open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Wäinö Arajärvi

**Wäinö Herman Arajärvi**, sukunimi aik. *Alin* (12. heinäkuuta 1879 Honkola, Urjala – 8. kesäkuuta 1961 Tampere) oli suomalainen toimitusjohtaja, isännöitsijä ja talousneuvos. Arajärvi oli Tampereella ilmestyvää ''Aamulehteä'' kustantaneen Tampereen Kirjapaino Oy:n johtajana 1915–1954.

Wäinö Arajärven vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Kristian Alin ja Regina Eerola. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän seminaarista 1902. Arajärvi teki opintomatkoja Ruotsiin ja Tanskaan 1908, Saksaan 1922, Ruotsiin, Norjaan ja Tanskaan 1933.

Arajärvi toimi kansakoulunopettajana 1902–1906. Hän oli Kotkassa ilmestyneen ''Etelä-Suomi''-lehden v. t. päätoimittajana 1906, Porvoossa ilmestyneen ''Uusimaa''-lehden päätoimittajana 1906–1909, Hämeenlinnassa ilmestyneen ''Hämeen Sanomat'' -lehden päätoimittajana 1909–1911 ja ''Uudenkaupungin Sanomat'' -lehden päätoimittajana 1911–1915. Hän toimi sitten *Aamulehteä* kustantaneen Tampereen Kirjapaino Oy:n isännöitsijänä vuodesta 1915 alkaen hoitaen *Aamulehden* talouspuolta.

Arajärvi oli Sanomalehti Osakeyhtiö Uusimaan. Sanomalehtien Ilmoitustoimisto Oy:n, K. J. Gummerus Oy:n ja Suomen Sanomalehdenkustantajain Liiton johtokuntien jäsenenä. Arajärvi oli Suomen Graafillisen Teollisuuden Harjoittajain Liiton hallituksen jäsen ja hän osallistui liiton edustajana työehtosopimusneuvotteluihin.  Hän oli mukana raittiusliikkeessä ja toimi Tampereen Raittiuskerhon johdossa. Arajärven aikana *Aamulehti* ei julkaissut alkoholijuomailmoituksia. Politiikan puolella Arajärvi osallistui suomalaisen puolueen ja myöhemmin kokoomuspuolueen toimintaan. Arajärvi kirjoitti *Aamulehteen* artikkeleita ja pakinoita nimimerkillä.

Wäinö Arajärvi oli naimisissa Eriikka Lehmuksen (1881–1953) kanssa. Heidän lapsiaan olivat Marja Annikki Arajärvi (1910–2008), lehtori ja historioitsija Kirsti Päivätär Arajärvi (1911–1991), varatuomari Heikki Johannes Arajärvi (1917–2003) ja oikeustieteen tohtori, varatuomari Tauno Ilkka Yrjänä Arajärvi (1920–2003). Professori Pentti Arajärvi on Wäinö Arajärven pojanpoika.

## Toimitustöitä
* *Aamulehti: Tampereen kirjapaino-oy 60 v. 1881-1941*. Tampere 1941

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Isännöitsijä ja talousneuvos Wäinö Herman Arajärven 70-vuotisjuhlat, perhekuva 13.7.1949, Museokeskus Vapriikki (Finna) 
* Talousneuvos Wäinö Herman Arajärven juhlat rotarien klubilla 12.10.1949, Museokeskus Vapriikki (Finna)
Neco Williams

**Neco Shay Williams** (s. 13. huhtikuuta 2001 Wrexham) on walesilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan yleensä oikea laitapuolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Nottingham Forestia. Hän on pelannut Walesin maajoukkueessa vuodesta 2020.

Williams nousi Liverpoolin junioreista edustusjoukkueeseen kaudella 2019–2020, jolloin hän pelasi Valioliigassa kuusi ja FA Cupissa neljä ottelua sekä liigacupissa yhden ottelun. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Valioliigassa jälleen kuusi ottelua, FA Cupissa yhden ottelun ja liigacupissa kaksi ottelua. Mestarien liigassa hän pelasi kaksi ottelua kokonaan ja tuli kahdessa loppuhetkiksi vaihdosta kentälle.

Williams pelasi kaudella 2021–2022 Valioliigassa vain seitsemän minuuttia yhdessä ottelussa. Mestarien liigassa hän pelasi kolmessa alkulohko-ottelussa. Liverpoolin voittamassa liigacupissa hän pelasi neljä ottelua, muun muassa loppuhetket molemmissa välieräotteluissa. Tammi-helmikuun vaihteesta kauden loppuun hän oli lainalla Englannin Mestaruussarjan Fulhamissa, jossa hän teki 14 sarjaottelussa kaksi maalia. FA Cupissa hän pelasi yhden ottelun.

Williams siirtyi Valioliigaan nousseeseen Nottingham Forestiin heinäkuussa 2022. Hän pelasi kaudella 2022–2023 Valioliigassa 31 ottelua, joissa hän oli 20 kertaa avauskokoonpanossa. Hänen kautensa päättyi leukamurtumaan kauden kuudenneksi viimeisessä liigaottelussa tapahtuneessa törmäyksessä oman joukkueen pelaajan kanssa. Kaudella 2023–2024 hän kuului alkukauden terveysongelmista päästyään Nottinghamin vakiokokoonpanoon. Hän pelasi kaikkiaan 26 valioliigaottelua, joista avauskokoonpanossa 18. Kaudella 2024–2025 hän oli 5. joulukuuta mennessä pelannut 11 valioliigaottelussa, joista vain neljässä avauskokoonpanossa. Tämän jälkeen hän oli avauskokoonpanossa kaikissa loppukauden 24:ssa Valioliigan ottelussa. 

Williams pelasi Walesin alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa toistakymmentä ottelua. Walesin A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran syyskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Suomea vastaan. Kolme päivää myöhemmin hän teki Kansojen liigassa Bulgariaa vastaan ottelun ainoan maalin. Toisen maaottelumaalinsa hän teki marraskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Valko-Venäjää vastaan. Williams pelasi vuonna 2021 järjestetyissä EM-kilpailuissa kolme ottelua, joista Italiaa vastaan avauksessa. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki kolme ottelua mutta joutui jättämään niistä viimeisen kesken jo 36. minuutilla loukkaantumisen vuoksi. Hän teki kolmannen maaottelumaalinsa marraskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Turkkia ja neljännen maaliskuussa 2024 EM-jatkokarsintaottelussa Suomea vastaan. Williams on pelannut 24. kesäkuuta 2025 mennessä 47 A-maaottelua, joissa 38 kertaa avauskokoonpanossa.

## Lähteet
Dylan Levitt

**Dylan Levitt** (s. 17. marraskuuta 2000 Bodelwyddan) on walesilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Englannin Valioliigan Manchester Unitedin junioreissa ja kuuluu edelleen seuran omistukseen mutta pelasi kaudella 2020–2021 lainalla ensin Englannin ykkösliigan Charlton Athleticissa ja helmikuusta alkaen Kroatian ykkösliigan Istra 1961:ssä. Hän on pelannut Walesin maajoukkueessa vuodesta 2020.

Levitt pelasi maalis-toukokuussa 2021 Istra 1961:n joukkueessa seitsemän Kroatian ykkösliigan ottelua, joista kaksi ottelua avauskokoonpanossa.

Levitt pelasi Walesin alle 17-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Walesin A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran syyskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Suomea vastaan. Hän on pelannut kesäkuun 25. päivään 2021 mennessä yhdeksän A-maaottelua, joissa neljä kertaa avauskokoonpanossa.

## Lähteet
Alfred Björklund

**Johan Alfred Björklund** (21. kesäkuuta 1850 Kokkola – 3. kesäkuuta 1922 Kokkola) oli suomalainen Kokkolassa vaikuttanut kauppias ja kauppaneuvos.

Alfred Björklundin vanhemmat olivat suutarimestari Jakob Björklund ja Carolina Jakobsson. Hän kävi Kokkolassa muutaman vuoden alkeiskoulua ja meni sitten 1863 kauppa-apulaiseksi Edvard Holmlundin liikkeeseen. Björklund oli sittemmin kauppa-apulaisena Jan Forsénin kauppaliikkeessä ja kahdeksan vuoden ajan Kuopiossa Gustaf Raninin liikkeessä. Hän palasi Kokkolaan vuonna 1877 ja oli täällä tukkuliike J. & A. Finnilän palveluksessa.

Björklund perusti vuonna 1878 oman tukku- ja vähittäiskaupan Kokkolaan. Hänen liikkeensä laajeni niin että sillä oli 1890-luvulla jo haaraliikkeet Kälviällä, Kannuksessa, Haapavedellä, Pulkkilassa, Vetelissä ja Pihtiputaalla. Börklund vei Kokkolasta ulkomaille tervaa ja toi maahan muun muassa kahvia, jauhoja, sokeria, lyhyttavaroita ja paloöljyä. Tavarat toimitettiin Kokkolasta hevoskyydillä maaseudun haaraliikkeisiin.

Vuonna 1910 Björklund laajensi liikettään hankkimalla Kokkolassa toimineen Alarik Sandströmin rautakaupan omistukseensa. Björklundin pääliikkestä ja rautakaupasta muodostettiin osakeyhtiö vuonna 1916. Björklund sijoitti rahaa myös muihin pohjalaisiin yrityksiin ja hän oli Vaasan Sokeritehdas Oy:n hallintoneuvoston jäsenenä 1904–1919 ja yhtiöfuusion jälkeen Suomen Sokeri Oy:n hallintoneuvoston jäsenenä. Björklund oli lisäksi Vaasan Puuvilla Oy:n johtokunnan jäsen ja Palovakuutus Oy Vellamon ja Suomen Valtamerentakainen Kauppa Oy:n hallintoneuvoston jäsen 1919–1922. Hän oli mukana perustamassa Österbottningen-sanomalehteä vuonna 1898. Björklund sai kauppaneuvoksen arvon 1910.

Björklund oli Kokkolan rahatoimikamarin jäsenenä 1880–1885 ja Kokkolan kaupunginvaltuuston jäsenenä 1886–1916. Kokkolan kauppaseuran puheenjohtajana Björklund oli vuodesta 1894 alkaen. Hän oli 1872 mukana perustamassa Gamlakarleby Segelförening-purjehdusseuraa. 

Alfred Björklund oli naimisissa vuodesta 1876 Louise Emelie Krabben kanssa. Heidän poikansa oli pääkonsuli, asianajaja, pankkiiri ja liikemies Uno Björklund (1879–1941).

## Lähteet
Manfred Ommer

**Manfred Ommer** (13. syyskuuta 1950 Bergisch Gladbach – 21. toukokuuta 2021) oli saksalainen pikajuoksija.

Ommer kilpaili urallaan Länsi-Saksaa edustaen. Hän saavutti 200 metrillä EM-hopeaa Roomassa 1974. Münchenin kesäolympialaisissa 1972 Ommer karsiutui 200 metrillä välierissä eikä kilpaillut pikaviestijoukkueessa: hän oli Münchenin verilöylyn jälkeen ainoa kilpailematta jättänyt saksalainen. Vuonna 1977 antamassaan haastattelussa Ommer kertoi käyttäneensä urallaan Dianabolia dopingtarkoituksella. Ommer kuoli 70-vuotiaana 21. toukokuuta 2021.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Vladimir Froloff

**Vladimir (Vova) Froloff** (15. elokuuta 1914 Pietari – 26. elokuuta 1997) oli suomalainen kauppias, venäjän kielen opettaja ja tulkki sekä kulttuurivaikuttaja.

Froloffin vanhemmat olivat kauppias Johannes Froloff ja Paraskieva Froloff. Hänen äitinsä kuoli Vladimirin ollessa parivuotias ja Venäjän vallankumouksen jälkeen perhe muutti Viipuriin, jonne Johannes Froloff perusti 1919 Repolan Tukku-nimisen tukkuliikkeen. Repolan Tukku hankki Itä-Suomen alueelta turkiksia ja vei niitä ulkomaille. Liike harjoitti myös merkittävää tekstiilien kauppaa. Froloffien liike oli mukana myös viiden liikkeen perustamassa Muurahaismunien viejien yhdistyksessä joka osti lääketeollisuuden käyttämiä muurahaisenmunia ja vie niitä ulkomaille. Yhdistys toimi 1950-luvulle saakka.

Froloff pääsi ylioppilaaksi Viipurin venäläisestä lyseosta. Hän tapasi tanssiharrastuksensa yhteydessä tulevan vaimonsa Kiovasta kotoisin olleen Vera Timofejevin ja he menivät naimisiin 1937. Froloff opiskeli kahden vuoden ajan lääketiedettä Prahan yliopistossa ja jatkoi siellä myös tanssiharrastustaan. Hän palasi kuitenkin Suomeen ja työskenteli sitten isänsä yrityksessä. Sotavuosina Froloff oli sotilasvirkailijana, venäjän kielen tulkkina ja etulinjassa kovaäänispropangandan kuuluttajana. Froloffien liike evakuoitiin sotien aikana Kokkolaan ja Froloff oli liikkeen palveluksessa aina 1970-luvulle saakka, jolloin liike lopetettiin. Froloff toimi tämän jälkeen venäjän kielen opettajana Kokkolan oppilaitoksissa ja oli myös venäjän kielen tulkkina eri tilaisuuksissa. Vladimir Froloff oli harrastajanäyttelijänä ja -ohjaajana Kokkolan teatterissa ja teatteri Iltatähdessä. Froloff järjesti vaimonsa kanssa Kokkolassa useita ooppera- ja operettiesityksiä 1970-luvulla. Froloff sai vuonna 1988 Kokkola-päivän kulttuuripalkinnon. 

Vladimir Froloffin vaimo Vera Timofejev oli koloratuurisopraano, joka esiintyi oopperoissa ja konsertoi Suomessa ja ulkomailla.

Vladimir Froloffin rahasto perustettiin vuonna 1998 järjestetyn kansalaiskeräyksen tuloksena. Rahasto edistää Keski-Pohjanmaan teatteri- ja musiikkitoimintaa sekä historiantutkimusta.

## Lähteet
Färid Ainetdin

**Färid Ainetdin** (s. 1938) on tataaritaustainen suomalainen liikemies ja yrittäjä. Hän on kuntokeskusketju Esportin pääomistaja.

## Ura
Färid Ainetdin on koulutukseltaan ekonomi. Hän työskenteli Nesteen markkinoinnissa ennen yrittäjän uraansa. Hän päätyi urheiluyrittäjyyden maailmaan poikansa urheiluharrastusten kautta. Kyseinen ura sai alkunsa tavoitteesta parantaa jääurheiluiden olosuhteita Espoossa, jossa Ainetdin itse asuu.

Hän oli aluksi mukana vaikuttamassa muun muassa urheiluseura Hongassa sekä Espoon liikunnan ja urheilun kehitysryhmässä. Kun kaupunkiin kaavailtiin lisää urheilutoimintaa, Ainetdin oli mukana vaikuttamassa päätökseen ostaa nykyisen urheilupuiston maat. Kun Espooseen haluttiin rakentaa jäähalli, Ainetdin toimi monitoimijäähallisäätiössä, joka ajoi kyseistä asiaa. Hanke kuitenkin kaatui, jonka jälkeen Ainetdin päätyi muiden lajien pariin. 1970-luvun lopulla hän oli mukana rakentamassa neljää tennis-ulkokenttää. Ainetdin jäi pois palkkatöistä 1980-luvun lopulla.

Kun 2000-luvun alkupuolella salibandyseuroja oltiin häätämässä nykyisen WeeGee -näyttelykeskuksen tiloista pois, Ainetdin oli mukana kun Esport tarjoutui rakentamaan uuden hallin puistoon, missä salibandy- sekä muut pelaajat pääsisivät jatkamaan harjoitteluaan. Kyseinen halli, eli Esport Arena valmistui vuonna 2005.

Ainetdin johtaa kahta espoolaista urheilukeskusta, Esport Arenaa ja Esport Centeriä. Hän on sekä Esport-ketjun että jalkapalloseura FC Hongan pääomistaja. Hän toimii myös seuran hallituksessa puheenjohtajana.

Ainetdinin omistama FC Hongan taustayhtiö Esport Honka oy hakeutui konkurssiin marraskuussa 2023. Velkoja oli hakemuksen mukaan 340&nbsp;000 euroa. Tammikuussa 2024 Länsi-Uudenmaan käräjäoikeus asetti Ainetdinin Esport Development oy:n konkurssiin. Veroja oli maksamatta 640&nbsp;000 euroa. 

## Yksityiselämä
Färid Ainetdin kuuluu Suomen tataariyhteisöön. Ainetdin asuu Espoon Tapiolassa ja on alun perin kotoisin Vaasasta. Hänellä on kaksi lasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
• Färid Ainetdin – haastattelu tataarin kielellä, 2019
Itzik Manger

**Itzik Manger** (1901 Tšernovtsy, Romania (nyk. Ukraina) – 1969 Gedera, Israel) oli romanialaissyntyinen juutalainen kirjailija, joka kirjoitti jiddišiksi. Hän asui Puolassa, Israelissa ja Yhdysvalloissa ja kuoli Israelissa.

Manger kirjoitti runoja keskiaikaista näytelmäperinnettä noudattaen. Aiheet ovat Vanhasta testamentista mutta uudistettuna omaan aikaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Espanjan joululotto

**Espanjan joululotto** ()  on joulukuun 22. päivänä suoritettava lottoarvonta. Se on Espanjan suosituin ja maailman suurin lottoarvonta. Nykyään suurin osa arvoista myydään internetissä, mutta sitä voi pelata myös kioskeissa. Joululoton päävoittoa kutsutaan nimellä *El Gordo* (paksukainen espanjaksi) ja sen arvo on lähes 700 miljoonaa euroa. Lottoarvonta suoritetaan Madridin  Teatro Real -teatterissa, jossa lapset laulavat lottonumerot suorassa lähetyksessä. Yksi lottoarpa maksaa 20 euroa ja kymmenen arpaa sisältävä kokonainen sarja näin ollen 200 euroa. Tämän takia onkin tyypillistä pelata joululottoa porukoissa. 

## Lähteet
Manas

**Manas** on kirgiisien kansalliseepos, joka koostuu kolmesta, isän, pojan ja pojanpojan, sankariteosta kertovasta osasta *Manas, Svemetei* ja *Seitek*. Siitä on ainakin 13 toisintoa, joiden pituus vaihtelee, mutta sitä pidetään maailmankirjallisuuden laajimpana kokonaisuutena. Karalajevin versiossa on yhtenäinen juoni, S. Orozbakovin toisinnossa kukin jakso muodostaa itsenäisen kokonaisuuden. Ensimmäisen kerran sen kirjasi muistiin 1856 Tšokan Valihanov.

## Lähteet
Huvila & huussi

**Huvila & huussi** on suomalainen lifestyleohjelma, jota esitetään Nelosella.

Ohjelmassa ammattilaiset remontoivat ihmisten vapaa-ajanasuntoja ja niiden mökkipihoja uuteen uskoon. Ammattilaistiimi on vaihdellut ohjelman aikana paljonkin, mutta siihen ovat kuuluneet muun muassa maisemasuunnittelija Eva Wuite, sisustusarkkitehti Mikko Vesanen, pihaurakoitsija Teemu Luostarinen, remonttikoordinaattori Vilja Schepel, maisemasuunnittelija Kati Jukarainen, pihaurakoitsija Jani Kärkkäinen ja korjausrakentamisen asiantuntija Ville Heino. 15. kaudella pihasuunnittelijana aloitti Laura Moilanen, kun Kati Jukarainen kertoi jättävänsä ohjelman.

Ohjelmaa on esitetty 16 tuotantokautta. Ensimmäinen tuotantokausi näytettiin televisiossa vuonna 2008. Uusin kausi nähtiin keväällä 2025.

Ohjelmassa on remontoitu myös useiden suomalaisjulkkisten mökkipaikkoja kuten Jari Mentulan, Erinin, Tuomas Kyrön ja Sami Hedbergin mökit.

Vuonna 2020 ohjelmasta tehtiin minisarja Huvila & Huussi Asuntomessuilla. Siinä sisustusarkkitehti Mikko Vesanen tutustui yhdessä Ellen Jokikunnaksen kanssa Tuusulan asuntomessujen tarjontaan ja uusimpiin asumistrendeihin.

14. tuotantokausi oli Parhaat remontit -kausi, jossa remonttisuunnittelijat muistelivat ja katsoivat yhdessä Anni Ihamäen kanssa menneiden kausien remontteja. Lisäksi remonttisuunnittelijat kertoivat, mitä kulissien takana oli tapahtunut. 

Ohjelman 15. tuotantokausi alkoi Nelosella 4. maaliskuuta 2024. Ohjelmassa ei koskaan aikaisemmin ole ollut juontajaa, mutta nyt uuden kauden juontajaksi valikoitui Anni Ihamäki. Kausi on saanut kovaa kritiikkiä sosiaalisessa mediassa muun muassa sen uusien keskusteluosuuksien takia. Keskustelujen vuoksi ohjelmassa näytetään vähemmän itse remonttia. 

16. tuotantokausi alkoi Nelosella 17. maaliskuuta 2025. Kaudella nähdään muun muassa Jutta Larmin sekä Katja Ståhlin mökkipaikkojen uudistukset. 

## Jaksot

## Ensimmäinen tuotantokausi

## Toinen tuotantokausi

## Kolmas tuotantokausi

## Neljäs tuotantokausi

## Viides tuotantokausi

## Kuudes tuotantokausi

## Seitsemäs tuotantokausi

## Kahdeksas tuotantokausi

## Yhdeksäs tuotantokausi

## Kymmenes tuotantokausi

## Yhdestoista tuotantokausi

## Kahdestoista tuotantokausi

## Kolmastoista tuotantokausi

## Neljästoista tuotantokausi (Parhaat remontit -kausi)

## Viidestoista tuotantokausi

## Kuudestoista tuotantokausi

## Lähteet
Ruth Roberta de Souza

**Ruth Roberta de Souza** (3. lokakuuta 1968 Três Lagoas – 13. huhtikuuta 2021 Três Lagoas) oli brasilialainen koripalloilija ja maailmanmestari.

De Souza voitti Brasilian naisten maajoukkueessa muun muassa maailmanmestaruuden Australiassa 1994 ja Pan-Amerikan kisojen kultaa vuonna 1987. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös muun muassa Barcelonan kesäolympialaisissa 1992, missä Brasilia oli seitsemäs, vuoden 1987 Pan-Amerikan kisoissa, missä maa sijoittui hopealle, ja vuosien 1986 ja 1990 MM-kilpailuissa. Diabetestä sairastanut de Souza kuoli Três Lagoasissa 52-vuotiaana 13. huhtikuuta 2021 pandemiana riehuneeseen COVID-19-tautiin, jonka vuoksi hän oli ollut tehohoidossa sairaalassa kahden viikon ajan.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Toinen profiili FIBA Archive
M. A. Slotte

**Mathias Alexander Slotte** (11. syyskuuta 1878 Kaarlela – 27. huhtikuuta 1964 Kokkola) oli suomalainen kauppaneuvos ja Kokkolassa toimineen Oy Vuota- ja Nahkakomppanian johtaja.

Slotten vanhemmat olivat maanviljelijä, nahkuri Matts Slotte, sukunimi aik. Hassinen ja Margaretha Sofia Simonsbacka. Slotten isällä oli Alavetelissä sijainneen maatilansa yhteydessä pieni nahkurinverstas. Slotte kävi kansakoulun ja alkoi sitten toimia isänsä verstaan tuotteiden myyjänä ja nahkojen ja vuotien ostajana. Verstaassa harjoitettiin nahkojen parkitsemista sekä käsineiden ja karstojen valmistusta. Slotte teki raakanahkojen ja vuotien hankintamatkoja Pohjois-Suomeen ja Kainuuseen. Slotten verstas myi jalostettuja nahkoja Suomeen ja ulkomaille. 

Slotte perusti vuonna 1904 oman nahka-alan liikkeen yhdessä lankonsa, kauppias Karl Johan Gustafssonin (1875–1939) kanssa. Liike valmisti pieksuja ja nahkatuotteita ja osti raakanahkoja. Vuonna 1910 hän oli mukana perustamassa Kokkolaan Oy Vuota- ja Nahkakomppania-nimistä yhtiötä työskennellen yhtiössä sitten johtajana. Oy Vuota- ja Nahkakomppanian toiminta laajeni koko Suomen alueelle ja 1930-luvun lopulla se hallitsi 70 prosenttia Suomen nahkamarkkinoista ja oli myös Pohjoismaiden suurin yritys alallaan. Slotte oli mukana perustamassa Krominahkatehdas Oy:tä 1916, Tampereen Kenkäteollisuus Oy:tä 1920, Joensuun Vuota- ja Nahkakomppania Oy:tä 1920 ja  Oy Suomen Turkistehdasta 1928. Vuonna 1937 Slotte osti Kokkolan Krominahkatehtaan. Slotte sai kauppaneuvoksen arvon 1949.

Vuonna 1918 Slotte osti lankonsa Gustafssonin osuuden nahka-alan yrityksestään, jonka nimeksi tuli sitten M. A. Slotte & Co. Tällä yrityksellä oli toimipisteitä Pietarsaaressa, Oulussa, Kemissä, Joensuussa, Sortavalassa ja Värtsilässä. M. A. Slotte & Co toimii edelleen Kokkolassa kenkäkauppana Iso- ja Torikatujen kulmassa.

Vuosina 1911–1912 Slotte teki turkisten ostomatkan Arkangeliin Venäjälle yhdessä myöhemmin Englannin Pietarin konsulina toimineen herra Blountin kanssa. Slotte oli matkan aikana Blountin tulkkina ja teki myös itse tuottoisia kauppoja, joiden ansiosta hän saattoi lunastaa Alavetelissä sijainneen kotitilansa kokonaan itselleen.

Slotte oli Alavetelin kunnanvaltuuston jäsenenä. Hän oli perustamassa Kokkolan kauppaseuraa vuonna 1942 ja hän avusti taloudellisesti Keski-Pohjanmaan kansanopistoa ja Åbo Akademita.

Slotte oli naimisissa 1901–1947 Edla Emilia Bredskärin kanssa. Heidän pojistaan Albin Slotte (1902–1969) ja Thure Slotte (1903–1962) johtivat Slotten jälkeen M. A. Slotte & Co:a. Runar Slotte (1910–2004) johti Kokkolan Krominahkatehdas Oy:tä ja Gunnar Slotte toimi maanviljelijänä Slotten kotitilalla Alavetelissä.

## Lähteet
Ivana Nikolić

**Ivana Nikolić** (s. 16. huhtikuuta 1995 Niš, Serbia ja Montenegro) on serbialainen laulaja ja tanssija. Hän kuuluu Hurricane-yhtyeeseen. Hurricane edusti Serbiaa vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa  kappaleella Loco Loco. He sijoittuivat finaalissa 102 pisteellä sijalle 15.

Hänen ensimmäinen esiintymisensä oli vuonna 2003 Belgradin Štark arenalla Jugoslavian 90-luvun tähtien kanssa.

## Aiheesta muualla
*
Antonio Manfredi

**Antonio Manfredi** (1912–2001 Merano, Italia) oli italialainen runoilija ja taiteilija.

## Suomennettu runo
* Kotiinpaluu (*Heimkehr*), teoksessa: *Lähteenkirkas hiljaisuus: uskonnollista runoutta 1900-luvun Euroopassa*, suom. ja toim. Anna-Maija Raittila, Kirjapaja 1983 

## Lähteet
Friedrich Richardt

**Johann Friedrich (Fredrik) Richardt** (17. helmikuuta 1825 Tambov, Venäjän keisarikunta – 9. huhtikuuta 1894 Viipuri) oli suomalainen Viipurissa vaikuttanut tukkukauppias ja kauppaneuvos (1888).

Keski-Venäjällä syntyneen Richardtin suku oli muuttanut 1700-luvulla Saksasta ensin Haminaan. Hän muutti jo lapsena Haminaan ja harjoitteli sitten kauppa-alalle Viipurissa. 1840-luvun lopulla Richardt oli konsuli Carl Rothen kauppahuoneen palveluksessa ja tehtyään ulkomaanmatkan hän avasi oman siirtomaatavaroiden tukkukaupan Viipurissa 1861. Hän toimi aluksi myös laivanvälittäjänä mutta luopui pian tästä tehtävästä. Richardt kilpaili samassa kaupungissa toimineen Rothen kauppahuoneen kanssa ja onnistui laajentamaan liiketoimiaan Itä-Suomen alueelle. Hän harjoitti myös teollista toimintaa ja omisti noin vuoteen 1880 saakka Papulan olutpanimon, joka sitten kuitenkin yhdistettiin Carl Rothen pojan Wilhelm Rothen ja hänen yhtiökumppaneidensa omistamaan panimoon. Richardt oli myös yksi Pohjoismaiden Osakepankin perustajaosakkaista.

Richardt toimi Viipurissa Tanskan varakonsulina vuodesta 1878 alkaen. Hän oli Viipurin kaupunginvaltuuston jäsenenä ja oli jäsenenä viipurilaisissa kauppa- ja liike-elämän yhdistyksissä. Ensimmäisen puolisonsa Eleonore Amelie Rosenbergin kuoltua 1886 Richardt lahjoitti 100&nbsp;000 markkaa Viipurin kaupungille, tästä rahasummasta puolet käytettiin Olga Richardtin rahaston perustamiseen. Tämä rahasto tuki vähävaraisia viipurilaisperheitä. Richardtin poika Georg Richardt kuoli jo 1888 29-vuotiaana.

Richardtin kuoltua hänen liikkeensä muutettiin 1904 osakeyhtiöksi nimellä Ab Fr. Richardt. Tämän yhtiön omisti Richardtin toinen puoliso Hedwig Stiefel lapsineen.

## Lähteet
Zdzieszowice (kunta)

**Zdzieszowice** on kaupungin sisältävä maalaiskunta Krapkowicen piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 15&nbsp;722. Kunnan hallintokeskus on Zdzieszowicen kaupunki.

Zdzieszowicen kunnan kuusi kylää ovat Januszkowice, Jasiona, Krępna, Oleszka, Rozwadza sekä Żyrowa. Sen pinta-ala on noin 57&nbsp;neliökilometriä. Tärkeimmät kunnan aluetta halkovat liikenneyhteydet ovat voivodikunnan tie 423, moottoritie A4 ja Opole–Kędzierzyn-Koźle -välin rautatielinja. Zdzieszowicen kunta rajautuu Gogolinin, Kędzierzyn-Koźlen, Leśnican, Krapkowicen, Reńska Wieśin, Strzelce Opolskien ja Walcen kuntiin. 

Zdzieszowicen kunnan alue sijaitsee Racibórzin laakson ja Chełmin fyysis-maantieteellisillä alueilla. Sen pinta-alasta noin 57&nbsp;prosenttia on maatalousmaata ja noin 14&nbsp;prosenttia metsää ja metsämaata. Korkeus merenpinnasta vaihtelee kunnan alueella noin 200 metristä noin 400 metriin. Oderjoki virtaa Zdzieszowicen kunnan läpi.

Vuoden 2019 joulukuussa 50,8&nbsp;prosenttia Zdzieszowicen kunnan asukkaista oli naisia ja 49,2&nbsp;prosenttia miehiä. Alle 18-vuotiaat muodostivat kunnan väestöstä 15,1&nbsp;prosenttia, työikäiset 63,0&nbsp;prosenttia ja eläkeikäiset 21,9&nbsp;prosenttia. Väestön keski-ikä oli 42,8&nbsp;vuotta. Kunnan työttömyysaste oli vuoden 2019 lopussa 4,6&nbsp;prosenttia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Herman Lindqvist (poliitikko)

**August ''Herman'' Lindqvist** (9. heinäkuuta 1863 Arboga – 29. toukokuuta 1932 Tukholma) oli ruotsalainen poliitikko ja ammattiyhdistysjohtaja. Hän toimi LO:n puheenjohtajana vuosina 1900–20 ja Ruotsin sosiaaliministerinä vuosina 1921–23.

Lindqvistin vanhemmat olivat rättäri Johan Eric Lindqvist ja Carolina Jansdotter. Hän kouluttautui puusepäksi ja eteni puutyöläisten ammattiliitossa sihteeristä puheenjohtajaksi. Hän myös liittyi sosiaalidemokraattiseen puolueeseen. Vuonna 1898 hänestä tuli vastaperustetun ammattiliittojen keskusjärjestön LO:n varapuheenjohtaja ja vuonna 1900 puheenjohtaja. Vuonna 1921 hänestä tuli sosiaaliministeri Hjalmar Brantingin toiseen hallitukseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Herman Lindqvist

**Herman Lindqvist** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Herman Lindqvist (poliitikko) (1863–1932), ruotsalainen poliitikko ja ammattiyhdistysjohtaja
* Herman Lindqvist (taiteilija) (1868–1923), ruotsalainen taidemaalari
* Herman Lindqvist (urkuri) (1878–1970), ruotsalainen urkujensoittaja
* Herman Lindqvist (yleisurheilija) (1886–1960), ruotsalainen juoksija
* Herman Lindquist (yrittäjä) (1869–1955), ruotsalainen liikemies
* Herman Lindqvist (kirjailija) (s. 1943), ruotsalainen kirjailija ja populäärihistorioitsija.
Leuhu

**Leuhu** on noin kuusi kilometriä Saarijärven keskustasta sijaitseva kylä, jossa asuu noin 150 ihmistä. Leuhulla sijaitsee Leuhunkosken voimalaitos joka valmistui 1961. 
Leuhulla sijaitsee myös Leuhun koulu joka lakkautti toimintansa 1998.
Leuhulla sijaitsee Pyssylän ampumarata, joka on auki ympäri vuoden. Leuhuun kuuluu yksi järvi, Puteri, jonka pinta-ala on noin 40 hehtaaria.
Golo Mann

**Golo Mann**, oik. **Angelus Gottfried Mann** (1909 München, Saksa – 1994 Leverkusen, Saksa) oli saksalainen kirjailija ja historioitsija.

Golo Mannin isä oli kirjailija Thomas Mann. Golo Mann lähti maanpakoon 1933 natsien noustua valtaan. Hän toimi Yhdysvalloissa historian professorina. Pakolaisuutensa aikana hän asui myös Ranskassa. Palattuaan toisen maailmansodan jälkeen kotimaahan hän toimi edelleen historian professorina. Hänen merkittäviä historiateoksiaan on *Wallenstein* (1971).

## Palkinnot ja tunnustukset
* Georg Büchnerin palkinto, 1968
* Großes Bundesverdienstkreuz, 1972
* Frankfurtin kaupungin Goethe-palkinto, 1985

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Axel Schauman

**Axel Mortimer Schauman** (20. heinäkuuta 1855 Pietarsaari – 6. marraskuuta 1903 Vaasa) oli suomalainen Vaasassa vaikuttanut varustamon toimitusjohtaja, kauppaneuvos (1895) ja Schaumanin aatelissuvun jäsen.

Axel Schaumanin vanhemmat olivat pietarsaarelainen apteekkari Viktor Leonard Schauman ja Elisabeth (Elise) Wilhelmina Ekelund. Hän kävi koulua Vaasassa mutta ei suorittanut ylioppilastutkintoa. Schauman meni 1873 työhön vaasalaisen liikemiehen A. A. Levónin (1820–1875) toimistoon ja sen jälkeen hän oli Lyypekissä kauppahuone Cabell & Schwarzkopfin palveluksessa.

Schauman perusti 1876 Vaasaan toiminimi Schauman & Basilierin, joka siirtyi myöhemmin kokonaan hänen haltuunsa. Hänen liiketoimensa keskittyivät höyrylaiva-agentuureihin, huolintaan, vientikauppaan ja vakuutustoimintaan. Huolinta siirtyi 1882 Vaasaan muuttaneelle Schaumanin veljelle Waldemar Schaumanille ja Axel Schauman itse keskittyi varustamotoimintaan. Hän hankki 1880-luvun alussa merkittävän omistusosuuden vuonna 1873 perustetusta vaasalaisesta Wasa–Nordsjö Ångbåts Ab (Vaasan–Pohjanmeren Höyrylaiva Oy) -varustamosta. Tämä varustamo liikennöi Suomen satamista Pohjanmeren alueen satamiin. Vuonna 1898 Schaumanista tuli varustamon toimitusjohtaja, tällöin varustamo oli yksi Suomen suurimpia ja sillä oli kaksitoista laivaa. Hän johti kymmenen vuoden ajan myös Wasa Kustångsbåts Aktie Bolag -varustamoa.

Schauman oli aloitteentekijänä kun puhelinyhdistys perustettiin Vaasaan 1882 ja hän oli mukana kun Vaasan Sokeritehdas Oy perustettiin 1897. Schauman toimi vuodesta 1889 alkaen Ruotsi-Norjan sekä Tanskan varakonsulina Vaasassa veljensä Waldemarin jälkeen. Hän kuoli sydäntautiin 48-vuotiaana marraskuussa 1903.

Axel Schauman oli naimisissa vuodesta 1878 Johanna Christina (Hanna) Sundénin kanssa. Heidän poikansa oli liikemies ja suurlahjoittaja Harry Schauman. Schaumanin veljistä Waldemar Schauman (1846–1889) oli apteekkari, vuodesta 1882 laivahuolitsija ja varakonsuli, Wilhelm Schauman (1857–1911) oli insinööri ja vuorineuvos, Ossian Schauman (1862–1922) oli lääkäri ja Victor Schauman (1853–1891) liikemies ja Suomen Yhdyspankin Vaasan konttorin johtaja.

## Lähteet
Gypsy Roadhog

**Gypsy Roadhog** on brittiläisen Slade-yhtyeen kappale vuonna 1977 ilmestyneeltä albumilta *[[Whatever Happened to Slade]]*. Kappaleen kirjoittivat yhtyeen jäsenet Noddy Holder ja Jim Lea. Se julkaistiin myös singlenä, joka nousi Britanniassa sijalle 48. Kappaleen heikkoon menestykseen vaikutti sen valituksia aiheuttanut sanoitus, jonka vuoksi kappaleen radiosoittoa vähennettiin.

## Tyyli ja sanoitus
Kappale käsittelee amerikkalaista kokaiinidiileriä ja sanoituksessa on useita viittauksia huumausaineisiin. Yhtyeen laulaja-kitaristi Noddy Holder on sanonut, että kappale on todellisuudessa huumeidenvastainen.

## Julkaisu ja vastaanotto

### Myynti ja painokset
”Gypsy Roadhog” julkaistiin seitsemäntuumaisena vinyylisinglenä 21. tammikuuta 1977. Se oli Sladen ensimmäinen single, jonka julkaisi yhtyeen manageri Chas Chandlerin omistama Barn Records. Singlestä on olemassa brittiläinen, belgialainen ja saksalainen painos. Singlen B-puolella julkaistiin kappale ”Forest Full of Needles”, joka ilmestyi myöhemmin *[[Slade B-Sides]]* -kokoelmalla.

Britanniassa Slade esitti kappaleen televisio-ohjelmissa *[[Top of the Pops]]*, *[[Supersonic (televisio-ohjelma)|Supersonic]]* ja *[[Blue Peter]]*. Jälkimmäisessä kappaleesta esitettiin vaihtoehtoinen ja lyhennetty versio hieman muokatuilla sanoilla, mikä basisti Jim Lean mukaan tehtiin BBC:n vaatimuksesta. Videossa yhtye esitti kappaleen avoautolla ajaessaan. Sanoitusten muuttamisesta huolimatta esityksestä tuli valituksia, ja kappale sai vain vähän radiosoittoa *Radio 1* -kanavalla. Kappaleen esitys *Top of the Popsissa* julkaistiin vasta tammikuussa 2012, jolloin se näytettiin *BBC4*-kanavalla.

Britanniassa ”Gypsy Roadhog” asetettiin BBC 1 -radiokanavalla soittokieltoon. Esimerkiksi kappaleen ensimmäinen rivi *Powdered my nose in Alabama* () tulkittiin kokaiinin ihannoinniksi. ”Gypsy Roadhog” ylsi Britanniassa sijalle 48 ja pysyi listalla vain kaksi viikkoa.

Noddy Holder kertoi kappaleen aiheuttamasta kohusta *[[Sky by Day]]* -lehdessä vuonna 1989:

### Arvioita
*[[Record Mirror]]* kirjoitti Sladen palanneen ja että yhtyeen musiikissa ei ole tapahtunut edistystä kahden vuoden poissaolon aikana. Lehden mukaan Slade voisi olla samassa sarjassa kuin Status Quo, jos se siistisi soundiaan. 

*[[New Musical Express]]in* mukaan kappaleessa on oikeat soundit ja tarttuva rytmi, mutta se ei silti ole Sladen 4–5 vuoden takaisten kappaleiden veroinen. Lehden mielestä kappaleessa varovasti käytetyt amerikkalaiset paikkojen nimet ja yleinen latteus saattavat antaa Sladelle sen kauan himoitseman hitin Amerikassa.

## Singlen sisältö
**A-puoli**
#
**B-puoli**
#

## Kokoonpano
*Noddy Holder – laulu, rytmikitara
*Dave Hill – soolokitara, taustalaulu
*Jim Lea – bassokitara, taustalaulu
*Don Powell – rummut

*Chas Chandler – tuottaja

## Lähteet
*

### Viitteet
Stefan Posch

**Stefan Posch** (s. 14. toukokuuta 1997 Judenburg) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 190-senttimetrinen. Hän edustaa Italian Serie A:ssa Bolognaa, jossa hän pelasi jo kauden 2022–2023 lainasopimuksella saksalaisesta Hoffenheimista. Hän on pelannut Itävallan maajoukkueessa vuodesta 2019 alkaen.

Posch siirtyi kotimaastaan Admira Wackerin junioreista saksalaisseura Hoffenheimiin elokuussa 2015. Hän pelasi edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran kaudella 2017–2018, jolloin hänelle kertyi Bundesliigassa yhdeksän ja Eurooppa-liigassa neljä ottelua. Seuraavalla kaudella hän pelasi 17 bundesliigaottelua, yhden Saksan Cupin ottelun ja kaksi Mestarien liigan ottelua. Kaudella 2019–2020 hän pelasi 28 bundesliigaottelua, joista 27 ottelussa avauskokoonpanossa, ja kaksi Saksan Cupin ottelua. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 26 bundesliigaottelua, joissa 25 kertaa avauskokoonpanossa, yhden Saksan Cupin ottelun ja kolme Eurooppa-liigan ottelua. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 28 bundesliigaottelua, joissa 26 kertaa avauskokoonpanossa, ja kolme Saksan Cupin ottelua ja teki ensimmäiset bundesliigamaalinsa, lokakuussa 2021 kotiottelussa ja marraskuussa 2022 vierasottelussa Kölniä vastaan. Kauden 2022–2023 alussa Posch pelasi Hoffenheimissa vielä yhden Saksan Cupin ottelun ja yhden bundesliigaottelun, jossa hän joutui kahden varoituksen vuoksi ulos kentältä jo ottelun 19. minuutilla.

Syyskuun 2022 alussa Posch siirtyi loppukauden kestävällä lainasopimuksella Italian Serie A:ssa pelaavaan Bolognaan. Hän pelasi kauden aikana 30 Serie A -ottelua, joissa hän teki kuusi maalia ja oli aina avauskokoonpanossa, ja yhden Italian cupin ottelun. Kesällä 2023 hän siirtyi pysyvästi Bolognaan. Hän pelasi kaudella 2023–2024 Serie A:ssa 31 ottelua, jotka kahta lukuun ottamatta avauskokoonpanossa, ja teki yhden maalin.

Posch pelasi useissa Itävallan nuorisomaajoukkueissa. Alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi joukkueensa kaikki kolme ottelua alusta loppuun, ja alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 samoin. Itävallan A-maajoukkueessa Posch pelasi ensimmäisen kerran kesäkuussa 2019 EM-karsintaottelussa Pohjois-Makedoniaa vastaan. Hän kuului Itävallan miehistöön kesällä 2021 pelatuissa Euroopan-mestaruuskilpailuissa mutta ei päässyt kentälle. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi täydet minuutit Itävallan kaikissa neljässä ottelussa ja syötti tappiollisessa neljännesvälieräottelussa Turkkia vastaan joukkueensa ainoan maalin. Posch on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 42 A-maaottelua, joista avauskokoonpanossa 30 ottelua. Hän teki ensimmäisen A-maaottelumaalinsa lokakuussa 2019 EM-karsintaottelussa Sloveniaa vastaan Itävallan voittaessa vierasottelun 0–1. Toisen maalinsa hän teki lokakuussa 2024 kotikentällä Kansojen liigan ottelussa Norjaa vastaan.

## Lähteet
Karim Onisiwo

**Karim Onisiwo** (s. 17. maaliskuuta 1992 Wien) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 188-senttimetrinen. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Mainzia.

Onisiwo pelasi ensimmäisen kerran pääsarjatasolla Itävallan Bundesliigassa kaudella 2015–2016 Mattersburgin joukkueessa. Tammikuussa 2016 hän siirtyi kesken kauden saksalaisseura Mainziin, jota hän on siitä lähtien edustanut. Hän on pelannut Saksan Bundesliigassa 122 ottelua ja tehnyt niissä 17 maalia, joista seitsemän kaudella 2018–2019. Helmikuuhun 2019 osui hänen ainoa kahden maalin bundesliigaottelunsa, vastustajana Schalke. Bundesliigaotteluistaan hän on pelannut avauskokoonpanossa 61 eli tasan puolet. Kaudella 2016–2017 hän pelasi kolme Eurooppa-liigan ottelua.

Onisiwo pelasi yhden ottelun Itävallan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Itävallan A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran marraskuussa 2015 ystävyysottelussa Sveitsiä vastaan. Hän on pelannut kesäkuun 25. päivään 2021 mennessä 12 A-maaottelua, joista avauskokoonpanossa kolme ottelua. Ainoan maaottelumaalinsa hän on tehnyt syyskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Romaniaa vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pääsi muutamaksi minuutiksi vaihdosta kentälle toisessa alkulohko-ottelussa Alankomaita vastaan.

## Lähteet
Valentino Lazaro

**Valentino Lazaro** (s. 24. maaliskuuta 1996 Graz) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikealla laidalla pelaava keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 180-senttimetrinen. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Torinoa ja on pelannut Italian lisäksi Itävallan, Saksan, Englannin ja Portugalin pääsarjoissa.

Lazaro edusti kotimaassaan Red Bull Salzburgia, josta hän siirtyi saksalaisseura Hertha Berliniin elokuussa 2017, aluksi lainalle. Hän siirtyi kesällä 2019 italialaisseura Interiin, josta hän pelasi lainalla Englannin Valioliigan Newcastle Unitedissa, Saksan Bundesliigan Borussia Mönchengladbachissa, Portugalin Primeira Ligan Benficassa ja Italian Serie A:n Torinossa. Viimeksi mainittu osti hänet itselleen kesällä 2023. Lazaro on vuoden 2023 loppuun mennessä pelannut Itävallan Bundesliigassa 87 ottelua, joissa hän on tehnyt 11 maalia, Saksan Bundesliigassa 79 ottelua, joissa hän on tehnyt seitsemän maalia, Englannin Valioliigassa 13 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin, Portugalin Primeira Ligassa 18 ottelua tekemättä maaleja ja Italian Serie A:ssa 45 ottelua tekemättä maaleja. Hän voitti Itävallan mestaruuden ja cupin vuosina 2014, 2015, 2016 ja 2017. Hän on pelannut Mestarien liigassa 15 ja Eurooppa-liigassa 13 ottelua.

Lazaro pelasi useissa Itävallan nuorisomaajoukkueissa. Itävallan A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran toukokuussa 2015 ystävyysottelussa Islantia vastaan. Hän on pelannut vuoden 2023 loppuun mennessä 36 A-maaottelua, joista avauskokoonpanossa 24 ottelua. Hän on tehnyt kolme maaottelumaalia: marraskuussa 2018 Kansojen liigan ottelussa Pohjois-Irlantia, kesäkuussa 2019 EM-karsintaottelussa Pohjois-Makedoniaa ja lokakuussa 2019 EM-karsintaottelussa Israelia vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pääsi noin 20 minuutiksi vaihdosta kentälle toisessa alkulohko-ottelussa Alankomaita vastaan.

## Lähteet
Lorenzino de’ Medici

**Lorenzo di Pierfrancesco (Lorenzino) de’ Medici** (23. maaliskuuta 1514 Firenze – 26. helmikuuta 1548 Venetsia) oli italialaiseen Medicin mahtisukuun kuulunut kirjailija, joka murhasi sukulaisensa, Firenzen herttua Alessandro de’ Medicin vuonna 1537. Hänet tunnetaan liikanimillä *Lorenzino*, ”pikku Lorenzo”, ja *Lorenzaccio*, ”kurja Lorenzo”.

## Elämänvaiheet
Lorenzino de’ Medicin isä oli Pierfrancesco de’ Medici nuorempi, joka kuului Medicien nuorempaan sukuhaaraan. Lorenzinon isoisän isoisä oli Cosimo de’ Medicin nuorempi veli Lorenzo vanhempi. Lorenzino kirjoitti useita näytelmiä, joista *Aridosio*-huvinäytelmää pidettiin yhtenä aikansa parhaista. Asuessaan Roomassa hän tärveli eräänä yönä vuonna 1534 juovuksissa useita Konstantinuksen riemukaaren korkokuvia sekä Pyhän Paavalin basilikan portiikissa olleita keisari Hadrianuksen aikaisia patsaita katkomalla niiltä päät, mahdollisesti jäljitelläkseen antiikin Ateenassa tapahtunutta hermien turmelemista. Antiikin taideaarteisiin kohdistunut tuhotyö herätti vihaa, ja paavi Klemens VII uhkasi hirttää Lorenzinon, joka joutui pakenemaan kuolemantuomion uhalla Firenzeen.

Firenzessä Lorenzinosta tuli sukulaisensa, herttua Alessandro de’ Medicin läheinen ja luotettu ystävä. He kävivät yhdessä ilotaloissa ja näyttäytyivät yhdessä ratsastamalla samalla hevosella. Lorenzino kuitenkin murhasi Alessandron tammikuun 5. ja 6. päivän välisenä yönä 1537. Hän kutsui Alessandron kotiinsa ja valehteli tuovansa tämän seuralaiseksi tätinsä Caterina Soderinin, Leonardo Ginorin vaimon. Lorenzino palasi Scoronconcolo-nimisen miehen kanssa, jolloin he hyökkäsivät nukahtaneen Alessandron kimppuun ja surmasivat tämän miekalla ja tikarilla kamppailun jälkeen. Myöhemmin kirjoittamassaan *Apologia*-puolustuspuheessa Lorenzino vakuutti surmanneensa tyrannin puolustaakseen kansan vapautta ja palauttaakseen Firenzen tasavallan. Samalla hän vihjasi pitävänsä itseään uutena Brutuksena.

Medicien vanhempi sukuhaara sammui Alessandron mukana, mutta suvun valta jatkui Firenzessä, sillä tämän seuraajaksi tuli Cosimo I de’ Medici. Kun tasavaltalaista kansannousua ei tullut, Lorenzino joutui pakenemaan ensin Bolognaan ja sitten Konstantinopoliin ja Pariisiin. Hänet murhattiin helmikuussa 1548 Venetsiassa, jossa kaksi miestä puukotti hänet kuoliaaksi San Tomàn sillan luona. Lorenzinon surmannut palkkamurhaaja Francesco Bibboni julkaisi myöhemmin kirjallisen kuvauksen murhasta. Murhan tilaajaksi on yleisesti oletettu Cosimo I de’ Medici. Historiantutkija Stefano Dall’Aglion vuonna 2015 esittämän uuden selityksen mukaan murhan tilaaja olikin keisari Kaarle V, joka halusi kostaa vävynsä Alessandron kuoleman.

## Muuta
Alfred de Musset on kirjoittanut Lorenzino de’ Medicistä kertovan näytelmän *Lorenzaccio* (1834).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lemin kunnankirjasto

**Lemin kunnankirjasto** on eteläkarjalaisen Lemin kunnankirjasto. Se palvelee erityisesti Lemin kirkonkylässä (Juvola) sijaitsevan kirjastorakennuksen ja verkkokirjaston välityksellä. Lemin kirjaston asiakkailla on käytössään myös muut Etelä-Karjalan seudullisen Heili-kirjastokimpan toimipisteet, ja näiden huomattavasti yhden kunnan tarjontaa suurempi aineistovalikoima.

Kirjastotoiminta Lemillä alkoi vuonna 1863. 

## Lähteet
Jerami Grant

**Houston Jerami Grant** (s. 12. maaliskuuta 1994 Portland, Oregon) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä tai iso laitahyökkääjä.

## Elämä ja ura

Grant pelasi yliopistokoripalloa Syracusen yliopiston joukkueessa vuosina 2012–2014. Philadelphia 76ers varasi hänet NBA:n 39. vuorolla . Kaudella 2020–2021 Grant pelasi siihen mennessä parhaan kautensa ja oli yksi kolmesta ehdokkaasta kauden kehittyneimmän pelaajan palkinnon saajaksi.

Kesällä 2021 Grant valittiin Yhdysvaltain Tokion-kisojen olympiajoukkueeseen, joka voitti kultaa.

Grantin perhe on menestynyt koripallossa: hänen isänsä Harvey Grant pelasi NBA:ssa, samoin tämän kaksoisveli, nelinkertainen NBA-mestari Horace Grant. Grantin veljistä Jerai Grant ja Jerian Grant ovat ammattilaiskoripalloilijoita.

## Lähteet
* Jerami Grant Stats Basketball-Reference.com 
* Jerami Grant College Stats College Basketball at Sports-Reference.com 
* Profiili Syracuse University Athletics 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Jonathan Isaac

**Jonathan Judah Isaac** (s. 3. lokakuuta 1997 Bronx, New York) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan iso laitahyökkääjä.

## Elämä ja ura

Isaac pelasi yliopistokoripalloa Floridan osavaltionyliopiston joukkueessa kauden 2016–2017. Orlando Magic varasi hänet NBA:n kuudennella vuorolla . Joulukuussa 2020 Isaac ja Magic tekivät nelivuotisen, yhteensä 80 miljoonan dollarin suuruisen, jatkosopimuksen.

## Lähteet
* Jonathan Isaac Stats Basketball-Reference.com 
* Jonathan Isaac College Stats College Basketball at Sports-Reference.com 
* Profiili  Florida State Seminoles 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Savitaipaleen kunnankirjasto

**Savitaipaleen kunnankirjasto** on eteläkarjalaisen Savitaipaleen kunnankirjasto. Se palvelee Savitaipaleen kirkonkylässä sijaitsevan kirjastorakennuksen ja verkkokirjaston välityksellä, sekä maakunnallisen Heili-kirjastokimpan välityksellä. Etelä-Karjalan seudullisen kirjastokimpan jäsenyyden myötä savitaipalelaisilla on käytössään muidenkin kirjastokimpan kirjastojen aineistovalikoima ja toimipisteet.

Savitaipaleen kunnankirjasto on perustettu vuonna 1867. Nykyinen, vuonna 1996 valmistunut, kirjastolle tilat tarjoava paritalo on arkkitehti Jaakko Nopasen suunnittelema. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*	5.2.2021 Savitaipaleen kirjastossa voi ihastella puuveistoksia (lansisaimaa.fi)
Birger Asplund

**Karl Birger Asplund** (21. heinäkuuta 1929 Åre – 1. heinäkuuta 2023 Krokom) oli ruotsalainen moukarinheittäjä. Hänen uransa ajoittui 1950- ja 1960-luvuille, jolloin hän osallistui kolmiin olympialaisiin (1956, 1960 ja 1964) ja voitti Ruotsin mestaruuden lajissaan 15 kertaa vuosina 1954–1968. Hän piti lajin Ruotsin ennätystä hallussaan 16 vuotta eli vuosina 1955–1971.

Birger Asplund nousi Ruotsin moukarin kärkinimeksi 1950-luvun alussa. Vuonna 1952 hän oli Ruotsin mestaruuskisoissa pronssilla ja seuraavana vuonna hopealle, jonka jälkeen alkoikin 15 vuoden mestaruusputki Ruotsin moukarinheiton ykkösnimenä. 
Hän osallistui urallaan kolme kertaa olympialaisiin. Melbournen kesäolympialaisissa 1956 hän eteni loppukilpailuun, jossa ei kuitenkaan saanut tulosta. Vuoden 1958 EM-kisoissa Tukholmassa hän oli kuudes Puolan Tadeusz Rutin voittaessa. Vuodet 1959–1961 olivat Asplundin uran parhaat, sillä hän oli kyseisinä kolmena vuotena maailmantilaston 10 parhaan joukossa, joista vuoden 1959 maailmantilaston kolmas. Vuoden 1960 Rooman kesäolympialaisten piti olla Asplundin huippuhetki, sillä hän oli ollut varmassa 65 metrin kunnossa. Roomassa hän kuitenkin epäonnistui karsiutumalla tuloksella 57,27 eli lähes kahdeksan metriä hänen heittotasostaan. Asplund jatkoi heittouraansa ja oli mukana vuoden 1962 EM-kisoissa Belgradissa. Niissä hän kuitenkin karsiutui ennen loppukilpailua. Vuoden 1964 Tokion kesäolympialaisissa hän jäi alkukarsintoihin tuloksella 61,15. Ura jatkui vielä vuoteen 1970, jolloin hän heitti yli 40-vuotiaana tuloksen 64,70, joka oli ikäluokkansa ennätys. Tämän tuloksen rikkoi olympiavoittaja Harold Connolly pari vuotta myöhemmin.

Vaikka Asplundilla ei tullut suurkilpailumenestystä, ura oli näyttävä. Hän saavutti kaksi Pohjoismaiden mestaruutta eli vuosina 1961 ja 1963, 15 Ruotsin mestaruutta, paransi 17 kertaa Ruotsin ennätystä ja voitti Suomi–Ruotsi-maaottelun lajissaan 12 kertaa osallistuttuaan maaotteluun vuosina 1953–1969. Vuoden 1965 Suomi–Ruotsi-maaottelussa yksi Asplundin heitoista suuntautui Tukholman olympiastadionin takasuoran katsomoon moukarin osuessa yhden katsojan jalkaan.

Birger Asplund sai jo vuonna 1955 nimityksen yleisurheilun Stor Grabb numero 179.

## Lähteet
Jouko Nuora

**Jouko Nuora**, myös **Jack King Noir** (s. 13. joulukuuta 1963 Vesilahti) on suomalainen sarjakuvataiteilija, kuvittaja ja bluesmuusikko. Nuoran sarjakuvia ja kuvituksia on julkaistu lehdissä ja kirjoissa vuodesta 1988 alkaen.

Nuoran sarjakuvia ja kuvituksia on julkaistu antologioissa, t-paidoissa, elokuvajulisteissa, postikorteissa, AIDS-tukikeskuksen kondominkäyttöoppaassa ja mainoksissa.
Hän on tehnyt kuvituksia lehtiin, kirjoihin ja CD-kansiin, kuten ''Suomirokkia 3'' *− 8* (Poko Rekords) ja Juliet Jonesin sydän: *Joneskaupunki* ja *Hai!*-albumit sekä useampi CD-singlen kansi. 
Nuoran taidetta on ollut esillä vuodesta 1992, muun muassa eroottisen taiteen näyttelyssä Galleria Sirkka-Liisa Topeliuksessa Helsingissä 2020. Nuora on Teoston, Sanaston, Kopioston, Kuhankosken killan, Kuvittajat ry:n ja Sarjakuvantekijät ry:n jäsen.

Nuoran "alter ego" Jack King Noir julkaisi ensialbuminsa *Spanish Prison Blues* 2023. Hän laulaa myös forssalaisessa hard rock -yhtyeessä. Nuora on piirtänyt sarjakuvaa vaikeasta nuoruudestaan. Omaelämänkerrallisessa *Kultainen nuoruus* -sarjassa on neljä osaa.

## Julkaisuja
* *Nani Cowgirl* (Like), 1998
* *Nani Manic Desperado* (Like), 2003
* *Lordi Verensininen* (puoli kirjaa, Arktinen Banaani), 2008 
* *Kultainen Nuoruus* (Moreeni), 2012 (Suomalaisen sarjakuvan 100-vuotiskisan 2011 voittanut omaelämäkerta)
* Nani III+IV Queen of the Jungle (PeneLopez),  2013
* *Nani Lehmitytön Seikkailut* (Toge No Jizo), 2014 (jap.)
* *Nani Cowgirl I+II Manic Desperado* (PeneLopez), 2014
* *Kultainen Nuoruus osa 2* (PeneLopez), 2016
* sarjakuvaäänikirja *Kultainen Nuoruus* (PeneLopez), 2017
* *Espanjalainen saunaretki* (PeneLopez),  2018
* sarjakuvaäänikirja *Kultainen Nuoruus* osa 2 (PeneLopez), 2019. 
* Lordi Lapponia Project. (Toge No Jizo) japaninkielinen Lordisarjakuva. 2021
* *Spanish Prison Blues*. PeneLopez, 2022.  
* Spanish Prison Blues. PeneLopez Record Company. JKNCD001. 2023 EAN 6418547017933.

## Lähteet
Loch Eil

**Loch Eil** () on noin 11 kilometriä pitkä meren lahden osa Ylämaan hallintoalueella Skotlannissa. Se yhtyy Loch Linnheen Fort Williamin kaupungin lähellä. Cameronin klaanin päälliköiden nimi *Lochiel* tulee Loch Eilin nimestä.

Loch Eilin pohjoisrannalla on kaksi rautatieseisaketta: Locheilside ja Loch Eil Outward Bound.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Suuri aalto Kanagawan edustalla

**Suuri aalto Kanagawan edustalla** () on japanilainen puupiirros, jonka on tehnyt ukiyo-e-taiteilija Hokusai. Se on tehty vuosien 1829 ja 1833 välillä Edo-kauden myöhäisvaiheilla. Teos on *[[36 näkymää Fuji-vuorelle]]* -sarjan ensimmäinen osa.

Puupiirrokseen on kuvattu valtava aalto, joka riepottelee kolmea venettä Sagaminlahden rannikolla. Taustalla näkyy Japanin korkein vuori Fuji. Välillä aalto tulkitaan tsunamiksi, vaikka se vaikuttaakin enemmän hyökyaallolta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla