open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Talliumfluoridi

**Talliumfluoridi** (TlF) on tallium- ja fluoridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä fluoraavana reagenssina.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa talliumfluoridi on väritöntä tai valkoista kiteistä ainetta. Sen alkeiskoppi on huoneenlämpötilassa ortorombinen ja rakenne muistuttaa vääristynyttä natriumkloridin rakennetta. Kuumennettaessa yhdistettä yli 82 °C:n lämpötilaan sen rakenne muuttuu tetragonaaliseksi. Talliumfluoridi liukenee erittäin hyvin veteen ja liuos on heikosti emäksinen. Aine liukenee hieman myös etanoliin.

Talliumfluoridia muodostuu talliumin ja fluorin reaktiossa. Useimmiten sitä valmistetaan neutraloimalla talliumkarbonaattia vetyfluoridilla.
:Tl2CO3 + 2 HF → 2 TlF + H2O + CO2

Talliumfluoridia käytetään fluorattujen estereiden valmistuksessa.

## Lähteet
Lalu Muhammad Zohri

**Lalu Muhammad Zohri** (s. 1. heinäkuuta 2000) on indonesialainen pikajuoksija. Hänestä tuli ensimmäinen indonesialainen mitalisti yleisurheilun alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa, kun hän voitti kultaa 100 metrin juoksussa Tampereella järjestetyissä kilpailuissa vuonna 2018 ajalla 10,18.

Jakartan-Palembangin Aasian kisoissa 2018 Zohri saavutti Indonesian joukkueen mukana hopeaa 4 × 100 metrin viestissä. 100 metrillä hän sijoittui seitsemänneksi. Aasian-mestaruuskilpailuissa Dohassa 2019 Zohri saavutti hopeaa 100 metrillä ajalla 10,13.

Zohrin ennätys 100 metrillä on Osakassa toukokuussa 2019 hänen juoksemansa 10,03.

## Lähteet
Arthur Edvin Skogberg

**Arthur Edvin Skogberg** (18. syyskuuta 1856 Kristiinankaupunki – 23. syyskuuta 1894 Viipuri) oli suomalainen opettaja ja toimittaja.

Skogbergin vanhemmat olivat merikapteeni Johan Edvin Skogberg ja Maria Antoinette Lundholm. Hän valmistui ylioppilaaksi Vaasan lyseosta vuonna 1874 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1882. Skogberg auskultoi Hämeenlinnan normaalikoulussa ja suoritti latinan ja suomen opettajan kokeet vuonna 1886.

Skogberg työskenteli Turun ruotsalaisen klassisen lyseon suomen kielen opettajana vuosina 1883–1885 ja yksityisen suomalaisen lyseon latinan ja ruotsin opettajana vuosina 1885–1886. Vuonna 1886 hän siirtyi Viipurin suomalaisen lyseon suomen ja latinan opettajaksi.

Skogberg toimitti *[[Ahti (sanomalehti)|Ahti]]*-lehteä Kristiinankaupungissa vuonna 1879 ja avusti *[[Wasa Tidning (1880–1898)|Wasa Tidningiä]]* vuosina 1884–1886. Hän oli *[[Viipurin Uutiset|Viipurin Uutisten]]* päätoimittaja vuonna 1888 ja viipurilaisen *[[Östra Finland (1875–1899)|Östra Finlandin]]* päätoimittaja vuosina 1889–1891. Skogberg harrasti kotikaupunkinsa ja Viipurin läänin historian tutkimusta. Hän kuoli 38-vuotiaan tuberkuloosiin.

## Lähteet
Hjalmar Erik Gabriel von Bonsdorff

**Hjalmar Erik Gabriel von Bonsdorff** (29. syyskuuta 1826 Helsinki – 17. toukokuuta 1905 Helsinki) oli suomalainen vapaaherra, tilanomistaja ja virka- ja valtiopäivämies.

Von Bonsdorffin vanhemmat olivat kamreeri, vapaaherra Johan Gabriel von Bonsdorff ja Ulrika Charlotta von Willebrand ja puolisot vuodesta 1856 Ulrika Karolina Wasenius (k. 1860) ja vuodesta 1861 Matilda Johanna Margareta Tams (k. 1897). Professori, lääkintäkenraalimajuri Hjalmar Gabriel von Bonsdorff oli Hjalmar Erik Gabriel von Bonsdorffin poika ensimmäisestä avioliitosta ja ylitarkastaja Adolf von Bonsdorff toisesta avioliitosta. Hjalmar Erik Gabriel von Bonsdorff tuli ylioppilaaksi Helsingissä 1843 ja valmistui filosofian maisteriksi 1850. Venäjällä hän opiskeli vuodesta 1851 ja suoritti 1854 suuremman kameraalitutkinnon. Von Bonsdorff oli senaatin talousosaston ylimääräinen kopisti 1854, apukamreeri Suomen sotakomissariaatissa 1855 ja kassanhoitaja 1857–1858. Vapaaherra hänestä tuli isänsä kanssa 1868 ja hän oli tilanomistaja Sonabyssä vuodesta 1883. 

Von Bonsdorff oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1877–1878, 1882 ja 1885.

## Lähteet
Alfred Henrik Balthasar Ehrenstolpe

**Alfred Henrik Balthasar (Baltazar, Baltzar) Ehrenstolpe** (14. maaliskuuta 1837 Tartto, Liivinmaan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 30. tammikuuta 1896 Porvoo, Suomen suuriruhtinaskunta) oli suomalainen sotilas ja virka- ja valtiopäivämies.

Alfred Henrikin vanhemmat olivat kenraalimajuri Carl Johan Ehrenstolpe ja Emilia Elisabet von Karm (1813-1893), joka oli Jacob Magnus von Karmin ja Angelique Ehrenstolpen tytär ja Carl Henrik Ehrenstolpen tyttärentytär. Hänen puolisonsa vuodesta 1861 oli Lucie Eleonore Schwindt (1839-1900), joka syntyi Goldingenissa (Kuldīga) Kuurinmaan kuvernementissa kollegiasessori Edvard Alexander Schwindtin ja Valeria Fleischerin tyttärenä. Avioliitto oli lapseton. 

Ehrenstolpe palveli vänrikkinä vuodesta 1856 ja oltuaan vuodesta 1858 palveluksessa Viipurissa hänet siirettiin lennätinjoukkoihin Venäjälle. Aliluutnatiksi vuonna 1865 ylennyt Ehrenstolpe toimi Porin lennätinaseman päällikkönä vuodesta 1866. Siirryttyään siviilitehtäviin hän sai kollegiasessorin arvon vuonna 1868. Helsingin lennätinaseman päällikkönä Ehrenstolpe toimi vuodesta 1873 lähtien. Hovineuvos hänestä tuli vuonna 1876, kollegineuvos vuonna 1878 ja valtioneuvos vuonna 1885, jolloin hän myös erosi virkatehtävistään.

Ehrenstolpe oli aatelissäädyn edustaja säätyvaltiopäivillä vuonna 1885.

## Lähteet
Vesihoito

**Vesihoidoksi** sanottiin terveyslähteiden yhteyteen perustettujen terveyskylpylöiden hoitomenetelmiä, kuten eri lämpöisiä kosteita kääreitä, amme- ja istumakylpyjä sekä erilaisia kylmiä suihkuja. Myös terveyttä edistävän lähdeveden juonti useita kertoja päivässä kuului vesihoidon menetelmiin. Vesihoitoa on käytetty ainakin hermostollisten sairauksien ja reumasairauksien hoidossa sekä kivun lievityksessä.

## Historia
Vesihoito levisi laajalti yli Euroopan 1800-luvun alkupuolella. Suomessa yksi ensimmäisistä vesihoitoa tarjoavista terveyskylpylöistä oli Kupittaan kylpylä Turussa. Sen lääkärinä toimi arkkiatri Gabriel von Bonsdorff, joka oli Saksassa perehtynyt paikallisiin terveyskylpylöihin. Hän perusti vesihoidon lääketieteellisiin havaintoihin ja käytti sen rinnalla myös suoneniskentää, kuppausta, espanjankärpäslaastaria, iilimatoja ja lääkehoitoa, jota puolestaan erään Ruotsissa vesihoitoa tarjonneen maineikkaan kylpylän lääkärit karttoivat. Ruotsissa vesihoitoa kutsuttiin luonnonlääketieteeksi ja se erotettiin normaalista lääketieteestä, joka käytti lääkkeitä sairaita hoitaessaan.

Eräs innokkaimmista vesihoidon kannattajista Suomessa oli everstiluutnantti Aleksander af Forselles, joka toimi Evon metsäopiston johtajana vuodesta 1858 alkaen. Hänkin oli perehtynyt vesihoitoon Saksassa ja oli alkanut soveltaa itse sen hoitomenetelmiä. Hän ylisti vesihoidon suurenmoisia saavutuksia ja mainosti niitä laajasti lehdistössä. Forselles vastusti kiihkeästi lääkkeiden käyttöä vesihoidon yhteydessä, mikä sai aikaan lääkärikunnan vastustuksen Forsellesin vesihoitoa suosivaa asennetta kohtaan. Forselles kumppaneineen suunnitteli oman vesihoitolan perustamista ja laati sille piirustuksetkin. Kylpylä perustettiin Helsingin Kaisaniemeen ja se tunnettiin nimellä Wilhelmsin vesihoitola. Nimensä kylpylä sai saksalaisen johtajansa Friedrich Wilhelm Everthin mukaan. Yritys ei kuitenkaan kannattanut taloudellisesti, koska innostus vesihoitoihin oli laantunut, ja kylpylä jouduttiin pian sulkemaan.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Pesonen, Niilo: Piirilääkärinä Suomessa 1800-luvulla. WSOY, 1990. .
*Tommila, Päiviö: Helsinki kylpyläkaupunkina 1830 - 1850-luvuilla. Helsinki-seura, 1982.

## Aiheesta muualla
*Vesi, sauna ja kylpylähoidot - Nurmijärvi (nurmijarvi.fi)
Mate Pavić

**Mate Pavić** (s. 4. heinäkuuta 1993 Split) on kroatialainen tennispelaaja ja olympiavoittaja. Nelinpeliin keskittynyt Pavić saavutti nelinpelissä ATP-maailmanlistan ykkössijan toukokuussa 2018. Hän on voittanut urallaan 25 ATP-tason turnausta nelinpelissä.

Pavić on saavuttanut kaksi grand slam -turnausvoittoa nelinpelissä: ensimmäinen tuli vuonna 2016 Yhdysvaltain avoimissa ja toinen vuonna 2018 Australian avoimissa. Lisäksi hän saavutti olympiakultaa Tokion olympialaisissa vuonna 2021 yhdessä Nikola Mektićin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Bergman-kansio

**Bergman-kansio** on Jörn Donnerin ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama suomalais-ruotsalaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 1978. 

Elokuva on henkilödokumentti ruotsalaisesta elokuvaohjaajasta Ingmar Bergmanista ja se on jatkoa Donnerin vuoden 1975 dokumentille Ingmar Bergmanin maailma.. Elokuva sisältää katkelmia Bergmanin elokuvista, jotka on tehty vuosien 1953-1975 välisenä aikana sekä katkelmia Bergmanin elokuvien kuvauksista. 

Donner teki myöhemmin urallaan vielä kaksi muuta Bergmanista kertovaa dokumenttielokuvaa: Ingmar Bergman - elämää ja työtä (1998) sekä Ingmar Bergmanin muisto (2018).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Bergman-kansio'' YLE Areena -sivustolla
Peliosuuskunta Expa

**Peliosuuskunta Expa** on pelialaan erikoistunut osuuskunta, joka on perustanut kaikille avoimen yhteisön, jotka ovat kiinnostuneita peliteollisuudesta, peliliiketoiminnasta ja pelikehityksestä. Expan tavoitteena on edistää peliteollisuutta. Se tarjoaa verkoston aktiiviselle pelinkehittäjäkeskukselle, yhdistäen yksittäiset pelikehittäjät ja peliyritykset sekä pelialan työntekijät, osaajat, opiskelijat, tutkijat, yrittäjät ja muut pelialan toimijat. 

Peliosuuskunta Expa on yksi suomen suurimpia ja aktiivisimpia pelialaan erikoistuneita osuuskuntia. Peliosuuskunta Expan luoman yhteisön vuosia kestänyt työ pelialan eteen Keski-Suomessa on ollut merkittävässä roolissa niin tapahtumien, uusien koulutusmahdollisuuksien, tutkimusten ja pelialan yritysten, sekä työpaikkojen luonnissa. 

Vuonna 2021 osuuskunnan jäseniä oli 120 henkeä.

Peliosuuskunta Expa on IGDA Finlandin virallinen paikallinen hub, kansainvälisen pelikehittäjien yhteisö. IGDA tarjoaa laajan kansallisen ja kansainvälisen peliteollisuuden verkoston ja näitä hubeja on 13 koko Suomessa 2021. 

## Pelialaan liittyviä tapahtumia

Peliosuuskunta Expa järjestää vuosittain merkittävän  pelialan tapahtuman Jyväskylässä, Keski-Suomessa.

Expa järjestää myös kuukausittaisia ja kaikille avoimia IGDA Jyväskylä Hub Monthly Meetup -tapahtumia.

Peliosuuskunta Expa toimii Digi & Game Centerin yhteistyötilan operaattorina.  

Digi & Game Center on Peliosuuskunta Expan, Jyväskylän ammattikorkeakoulun, ja Jykia Oy:n perustama. Digi & Game Center idea ja visio on useamman hankkeen tulos, jonka toteuttajana on toiminut Peliosuuskunta Expa. Peliosuuskunta Expa on toiminut Digi & Game Centerin operaattorina ja pyörittänyt täysin toimintaa alusta lähtien.

Keski-Suomen kauppakamarin Digitalisaatio ja uusi liiketoiminta -valiokunta valitsi Digi & Game Centerin vuoden 2020 digitalisaatioteoksi. Valiokunnan tavoitteena on lisätä Keski-Suomen osaamista ja vetovoimaisuutta ICT-alan toimintaympäristönä koulutuksessa, tutkimuksessa ja yritystoiminnassa niin paikallisesti kuin kansainvälisestikin.

## Virallinen Unreal Authorized Training Center status 2024

* Peliosuuskunta Expa ja Digi & Game Center nimetty Suomen ensimmäiseksi ja maailman pohjoisimmaksi Unreal Authorized Training Centeriksi 18.11.2024. 

## Rahoitetut hankkeet

* 2014 – 2015 Yrittäjyys- ja pelialan tapahtumien järjestäminen – Jyväskylän Entrepreneurship Society ry ja Peliosuuskunta Expa (Keski-Suomen liiton rahoitus)
* 2017 AIKO – Pelialan skaalautuvat liiketoimintamahdollisuudet Keski-Suomessa (Keski-Suomen liiton rahoitus)
* 2019 – 2020 Sustainable Digi & Game Ecosystem (Keski-Suomen liiton rahoitus)
* 2019 – 2020 Game Business Booster (Business Finland)
* 2020 – 2021 Digi and Game Center Jyväskylä – digitalisoitu uusi brändijakelun toimintamalli urheiluseuroille selvitys (Business Finland)

## Historia

**Puheenjohtajat:**

* 2013 - 2016 Jonne Harja
* 2016 - 2021 Tuomas Roininen
* 2021- Valtteri Lahti

## Lähteet
Koreansalmen taistelu

**Koreansalmen taistelu** oli Venäjän–Japanin sodassa 14. elokuuta 1904 käyty meritaistelu kolmen venäläisen ja neljän japanilaisen risteilijän välillä. Yhteenotto päättyi venäläisen risteilijä *[[Rurik (1906)|Rurikin]]* uppoamiseen ja kahden muun pakoon takaisin lähtöpaikkaansa Vladivostokissa.

## Tausta

Koreansalmen taistelu seurasi Keltaisenmeren taistelua, joka oli käyty hieman aikaisemmin Venäjän ja Japanin laivastojen välillä. Tuolloin Port Arthurin venäläisessä laivastotukikohdassa kontra-amiraali Vilgelm Vitgeft oli päättänyt purjehtia ulos Port Arthurista ja kohtasi japanilaiset myöhemmin merellä. Tieto Vitgeftin lähdöstä Port Arthurista saapui jonkin aikaa lähdön jäkeen toiseen venäläiseen laivastotukikohtaan Vladivostokissa. Vladivostok kontra-amiraali Karl Iessen komensi risteilijälaivuetta. Saatuaan uutisen Vitgeftin lähdöstä hän päätti yrittää tukea häntä purjehtimalla itse kohti etelää kolmen risteilijän kanssa. Risteilijät *[[Rurik (1906)|Rurik]]*, *[[Rossia (1896)|Rossia]]* ja *[[Gromoboi]]* lähtivät Vladivostokista 13. elokuuta tietämättä, että Vitgeft oli tällä välin jo saanut surmansa Keltaisenmeren taistelussa.

Japanin 2. laivastoa komensi vara-amiraali Kamimura Hikonojō. Kamimura oli jo kuukausien ajan turhaan yrittänyt estää pientä venäläistä laivasto-osastoa upottamasta japanilaisia kuljetusaluksia. Kamimura oli saanut laajaa julkista kritiikkiä epäonnistumisistaan. 13. lokakuuta hän oli johtamassa uutta yritystä löytää huoltoyhteyksiä ahdistelevia venäläisiä neljän risteilijän *[[Izumo (1899)|Izumon]]*, *[[Azuma (1899)|Azuman]]*, *[[Tokiwa (1898)|Tokiwan]]* ja *[[Iwate (1900)|Iwaten]]* kanssa.

## Taistelu
Päinvastaisiin suuntiin purjehtineet venäläiset ja japanilaiset purjehtivat yöllä toisiaan huomaamatta toistensa ohi. Aamulla 14. elokuuta venäläiset olivat Korean niemimaan rannikolla Busanin kaupungin kohdalla ja he olivat kääntymässä kohti länttä. Pian kaksi laivasto-osastoa havaitsivat kuitenkin viimein toisensa. Tuli avattiin aamulla kello 05.20 yli 8&nbsp;000 metrin päästä. Japanilaiset keskittivät kahden risteilijänsä tulen venäläisosaston hännillä kulkenutta risteilijä *Rurikia* vastaan. *Rurik* otti nopeasti osumia ja menetti suuren osan upseereistaan. Se jatkoi kuitenkin taistelua usean tunnin ajan. Lopulta osuma *Rurikin* ohjaamoon sai laivan kulkemaan ympyrää ja myöhemmin alus upposi.

Iessen päätti jättää *Rurikin* oman onnensa nojaan ja komensi kaksi muuta risteilijäänsä palaamaan Vladivostokiin kello 08.30. Japanilaiset seurasivat venäläisiä jonkin aikaa molempien osapuolien tulittaessa toisiaan. Lopulta japanilaiset kuitenkin luopuivat niiden takaa-ajosta kello 11.15 ja kaksi venäläisalusta palasivat tukikohtaansa.

## Seuraukset

Japanilaisia komentanutta vara-amiraali Kamimuraa kritisoitiin venäläisten ajojahdin lopettamisesta. Kamimuran risteilijät olivat kärsineet vahinkoja taistelun aikana. Venäläiset risteilijät Vladivostokista eivät joka tapauksessa enää yrittäneet tunkeutua merelle. Japanilaisten huoltoreitit meren kautta olivat turvatut seuraavan yhdeksän kuukauden ajan, kunnes Venäjän Itämeren laivasto saapui viimein alueelle.

## Lähteet
Steve Martland

**Steve Martland** (10. lokakuuta 1954 Liverpool – 6. toukokuuta 2013) oli brittiläinen säveltäjä.

Martland opiskeli Liverpoolin yliopistossa vuosina 1978–1981 ja sitten Louis Andriessenin johdolla Haagin kuninkaallisessa konservatoriossa. Lisäksi hän sai sävellysopetusta Gunther Schullerilta Massachusettsin Berkshire Music Centressa. Hän yhdisteli tyylissään minimalismia populaarimusiikille tyypillisempiin piirteisiin. Martland tuli tunnetuksi teoksestaan *Babi Yar* (kolmeen ryhmään jaotellulle suurelle orkesterille, 1983), jonka kantaesittivät samana päivänä toisistaan erillään Nicholas Cleoburyn johtamat Liverpoolin kuninkaalliset filharmonikot ja Leonard Slatkinin johtama St. Louisin sinfoniaorkesteri. 

Myöhemmällä urallaan Martland sävelsi etenkin pienemmille, yleensä enintään kolmentoista soittajan kokoonpanoille, kuten jousikvartetille ja omalle vuonna 1992 perustamalleen, kansainvälisesti kiertäneelle Steve Martland Bandille. Martlandin tuotantoon kuuluu monia kuoroteoksia, kuten King's Singersille ja Evelyn Glennielle sävelletty *Street Songs* (1997). Martland sävelsi myös teoksia koreografioihin, ja hänen musiikkiaan käytettiin elokuvissa ja televisiossa. Hän itse ohjasi ja käsikirjoitti opettajaansa Louis Andriesseniä käsitelleen televisioelokuvan *A Temporary Arrangement With the Sea* (1992). Vuosina 2000–2002 Martland keskittyi toimintaansa Society for the Promotion of New Musicin taiteellisena johtajana. Vuonna 2003 hän aktivoitui jälleen säveltäjänä; hän loi jousikokoonpanoille teokset *Plaint* (2003), *Tiger Dancing* (2005), *Eternity's Sunrise* (2007) ja *Reveille* (2007). Vuodelta 2008 on jousikvartetille ja lyömäsoittimille sävelletty *Starry Night*. Vuonna 2009 Martland palasi kuorosävellykseen kantaatilla *Darwin and Sea Songs*, joka sävellettiin Paul Hillieriä varten ja jonka kantaesitti Ars Nova Copenhagen Tanskassa vuonna 2012.

Martland oli Etnan musiikkifestivaalin residenssisäveltäjä vuosina 2006–2007. Hän teki myös opetustyötä ja osallistui koulujen musiikkihankkeisiin. Hän kuoli 58-vuotiaana sydäninfarktiin.

## Lähteet
Digi & Game Center

**Digi & Game Center**, lyhyesti **DGC**, (perustettu 01.01.2020) on digi- ja pelialan yhteiskehittämisen ekosysteemi. Se sijaitsee Jyväskylässä. Se sisältää laajan joukon yrityksiä, oppilaitoksia, startup-yrityksiä, yrittäjiä, opiskelijoita sekä digitaalisia liiketoimia tai palvelu- ja peliteollisuuden projekteja. Ekosysteemi rakentuu useista verkostoon osallistuvista toimijoista, jotka vaikuttavat alaan. DGC on yhtenäinen tuotemerkki digi- ja peliteollisuudelle Keski-Suomessa. Digi & Game Center aloitettiin Peliosuuskunta Expan luomasta visiosta. Virallisesti avattu 1.1.2020. Peliosuuskunta Expa on DGC: n operaattori. Yhteisön työtila on kooltaan noin tuhat neliötä ja se sisältää Esport-tilan Gamepit by JAMK, Viherseinästudion, Coworking-työskentelytiloja ja neuvotteluhuoneita.

Digi & Game Center käynnistettiin osana Sustainable Digi & Game Ecosystem -hanketta. Hankkeen rahoittivat Keski-Suomen liitto Euroopan aluekehitysrahastosta, BusinessJyväskylä ja Fingersoft. 

## Palkinnot ja kunniamaininnat

* Keski-Suomen kauppakamarin valiokunta *Digitalisaatio ja uusi liiketoiminta* valitsi Digi & Game Centerin vuoden 2020 digitalisaatioteoksi.  Valiokunnan tavoitteena on lisätä Keski-Suomen osaamista ja vetovoimaisuutta ICT-alan toimintaympäristönä koulutuksessa, tutkimuksessa ja yritystoiminnassa niin paikallisesti kuin kansainvälisestikin.
* OP Keski-Suomi myönsi Digi & Game Centerille  10&nbsp;000 euron lahjoituksen ja kunniamaininnan OP Keski-Suomen Teemme yhdessä hyvää kampanjassa 1.9.2021 Teemme yhdessä hyvää -lahjoituskampanja on osa OP Keski-Suomen vastuullisuustyötä, jota ohjaa pankin oma ja OP Ryhmän vastuullisuusohjelma. Lahjoitusten saajien valinnoissa on pyritty monimuotoisuuteen, eri kohderyhmiin ja ajankohtaisuuteen. Valintaperusteina olivat pankin arvoihin eli ihmisläheisyyteen, vastuullisuuteen ja yhdessä menestymiseen sopiva toiminta, alueellinen ja kohderyhmän kokoon liittyvä vaikuttavuus sekä eri kohde- ja ikäryhmien mahdollisimman laaja-alainen huomiointi.

## Rahoitetut hankkeet, joissa Digi & Game Center on ollut mukana:

* 2019–2020 Game Business Booster (Business Finland)
* 2019–2021 Sustainable Digi & Game Ecosystem (Regional Council of Central Finland)
* 2020–2021 Digi and Game Center Jyväskylä – digitalisoitu uusi brändijakelun toimintamalli urheiluseuroille, selvitys (Business Finland)
* 2019–2021 elämää (Regional Council of Central Finland)

## Digi & Game Centerin partnerit:

* BusinessJyväskylä
* FingerSoft
* DeskMe
* AWS (Amazon web services)
* Jyväskylä University
* JAMK University of Applied Sciences            

## Digi & Game Centerin yritykset:

* Peliosuuskunta Expa
* W1llou Agency
* HexGen Interactive
* 4H Luotsaamo Lab
* Microdose
* KelaLab
* XRNation
* Noveltive
* Psyon Games
* Family Creatives
* CAP       

## Lähteet
Kirjeitä Ruotsista

**Kirjeitä Ruotsista** on Jörn Donnerin ohjaama, käsikirjoittama, tuottama ja leikkaama suomalais-ruotsalaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 1988. 

Elokuva on yhteiskunnallinen dokumentti Ruotsista. Se on tehty lapselle suunnetun kirjeen muotoon ja se on jatkoa Donnerin kirjalle Matka vieraaseen maahan (1973). Elokuva kuvattiin vuosien 1985-1986 välisenä aikana, jolloin Ruotsissa tapahtui koko yhteiskuntaa vavisuttanut Olof Palmen murha. Elokuvassa Donner kiertää ympäri Ruotsia ja haastattelee ihmisiä muun muassa Malmössä, Hagforsissa ja Södertäljessä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Kirjeitä Ruotsista'' YLE Areena -sivustolla
Profeetta (täsmennyssivu)

**Profeetta** tai **profeetat** voi tarkoittaa esimerkiksi seuraavia asioita:

* profeetta, jumalallisen ilmestyksen välittäjä
* *[[Profeetta (elokuva)|Profeetta]]*, ranskalainen elokuva vuodelta 2009 
* *[[Profeetta (albumi)|Profeetta]]*, Mikko Kuustosen ja Jukka Perkon albumi vuodelta 2008
* Profeetat, suomalainen rap-yhtye
Laven

**Laven** tai **Lavén** voi tarkoittaa seuraavia:

## Paikannimenä
* Laven, taajama Silkeborgin ja Skanderborgin kunnissa Tanskassa

## Sukunimenä
* Abraham Wilhelm Lavén (1812–1858), Ruotsissa toiminut meriupseeri
* Lea Laven (s. 1948), suomalainen iskelmälaulaja.
Candy-O

***Candy-O*** on amerikkalaisen new wave -yhtye The Carsin toinen studioalbumi, jonka julkaisi Elektra Records -yhtiö 13. kesäkuuta 1979. Albumin on tuottanut Roy Thomas Baker, ja se sisälsi kaksi singlet "Let's Go" ja "It's All I Can Do". Yhdysvalloissa albumi ylitti yhtyen debyytin ja saavutti kolmannen sijan Billboard 200 -listalla.

## Kappalelista
Kaikki kappaleet on kirjoittanut Ric Ocasek. 

## Kokoonpano
* Ric Ocasek – laulu, rytmikitara
* Benjamin Orr – laulu, bassokitara
* David Robinson – rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu
* Elliot Easton – johtava kitara, taustalaulu
* Greg Hawkes – näppäimistö, lyömäsoittimet, saksofoni, taustalaulu

## Arvostelut
* Allmusic : 
* *[[Pitchfork Media]]* : 8.5/10
* *[[The Village Voice]]* : B+

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* The Cars – Candy-O Discogsissa
Donner – Privat

**Donner – Privat** on John Websterin ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2021. 

Elokuva on haastattelu- ja henkilödokumentti kirjailijana, elokuvaohjaajana ja poliitikkona tunnetusta suomalaisesta kulttuurivaikuttajasta Jörn Donnerista. Webster kertoo halunneensa tuoda elokuvaa varten esille Donnerin yksityisen puolen, joka ei ole ollut julkisuudessa. 

Elokuvassa haastatellaan monia Donnerille läheisiä ihmisiä, kuten Harriet Anderssonia, hänen entistä vaimoaan Bitte Westerlundia sekä hänen lapsiaan. Elokuvan teema sai lopullisen muotonsa Websterin saadessa tietoonsa Donnerin yksityisen valokuvakokoelman olemassaolon, joka sisältää kuvia Donnerin elämän varrelta ja josta edes Donnerin perhe tai ystävät eivät olleet tietoisia. Donner oli elokuvan haastatteluja tehtäessä parantumattomasti sairas ja hän kuoli kuusi viikkoa elokuvan kuvausten jälkeen.

## Lähteet
Sella

**Sella** voi viitata johonkin seuraavista:

* Elis Sella (1930–1992), suomenjuutalainen näyttelijä ja laulaja
* Emanuele Sella (s. 1981), italialainen maantiepyöräilijä
* Seela Sella (s. 1936), suomalainen näyttelijä
* Sella, joki Espanjassa
* Gruppo del Sella, vuoristoalue Italian Dolomiiteilla
* ''Sella'', Espanjan laivaston alus
* Sella-luokka, Italian laivaston hävittäjäluokka
* *sella turcica*, turkinsatula, kitaluun syvennys ihmisen kallossa
* Sélli eli Sélla, saari Dodekanesian saariryhmässä Kreikassa
Sakuho

**Sakuho** () on maaseutukaupunki Japanin Naganon prefektuurissa. Sakuhossa asuu 10&nbsp;217 asukasta, sen pinta-ala on 188,2 neliökilometriä ja väestötiheys 54,3 asukasta neliökilometrillä.

## Väestönkehitys
Lähde: 

## Ilmasto
Sakuhon kuumin kuukausi on elokuu, jolloin keskilämpötila on 20,6 astetta. Keskimääräinen päivän ylin lämpötila on 24,9 astetta. Kylmin kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on -4,4 astetta ja keskimääräinen päivän matalin lämpötila -8,1 astetta. Sateisin kuukausi on heinäkuu, jolloin sadanta on 189 millimetriä ja ilmankosteus 82%. Heinäkuussa ja kesäkuussa on keskimäärin eniten sadepäiviä, 12.

## Lähteet
Shimo-Inan piirikunta

**Shimo-Inan piirikunta** () on yksi Japanin Naganon prefektuurissa sijaitsevista piirikunnista. Piirikunnassa asuu 57 207 asukasta, sen väestötiheys on 45,04 asukasta neliökilometrillä ja pinta-ala 1 270 neliökilometriä.

## Väestönkehitys
Lähde: 

## Kunnat
* Achi
* Anan (Nagano)
* Hiraya
* Matsukawa
* Neba
* Ōshika
* Shimojō
* Takagi
* Takamori
* Tenryū
* Toyooka
* Urugi
* Yasuoka

## Lähteet
Kang Chae-young

**Kang Chae-young** (; s. 8. kesäkuuta 1996) on eteläkorealainen jousiampuja, olympiavoittaja ja maailmanmestari. 

Kang on kilpaillut vuodesta 2015 alkaen. Ensimmäisen MM-mitalin hän saavutti Kööpenhaminan MM-kilpailuissa 2015, jolloin hän saavutti joukkuekilpailussa pronssia. Kaksi vuotta myöhemmin Méxicon MM-kilpailuissa hän oli voittamassa joukkue- ja sekajoukkuemaailmanmestaruuksia. ’s-Hertogenboschin MM-kilpailuissa 2019 Kang saavutti uransa ensimmäisen MM-mitalin yksilökilpailussa, kun hän oli toinen. Lisäksi hän sai samoista kilpailuista kultaa sekajoukkuekilpailusta ja hopeaa joukkuekilpailusta.

Tokion olympialaisissa 2020 Kang otteli yksilökilpailun lisäksi joukkuekilpailussa. Joukkuekilpailussa Etelä-Korean joukkue saavutti kultaa voittamalla loppuottelussa Venäjän olympiakomitean joukkueen. Yksilökilpailun karsinta-ammunnoissa Kang oli kolmas. Hän kuitenkin putosi jatkosta puolivälierissä.

## Lähteet
Hikiliina

**Hikiliina** on palttinainen kangaspala, johon pyyhitään hikeä kasvoista ja käsistä. Raamatun mukaan juutalaiset peittivät hikiliinalla vainajan kasvot. Jeesuksen hikiliinasta kerrotaan useassa legendassa, sillä liinassa uskottiin säilyneen hänen kasvonpiirteensä. Erään legendan mukaan Jeesuksen kasvonpiirteet olisivat säilyneet Pyhän Veronican tälle tarjoamassa liinassa. Hikiliinalla peitettiin vain vainajan kasvot, kun taas muu ruumis kiedottiin kallisarvoisemmasta kankaasta tehtyyn kääreeseen. Hikiliina on nenäliinan edeltäjä.

## Katso myös
*Mandylion

## Lähteet
Lézardrieux

**Lézardrieux** () on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Trieuxjoen varrella, noin 29 kilometriä Lannionin kaupungista itään.

Trieuxjoen yli rakennettiin nykyinen riippusilta Pont de Lézardrieux vuonna 1925. Sitä aiemmin paikalla oli vuonna 1840 valmistunut riippusilta. Ennen tätä joen yli oli ainoastaan lauttayhteys.

## Tunnettuja kuntalaisia

* Amélie Le Gall (s. 1896), ranskalainen kilpapyöräilijä asui kunnassa.
* Georges Brassens (1921-1981), ranskalainen laulaja-lauluntekijä omisti huvilan kunnassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
McLaughlin

**McLaughlin** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Anneisha McLaughlin-Whilby (s. 1986), jamaikalainen pikajuoksija
* Bernard Joseph McLaughlin (1912–2015), yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa
* Brianne McLaughlin (s. 1987), yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti
* Caleb McLaughlin (s. 2001), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Edward F. McLaughlin (s. 1926), yhdysvaltalainen yritysjohtaja
* Elizabeth McLaughlin (s. 1993), yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli
* Jeffrey McLaughlin (s. 1965), yhdysvaltalainen soutaja
* John McLaughlin (s. 1942), englantilainen jazzkitaristi
* Marie McDonald McLaughlin Lawrie, *Lulu* (s. 1948), skotlantilainen laulaja-lauluntekijä, näyttelijä, malli ja televisiopersoona
* Sydney McLaughlin (s. 1999), yhdysvaltalainen 400 metrin aitajuoksija.

## Nimen muita merkityksiä
* 2024 McLaughlin, päävyöhykkeen asteroidi
Akira Sone

**Akira Sone** (, s. 9. heinäkuuta 2000 Kurume) on japanilainen judoka, olympiavoittaja ja maailmanmestari. 

Nuorten arvokilpailuissa Sone saavutti useita mitaleja: vuonna 2015 Sone voitti Japanin alle 18-vuotiaiden mestaruuden sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa sekä 70 kg sarjan että joukkuekilpailun maailmanmestaruuden. Vuonna 2016 Sone voitti alle 21-vuotiaiden Japanin mestaruuden. Tammikuussa 2017 hän voitti junioreiden sekajoukkueiden maailmanmestaruuden. Lisäksi hän voitti alle 21-vuotiaiden MM-kultaa 2017 yli 78&nbsp;kg sarjassa.

Joulukuussa 2016 Sone kilpaili ensimmäisen kerran aikuisten turnauksessa. Vuonna 2017 hän voitti uransa ensimmäisten aikuisten arvokisamitalin, kun hän voitti Japanin mestaruuden yli 78&nbsp;kg sarjassa. Samana vuonna hän voitti joukkuekilpailun MM-kultaa. Vuonna 2018 Sone voitti Japanin mestaruuskilpailuissa yli 78&nbsp;kg sarjan sekä naisten avoimen painoluokan mestaruuden. Lisäksi hän voitti Aasian-kisojen 2018 yli 78&nbsp;kg sarjan mestaruuden. Sone voitti myös Hohhotin Grand Prix’n 2018. Vuonna 2019 Sone saavutti useita voittoja. Hän uusi Japanin mestaruuskilpailuissa yli 78&nbsp;kg sarjan ja avoimen painoluokan mestaruuden. Lisäksi hän voitti Zagrebin Grand Prix’n ja Osakan Grand Slamin. Tokion MM-kilpailuissa Sone voitti yli 78&nbsp;kg sarjan ja joukkuemaailmanmestaruuden. Sone voitti Taškentin Grand Slamin 2021.

Tokion olympialaisissa 2020 Sone otteli yli 78&nbsp;kg sarjassa. Hän aloitti turnauksen toiselta kierrokselta voittaen Israelin Raz Hershkon. Puolivälierissä Sone voitti turkkilaisen Kayra Sayitin. Välierävaiheessa Sone kohtasi azerbaidžanilaisen Iryna Kindzerskan. Sone voitti ottelun ipponilla, kun hän teki ensin O-uchi-garin ja sen perään Kesa-gatamen. Loppuottelussa hän voitti kuubalaisen Idalys Ortízin, kun Ortíz otti kolme varoitusta. Sone oli lisäksi mukana Japanin judojoukkueessa, joka voitti sekajoukkuekilpailun hopeaa.

Sone voitti Aasian-mestaruuden yli 78 kg:n painoluokassa Nur-Sultanissa 2022. Hän voitti samana vuonna Tokion Grand Slamin. Hän voitti yli 78-kiloisten maailmanmestaruuden Dohassa 2023 kukistettuaan loppuottelussa ranskalaisen Julia Tolofuaan. Pariisin olympialaisissa 2024 hän saavutti sekajoukkuekilpailussa hopeaa ja oli yli 78&nbsp;kg:n sarjassa seitsemäs.

## Lähteet
Kamimura Hikonojō

**Kamimura Hikonojō** (; 20. kesäkuuta 1849 – 8. elokuuta 1916)  oli japanilainen amiraali. Hän otti osaa esimerkiksi ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan Jalujoen taisteluun, sekä Venäjän–Japanin sodan Koreansalmen ja Tsushiman meritaisteluihin.

## Elämäkerta

Kamimura Hikonojō syntyi Japanin nykyisessä Kagoshiman prefektuurissa silloisen Satsuman hanin alueella vuonna 1849. Meiji-restauraation aikaisen Boshin-sodan aikana Kamimura otti osaa taisteluihin shōgunin joukkoja vastaan.

Vuonna 1871 Kamimura alkoi opiskella Japanin laivastoakatemiassa. Myöhemmin hän liittyi Japanin laivastoon yleten hitaasti urallaan. Vuonna 1891 Kamimurasta tuli tykkivene *[[Maya (1886)|Mayan]]* komentaja. Ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan aikana Kamimura komensi puolestaan risteilijä Akitsushimaa. Hän sai mainetta etenkin Jalujoen taistelussa vuonna 1894 ja tuli samana vuonna ylennetyksi kapteeniksi. Sodan jälkeen Kamimura toimi useissa eri tehtävissä Japanin ministeriöillä ja laivastossa. Vuonna 1903 hänet ylennettiin vara-amiraaliksi.

Venäjän–Japanin sodan sytyttyä vuonna 1904 Kamimura johti Japanin 2. laivastoa. Hänen tehtävänään oli saartaa mereltä Venäjän laivastotukikohta Vladivostokissa. Tehtävässään Kamimura sai huomattavaa julkista kritiikkiä hänen epäonnistuttuaan estämään venäläisiä upottamasta japanilaisia kuljetuslaivoja huhtikuussa ja kesäkuussa 1904. Lehdistössä Kamimuraa kehotettiin vihjailleen itsemurhaan ja raivostunut väkijoukko iski hänen kotiasunnolleen Tokiossa.

Kamimuran onnistui lopulta palauttaa kunniansa ottamalla voiton venäläisistä Koreansalmen taistelussa. Kamirakuran lippulaiva *[[Izumo (1899)|Izumo]]* ja kolme muuta japanilaista risteilijää kohtasivat kolme venäläistä risteilijää upottaen niistä yhden ja vahingoittaen muita. Jonkin aikaa myöhemmin Kamimura johti 2. laivaston aluksia Tsushiman meritaistelussa.

Sodan jälkeen vuonna 1905 Kamimurasta tuli Yokosukan laivastotukikohdan komentaja. Vuonna 1909 hänestä tuli 1. laivaston komentaja. Kamimura sai paronin aatelisarvon vuonna 1907 ja ylennyksen amiraaliksi vuonna 1910. Vuonna 1914 hän siirtyi reserviin ja kuoli vuonna 1916.

## Lähteet
Matthew Wilson (uimari)

**Matthew Wilson** (s. 8. joulukuuta 1998) on australialainen uimari ja maailmanmestari, joka on menestynyt etenkin rintauinnissa.

Wilson voitti Gwangjun pitkän radan MM-kilpailuissa 2019 4×100 metrin sekauinnin sekaviestissä kultaa ja 200 metrin rintauinnissa hopeaa. Hän oli mukana saavuttamassa hopeaa 4×100 metrin sekauinnin sekaviestistä Budapestissa jäjestetyissä MM-kilpailuissa 2017 ja 2022. Tokion kesäolympialaisissa 2020 Wilson karsiutui rintauinnissa 100 metrillä alkuerä- ja 200 metrillä välierävaiheessa.

Wilson on saavuttanut Kansainyhteisön kisoissa kultaa 4×100 metrin sekauinnissa ja pronssia 200 metrin rintauinnissa 2018. Tyynenmeren-mestaruuskilpailuista hänellä on yksi pronssi.

## Lähteet
* 
* Profiili Kansainvälinen uimaliitto 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Ana Diamond

**Ana Diamond AA.** (s. 1994) on iranilaissyntyinen brittiläis-suomalainen poliittinen kommentaattori, kirjailija ja entinen panttivanki. Diamond on koulutukseltaan taidekriitikko ja ohjaaja. Hän opiskeli media ja elokuvantuotantoa Englannissa King's College London yliopistossa. Vuonna 2014 hän meni tapaamaan isovanhempiaan Iraniin, jolloin häntä vangittiin Iranissa vakoilusyytteiden nojalla. Hän oli pidetettynä Evin vankilan eristyssellissä yli 200 päivää. Hän kiisti syyllisyytensä täysin, ja myös Britannian sekä Suomen hallinto piti häntä syyttömänä. Kahdeksan kuukauden jälkeen häntä siirettiin kotiarestiin ja vuonna 2017, sen jälkeen kun Britannian ulkoministeri Boris Johnson kävi Iranissa, hänet julistettiin syyttömäksi ja hän vapautui.

Ana on kuvaillut kokemuksiaan vankeudessa ”psykologiseksi kidutukseksi”. Häntä ei pahoinpidelty fyysisesti, mutta olot olivat epäinhimilliset. Eristyksessä Ana oli myös suurimman osan ajasta vailla ihmiskontaktia, kirjoja, ikkunaa tai televisiota. Vartijat myös nöyryyttivät vankeja esimerkiksi turhilla ruumiintarkastuksilla.

Vuonna 2021 Ana hyväksyttiin kandidaatintutkintoihin Oxfordin yliopistoon, missä hän tulee tutkimaan Lähi-idän geopolitiikkaa. 

## Lähteet
Matthew Wilson

**Matthew Wilson** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Matthew Wilson, australialainen uimari
* Matthew Wilson, australialainen maantiepyöräilijä
* Matthew Wilson, brittiläinen ralliautoilija
ATalent

**aTalent Recruiting** on suomalainen korkeakoulutaustaisten henkilöiden rekrytointiin erikoistunut yritys. Yritys rekrytoi henkilöstöä liike-elämään pääasiassa kaupallisiin, teknisiin sekä IT-rooleihin. Yhtiön toimisto on Helsingin Kampin Autotalossa.

Yrityksen liikevaihto yhdessä tytäryhtiönsä aTalent People Oy:n kanssa on noin 5 milj. € ja sillä on noin 40 omaa työntekijää. Yritys tekee vuosittain yli 500 rekrytointia.

aTalent Recruitingin omistaa Aalto-yliopiston opiskelija- ja alumnijärjestöt Tuotantotalouden kilta Prodeko, Prodekon alumni sekä KY - Aalto-yliopiston kauppatieteen ylioppilaat.
Pehr Ivar Ekbom

**Pehr Ivar Ekbom** (19. heinäkuuta 1837 Turku – 21. helmikuuta 1890 Viipuri) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies.

Ekbomin vanhemmat olivat hovioikeuden presidentti Selim Ekbom ja Fredrika Aminoff ja puoliso vuodesta 1882 Brita Maria Vendelin. Ekbom tuli ylioppilaaksi 1856 ja suoritti tuomarintutkinnon 1862, varatuomarin arvon hän sai 1865. Ekbom oli Viipurin hovioikeuden hovioikeudenneuvos vuodesta 1887, hovioikeuden palveluksessa hän oli auskultoinut ja työskennellyt jo 1860-luvulta. 

Ekbom  oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1885.

## Lähteet
Alexander von Etter

**Alexander von Etter** (17. elokuuta 1867 Helsinki – 21. marraskuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen kartanonomistaja ja virka- ja valtiopäivämies.

Von Etterin vanhemmat olivat kenraaliluutnantti Sebastian Albrekt von Etter ja Emilia von Jacobson. Kenraalimajurit Paul von Etter ja Johan Emil von Etter sekä diplomaatti Nikolai von Etter olivat hänen veljiään. Alexander von Etter oli entinen hovitallimestari ja todellinen valtioneuvos, joka oli toiminut Suomen ministerivaltiosihteerin apulaisena ja palvellut Venäjän keisarillisen hovin ministeriössä suuriruhtinatar Maria Pavlovnan seurueessa. Hän omisti veljensä kanssa Haikon kartanon.

Von Etter  oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1882 ja 1885.

## Lähteet
Nokia Mobile – Matkapuhelimen tarina

**Nokia Mobile – Matkapuhelimen tarina** on Arto Koskisen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2017.

Elokuva on teollisuusdokumentti Nokia-matkapuhelinyrityksestä. Siinä kerrotaan yrityksen tarina sen tekemistä ensimmäisistä elektronisista tuotteista aina sen matkapuhelinyksikön myyntiin Microsoftille vuonna 2014 saakka ja sen aiheuttamiin vaikutuksiin Suomessa. Elokuvassa haastatellaan monia Nokian entisiä työntekijöitä. Haastattelut on yhdistetty toisiinsa erilaisten arkistokuvien sekä dramatisoitujen kohtauksien avulla.

## Lähteet
Huippuilta Janne Grönroosin seurassa

**Huippuilta Janne Grönroosin seurassa** () oli kesällä 2021 esitetty suomalainen ruotsinkielinen keskusteluohjelma, jota juonsi Janne Grönroos. Jokaisessa jaksossa oli kolme vierasta ja jakson loppupuolella nähtävä musiikkiesitys.

## Jaksot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ohjelman jaksot Yle Areenassa
Nikolai Turbin

**Nikolai Matvejevitš Turbin** (; 16. kesäkuuta (J: 4. kesäkuuta) 1832 Jelets – 20. marraskuuta 1913) oli venäläinen jalkaväenkenraali. Hän toimi kesä–elokuussa 1904 kaksi kuukautta virkaatekevänä Suomen kenraalikuvernöörinä Nikolai Bobrikovin murhan jälkeen.

Turbin aloitti sotilaskoulutuksensa Paavalin kadettikoulussa, ja sai ensimmäisen upseerinarvonsa vuonna 1854. Turbin oli Moskovan sotilaspiirin esikuntapäällikön apulaisena vuosina 1877–1889, Viipurin linnoituksen komendanttina vuosina 1889–1891, 25. jalkaväkidivisioonan komentajana vuosina 1891–1896, Amurin sotilaspiirin joukkojen komentajan apulaisena vuosina 1896–1898, sotaministeriön tehtävissä vuosina 1898–1902 ja Suomenmaalaisen sotilaspiirin joukkojen komentajan apulaisena vuosina 1902–1905. Hän yleni vuonna 1865 everstiksi, 1878 kenraalimajuriksi, 1889 kenraaliluutnantiksi ja 1902 jalkaväenkenraaliksi.

Turbin nimitettiin Suomen vt. kenraalikuvernööriksi esimiehensä Bobrikovin kuoleman jälkeen 17. kesäkuuta 1904, koska kenraalikuvernöörin apulainen Vladimir Deutrich oli tuolloin kesälomalla Venäjällä eikä siksi käytettävissä. Bobrikovin vakinaiseksi seuraajaksi nimitetty ruhtinas Ivan Obolenski saapui Helsinkiin 18. elokuuta. Viimeksi Turbin oli Venäjän sotaneuvoston jäsenenä heinäkuusta 1905 tammikuuhun 1906.

Turbin harrasti arkeologiaa ja numismatiikkaa. Hän tutki hautakumpuja Mogiljovin ja Minskin kuvernementeissa ja perusti Moskovan numismaattisen seuran.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Турбин Николай Матвеевич   Regiment.ru
Kaleva Sampila

**Oiva Kaleva Sampila** (aik. **Sandgren**, 6. tammikuuta 1913 Helsinki – 1. kesäkuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen nyrkkeilijä, nyrkkeilytuomari ja urheilujohtaja.

Nyrkkeilyurallaan Sampila saavutti SM-kultaa 1934 ja 1938 ja SM-hopeaa vuosina 1932, 1936 ja 1937. A-maaotteluedustuksia hänellä oli viisi.

Sampila toimi Suomen nyrkkeilyliiton varapuheenjohtajana vuodesta 1952 ja puheenjohtajana vuosina 1972–1974. Helsingin Voimailijoiden puheenjohtajana hän toimi vuodesta 1948.

Sampila toimi Rooman, Tokion ja Meksikon kesäolympialaisten nyrkkeilyn kehätuomarina.

## Lähteet
Berndt Adolf Grönhagen

**Berndt Adolf Grönhagen** (20. kesäkuuta 1826 Hämeenkyrö – 10. marraskuuta 1888 Hämeenlinna) oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies.

Grönhagenin vanhemmat olivat Berndt August Grönhagen ja Eva Sofia Granfelt ja puoliso vuodesta 1861 Lydia Krabbe. Karl Grönhagen oli heidän poikansa. Grönhagenin veli oli jalkaväenkenraali Knut Gustaf Ferdinand Grönhagen.  Berndt Adolf Grönhagen palveli aluksi vuodesta 1843 vapaaehtoisena suomalaisessa linjapataljoonassa, vänrikiksi hän yleni 1848 ja aliluutnantiksi 1850. Hän otti osaa Krimin sotaan 1854–1855, haavoittuen siellä taisteluissa. Luutnantiksi Grönhagen ylennettiin 1854, alikapteeniksi 1855 ja kapteeniksi 1861, jolloin hän palveli Suomessa. Majuriksi 1867 ylennetty Grönhagen oli linnamajuri Sveaborgissa vuodesta 1872. Everstiluutnantiksi hän yleni  1875. Grönhagen erosi sotapalveluksesta everstinä 1885.

Grönhagen oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1872, 1877–1878, 1882 ja 1885.

## Lähteet
Fredrik Järnefelt

**Fredrik Järnefelt** (1. syyskuuta 1857 Ulvila – 24. joulukuuta 1895 Köyliö) oli suomalainen tilanomistaja ja valtiopäivämies.

Järnefeltin vanhemmat olivat August Fredrik Järnefelt ja Emma Christina Björnberg ja puoliso Sofia Vilhelmina Wirtanen. Järnefelt oli maanviljelijä ja Kepolan kartanon omistaja Köyliössä. Hän oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1885.

## Lähteet
Alexander von Knorring

**Alexander Vilhelm von Knorring** (27. maaliskuuta 1853 Hämeenlinna – 16. toukokuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies.

Von Knorringin vanhemmat olivat Karl Evert von Knorring ja Erika Gustava Boije af Gennäs ja puolisot vuodesta 1883 Anna Eleonora Ehrnrooth ja vuodesta 1898 Josefina Maria Theresia Klinckowström. Von Knorring kävi Haminan kadettikoulun ja palveli vänrikkinä vuodesta 1867. Hän osallistui Turkin sotaan 1877–1878. Aliluutnantiksi von Knorring yleni 1879, alikapteeniksi 1881 ja kapteeniksi 1891. Sotapalveluksesta hän erosi lopullisesti everstiluutnanttina 1908, mutta oli jo sitä ennen toiminut liike-elämässä Suomen suuriruhtinaskunnan armeijan tultua lakkautetuksi.

Von Knorring oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1885.

## Lähteet
Grasspin

**Grasspin** on brittiläisen Ashby Computers and Graphics Ltd:n (A.C.G.) vuonna 1983 kehittämä ja Zilec Electronics - Jaleco -yhtiön julkaisema videopeli, joka muistuttaa vuoden 1981 videopeliä *Lady Bug*. A.C.G. kuuluisan Ultimate Play the Game -brändin takana, ja tämä on yksi heidän peleistään, jonka he tekivät ennen Ultimaten julkaisemista.

## Pelin tarkoitus
*Grasspin* on periaatteessa sokkelopeli, jossa pelihahmo työntää seiniä vaihtaakseen sokkelon asettelua pysty- ja vaakakäytävien välillä. Pelin tavoitteena on kerätä kaikki kirjaimilla merkityt liput, ennen kuin takaa-ajavat viholliset saavat pelihahmon kiinni. Käytettävissä on myös pelastusrenkaita, jotka ovat oikeastaan ammuksia nopeaa pakenemista varten. Korkeampiin sokkeloihin alkaa ilmestyä myös punaisia seiniä, joita työntäessään pelihahmo menettää henkensä.

*Grasspinissä* on näyttö, joka liikkuu hieman vasemmalle ja oikealle paljastaen joen sokkelon kummallakin puolella. Jos pelihahmolla on hallussaan pelastusliivit, voi se hypätä jokeen ja kellua alavirtaan paetakseen takaa-ajajia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Video Grasspin-pelistä *gamespot.com*
Mangabit

**Mangabit** (*Cercocebus*) on suku häntäapinoiden (Cercopithecidae) heimossa. Nykyään tunnetaan seitsemän mangabilajia joista kolmella on suomenkielinen nimi. Samantyyppisen nimen omaavat valkoposkimangabit kuuluvat Lophocebus-sukuun.

Mangabit ovat hoikkia, varsin pitkäraajaisia apinoita. Pään ja vartalon yhteispituus on 40–90 cm, paino ylimmillään koirailla 11 ja naarailla 6 kg. Mangabit ovat sosiaalisia eläimiä ja kommunikoiat keskenään huutelemalla kuuluvasti. Ne syövät siemeniä, hedelmiä ja lehtiä.

Mangabeilla on lyhyt, harmaansävyinen turkki ja vaaleat, joskus aivan valkoiset silmäluomet. Ne viettävät paljon aikaansa maassa.

Mangabit ja valkoposkimangabit eivät ole samantyyppisestä ulkonäöstään huolimatta nykytiedon valossa kovin läheistä sukua toisilleen.

## Lajit
Mangabilajit:
* harmaamangabi *Cercocebus agilis*
* *Cercocebus atys*
* *Cercocebus chrysogaster*
* tanajoenmangabi *Cercocebus galeritus*
* Cercocebus sanjei
* kaulusmangabi *Cercocebus torquatus*

## Lähteet
Valkoposkimangabit

**Valkoposkimangabit** (*Lophocebus*) on suku häntäapinoiden (Cercopithecidae) heimossa.  Samantyyppisen nimen omaavat mangabit kuuluvat Cercocebus-sukuun.

Valkoposkimangabit ovat hoikkia, varsin pitkäraajaisia apinoita. Pään ja vartalon yhteispituus on 40–90 cm, paino ylimmillään koirailla 11 ja naarailla 6 kg. Valkoposkimangabit ovat sosiaalisia eläimiä ja kommunikoivat keskenään huutelemalla kuuluvasti. Ne syövät siemeniä, hedelmiä ja lehtiä.

Valkoposkimangabeilla on pitkähkö, musta turkki. Ne viettävät paljon aikaansa puissa.

Valkoposkimangabit ja mangabit eivät ole samantyyppisestä ulkonäöstään huolimatta nykytiedon valossa kovin läheistä sukua toisilleen; läheisempiä sukulaisia ovat paviaanit ja tselada. Niiden lajien määritys on muuttunut viime vuosikymmeninä

## Lajeja
* valkoposkimangabi (*Lophocebus albigena*)
* ugandanmangabi (*Lophocebus ugandae*)
* mustamangabi (*Lophocebus aterrimus*)
* *Lophocebus osmani*
* *Lophocebus johnstoni*
* *Lophocebus opdenboschi*

## Lähteet
Simon Terry

**Simon Duncan Terry** (27. helmikuuta 1974 Stirling, Skotlanti – heinäkuu 2021) oli brittiläinen jousiampuja ja olympiamitalisti.

Terry voitti Barcelonan kesäolympialaisissa 1992 olympiapronssia sekä yksilö- että joukkuekilpailussa ja palasi myöhemmin olympiatasolle kilpaillen vielä kaksissa kisoissa. Pekingissä 2008 Terry oli joukkuekilpailussa 12:s ja huolimatta sijoittumisestaan seitsemänneksi yksilökilpailun sijoituskierroksella hän putosi heti sijoituskierroksen 58:tta, Suomen Matti Hatavaa, vastaan pistein 104–105. Lontoossa 2012 Terry sijoittui yksilökilpailussa 17:nneksi ja joukkuekilpailussa yhdeksänneksi. MM-kilpailuista Terry saavutti Leipzigissa 2007 joukkuekilpailun hopeaa ja EM-kilpailuista Roveretossa 2010 sekajoukkuekilpailun pronssia. Terry sairasti aggressiivista syöpää ja kuoli kotonaan 47-vuotiaana heinäkuussa 2021.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Achi

**Achi** () on Japanin kyläkunta Naganon prefektuurissa. Siellä asuu 6&nbsp;071 asukasta, sen pinta-ala on 214,4 neliökilometriä ja väestötiheys 28,31 asukasta neliökilometrillä.

## Väestönkehitys
Lähde: 

## Lähteet
Anan (Nagano)

**Anan** () on maaseutukaupunki Japanin Naganon prefektuurissa. Siellä asuu 4&nbsp;032 asukasta, sen pinta-ala on 123,1 neliökilometriä ja väestötiheys 34,96 asukasta neliökilometrillä. Väkiluku laskee.

## Väestönkehitys
Lähde: 

## Lähteet
Neba

**Neba** () on kyläkunta Japanin Naganon prefektuurissa. Sen väkiluku on 853, pinta-ala 89,97 neliökilometriä ja väestötiheys 9,5 asukasta neliökilometrillä. Väestö laskee.

## Väestönkehitys
Lähde: 

## Lähteet
Metsäpaviaanit

**Metsäpaviaanit** (*Mandrillus*) on suku häntäapinoiden (Cercopithecidae) heimossa. Sukuun kuuluu kaksi lajia: drilli ja mandrilli.

Suvun apinat ovat erityisen värikkäitä, varsinkin lauman johtava uros. 

Vartalon muoto ja koko on kahdella metsäpaviaanilajilla suunnileen samanlainen: Urokset painavat yli 30 kiloa, naaraat noin 12 kg. Sukupuolten välinen kokoero on suurin kaikista kädellislajeista. Ne viettävät suuren osan ajastaan maassa, usein metsänpohjalla, mutta kiipeilevät puissa enemmän kuin sukulaisensa paviaanit.

## Lähteet
Michaela Blyde

**Michaela Blyde** (s. 29. joulukuuta 1995 New Plymouth, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen rugbypelaaja ja olympiavoittaja.

Michaela Blyde tulee rugbyperheestä, sillä sekä hänen äitinsä että isänsä pelasivat lajia. Cherry Blyde edusti maatansa rugby union -maajoukkueessa, ja Steve Blyde pelasi rugby unionia kansallisella tasolla. Michaela aloitti rugbyn viisivuotiaana, mutta siinä vaiheessa, kun taklaaminen sallittiin, häntä alkoi pelottaa pelata poikien kanssa. Hän vaihtoi kahdeksanvuotiaana jalkapalloon, mutta 12-vuotiaana hän aloitti rugby-7-pelimuodon, kun Go for Gold -kampanjan aikana tyttöjä kannustettiin tutustumaan lajiin.

Blyde edusti Uutta-Seelantia ensimmisen kerran 17-vuotiaana Oceania Sevens -turnauksessa. Hän oli mukana Uuden-Seelannin joukkueessa Riossa olympialaisissa, mutta ei päässyt pelaamaan yhtään ottelua.

Blyde nousi todellisesti maailmanhuipulle kaudella 2016–2017, kun hän teki rugby-7:n maailmansarjassa eniten juoksumaaleja. Hän sai DHL Impact Player -palkinnon, ja valittiin vuoden 2017 rugby-7:n vuoden pelaajaksi. Uusi-Seelanti voitti kaudella maailmansarjan. Seuraavalla kaudella Uusi-Seelanti sijoittui toiseksi. Blyde oli voittamassa vuonna 2018 maailmanmestaruutta ja Kansainyhtöisen kisojen mestaruutta. Blyde valittiin kauden jälkeen ensimmäisenä naispelaajana toisen kerran perättäin vuoden pelaajaksi.

Uuden-Seelannin menestys jatkui maailmansarjassa myös vuosina 2019 ja 2020, jolloin maa voitti sarjan. Blyde oli mukana joukkueessa myös Tokion olympialaisissa, missä Uusi-Seelanti voitti olympiakultaa.

## Lähteet