open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ala-Ruokonen

**Ala-Ruokonen** on erämainen ylänköjärvi Juuan luoteisosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 3,1 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 88 kilometriä pohjoisluoteeseen.

## Maantiede
Ala-Ruokosen pituus kaakosta luoteeseen on noin 3,8 kilometriä. Järvi levenee voimakkaasti etelärannalta kohti järven keskiosaa, jonka leveys on noin kilometrin. Siitä luoteeseen leveys on melko tasaisesti edelleen kilometrin verran. Aivan pohjoisessa järvi kapenee Talvilahdeksi. Ala-Ruokosen pohjanmuodot kumpuilevat. Vähintään 10 metriä syvää aluetta on noin neljäsosa järven pinta-alasta. Järven leveimmällä kohdalla sijaitsee kaksi 20–22-metristä syvännettä. Ala-Ruokosen länsipuolinen luonnonsuojelualue rajoittuu sen lounaiseen rantaan.
Ala-Ruokosen ainoa nimetty saari on parin kolmen aarin laajuinen Laivasaari. Järven pohjoisimmassa osassa sijaitsee Pentturinniemi, jota erottaa mantereesta kapea Pentturinsalmi. Pentturinniemen ja mantereen välisen lahden nimi on Pentturinlampi, sen eteläosassa sijaitsee muutaman aarin laajuinen nimetön saari.

Ala-Ruokosen itäpuolella sijaitsee Ylä-Ruokonen (209,3 metriä mpy). Järvien välisen kannaksen leveys on muutamia satoja metrejä, kannaksen kapeimmasta kohdasta virtaa laskuoja Ylä-Ruokosesta Ala-Ruokoseen. Lisäksi Ala-Ruokoseen virtaa laskuojia ympäröiviltä soilta. Ala-Ruokosen eteläosan lahti kapenee Keihäsjoeksi, joka virtaa länteen Nurmiseen (187,8 metriä mpy) ja edelleen Petäiseen (187,8 metriä mpy).

Ala-Ruokosen vesitilavuus on 22&nbsp;015&nbsp;000 kuutiometriä.

Ala-Ruokonen (04.685.1.018) kuuluu Petäisjoen valuma-alueeseen (04.685), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Luostanjoen valuma-alue (04.68) ja ensimmäinen jakovaihe Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Ala-Ruokonen on Petäisjoen valuma-alueen laajin vakavesi. Alueeseen kuuluu 34 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä; Ala-Ruokosen jälkeen laajimmat ovat Ylä-Ruokonen, Petäinen ja Syväjärvi.

## Lähteet
Skaidejavri

**Skaidejavri** tai **Skäidijävri** on järvi Utsjoen pohjoiskolkassa Lapin maakunnan pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 44,9 hehtaaria. Etäisyys Rovaniemeltä on 405 kilometriä pohjoiskoilliseen.

## Maantiede
Skaidejavrin pituus etelästä pohjoiseen on noin kilometrin ja leveys lännestä itään noin puoli kilometriä. Saaria ei ole. Rannat ovat alavaa suomaata. Noin kilometrin koilliseen sijaitsee Isonkivenvaara. Nuorgam sijaitsee viitisen kilometriä koilliseen. Kartan perusteella Skaidejavri on Suomen pohjoisin järvi, jonka pinta-ala lasketaan useissa kymmenissä hehtaareissa. Sen pohjoispuolella sijaitsee muun muassa pieni Gáhkkorjávri (130,9 metriä mpy).

Skaidejavrin luoteiskolkasta lähtee laskuoja Skáidejohka pohjoiseen; se laskee noin kahden kilometrin päässä Tenoon.

Skaidejavri (68.011.1.008) kuuluu Nuorgamin alueeseen (68.011), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Tenojoen vesistössä (68). Toinen jakovaihe on Tenon alaosan alue (68.01). Skaidejavri on toiseksi laajin Nuorgamin alueen 17:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Keädgejavri.

## Lähteet
Syväjärvi (Ruokolahti)

**Syväjärvi** on metsäjärvi Ruokolahdella Etelä-Karjalan maakunnan koillisosassa. Sen pinta-ala on 82 hehtaaria. Etäisyys Imatralta on 17 kilometriä pohjoiskoilliseen.

## Maantiede
Syväjärven pituus etelästä pohjoiseen on 2,8 kilometriä. Järven eteläosan leveys on noin puoli kilometriä ja järvi kapenee pohjoista kohti. Syväniemi jakaa järven pohjoisimman osan Mutalahteen ja Pieni-Syvään. Noin 40 % Syväjärvestä on vähintään 10 metriä syvä ja 15 % vähintään 15 metriä syvä. Syvimmät kohdat sijaitsevat järven eteläosassa, mutta aivan eteläisimmän kolkan Vaajalahti on matala. Järven keskivaiheilla on matalikko. Itäinen ranta syvenee paikka paikoin varsin jyrkästi kymmeneen metriin.

Syväjärven ainoan saaren pinta-ala on viisi aaria. Se sijaitsee Vaajalahden suulla. Järven eteläisillä rannoilla on jonkin verran pientaloja.

Syväjärven pohjoiskolkkaan laskee Vasari (93,2 metriä mpy) pohjoisesta. Lännestä laskee Rampalanjärvi (98,3 metriä mpy) Kylkijokea. Syväjärven kaakkoiskolkasta alkaa noin puoli kilometriä pitkä laskujoki, joka johtaa Särkijärveen (87,1 metriä mpy).

Syväjärven vesitilavuus on 7&nbsp;120&nbsp;000 kuutiometriä.

Syväjärvi (04.112.1.015) kuuluu Ala-Saimaan lähialueeseen (04.112), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ala-Saimaan alue (04.11) ja ensimmäinen Suur-Saimaan alue (04.1). Syväjärvi on 18:nneksi laajin Ala-Saimaan lähialueen 612:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä.

Ruokolahdella on toinenkin Syväjärvi (04.112.1.532). Sen pinta-ala on nelisen hehtaaria ja myös se sijaitsee Ala-Saimaan lähialueella noin 12 kilometriä isommalta Syväjärveltä lounaaseen. Kaikkiaan Suomessa on 110 Syväjärvi-nimistä vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.

## Lähteet
Bziniczka

**Bziniczka** on noin 20 kilometrin mittainen joki Puolassa Opolen ja Sleesian voivodikunnissa. Se on Mała Panewin oikeanpuoleinen sivujoki. Joki alkaa Sleesian voivodikunnassa Pawonkówin kunnassa lähellä Gwoździanyn kylää. Se virtaa Dobrodzieńin kunnan halki Bzinica Staran kylän kohdalta. Joki laskee Mała Panewiin Opolen voivodikunnassa Kolonowskien kunnan alueella.

## Lähteet
Brec Bassinger

**Brec Marie Bassinger** (s. 25. toukokuuta 1999) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt pääroolistaan Courtney Whitmorena / Stargirlina Arrowverse-universumissa televisiosarjassa *[[Stargirl (televisiosarja)|Stargirl]]*.

## Nuoruus
Bassinger syntyi Saginawissa, Texasissa. Hän asui äitinsä luona, kun taas hänen muu perheensä jäi Texasiin. Brec pelasi ennen koripalloa, lentopalloa ja harrasti yleisurheilua. Bassinger osallistui kauneuskilpailuihin ja oli Little Miss World -voittaja vuonna 2009. Hänellä on kaksi vanhempaa veljeä. Ennen kuin Brecista tuli näyttelijä, hän oli cheerleader. Hänelle diagnosoitiin tyypin 1 diabetes 8-vuotiaana.

## Ura

Vuonna 2014 Bassinger valittiin päärooliin Nickelodeon-komediasarjassa Bella and the Bulldogs, joka kesti kaksi kautta 2015–2016. Vuonna 2016 hän liittyi näyttelijä kaartiin vuoden 2018 teinikomediassa Status Update.  Myös vuonna 2018 Bassinger näytteli Ronin roolia Hulu-televisiosarjassa All Night from AwesomenessTV. Vuonna 2019 hän näytteli trillerielokuvassa 47 Meters Down: Uncaged.

Vuonna 2018 Bassinger valittiin päärooliin Courtney Whitmore/Stargirlin rooliin televisiosarjassa Stargirl, joka sai ensi-iltansa DC Universumissa ja The CW:ssä toukokuussa 2020.

## Yksityiselämä
Brec Bassinger on seurustellut vuodesta 2017 lähtien kiinteistövälittäjä Dylan Summeralin kanssa.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Rivilotta

**Rivilotta** on Turo Karton ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1943.

Elokuva on sotadokumentti, jonka aiheena on Lotta Svärd -järjestö sekä jatkosodan aikainen lottatoiminta. Elokuva kuvattiin talvella 1941-1942.

## Lähteet
Polvijärvi (Lieksa)

**Polvijärvi** on matala metsäjärvi Lieksanjoen varrella Lieksan itäosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 3,2 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 98 kilometriä pohjoiskoilliseen.

## Maantiede
Polvijärvi koostuu pääaltaasta ja sen länsipuolisesta Matkalahdesta. Pääaltaan pituus kaakosta luoteeseen on 2,8 kilometriä. Suurimmat niemimaat ovat Keloniemi pääaltaan luoteisosassa sekä Kusiaisniemi ja Alaniemi, jotka erottavat pääallasta Matkalahdesta. Järvenosia yhdistää noin sata metriä leveä Kusiaisvirta. Polvijärven syvin kohta, kahdeksan metriä, sijaitsee pääaltaan keskellä. Kartan mukaan Matkalahden syvin kohta on 17 metriä.

Polvijärven saariluku on neljä. Saaret sijaitsevat rykelmänä Keloniemen kaakkoispuolella. Laajin saari on noin kolmihehtaarinen Kalmosaari aivan Keloniemen läheisyydessä. Sen kaakkoispuolella sijaitsevat Rutnikka, Vahtisaari ja Vääräsaari.

Polvijärven rannat ovat suureksi osaksi suomaata. Kaakkoisella rannalla levittäytyy Koronsuon soidensuojelualue. Matkalahden metsäisillä rannoilla on pientaloja.

Lieksanjoki virtaa Polvijärveen kaakosta Ruunaanjärveltä. Ruunaanjärven korkeustaso on vain 0,2 metriä Polvijärveä ylempi. Polvijärvi laskee Matkalahdesta kaakkoon Neitijärveen (132,8 metriä mpy). Polvijärveen virtaa myös Tuulijoki idästä Heinäjärven (139,2 metriä mpy) kautta.

Polvijärven vesitilavuus on 7&nbsp;968&nbsp;000 kuutiometriä.

Polvijärvi (04.492.1.001) kuuluu Ruunaanjärven alueeseen (04.492), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ruunaanjoen valuma-alue (04.49) ja ensimmäinen jakovaihe Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Ruunaanjärven alueella on 74 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Polvijärvi on toiseksi laajin. Ruunaanjärvi on laajin ja Säynäsemä kolmanneksi laajin.

Polvijärvi on Lieksan kuudenneksi laajin vakavesi. Sitä seuraa Neitijärvi, joka on vesitilavuudeltaan Polvijärveä huomattavasti suurempi.

## Lähteet
Wakaba Higuchi

**Wakaba Higuchi** (; s. 2. tammikuuta 2001 Tokio) on japanilainen taitoluistelija. Hän on joukkuekilpailun olympiamitalisti sekä yksinluistelun MM-mitalisti.

Higuchi saavutti nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa pronssia yksinluistelussa vuosina 2015 ja 2016. Aikuisten MM-kilpailuissa hän kilpaili ensimmäisen kerran vuonna 2017 ja sijoittui 11:nneksi. Vuonna 2018 hän saavutti MM-kilpailuissa hopeaa oltuaan vielä lyhytohjelman jälkeen kahdeksantena. Neljän maanosan mestaruuskilpailuissa hän sijoittui neljänneksi vuonna 2020. Saman vuoden MM-kilpailut peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.

Pekingin olympialaisissa 2022 Higuchi saavutti joukkuekilpailussa hopeaa. Yksinluistelussa Higuchi sijoittui viidenneksi ennätyspisteillään 214,44 oltuaan lyhytohjelmassa viidenneksi ja vapaaohjelmassa kuudenneksi paras.

## Huomautukset

## Lähteet
Neitijärvi

**Neitijärvi** on läpivirtausjärvi Lieksanjoen varrella Lieksan itäosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 2,8 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 94 kilometriä pohjoiskoilliseen. Neitijärvi sijaitsee Ruunaan retkeilyalueen keskiosassa.

## Maantiede
Muodoiltaan runsas Neitijärvi koostuu kaakkoisesta selkävedestä ja kahdesta luoteeseen suuntaavasta pitkänomaisesta vesialueesta, joista eteläisempi muodostaa suuren osan järven pinta-alasta. Neitijärven pohjoisrannan muodostaa laaja kaakkoon suuntaava niemimaa, joka haarautuu Vastuuniemeksi ja Neitiniemeksi, joiden väliin jää Neitijärven selkävedeltä luoteeseen työntyvä Kukkosenlahti. Suuri osa Neitijärvestä on kolmesta kuuteen metriä syvä. Syvimmät kohdat sijaitsevat järven länsiosassa.

Neitijärven saariluku on 11. Laajin saari on järven länsikolkassa sijaitseva 30-hehtaarinen Neitisaari, jonka molemmin puolin Lieksanjoen vedet virtaavat länteen. Muita nimettyjä saaria ovat Verkkosaari, Kämppäsaari, Vastuusaari, Koivusaari ja Patosaari.

Lieksanjoki virtaa Neitijärveen luoteesta Polvijärveltä, laskee Neitijärven selkäveteen, kiertää Kattilaniemen ja jatkuu etelään Kattilajärveen, jonka korkeustaso on 1,2 meträ Neitijärveä alempi. Neitijärveen laskee myös Neitijoki kaakosta laajojen suomaiden halki. Järven itärannan Huuhkajanvaaran korkeustaso on yli 180 metriä merenpinnan yläpuolella eli noin 50 metriä järven pinnan yläpuolella.

Neitijärven vesitilavuus on 10&nbsp;896&nbsp;000 kuutiometriä.

Neitijärvi (04.491.1.008) kuuluu Neitijärven alueeseen (04.491), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ruunaanjoen valuma-alue (04.49) ja ensimmäinen jakovaihe Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Neitijärven alueella on 13 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Neitijärvi on laajin. Kattilajärvi on toiseksi laajin ja Murroojärvi kolmanneksi laajin.

Neitijärvi on Lieksan seitsemänneksi laajin vakavesi. Sitä seuraa Ruosmanjärvi. Suomessa on Lieksan Neitijärven ohella Kemijärven Neitijärvi ja Inarin Neitijärvi.

## Lähteet
Dellen kantoni

**Delle** on Ranskassa yksi Territoire de Belfortin departementin kantoneista. Se käsittää 16 kuntaa ja sen alueella asui vuoden 2018 alussa 17&nbsp;367 ihmistä. Dellen kantonin keskustoimisto on Dellen kunnassa.

## Kunnat
Dellen kantonin kunnat:

* Beaucourt
* Courcelles
* Courtelevant
* Croix
* Delle
* Faverois
* Fêche-l'Eglise
* Florimont

* Joncherey
* Lebetain
* Lepuix-Neuf
* Montbouton
* Réchésy
* Saint-Dizier-l'Evêque
* Thiancourt
* Villars-le-Sec

## Lähteet
Erik Natanael Söderberg

**Erik Natanael (Natan) Söderberg** (15. huhtikuuta 1869 Haverö, Västernorrlandin lääni, Ruotsi – 15. helmikuuta 1937 Tukholma) oli ruotsalainen filosofian tohtori, journalisti, kirjailija, kääntäjä, virsirunoilija ja virsikomitean jäsen vuosina 1908–1919.

Söderberg oli papin poika. Kotona saadun opetuksen jälkeen hän jatkoi koulunkäyntiä Sundsvallissa ja tuli ylioppilaaksi Östersundissa 1888. Hän opiskeli Uppsalan yliopistossa ja valmistui filosofian tohtoriksi 1897. Hänen tutkimuksensa aiheena oli virsirunoilija Samuel Hedborn. Söderberg toimi lehtimiehenä eri lehdissä Härnösandissa, Örebrossa ja Uppsalassa. Merkittävimmän uran hän teki *Svensk Kyrkotidning* -lehden toimittajana. Hän julkaisi itse muutaman runokokoelman ja oli kiinnostunut kristillisestä virrestä. Hän otti osaa vuosien 1911, 1914 ja 1917 virsikirjaehdotusten valmisteluun. 1916 hän julkaisi merkittävimmän teoksensa *Den kristna psalmen. Historisk öfversikt*. Useat hänen virtensä liittyvät ns. nuorkirkkoliikkeen ajatuksiin. Liikkeen johtohahmoihin kuului muun muassa Karlstadin virsirunoilijapiispa J. A. Eklund. 

Söderberg kirjoitti myös virsiä. Kaksi hänen virttään on Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjassa. 

* Virsi 88 "Räds ej bekänna Kristi namn", joka on vuodelta 1910, ilmestyi hänen runokokoelmassaan *Lyra och Psaltare*. Virren suomenkielinen teksti "En pelkää Herraa tunnustaa" Ruotsin kirkon virsikirjassa on Anna-Mari Kaskisen tekemä vuonna 1997.
* Virsi 370 "Tack, o Gud, att i din kyrka" ilmestyi samassa kokoelmassa kuin virsi 88 ja muistuttaa sisällöltään tanskalaisen virsirunoilija N. S. F Grundtvigin virttä  "Kirken den er et gammelt hus", (Ruotsin kirkon vk 56 "Vanha on kirkko", Suomen ev. lut. kirkon vk 197 "Ajasta aikaan varjellut") tornin ristihuippuineen ja kutsua soivine kelloineen. Virren suomennos Ruotsin kirkon virsikirjassa "Kiitos, että kirkossasi" on Pekka Kivekkään tekemä vuonna 1995. 
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on yksi Söderbergin virsi

* Virsi 596 "Herra, varjelija teiden" (1910. Suom. Lauri Kalliala 1935,  uud. Niilo Rauhala 1984.)

## Lähteet
Kiinan Taipei talviolympialaisissa 2022

**[[Taiwan|Kiinan tasavalta]]**, eli Taiwan, osallistuu vuoden 2022 talviolympialaisiin nimellä Kiinan Taipei. Taiwanin hallitus kieltäytyi lähettämästä hallituksen edustajia olympialaisten avajais- tai päättäjäisseremonioihin. Kiinan Taipein lipunkantajat avajaisseremoniassa olivat alppihiihtäjä Ho Ping-jui ja pikaluistelija Huang Yu-ting.

## Joukkue
Kiinan Taipein joukkueessa on neljä urheilijaa kolmessa urheilumuodossa.

## Alppihiihto

## Ohjaskelkkailu

## Pikaluistelu

## Lähteet
Valérie Maltais

**Valérie Maltais** (s. 4. heinäkuuta 1990) on kanadalainen pikaluistelun olympiavoittaja sekä kaukalopikaluistelun olympiamitalisti ja moninkertainen MM-mitalisti.

Maltais kilpaili olympialaisissa ensimmäisen kerran kaukalopikaluistelijana Vancouverissa 2010, missä hän sijoittui 1&nbsp;500 metrillä 14:nneksi. Sotšissa 2014 hän saavutti 3&nbsp;000 metrin viestissä hopeaa ja sijoittui 1&nbsp;000 metrillä ja 1&nbsp;500 metrillä kuudenneksi sekä 500 metrillä yhdeksänneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui 1&nbsp;000 metrillä seitsemänneksi, viestissä kahdeksanneksi ja 1&nbsp;500 metrillä 19:nneksi. Tämän jälkeen hän vaihtoi lajia perinteisempään pikaluisteluun ja voitti Pekingin olympialaisissa 2022 kultaa joukkuetakaa-ajossa sekä sijoittui yhteislähtökilpailussa kuudenneksi ja 3&nbsp;000 metrillä 12:nneksi. Milanon ja Cortinan olympialaisissa 2026 hän saavutti joukkuetakaa-ajossa kultaa, 1&nbsp;500 ja 3&nbsp;000&nbsp;metrillä pronssia sekä oli yhteislähtökilpailussa viides.

Pikaluistelun maailmanmestaruuskilpailuissa Maltais on saavuttanut joukkuetakaa-ajossa maailmanmestaruuden vuonna 2023, MM-hopeaa vuosina 2021 ja 2024 sekä MM-pronssia vuosina 2020 ja 2025. Kaukalopikaluistelusta hänellä on toistakymmentä MM-mitalia.

Maltais on voittanut pikaluistelun maailmancupissa yhteislähdön cupin kaudella 2023–2024. Pitkien matkojen (3&nbsp;000 ja 5&nbsp;000&nbsp;metrin) cupissa hän oli samalla kaudella kolmas. Hän on kauden 2025–2026 loppuun mennessä voittanut 11 maailmancupin osakilpailua, sijoittunut 11 kertaa toiseksi ja seitsemän kertaa kolmanneksi.

## Lähteet
Didon diskografia

Tämä on **[[Dido (laulaja)|Didon]] diskografia**.

## Albumit

## Singlet

 Vain 12″ vinyyli / digitaalinen lataus.

## DVD:t

* *Here with Me / Thank You* (akustiset versiot) – DVD-single (2001)
* *White Flag/Life for Rent* – DVD-single (2004)
* *Dido: Live* / *Dido: Live at Brixton Academy* – CD ja DVD (kesäkuu 2005)

## Lähteet
Fəndəs Safiullin

**Fəndəs Şakir ulı Safiullin** (, ;17. elokuuta 1936 – 10. lokakuuta 2021) oli tataarilainen poliitikko ja aktivisti, yksi merkittävimpiä nykyajan tataarien kansallisen liikkeen hahmoja. Hän korosti erityisesti heidän kansallisen kulttuurin, kielen ja koulun kehittämistä. Safiullin muun muassa tuki siirtymistä latinalaiseen kirjaimistoon. Safiullinia on kuvailtu yhdeksi "Tatarstanin tasavallan perustajista". Hänen aloitteesta Tataarien ASNT vaihtoi nimensä nykyiseen.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Russia: Tatars try to save their language
* Церемония прощания с Фандасом Сафиуллиным
Brandon Duhaime

**Brandon Duhaime** (s. 22. toukokuuta 1997 Coral Springs, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-joukkue Washington Capitalsia. Minnesota Wild varasi hänet neljännellä kierroksella 106. varausvuorolla . Hänen pelipaikkansa on oikea laitahyökkääjä ja hän kätisyytensä on vasen. Duhaime on pelannut NHL-urallaan 131 runkosarjan ottelua. Näissä hän on tehnyt 15 maalia ja 12 syöttöä eli 27 tehopistettä. Tilastot päivitetty 10. kesäkuuta 2023. Maaliskuussa 2024 Wild kauppasi Duhaimen Colorado Avalancheen vaihdossa kolmannen kierroksen varausvuoroon vuoden 2026 varaustilaisuudessa.

Heinäkuussa 2024 Duhaime teki vapaana agenttina Washington Capitalsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 3,7 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.

## Lähteet
Izjumin piiri

**Izjumin piiri** () on hallinnollinen piiri Ukrainan Harkovan alueella. Piiri on perustettu vuonna 1923; nykyiseen kokoonsa piiri laajeni heinäkuussa 2020. Piiri rajoittuu lännessä Lozovan piiriin, luoteessa Tšuhujivin piiriin, pohjoisessa Kupjanskin piiriin, idässä Luhanskin alueeseen (Svatoven piiri) ja etelässä Donetskin alueeseen (Kramatorskin piiri). Piirin hallinnollinen keskus on Izjumin kaupunki (45&nbsp;884 as., 2021).

Izjumin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Harkovan piirien lukumäärän seitsemään. Tällöin Izjumin piiriä kasvatettiin alueliitoksilla; uudeksi pinta-alaksi tuli 5&nbsp;906,2 neliökilometriä.

Ukrainan tilastokeskus arvioi Izjumin piirin väkiluvuksi 175&nbsp;986 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 61,6 prosenttia piirin asukkaista (108&nbsp;487 as.), eli kolmen kaupungin (Balaklija 26&nbsp;921 as., Barvinkove 8&nbsp;110 as., Izjum) ja neljän kaupunkityyppisen taajaman (Andrijivka 8&nbsp;518 as., Borova 5&nbsp;174 as., Donets 8&nbsp;614 as., Savyntsi 5&nbsp;266 as.) väestö.

Ennen vuoden 2020 alueuudistusta, Izjumin piiri kattoi huomattavasti suppeamman pinta-alan ja piirissä asui vähemmän väkeä.

## Kuvia

Iziumskyi-Raion.png|Izjumin piiri oli huomattavasti pienempi ennen heinäkuun 2020 alueliitoksia.
Старопоштова вулиця в місті Ізюм.jpg|Katunäkymä Izjumista.
Привокзальная площадь - panoramio (1).jpg|Izjumin rautatieaseman aukio.
Поселення Ізюм на правому березі річки Сіверський Донець3.jpg|Näkymä Donetsin varrelta.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Izjumskyi raion, H’arkivska oblast (tietosanakirjan ''Isrorija mist i sil Ukrajinskoji RSR'' 21. voluumin (H’arkivska oblast) artikkeli)  (ukrssr.com.ua)
Verisyytös

**Verisyytös** on 1100-luvulla ensimmäisen ristiretken jälkeen Euroopassa kehittynyt myytti siitä, että juutalaiset käyttäisivät kristittyjen lasten verta, usein pääsiäisenä, matsa-leivän valmistukseen. Ensimmäinen muistiin kirjoitettu tapaus Euroopassa verisyytöksestä tapahtui Englannissa vuonna 1144, kun Norwichissa asuvia juutalaisia syytettiin rituaalimurhasta metsästä löytyneen kuolleen pojan ruumiin takia.

## Lähteet
Ivanie Blondin

**Ivanie Blondin** (s. 2. huhtikuuta 1990 Ottawa) on kanadalainen pikaluistelija. Hän on kaksinkertainen olympiavoittaja ja nelinkertainen maailmanmestari.

Blondin kilpaili olympialaisissa ensimmäisen kerran Sotšissa 2014, missä hän sijoittui joukkuetakaa-ajossa viidenneksi, 5&nbsp;000 metrillä 14:nneksi ja 3&nbsp;000 metrillä 24:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui joukkuetakaa-ajossa neljänneksi, 5&nbsp;000 metrillä viidenneksi ja 3&nbsp;000 metrillä kuudenneksi. Yhteislähtökilpailussa hän ei selviytynyt loppukilpailuun. Pekingin olympialaisissa 2022 hän voitti kultaa joukkuetakaa-ajossa, sai hopeaa yhteislähtökilpailussa sekä sijoittui 13:nneksi 1&nbsp;500 metrillä ja 14:nneksi 3&nbsp;000 metrillä. Milanon ja Cortinan olympialaisissa 2026 hän voitti jälleen kultaa joukkuetakaa-ajossa ja sai hopeaa yhteislähdössä. Lisäksi hän oli kahdeksas 1&nbsp;500&nbsp;metrillä.

Maailmanmestaruuskilpailuissa Blondin on menestynyt parhaiten yhteislähtökilpailussa, jossa hän on voittanut kultaa vuosina 2016 ja 2020 sekä saavuttanut hopeaa vuosina 2015, 2019, 2021, 2023, 2024 ja 2025. Hän voitti joukkuesprintin ja joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruudet 2023. Lisäksi hänellä on MM-hopeaa yleisluistelun MM-kilpailujen yhteispisteistä vuodelta 2020, joukkuetakaa-ajosta vuosilta 2021 ja 2024 ja joukkuesprintistä vuodelta 2025 sekä MM-pronssia 5&nbsp;000 metriltä vuodelta 2017 ja joukkuetakaa-ajosta vuosilta 2020 ja 2025.

Blondin on voittanut yhteislähdön maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2014–2015, 2019–2020 ja 2022–2023, sijoittunut toiseksi 2015–2016, 2020–2021, 2021–2022 ja 2023–2024 sekä kolmanneksi kausilla 2012–2013, 2016–2017, 2017–2018 ja 2025–2026. Pitkien matkojen cupissa hän oli toinen kaudella 2017–2018 ja kolmas 2019–2020.. Hän on saavuttanut maailmancupissa kaikkiaan 29 osakilpailuvoittoa, 37 kakkossijaa ja 27 kolmossijaa.

## Ennätykset

## Muuta

Blondinin puoliso on unkarilainen pikaluistelija Konrád Nagy.

## Lähteet
Voivodikunnan tie 463

**Voivodikunnan tie 463** () on Puolan voivodikunnan tie Opolen voivodikunnassa. Se on noin 38 kilometrin mittainen. Tie alkaa Bierdzanyssa, kulkee Turawan, Ozimekin ja Kolonowskien kuntien halki ja päättyy Zawadzkiessa.

## Lähteet
Washtenaw’n piirikunta

**Washtenaw’n piirikunta** () on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 372&nbsp;258 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Ann Arborin kaupunki, joka on myös Washenaw’n piirikunnan suurin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1822.

## Väestö
Vuonna 2020 Washtenaw’n piirikunnan 372&nbsp;258 asukkaasta valkoisia oli 74,2&nbsp;%, mustia 12,3&nbsp;%, aasialaisia 9,4&nbsp;% ja alkuperäisasukkaita 0,4&nbsp;%. Vuonna 2019 15,2&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 12,5&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vesihome

**Vesihome** on kalojen leväsienitauti. Vesihomeet kuuluvat munasieniin ja niistä yleisin vesihomelaji on *Saprolegnia parasitica*. Vesihome tarttuu yleensä jo jostain muusta syystä heikentyneeseen kalaan ja johtaa kalan kuolemaan.  Vesihomeen syntymekanismit tunnetaan huonosti, mutta ilmastonmuutoksen arvellaan lisäävän tulevaisuudessa tautia, sillä pitkittyneiden keväiden ja syksyjen on huomattu olevan yhteydessä vesihomeen yleistymiseen.

## Lähteet
Paavo Pesusieni (4. tuotantokausi)

**Paavo Pesusienen** neljäs tuotantokausi esitettiin 6. toukokuuta 2005 – 24. heinäkuuta 2007. Kausi sisältää 20 jaksoa.

## Jaksoluettelo
Matti Kangaskoski

**Matti Kangaskoski** (s. 1983) on runoilija, prosaisti, esiintyjä ja kirjallisuuden ja filosofian tutkija. Hän sai vuonna 2020 Yleisradion Tanssiva karhu -runopalkinnon ruonokokoelmallaan *Johdatus pimeään*. Kangaskosken esikoiskokoelma *Tältä sinusta nyt tuntuu* oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi.

Kangaskoski on syntynyt Oulussa ja asuu Helsingissä.

Kangaskoski on väitellyt tohtoriksi Helsingin yliopiston yleisestä kirjallisuustieteestä ja saksalaisesta Justus Liebig -yliopistosta väitöskirjalla digitaalisen runouden luku- ja tulkintastrategioista. Hän opettaa Kriittisessä korkeakoulussa. Hän on jäsenenä black mödernism -kollektiivissa ja kitaristina yhtyeessä Sata kaskelottia.

Virpi Alanen kirjoittaa *[[Parnasso]]n*-arviossaan, että Kangaskoski tarkastelee *Pääkalloneuvotteluissa* maailman pääkallotoimijan välityksellä, jolloin ihmiselon banaliteetteihin saadaan etäisyyttä. Hän pitää teosta hauskana. Typografisten kokeilujen vuoksi loppupuolella sisältö hiipuu. Graafisesta suunnittelusta vastaa Kangaskosken sisar Leena Kangaskoski, jonka jäljiltä kannet ova "nerokkaat" ja saumattomasti osa teosta. Kirja on runoa EAN-koodia myöten.

## Teokset
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
Jussi Mikkonen

**Juho Einari (Jussi) Mikkonen** (4. huhtikuuta 1902 Pielisjärvi – 31. toukokuuta 1995) oli suomalainen osuustoiminnan piirissä elämäntyönsä tehnyt yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Mikkosen vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Juho Mikkonen ja Kirsti Tolvanen ja puoliso vuodesta 1928 Sonne Solveig Lindström. Osuustoiminnan pariin Mikkonen tuli jo 17-vuotiaana, ryhtyessään myymälänhoitajaksi Pielisjärven Osuusliikkeeseen. Hän suoritti 1920–1922 Suomen Osuuskauppakoulun kurssin ja oli Jukolan Osuuskaupan osastonhoitaja Nurmeksessa 1922–1923. Tämän jälkeen Mikkonen toimi Kotkassa Osuusliike Liiton apulaisjohtajana ja vuodesta 1924 SOK:n palveluksessa luottotarkastajana.

Turun Osuuskaupan johtajaksi Mikkonen siirtyi vuonna 1929 ja hänestä tuli sen pitkäaikainen johtaja, aina vuoteen 1950 asti. Osuuskauppa kasvoi voimakkaasti ja laajensi toimialuettaan Mikkosen johdolla. Vuonna 1950 Mikkonen siirtyi takaisin SOK:lle, kun hänestä tuli Vaajakosken tehtaiden isännöitsijä. Myös siellä hän osallistui toiminnan merkittävään kasvuun ja kehittämiseen lähes kahdenkymmenen vuoden ajan. Tehtävästään Mikkonen luopui vuonna 1969, täyttäessään 67 vuotta. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1959. Mikkonen oli Turussa ollessaan Turun kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsen 1948–1950.

## Lähteet
Alfred Vuolle

**Alfred Samueli Vuolle** (vuoteen 1906 **Jakobsson**, 2. elokuuta 1876 Akaa - 23. helmikuuta 1944 Tampere) oli suomalainen ammattiyhdistysjohtaja ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja.

Akaan Kylmäkoskella syntynyt Vuolle kävi kansakoulua ja työskenteli 13-vuotiaasta lähtien kehrääjänä Finlaysonin tehtaalla Tampereella. Suurlakon jälkeen hän lähti työväenliikkeeseen liitymällä TAmpereen työväenyhdistyksen kutomatyöntekijöiden ammattiosastoon. Vuolteesta tuli sen näkyvimpiä toimijoita Ida Vihurin ohella. Vuonna 1906 perustettiin Vuolteen aloitteesta Suomen Kutomatyöväen Liitto, jonka puheenjohtajana hän toimi vuoteen 1909 saakka.

Sisällissodan aikana Vuolle vastusti aseellista kapinaa, mutta toimi Tampereen vallankumousoikeuden puolustusasianajajana helmikuun puoliväliin saakka, jolloin hänet valittiin Työväen pääneuvoston jäseneksi Suomen Ammattijärjestön edustajana. Vuolle vangittiin Tampereen taistelun jälkeen. Elokuussa 1918 Vuolle sai valtiopetoksesta ja maanpetoksesta elinkautisen kuritushuonetuomion, josta hän vapautui armahduslakien nojalla 1920.

Vuonna 1922 Vuolle siirtyi Finlaysonilta vakuutusyhtiö Turvan apulaisjohtaksi. Hän toimi muun muassa Hämeen Työväen Säästöpankin ja Osuusliike Voiman hallitusten puheenjohtajana ja kuului OTK:n sekä Kansan hallituksiin. Vuolle oli myös Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen sosialidemokraattien edustajana vuodesta 1923 lähtien.

## Lähteet
125 (luku)

**125** (**satakaksikymmentäviisi**) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 124 ja seuraa luku 126.

## Matematiikassa
* 125 on yhdistetty luku.
* 125 on vajaa luku, koska 1+5+25 .
* 125 on kuutioluku: 5^3 (katso kuva).
* 125 on palindromi nelijärjestelmässä (13314).
* 125 on Smithin luku binäärijärjestelmässä.
* 125 on trimorfinen luku kymmenjärjestelmässä: 125^3 = 1\ 953\ 125.
* 125 on Harshad-luku viisijärjestelmässä: 125 = 1000_5 = 125 \cdot (1+0+0+0).
* 125 kuuluu Duffyn lukuihin.
* 125 kuuluu ”Kanada-lukuihin” (), koska luvun numeroiden neliöiden summa ja luvun itseään pienempien ja yhtä suurempien tekijöiden summa ovat samat (30).
* 125 kuuluu Friedmanin lukuihin, koska se voidaan ilmaista epätriviaalisti kaavana, joka koostuu vain luvun omista numeroista sekä yhteen-, vähennys-, kerto-, jako- ja potenssilaskutoimituksista: 125 = 5^{1+2}.
* 125 on jaottoman Pythagoraan kolmikon hypotenuusa: (44, 117, 125).
* 125 on pienin luku, joka on tasan kolmen Pythagoraan kolmikon hypotenuusa: edellisen lisäksi (35, 120, 125) ja (75, 100, 125).
* 125 voidaan muodostaa kahden eri neliöluvun summana kahdella tavalla: 11^2+2^2 tai 10^2+5^2.
* 125 on pienin kuutioluku, joka on alkuluvun anagrammi. (Nämä alkuluvut ovat 251 ja 521.)
* 125 on pienin luonnollinen luku, joka itseensä korotettuna sisältää kaikki kymmenen eri numeroa peräkkäin ilman toistoja (…7369285104…).
* Pienimmän Eulerin tiilen yhden tahkon lävistäjän pituus on 125.

## Luonnontieteissä
* Telluuri-125 on telluurin vakaa isotooppi.
* 125 Liberatrix on asteroidi.
* 125 on vielä löytymättömän alkuaineen unbipentiumin atomiluku.

## Muissa yhteyksissä
* Eurooppatie E125 kulkee Kazakstanissa ja Kirgisiassa.
* Seututie 125 kulkee Lohjalla.
* Fiat 125 on henkilöautomalli.
* 125 on suurin määrä analogisia kaapelikanavia, joita televisio voi vastaanottaa.

## Lähteet
Luettelo Martin Enckellin suomennetusta tuotannosta

Tämä on **luettelo [[Martin Enckell]]in suomennetusta tuotannosta**.

## Suomennettu tuotanto
### Kokoelma
* *Kali*, suom. Rakel Liehu, Like 1997 

### Runot
#### Yksittäiset runot
* Joku kirjoitti minulle ajan usvasta hallitsijattaren: kosketuksia vuosisatojen ja -tuhansien yli, suom. Jyrki Kiiskinen, Jukka Koskelainen, antologiassa: *Motmot: elävien runoilijoiden klubin vuosikirja. 1995*. Helsinki: WSOY 1995 
* Asiasta toiseen suutelen huuleni (Från det ena till det andra jag kysser mina läppar), antologiassa *Ny lyrik = Uutta lyriikkaa* Helsinki: Kirjailijakeskus 1984 
* Laulujen täytyy räjähtää..., suom. Caj Werterberg, *[[Parnasso]]* 1981; nro 8

#### Runot antologioissa
*Etupainoinen pyrstötähti: suomenruotsalaista nykyrunoutta* toim. Tarja Roinila. Helsinki: WSOY 2000  Enckellin runot suomentanut Helena Sinervo.
* aika vetäytyi otti käärmeen hahmon ja hypnotisoi yön
* eläintarujen edessä seisoo kirjaajanainen ja manaa muistiin
* heräsin yössä jossa aika liukui sisään ja ulos
* kävin unessa Kunlunin mustilla vuorilla Sinkiangin ja Tiibetin välissä
* minä nöyryytetty, minä pirun viettelemä, halusin valoa
* muistan hänet, muistan jääkylmän teräsnyrkin otteen
* näin Jumalan varjon viettelevän yöltä silmät
* oleskelen parantoloissa joissa raskaat harmaat päivät
* pakenen porttiholviin missä tuli roskatynnyrissä tuomitsee loisteensa
* paljon myöhemmin kun lepäsin kuningattaren luona
* pestaat minut kauneimpaan, mahdollisimman yksinkertaiseen
* rukoilin: Jumala, paisu tässä raossa, täytä tyhjyys
* salamat tuulastivat yössä, Jumala tuulasti
* seuraamme karavaaneja, seuraamme armeijoita
* unessa aika kääntyi, sinkouduin kaarteesta ulos
* vaadin yötä tiineeksi, yö käski vetää
* vanhat muhkuratammet, pähkinäpensasholvit

Antologiassa *Talvi on hiljaisuutta ja vastarintaa: uutta suomenruotsalaista lyriikkaa*, toim. Merja-Riitta Stenroos, Helsinki: WSOY  1986  Enckellin runot suomentanut Merja-Riitta Stenroos.
* ainoa (1)
* E B BMerja-Riitta Stenroos, Talvi on hiljaisuutta ja vastarintaa'' myös teoksessa: Maalliset mantrat : runoantologia
* H:n oma runo (1964)
* ich über alles
* 22. joulukuuta
* Leche Verde
* linoleumkaiverrus
* manifesti
* mutta myös kuolleena tulen makaamaan
* ohi
* tuskien äiti

## Lähteet
Krasnohradin piiri

**Krasnohradin piiri** () on aluehallinnollinen piiri Ukrainan Harkovan alueella. Piiri rajoittuu pohjoisessa Bohoduh’ivin ja Harkovan piireihin, idässä Lozovan ja Tšuhujivin piireihin, etelässä Dnipropetrovskin alueeseen ja lännessä Pultavan alueeseen. Piirin hallinnollinen keskus on Krasnohradin kaupunki (20&nbsp;013 as., 2021). 

Krasnohradin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Harkovan piirien lukumäärän seitsemään. Tällöin alkujaan vuonna 1923 perustettua Krasnohradin piiriä laajennettiin alueliitoksin ja uudeksi pinta-alaksi tuli 4&nbsp;334,2 neliökilometriä. 

Ukrainan tilastokeskus arvioi Krasnohradin piirin väkiluvuksi 105&nbsp;948 (1.1.2021). Piiri on väestöltään maaseutuvaltainen. Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 36,7 prosenttia piirin asukkaista (38&nbsp;833 as.), eli Krasnohradin kaupungin ja neljän kaupunkityyppisen taajaman (Zatšepylivka 3 386 as., Kehytšivka 5 771 as., Sah’novštšyna 7 010  as., ja Slobožanske 2 653 as.) väestö.

Ennen vuoden 2020 alueuudistusta, Krasnohradin piiri kattoi huomattavasti suppeamman pinta-alan (kartta) ja piirissä asui vähemmän väkeä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
WASP (sana)

**WASP** (, ’valkoinen anglosaksinen protestantti’) on etenkin Yhdysvalloissa käytetty englanninkielinen akronyymi, jolla viitataan etniseltä taustaltaan pohjoiseurooppalaiseen, ennen kaikkea brittiläiseen, uskonnoltaan protestanttiseen ja sosioekonomisesti etuoikeutettuun väestöön. Se voi viitata myös Yhdysvaltain historialliseen keskiluokkaan vastakohtanaan 1800-luvun jälkipuoliskolla ja sen jälkeen saapuneet siirtolaiset, jotka eivät olleet kyseisten ryhmien edustajia. Käsitteellä viitataan erityisesti maan hallitsevaan eliittiin. Nimitys koetaan toisinaan loukkaavana.

## Katso myös

* W.A.S.P. (yhtye)

## Lähteet
Johannes Johnson

**Johannes Johnson** (1. toukokuuta 1864 Alvdal, Norja – 13. kesäkuuta 1916 Oslo, Norja) oli norjalainen luterilainen pappi, lähetystyöntekijä, pappisseminaarin opettaja ja virsirunoilija.

Johnson oli papin poika ja kävi koulua Trondheimin latinakoulussa. Vuonna 1882 hän alkoi opiskella teologiaa. Johnson halusi lähteä lähetyssaarnaajaksi mutta hän sairastui vuonna 1885, jätti teologian opinnot sikseen ja lähti merimieheksi. Vuonna 1889 hän palasi takaisin Norjaan. Hän pääsi lähetystyöhön ja toimi lähetyssaarnaajana Madagaskarin saarella lähetyksen koulujen tarkastajana. Palattuaan Norjaan vuonna 1913 hän pääsi pappisseminaarin opettajaksi Oslon yliopistoon, koska hänen terveytensä ei enää sallinut uutta työkautta lähetyskentällä. Hän kuoli sydänkohtaukseen raitiovaunupysäkillä Oslossa. 

Johnson on kirjoittanut ja kääntänyt joitain virsiä. Yksi hänen kirjoittamansa virsi "En delande dag, en stakket stund" (virsi 826 Norjan kirkon virsikirjassa) on Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi 624 *"*En dalande dag, en flyktig stund". Virsi julkaistiin vuonna 1906 Christianiassa ilmestyneessä seurakuntalehdessä, ja se tuli Norjan kirkon virsikirjaan vuonna 1920. Virren käänsivät ruotsiksi kirkkoherrat Oscar R. Hallberg ja Oscar Mannström. Käännös julkaistiin kirkolliskokouksen pöytäkirjan liitteessä vuonna 1920. Virren suomenkielinen käännös Ruotsin kirkon virsikirjassa *"*Vain painuva päivä vain hetkinen on ihmisen taipale täällä" on Pekka Kivekkään 1997 tekemä suomennos. 

Virrellä on useita sävelmiä: ruotsalaisen David Wikanderin sävelmä vuodelta 1933 sekä saksalaissyntyisen, Kööpenhaminassa toimineen säveltäjän ja urkurin Christopher Weysen sävelmä, joka virteen liittyy Norjan virsikirjassa. Ruotsin kirkon suomenkielisessä virsikirjassa virrelle on merkitty vielä kolmaskin sävelmä, jolla sitä lauletaan suomenruotsalaisessa virsikirjassa, suomalaisen Heikki Klemetin sävelmä vuodelta 1904, joka yleisimmin liittyy Suomessa aamuvirteen "Taas siunattu päivä nyt luo valoaan."  

## Lähteet
Pablo D. Sosa

**Pablo David Sosa** (16. joulukuuta 1933, Chivilcoy, Argentiina – 11. tammikuuta 2020) oli argentiinalainen virsirunoilija, säveltäjä ja metodistikirkon pappi.

Sosa opiskeli Argentiinassa, Yhdysvalloissa, Westminster Choir Gollagessa ja Saksassa, Hohschule für Musik -korkeakoulussa Berliinissä. Hän toimi pappina metodistiseurakunnassa Buenos Airesissa. Hän sävelsi lauluja, toimi kuoronjohtajana, toimitti laulukirjoja sekä opetti liturgitikkaa ja hymnologiaa ekumeenisessa ISEDET (Instituto Superior Evangélico de Estudios Teológicos) pappisseminaarissa sekä Bueons Airesin Musiikkikonservatoriassa.

Hän on kirjoittanut, säveltänyt ja kääntänyt virsiä ja hengellisiä lauluja. Sävellyksissään hän on käyttänyt argentiinalaisia kansanmusiikin rakenteita. Yksi hänen kirjoittamistaan lauluista "En cielo canta alegria, i Alleluya" on tullut tunnetuksi erikielisinä käännöksinä. Laulu on kirjoitettu piknikillä opiskelijoiden kanssa  ja se noudattaa carnavalitoa, argentiinalaisen kansanmusiikin rytmiä. Sosa tarkoitti laulun vain tilapäistuotteeksi, ei painettavaksi, mutta se jäi elämään opiskelijapiireissä ja on levinnyt laajalle.

Laulu on Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi 333 "Änglarna sjunger i himlen, halleluja" ja se on kirjan ainoa etelä-amerikkalainen virsi.  Se on Britt G. Hallqvistin käännös ja muokkaus vuodelta 1984. Suomenkielinen teksti  virsikirjassa "Taivaassa soi enkellaulu, halleluja" on Anna- Mari Kaskisen käännös vuodelta 1998. Tuomaslauluja - kirjassa on samasta alkutekstistä toinen käännäs, laulu 24 "Ilosta laulaa nyt taivas", Anna-Mari Kaskisen käännöksenä.

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on Sosan säveltämä virsi 949, "Kirkko olkoon niin kuin puu". Se on vuodelta 2009 ja sen alkuperäinen nimi on  "Que esta iglesia sea un árbol". Sen on suomentanut Anna-Mari Kaskinen vuonna 2014.

## Lähteet
Henitšeskin piiri

**Henitšeskin piiri** () on hallinnollinen piiri Ukrainan eteläosassa Hersonin alueella. Piiri on perustettu alkujaan vuonna 1923. Nykyään – heinäkuun 2020 aluelaajennusten jälkeen – Henitšeskin piiri rajoittuu lännessä Kah’ovkan piiriin ja idässä Zaporižžjan alueen Melitopolin piiriin. Etelässä vastassa ovat Asovanmeri ja Venäjän vuodesta 2014 lähtien miehittämä Krimin autonominen tasavalta. Henitšeskin piirin hallinnollinen keskus on merenrantakaupunki Henitšesk (19&nbsp;253 as., 2021).

Henitšeskin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Hersonin alueen piirien lukumäärän viiteen. Laajentuneen Henitšeskin piirin pinta-alaksi tuli 7&nbsp;120,5 neliökilometriä.

Ukrainan tilastokeskus arvioi Henitšeskin piirin väkiluvuksi 119&nbsp;901 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 47,2 prosenttia piirin asukkaista (56&nbsp;545 as.), eli Henitšeskin kaupungin ja kuuden kaupunkityyppisen taajaman (Ivanivka 4&nbsp;390 as., Nyžni Sirohozy 4&nbsp;544 as., Novooleksijivka 10&nbsp;080 as., Novotrojitske 10&nbsp;627 as., Rykove 3&nbsp;501 as. ja Syvaske 4&nbsp;150 as.) väestö. Piirin laajenemisen (7/2020) seurauksena uusi piiri on noin kaksi kertaa aiempaa samannimistä piiriä väkirikkaampi (2017 väestöarvio oli 59&nbsp;564 as.).


Henicheskyj-Raion.png|Henitšeskin piiri oli pienialaisempi ennen heinäkuun 2020 alueuudistusta.
Генический морской порт.jpg|Henitšeskin satamaa.
Геніческ вокзал.jpg|Henitšeskin rautatieasema.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Henitšeskyi raion (pdf)  (khoda.gov.ua)
* Henitšeskyi raion, Hersonska oblast (tietosanakirjan ''Isrorija mist i sil Ukrajinskoji RSR'' 22. voluumin Hersonska oblast - artikkeli)  (ukrssr.com.ua)
Dennis Brutus

**Dennis Brutus** (28. marraskuuta 1924 Salisbury, Etelä-Rhodesia – 26. joulukuuta 2009) Kapkaupunki, Etelä-Afrikka) oli eteläafrikkalainen runoilija. Hän asui vuodesta 1966 Yhdysvalloissa. Hän vastusti Etelä-Afrikan apartheidpolitiikkaa ja joutui puoleksitoista vuodeksi pakkotyöhön. Hän vaikutti maan sulkemiseen pois olympialiikkeestä.

## Suomennettu tuotanto
* Tie Mofoloon, novelli, antologiassa: *Afrikka kertoo*, toim. Per Wästberg. Tammi 1962

### Suomennettuja runoja
;Lähde

* Tänään vankilassa, suom. Pirjo Latvala, *[[Kulttuurivihkot]]* 1980; nro 6
Julkaisussa: *Kulttuurivihkot* 1985; nro 4, suom. Eila Karhu
* Julmempana kuin pahinkaan peto
* Junamatka
* Tuleva voitto
* Yölaulu: kaupunki, myös antologiassa: *Runon jäljillä*, toim. Hannu-Pekka Lappalainen, Helsinki: Kirjayhtymä 1987 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Louis Majorelle

**Louis Majorelle**, (26. syyskuuta 1859 Toul – 15. tammikuuta 1926 Nancy), oli ranskalainen taiteilija, taidekäsityöläinen, puuseppä ja huonekalusuunnittelija, joka oli yksi art nouveaun huomattavimpia edustajia.

Majorellen isä oli huonekalusuunnittelija, jolla oli huonekaluverstas. Louis Majorelle sai nuorena taidemaalarin koulutuksen. Hän opiskeli Pariisin École des Beaux-Artsissa Jean-François Milletin johdolla. Isänsä kuoltua Majorelle palasi Nancyyn jatkaakseen perheen verstaan toimintaa. Majorelle keskittyi siitä lähtien huonekalujen suunnitteluun ja siirtyi 1700-luvun tyylihuonekalujen kopioista tuolloin alkunsa saaneen art nouveaun suuntaan. Vuodesta 1890 hän alkoi valmistaa art nouveau -huonekaluja. Majorellen huonekalut olivat pääosin käsityötä, mutta hän varusti työpajansa myös nykyaikaisilla koneilla, mikä mahdollisti suuremman tuotannon ja halvemmat hinnat. Pian Majorelle alkoikin menestyä.

Majorellen vuosien 1900–1914 näyteluettelot antavat hyvän kuvan hänen valtavaksi paisuneesta tuotannostaan. Tarjolla oli kokonaisia huonekalusarjoja, huonekaluja, jotka oli koristeltu kasviornamentein tai muilla tyyli-aiheilla sekä yksittäisiä huonekaluja, joiden hinnat vaihtelivat tilattujen valmistusmateriaalien mukaan. Majorellen tyylille oli ominaista virtaavien linjojen ja kiillotetun puun yhdistelmä, jota korostivat 1700-luvun perinnettä noudattavat pronssituet.

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Majorelle jatkoi huonekalujen valmistusta ylelliseen art nouveaun tyyliin, jota oli vähitellen korvaamassa selkeämpi art deco -tyyli. Majorellen kuoleman jälkeen huonekaluvalmistamoa johti hänen oppilaansa Alfred Lévy.

## Lähteet
Sakhon Nakhon (provinssi)

**Sakon Nakhon** () on provinssi Isanin alueella Thaimaan koillisosassa. Provinssin pinta-ala on 9&nbsp;580&nbsp;km² ja asukasluku 1&nbsp;153&nbsp;390 (2019). Alueen hallinnollinen keskus on Sakon Nakhonin.

## Aluejako
Provinssi on jaettu 18 piiriin (*[[amphoe]]*).  Piirit on edelleen jaettu 125 kuntaan (*[[tambon]]*) ja 1,323 kylään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
H’ersonin piiri

**H’ersonin piiri** () on hallinnollinen piiri Ukrainan eteläosassa Hersonin alueella. Piiri on perustettu heinäkuussa 2020 yhdistämällä aiempaan H’ersonin kaupunkipiiriin läheisiä seutuja. H’ersonin piiri rajoittuu idässä Beryslavin ja Kah’ovkan piireihin, etelässä Skadovskin piiri ja pohjoisessa Mykolajivin alueeseen. Piirin hallinnollinen keskus on H’ersonin kaupunki (283&nbsp;649 as., 2021).

H’ersonin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Hersonin alueen piirien lukumäärän viiteen. Uuden H’ersonin piirin pinta-alaksi tuli 3&nbsp;841,9 neliökilometriä.

Ukrainan tilastokeskus arvioi H’ersonin piirin väkiluvuksi 456&nbsp;548 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 77,7 prosenttia piirin asukkaista (354&nbsp;518 as.), eli kahden kaupungin (H’erson ja Olešky 24&nbsp;383 as.) ja seitsemän kaupunkityyppisen taajaman (Antonivka 12&nbsp;697 as., Bilozerka 9&nbsp;364 as., Brylivka 4&nbsp;182 as., Zelenivka 5&nbsp;736 as., Komyšany 6&nbsp;771 as., Naddniprjanske 1&nbsp;051 as. ja Nova Majatška 6&nbsp;685 as.) väestö.

Perjantaina 25. helmikuuta 2022 uutistoimisto Ukrinform kertoi, että osana Venäjän hyökkäyssotaa, Venäjän sotajoukot hyökkäsivät H’ersonin kaakkoispuolella sijaitsevalle Antononvin sillalle etelästä. Ukrainalaiset puolustivat siltaa pohjoisesta.


Карантинный остров Херсон.jpg| Ilmakuva H’ersonista Dneprin varrella.
Kherson Railway Station.png|H’ersonin rautatieasema.
Antonov road bridge in Kherson 7.jpg|Strategisesti tärkeä Antonivkan silta Dneprin yli. Sillan eteläpuolella sijaitsee Oleškyn kaupunki ja luoteispuolella H’erson.
Kherson State University.jpg|H’ersonin valtionyliopiston rakennus.
Пониззя Дніпра, НПП "Нижньодніпровський".jpg|Suojeltua kosteikkoaluetta Dneprin alajuoksulla.


## Lähteet
Häpykukkula

**Häpykukkula** eli **häpykumpu** tai **venuskukkula** on kohollaan oleva alue naisen ulkoisissa sukupuolielimissä häpyliitoksen päällä. Häpykukkula saa muotonsa ihonalaisesta rasvapatjasta, joka pehmentää kontaktia miehen vastaavan kohdan kanssa yhdynnän aikana. Ilman rasvapatjaa näiden kohtien luut voisivat hangata toisiaan vastaan.

Häpykukkula saa murrosiässä peitteekseen häpykarvoituksen. Estrogeenitason lasku menopaussin aikana johtaa häpykummun pienentymiseen.

## Lähteet
Dr21

**Dr21** eli **C30-MF** on North Rail Oy:n (ennen Operail Finlandin) käyttämä dieselveturi. Veturityyppi pohjautuu Operailin muualla käyttämiin C30-M-vetureihin, jotka tšekkiläinen CZ LOKO on valmistanut kierrättämällä rungot ja telit C30-7Ai-vetureista.

## Historia
Vetureiden rungot ovat alun perin lähtöisin yhdysvaltalaisista C30-7A-vetureista, jotka GE Transportation toimitti Conrailille 1980-luvulla. Yrityskauppojen seurauksena veturit ehtivät palvella lyhyen aikaa myös CSX Transportationilla ja Norfolk Southern Railwaylla. Eesti Raudtee hankki 19 NS:n käytöstä poistamaa C30-7A-veturia, jotka toimitettiin Viroon marraskuussa 2002 ja tammikuussa 2003. Ne muutettiin Viron rautateiden vaatimuksia vastaaviksi C30-7Ai-vetureiksi ja saivat numerot väliltä 1558–1576.

## C30-M- ja C30-MF-veturit Suomessa
Ensimmäinen veturi (1570) tuotiin Paldiskista Hankoon 15. heinäkuuta 2021 ja kuljetettiin sieltä Kotkaan seuraavana päivänä. Toinen veturi (1574) kuljetettiin Hangosta Kotkaan 9. toukokuuta 2023. Kolmas veturi (1562) kuljetettiin Hangosta Kotkaan 7. heinäkuuta 2023. Vetureita on käytetty vaihtotöissä Kotkan Mussalossa, Siilinjärven Ruokosuolla ja Uudenkaupungin Hangonsaaressa.

Vetureista 1570 on North Railin omistuksessa. Veturit 1562 ja 1574 ovat Operailin omistuksessa, mutta ne on vuokrattu North Railille.

## Nimet
C30-M- ja C30-MF-veturit on nimetty Tapan entisten asemapäälliköiden sekä Operailin toimihenkilöiden etunimien mukaan:
* 1562: *Stepan* Rõbakov (asemapäällikkönä 1954–1957) ja vuodesta 2023 alkaen *Paul*-Priit Lukka (Operailin hallituksen jäsen ja talousjohtaja)
* 1570: *Jakob* Roplik (asemapäällikkönä 1940–1941)
* 1574: *Ants* Kurvits (asemapäällikkönä 1963–1987)

## Teknisiä tietoja
Veturin moottori on Caterpillar 3512CHD, ja sen teho 1&nbsp;550 kilowattia. Veturin huippunopeus on 100&nbsp;km/h, ja sen pituus on 20,4 metriä.

## Luettelo Dr21-vetureista

## Lähteet
Huang Yu-ting

**Huang Yu-ting** (; s. 29. maaliskuuta 1988) on taiwanilainen pikaluistelija ja rullapikaluistelija. Hän oli Pekingin vuoden 2022 talviolympialaisten avajaisseremoniassa toinen Kiinan Taipein joukkueen lipunkantajista.

Vuoden 2009 World Games -kisoissa Kaohsiungissa Huang voitti kultaa rullapikaluistelun 300, 500 ja 1000 metrin matkoilla. Vuoden 2010 Aasian kisoissa Kantonissa hän kilpaili 300 ja 500 metrin matkoilla. Vuoden 2013 World Games -kisoissa Calissa hän voitti kultaa rullapikaluistelun 1000 metrin ratasprintissä ja pronssia 500 metrin ratasprintissä.

Huang vaihtoi pikarullaluistelusta pikaluisteluun vuonna 2015. 

Vuoden 2018 talviolympialaisissa Pyeongchangissa Huang kilpaili pikaluistelussa 500, 1000 ja 1500 metrin matkoilla. Vuoden 2022 talviolympialaisissa Pekingissä hän kilpailee 500, 1000 ja 1500 metrin matkoilla. 500 metrillä hän oli ajalla 39,23 sijalla 26, ja 1500 metrillä ajalla 2.00,78 sijalla 26.

Alkuvuonna 2022 ennen olympiakisoja Huang julkaisi sosiaalisessa mediassa videon, jossa hän harjoitteli yllään Kiinan joukkueen asu,  mistä häntä kritisoitiin Taiwanissa voimakkaasti. Hän postasi myös katkelman Taylor Swiftin kappaleen *Shake it Off* musiikkivideosta, jossa lauletaan: ”Haters gonna hate, hate, hate, hate”; videon oheen hän oli kirjoittanut: ”My dear haters, this song is for you.” (”Rakkaat vihaajani, tämä laulu on teille”). Myöhemmin hän poisti videon. Hän kertoi saaneensa asun lahjana kiinalaiselta ystävältä, ja että ”urheilussa ei ole kansallisuuksia, kilpailujen ulkopuolella kaikki ovat ystäviä!” Taiwanilaisen demokraattisen edistyspuolueen kansanedustaja Ho Chih-wei kutsui Huangia ”aivottomaksi” ja kannatti lakiehdotusta, joka estäisi Huangin kaltaisia, ”valtion kunniaa vahingoittaneita” urheilijoita kilpailemasta maajoukkueissa. Taiwanin pääministeri Su Tseng-chang ilmoitti maan opetusministeriön ja urheiluhallinnon aloittaneen asiasta tutkinnan. 

## Lähteet