open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
La Roche-Guyonin linnan potager

**La Roche-Guyonin linnan hyötypuutarha** () sijaitsee Val-d’Oisen departementissa La Roche-Guyonin kylässä, noin 70 kilometriä Pariisista länteen. Se on geometrisena muotopuutarhana toteutettu julkinen puutarha, jonka istutusalueet sisältävät  hyötykasveja. Se avattiin vuonna 2004 yleisölle 1700-luvulla suunniteltuun asuunsa entistettynä. Noin 3,5 hehtaarin kokoinen alue on saanut Ranskan kulttuuriministeriön Jardin remarquable -tunnuksen 2011 ja vuodesta 2013 alkaen kaikki sen tuotteet ovat luomulaatua. Ruohovartisten kasvien lisäksi puutarhaan on istutettu myös satoja hedelmäpuita ja siksi siitä käytetään myös nimeä *potager-fruitier*.

## Historia

La Roche-Guyonin linnaan kuuluu tyyliltään erilaisia puutarhoja. Niistä yksi on potager eli hyötypuutarha, joka perustettiin alkuperäisessä muodossaan 1697.  Nykyinen *potager-fruitier* perustuu 1740-luvulla tehtyihin uudistuksiin. Linnan omistajat olivat tuolloin kiinnostuneet maanviljelystä ja valistusfilosofiasta  ja halusivat tunnelmaltaan tieteellisen ja kokeellisen, mutta kuitenkin kauniin puutarhan. Tuloksena oli tiukan geometrinen muotopuutarha *à la française*, jossa istutusalueet toteutettiin ajan tavasta poiketen käyttämällä koristekasvien sijaan hyötykasveja, kuten juureksia, vihanneksia ja yrttejä. Ranskan vallankumouksen jälkeen tämä periaate kuitenkin katosi ja ensimmäisen maailmansodan jälkeen aluetta käytti itsenäinen kauppapuutarha, kunnes viljelmät hylättiin noin 1955 ja alue jäi vuosikymmeniksi unohduksiin. 

## Puutarhasuunnitelma
Muurien ympäröimä potager sijaitsee linnan ja Seinejoen välissä ja se on pinnanmuodoiltaan tasainen. Kun sitä ruvettiin entistämään 2000-luvun alussa, se haluttiin palauttaa alkuperäiseen vuoden 1741 asuunsa. Työ kesti kolme vuotta ja se valmistui heinäkuussa 2004, jolloin puutarha avattiin yleisölle. 
 

Puutarhan  istutussuunnitelma perustuu suoriin viivoihin. Sen peruskuvioina on neljä neliötä, joista jokaisen keskellä on pieni kasteluvesiallas. Säännöllisin välein sijoitetut pitkittäiset, poikittaiset ja vinot käytävät jakavat neliöt niin, että tuloksena on 32 kolmion muotoista ja hedelmäpuiden reunustamaa istutusaluetta. Niissä kasvatetaan alkuperäiseen tapaan ruuaksi tai mausteiksi kelpaavia kasveja, mutta myös luonnonmukaiseen tuholaisten ja tautien torjuntaan sopivia lajeja. Hyötypuutarhan lisäksi puutarhassa on kaksi tuulilta suojaavaa muotopuutarhan metsikköaluetta  (*bosque*).

## Kehityslinjoja

Alueella luovuttiin vuonna 2007 kokonaan keinotekoisten torjunta- ja lannoiteaineiden käytöstä. Kaikki sen puutarhatuotteet ja niistä tuotetut jalosteet ovat vuodesta 2013 alkaen luomulaatuisia. Puutarhatoiminnan tavoitteena on liittää kasvitarhan ekosysteemi omaan ympäristöönsä. Sen vuoksi siellä halutaan lisätä viljelykasvien moninaisuutta, edistää elonkirjoa ja kierrätystä sekä viljelytiedon ja taitojen siirtymistä eteenpäin. Puutarhassa järjestetään erilaisia kiertokäyntejä ja työpajoja. Puutarhaan on vapaa pääsy linnan aukioloaikoina.  

## Lähteet
Robin Hranáč

**Robin Hranáč** (s. 29. tammikuuta 2000 Plzeň) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 190-senttimetrinen. Hän on edustanut Saksan Bundesliigassa pelaavaa Hoffenheimia elokuusta 2024 alkaen. Hän on aiemmin pelannut Tšekin liigassa Viktoria Plzeňissä ja vuosina 2022–2023 lainasopimuksella Pardubicessa sekä Slovakian liigassa loppuvuonna 2021 lainalla Tatran Liptovský Mikulášin joukkueessa.

Hranáč pelasi Tšekin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 12 ottelua, joista kolme kuului vuoden 2023 EM-kilpailuihin. Hän pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Armeniaa vastaan. Hän kuului Tšekin joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024. Hänen neljäs maaottelunsa oli EM-kilpailujen ensimmäinen alkulohko-ottelu Portugalia vastaan. Tšekki hävisi tuon ottelun 1–2, ja Portugalin ensimmäinen maali merkittiin Hranáčin omaksi maaliksi pallon pompittua hänestä maaliin, ja toisen maalin Portugali teki Hranáčin menetettyä lisäajalla pallon maalinedustalla Francisco Conceiçãolle. EM-kilpailujen toinen alkulohko-ottelu Georgiaa vastaan päättyi tasan 1–1, ja Georgia sai johtomaalinsa Hranáčin käsivirheen vuoksi tuomitusta rangaistuspotkusta. Tappiollisessa kolmannessa alkulohko-ottelussa Turkkia vastaan Hranáč syötti Tšekin ainoan maalin. Hranáč on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä seitsemän A-maaottelua.

## Lähteet
Ladislav Krejčí (jalkapalloilija, 1999)

**Ladislav Krejčí** (s. 20. huhtikuuta 1999 Rosice) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Wolverhampton Wanderersia lainalla Espanjan Primera Divisiónin Gironasta. Hän on pituudeltaan 191-senttimetrinen.

Krejčí pelasi Tšekin liigassa Zbrojovka Brnon joukkueessa kausina 2016–2019 ja Sparta Prahassa kausina 2019–2024. Hän voitti Tšekin liigamestaruuden vuosina 2023 ja 2024 sekä Tšekin Cupin vuosina 2020 ja 2024. Hän siirtyi kaudeksi 2024–2025 espanjalaisseura Gironaan kahdeksan miljoonan euron hinnalla. Hän pelasi debyyttikaudellaan Gironassa 28 Espanjan liigan ottelua, joissa hän teki maalin Espanyolia ja Villarrealia vastaan, ja seitsemän Mestarien liigan ottelua. Kaudella 2025–2026 hän ehti pelata Gironassa kaksi Espanjan liigan ottelua. Elokuussa 2025 Krejčí siirtyi englantilaisseura Wolverhampton Wanderersiin yksivuotisella lainasopimuksella, joka velvoittaa Wolverhamptonin ostamaan hänet pysyvästi 26 miljoonalla punnalla tiettyjen menestysehtojen täyttyessä.

Krejčí pelasi useissa Tšekin nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi kolme ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021. Hän pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2022 MM-jatkokarsintaottelussa Ruotsia vastaan. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2024 täydet minuutit Tšekin kaikissa kolmessa ottelussa. Hän on pelannut elokuun 2025 loppuun mennessä 20 A-maaottelua, joissa hän on ollut 19 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt A-maaotteluissaan kolme maalia: maaliskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Puolaa, kesäkuussa 2023 EM-karsintaottelussa Färsaaria ja maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Armeniaa vastaan.

## Lähteet
Euran helluntaiseurakunta

**Euran helluntaiseurakunta** (aik. **Kiukaisten helluntaiseurakunta** ja **Kiukaisten-Euran Betania-seurakunta**) on Euralla toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1952. Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten lisäksi lapsi- ja nuorisotyö ja lähetystyö. Seurakunta tekee lähetyötä muun muassa Intiassa, Espanjassa ja Venäjän Karjalassa.

Seurakunnan tilaisuuksia lähetetään muun muassa TV7:n televisio- ja verkkokanavilla.

## Historia
Helluntaiherätys saapui Euraan 1930-luvulla Kiukaisten Alhonkulman ja Myllymaan kautta. Helluntailainen toiminta tukeutui erityisesti Peurakosken taloon. Eurassa hellunntaiherätys sai enemmän jalansijaa sotien jälkeen kun räisäläinen Juho Kukko muutti siirtolaisena Euraan. Kukko kutsui paikkakunnalle puhujia ja järjesti kokouksia. Ensimmäinen kokous pidetiin Kukon kodissa elokuussa 1947.

Kiukaisten Alhonkulmalla ja Myllymaalla syntyi uusi voimallinen herätys joka leivisi myös Panelian ja Eurakosken kyliin. Seutu oli perinteistä rukoilevaisen herätyksen tukialuetta, mikä vaikutti seurakunnan toimintaan. Taisto Vahteran viimeisissä kokouksissa suunta kuitenkin kääntyi, kun tyhjät kokoushuoneet täyttyivät äärimmilleen. Ensimmäiset uskoon tulleet kastettiin kesällä 1950 Harjavallassa Kokemäenjoen rannassa.

Seurakunnan perustaminen tuli ajankohtaiseksi kun seurakunnan toiminta siirtyi Kiukaisista Kahlaan, Euran, Säkylän, Köyliön ja Honkilahden suunnalle. Seurakunnan perustamiskokous pidettiin 21. syyskuuta 1952 Jylhänmaan ja Vuorensolan kodissa Paneliassa. Seurakunnan nimeksi tuli Kiukaisten helluntaiseurakunta. Vuonna 1960 seurakunnan nimi muutettiin Kiukaisten-Euran Betania-seurakunnaksi.

## Rukoushuone
Seurakunta kokoontui 1950-luvun alussa Sorkkisten kylässä entisessä osuuskassan talossa, joka palveli rukoushuoneena vuosina 1952–1960. Seurakunta muutti Paneliaan Jokiäyrään kiinteistöön, jossa se toimi vuosina 1960–1972. Kesällä 1960 seurakunta osti Euran keskustasta tontin, johon saneerattiin rukoushuone joka vihittiin käyttöön joulukuussa 1960. Talo peruskorjattiin vuonna 1981 sarnaajan asunnoksi. Uuden rukoushuoneen rakennuusuunnitelmien vuoksi tila myytiin 1986.

Päätös uuden rukoushuoneen rakentamisesta tehtiin 1984 ja vuokrasopimus tontista allekirjoitettiin 1986. Temppelirakennuksen suunnitteli arkkitehti Martti Torvikoski. Temppeli vihittiin käyttöön 10. huhtikuuta 1988.

## Katso myös
* Luettelo Suomen helluntaiseurakunnista
* Helluntaiherätys Suomessa

## Lähteet
* 

### Viitteet
Pavel Šulc

**Pavel Šulc** (s. 29. joulukuuta 2000 Karlovy Vary) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Lyonia. Hän on pituudeltaan 177-senttimetrinen.

## Seurajoukkueura
Šulc siirtyi Viktoria Plzeňin junioreihin vuonna 2011 ja pelasi seurassa vuoteen 2025 asti. Plzeň-vuosinaan hän kävi myös lainalla Vysočina Jihlavassa, Opavassa, České Budějovicessa ja Jablonecissa. Hän pelasi vuosina 2019–2025 Tšekin pääsarjassa jatkopelit mukaan lukien 177 ottelua ja teki niissä 44 maalia. Hän voitti Tšekin liigamestaruuden vuonna 2022. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Konferenssiliigassa yhdeksän ottelua ja teki niissä yhden maalin. Kaudella 2024–2025 hän pelasi Eurooppa-liigassa 12 ottelua ja teki niissä neljä maalia.

Elokuussa 2025 Šulc siirtyi ranskalaisseura Lyoniin 7,5 miljoonan euron siirtosummalla. Hän allekirjoitti Lyonin kanssa nelivuotisen sopimuksen. 

## Maajoukkueura
Šulc pelasi Tšekin nuorisomaajoukkueissa alle 17-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa yhteensä kuusi ottelua vuosina 2021 ja 2023. Hän pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Norjaa vastaan. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2024 avauskokoonpanossa ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Portugalia vastaan mutta ei päässyt muissa otteluissa kentälle. Hän on pelannut tammikuun 23. päivään 2026 mennessä 18 A-maaottelua, joissa hän on ollut 15 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt näissä otteluissa neljä maalia: kaksi syyskuussa 2024 Kansojen liigan ottelussa Ukrainaa vastaan, yhden marraskuussa 2024 Kansojen liigan ottelussa Georgiaa vastaan ja yhden maaliskuussa 2025 MM-karsintaottelussa Gibraltaria vastaan.

## Lähteet
Freisingin piirikunta

**Freisingin piirikunta** () on Ylä-Baijerin hallintopiirissä sijaitseva piirikunta Baijerin osavaltiossa Saksassa. Sen keskus on Freisingin kaupunki. Piirikunnan pinta-ala on 799,85 neliökilometriä, ja siihen kuuluu 24 kuntaa. Vuoden 2023 lopussa piirikunnan väkiluku oli 186&nbsp;276.

Piirikunta sijaitsee Münchenin pohjoispuolella, ja Münchenin lentoasema sijaitsee osittain piirikunnan alueella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Piirikunnan verkkosivut
Ferdi Kadıoğlu

**Ferdi Erenay Kadıoğlu** (s. 7. lokakuuta 1999 Arnhem, Alankomaat) on alankomaalais-turkkilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Brightonia. Hän on pelannut Turkin A-maajoukkueessa vuodesta 2022.

Kadıoğlu aloitti pelaajauransa synnyinmaassaan Alankomaissa. Hän liittyi NEC Nijmegenin junioreihin vuonna 2008 ja nousi edustusjoukkueeseen kaudella 2016–2017, jolloin hän pelasi 27 Eredivisie-ottelua ja teki niissä neljä maalia. Seuraavan kauden hän pelasi NEC Nijmegenin joukkueessa toisella sarjatasolla. Hän siirtyi kesällä 2018 turkkilaisseura Fenerbahçeen. Ensimmäisellä kaudella hän pelasi vielä reservijoukkueessa mutta sittemmin hän on pelannut Superliigassa 148 ottelua ja tehnyt niissä 11 maalia. Hän voitti Turkin Cupin vuonna 2023. Hän on pelannut Eurooppa-liigassa 11 ottelua ja Konferenssiliigassa yhdeksän ottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia. Hän siirtyi elokuussa 2024 englantilaisseura Brightoniin. Hän pelasi avauskaudellaan vain kuusi valioliigaottelua ja teki yhden maalin. Hänen kautensa päättyi varvasvammaan marraskuun alussa.

Kadıoğlu pelasi Alankomaiden nuorisomaajoukkueissa alle 16-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi viisi ottelua alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2016 Alankomaiden yltäessä välieriin. Hän pelasi neljä ottelua alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017, ja sielläkin Alankomaat pääsi välieriin saakka. Hän pelasi neljä ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021, ja jälleen Alankomaiden taival päättyi välieriin.

Kadıoğlu pelasi Turkin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2022 neljässä Kansojen liigan ottelussa. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2024 täydet minuutit Turkin kaikissa viidessä ottelussa. Hän on pelannut elokuun 12. päivään 2025 mennessä 22 A-maaottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa. Hän teki maalin marraskuussa 2023 ystävyysottelussa Saksaa vastaan.

## Lähteet
Ondřej Lingr

**Ondřej Lingr** (s. 7. lokakuuta 2000 Havířov) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Tšekin liigassa pelaavaa Slavia Prahaa. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut alankomaalaisseura Feyenoordissa. Hän on pelannut Tšekin A-maajoukkueessa vuodesta 2022.

Lingr aloitti pääsarjauransa kotimaassaan toukokuussa 2017 Karvinán joukkueessa. Kaudet 2020–2023 hän pelasi Slavia Prahan joukkueessa ja voitti liigamestaruuden vuonna 2021 sekä Tšekin Cupin vuosina 2021 ja 2023. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä Tšekin pääsarjassa jatkopelit mukaan lukien 173 ottelua ja tehnyt niissä 40 maalia. Hän pelasi kauden 2023–2024 lainalla alankomaalaisessa Feyenoordissa. Hän pelasi Eredivisiessä 20 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän voitti Alankomaiden cupin mutta ei pelannut loppuottelussa. Hän ehti kesällä 2024 olla hetken aikaa Feyenoordin omistuksessa mutta palasi syyskuussa 2024 Slavia Prahaan.

Lingr on pelannut Mestarien liigassa neljä ottelua, Eurooppa-liigassa 18 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin, ja Konferenssiliigassa 15 ottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia.

Lingr pelasi Tšekin nuorisomaajoukkueissa alle 17-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi kaksi ottelua alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 ja teki maalin Sloveniaa vastaan. Hän pelasi kaksi ottelua alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 ja kolme ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021.

Lingr pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2022 MM-jatkokarsintaottelussa Ruotsia vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle Tšekin kaikissa kolmessa ottelussa ja syötti joukkueensa tasoitusmaalin Georgiaa vastaan. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 24 A-maaottelua, joissa hän on ollut neljä kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki maalin kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Maltaa vastaan.

## Lähteet
Trygg

**Trygg** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Aleksanteri Trygg-Salava, myös: Antti Salava, ent. Knut Aleksander Trygg, (1855–1926), suomalainen opettaja, nuorisoseuraliikkeen järjestöaktiivi
* Aleksi Trygg (s. 1984), suomalainen viulisti, säveltäjä ja viulupedagogi
* Alli Trygg-Helenius (1852–1926), suomalainen kansalaisaktiivi
* Marius Trygg (s. 1976), norjalainen jääkiekkoilija
* Mats Trygg (s. 1976), norjalainen jääkiekkoilija

## Katso myös
* Alli Tryggin puisto
Drago

**Drago** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Billy Drago, oik. William Eugene Burrows Jr., (1945–2019), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Eleonora Rossi Drago, alk. Palmina Omiccioli, (1925–2007), italialainen näyttelijä
* Luis María Drago (1859–1921), argentiinalainen oikeusoppinut ja poliitikko
* Tony Drago (s. 1965), maltalainen snooker-ammattilainen ja poolin pelaaja

;Kuvitteellisia henkilöitä
* Ivan Drago (ven. Иван Драго), Sylvester Stallonen luoma ja Dolph Lundgrenin esittämä elokuvahahmo elokuvissa Rocky IV ja Creed II. Rocky
Annijoki

**Annijoki** (pohjoissaameksi *Ánnejohka*, norjaksi *Vestre Jakobselv*) on taajama Vesisaaren kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa. Se sijaitsee Eurooppatie E75:n varrella noin 17 kilometriä Vesisaaren keskustasta länteen. Taajaman pinta-ala on 0,8 neliökilometriä ja asukasluku 475 vuonna 2023.

## Kuvia

Vestre Jakobselv kirke2.jpg|Annijoen kirkko


## Lähteet
Annijoen kirkko

**Annijoen kirkko** () on Vesisaaren kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1940.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Abdülkerim Bardakcı

**Abdülkerim Bardakcı** (s. 7. syyskuuta 1994 Konya) on turkkilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 185-senttimetrinen. Hän edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Galatasarayta. Hän on pelannut Turkin A-maajoukkueessa vuodesta 2023.

Bardakcın seura oli vuosina 2009–2022 Konyaspor, mutta hän pelasi vuosien varrella myös lainalla alemmilla sarjatasoilla Konya Şekerin, Adana Demirsporin, Samsunsporin, Giresunsporin, Denizlisporin ja Altayn joukkueissa. Superliigassa hän pelasi Konyasporissa yhden ottelun elokuussa 2013, seitsemän ottelua kaudella 2015–2016, kuusi ottelua kaudella 2016–2017, 37 ottelua kaudella 2020–2021 ja 33 ottelua kaudella 2021–2022. Hän teki ensimmäisen superliigamaalinsa marraskuussa 2015 Eskişehirsporia vastaan. Hän teki kaksi maalia superliigakaudella 2020–2021 ja viisi maalia seuraavalla kaudella. Bardakcı siirtyi kesällä 2022 Galatasarayhin. Siellä hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan 30 superliigaottelua, joissa hän teki kolme maalia, ja toisella 27 ottelua, joissa hän teki neljä maalia.

Bardakcı pelasi Mestarien liigassa kuusi ottelua kaudella 2023–2024 sekä Eurooppa-liigassa kaksi ottelua kaudella 2016–2017 ja kaksi ottelua kaudella 2023–2024. Hän teki Eurooppa-liigassa maalin helmikuussa 2024 Sparta Prahaa vastaan, mutta Galatasaray hävisi tuon ottelun ja putosi jatkosta. Bardakcı on voittanut Turkin liigamestaruuden vuosina 2023 ja 2024 sekä Turkin Cupin vuonna 2017, joskin hän pelasi cupissa vain kaksi alkuvaiheen ottelua.

Bardakcı pelasi Turkin nuorisomaajoukkueissa alle 18-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi Turkin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2023 EM-karsintaotteluissa Latviaa ja Walesia vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi avauskokoonpanossa kaksi ensimmäistä alkulohko-ottelua mutta oli kolmannesta poissa saatuaan molemmissa aiemmissa otteluissa varoituksen ja sen vuoksi yhden ottelun pelikiellon. Hän pelasi jälleen avauskokoonpanossa neljännesvälierässä ja tappiollisessa puolivälierässä. Bardakcı on pelannut lokakuun 2024 puoliväliin mennessä 16 A-maaottelua, joissa kaikissa täydet minuutit. Hän teki maalin ensimmäisessä A-maaottelussaan Latviaa vastaan.

## Lähteet
Einar Niemi

**Einar Niemi** (s. 16. syyskuuta 1943 Pohjois-Varanki) on norjalainen historioitsija ja Tromssan yliopiston professori vuodesta 1989, nykyisin emeritus. Hän on erikoistunut etnisten vähemmistöjen historaan ja Pohjois-Norjan paikallishistoriaan.
## Julkaisuja
* *Oppbrudd og tilpassing. Den finske flyttingen til Vadsø 1845–1885* (1977)
* *Den finske fare. Sikkerhetsproblemer og minoritetspolitikk i nord 1860–1940* (Knut Einar Eriksenin kanssa, 1981)
* *Vadsøs historie* (1. osa, 1983)
* *Pomor. Nordnorge og Nordrussland gjennom 1000 år* (1992)
## Lähteet
Varangeren

**Varangeren** oli Norjan Vesisaaressa vuosina 2007–2012 ilmestynyt paikallislehti. Se perustettiin *[[Finnmarken]]in* kilpailijaksi, mutta ei onnistunut keräämään tarpeeksi mainostuloja. Lehden suurimmat omistajat olivat *[[Sør-Varanger Avis]]* ja *[[Østhavet]]*.
## Lähteet
Tyydyttämättömät

**Tyydyttämättömät** (videojulkaisuna **Häikäilemättömät**, *The Carpetbaggers*) on Edward Dmytrykin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1963. Se perustuu Harold Robbinsin bestseller-romaaniin *Rahantekijät* (1961). Väljästi miljonääri Howard Hughesin elämäntarinaa muistuttavan romaanin pohjalta käsikirjoituksen teki John Michael Hayes, ja elokuvan pääosissa näyttelevät George Peppard, Alan Ladd ja Carroll Baker, jonka alastonkohtaus käytettiin hyväksi elokuvan markkinoinnissa mutta leikattiin pois itse elokuvasta Yhdysvalloissa.

## Vastaanotto
Elokuva menestyi aikoinaan erinomaisesti ja oli monessa maassa vuoden katsotuimpia. Aikalaisarvioissa elokuvaa pidettiin moraaliltaan yhtä alhaisena kuin Robbinsin alkuperäistekstiä, jonka aihe on kätevästi varastettu Howard Hughesin elämäntarinasta. Elokuva muistetaan erityisesti 1960-luvun seksuaalisen vapautumisen ilmentymänä, joskin erotiikka on nykykatsojalle kovin kesyä. *Helsingin Sanomien* Paula Talaskivi luonnehti elokuvaa tuoreeltaan 1920- ja 1930-luvun amerikkalaisen yrittäjäelämän ”pekoraalikuvitukseksi”, jossa on runsaanlaisesti ajanvietteellistä arvoa.

*[[Video-opas|Video-oppaan]]* Ilkka Jauhiaisen mielestä Robbinsin raharomaaniin perustuva melodraama on venytetty aivan liian pitkäksi. Paras puoli elokuvassa on hänestä Alan Laddin viimeiseksi jäänyt roolisuoritus. Elokuva sai häneltä kaksi tähteä viidestä, joka vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.

## Lähteet
Vesisaaren lentoasema

**Vesisaaren lentoasema** (, , kveeniksi *Vesisaaren lentohamina*) on Vesisaaressa pohjoisessa Norjassa sijaitseva lentoasema. Se avattiin vuonna 1974.
## Onnettomuudet
Tammikuussa 1984 Vesisaaren lentokerhon Cessna 172 syöksyi mereen matkallaan Vesisaaresta Kirkkoniemeen. Kolmen kyydissä olleen henkilön ruumiita ei koskaan löyetty. Tammikuussa 2003 Widerøen Dash 8 ajautui laskeutuessaan kiitotien ulkopuolelle, mutta kukaan ei loukkaantunut.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Döbelnsgatan

**Döbelnsgatan** on Tukholman Norrmalmilla sijaitseva katu, joka ulottuu Malmskillnadsgatanilta Pyhän Johanneksen kirkon luota Frejgatanille Pyhän Tapanin kirkon lähelle. Risteäviä katuja ovat muun muassa Tegnérgatan, Odengatan ja Rådmansgatan.

Katu on saanut nimensä kenraali Georg Carl von Döbelniltä, joka on haudattu Johanneksen kirkon hautausmaalle.
## Kuvia

Franska skolan, Stockholm 01.jpg|Döbelnsgatan 9: Ranskalainen koulu
Döbelnsgatan 1900.jpg|Katunäkymää noin vuonna 1900
Eugène Jansson Döbelnsgatan Thielska 130.tif|*Döbelnsgatan* (Eugène Jansson, 1889)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Zarafšonvuoret

**Zarafšonvuoret** tai **Zarafshonvuoret** (, , ) on Hisor–Alaivuoristoon kuuluva vuorijono Tadžikistanissa ja Uzbekistanissa. Se erottaa idässä Masttšohin ja Jaghnobin jokilaaksot ja lännessä Zarafšonin jokilaakson Qashqadaryon vesistöalueesta.

Itä-länsisuuntainen, 420 kilometriä pitkä vuorijono alkaa idässä Masttšohin solasta ja päättyy lännessä Jomin aavikolle. Se koostuu etupäässä paleotsooisen kauden kalkkikivestä, liuskeesta ja lännessä graniitista. Kalkkikivialueilla esiintyy karsti-ilmiöitä. Kilin (Kiyevin) 950 metriä syvä luola lännessä Qirqtog‘in ylängöllä on yksi maailman suurimmista karstiluolista. Hyötykaivannaisia ovat antimoni, elohopea, volframi, kupari, arseeni, lyijy ja kivihiili.

Zarafšonin sivujoet Fon, Kištūd ja Moğijon jakavat Zarafšonvuoret kolmeen osaan. Foniin ulottuvaa itäosaa kutsutaan Masttšohvuoriksi. Niiden korkeus on 4&nbsp;000–5&nbsp;000 metriä. Korkein huippu on Tutak (5&nbsp;433 metriä). Vuorilla on paljon lunta ja jäätiköitä, varsinkin siellä missä ne liittyvät Turkestanvuoriin.

Fonin ja Kištūdin välinen osa on nimeltään Fonvuoret. Niitä halkovat syvät laaksot. Tässä osassa sijaitsee Zarafšonvuorten korkein kohta, jäätikön peittämä Tšimtargha (5&nbsp;494 tai 5&nbsp;489 metriä). Länsirinteillä on useita järviä, joista suurin on Kūli Kalon. Fonvuoret liittyvät etelässä Hisorvuoristoon.

Kištūdin länsipuolella vuoret alenevat 2&nbsp;500 metriin. Moğijonin ja Taxtaqorachasolan välistä osaa kutsutaan Tšaqili Kalon tai Chaqalikalonvuoriksi. Solan länsipuolella sijaitsevat Qoratepavuoret laskeutuvat 500–600 metriin. Zarafšonin läntisiä jatkeita ovat Zirabuloq- ja Ziyovuddinvuoret.

Alueen vuotuinen sademäärä on 200–400 millimetriä. Lumiraja on pohjoisrinteillä 3&nbsp;400–4&nbsp;400 ja etelärinteillä 3&nbsp;600–4&nbsp;600 metriä. Vuorten rinteillä kasvaa muun muassa katajia ja vaahteroita, ja ylempänä on alppiniittyjä. Eläinkuntaan kuuluvat susi, ilves, lumileopardi, kivinäätä, piikkisika, villisika, siperianvuohi, maakotka, punapyyt ja lumikanat. Rinteillä laidunnetaan karjaa ja laaksoissa harjoitetaan maanviljelyä ja puutarhanhoitoa.

## Lähteet
Luis María Drago

**Luis María Drago** (1859–1921) oli argentiinalainen oikeusoppinut ja poliitikko. Hän oli 1902–1904 Argentiinan ulkoasiain- ja opetusministerinä. Hänen mukaansa on saanut nimensä Drago-oppi, kansainvälisoikeudellinen teoria, jonka hän esitti 29. joulukuuta 1902 päivätyssä Yhdysvalloille osoittamassaan nootissa. Siinä hän viittaamalla Monroe-oppiin ja eräiden Euroopan maiden esiintymiseen Venezuelaa kohtaan esitti näkemyksen, että velkasitoumuksen täyttämättä jättäminen ei saisi synnyttää oikeutta aseelliseen sekaantumiseen ja vielä vähemmän amerikkalaisten valtioiden maa-alueiden miehittämiseen tai takavarikoimiseen. Tätä vaatimusta kannattikin Yhdysvallat hiukan lievennetyssä muodossa Haagin kansainvälisessä konferenssissa 1907. Drago oli Haagin kansainvälisen välitystuomioistuimen jäsen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pyhän Tapanin kirkko

**Pyhän Tapanin kirkko** () on Vanadislunden-puistossa Tukholman Vasastadenissa sijaitseva viktoriaanisesta arkkitehtuurista innoitusta saanut kivikirkko vuodelta 1904.

## Historia
Pyhän Tapanin kirkkoa edelsi pieni kappeli, joka sijaitsi Frejgatanin ja Tulegatanin kulmassa. Kirkollisen sielunhoidon edistämisyhdistys vuokrasi tontin vuonna 1899 ja rakennutti sinne heti Pyhän Tapanin kappelin, joka avattiin vuonna 1900. Kappeli oli yksinkertainen ja tarkoitettu erityisesti alueen köyhille asukkaille, joilla oli suuri sielunhoidon tarve. Yhdistys rakennutti tuohon aikaan useita kappeleita nopeasti kasvaviin kaupunginosiin, joissa ei ollut omaa kirkkoa.
Vuonna 1901 aloitettiin suunnitelmat pysyvän kirkon rakentamisesta lähelle alkuperäistä puukappelia. Uusi kirkko valmistui vuonna 1904, ja vanha puukappeli siirrettiin ja nimettiin uudelleen Pyhän Sigfridin kappeliksi Aspuddeniin.

## Kuvia

Stefans-Church-Altar.jpg|Alttari
Stockholm, Sankt Stefans kyrka - KMB - 16000200108350.jpg|Kirkkosali

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Svenska kyrkan
Saksan kansallissymbolit

**Saksan kansallissymbolit** voivat ovat pääsääntöisesti epäsäännöllisä, koska maan perustuslaki ei mainitse valtion symboliksi lipun lisäksi mitään muuta.

Berliinissä sijaitseva Brandenburgin portti on ollut Berliinin muurin murtumisen jälkeen Saksan jälleenyhdistymisen symboli.

## Lähteet
Arthur Drews

**Arthur Drews** (1865–1935) oli saksalainen filosofi. Hän oli Karlsruhen teknillisen korkeakoulun professori vuodesta 1898. Drews edustaa Saksan filosofiassa Eduard von Hartmannin kehittämää pessimististä maailmankatsomusta. Hänen käsitteli teologisia kysymyksiä teoksissaan *Die Religion als Selbstbewusstsein Gottes* (1906) ja *Die Christusmythe* (1909), jossa hän koettaa todistaa Kristusta taruolennoksi. Drews on myös työskennellyt monistisen liikkeen hyväksi Saksassa ja siinä tarkoituksessa julkaissut kokoomateoksen *Der Monismus* (1908).

Drews kirjoitti monia kaunokirjallisia ja filosofisia esseitä. Hän yritti edetä yliopistourallaan Immanuel Kantin filosofiaa käsittelevillä esseillä, mutta akateemiset piirit hylkäsivät ne. Vuonna 1909 hän julkaisi *Die Christusmythen* ensimmäisen osan, mikä aiheutti suurta kohua. Kaksi vuotta myöhemmin hän lisäsi toisen osan, jossa hän kumosi vastustajiensa argumentit. Drewsin pääargumentit käsittelivät luotettavien aikalaislähteiden puutetta, vanhempien myyttien vaikutusta ja modernin teologian ongelmia. Hänen akateeminen uransa kärsi kiistoista, mutta hän jatkoi kirjoittamista.

Drews julkaisi kirjasia muinaisen monismin historiasta ja omista uskonnollisista käsityksistään. Vuonna 1921 hän julkaisi teoksen, jossa Markuksen evankeliumi esitetään astromyyttisenä matkana eläinradan halki. Hän julkaisi esseitä Steinerin antroposofiaa vastaan ja astromytologian vaikutuksesta varhaiskristillisyyteen. Vuonna 1924 hän julkaisi kirjan kristinuskon kehittymisestä gnostilaisesta taustasta ja esitteli von Hartmanniin perustuvan yleisen psykologian. Hän julkaisi myös esseitä Jeesuksen historiallisuuden kieltämisestä ja Maria-myytistä. Vuonna 1931 ilmestyi kirja Wagnerista ja Nietzschestä.

Vaikka Drews ei saanut tunnustusta akateemisissa piireissä, lehdissä julkaistujen lukuisten artikkeleiden ja esseiden määrä osoittaa, että hänen teoksensa herättivät laajaa kiinnostusta. Karelsruhen yliopisto ei kuitenkaan mainitse Drewsia lainkaan yliopiston historiaa käsittelevissä muistoartikkeleissaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hochwanner

**Hochwanner** on Saksan Baijerin ja Itävallan Tirolin rajalla sijaitseva Wetterstein vuoristoon kuuluva vuori. Se on korkeudeltaan 2&nbsp;744 metriä, joten se on Itävallan korkein vuori ja Saksan toiseksi korkein vuori Zugspitzen jälkeen. Hochwanner on turistien suosiossa. Australialainen kiipeilijäryhmä kiipesi vuorelle ensimmäisen kerran vuonna 1924. Vuori koostuu lähinnä erilaisista sedimenttikivilajeista, kuten kalkkikivestä.

## Lähteet
Tanssikortti

**Tanssikortti** on naisen tanssiaisissa käyttämä vihkonen, johon hän kirjaa muistiin sen iltaisten tanssipariensa nimet. Tavallisesti tanssikortit ovat paperisia, mutta joissain niistä on kankainen tai metallinen kansi. Kortti saattaa olla myös koristeellinen. Korttiin kiinnitettynä on naru ja sen päässä joskus myös kynä. Tanssin ajaksi naisen on tapana ripustaa kortti ranteeseensa tai pukuunsa roikkumaan. Tanssiaisten jälkeen nainen saattoi ottaa kortin mukaan muistoksi.

Tanssiaisten järjestäjä lähettää tanssikortit kutsuvieraille postitse joitain viikkoja ennen tapahtumaa. Kortista käy vähintään ilmi illan kappaleiden lukumäärä. Myös kappaleiden nimet tai tanssilajit voi olla kirjattu ylös. Lisäksi kunkin kappaleen kohdalla on tyhjä rivi, johon kirjoittaa tanssiparin nimi. Mies saattaa varata naiselta tanssin etukäteen, jolloin nainen kirjoittaa hänen nimensä muistiin korttiin. Silloin nainen tietää, kenen kanssa hän on luvannut tanssia kunkin tanssin. Vaihtoehtoisesti nainen saattaa vain täydentää korttia illan mittaan. Lisäksi kortissa saattaa olla soittajien, tanssitoimikunnan jäsenien ja tiedekunnan vieraiden nimiä.

Ensimmäiset tanssikortit otettiin käyttöön 1700-luvulla, mutta suurempaan suosioon ne nousivat vasta 1800-luvulla. Tuolloin ne olivat suosittuja ensin Wienissä ja sitten muualla Euroopassa. Yhdysvalloissa tanssikortit säilyivät yliopistotansseissa 1920–1930-luvuille asti.
## Lähteet
Pääesikunta (Nigerian puolustusvoimat)

**Nigerian pääesikunta** (, DHQ) on Nigerian puolustusvoimien puolustusvoimain komentajan johtoesikunta, jonka ydin tehtävä on eri puolustushaarojen strategis-operatiivinen suunnittelu ja johtaminen.

Pääesikunta perustettiin vuoden 1979 presidentinvaalien jälkeen. Se kuitenkin lakkautettiin vuonna 1983, ennen kuin perustettiin uudelleen vuonna 1985.

## Lähteet
Drews

**Drews** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Arthur Drews (s. 1865), saksalainen filosofi
* Egon Drews (1926–2011), saksalainen ratameloja ja olympiamitalisti
* Kristiina Drews (s. 1952), suomentaja
* Paul Drews (1858–1912), saksalainen teologi
* Stipe Drews (oik. *Stipe Drviš*, s. 1973), kroatialainen ammattilaisnyrkkeilijä.
Bobotogʻ

**Bobotogʻ** (uzbekinkielinen nimitys) tai **Bobokūh** (, vuoteen 2023 saakka *Babatag* tai *Bobotoğ*) on vuorijono Tadžikistanin lounaisosan ja Uzbekistanin Surxondaryon alueen rajalla. Se erottaa toisistaan Kofarnihon- ja Surxondaryojokien vesistöalueet.

Koillis-lounaissuuuntainen vuorijono ulottuu Hisorinlaaksosta Amudarjaan. Sen pituus on 125 ja leveys 30–40 kilometriä. Korkein kohta on Zarkosavuori (noin 2&nbsp;290 metriä). Vuoret koostuvat etupäässä kalkkikivestä, savesta, silttikivestä ja hiekkakivestä. Itärinne on jyrkkä ja kapea, länsirinne loiva ja leveä. Alueella on paljon karsti-ilmiöitä.

Vuorten rinteillä kasvaa manteli- ja pistaasimetsiköitä. Eläinkuntaan kuuluu kierteissarvivuohi. Rinteillä laidunnetaan karjaa ja laaksoissa harjoitetaan maanviljelyä. Alue kärsii eroosiosta ja liiallisesta laiduntamisesta.

## Lähteet
Boysuntogʻ

**Boysuntogʻ** (uzb. kyrill. Бойсунтоғ, ) on Hisorvuorten lounainen reunavuoristo pääosin Surxondaryon alueella Uzbekistanissa.

Koillis-lounaissuuntaisen vuorijonon pituus on 150 kilometriä. Sen keskikorkeus on 2&nbsp;500–3&nbsp;000 metriä. Korkein kohta on Xoʻjapiryox (4&nbsp;425 metriä). Boysuntogʻvuorten osia ovat koillisesta lounaaseen Kushtang, Ketmonchopti, Sarimas ja Suvsiztogʻ. Niiltä saavat alkunsa Sheroboddaryo- ja Surxondaryojoet.

Vuoret koostuvat etupäässä graniitista, granodioriitista, gneissistä ja liuskekivestä. Kaakkoisrinteet ovat jyrkät ja luoteisrinteet loivat.

Seudun vuotuinen sademäärä on 445–800 millimetriä. Vuorten rinteillä on niittyjä, harvaa katajametsää ja hedelmäpuita. Alueella harjoitetaan karjanhoitoa, keinokasteltua maanviljelyä ja puutarhanhoitoa. Luonto on kärsinyt eroosiosta ja liiallisesta laiduntamisesta. Tulvat ja maanvyöryt ovat yleisiä.

## Lähteet
Carl Möller

**Carl Möller** (1857–1933) oli ruotsalainen arkkitehti, joka johti Ruotsin yli-intendentinvirastoa (vuodesta 1918 rakennushallitus) vuosina 1904–1924. Arkkitehtina hänet tunnetaan muun muassa suunnittelemistaan kirkoista.
## Töitä

2033S-t Johannes kyrka.jpg|Pyhän Johanneksen kirkko (1890)
Johannes skola, 2012 H.JPG|Johanneksen kansakoulu (Roslagsgatan 61, 1891)
Gustaf Adolfskyrkan 2010.JPG|Kustaa Aadolfin kirkko (1892)
Villa Lusthusporten 2015b.jpg|Villa Lusthusporten Djurgårdenissa (1898)
Stefanskyrkan view2.jpg|Pyhän Tapanin kirkko (1904)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lempäälän-Vesilahden yhteiskoulu

**Lempäälän-Vesilahden yhteiskoulu** oli Lempäälässä vuosina 1953–1976 toiminut yksityinen oppikoulu. Koulun omisti Lempäälän-Vesilahden yhteiskoulun kannatusyhdistys.

Koulu toimi aluksi viisiluokkaisena ja sai luvan laajentua 8-luokkaiseksi 1959. Koulu sai oikeuden antaa keskikoulutodistuksia 1957 ja ylioppilastutkinto-oikeuden 1962. Aluksi koulu toimi vuokratiloissa Lempäälän kirkonkylän kansakoulun kiinteistössä ja Lempäälän Manttaalitalossa. Oma arkkitehti Jaakko Ilveskosken suunnittelema punatiilinen koulutalo valmistui Lempäälän kanavan lähelle 1958 ja sitä laajennettiin 1966. Koulun toimintaa jatkoivat vuoden 1976 jälkeen Lempäälän-Vesilahden peruskoulun yläaste ja Lempäälän lukio. Yhteiskoulun rakennuksessa toimi sittemmin lukio, kansalaisopiston ja viimeksi erityiskoulu vuoteen 2017 saakka. Koulurakennus purettiin 2019 ja sen paikalle valmistui 2021 uusi Kanavan koulu, joka on betonirunkoinen julkisivumateriaalin ollessa hirsi (massiivipuu). 

## Rehtorit
* 1953–1958 Harri Einola
* 1958-1972 Jouko Karanko
* 1972–1976 Kauko Palmu

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* *Lempäälän-Vesilahden yhteiskoulun kannatusyhdistys r.y., 1952-1979 ; Lempäälän-Vesilahden koulutustuki r.y., 1979-*; teksti Senja Harjula, Vappu Tiitola, historiikkitoimikunta Sakari Tapola, puheenjohtaja ym. Lempäälän-Vesilahden koulutustuki, Lempäälä 1982 
* *Ylioppilaita 50 vuotta: Lempäälän-Vesilahden yhteiskoulun ja Lempäälän lukion historiikki sekä ylioppilaat 1962-2011*; toimitus Erkki Hytönen, Hannu Tiensuu. Lempäälän-Vesilahden Koulutustuki - Lempäälän kunta, Lempäälä 2012 
* Ritva Mäkelä : *Tuhannen tarinan talo: Lempäälän-Vesilahden Yhteiskoulusta Kanavan kouluksi*. Lempäälän kunta, sivistystoimi, Lempäälä 2019
Leonidas Stergiou

**Leonidas Stergiou** (s. 3. maaliskuuta 2002 Wattwil) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Stuttgartia, jossa hän oli jo kauden 2023–2024 lainalla. Kotimaassaan hän on edustanut St. Gallenia. Hän on pelannut Sveitsin A-maajoukkueessa vuodesta 2022.

Stergiou siirtyi St. Gallenin junioreihin vuonna 2015 ja nousi edustusjoukkueeseen helmikuussa 2019. Seuraavalla kaudella hän kuului vakiokokoonpanoon ja teki maalin heinäkuussa 2020 Neuchâtel Xamaxia vastaan. Hän pelasi kauden 2022–2023 loppuun mennessä 139 Sveitsin Superliigan ottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän oli kauden 2023–2024 lainalla saksalaisseura Stuttgartissa. Hän pelasi 15 bundesliigaottelua ja teki toukokuussa maalin kotivoitossa Bayern Müncheniä vastaan.

Stergiou pelasi useissa Sveitsin nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi yhteensä viisi ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuosina 2021 ja 2023. Jälkimmäisessä turnauksessa hän oli joukkueen kapteeni.

Stergiou pelasi Sveitsin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2022 Kansojen liigan ottelussa Portugalia vastaan. Seuraavat maaottelunsa hän pelasi kesäkuussa 2024. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle kahdessa alkulohko-ottelussa ja Italiaa vastaan pelatussa neljännesvälieräottelussa. Hän on pelannut EM-kilpailujen loppuun mennessä kuusi A-maaottelua, joissa kaikissa hän on tullut vaihdosta kentälle.

## Lähteet
Lempäälän Nuorisoseurantalo

**Lempäälän Nuorisoseurantalo** on Lempäälän keskustassa Iluksentie 5:ssä sijaitseva seurantalo, jota vuokrataan myös juhlatilaisuuksia ja harrastustoimintaa varten. Talossa on teatteritoimintaa (Lempäälän Nuorisoseuran teatteri) ja siellä järjestetään erilaisia kursseja eri-ikäisille. Lempäälän Nuorisoseura ry perustettiin 23. kesäkuuta 1895 ja seurantalo valmistui vuonna 1903.

## Lähteet
Prem Chopra

**Prem Chopra** (, ; s. 23. syyskuuta 1935 Lahore, Punjab, Brittiläinen Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee hindinkielisissä elokuvissa. Noin 400 elokuvassa näytellyt Chopra tunnetaan parhaiten monista roiston rooleistaan. Hän on voittanut kaksi Filmfare Awards -palkintoa, parhaasta miessivuosasta elokuvasta *[[Do Anjaane]]* vuonna 1977 sekä elämäntyöstä vuonna 2023.

## Yksityiselämä
Chopra meni naimisiin Uma Malhotran, Raj Kapoorin vaimon Krishnan sisaren, kanssa vuonna 1969. Heillä on kolme tytärtä.

## Valikoitu filmografia
* *[[Hare Rama Hare Krishna]]* (1971)
* *[[Daag (vuoden 1973 elokuva)|Daag]]* (1973)
* *[[Bobby (vuoden 1973 elokuva)|Bobby]]* (1973)
* *[[Kaala Patthar]]* (1979)
* *[[Ali Baba ja 40 rosvoa]]* (*Alibaba Aur 40 Chor*, 1980)
* *[[Nagina (elokuva)|Nagina]]* (1986)
* *[[Koi… Mil Gaya]]* (2003)
* *[[Bunty Aur Babli]]* (2005)
* *[[Salaam-e-Ishq]]* (2007)
* *[[Delhi-6]]* (2009)
* *[[Viidakkojengi]]* (*Delhi Safari*, 2012)
* *[[Animal (vuoden 2023 elokuva)|Animal]]* (2023)

## Palkinnot
* Filmfare Awards
** 1977: Paras miessivuosa – *[[Do Anjaane]]*
** 2023: Elämäntyöpalkinto

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Lempäälän Manttaalitalo

**Lempäälän Manttaalitalo** on Lempäälän keskustassa Manttaalitie 1:ssä sijaitseva 1933 valmistunut kokous- ja juhlatilaisuuksien pitopaikka. Talossa on vuokrattavana myös useita pienempiä huoneistoja liiketiloiksi ja toimistokäyttöön. Talviaikaan talolla pidetään tansseja. Talon omistaa Maataloustuottajain Lempäälän Yhdistys MTK - Lempäälä ry.

Manttaalitalo rakennettiin alunperin Lempäälän suojeluskuntataloksi 1931–1933 ja talon vihkiäiset olivat 26. maaliskuuta 1933. Talo edusti rakennustyyliltään lähinnä 1920-luvun klassisismia. Talon suunnitteli rakennusmestari Kaarlo Grönlund ja talon juhlasalin näyttämökulissit taiteilija Uuno Eskola. Osittain kolmikerroksinen rakennus oli kooltaan 30 kertaa 18 metriä. Kellarikerroksessa sijaitsi talouskellari. puusuoja, konehuone ja 25 metrin pienoiskiväärirata. Ensimmäisessä kerroksessa sijaitsi juhlasali eteisineen ja vaatesäilöineen. ravintola keittiöineen sekä kaksi pienempää kokoushuonetta. Toisessa kerroksesta oli tilava halli, lottien ja suojeluskunnan kansliahuoneet, varasto sekä kaksi näyttelijäin huonetta ia vahtimestarin asunto.

Jatkosodan alkaessa Lempäälän suojeluskuntatalolla perustettiin Jalkaväkirykmentti 23:n I pataljoona 19. – 21. kesäkuuta 1941.

Suojeluskuntien lakkauttamisen jälkeen Manttaalitalosta tuli maataloustuottajain toiminnan keskus. Manttaalitalon pihassa on 1997 pystytetty Sotiinlähdön muistokivi ja talon seinässä on suojeluskuntatalon muistolaatta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Youtube-videoita Lempäälän Manttaalitalolla pidetyistä tansseista
Vincent Sierro

**Vincent Olivier Sierro** (s. 8. lokakuuta 1995 Sion) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Toulousea. Hän on aiemmin pelannut kotimaansa lisäksi Saksassa. Hän on pelannut Sveitsin A-maajoukkueessa vuodesta 2024.

## Seurajoukkueura

Sierro pelasi ensimmäisen Sveitsin Superliigan ottelunsa toukokuussa 2015 Sionin joukkueessa. Seuraavalla kaudella hän pelasi 16 superliigaottelua, joissa hän teki kaksi maalia, ja sitä seuraavalla kaudella 17 superliigaottelua, joissa hän teki jälleen kaksi maalia. Hän siirtyi tammikuussa 2017 saksalaisseura Freiburgiin mutta pääsi 1,5 kauden aikana pelaamaan edustusjoukkueessa vain neljä bundesliigaottelua ja yhden cup-ottelun. Kauden 2018–2019 hän oli lainalla sveitsiläisseura St. Gallenissa ja pelasi 35 superliigaottelua, joissa hän teki 11 maalia.

Sierro siirtyi kesällä 2019 Young Boysiin, jossa hän voitti Sveitsin liigamestaruuden vuosina 2020 ja 2021 sekä Sveitsin cupin vuonna 2020. Vammat haittasivat hänen pelaamistaan kahdella ensimmäisellä kaudella, joilla molemmilla hän pelasi 17 superliigaottelua ja teki niissä yhden maalin. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 33 superliigaottelua ja teki niissä neljä maalia. Kauden 2022–2023 alkupuolella hän pelasi 15 superliigaottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän pelasi Young Boysin joukkueessa Mestarien liigassa viisi ottelua ja teki maalin marraskuussa 2021 kotiottelussa Atalantaa vastaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi kaikkiaan yhdeksän ottelua.

Sierro siirtyi tammikuussa 2023 ranskalaisseura Toulouseen. Hän pelasi ensimmäisellä kausipuolikkaallaan 15 Ligue 1 -ottelua. Toulousen voittamassa Ranskan cupissa hän pelasi neljä ottelua, muun muassa runsaat 20 minuuttia loppuottelussa. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Ligue 1:ssä 30 ottelua, joissa hän teki kuusi maalia, ja Eurooppa-liigassa kahdeksan ottelua.

## Maajoukkueura

Sierro pelasi Sveitsin alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa neljä ottelua vuosina 2015–2016. Hän pelasi Sveitsin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Irlantia vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle kahdessa alkulohko-ottelussa sekä neljännesvälierässä ja puolivälierässä. Hän on pelannut EM-kilpailujen loppuun mennessä seitsemän A-maaottelua, joissa hän on ollut kerran avauskokoonpanossa. Maaleja hän ei ole maaotteluissaan tehnyt.

## Lähteet
Fabian Rieder

**Fabian Rieder** (s. 16. helmikuuta 2002 Bern) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Rennesiä. Hän on pelannut Sveitsin A-maajoukkueessa vuodesta 2022.

Rieder liittyi Young Boysin junioreihin vuonna 2017 ja pelasi edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran kaudella 2020–2021. Hän pelasi Sveitsin Superliigassa kausittain 23, 30 ja 33 ottelua. Toisella kaudellaan hän teki kaksi ja kolmannella seitsemän maalia. Heinä-elokuussa 2023 hän pelasi vielä kolme superliigaottelua, joissa hän teki yhden maalin, mutta elokuun lopulla hän siirtyi ranskalaiseen Rennesiin. Rieder voitti Sveitsin liigamestaruuden vuosina 2021 ja 2023 sekä Sveitsin cupin vuonna 2023. Hän pelasi Mestarien liigassa kuusi ottelua ja teki maalin joulukuussa 2021 vierasottelussa Manchester Unitedia vastaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi kahdeksan ottelua kaudella 2020–2021.

Rieder pelasi kaudella 2023–2024 Rennesissä 15 Ligue 1 -ottelua mutta oli vain kahdesti avauskokoonpanossa. Hän teki maalin toukokuussa kauden viimeisessä ottelussa Reimsiä vastaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi neljä ottelua ja teki kaksi maalia.

Rieder pelasi useissa Sveitsin nuorisomaajoukkueissa alle 15-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi kaksi ottelua alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2018 sekä yhteensä viisi ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuosina 2021 ja 2023.

Rieder pelasi Sveitsin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2022 Qatarin MM-kilpailuissa, joissa hän tuli vaihdosta kentälle ottelussa Kamerunia vastaan ja pelasi avauskokoonpanossa Brasiliaa vastaan. Hän pelasi vuonna 2023 kaksi maaottelua ja palasi maajoukkueeseen kesäkuussa 2024. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli kahdessa ensimmäisessä ottelussa vaihdosta kentälle ja pelasi loput kolme ottelua avauskokoonpanossa. Hän on pelannut EM-kilpailujen 2024 loppuun mennessä kymmenen A-maaottelua, joissa hän on ollut neljä kertaa avauskokoonpanossa. Maaleja hän ei ole A-maaotteluissaan tehnyt.

## Lähteet
Deniz Undav

**Deniz Undav** (s. 19. heinäkuuta 1996 Varel) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 179-senttimetrinen. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa VfB Stuttgartia. Hän on pelannut Saksan ja Englannin lisäksi Belgiassa. Hän pelasi Saksan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2024.

## Seurajoukkueura
Undav pelasi Regionalliga Nordissa Havelsen joukkueessa vuosina 2015–2017. Hän edusti kaudella 2017–2018 Eintracht Braunschweigia mutta pääsi pelaamaan vain kakkosjoukkueessa. Kaudet 2018–2020 hän pelasi 3. Ligassa Meppenin joukkueessa. Hän siirtyi kesällä 2020 belgialaisseura Union Saint-Gilloiseen, joka kauden 2020–2021 päätteeksi nousi Belgian pääsarjaan. Undav oli kaudella 2021–2022 sarjan paras maalintekijä tehtyään 26 maalia 39 ottelussa. Englantilaisseura Brighton & Hove Albion osti hänet tammikuussa 2022, mutta hän jatkoi Belgiassa vielä kauden loppuun lainalla. Kaudella 2022–2023 hän pelasi Englannissa 22 valioliigaottelua ja teki niissä Brightonille viisi maalia. Kauden 2023–2024 hän oli lainalla saksalaisseura Stuttgartissa ja pelasi 30 bundesliigaottelua, joissa hän teki 18 maalia, muun muassa kolme maalia eli hattutempun kotiottelussa RB Leipzigiä vastaan. Hän oli joukkueensa toiseksi paras ja koko liigan neljänneksi paras maalintekijä.

Elokuussa 2024 Undav siirtyi VfB Stuttgartiin pysyvästi. Kaudella 2024–2025 hän pelasi Bundesliigassa 27 ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ottelua kaudella 2024–2025 ja teki maalin 17. syyskuuta 2024 ottelussa Real Madridia vastaan. VfB Stuttgartin voittamassa Saksan cupissa hän pelasi neljä ottelua kaudella 2024–2025 ja teki niissä kaksi maalia. Hän teki VfB Stuttgartin 4–2-voittoon päättyneessä Saksan cupin loppuottelussa Arminia Bielefeldiä vastaan Stuttgartin 3–0-maalin.

## Maajoukkueura
Undav pelasi Saksan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Ranskaa vastaan ja toisen kerran saman vuoden kesäkuussa ystävyysottelussa Ukrainaa vastaan. Hän kuului Saksan joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024 ja pelasi kolmannen maaottelunsa tultuaan vaihdosta kentälle EM-kilpailujen alkulohko-ottelussa Unkaria vastaan. Undav teki ensimmäisen maalinsa Saksan maajoukkueessa 10. syyskuuta 2024 Kansojen liigan ottelussa Alankomaita vastaan. Toisen ja kolmannen maajoukkuemaalinsa hän teki 11. lokakuuta 2024 Kansojen liigan ottelussa Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan.

## Lähteet
Chris Führich

**Chris Führich** (s. 9. tammikuuta 1998 Castrop-Rauxel) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 181-senttimetrinen. Hän edustaa Bundesliigassa pelaavaa Stuttgartia. Hän pelasi Saksan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2023.

Führich aloitti pääsarjauransa kahdella ottelulla Kölnin joukkueessa joulukuussa 2017. Hän siirtyi kesällä 2019 Borussia Dortmundiin mutta pelasi vain kakkosjoukkueessa. Kaudella 2020–2021 hän pelasi lainalla Paderbornissa 2. Bundesliigassa 34 ottelua ja teki niissä 13 maalia. Kesällä 2021 Paderborn osti hänet omistukseensa mutta myi saman tien Stuttgartiin. Führich on kolmen kauden aikana pelannut Stuttgartissa kevään 2023 putoamiskarsintaottelut mukaan lukien 94 bundesliigaottelua ja tehnyt niissä 16 maalia.

Führich pelasi Saksan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2023 ystävyysottelussa Yhdysvaltoja vastaan. Hän kuuluu Saksan joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024 ja pelasi viidennen maaottelunsa tultuaan vaihdosta kentälle EM-kilpailujen alkulohko-ottelussa Unkaria vastaan.

## Lähteet
Varusmies (lehti)

**Varusmies** on Varusmiesliiton julkaisema, vuonna 1971 perustettu valtakunnallinen aikakauslehti. Se on suunnattu erityisesti asevelvollisille ja varusmiespalveluksensa alkua odottaville sekä yleisemmin nuorille ihmisille. Lehti ilmestyy kolme kertaa vuodessa, talvella, loppukeväästä ja alkusyksystä. Lehteä jaetaan maksutta kaikissa Suomen puolustusvoimien ja Rajavartiolaitoksen varuskunnissa sekä lukioissa läpi Suomen.

Vuonna 2025 Varusmiehen päätoimittaja on Johannes Koivisto ja toimituspäällikkönä toimii Soili Kalliokoski.

Lehden painos vaihtelee 12 000 ja 20 000 (oppilaitosjakelut) välillä.

## Lähteet
*Medialle

## Aiheesta muualla
*Varusmies