyt elokuvissa, televisiossa ja teatterissa.

## Filmografia

## Televisio

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
*
Siuntion hyvästijättöhuone

**Siuntion vainajien hyvästijättöhuone** (ruots. *Sjundeå avskedsrum*) on Siuntion kirkonkylässä, Uudellamaalla sijaitseva ruumishuone. Rakennuksessa on vainajien säilytystilat, sekä tila, jossa omaiset voivat jättää hyvästit vainajalle ennen hautajaistilaisuuden alkamista. Hyvästijättöhuone on rakennettu Siuntion Pyhän Pietarin kirkon viereen vuonna 2009 kirkon perusteellisen restauroinnin yhteydessä. Rakennuksen omistaa Siuntion seurakuntayhtymä. Rakennuksen toisessa päässä on myös varastotilaa, sekä WC-tilat Siuntion hautausmaalla kävijöille

Hyvästijättöhuoneesta löytyy tekstiilitaiteilija Helena Vaarin tekstiilitaideteos nimeltään ´Kyyneleet´.

Siuntiossa on myös kirkon läheisyydessä Siuntion vanha ruumishuone. Tämä ruumishuone ei ole enää päivittäisessä käytössä, mutta esimerkiksi kriisitilanteiden vallitessa huone voidaan ottaa käyttöön vainajien säilytystä varten.

## Lähteet
M6 (televisiokanava)

**M6** (lausunta ranskaksi: [ɛm sis]), joka tunnetaan myös nimellä **Métropole Television**, on yksityisomisteinen Group M6:n vetämä, kansallinen ranskalainen televisiokanava ja kolmanneksi katsotuin televisioverkko Ranskankielisessä maailmassa.
Simon Weck

**Simon Andersson Weck** (1. lokakuuta 1762 Vihti − 1808) oli Suomessa Ruotsin valtakunnan aikaan elänyt rakuuna, eli jalkaväen ratsulla liikkunut sotilas. Weck menehtyi taistelukentällä Suomen sodassa vuonna 1808.

## Elämäkerta
Simon Andersson Weck syntyi Vihdissä Kaharlan kylässä Killin talossa vuonna 1762. Weck oli torpparina muun muassa Espoossa Leppävaarassa, sekä myöhemmin Helsingin pitäjässä Tuomarilassa. Weck meni naimisiin Anna Margareta Henricsdotterin kanssa ja pari sai kuusi lasta. 

Vuonna 1784 Weck värvättiin rakuunaksi Helsingin pitäjän Tuomarinkylässä sijaitsevaan Långhansasin rustholliin, josta nykyinen Tuomarinkyän kartano on perustettu. Hän palveli Uudenmaan ja Hämeen rakuunarykmentissä. Alun perin Weck tunnettiin sukunimellä Blom, mutta se vaihdettiin tyypilliseen ruotsinkieliseen, yksitavuiseen sotilasnimeen myöhemmin. Nimi Weck tulee todennäköisesti Tuomarinkylän kartanon silloisen omistajan Johannes Weckströmin nimestä. Joissain yhteyksissä nimi Weck on kirjoitettu myös muodossa Wäck.

Simon Weck kaatui sotakentällä Suomen sodassa vuonna 1808.

## Lähteet
Mahamadou Kassogué

**Mahamadou Kassogué** (s. 21. toukokuuta 1974 Bandiagara) on malilainen juristi, joka toimii maansa oikeusministerinä.

Kassogué on suorittanut oikeustieteen maisterintutkinnot Malin hallintokorkeakoulussa vuonna 1998 ja Länsi-Afrikan katolisessa yliopistossa vuonna 2015. Hänet nimitettiin tuomariksi vuonna 2004.

Kassogué työskenteli Bamakon kolmannen kunnan talousrikoksista vastaavana yleisenä syyttäjänä vuodesta 2019. Hänet nimitettiin Choguel Maïgan hallituksen oikeus- ja ihmisoikeusministeriksi sekä sinetinvartijaksi kesäkuussa 2021.

## Lähteet