open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Before the Devil Knows You’re Dead

**Before the Devil Knows You’re Dead** on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen rikostrilleri, jonka on ohjannut Sidney Lumet ja käsikirjoittanut Kelly Masterson. Sen pääosia esittävät Philip Seymour Hoffman, Ethan Hawke, Marisa Tomei ja Albert Finney. Elokuvan nimi tulee irlantilaisesta sanonnasta ”May you be in heaven a full half-hour before the devil knows you’re dead” (). Elokuva jäi Lumetin viimeiseksi elokuvaksi ennen hänen kuolemaansa vuonna 2011.

Elokuva noudattaa epälineaarista kerrontaa, ja kertoo veljeksistä, joiden yritys ryöstää vanhempiensa omistama koruliike epäonnistuu kohtalokkain seurauksin.

*Before the Devil Knows You’re Dead* sai maailmanensi-iltansa Deauvillen yhdysvaltalaisen elokuvan festivaaleilla 6. syyskuuta 2007. Elokuva sai positiivisen vastaanoton, ja muun muassa elokuvakriitikko Roger Ebert antoi sille täydet neljä tähteä neljästä ja kutsui sitä ”loistavaksi”.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Božidar Sarăbojukov

**Božidar Sarăbojukov** (, s. 6. elokuuta 2004 Harmanli, Bulgaria) on bulgarialainen pituushyppääjä, kolmiloikkaaja ja korkeushyppääjä. Hän on pituushypyn sisäratojen Euroopan-mestari.

Sarăbojukov saavutti Calin alle 20-votiaiden MM-kilpailuissa 2022 hopeaa korkeushypyssä tuloksella 210 cm. Pituushypyssä hän sijoittui 11:nneksi. Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa 2023 hän oli pituushypyssä neljäs tuloksella 797. Saman vuoden alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Jerusalemissa hän saavutti hopeaa sekä pituushypyssä ikäluokan Bulgarian ennätystuloksella 822&nbsp;cm että kolmiloikassa ennätyksellään 16,25. Budapestin MM-kilpailuissa hän karsiutui pituushypyn loppukilpailusta.

Sarăbojukov sijoittui vuonna 2024 pituushypyssä 11:nneksi Glasgow’n sisäratojen EM-kilpailuissa ja kuudenneksi Rooman EM-kilpailuissa sekä karsiutui loppukilpailusta Pariisin olympialaisissa. Hän voitti pituushypyn sisäratojen Euroopan-mestaruuden Apeldoornissa 2025 tuloksella 813&nbsp;cm. Hän saavutti samana vuonna pituushypyssä hopeaa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Bergenissä tuloksella 821. Tokion MM-kilpailuissa hän oli viides tuloksella 819.

## Henkilökohtaiset ennätykset
Lähteet: World Athletics, Tilastopaja
### Ulkoradat

### Sisäradat

**NR** = Bulgarian ennätys

## Lähteet
Carl Stål

**Carl Stål** (21. maaliskuuta 1833 – 13. kesäkuuta 1878) oli ruotsalainen hyönteistutkija. Hän valmistui lääketieteen kandidaatiksi Uppsalan yliopistosta vuonna 1857 ja jatkoi anatomian ja fysiologian opintojen parissa Karoliinisessa instituutissa, mutta heikon terveytensä vuoksi hän luopui niistä ja vaihtoi entomologian alalle. Vuonna 1859 hänet vihittiin tohtoriksi Jenan yliopistossa, ja samana vuonna Ruotsin luonnonhistoriallinen museo palkkasi hänet hyönteisosastolleen. Vuonna 1867 hän sai professorin arvon. Stål lahjoitti museolle oman kokoelmansa ja tutki erityisesti nivelkärsäisten ja suorasiipisten lahkoja.

## Julkaisuja
* *Enumeratio Hemipterorum* (I-V, 1870–1876)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bengt Grive

**Bengt Grive** (synt. **Gustafsson**; 21. maaliskuuta 1921 – 7. syyskuuta 2003) oli ruotsalainen pöytätennispelaaja ja urheiluselostaja. Hän työskenteli Sveriges Radiossa vuosina 1960–1986 ja selosti varsinkin jääkiekkoa ja taitoluistelua. Hänet tunnettiin erityisesti kyvystään kuvailla taitoluistelijoiden asujen värejä. Elämään on jäänyt esimerkiksi ”mustikanvarvunvihreä” (). Vuonna 1996 Ruotsin akatemia myönsi hänelle 25&nbsp;000 kruunun arvoisen erityispalkinnon. Grive voitti pöytätenniksen Ruotsin ja Pohjoismaiden mestaruudet vuonna 1951.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Donald Trumpin ensimmäiset virkaanastujaiset

**Donald Trumpin ensimmäiset virkaanastujaiset** Yhdysvaltain 45. presidentiksi pidettiin 20. tammikuuta 2017. Virkaanastujaiset olivat 58:nnet Yhdysvaltain presidentin virkaanastujaiset.

Donald Trump vannoi virkaanastujaisissa virkavalansa käsi kahdella Raamatulla. Toisen Raamatuista Trump oli saanut lapsena ja toinen Raamattu oli Abraham Lincolnin virkaanastujaisiin hankittu. Arviot tapahtumaa seuranneen yleisön määrästä vaihtelivat 300&nbsp;000:n ja 600&nbsp;000:n välillä. Virkaanastujaisissa myös Mike Pence vannoi varapresidentin virkavalansa. 

Virkaanastujaisseremoniaa suunnittelevan komitean johtajana toimi senaattori Roy Blunt ja tapahtuman teemana oli *Uniquely American* (suom. *Ainutlaatuisen amerikkalainen* tai *Amerikkalaisuuden ainutlaatuisuus*).

70-vuotiaana Trumpista tuli virkaanastujaisissaan Yhdysvaltain historian vanhin virkaan astunut presidentti. Neljä vuotta myöhemmin 78-vuotias Joe Biden ohitti hänet. Trumpista tuli kuitenkin jälleen vanhin virkavalan vannonut presidentti toisissa virkaanastujaisissaan 20. tammikuuta 2025. Tällöin hän oli 78-vuotias, mutta viisi kuukautta ja kuusi päivää Bidenia vanhempi tämän vannoessa valansa.

## Katso myös
* Donald Trumpin toiset virkaanastujaiset
* Yhdysvaltain presidentinvaalit 2016
* Joe Bidenin virkaanastujaiset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Andy Díaz

**Andy Díaz Hernández** (s. 25. joulukuuta 1995 Havanna) on kuubalaissyntyinen kolmiloikkaaja, joka on edustanut Italiaa 23. helmikuuta 2023 lähtien. Hän on olympiamitalisti sekä sisäratojen maailman- ja Euroopan-mestari.

Díaz sijoittui neljänneksi Eugenen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014. Hän oli seitsemäs Lontoon MM-kilpailuissa 2017 ja viidestoista sisäratojen MM-kilpailuissa Birminghamissa 2018. Hän saavutti Liman Pan-Amerikan kisoissa 2019 pronssia tuloksella 16,83. Saman vuoden Dohan MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta.

Díaz saavutti Pariisin olympialaisissa 2024 pronssia tuloksella 17,64. Seuraavana talvena hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Apeldoornissa tuloksella 17,71 ja maailamnmestaruuden Nanjingissa Italian ennätystuloksella 17,80. Hän oli samana vuonna kuudes Tokion MM-kilpailuissa.

Díaz on voittanut kahdeksan Timanttiliigan kilpailua mukaan lukien finaalit Zürichissä 2022 ja 2025 sekä Eugenessa 2023. Hän on voittanut Kuuban-mestaruuden vuosina 2017 ja 2019 sekä Italian-mestaruuden ulkoradoilla 2023 ja 2025 sekä sisäradoilla 2024.

## Lähteet
Donald Trumpin virkaanastujaiset

**Donald Trumpin virkaanastujaiset** voi viitata seuraaviin virkaanastujaisiin, joissa Donald Trump on vannonut virkavalansa:

* Donald Trumpin ensimmäiset virkaanastujaiset, 20. tammikuuta 2017
* Donald Trumpin toiset virkaanastujaiset, 20. tammikuuta 2025
Anna Hedenmo

**Anna Birgitta Hedenmo** (o.s. **Olsson**; s. 21. maaliskuuta 1961 Tukholma) on ruotsalainen toimittaja ja juontaja. Hän opiskeli viestintää Karlstadin korkeakoulussa, josta hän valmistui vuonna 1984. Sen jälkeen hän työskenteli radiossa, kunnes vuonna 1993 siirtyi SVT:lle. Vuodesta 2001 Hedenmo juonsi *[[Aktuellt]]ia* ja vuodesta 2008 *Agendaa*. Vuonna 2014 hän alkoi juontaa keskusteluohjelmaa *Min sanning*. Lisäksi Hedenmo on juontanut muun muassa vaaliväittelyitä ja vaalivalvojaisia. Vuonna 2024 Hedenmo lähti SVT:ltä ja siirtyi Handelsbankenin EFN Ekonomikanalen -talousmedian palvelukseen.

## Julkaisuja
* *Uppdrag sanning: Möten och tankar* (2018)
* *Solitär: En biografi om Annette Kullenberg* (2023)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Otto Liebe

**Carl Julius Otto Liebe** (24. toukokuuta 1860 – 21. maaliskuuta 1929) oli tanskalainen juristi, joka toimi viikon ajan Tanskan pääministerinä keväällä 1920. Kuningas Kristian X oli kansankäräjien pääsiäisloman aikana painostanut hänen edeltäjänsä Carl Theodor Zahlen eroamaan, vaikka hallituksella oli niukka parlamentaarinen enemmistö. Lieben tehtävä oli johtaa virkamieshallitusta uusiin vaaleihin saakka. Hänen nimityksensä johti kuitenkin suureen protestiaaltoon ja sai sosiaalidemokraatit julistamaan yleislakon. Kansankäräjien palattua istuntotauolta Lieben hallituksen tilalle nimitettiin yhteisymmärryksessä kuninkaan kanssa uusi Michael Pedersen Friisin johtama virkamieshallitus, joka toimi toukokuussa järjestettyihin vaaleihin asti.

## Katso myös
* Pääsiäiskriisi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ruth Stevens

**Ruth Astrid Frideborg Roeck Hansen** (aik. **Stevens**; o.s. **Nilsson**; 21. maaliskuuta 1903 Norrköping – 27. maaliskuuta 1989 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän varttui Södertäljessä ja työskenteli siellä puhelunvälittäjänä, kunnes muutti tuolloisen miehensä Gösta Stevensin kanssa Tukholmaan. Aiemmin harrastelijateatterissa näytellyt Ruth Stevens pääsi mukaan Ernst Rolfin kiertueelle, ja kun yksi seurueen näyttelijöistä sairastui, hänet otettiin sijaistamaan tätä revyynäytökseen. Sen jälkeen hän alkoi esiintyä säännöllisesti. Rolfin kuoleman jälkeen Stevens teki lavadebyyttinsä Oscarsteaternissa vuonna 1932. Pian hän siirtyi Vasateaterniin ja alkoi samoihin aikoihin tehdä elokuvarooleja. Stevens meni uudelleen naimisiin 1940-luvun lopulla ja lopetti tuolloin näyttelemisen. Hän teki vielä lyhyen paluun 1980-luvulla.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Esmail Khatib

**Esmail Khatib** (; 1961 – 18. maaliskuuta 2026) oli iranilainen uskonoppinut ja poliitikko.

Khatib valmistui Qomissa Al-Mustafan kansainvälisestä seminaarista. Hän opiskeli Ali Khamenein johdolla ja sai hujjat-al-islamin arvonimen. Khatib aloitti uransa Iranin vallankumouskaartin tiedustelupiireissä. Sittemmin hän johti Qomin tiedustelutoimistoa ja toimi korkeimman johtajan suojelukoneistossa sekä oikeuslaitoksen suojelu- ja tiedustelukoneistossa. Vuonna 2021 Ebrahim Raisi nimitti Khatibin Iranin tiedusteluministeriksi. Yhdysvallat asetti Khatibia kohtaan pakotteita vuonna 2022 muun muassa sillä perusteella, että tiedusteluministeriön katsottiin ottaneen kohteikseen ihmisoikeuksien puolestapuhujia, toimittajia ja uskonnollisia vähemmistöjä.

Khatib pysyi asemassaan tiedusteluministerinä Ebrahim Raisin kuoltua. Hän kuoli Israelin tekemässä ilmaiskussa Iranin sodassa pian turvallisuuspäällikkö Ali Larijanin ja Basij-johtaja Gholamreza Soleimanin surmien jälkeen.

## Lähteet
Jukka Ahokas

**Jukka Matias Ahokas** (s. 9. maaliskuuta 1950 Anjala) on suomalainen maatalousteknologian emeritusprofessori.

Jukka Ahokas syntyi maanviljelijöiden Reino Ahokas ja Orvokki Niemi perheeseen. Hän avioitui 1977 sairaanhoitaja Irma Kuukkasen kanssa. Ahokas tuli ylioppilaaksi Myllykosken yhteiskoulusta 1969 ja valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1974 ja tekniikan lisensiaatiksi 1992. Tekniikan tohtoriksi hän väitteli siellä 1995. 

Ahokas oli Maatalouskoneiden tutkimuslaitoksen eli Vakolan tarkastaja ja erikoistutkija 1974–1998 ja sen tultua yhdistetyksi Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskukseen siellä Vakola-tulosalueen johtaja 1998–2000. Helsingin yliopistossa Ahokas oli vt. apulaisprofessori 1990–1992 ja 1994–1996 ja tuli yliopiston maatalousteknologian dosentiksi 1997 ja professoriksi 2000. Ahokas on sekä julkaissut tutkimuksia että kirjoittanut ja toimittanut alansa tietoteoksia.

## Lähteet
Corsaire (1892)

**Corsaire** oli Ranskan laivaston torpedovene ().

## Valmistus
Alus tilattiin 8. heinäkuuta 1891 Saint Denisistä Ateliers et Chantiers de la Loirelta, jossa köli laskettiin joulukuussa. Alus laskettiin vesille 5. lokakuuta 1892 ja otettiin palvelukseen koeajoja varten huhtikuussa 1893. Koeajot saatiin päätökseen elokuussa. Alus otettiin palvelukseen 29. syyskuuta.

## Palvelus
Palvelukseenotettaessa alus liitettiin Escadre de la Méditerranéehen. Elokuussa 1897 alus luokiteltiin uudelleen Torpilleur de 1re classeksi tai torpilleur de Défense mobileksi. Alus liitettiin lokkauussa 1898 *Bordaan*ja 1900 Brestin lämmittäjäkouluun ja edelleen 1910 konemiesten ja lämmittäjien kouluun. Se poistettiin laivastoluettelosta 6. joulukuuta 1912 ja asetettiin myyntiin Brestissä.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Archer (1893)

**Archer** oli Ranskan laivaston torpedovene ().

## Valmistus
Alus tilattiin 10. marraskuuta 1890 Le Havresta Chantiers et Ateliers Augustin Normandilta, jossa köli laskettiin 15. huhtikuuta 1891. Alus laskettiin vesille 30. toukokuuta 1893 ja otettiin palvelukseen koeajoja varten marraskuussa 1893. Koeajot saatiin päätökseen tammikuussa 1894. Alus otettiin palvelukseen 6. helmikuuta.

## Palvelus
Palvelukseenotettaessa alus liitettiin Escadre du Nordiin, mistä se siirrettiin vuotta myöhemmin Brestiin Défense mobileen. Vuonna 1900 alus siirrettiin Dunkerquen Défense mobileen, mistä se siirrettiin 1904 1. kanaalin torpedovenelaivueeseen. Alus poistettiin laivastoluettelosta 9. lokakuuta 1907 ja myytiin romutettavaksi 4. maaliskuuta 1908 Cherbourgissa.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Jan Štefela

**Jan Štefela** (s. 20. huhtikuuta 2001 Krnov, Määrin-Sleesian lääni, Tšekki) on tšekkiläinen korkeushyppääjä. Hän on ulkoratojen MM-mitalisti ja sisäratojen EM-mitalisti.

Štefela voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Tallinnassa 2021 silloisella ennätyksellään 220&nbsp;cm. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui seitsemänneksi ja Espoon alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2023 viidenneksi. Hän oli vuonna 2024 viides Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa ja Rooman EM-kilpailuissa sekä yhdeksäs Pariisin olympialaisissa.

Štefela saavutti Apeldoornin sisäratojen EM-kilpailuissa 2025 hopeaa tuloksella 229&nbsp;cm. Kaksi viikkoa myöhemmin hän sijoittui yhdeksänneksi Nanjingin MM-hallikilpailuissa. Saman vuoden Tokion MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia tuloksella 231.

Štefela voitti Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen korkeushypyn Madridissa 2025 ennätyksellään 233&nbsp;cm. Hallissa hän on hypännyt parhaimmillaan 232&nbsp;cm Banská Bystricassa helmikuussa 2026. Hän on voittanut Tšekin-mestaruuden ulkoradoilla vuosina 2022, 2023 ja 2024 sekä sisäradoilla 2023 ja 2026.

## Lähteet
Turf Cityn metroasema

**Turf City** on rakenteilla oleva asema Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän Cross Island Linella (CRL), joka on tarkoitus avata vuonna 2032. 

## istoria
Turf Cityn asema julkistettiin 20. syyskuuta 2022 silloisen liikenneministeri S. Iswaranin toimesta. Asema rakennetaan osana Cross Island Linen (CRL) toista vaihetta, joka on 15 kilometriä pitkä, ja kulkee Bright Hillistä Jurong Lake Districtille. Aseman odotetaan valmistuvan vuonna 2032.

## Lähteet
Pekka Järveläinen

**Pekka Tauno Johannes Järveläinen** (1947 Tampere – 2023) oli suomalainen valokuvaaja. Hän työskenteli erityisesti aikakauslehtikuvauksen parissa ja toteutti yksityis- ja yhteisnäyttelyitä Suomessa.

Järveläisen muistonäyttely järjestettiin Espoon kulttuurikeskuksen Ahjo-galleriassa vuonna 2026. Järveläisen järjesti vuonna 2010 *Heijastuksia*-näyttelyn Galleria Luovassa Helsingissä. *Aamulehti* nosti vuonna 2015 *Rajapinta*-nimisen näyttelyn esiin näyttelyvinkkinä. Järveläinen työskenteli myös julkaisujen parissa ja kuvitti teoksia, kuten *Muotoilun aarteet: suomalaisia valaisimia* (WSOY, 2012).

## Ura
Pekka Järveläinen teki pitkän uran lifestyle- ja aikakauslehtikuvaajana työskennellen muun muassa *Anna*-lehdessä, *Kodin Kuvalehdessä* sekä Sanoma Magazines Finlandin studiolla. Freelancer-vuosinaan Järveläinen kuvasi muun muassa kirjoja ja muita julkaisuja.  

## Teoksia kokoelmissa
Järveläisen teoksia on muun muassa Suomen valtion taidekokoelmissa.

## Lähteet
Yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailut 2026

**Yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailut 2026** järjestettiin Toruńissa Puolassa 20.–22. maaliskuuta.

Lajiohjelmassa oli ensimmäistä kertaa MM-hallikisojen historiassa 4&nbsp;×&nbsp;400&nbsp;metrin sekaviesti. 400 metrin juoksujen loppukilpailut juostiin kahdessa erässä ja tulokset määrättiin aikojen perusteella molemmat erät huomioiden.

## Mitalistit
### Miehet

 juoksivat alkuerissä
### Naiset

 juoksivat alkuerissä
### Sekalajit

## Lähteet
* WA:n kisasivut 

### Viitteet
Jurong Pierin metroasema

**Jurong Pier** on rakenteilla oleva asema Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän Jurong Region Linella (JRL), joka on tarkoitus avata vuonna 2029. Siitä tulee valmistuessaan linjan Jurong Pierin haaran pääteasema. Asemalle suunnitellaan myös vaihtoyhteyttä Cross Island Linelle, joka avautuu osana linjan kolmatta vaihetta 2030-luvun loppupuolella.

## Historia
9. toukokuuta 2018 Land Transport Authority (LTA) ilmoitti, että Jurong Pierin asema rakennetaan osana Jurong Region Linea. Asema rakennetaan osana kolmatta vaihetta, johon kuuluu 7 asemaa: neljän aseman laajennus tälle asemalle Boon Laysta ja kolmen aseman laajennus Peng Kang Hillille Tawasista. Sen odotettiin valmistuvan vuonna 2028. Kuitenkin COVID-19-pandemian vuoksi rakennustöihin asetetut rajoitukset johtivat viivästyksiin ja kolmannen vaiheen valmistumispäivää siirrettiin vuoteen 2029.

## Lähteet
Lajos

**Lajos** on unkarilainen miehen etunimi, unkarilainen muoto alkuaan germaanisesta *[[Ludvig]]-*nimestä tai sen ranskalaisesta muodosta *[[Louis (etunimi)|Louis]]*. Lajos-nimi on ollut Unkarissa käytössä satoja vuosia. 1700-luvun lopulla se oli Debrecenin kalvinisteilla 24:nneksi suosituin nimi, mutta 1800-luvulla sen suosiota lisäsi etenkin Lajos Kossuthin maine Unkarin vapaustaistelun johtajana, ja 1800-luvun lopulla se oli Budapestissä 5:nneksi suosituin pojannimi. 1950-luvun jälkeen sen suosio on laskenut, ja vuonna 2020 Lajos-nimen sai ensimmäiseksi etunimekseen Unkarissa 98 poikalasta.

## Tunnettuja Lajos-nimisiä

* Lajos Asztalos (1889–1956), unkarilainen shakinpelaaja
* Lajos Balthazár (1921–1995), unkarilainen miekkailija
* Lajos Bartók (1851–1902), unkarilainen kirjailija, toimittaja ja poliitikko
* Lajos Batthyány (1807–1849), unkarilainen valtiomies
* Lajos Csordás (1932–1968), unkarilainen jalkapalloilija
* Lajos Dinnyés (1901–1961), unkarilainen poliitikko
* Lajos Dóczy (1845–1918), unkarilainen lehtimies ja kirjailija
* Lajos Dunai (1942–2000), unkarilainen jalkapalloilija
* Lajoš Engler (1928–2020), serbianunkarilainen (Jugoslaviaa edustanut) koripalloilija
* Lajos Garam (1939–2026), unkarilais-suomalainen viulisti
* Lajos Gönczy (1881–1915), unkarilainen korkeushyppääjä
* Lajos Kassák (1887–1967), unkarilainen taiteilija ja kulttuurivaikuttaja
* Lajos Katona (1862–1910), unkarilainen kansanrunouden- ja kirjallisuudentutkija
* Lajos (Louis) Kentner (1905–1987), unkarilais-brittiläinen pianisti
* Lajos Kiss (1934–2014), unkarilainen ratameloja
* Lajos Kossuth (1802–1894), unkarilainen valtiomies ja vapaustaistelija
* Lajos Kuthy (1813–1864), unkarilainen kirjailija
* Lajos Nagy (1897–1946), unkarilainen arkeologi
* Lajos Pápai (s. 1940), unkarilainen roomalaiskatolinen piispa
* Lajos Simicska (s. 1960), unkarilainen liikemies ja poliittinen vaikuttaja
* Lajos Steiner (1903–1975), unkarilais-australialainen shakinpelaaja
* Lajos Szentgáli (1932–2005), unkarilainen keskimatkojen juoksija
* Lajos Szigeti (1906–1974), unkarilainen nyrkkeilijä
* Lajos Szűcs (1943–2020), unkarilainen jalkapalloilija ja olympiavoittaja
* Lajos Szűcs (s. 1973), unkarilainen jalkapalloilija
* Lajos Szűcs (1946–1999), unkarilainen painonnostaja ja olympiamitalisti
* Lajos Tisza (1832–1898), unkarilainen poliitikko
* Lajos Tolnai (1837–1902), unkarilainen pappi ja kirjailija
* Lajos Varga (s. 1950), unkarilainen roomalaiskatolinen piispa
* Lajos Werkner (1883–1943), unkarilainen miekkailija
* Lajos Zilahy (1891–1974), unkarilainen kirjailija

## Lähteet
Fleuret (1938)

**Fleuret** oli Ranskan laivaston Hardi-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin 31. joulukuuta 1935 La Seyne-sur-Meristä Forges et Chantiers de la Méditerranéelta, missä köli laskettiin 18. elokuuta 1936. Alus laskettiin vesille 28. heinäkuuta 1938 ja miehitettiin koeajoja varten 15. lokakuuta 1939. Aluksen vastaanottokokeet alkoivat 16. maaliskuuta 1940. Se otettiin palvelukseen 10. toukokuuta.

## Palvelus
Saksan aloitettua hyökkäyksensä Ranskaan alus aloitti palveluksensa 11. kesäkuuta 1940, vaikka se ei ollut vielä täysin varustettu. Seuraavana päivänä alus lähti Toulonista Casablancaan, mistä se saattoi *[[FS Richelieu (1939)|Richelieun]]* Dakariin. Ranskan antautuessa alus oli Dakarissa. Alus lähti 17. elokuuta *[[FS Milan (1931)|Milanin]]* kanssa Casablancaan, jonne ne saattoivat kolme matkustaja-alusta. Saattue saapui 23. elokuuta Casablancaan. Yöllä 24.-25. syyskuuta 1940 alus lähti *[[Épée (1938)|Épéen]]*, *[[Fougueux (1928)|Fougueuxin]]*, *[[FS Frondeur (1929)|Frondeurin]]* kanssa Casablancasta iskeäkseen Gibraltarinsalmen liikenteeseen. Iskun oli tarkoitus olla kosto operaatio Menacesta. Osasto kahakoi Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjän kanssa ennen saapumista Oraniin. Alus palasi 7. lokakuuta yksin Casablancaan.

Alus saapui 15. lokakuuta Oraniin, mistä se saattoi 6. marraskuuta *Le Hardin*, *Epéen*, *[[Mameluk (1939)|Mamelukin]]* ja *[[Lansquenet (1939)|Lansquenetin]]* kanssa taistelulaiva *[[FS Provence (1913)|Provencen]]* Touloniin. Osasto saapui 8. marraskuuta Touloniin. Touloniin keskitetyt Hardi-luokan alukset muodostivat 10. hävittäjädivisioonan, jonka aluksista vain kolme oli täysin palveluskelpoisia. Alus nimettiin keväällä 1941 uudelleen *Foudroyantiksi*.

Aluksen miehistö upotti 27. marraskuuta 1942 aluksensa Toulonissa Qual Noëliin Saksan vallatessa Vichyn Ranskan hallinnoiman alueen. Hylky nostettiin 20. toukokuuta 1943. Alus liitettiin Italian laivastoon nimellä *RN FR36*. Se vaurioitui 7. maaliskuuta 1944 liittoutuneiden ilmahyökkäyksessä ja miehistö upotti aluksen 17. elokuuta. Hylky nostettiin 1951 ja romutettiin 1957.

## Lähteet
*
* 
*

### Viitteet
Beringinnahkiainen

**Beringinnahkiainen** (*Entosphenus tridentatus*) on nahkiaisiin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Tyynenmeren pohjoisosista.

## Koko ja ulkonäkö
Beringinnahkiainen kasvaa useimmiten noin 40 cm pitkäksi, ja voi suurimillaan saavuttaa 75–80 cm:n pituuden. Laji on ruumiinrakenteeltaan hyvin pitkänomainen ja ankeriasmainen. Suu on kehittynyt pyöreäksi imulevyksi, jossa on kolme hammasta. Kalan takaruumiissa on kaksi selkäevää ja pyrstöevä on alaosastaan pidempi kuin ylhäältä. Rinta- tai vatsaeviä ei ole. Täysikasvuiset beringinnahkaiset ovat harmahtavia tai viehrtävänsinisiä ja muuttuvat kutuaikana punaruskeiksi.

## Levinneisyys ja elintavat
Beringinnahkiaista tavataan Tyynenmeren reunalla alueella joka ulottuu Japanista Kaliforniaan. Lajin elää täysikasvuisena meressä ja nuorena joissa. Munista kuoriutuu toukkavaihe, joka kaivautuu pohjaan ja syö pieneliöitä, joita se suodattaa vedestä. Toukkavaihe kestää neljästä kuuteen vuotta ja vielä keskenkasvuiset kalat vaeltavat talven ja kevään aikana mereen. Meressä beringinnahkiaisen suuosat muuttuvat imulevyksi, ja kala kiinnittäytyy kaloihin tai valaisiin ja elävät niiden loisena syöden niiden lihaa ja verta. Beringinnahkiaiset tyypillisiä isäntiä ovat tyynenmerenlohet, korusimput, turskakalat ja kampelakalat. Laji elää meressä yhdestä kolmeen vuotta, minkä jälkeen ne vaeltavat jokiin kutemaan. Kutuvaelluksen aikana täysikasvuiset beringinnahkiaiset eivät syö mitään. Koiraat ja naaraat rakentavat kivikko pohjaan kutupesän, jossa lisääntyminen tapahtuu.

Beringinnahkaiainen on ollut perinteinen ja hyvin tärkeä ruokakala Pohjois-Amerikan alkuperäisväestölle. Kalat valmistetaan paistamalla tai ne kuivataan. Beringinnahkiainen on rasvainen kala, ja sitä hyödynnetään myös kalaöljyn valmistamiseen. Elinympäristön saastumisen ja patojen rakentamisen vuoksi lajin kannat ovat kuitenkin vähentyneet paikoitellen huomattavastikin. Tämän vuoksi beringinnahkiaisen kalastus on kielletty esimerkiksi paikoitellen Oregonissa.

## Lähteet
Bouville (Essonne)

**Bouville** on kunta Ranskassa Essonnen departementissa Île-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 60 kilometriä Pariisista etelään.

Kunnan nähtävyyksiä on keskiaikainen linna Chateau de Farcheville. Sen rakennutti vuonna 1291 Ranskan kuningas Filip IV:n kamariherra Hugo II Bouvilleläinen. Linnan omisti 1400–1600-luvuilla Colignyn suku. Linna kärsi ryöstöistä uskonsotien aikana vuosina 1567–1576, jonka jälkeen se kunnostettiin vuosien 1578 ja 1604 välillä. Seuraavan kerran linna kärsi tuhoista 1700-luvun lopun Ranskan vallankumouksen aikana. 1800-luvulla linnaa kunnostettiin, ja samalla se sai takaisin keskiaikaisen ilmeen. Linna luokiteltiin historialliseksi muistomerkiksi vuonna 1948. Nykyään linna toimii juhlatilana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Henriette Jæger

**Henriette Jæger** (s. 30. kesäkuuta 2003 Fredrikstad) on norjalainen pikajuoksija. Nuorempana hän kilpaili seitsenottelussa. Hän on 400 metrin juoksun sisäratojen MM- ja EM-mitalisti.

Jæger saavutti Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Bakussa 2019 hopeaa seitsenottelussa. Hän teki maailman kaikkien aikojen parhaan tuloksen 6301 pistettä alle 18-vuotiaiden seitsenottelussa Mossissa syyskuussa 2020. Hän teki viisiottelun sisäratojen Norjan ennätyksen 4471 pistettä Bærumissa helmikuussa 2021. 

Jæger sijoittui 400 metrillä neljänneksi Calin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2022. Hän karsiutui 400 metrin välierissä Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa 2023. Saman vuoden Espoon alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa ja juoksi samalla ensimmäisen kerran naisten Norjan ennätyksen ajalla 51,06. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän karsiutui 400 metrin alkuerissä. 

Jæger karsiutui 400 metrin välierissä Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa 2024. Saman vuoden Rooman EM-kilpailuissa hän sijoittui 200 metrin juoksussa neljänneksi ajalla 22,83. Hän juoksi 400 metriä ensimmäisen kerran alle 50 sekunnin La Chaux-de-Fonds'ssa heinäkuussa 2024 ajalla 49,85. Pariisin olympialaisissa hän oli kahdeksas ajalla 49,96.

Jæger saavutti Apeldoornin sisäratojen EM-kilpailuissa 2025 hopeaa 400 metrillä ajalla 50,45. Kaksi viikkoa myöhemmin hän saavutti samalla matkalla pronssia Nanjingin MM-hallikilpailuissa ajalla 50,92. Heinäkuussa 2025 hän saavutti Bergenin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa kultaa 400 metrillä ajalla 49,74 ja hopeaa 200 metrillä ajalla 22,78. Saman vuoden Tokion MM-kilpailuissa hän sijoittui 400 metrillä seitsemänneksi niin ikään ajalla 49,74 sekä juoksi ankkuriosuuden Norjan sijoittuessa 4&nbsp;×&nbsp;400&nbsp;metrin viestissä kuudenneksi maan ennätysajalla 3.23,71.

Jæger on voittanut Timanttiliigassa 400 metrin juoksun Zürichissä vuonna 2024 ja Lausannessa 2025. Hän on voittanut Norjan-mestaruuden ulkoradoilla 200 metrillä 2020 ja 2024 sekä 400 metrillä 2020, 2023 ja 2024. Sisäratojen Norjan-mestaruuden hän on voittanut 60 metrillä vuonna 2020, 200 metrillä vuosina 2020 ja 2025, 400 metrillä 2023 ja 2025 sekä viisiottelussa 2021.

## Henkilökohtaiset ennätykset
### Ulkoradat

### Sisäradat

## Lähteet
Kakšaalvuoret

**Kakšaalvuoret** () on vuoristo Kirgisian ja Kiinan rajalla. Se reunustaa Tienšanin sisäosaa etelästä. Vuorijonon pituus on 582 kilometriä, leveys enimmillään 54 kilometriä ja keskikorkeus 4&nbsp;500 metriä. Korkeimmat kohdat ovat Žeŋiš (7&nbsp;439 metriä, Tienšanin korkein huippu) ja Asker topograftary (6&nbsp;873 metriä).

Etupäässä kalkki-, siltti- ja hiekkakivestä, konglomeraatista, saviliuskeesta, graniitista ja syeniitistä muodostunut vuoristo jakautuu kolmeen osaan. Boz-Kyriksi kutsuttu itäosa ulottuu Sary-Žazin rotkoon saakka. Sen haaroja ovat Kaiyŋgdy, Köikap ja Mai-Baš. Keskiosan vuoria ovat Kara-Itške-Too, Ak-Zoo, Žangart, Ütš-Tšoku ja Kaitšy. Länsiosa liittyy Kara-Kyriin, Torugartiin ja muihin vuorijonoihin ja laskeutuu vähitellen Ak-Sain laaksoon. Vuoriston etelärinteet ovat jyrkät ja pohjoisrinteet loivemmat. Huiput ovat teräviä ja rinteet rotkojen halkomia. Tärkeimmät solat ovat Bedel, Kök-Irim, Bikirtik, Kaitšy, Kara-Bel, Ak-Ögüz ja Suuk-Tör. Rotkojen läpi virtaavat Tarimin vesistöön kuuluvat Sary-Žaz-, Kakšaal- ja Üzöngü-Kuušjoet.  Hyötykaivannaisiin kuuluvat tina, harvinaiset metallit, rakennusaineet ja kivennäisvesi.

Laajimmat jäätiköt sijaitsevat vuoriston keski- ja itäosissa. Niiden yhteispinta-ala on 983 neliökilometriä. Lumiraja on 4&nbsp;400–4&nbsp;500 metriä. Kasvillisuus on korkeusvyöhykeittäin aroa (2&nbsp;800–3&nbsp;100 metriä), alppiniittyjä (3&nbsp;100–3&nbsp;500 metriä) ja kylmyysaavikkoa (3&nbsp;400–3&nbsp;800 metriä). Laaksoissa on kuivaa aroa ja niittyaroa. Sary-Jazyn rotkon länsipuolista aluetta käytetään kesä- ja talvilaitumena.

## Lähteet
Bouville

**Bouville** voi tarkoittaa seuraavia:

* Bouville, kunta Ranskassa Eure-et-Loirin departementissa
* Bouville, kunta Ranskassa Seine-Maritimen departementissa
* Bouville, kunta Ranskassa Essonnen departementissa
Kiiskisjärvi

**Kiiskisjärvi** on saareton järvi Puolangalla. Järven luoteisosaa kutsutaan Alajärveksi. Järven pinta-ala on 1,3 neliökilometriä ja se sijaitsee Kajaanista 52 kilometriä pohjoisluoteeseen. Etäisyys Puolangan keskustasta on 23 kilometriä lounaaseen.

## Maantiede
Kiiskisjärven ulottuvuus etelästä pohjoiseen on noin 2,2 kilometriä. Alajärvelle pääsee salmea, jonka kapein kohta on noin 60 metriä. Itärannan Kiiskisniemi on asuttua, kuten myös Peltoniemi järven länsirannalla. Yli neljäsosa Kiiskisjärvestä on vähintään metrin ja enintään kaksi metriä syvä. Syvin kohta, vajaa kahdeksan metriä, sijaitsee järven eteläosassa Sipinniemen tuntumassa.

Kiiskisjärven rannoilla on pientaloja siellä täällä. Järven länsipuolella kohoaa Kiiskisvaara ylängöksi. Kiiskissuo sijaitsee järven itäpuolella ja sen alueella on Kiiskislampi (167,6 metriä merenpinnan yläpuolella), joka laskee nimetöntä uomaa Kiiskisjärveen. Pohjoisessa levittäytyy Ruitinsuo.

Kiiskisjärven itäisimpään osaan laskee Korpisenjoki, joka alkaa vajaan neljän kilometrin päästä idästä Iso-Korpisesta (171,1 metriä mpy). Kiiskisjärven luusua sijaitsee luoteessa Alajärvellä, josta alkaa Pohjolanjoki, joka laskee luoteeseen Mätäsjärveen (152,3 metriä mpy).

Kiiskisjärven vesitilavuus on 3&nbsp;899&nbsp;000 kuutiometriä. Järven ekologinen tila on hyvä.

Kiiskisjärvi (59.272.1.002) kuuluu Kiiskisjärven alueeseen (59.272), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Pienanjärven valuma-alue (59.27) ja ensimmäinen jakovaihe on Ylä-Oulujoen alue (59.2). Kiiskisjärvi on laajin Kiiskisjärven alueen kahdesta järvestä. Onkilampi on runsaan hehtaarin laajuinen.

## Lähteet
Heddesheim

**Heddesheim** on kunta Baden-Württembergin osavaltion pohjoisosassa Saksassa. Se kuuluu Rein–Neckarin metropolialueeseen ja sijaitsee välittömästi Mannheimin itäpuolella.

## Maantiede
Heddesheimin etäisyys Mannheimin keskustasta on 10 kilometriä itään ja Heidelbergista 13 kilometriä luoteeseen.

## Historia
Heddesheim mainitaan Lorschin koodeksissa 900-luvulla. Vuonna 1622 Johann Tillyn joukot tuhosivat kylän. Sitä seuranneen köyhyyden johdosta kyettiin rakentamaan vain vaatimattomia taloja, joista osa on yhä nähtävänä Triebstrassella. 1900-luvun suursodat vaativat veronsa ja toisen maailmansodan jälkeen paikkakunta vastaanotti pakolaisia. Kunta kehittyi ripeästi ja aiempi maatalousyhteisö alkoi muuttua asuinpaikkakunnaksi.

## Talous ja liikenne
Pfenning-Gruppe tarjoaa sopimuslogistiikkapalveluita. Entisaikoina maatalous oli merkittävä tulonlähde ja eritoten tupakanviljely, joka päättyi vuonna 2012. Heddesheimista on raitiotieyhteys Mannheimin päärautatieasemalle. Useita moottoriteitä kulkee kunnan läheisyydessä, kuten Bundesautobahn 6 länsipuolitse ja Bundesautobahn 5 itäpuolitse.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Heddesheim, Baden-Württemberg, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Swapped

**Swapped** on vuonna 2026 ensi-iltansa saava Nathan Greno ohjaama 3D-tietokoneanimaatioelokuva. Elokuvan pääosissa ovat Michael B. Jordan, Juno Temple, Tracy Morgan, ja Cedric the Entertainer. Elokuva julkaistaan Netflixissä 1. toukokuuta 2026.

## Ääninäyttelijät
 

## Lähteet
Maggie Keskinen

**Maggie Keskinen** (s. 1990) on suomalais-yhdysvaltalainen poliitikko, joka on toiminut kokoomuksen puoluesihteerinä vuodesta 2025 lähtien. Tehtävässään hän on puolueen käytännön järjestö- ja kampanjatyön ylin viranhaltijana. Hänellä on taustaa Tampereen kaupungin politiikka- ja kansainvälisten asioiden johdossa sekä pitkä ura kokoomuslaisissa luottamus- ja järjestötehtävissä Pirkanmaalla. Keskinen on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri Tampereen yliopistosta.

## Lähteet
Sairala

**Sairala** () on kylä Venäjällä Viipurin piirin Antreassa. Se sijaitsee Torajärven etelärannalla Antrean kaupungista noin 16 kilometriä itäkoilliseen. Sairala kuului 19. syyskuuta 1944 asti Suomeen, tarkemmin Kirvun kuntaan, jonka keskuspaikka se oli. Kylässä sijaitsi muun muassa taloustavara- ja huonekalukauppa, kirjakauppa, postitoimisto, sairaala, evankelinen opisto, mylly, tiilitehdas, rautatieasema sekä varuskunta. Sairaala lopetti toimintansa, kun varuskunta vaihtoi toimipaikkaansa. Sairaalan vastapäätä toimi myös hammaslääkäri, jonka rakennus on sittemmin palanut.

Sairalan rautatieasema avattiin vuonna 1893. Liikenne asemalla osana Suomen rataverkkoa loppui vuonna 1944. Sairalasta kulkee rautatie koilliseen muun muassa Inkilän, Ojajärven ja Hiitolan läpi.

Jatkosodan jälkeen vuonna 1945 Kirvun kunnan asukkaat sijoitettiin Kärkölään, Pukkilaan, Mäntsälään ja Orimattilaan.

Neuvostoliiton aikana kylään perustettiin Kirov-niminen kolhoosi ja suomalaiset teollisuusrakennukset otettiin uudelleen käyttöön. Nykyisin kylässä on ainakin sekatavarakauppa ja kahvila.
## Lähteet
Koçi Xoxe

**Koçi Dhimitër Xoxe** (1. toukokuuta 1911 Negovan, nykyinen Kreikka – 11. kesäkuuta 1949) oli albanialainen kommunistijohtaja, joka teloitettiin titolaisena.

Peltiseppänä työskennellyt Koçi Xoxe valittiin Korçën kaupunginvaltuustoon vuonna 1937. Hän oli yksi Albanian kommunistisen puolueen perustajista vuonna 1941. Xoxe toimi vuosina 1943–1948 puolueen keskuskomitean järjestösihteerinä ja vuosina 1946–1948 Albanian varapääministerinä, sisäministerinä ja valtion kontrollikomission puheenjohtajana. Vuosina 1944–1945 hän johti erikoistuomioistuinta, jossa tuomittiin kommunistivallan vastustajia.

Xoxesta tuli Enver Hoxhan vastustaja tämän pyrkiessä eroon Josip Broz Titon Jugoslavian vaikutusvallasta. Xoxe erotettiin sisäministerin tehtävästä lokakuussa 1948, ja hänet pidätettiin titolaisena ja trotskilaisena saman vuoden joulukuussa. Albanian korkein oikeus tuomitsi Xoxen ammuttavaksi kansanvihollisena kesäkuussa 1949.

## Lähteet
Magnus Kristian Retzius

**Magnus Kristian Retzius** (22. maaliskuuta 1795 Lund – 1. lokakuuta 1871 Tukholma) oli ruotsalainen lääkäri. Hän väitteli tohtoriksi Lundin yliopistossa vuonna 1815. Seuraavana vuonna hänestä tuli Karlbergin sotakorkeakoulun lääkäri, ja hän myös koulutti lääkintämiehiä. Lisäksi Retzius oli hovilääkäri Ulriksdalin ja Hagan linnoissa. Vuonna 1825 Retzius siirtyi tutkijaksi Karoliiniseen instituuttiin ja 1828 hänestä tuli Pro Patria -synnytyslaitoksen johtaja. Vuonna 1830 Retzius asetettiin Svean henkivartiokaartin rykmentinlääkäriksi, missä virassa hän toimi, kunnes hänet vuonna 1849 nimitettiin Karoliinisen instituutin synnytysopin professoriksi. Hänelle myönnettiin omasta pyynnöstään ero professuurista vuonna 1864. Retzius oli Kuninkaallisen sotatieteiden akatemian ja Kuninkaallisen tiedeakatemian sekä useiden ulkomaisten tiedeseurojen jäsen.

Retziuksen isä oli Anders Jahan Retzius.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Retzius

**Retzius** on seuraavien ruotsalaisten henkilöiden sukunimi:

* Anders Jahan Retzius (1742–1821), eläin- ja kasvitieteilijä
* Anna Hierta-Retzius (1841–1924), naisasianainen
* Gustaf Retzius (1842–1919), rotututkija
* Magnus Kristian Retzius (1795–1871), lääkäri
Ingjald Haaland

**Ingjald Haaland** (22. maaliskuuta 1885 Fusa – 28. heinäkuuta 1952 Fusa) oli norjalainen näyttelijä ja Det Norske Teatretin johtaja vuosina 1922–1933.

Haaland oli kotoisin Vestlandetin Fusasta ja näytteli teini-iässä avustavia rooleja Den Nationale Scenessä. Siellä häntä opetti näyttelijä Rasmus Rasmussen. Haaland oli innokas uusnorjan puolustaja ja muun muassa keräsi tilaajia ja mainostajia vastaperustetulle *[[Gula Tidend]]* -lehdelle. Vuonna 1905 hän muutti Kristianiaan, missä hän työskenteli veljensä margariinitehtaalla ja iltaisin kävi näyttelijä Thora Hanssonin opissa. Hän ei kuitenkaan onnistunut vahvan murteensa vuoksi pääsemään arvostettuihin teattereihin.

Tilanne muuttui, kun uusnorjankielinen Det Norske Teatret avautui vuonna 1913. Siellä Haalandin murre nousikin vahvuudeksi, ja hän eteni teatterin johtajaksi vuonna 1922. Seuraavien yhdentoista vuoden aikana Haaland vakiinnutti teatterin suuntautumisen yhtäältä taiteelliseen avantgardismiin ja toisaalta kansanomaiseen komediaan, joka toi hyvin lipputuloja. Hän palkkasi vuonna 1923 ohjaajaksi Agnes Mowinckelin, joka nosti sen maan johtavien teatterien joukkoon. Haaland jatkoi teatterin näyttelijänä myös johtajakautensa jälkeen. Vuonna 1940 hän muutti takaisin kotiseudulleen ja tuki paikallista harrastelijateatteritoimintaa.

Haalandin ensimmäinen vaimo Mally Haaland kuoli vuonna 1934. Toisen kerran Haaland avioitui vuonna 1937 Tove Brynin kanssa, joka niin ikään oli näyttelijä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sancti Spíritus

**Sancti Spíritus** on kaupunki ja kunta Kuuban keskiosassa. Se on myös Sancti Spíritusin provinssin hallinnollinen keskus. Vuonna 2022 kunnan asukasluku oli 142&nbsp;618.

## Maantiede

Sancti Spíritus sijaitsee Kuuban keskiosassa Sancti Spíritusin provinssissa Zazajoen sivujoki Yayabon varrella. Matkaa lähimpään satamaan Trinidadissa on noin 50 kilometriä.

## Historia
Sancti Spíritus perustettiin alkujaan vuonna 1514 ja se oli yksi Kuuban alkuperäisistä virallisista siirtokunnista (*villa*). Siirtokunnan alkuperäinen paikka sijaitsi Tuinicújoen varrella. Nykyisen kaupungin paikalle se siirrettiin vuonna 1522. Sancti Spíritus on näin yksi Kuuban sisämaan vanhimmista kaupungeista. Maalahjoitus (*merced*) vuonna 1536 teki ympäröivästä seudusta tärkeän karjankasvatusalueen. Toisaalta Sancti Spíritus oli altis merirosvojen hyökkäyksille.

Kuuban itsenäisyyteen Espanjasta tähdänneen kymmenvuotisen sodan alkaessa vuonna 1868 paikkakuntaa hallitsivat jonkin aikaa Carlos Manuel de Céspedesin kapinalliset. Myöhemmin kaupungin kehitykseen vaikutti ympäröivälle alueelle levinnyt sokeritalous. Vuonna 1976 kaupungista tuli sen mukaan nimetyn uuden Sancti Spíritusin provinssin hallinnollinen keskus.

## Väestö
Kuuban tilastokeskuksen mukaan Sancti Spíritusin asukasluku vuonna 2022 oli 142&nbsp;618. Vuonna 2006 vastaava lukema oli 134&nbsp;810.

## Lähteet
John Eke

**John Eke** (12. maaliskuuta 1886 Högby – 29. syyskuuta 1964 Philadelphia, Yhdysvallat) oli ruotsalainen juoksija. Hän voitti vuoden 1912 Tukholman kesäolympialaisissa kultaa miesten maastojuoksun joukkuekilpailussa ja pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa. Eke oli kotoisin Öölannista ja muutti vuonna 1909 Yhdysvaltoihin. Olympiakisojen jälkeen hän palasi takaisin sinne, ja asui siellä kuolemaansa asti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Carl Jan Granqvist

**Carl Jan Erik Granqvist** (s. 22. maaliskuuta 1946 Örebro) on ruotsalainen ravintoloitsija, viiniasiantuntija ja ruokahistorioitsija. Hän on vuodesta 2000 toiminut Stavangerin yliopiston gastronomian professorina. Vuonna Granqvist perusti Grythyttanin ravintolakorkeakoulun, joka toimii Örebron yliopiston yhteydessä.

Granqvist voitti vuonna 1998 *[[På spåret]]* -tietovisailun Lotta Bromén kanssa.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jan Lundgren

**Jan Lundgren** (s. 22. maaliskuuta 1966) on ruotsalainen jazzpianisti. Hän opiskeli Malmön musiikkikorkeakoulussa ja on tehnyt yhteistyötä muun muassa Putte Wickmanin, Arne Domnéruksen, Bengt Hallbergin, Johnny Griffinin ja James Moodyn kanssa. Vuonna 2010 Lundgren nimitettiin Ystadin jazzfestivaalien taiteelliseksi johtajaksi.

## Diskografia
* *Conclusion* (1994)
* *Swedish Standards* (1997)
* *For Listeners Only* (2001)
* *Plays the Music of Jules Styne* (2002)
* *Too Darn Hot* (2010)
* *Back to Back* (2011)
* *Man in the Fog* (2013)
* *Kristallen* (2020)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Per-Olov Ahrén

**Per-Olov Ahrén** (1926–2004) oli ruotsalainen pappi, joka toimi Lundin hiippakunnan piispana vuosina 1980–1992.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kivikin markkinat

**Kivikin markkinat** () on vuosittain heinäkuun puolivälissä Kivikissä Simrishamnin kunnassa Ruotsissa järjestettävä markkinatapahtuma. Sen juuret ulottuvat todennäköisesti keskiajalle, jolloin se pidettiin Larsin päivän (10. elokuuta) tienoilla. Kivikin markkinat nousivat tunnetuksi Fritiof Nilsson Piratenin *Bombi bitt ja minä* -kirjan ansiosta 1930-luvulla ja se on nykyisin Ruotsin suurimpia yleisötapahtumia. Markkinoiden yhteydessä jaetaan joka vuosi Piratenpriset-kirjallisuuspalkinto.
 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Žumgalvuoret

**Žumgalvuoret** () on vuoristo Žumgalin laakson pohjoispuolella Tienšanin sisäosassa Kirgisiasssa. Sen pituus Kyzartyn solasta idässä Kökömerenin rotkoon lännessä on 100 kilometriä. Vuorten keskikorkeus on 3&nbsp;830 metriä ja korkein kohta Kara-Moinok 4&nbsp;121 metriä. Žumgalvuoret ovat Teskei Ala-Toon läntinen jatke.

Vuoristo koostuu useista rinnakkaisista ja haarautuvista vuorijonoista. Sen itäosassa ovat Sandyk- ja Kara-Moinokvuoret, joita erottaa Tšygyš Söökin sola. Lännessä ovat koillis-lounaissuuntaiset Kindik-, Žumgal- ja Oi-Kaiyŋvuoret. Hyötykaivannaisiin kuuluu Sandykin nefeliinisyeniittiesiintymä. Vuorilta saavat alkunsa Läntinen ja itäinen Karakoljoki. Aluetta käytetään laidunmaana.

## Lähteet
La Chapelle-la-Reine

**La Chapelle-la-Reine** on kunta Ranskassa Seine-et-Marnen departementissa Île-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 70 kilometriä Pariisista etelään.

La Chapelle-la-Reine on suomeksi kuningattaren kappeli. Yleisesti kerrotun legendan mukaan kunnan nimi juontaa juurensa siitä, että Ranskan kuningatar Blanka Kastilialainen rakennutti tänne kappelin. Blanka Kastilialainen, joka oli Ranskan kuningas Ludvig IX:n äiti, matkusti todennäköisesti kylän läpi useita kertoja matkalla poikansa kanssa Fontainebleaun palatsiin. Kappeli on nykyään 1200-luvulla rakennetun Sainte-Genevièven kirkon vanhin osa. Todennäköisesti kappelin oli kuitenkin rakennuttanut kapetingikuninkaan leski jo aiemmin, sillä ensimmäinen kerran nimi La Chapelle-la-Reine esiintyy jo vuoden 1125 asiakirjassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fromont

**Fromont** on kunta Ranskassa Seine-et-Marnen departementissa Île-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 80 kilometriä Pariisista etelään.

Kylä sijaitsee kalkkikivikukkulalla, joka on eteläisen Seine-et-Marnen korkein kohta. Kunnan nähtävyyksiä on peltojen keskellä oleva neljä metriä korkea tiilipiippu. Se on geodeettinen piste, jonka avulla tehtiin Ranskan kartoittamista 1800-luvulla. Kylän keskustassa oleva Saint-Martinin kirkko on rakennettu 1100-luvulla. Kirkon sisällä on 1600-luvun freskoja sekä monivärisiä puupatsaita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Liitulaku

**Liitulaku** on täytelakritsirae, jossa on salmiakilla maustettu täyte ja mentolin makuisella kuorrutteella päällystetty pinta. Nimensä mukaisesti makeisen ulkonäkö muistuttaa koululiitua. 

Makeisen juuret ovat Tanskassa, ja se on suosittu erityisesti Pohjoismaissa. Nykyisin liitulakua valmistaa muun muassa Fazer tuotenimellä *Skolekridt*. Tuotetta myydään usein myös irtokarkkina.
Žetimvuoret

**Žetimvuoret** () on vuoristo Pienen ja Suuren Narynjoen välissä Tienšanin sisäosassa Kirgisiassa. Se ulottuu itä-länsisuunnassa Žaman-Etškin laaksosta Kitšy Narynin rotkoon. Vuorijonon pituus on 120 ja leveys 24 kilometriä. Sen keskikorkeus on 4&nbsp;280 ja korkein kohta 4&nbsp;931 metriä.

Vuorten etelärinteet ovat jyrkät ja kiviset. Hyötykaivannaisiin kuuluvat rautamalmi, mangaani, vanadiini, molybdeeni, volframi ja rakennusaineet. Itäosan pohjoisrinteillä on yhteensä 120 neliökilometriä jäätiköitä. Syvissä rotkoissa on kuusimetsiä ja reheviä niittyjä. Aluetta käytetään laidunmaana.

## Lähteet
Sceaux-du-Gâtinais

**Sceaux-du-Gâtinais** on kunta Ranskassa Loiret’n departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Fusainjoen varrella, noin 18 kilometriä Montargisin kaupungista luoteeseen.

Kunta sijaitsee keskellä Gâtinaisin historiallista aluetta. Kuntaa halkova Fusainjoen laakso on ollut muinainen suoalue, josta on jäljellä enää muutamia pieniä alueita. Yhdellä suon keskellä olevalla pienellä kukkulalla on aikoinaan seissyt menhir, joka tunnetaan nimellä "La Pierre du Marais" eli suon kivi. Nykyään se makaa kaatuneena maassa.

Loiret'n alueen tärkein roomalaisen valtakauden arkeologinen kohde sijaitsee kunnan alueella. Se on muinaisen roomalaisen tien varrella, joka yhdisti Sensin ja Orléansin kaupungit. Aquae Segetaen arkeologinen kohde on 25 hehtaarin laajuinen, jonka keskipisteenä on gallialaisen Segeta-jumalattaren suojeluksessa oleva nymfaion. Se oli yksi Rooman valtakunnan 52:sta kylpyläkaupungista. Tämä keräsi runsaasti pyhiinvaeltajia, ja sen ympärillä oli kokonainen kaupunki amfiteattereineen, kauppoineen ja majataloineen. Nykyään paikka on avoinna vierailijoille kesäkaudella.

Kylän alkuperäinen Saint-Saturninin kirkko on peräisin 900- tai 1000-luvulta, ja se rakennettiin roomalaisen kaupungin jäänteistä. Sitä laajennettiin 1200-luvulla ja restauroitiin 1800-luvulla. 

## Tunnettuja kuntalaisia
*Charles Wilfrid de Bériot (1833-1914), pianisti ja säveltäjä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Timo Ahonen

**Timo Pertti Sakari Ahonen** (s. 21. maaliskuuta 1950 Jyväskylä) on suomalainen kehityspsykologian emeritusprofessori.

Timo Ahonen syntyi kalatalousteknikko Paavo Pentti Ahosen ja lastentarhanopettaja Meri Inkeri Porran perheeseen. Hän avioitui 1971 sairaanhoidonopettaja Anna-Maija Mikkosen kanssa. Ahonen tuli ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1969 ja valmistui Jyväskylän yliopistosta yhteiskuntatieteen kandidaatiksi 1975 ja psykologian lisensiaatiksi 1986. Psykologian tohtoriksi hän väitteli siellä 1991.

Ahonen oli lehtori Oulun lastentarhaseminaarissa 1975–1976, psykologi Keski-Suomen kasvatus- ja perheneuvolassa 1976–1998 ja Suomen Akatemian nuorempi tutkija 1992–1995. Jyväskylän yliopistossa hän oli kehityspsykologian yliassistentti 1987–1988, dosentti 1993–2001, ma. apulaisprofessori 1997–2001 ja professori vuodesta 2001. Hän toimi yliopistossa myös Niilo Mäki Instituutin kliinisen tutkimuksen johtajana 1990–1998 ja instituutin toiminnanjohtajana 1998–2001. Ahosen tutkimuskohteita ovat olleet muun muassa kehitysneuropsykologia ja oppimisvaikeudet sekä lasten kehitykselliset häiriöt ja oppiminen. Hän on sekä julkaissut tutkimuksia että kirjoittanut ja toimittanut alansa tietoteoksia.

## Lähteet
Torvi-ihmekukka

**Torvi-ihmekukka** (*Mirabilis longiflora*) on ihmekukkien sukuun kuuluva laji. Sen luontainen levinneisyysalue ulottuu Yhdysvaltain Arizonasta Texasin kautta Pohjois-Meksikoon. Se on pensasmainen ja monivuotinen, mutta sitä viljellään yksivuotisesti. Kukat ovat 15 cm pitkiä, hoikkia, muodoltaan trumpettimaisia. Ne avautuvat iltapäivällä. Ne tuoksuvat samalta kuin appelsiininkukat. Kukat ovat pääväriltään valkoisia, niiden keskus on purppura, heteet ovat purppuran värisiä ja ponnet ovat punaisia. Kukat muodostavat ryppäitä. Kukinta-aika kestää kesästä syksyyn. Kasvi on enimmillään noin 1,5 metriä korkea. Lehtiasento on vastakkainen. Lehdet ovat noin 8-10 cm pitkiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Torvi-ihmekukka (''Mirabilis longiflora'')
* Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Torvi-ihmekukka (''Mirabilis longiflora'')
* UniProt: Taxonomy - ''Mirabilis longiflora'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Mirabilis longiflora'' 
* Flora of North America: ''Mirabilis longiflora'' 
* PheroBase: Floral volatiles of ''Mirabilis longiflora''
Suusamyrvuoret

**Suusamyrvuoret** () on vuoristo Tienšanin sisäosassa Kirgisiassa. Se erottaa toisistaan Suusamyrin ja Ketmen-Töbön laaksot. Vuorijonon pituus Ala-Belin solasta lännessä Kökömerenin rotkoon idässä on 126 kilometriä. Levein kohta on 31 kilometriä. Vuorten keskikorkeus on 3&nbsp;500 ja korkein kohta 4&nbsp;048 metriä. Itäosaa kutsutaan nimellä Sary-Kamyš.

Etupäässä gabrosta, dioriitista ja graniitista muodostuneiden vuorten pohjoisrinteet ovat lyhyet ja loivat ja etelärinteet pitkät ja Kökömerenjoen luona jyrkät. Kasvillisuus on puoliaavikkoa, aroa ja alppiniittyjä. Aluetta käytetään laidunmaana.

## Lähteet