open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Iwasaki Yatarō

**Iwasaki Yatarō** (; 9. tammikuuta 1835 – 7. helmikuuta 1885) oli japanilainen liikemies, joka tunnetaan etenkin Mitsubishin perustajana.

## Elämäkerta

Iwasaki Yatarō syntyi Japanin silloisessa Tosan provinssissa (nyk. Kōchin prefektuuri) 9. tammikuuta 1835. Hänen sukunsa oli aikanaan kuulunut samurailuokkaan, mutta Yatarōn isoisä oli myynyt asemansa velkojensa maksamiseksi. Yatarōn oma isä oli maanviljelijä ja hän aloitti työuransa Tosa-klaanin palveluksessa. Tosan-klaanilla oli kauppatoimintaa eri puolilla Japania.

19-vuotiaana Yatarō muutti erään Tosa-klaanin virkamiehen kanssa opiskelemaan Edoon eli nykyiseen Tokioon. Hän joutui kuitenkin muuttamaan takaisin kotikyläänsä hänen isänsä loukkaannuttua vakavasti kiistassa kotikylän johtajan kanssa. Yatarō yritti viedä asiaa oikeuteen ja kun paikallinen tuomari ei suostunut ottamaan valitusta vastaan, Yatarō syytti häntä korruptiosta. Yatarō joutui syytöksestään itse 7-kuukaudeksi vankeuteen. Myöhemmin hän opiskeli uudistusmielisenä tunnetun Yoshida Tōyōn kanssa ja sai tältä vaikutteita esimerkiksi Japanin kehittämisen, avautumisen ja teollistamisen suhteen. Yoshidan kautta hän sai töitä Tosan hallinnossa. Säästämällä rahaa hänen onnistui myös ostaa sukunsa aikanaan menettämän samurai-aseman takaisin.

Yoshida murhattiin vuonna 1862, minkä jälkeen Yatarō menetti suhteensa hallintoon. Hänen sirauksensa lapsi oli kuitenkin saavuttanut huomattavan aseman. Tätä kautta vuonna 1865 Yatarō sai töitä paikalliselta teollisuuden kehittämiseen keskittyneeltä virastolta (*Kaiseikan*) käyden töissä Nagasakissa ja Osakassa. Kaksi vuotta myöhemmin hän alkoi työskennellä kauppaan Korean kanssa keskittyneelle yritykselle Tosa Shōji. Kun Japanissa alkoi niin sanottu Meiji-restauraatio eri klaaneja kiellettiin omistamasta yrityksiä. Tosa Shōji siirtyi Yatarōn yksityisomistukseen ja uudesta yksityisyhtiöstä tuli laivayhtiö nimeltä Tsukumo. Tsukumo omiksti 11 kauppalaivaa. Vuonna 1873 hän otti yhtiötoverikseen nuoremman veljensä Yanosuken. Yhtiö sai jälleen uuden nimen, tällä kertaa muodossa Mitsubishi Shōkai.

Mitsubishi kukoisti esimerkiksi sopimuksilla valtion kanssa. Se kuljetti laivoillaan yksinoikeudella esimerkiksi tarvikkeita ja sotilaita Japanin tehdessä Japanin lyhyellä sotaretkellä Taiwaniin vuonna 1874. Pian yhtiö oli kasvanut myös suurimmaksi japanilaiseksi merikauppaa harjoittavaksi yhtiöksi. Vuonna 1877 yhtiö omisti 80&nbsp;% kaikista japanilaisista laivoista. Yhtiön päätoimisto siirrettiin Osakasta Tokioon ja se laajensi toimintaansa kaivos- ja varastotoimintaan, lainoihin ja muille aloille. Se teki myös suuria sijoituksia kiinteistöihin ostamalla esimerkiksi heitteille jääneitä daimioiden palatseja. Mitsubishin teollinen tuotanto alkoi Yatarōn vuokratessa Nagasakin telakan valtiolta.

Yatarō kuoli vatsasyöpään Tokiossa 7. helmikuuta 1885.

## Lähteet
Margaret Mac Neil

**Margaret Mac Neil** (s. 26. helmikuuta 2000 Jiujiang, Kiina) on kanadalainen uimari, joka on menestynyt parhaiten perhosuinnissa. Hän on olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Mac Neil voitti Gwangjun MM-kilpailuissa 2019 kultaa 100 metrin perhosuinnissa sekä saavutti pronssia 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestissä ja 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän voitti kultaa 100 metrin perhosuinnissa 0,05 sekunnin erolla kiinalaiseen Zhang Yufeihin sekä saavutti hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestissä ja pronssia 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä. Saman vuoden Abu Dhabin lyhyen radan MM-kilpailuissa hän saavutti kultaa 50 metrin selkäuinnissa, 100 metrin perhosuinnissa, naisten 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestissä ja sekajoukkueiden 4&nbsp;×&nbsp;50 metrin vapaauintiviestissä sekä hopeaa naisten 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä.

Mac Neil saavutti Budapestin MM-kilpailuissa 2022 hopeaa naisten ja sekajoukkueiden 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviesteissä sekä pronssia naisten 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä. Saman vuoden Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa hän saavutti kultaa 100 metrin perhosuinnissa ajalla 56,36 sekä sai viesteissä kaksi hopea- ja kaksi pronssimitalia. Melbournen lyhyen radan MM-kilpailuissa 2022 hän voitti kultaa 50 metrin perhosuinnissa ajalla 24,64, 50 metrin selkäuinnissa maailmanennätysajalla 25,25 ja 100 metrin perhosuinnissa niin ikään uudella maailmanennätyksellä 54,05. Lisäksi hän saavutti kolme viestipronssia. Fukuokan pitkän radan MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti hopeaa 100 metrin perhosuinnissa ja pronssia 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin  sekauintiviestissä.

Mac Neilin pitkän radan ennätys 100 metrin perhosuinnissa on 55,59 Tokion olympialaisista. Lyhyellä radalla hänen ennätyksensä samalla matkalla on 54,05 lyhyen radan MM-kilpailuista 2022.

Mac Neil adoptoitiin Kiinasta Kanadaan hänen ollessaan yhden vuoden ikäinen. Hän opiskelee Yhdysvalloissa Michiganin yliopistossa.

## Lähteet
Sergein totuus

**Sergein totuus** on Harri Nykäsen ja Timo Lammisen käsikirjoittama suomalainen televisiosarja. Se esitettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1996. Sergein totuus kertoo Reiska-nimisestä pikkurikollisesta, jolle käy kalpaten. Hän ajautuu pelinappulaksi pelottavaan maailmaan, jota pyörittävät pietarilainen mafia, entinen KGB:n eversti ja Suomen suojelupoliisi. Reiskan roolissa nähdään Tomi Salmela.

Salmelan lisäksi sarjassa esiintyy liuta muistakin tunnettuja tähtiä, kuten Mikko Kivinen, Seppo Maijala ja Svante Martin.

## Lähteet
Betty Wright

**Betty Wright**, oikea nimi **Bessie Regina Norris**, (21. joulukuuta 1953 – 10. toukokuuta 2020) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, sovittaja ja tuottaja.

Norris aloitti gospellaulajana ollessaan noin 3-vuotias. Hän vaihtoi rhythm and bluesiin ja souliin 1960-luvulla ja otti käyttöön taiteilijanimen Betty Wright. 

Wrightin päälaulajana, duettoparina tai merkittävänä taustalaulajana laulamista singleistä kaksikymmentä sijoittui Billboardin Top 40 -listalle R&B-kategoriassa.

Esikoisalbumi *My First Time Around* ilmestyi 1968, kappale ”Girls Can’t Do What the Guys Can Do” (1968) sijoittui Billboardin Hot 100 -listan sijalle 33. Vuonna 1971 julkaistu ”Clean Up Woman” oli Wrightin läpimurtokappale. Kappale ”Where Is the Love” (1975) voitti Grammy-palkinnon, Grammy-ehdokkaana hän oli kuudesti.

Wright teki yhteistyötä taustalaulajana Gloria Estefanin kanssa ja oli yksi kappaleiden kirjoittajista ja tuottajista Joss Stonen levyllä *Mind, Body & Soul* (2004). Snoop Dogg ja Lil Wayne olivat mukana Wrightin albumilla *Betty Wright: The Movie* (2011). Beyoncé käytti Wrightin tuotantoa samplauksessaan.

## Lähteet
Kayla Sanchez

**Kayla Sanchez** (s. 7. huhtikuuta 2001 Singapore) on kanadalainen uimari, joka on saavuttanut arvokisamitaleja vapaauintiviesteissä.

Sanchez kilpaili pitkän radan MM-kilpailuissa ensimmäisen kerran Budapestissa 2017 ja saavutti kaksi vapaauintiviestipronssia Gwangjun MM-kilpailuissa 2019. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestissä Kanadan joukkueen avausosuuden uimarina sekä pronssia 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä, jossa hän tosin ui vain alkuerissä. Saman vuoden Abu Dhabin  lyhyen radan MM-kilpailuissa hän voitti kultaa 4&nbsp;×&nbsp;100 ja 4&nbsp;×&nbsp;200&nbsp;metrin vapaauintiviesteissä sekä sekajoukkueiden 4&nbsp;×&nbsp;50&nbsp;metrin vapaauinnissa sekä sai lisäksi hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin sekauintiviestissä. Budapestin MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti kaksi viestihopeaa ja kaksi -pronssia.

Sanchez saavutti vuonna 2018 kaksi viestihopeaa Kansainyhteisön kisoissa ja kaksi viestipronssia Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa.

## Lähteet
Rebecca Smith

**Rebecca Smith** (s. 14. maaliskuuta 2000 Red Deer, Alberta) on kanadalainen uimari, joka on saavuttanut arvokisamitaleja viesteissä.

Smith kilpaili pitkän radan MM-kilpailuissa ensimmäisen kerran Budapestissa 2017, jossa hän perhosuintiosuuden uimarina saavutti pronssia sekajoukkueiden 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä. Gwangjun MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti pronssia naisten kaikissa kolmessa viestikilpailussa. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestissä Kanadan joukkueen kolmannen osuuden uimarina. Abu Dhabin lyhyen radan MM-kilpailuissa 2021 hän voitti kolme viestikultaa ja oli toinen 200 metrin vapaauinnissa. Budapestin MM-kilpailuissa 2022 hän sai pronssia 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestissä, Dohassa 2024 naisten 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaa- ja sekauintiviesteissä.

Smith saavutti vuonna 2018 yhden viestihopean Kansainyhteisön kisoissa ja kaksi viestipronssia Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa. Kansainyhteisön kisojen 2022 viesteistä hän sai yhden hopean ja kaksi pronssia. Henkilökohtaisilla perhosuintimatkoilla hän sijoittui Kansainyhteisön kisoissa 50 metrillä viidenneksi ja 100 metrillä kuudenneksi sekä Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa 100 metrillä neljänneksi. Nuorten MM-kilpailuissa vuosilta 2015–2017 hänellä on viesteistä kaksi kultaa, yksi hopea ja yksi pronssi sekä henkilökohtaisilta perhosuintimatkoilta yksi hopea ja yksi pronssi.

## Lähteet
Matty Lee

**Matthew ”Matty” Lee** (s. 5. maaliskuuta 1998 Leeds, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen uimahyppääjä ja olympiavoittaja.

Matty Lee aloitti uimahyppyjen harrastamisen seitsemänvuotiaana. Lajin pariin häntä oli innoittamassa hänen isoveljensä. Junioritasolla hän edusti vuonna 2012 Britanniaa maailmanmestaruuskilpailuissa Adelaidessa ja Euroopan-mestaruuskilpailuissa Grazissa. Nuorten EM-kultaa Lee voitti kolmen metrin ponnahduslaudalta. Seuraavana vuonna hän toisti nuorten Euroopan-mestaruutensa ja sijoittui kerroshypyissä hopealle ja metrin ponnahduslaudalla pronssille. Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 2016 Lee oli kerroshypyissä neljäs.

Leen ensimmäinen aikuisten sarjojen kansainvälinen mitalisija tuli uimahyppyjen maailmansarjan osakilpailussa 2014. Hän sijoittui 10 metrin parikilpailussa Dan Goodfellow’n kanssa kolmanneksi. Britannian-mestaruuskilpailuissa Lee voitti ensimmäisen mitalinsa, kun hän sai pronssia kerroshypyistä. Hän osallistui vuoden 2015 uinnin MM-kilpailuihin. Hän sijoittui 17-vuotiaana 10 metrin kerroshypyissä sijalle 18. ja parihypyissä James Dennyn kanssa sijalle 9. Seuraavana vuonna EM-kilpailuissa Lee voitti EM-hopeaa kerroshyppyjen sekajoukkueiden parikilpailussa ja -pronssia joukkuekilpailusta.

MM-kilpailuissa 2017 Lee kilpaili kerroshyppyjen sekajoukkueiden parikilpailuissa Lois Toulsonin kanssa. He voittivat hopeaa. Henkilökohtaisessa kilpailussa Lee ylsi finaaliin ja sijoittui kahdenneksitoista. Toulsonin kanssa Lee voitti hopeaa myös vuoden 2018 EM-kilpailuista.

Lee alkoi vuonna 2018 kilpailla parihyppyjä Tom Daleyn kanssa. Lee on kertonut haastatteluissa ihailleensa nuorempana Daleyä, joka oli maailmanhuipulla jo 15-vuotiaana, jolloin tämä voitti maailmanmestaruuden. Daleyn kanssa vuoden 2019 maailmansarjassa Lee sijoittui kolmessa osakilpailussa mitalisijoille. MM-kisoissa pari voitti pronssia. EM-kilpailuista 2020 tuli kultaa.

Lee ja Daley voittivat Tokion olympialaisissa 2021 kultaa kerroshyppyjen parikilpailusta. Ero hopealle sijoittuneeseen kiinalaispariin Cao Yuan – Chen Aisen oli vain 1,23 pistettä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Leen profiili Kansainvälisen uimaliiton sivuilla
Villa Ensi

**Villa Ensi** on vuonna 1912 valmistunut, nykyisin palvelutalona toimiva jugend-tyylinen rakennus, joka sijaitsee Merikatu 23:ssa Helsingin Eiran kaupunginosassa. Se oli alun perin naistensairaala, jonka liikemies Uno Staudinger rakennutti ja nimesi tyttärensä Ensin mukaan. Idean asianmukaisen naistensairaalan rakentamiseen hän sai tyttärensä syntymän yhteydessä synnytyslaitoksella, jota kuopiolaiset Rytkösen siskokset ylläpitivät tavallisessa asuinrakennuksessa Kapteeninkadulla. Rakennuksen arkkitehtina toimi Selim A. Lindqvist, joka oli suunnitellut myös Staudingerin perheen asuintalon.

1930-luvun alussa sairaala lakkautettiin ja muutettiin yhdeksän huoneiston asuintaloksi, jossa myös Staudingerin tytär Ensi Karasuo asui perheensä kanssa. Hän myi talon vuonna 1987. Villa Ensi on sittemmin toiminut pääasiassa seniori-ikäisten henkilöiden asuintalona terveydenhoitopalveluineen. Rakennus on peruskorjattu ja sisältää nykyisin 16 huoneistoa. Palvelutalotoiminnan aloitti vuonna 1994 perustettu Villa Ensi Säätiö, joka on vuodesta 2007 toiminut vain apurahoja jakavana säätiönä.

## Lähteet
Kenneth Hale

**Kenneth Locke Hale** (usein myös **Ken Hale**; 15. elokuuta 1934 – 8. lokakuuta 2001) oli yhdysvaltalainen kielitieteilijä, joka työskenteli professorina Massachusettsin teknillisessä korkeakoulussa. Hänet tunnetaan erityisesti Pohjois- ja Keski-Amerikan sekä Australian alkuperäiskielten eteen tekemästään työstä ja kyvystään oppia nopeasti uusia kieliä – hän kykeni viestimään kymmenillä kielillä. Hale piti tärkeänä kouluttaa alkuperäiskielten synnynnäisiä puhujia kielitieteen pariin.

## Lähteet
Funa Tonaki

**Funa Tonaki** (, s. 1. elokuuta 1995 Sagamihara) on japanilainen judoka, olympiamitalisti ja maailmanmestari. 

Tonaki saavutti ensimmäisen mitalisijan aikuisten kilpailuissa helmikuussa 2015, jolloin hän oli toinen Euroopan avoimessa turnauksessa Sofiassa. Vuonna 2015 hän voitti lisäksi junioreiden maailmanmestaruuden sekä Qingdaon Grand Prix'n. Vuonna 2016 Tonaki saavutti ensimmäisen aikuisten arvokisamitalin, kun hän oli kolmas alle 48 kg sarjassa Taškentin AM-kilpailuissa. Lisäksi hän voitti Tyumenin Grand Slamin 2016. Vuonna 2017 Tonaki voitti uransa ensimmäisen aikuisten maailmanmestaruuden, kun hän voitti Budapestin MM-kilpailujen alle 48 kg sarjan. Lisäksi hän voitti Pietarin Masters-turnauksen ja Düsseldorfin Grand Prix'n vuonna 2017. Vuoden 2018 ainoa turnaus voitto tuli Osakan Grand Slam -turnauksessa. MM-kilpailuissa hän oli toinen alle 48 kg sarjassa. Vuonna 2019 Tonaki saavutti kolme turnausvoittoa, kun hän oli paras Osakan ja Düsseldorfin Grand Slam -turnauksissa sekä Budapestin Grand Prix'ssa. MM-kilpailujen 48 kg sarjassa hän oli jälleen toinen. Vuonna 2021 hän voitti Kazanin Grand Slamin.

Ensimmäisiin olympialaisiinsa Tonaki osallistui Tokiossa vuonna 2021. Hän pääsi aloittamaan suoraan toiselta kierrokselta, jolla hän voitti unkarilaisen Éva Csernoviczkin. Puolivälierissä hän voitti argentiinalaisen Paula Pareton. Välierissä Tonaki kohtasi ukrainalaisen Darja Bilodidin. Tonaki voitti ottelun Yoko-shiho-gatamella. Loppuottelussa hän kuitenkin hävisi kosovolaiselle Distria Krasniqille Uchi-matalla.

## Lähteet
Naohisa Takatō

**Naohisa Takatō** (, s. 30. toukokuuta 1993 Hasuda) on japanilainen judoka, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän on kilpaillut koko kansainvälisen uransa alle 60 kg:n painoluokassa.

Takatō voitti kadettien (eli alle 17-vuotiaiden) maailmanmestaruuden 2009. Ensimmäisissä aikuisten kilpailuissa Takatō kilpaili vuonna 2011, jolloin hän osallistui Kodokan Cupin kilpailuun sekä kahteen muuhun turnaukseen. Lisäksi hän voitti samana vuonna junioreiden maailmanmestaruuden. Vuonna 2012 Takatō saavutti uransa ensimmäiset turnausvoittonsa, kun hän voitti Taškentin World Cupin sekä Moskovan ja Tokion Grand Slam -turnaukset. Vuonna 2013 Takato saavutti useita turnausvoittoja: hän voitti Pariisin ja Tokion Grand Slam -turnaukset sekä Tjumenin Masters-turnauksen. Lisäksi hän saavutti uransa ensimmäisen aikuisten arvokisamitalin, kun hän voitti MM-kultaa 2013 60 kg sarjassa. Vuonna 2014 hän sai MM-pronssia ja voitti myös Japanin mestaruuden 60 kg sarjassa. Lisäksi hän voitti vuoden 2014 Budapestin Grand Prix'n. Vuonna 2015 Takatō saavutti kolme turnausvoittoa: Tokion ja Pariisin Grand Prix -turnauksien sekä Rabatin Masters-turnauksen voitot. Ensimmäisiin olympialaisiinsa Takatō osallistui Rion olympialaisissa, joissa hän kilpaili 60 kg sarjassa. Hän voitti toisella kierroksella monacolaisen Yann Siccardin ja kolmannella kierroksella Pavel Petřikovin. Puolivälierissä hän hävisi georgialaiselle Amiran Papinašvilille, mutta voitti keräilyerissä korealaisen Kim Won-Jinin. Pronssiottelussa Takatō voitti azerbaidžanilaisen Orxan Səfərovin saavuttaen olympiapronssia.

Vuonna 2017 Takatō voitti useita turnauksia. Hän voitti Pariisin ja Tokion Grand Slam -turnaukset. Lisäksi hän saavutti uransa ensimmäisen Aasian-mestaruuden sekä uransa toisen maailmanmestaruuden. Japanin mestaruuskilpailuissa hän oli 60 kg sarjan toinen. Vuonna 2018 Takatō uusi 60 kg maailmanmestaruuden Bakun MM-kilpailuissa. Lisäksi hän saavutti joukkuemaailmanmestaruuden. Lisäksi hän voitti Zagrebin Grand Prix'n 2018 ja Prahan avoimen turnauksen. 2019 Takatō voitti Osakan ja Pariisin Grand Slam -turnaukset ja Montrealin Grand Prix'n. Tokion MM-kilpailuissa hän jäi kuitenkin mitalien ulkopuolelle viidenneksi, mutta voitti jälleen joukkuemaailmanmestaruuden. Vuonna 2020 Takatō voitti Düsseldorfin Grand Slamin. Takatō voitti uransa toisen Aasian-mestaruuden vuonna 2021. Tokion olympialaisissa Takatō kilpaili 60 kg sarjassa. Takatō pääsi aloittamaan olympiaturnauksen suoraan toiselta kierrokselta, jolla voitti belgialaisen Jorre Verstraetenin. Puolivälierissä hän voitti georgialaisen Lukhumi Tškhvimianin. Välierissä Takatō kohtasi kazakstanilaisen Jeldos Smetovin. Takato voitti Smetovin *[[sumi-otoshi]]lla*. Loppuottelussa hän voitti taiwanilaisen Yang Yung-wein Yangin saatua kolme varoitusta. Vuonna 2022 hän voitti maailmanmestaruuden Taškentissa ja oli Japanin-mestaruuskilpailuissa toinen. Dohan MM-kilpailuissa 2023 hän oli viides.

## Lähteet
Sininen enkeli (televisiosarja)

**Sininen enkeli** on C More -suoratoistopalvelussa vuonna 2022 julkaistu suomalainen draamasarja, jonka pääosissa näyttelevät Heikki Ranta, Saga Sarkola, Wilhelm Enckell, Linnea Leino, Santeri Helinheimo Mäntylä ja Sonja Kuittinen. Sarjan on ohjannut Aleksi Mäkelä ja sen ovat käsikirjoittaneet Johanna Hartikainen, Veli-Pekka Hänninen ja Pete Suhonen. *Sininen enkeli* perustuu Jorma Sairasen ja Markus Selinin alkuperäisideaan.

Sarjan tapahtumat sijoittuvat nousukauteen 1980-luvun Helsingissä. Sarjan alussa pientilallisen poika Marko Hyyryläinen päättää lähteä opiskelemaan Helsingin yliopistoon. Väärinkäsityksen myötä hän pääsee nuorten menestyjien seurapiireihin ja rahamaailman bisneskuvioihin.

*Sininen enkeli* kuvattiin heinä-syyskuussa 2021. Sarjan julkaisu alkoi C Moressa 2. kesäkuuta 2022. Televisiossa sarjan esittäminen alkaa MTV3-kanavalla huhtikuussa 2023.

## Rooleissa

## Jaksot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Sininen enkeli'' C More -suoratoistopalvelussa 
* Putous-näyttelijä Heikki Ranta säväyttää puumalalaisena Markona, josta tulee ällöttävä pyrkyrijuppi Marko Goldstein | Ilta-Sanomat 2.6.2022
* 1980-luvulle sijoittuva kotimainen draamasarja Sininen enkeli on pakattu täyteen ällistyttäviä juonenkäänteitä | Helsingin Sanomat 4.6.2022
Oulun yliopiston eläintarha

**Oulun yliopiston eläintarha** oli Oulussa Linnanmaalla toiminut eläintarha. Se toimi silloisen Oulun yliopiston biologian laitoksen alaisuudessa, minkä nimi on myöhemmin muutettu ekologian ja genetiikan tutkimusyksiköksi. Vuonna 1986 perustettu eläintarha lakkautettiin vuonna 2010 korkeiden kustannusten vuoksi, ja samalla loppui myös yliopiston eläinyksikön toiminta. 

Eläintarhassa tutkittiin sen käyttöaikana muun muassa karhujen talviunta, poroja sekä hirvikärpäsiä. Eläintarhan rakennukset ja häkit olivat lakkauttamisen jälkeen hylättyinä, ja ne purettiin kesällä 2022 tilojen omistajan Suomen Yliopistokiinteistöt Oy:n toimesta. Paikalle on Linnanmaa-Kaijonharjun alustavissa suunnitelmissa vuonna 2019 kaavailtu asuinrakennuksia ja sen tilalle kasvavalle asuinalueelle saattaa tulla lisää 12&nbsp;000 uutta asukasta ja yli 10&nbsp;000 työpaikkaa. Nykyinen asukasmäärä on 5&nbsp;400 ihmistä ja noin 7&nbsp;000 työpaikkaa.

## Lähteet
MM-rallikausi 2022

**MM-rallikausi 2022** oli rallin maailmanmestaruussarjan 50. kausi. Se alkoi tammikuussa Monte Carlon rallilla ja päättyi marraskuussa Japanin ralliin.

Kaudella 2022 käyttöön tulivat uudet Rally1-luokan autot, jotka käyttävät hybridijärjestelmiä ja bioetanolia polttoaineena.

Kalle Rovanperä varmisti kauden 2022 kuljettajien maailmanmestaruuden voitettuaan Uuden-Seelannin rallin syys-lokakuun vaihteessa. Hänestä tuli kaikkien aikojen nuorin rallin maailmanmestari. Toyota varmisti valmistajien maailmanmestaruuden Katalonian rallissa lokakuussa.

WRC3-luokassa Enni Mälkönen voitti kartanlukijoiden mestaruuden ensimmäisenä naisena. Kaksi luokan kärkikuljettajaa (Lauri Joona ja Jan Černý) vaihtoivat kartanlukijaa kauden aikana kun taas Mälkönen jatkoi Sami Pajarin kartanlukijana koko kauden. Lauri Joona voitti WRC3-luokan kuljettajien mestaruuden. WRC2-luokassa mestaruuden voitti Emil Lindholm kartanlukijanaan Reeta Hämäläinen. Mauro Miele voitti yli 50-vuotiaiden WRC2 Masters Cup -mestaruuden.

## Sääntömuutokset
Kaudelle tulivat uudet tekniset säännöt ja uudet Rally1-autot. Vaihteistoja yksinkertaistettiin ja autoissa ei enää käytetä aktiivista keskitasauspyörästöä. Enintään kuusi vaihteistoa autoa kohden sallittiin kauden aikana. Jousitusta yksinkertaistettiin ja joustovaraa pienennettiin. Nestejäähdytteiset jarrut kiellettiin ja polttoainetankkia yksinkertaistettiin taloudellisempaa ratkaisua varten. Moottorien sylinterilohko ja kansi on oltava tavallisesta tiekäyttöön suunnatusta autosta. Muutoksia sallittiin kampiakseliin, männänvarsiin, mäntiin, sylinterien seinämiin, venttiileihin ja nokka-akseleihin. Moottori on 1,6-litrainen turboahdettu ja käyttää 36 millimetrin kuristinta. Autoissa on mekaaniset etu-, keski- ja takatasauspyörästöt.

Kaudella 2022 sarjassa otettiin käyttöön P1 Racing Fuelsin toimittama polttoaine kolmen vuoden sopimuksella. Polttoaine on fossiilitonta hiilivetyihin perustuvaa polttoainetta, joka käyttää yhdistelmää synteettisiä ja biopolttoaineen komponentteja. Polttoaine käyttää kestävän kehityksen materiaaleja.

## Kilpailukalenteri

## Tallit ja kuljettajat
Italialainen Pirelli toimittaa renkaat kaikille kilpailijoille MM-sarjassa kaudesta 2021 alkaen.

## Tulokset
### Osakilpailut

### Pistelaskujärjestelmä

### Kuljettajat

* 1 2 3 4 5 – sijoitus Power Stage -erikoiskokeella

### Kartanlukijat

* 1 2 3 4 5 – sijoitus Power Stage -erikoiskokeella

### Valmistajat
Kunkin valmistajan kaksi parasta sijoitusta jokaisesta rallista ja Power Stage -erikoiskokeelta lasketaan mukaan valmistajien MM-pisteisiin.

* 1 2 3 4 5 – sijoitus Power Stage -erikoiskokeella

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 2022 World Rally Championship
Taylor McKeown

**Taylor McKeown** (s. 17. maaliskuuta 1995) on australialainen uimari, joka erikoistui rintauintiin. Hän saavutti yhden olympiamitalin ja kaksi MM-mitalia sekauintiviestissä. Hän voitti 200 metrin rintauinnissa kultaa Kansainyhteisön kisoissa 2014.

McKeownin pitkän radan rintauintiennätykset ovat 50 metrillä 31,69 huhtikuulta 2016, 100 metrillä 1.06,64 MM-kilpailuista 2017 ja 200 metrillä 2.21,45 huhtikuulta 2016. Lyhyellä radalla hän on uinut 50 metriä aikaan 31,34 ja 100 metriä 1.06,56 lokakuussa 2017 sekä 200 metriä aikaan 2.20,13 marraskuussa 2015.

Taylor McKeownin nuorempi sisko Kaylee McKeown on uinnin olympiavoittaja.

## Lähteet
Firenzen päärautatieasema

**Firenzen päärautatieasema** on Firenze Santa Maria Novella (Firenze SMN). Se on keskeinen asema TEN-verkon ratayhteydellä Berliini–Palermo, sillä suurnopeusjunaradat Bologna–Firenze ja Firenze–Rooma yhtyvät siellä.

Firenze Santa Maria Novella on Italian vilkkaimpia rautatieasemia, sen kautta kulkee noin 59 miljoonaa matkustajaa vuosittain.

Firenzessä oli jo 1800-luvun jälkipuoliskolla kolme rautatieasemaa: Stazione Leopolda (1848), Stazione del Campo di Marte (1896) ja Stazione Maria Antonia (1848), joka oli nykyisen päärautatieaseman edeltäjä. Sen terminaalia pidettiin 1920-luvulle tultaessa vanhanaikaisena, ja tilalle haluttiin moderni asema.

Giovanni Micheluccin johtama arkkitehtiryhmä Gruppo Toscani suunnitteli nykyisen asemarakennuksen 1930-luvulla, ja se on yksi italialaisen rationalismin merkkiteoksista. Asema sijaitsee Firenzen historiallisessa keskustassa Piazza della Stazionen laidalla. Asema on saanut nimensä viereiseltä basilika Santa Maria Novellalta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
José Luis Perales

**José Luis Perales** (s. 18. tammikuuta 1945 Castejón, Cuenca) on espanjalainen laulaja-lauluntekijä ja tuottaja. Hänen tunnettuja kappaleitaan on muun muassa "Porque te vas".

## Ura
José Luis Perales opiskeli teollisuusinsinööriksi Sevillassa ja valmistuttuaan työskenteli alansa tehtävissä. Samaan aikaan hän teki lauluja eri artisteille, kuten Fórmula V, Basilio ja Jeanette. Solistina Perales debytoi 1967. Hänen esikoisalbuminsa *Mis canciones* ilmestyi 1973, ja se sai hyvän yleisövastaanoton. Seuraavana vuonna ilmestyi *El pregón*, jota seurasi albumi vuoden, parin välein aina vuosituhannen vaihteeseen. Perales jatkoi laulujen tekemistä muille artisteille, ja tulkitsi itse vain henkilökohtaisimmat tekstinsä.

Sociedad General de Autores de España -järjestön mukaan Peralesin lauluja on levytetty kaikkiaan 510 kappaletta. Hänen tuotantoaan ovat esittäneet muun muassa Miguel Bosé ja Julio Iglesias.

"Porque te vas" on merkkipaalu Peralesin uralla. Kappaletta on versioitu muun muassa japaniksi ja se on myynyt miljoonittain. Monet ovat käsittäneet laulun nimen väärin, ja luulleet sitä kysymykseksi (¿Por qué te vas?, Miksi lähdet?). Kyse on kuitenkin motiivista, koska lähdet, siksi että lähdet. "Porque te vas" julkaistiin singlenä vuonna 1974 laulajanaan Jeanette, singlen tuotti Rafael Trabucchelli.

## Diskografia
### Studioalbumit
*Mis canciones (1973)
*El pregón (1974)
*Para vosotros canto (1975)
*Por si quieres conocerme (1976)
*Si (1977)
*Como la lluvia fresca (1978)
*Soledades (1978)
*José Luis Perales (1978) (saksankielinen albumi)
*Tiempo de otoño (1979) (Argentiinassa nimellä *Tiempo de amor*)
*Nido de águilas (1981)
*Queria dizer (1981) (portugalinkielinen albumi)
*Entre el agua y el fuego (1982)
*Amaneciendo en ti (1984)
*Con el paso del tiempo (1986)
*Sueño de libertad (1987)
*La espera (1988)
*A mis amigos (1990)
*América (1991)
*Gente maravillosa (1993)
*En clave de amor (1996)
*Quédate conmigo (1998)
*Me han contado que existe un paraíso (2000)
*Navegando por ti (2006)
*Calle soledad (2012)
*Calma (2016)

## Lähteet
Hifumi Abe

**Hifumi Abe** (, s. 9. elokuuta 1997) on japanilainen judoka, olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Abe voitti alle 17-vuotiaiden Aasian-mestaruuden 60&nbsp;kg:n painoluokassa 2012 ja saavutti saman ikäluokan MM-hopeaa 66-kiloisissa 2013. kilpaili ensimmäisen kerran aikuisten kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän voitti Kodokan Cupin ja Tokion Grand Slamin. Lisäksi hän oli samana vuonna junioreiden MM-kilpailuissa toinen henkilökohtaisessa ja voittaja joukkuekilpailuissa. Nuorten olympialaisissa hän saavutti kultaa henkilökohtaisessa ja pronssia joukkuekilpailussa. Vuonna 2015 Abe voitti Taškentin Grand Prix’n. Vuotta myöhemmin hän voitti kaksi Grand Slam -turnausta, kun hän oli paras Tokion ja Tjumenin kilpailuissa. Lisäksi hän voitti Japanin-mestaruuden. Vuonna 2017 Abe voitti uransa ensimmäisen aikuisten MM-kullan, kun hän oli ensimmäinen Budapestin MM-kilpailujen 66&nbsp;kg sarjassa. Lisäksi hän voitti samana vuonna Tokion ja Pariisin Grand Slam -turnaukset ja Japanin-mestaruuden. Hän uusi MM-kullan seuraavana vuonna Bakun MM-kilpailuissa ja oli voittamassa myös joukkuekilpailua. Lisäksi hän voitti Jekaterinburgin Grand Slam -turnauksen vuonna 2018. Vuonna 2019 Abe voitti Osakan Grand Slamin. Tokion MM-kilpailuissa 2019 hän oli kolmas 66&nbsp;kg sarjassa ja kultamitalisti joukkuekilpailussa. Vuonna 2020 hän voitti Düsseldorfin Grand Slam -turnauksen. Vuonna 2021 Abe voitti Antalyan Grand Slam -turnauksen.

Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Abe kilpaili 66&nbsp;kg sarjassa. Hän aloitti olympiaturnauksen suoraan toiselta kierrokselta, jolla voitti ranskalaisen Kilian Le Blouchin. Puolivälierissä Abe voitti mongolialaisen Yondonperenlein Baskhüün. Välierissä Abe voitti brasilialaisen Daniel Cargninin seoi-nagella. Loppuottelussa Abe voitti georgialaisen Vazha Margvelashvilin o-soto-garilla. Abe oli lisäksi mukana Japanin judojoukkueessa, joka voitti sekajoukkuekilpailun hopeaa. Hän voitti seuraavana vuonna 66-kiloisten maailmanmestaruuden Taškentissa sekä Budapestin Grand Slamin ja Japanin-mestaruuden. Hän voitti maailmanmestaruuden samassa painoluokassa jälleen Dohassa 2023. Hän voitti Tokion Grand Slamin 2023 ja Antalyan Grand Slamin 2024.

Pariisin olympialaisissa 2024 Abe puolusti onnistuneesti olympiakultaansa voittaen loppuottelussa Willian Liman. Sekajoukkuekilpailussa hän saavutti hopeaa. Budapestin MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti pronssia. 

## Lähteet
Kalniņš

**Kalniņš** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Alfrēds Kalniņš (1879–1951), latvialainen säveltäjä
* Imants Kalniņš (s. 1941), latvialainen säveltäjä ja poliitikko
* Jānis Kalniņš (1904–2000), latvialainen säveltäjä
* Jānis Kalniņš (s. 1991), latvialainen jääkiekkomaalivahti
* Juris Kalniņš (1938–2010), Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija ja olympiamitalisti
* Rolands Kalniņš (1922–2022), latvialainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja
Sunrise Manor

**Sunrise Manor** on kunnallishallinnoton alue ja väestönlaskennallinen asuinpaikka (CDP) Clarkin piirikunnassa, Nevadan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden  väestönlaskennassa 189&nbsp;372. 

## Väestö
Alueen asukkaista 52,07 prosenttia on valkoisia, 13,36 prosenttia afroamerikkalaisia, 5,80 prosenttia aasialaisia ja 1,21 prosenttia alkuperäis amerikkalaisia. 17,14 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Alueen väestön keski-ikä on 33,1 vuotta.

## Kuvia Sunrise Manorista

Tiedosto:Las Vegas Temple.jpg|Mormonitemppeli.
Tiedosto:Las Vegas Sunrise Manor 1.jpg|Ilmakuva alueesta.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sunrise Manor Town Advisory Board
Tsukasa Yoshida

**Tsukasa Yoshida** (, s. 5. lokakuuta 1995 Kioto) on japanilainen judoka, olympiamitalisti ja maailmanmestari.

Yoshida kilpaili ensimmäisen kerran aikuisten kilpailuissa vuonna 2012, kun hän oli toinen Jejun World Cupissa toinen. Ensimmäisen aikuisten turnausvoiton hän saavutti heinäkuussa 2015 Tyumenin Grand Slam -turnauksessa. Hän voitti samana vuonna myös Tokion Grand Slam -turnauksen. Vuonna 2016 Yoshida voitti Tokion, Tyumenin ja Bakun Grand Slamin. Vuonna 2017 Yoshida voitti Aasian-mestaruuden 57 kg sarjan sekä saavutti myös uransa ensimmäisen MM-mitalin, kun oli toinen Budapestin MM-kilpailuissa 57 kg sarjassa. Lisäksi hän voitti Tokion Grand Slamin. Vuonna 2018 Yoshida voitti uransa ensimmäisen maailmanmestaruuden, kun hän voitti Bakun MM-kilpailujen 57 kg sarjan. Lisäksi hän voitti Guangzhoun Mastersin. Vuonna 2019 hän voitti Düsseldorfin Grand Slam -turnauksen. MM-kilpailuissa hän oli toinen 57 kg sarjassa. Yoshida voitti Dohan Masters-turnauksen tammikuussa 2021.

Tokion olympialaisissa 2020 Yoshida kilpaili 57 kg sarjassa. Hän pääsi aloittamaan turnauksen toiselta kierrokselta, jolla voitti kiinalainen Lu Tongjuanin. Puolivälierissä hän voitti Timna Nelson-Levyn. Välierissä Yoshida hävisi tulevalle olympiavoittajalle Nora Gjakovalle Ko-soto-gakella. Pronssiottelussa Yoshida voitti georgialaisen Eteri Lipartelianin ipponilla. Yoshida oli lisäksi mukana Japanin judojoukkueessa, joka voitti sekajoukkuekilpailun hopeaa.

## Lähteet
Sinitrumpettiahven

**Sinitrumpettiahven** (*Latridopsis ciliaris*) on trumpettiahveniin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Oseaniasta.

## Koko ja ulkonäkö
Sinitrumpettiahven voi kasvaa suurimmillaan noin 80&ndash;90 cm pitkäksi, mutta tyypillinen pituus on alle 63 cm. Laji on ruumiinrakenteeltaan soikeanmuotoinen. Kalan selkäevä on pitkä ja sen keskellä on lovi, joka jakaa evän piikikkääseen ja pehmytruotoiseen osaan. Pyrstöevä on voimakkaasti haarautunut. Sinitrumpettiahvenen huulet ovat paksut. Väriltään sinitrumpettiahven on harmahtavansininen ja ruumiissa on tummia juovia. Vatsastaan laji on vaaleampi.

## Levinneisyys ja elintavat
Sinitrumpettiahventa tavataan Uuden-Seelannin läheisyydestä ja toisinaan Australiasta. Erityisesti nuoret kalat liikkuvat riuttojen lähellä ja täysikasvuiset yksilöt parvina kauempana rannikosta. Sinitrumpettiahvenen ravintoa ovat äyriäiset ja muut selkärangattomat eläimet. Sinitrumpettiahvenet vaeltavat etelästä Uuden-Seelannin pohjoissaarelle, missä ne lisääntyvät elo-syyskuussa.

Sinitrumpettiahven on hyvä ruokakala ja sitä kalastetaan myös kaupallisesti.

## Lähteet
Vigon piirikunta

**Vigon piirikunta** () on Yhdysvaltojen Indianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 107&nbsp;038 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Terre Hauten kaupunki. Piirikunta on perustettu 1. helmikuuta 1818.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jaana Suvisaari

**Jaana Suvisaari** (s. 1968) on suomalainen psykiatrian erikoislääkäri, joka tutkii erityisesti väestön mielenterveyttä ja psykoosisairauksia Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen tutkimusprofessorina. Hän on myös yksikönpäällikkö, joka johtaa THL:n mielenterveystiimiä. 

Suvisaari valmistui Helsingin yliopistosta lääkäriksi (LL 1993) ja lääketieteen tohtoriksi (LT 1999). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1999) tarkasteli skitsofrenian esiintyvyyttä ja riskitekijöitä Suomessa. Väitöskirjatyö oli otsikoitu *Incidence and risk factors of schizophrenia in Finland*.  Suvisaaresta tuli Tampereen yliopiston sosiaalipsykiatrian dosentti vuonna 2004 ja psykiatrian erikoislääkäri vuonna 2005 (HY).

(kesken)  

Suvisaaren saamiin tunnustuksiin kuuluvat Kalle Achté -palkinto (2018) ja Yrjö Jahnssonin säätiön tiedepalkinto (2020).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Jaana Suvisaaren Google Scholar -profiili  (scholar.google.com)
Lydia Jacoby

**Lydia Jacoby** (s. 29. helmikuuta 2004) on yhdysvaltalainen uimari, joka on erikoistunut rintauintiin. Hän voitti olympiakultaa vuonna 2021. Hän on ensimmäinen Yhdysvaltoja olympialaisten uintikilpailuissa edustanut alaskalainen.

Jacoby sijoittui Yhdysvaltain-mestaruuskilpailuissa 100 metrin rintauinnissa 12:nneksi vuonna 2019. Vuodelle 2021 siirrettyjen Tokion olympialaisten kansallisissa karsinnoissa hän sijoittui toiseksi ja pääsi olympiajoukkueeseen. Olympialaisissa hän voitti kultaa 100 metrin rintauinnissa ennätysajallaan 1.04,95, millä hän voitti eteläafrikkalaisen Tatjana Schoenmakerin 0,27 sekunnilla sekä Yhdysvaltain olympiakarsinnat voittaneen ja olympiakultaa puolustaneen Lilly Kingin 0,59 sekunnilla. Hän saavutti samoissa kisoissa hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;100 m sekauintiviestissä. Saman vuoden Abu Dhabin lyhyen radan MM-kilpailuissa hän sai hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;50 m sekauintiviestissä. Fukuokan MM-kilpailuissa 2023 hän sai 100 metrin rintauinnissa pronssia ajalla 1.05,94. Lisäksi hän ui alkuerissä Yhdysvaltojen 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestijoukkueessa, joka loppukilpailussa saavutti toisella kokoonpanolla kultaa.

Jacobyn pitkän radan rintauintiennätykset ovat 50 metrillä 29,81 Yhdysvaltojen-mestaruuskilpailuista 2023, 100 metrillä 1.04,95 olympiavoittouinnin loppuaikana ja 200 metrillä 2.24,03 toukokuulta 2023. Hän edustaa Seward Tsunami Swim Clubia, ja häntä valmentaa Meghan O'Leary.

## Lähteet
Karhu (Tampere)

**Karhu** on Tampereella Tarkonpuistossa sijaitseva kuvanveistäjä Mauno Juvosen veistos vuodelta 1956. Veistoksen materiaalina toimii graniitti.

Alun perin Hatanpään valtatien ja Aleksanterinkadun välisessä puistikossa sijainnut taideteos esittää maahan katsovaa istuvaa karhua. Se on sijoitettu maahan ilman jalustaa, jotta se olisi lapsille sopivalla korkeudella. Tampereen kaupunki tilasi veistoksen Mauno Juvoselta sijoitettavaksi johonkin kaupungin puistoista. Nykyisin se sijaitsee puutarhaneuvos Viljo Tarkon mukaan nimetyssä Tarkonpuistossa. Hän toimi vuosina 1937–1965 Tampereen kaupunginpuutarhurina.

## Lähteet
Joey Daccord

**Joel ”Joey” Daccord** (s. 19. elokuuta 1996 Boston, Massachusetts) on yhdysvaltalais-sveitsiläis-kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-joukkue Seattle Krakenissä. Hän pelasi yliopisto uransa kolme kautta Arizonan osavaltionyliopiston joukkueessa. Daccord valittiin  199. varauksena Ottawa Senatorsiin.

Daccord pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa Senatorsin paidassa 4. huhtikuuta 2019, tehden 35 torjuntaa 5–2 tappiossa Buffalo Sabresia vastaan. 

Lokakuussa 2024 Daccord solmi Krakenin kanssa viisivuotisen ja yhteensä 25 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.

Daccordin äiti on sveitsiläinen ja hänellä onkin myös Sveitsin kansalaisuus. Daccord ei kuitenkaan ole voinut edustaa Sveitsin maajoukkuetta sillä hän ei ole milloinkaan pelannut Sveitsin sarjoissa. Hän joutui jäämään pois toisaalta myös Kanadan joukkueesta vuoden 2025 NHL 4 Nations Face-Off -turnauksesta sillä hänellä ei ole Kanadan passia vaikka onkin maan kansalainen.

## Lähteet
Tatjana Smith

**Tatjana Smith** (o.s. **Schoenmaker**, s. 9. heinäkuuta 1997) on eteläafrikkalainen uimari, joka on erikoistunut rintauintiin. Hän on kaksinkertainen olympiavoittaja, ja hänellä on myös yksi maailmanmestaruus ja kolme Kansainyhteisön kisojen mestaruutta.

Smith voitti Afrikan kisoissa 2015 kultaa 50, 100 ja 200 metrin rintauinnissa. Vuonna 2017 hän saavutti universiadeissa 200 metrin rintauinnissa hopeaa. Vuonna 2018 hän voitti Kansainyhteisön kisoissa kultaa 100 ja 200 metrillä, ja seuraavana vuonna hän otti näillä matkoilla universiadivoitot. Muutama viikko universiadien jälkeen hän saavutti MM-kilpailuissa 200 metrin rintauinnissa hopeaa 2,35 sekuntia Venäjän Julija Jefimovalle hävinneenä. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti 100 metrin rintauinnissa hopeaa ajalla 1.05,22 häviten yllätysvoittajalle, Yhdysvaltain 17-vuotiaalle Lydia Jacobylle 0,27 sekunnilla mutta kukistaen olympiakultaa puolustaneen yhdysvaltalaisen Lilly Kingin 0,32 sekunnilla. Smith oli alkuerissä uinut olympia- ja Afrikan-ennätyksen 1.04,82 ja oli myös välierissä ollut nopein. Kolme päivää myöhemmin hän voitti olympiakultaa 200 metrin rintauinnissa maailmanennätyksellä 2.18,95, millä hän voitti hopeamitalisti Lilly Kingin 0,97 sekunnilla. Smith oli jo alkuerissä uinut olympia- ja Afrikan-ennätyksen 2.19,16 ja oli myös välierissä ollut nopein. Kansainyhteisön kisoissa 2022 hän saavutti kultaa 200 metrin ja hopeaa 100 metrin rintauinnissa. Fukuokan MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti kultaa 200 metrin rintauinnissa ajalla 2.20,80 ja hopeaa 100 metrin rintauinnissa ajalla 1.05,84. Pariisin olympialaisissa 2024 hän voitti kultaa 100 metrin rintauinnissa ajalla 1.05,28 ja sai hopeaa 200 metrin rintauinnissa ajalla 2.19,60.

Smithin pitkän radan rintauintiennätykset ovat 50 metrillä 30,09 Etelä-Afrikan-mestaruuskilpailuista 2024, 100 metrillä 1.04,82 Tokion olympia-alkuerästä ja 200 metrillä 2.18,95 Tokion olympialaisten loppukilpailussa. Lyhyellä radalla Smith on uinut 50 metrillä ajan 30,20, 100 metrillä 1.03,89 ja 200 metrillä 2.18,02, kaikki lokakuussa 2020 Etelä-Afrikan kansallisissa mestaruuskilpailuissa.

## Lähteet
Kabukiza

**Kabukiza** () on perinteisen japanilaisen teatteritaiteen kabukin pääasiallinen esityspaikka maan pääkaupunki Tokiossa. 

## Kohde

Kabukiza sijaitsee Japanin pääkaupunki Tokion Chūōn erillisalueella Ginzan kaupunginosassa. Kabukiza on nykyisin Tokion pääasiallinen japanilaisen teatteritaiteen muoto kabukin esityspaikka. Teatterin arkkitehtuuria on innoittanut perinteisten japanilaisten linnojen ja temppelien tyyli. Teatterin sisätiloissa on lähes 2&nbsp;000 istumapaikkaa. 

Tyypilliseen kabukiesitykseen Kabukizalla kuuluu kolmesta neljään näytöstä ja koko esityksen pituus voi olla viisi tuntia. Lippujen hinta yhteen esitykseen on noin 20&nbsp;000 jeniä. Vaihtoehtoisesti halvempia lippuja voi ostaa myös vain yhteen näytökseen.

## Historia

Alkuperäinen Kabukiza rakennettiin vuonna 1889. Rakennus tuhoutui sähköviasta syttyneessä tulipalossa vuonna 1921. Sen tilalle alettiin rakentaa uutta rakennusta, joka tuhoutui jo ennen valmistumistaan suuressa Kantōn maanjäristyksessä vuonna 1923. Uusi rakennus valmistui viimein vuonna 1924, joskin sekin tuhoutui toisen maailmansodan aikaisissa Tokion pommituksissa vuonna 1945.

Toisen maailmansodan jälkeen teatteri rakennettiin uudestaan vuonna 1950 vuoden 1924 teatterirakennuksen mallin mukaisesti. Vuonna 2010 rakennus suljettiin uudistustöiden vuoksi. Huolena oli esimerkiksi vanhan rakennuksen kestävyys mahdollisessa maanjäristyksessä. Uusi viides teatteri avasi ovensa vuonna 2013. Vuonna 2020 teatteri oli jälleen suljettuna useampia kuukausia koronaviruspandemian takia.

## Lähteet
Westmorelandin piirikunta

**Westmorelandin piirikunta** (*Westmoreland County*) on kahden piirikunnan nimi Yhdysvalloissa:

* Westmorelandin piirikunta, Pennsylvania
* Westmorelandin piirikunta, Virginia.
Littoisten kirkko

**Littoisten kirkko** on Liedon kunnan alueella Littoisissa sijaitseva luterilainen kirkko, joka on valmistunut noin vuonna 1890. Kirkko on entinen Littoisten verkatehtaan työntekijöiden kirjastorakennus, joka on muutettu kirkkokäyttöön vuonna 1910. Liedon seurakunnan omistuksessa Littoisten kirkko on ollut vuodesta 1983.

## Lähteet
Jokohaman rautatieasema

**Jokohaman rautatieasema** () on rautatieasema Japanin Jokohamassa, Nishi-kun alueella. Se on Kanagawan prefektuurin suurin rautatieasema, ja koko Japanin viidenneksi suurin rautatieasema, sillä sitä käyttää 760 miljoonaa henkilöä vuosittain.

## Lähteet
Hauru

**Hauru** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Hanna Hauru (1978–2021), kirjailija
*Hannaleena Hauru (s. 1983), elokuvakäsikirjoittaja, elokuvaohjaaja ja tuottaja
*Jukka Hauru (s. 1950), musiikkikriitikko
*Veikko Hauru (1913–1977), vakuutusjohtaja ja shakinpelaaja
Antti Sahlström

**Antti Sahlström** on suomalainen uutis- ja urheilutoimittaja sekä uutisankkuri. Hän aloitti uransa MTV:llä, jonne hän päätyi vuokratyöyrityksen kautta. MTV:llä Salhström toimi uutisankkurina *[[Uutisaamu|Huomenta Suomessa]]*, iltauutisissa sekä Radio Novan uutisissa. Sittemmin hän on työskennellyt Ylellä aamutelevision juontajana ja uutisankkurina sekä Yle Urheilussa urheilutoimittajana.

Sahlström valmistui vuonna 2014 Metropolia-ammattikorkeakoulusta, jossa hän opiskeli radio- ja televisiotyötä. Opinnäytetyössään hän käsitteli *Huomenta Suomen* ulkoistettuja lähetyksiä.

## Lähteet
Kaita (Hiroshima)

**Kaita** () on Japanin maaseutukaupunki Akin piirikunnassa, Hiroshiman prefektuurissa. Vuonna 2020 kaupungissa asui 29&nbsp;646 asukasta. Pinta-ala on 13,79 neliökilometriä ja väestötiheys 2&nbsp;150 asukasta neliökilometrillä. Väestö on kasvanut 0,67 prosentilla vuodesta 2015. 

## Lähteet
Akin piirikunta (Hiroshima)

**Akin piirikunta** () on yksi Japanin Hiroshiman prefektuurin piirikunnista. Vuonna 2020 piirikunnassa asui 116&nbsp;275 asukasta. Pinta-ala on 73,65 neliökilometrillä, ja yhdellä neliökilometrillä asuu keskimäärin 1&nbsp;579 asukasta. Väestö kasvoi vuosina 2015-2020 53 asukkaalla eli 0,01 prosentilla.

## Kunnat
* Fuchū
* Kaita
* Kumano
* Saka

## Lähteet
134 Sophrosyne

**134 Sophrosyne (A873 SA)** on suuri asteroidi asteroidivyöhykkeen päävyöhykkeessä. Sen löysi saksalainen tähtitieteilijä Robert Luther 27. syyskuuta 1873. Se luokitellaan C-tyypin asteroidiksi (Tholen) tai Ch-tyypiksi (SMASSII). Asteroidin läpimitta on noin 108 kilometriä ja se todennäköisesti sisältää vettä, rautaa, nikkeliä, kobolttia, typpeä ja ammoniakkia.

Asteroidi on nimetty Platonin konseptin sophrosynen mukaan, joka tarkoittaa maltillisuutta.

## Lähteet
Yui Ōhashi

**Yui Ōhashi** (; s. 18. lokakuuta 1995) on japanilainen uimari, joka on erikoistunut sekauintiin. Hän on kaksinkertainen olympiavoittaja ja kaksinkertainen MM-mitalisti.

Ōhashi saavutti pitkän radan MM-kilpailuissa hopeaa 200 metrin sekauinnissa Budapestissa 2017 ja pronssia 400 metrin sekauinnissa Gwangjussa 2019. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän voitti kultaa 400 metrin sekauinnissa ajalla 4.32,08, millä hän jätti hopeamitalisti Emma Weyantin 0,68 sekunnin ja pronssimitalisti Hali Flickingerin 2,82 sekunnin päähän, ja kolme päivää myöhemmin 200 metrin sekauinnissa ajalla 2.08,52, mikä riitti 0,13 sekunnin eroon hopeamitalisti Alex Walshista. Ōhashi on voittanut kultamitaleja myös Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa, Aasian kisoissa, Aasian-mestaruuskilpailuissa ja universiadeissa.

Ōhashin pitkän radan sekauintiennätykset ovat 200 metrillä 2.07,91 MM-kilpailuista 2017 ja 400 metrillä 4.30,82 huhtikuulta 2018. Lyhyellä radalla Ōhashi on uinut 100 metrillä ajan 58,69 lokakuussa 2020, 200 metrillä 2.03,93 marraskuussa 2020 ja 400 metrillä 4.22,73 maailmancupin kilpailussa marraskuussa 2018.

## Lähteet
Ylipulli

**Ylipulli** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Heikki Ylipulli (s. 1961), mäkihyppääjä
*Jukka Ylipulli (s. 1963), yhdistetyn hiihdon olympiamitalisti ja valmentaja
*Raimo Ylipulli (s. 1970), mäkihyppääjä
*Tuomo Ylipulli (1965–2021), mäkihyppääjä ja olympiavoittaja

Luettelon henkilöt ovat veljeksiä.
Kumano (Hiroshima)

**Kumano** () on Japanin maaseutukaupunki Hiroshiman prefektuurin Akin piirikunnassa. Kaupungin väkiluku on ollut viime vuosina laskussa, ja nyt se on 22&nbsp;844 asukasta. Pinta-ala on 33,76 neliökilometriä, ja väestötiheys on 676,6 asukasta neliökilometrillä. Suurimmillaan kaupungissa on asunut yli 25&nbsp;000 asukasta.

## Väestönkehitys
Lähde: 

## Lähteet
Saka (Hiroshima)

**Saka** () on Japanin maaseutukaupunki Akin piirikunnassa, Hiroshiman prefektuurissa. Siellä asuu 12&nbsp;592 asukasta. Pinta-ala on 15,69 neliökilometriä ja väestötiheys 802,5 asukasta yhdellä neliökilometrillä. Väestö on pienessä laskussa.

## Lähteet
Jinsekin piirikunta

**Jinsekin piirikunta** () on piirikunta Japanin Hiroshiman prefektuurissa. Siellä asuu 8&nbsp;259 asukasta, ja väestö on ollut jo pitkään laskussa. Vuosina 2015-2020 väestö laski yli kahdella prosentilla. Pinta-ala on 382 neliökilometriä ja väestötiheys on 21,62 asukasta nelikilometrillä. Sen ainoa kaupunki on Jinsekikōgen.

## Väestönkehitys
Lähde: 

## Lähteet
Jinsekikōgen

**Jinsekikōgen** () on Japanin maaseutukaupunki Jinsekin piirikunnassa, Hiroshiman prefektuurissa. Sen väkiluku on 8&nbsp;259 asukasta, ja väestö on laskussa. Vuosina 2015-2020 se laski yli kahdella prosentilla. Pinta-ala on 382 neliökilometriä ja väestötiheys 21,62 asukasta neliökilometrillä.

## Väestönkehitys
Lähde: 

## Lähteet
Saka

**Saka** tai **SAKA** voi viitata johonkin seuraavista:

* Saka, kaupunki Japanissa
* Saka järv, järvi Virossa
* sakan kieli, kuollut iranilainen kieli
* Bukayo Saka (s. 2001), englantilainen jalkapalloilija
* Kosi Saka (s. 1986), kinshasankongolainen jalkapalloilija
* Saka Finland eli Saka, oululainen yritys
Toyotan piirikunta

**Toyotan piirikunta** () on Hiroshiman prefektuurissa, Japanissa sijaitseva piirikunta. Siellä asuu 7&nbsp;161 asukasta. Sen pinta-ala on 43,11 neliökilometriä ja väestötiheys 166,1 asukasta neliökilometrillä. Väestö on hieman yli kahden prosentin laskussa (2015–2020).

## Väestönkehitys

Lähde: 

## Lähteet
Aleksei Parštšikov

**Aleksei Parštšikov** (1954 Olga, Neuvostoliitto – 2009 Köln, Saksa) oli venäläinen runoilija.

Parštšikovin isä oli professori. Parštšikov asui lapsena Ukrainassa ja opiskeli Moskovassa Gorkin kirjallisuusinstituutissa. Hänen runonsa edustavat avantgardea. Hänen esikoiskokoelmansa *Dneprovski avgust* ilmestyi 1987.

## Suomennetut runot
* Uudenvuoden rivit (Novogodnije strotški), suom. Jukka Mallinen, Kulttuurivihkot 1982: nro 2

Parštšikovin runojen suomennoksia on lisäksi antologiassa *Päämäärä vie meitä ympyrää: uuden venäläisen avantgarderunouden antologia*, toim. ja suom. Jukka Mallinen, Helsinki: Tamara-press 1989 
* Erämaa (Pustynja)
* Kissa
* Kollit (Koty)
* Miinus-laiva (Minus-korabl)
* Rahat: Kun kuljin Kamennyi-siltaa (Dengi: 1)
* Rahat: Meillä on aavistus (Dengi: 2)
* Rahat: Niin harppasin laiturilta "kolme" (Dengi: 3)
* Rahat: Ja minä ymmärsin (Dengi: 4)
* Rahat: Näillä kuvioilla (Dengi: 5)
* Rahat: Ne lensivät rikkauksia väännellen (Dengi: 6)
* Rahat: Aavistuksen kuviot! (Dengi: 7)
* Rahat: Salaatin värinen kolmonen (Dengi: 8)
* Rahat: Päämäärä vie meitä ympyrää (Dengi: 9)
* Rahat: Historia on säkki (Dengi: 10)
* Rupisammakot (Elegija)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Chiisagatan piirikunta

**Chiisagatan piirikunta** () on piirikunta Naganon prefektuurissa, Japanissa. Siellä asuu 9&nbsp;730 asukasta. Väestötiheys on 40,38 asukasta neliökilometrillä ja pinta-ala 241 neliökilometriä. Väestö on puolentoista prosentin laskussa (2015-2020).

## Väestönkehitys
Lähde: 

## Lähteet