open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Otto Kingelin

**Karl Otto Kingelin** (15. heinäkuuta 1869 Lempäälä – 3. huhtikuuta 1944 Lempäälä) oli suomalainen tilanomistaja ja maanviljelysneuvos. Hän omisti Lempäälässä Lastusten kartanon.

Otto Kingelinin vanhemmat olivat metsänhoitaja, kartanonomistaja Ernst Kingelin (1836–1909) ja Adéle Amalia Frisén. Turkulaisen laivanvarustajan ja kauppaneuvoksen Abraham Kingelinin poika Ernst Kingelin oli ostanut Lastusten kartanon vuonna 1864. Otto Kingelin kävi Turussa reaalikoulua ja ruotsalaista klassillista lyseota. Hän ei suorittanut ylioppilastutkintoa vaan kävi Helsingissä kauppakoulua ja sen jälkeen kaksivuotisen Mustialan maanviljelysopiston valmistuen sieltä 1894.

Otto Kingelin oli aluksi jonkin aikaa isännöisijänä isänsä omistamassa Lastusten kartanossa mutta hän siirtyi sitten tilanhoitajaksi muihin kartanoihin ja oli myös Itä-Karjalan maanviljelysseuran palveluksessa 1902-1904 sihteerinä ja konsulttina. Otto Kingelin sai Lastusten kartanon hallintaansa vuonna 1907. Kartano säästyi Suomen sisällissodan aikana suuremmilta vahingoilta vaikka Otto Kingelin olikin jonkin aikaa pidätettynä Tampereella. 1930-luvun alussa tapahtuneen kartanon torppien itsenäistymisen jälkeenkin kartanoon kuului  150 hehtaaria peltoa ja yli 700 hehtaaria metsää. Kartanossa pidettiin Ayrshire-rotuista karjaa ja Kingelin oli mukana Ayrshire-yhdistyksen toiminnassa. Kartanon maito vietiin osuuskunnan toimesta suoraan Tampereelle. Lastusten kartano oli myös harjoittelu- ja kirjanpitotila.

Otto Kingelin oli Lempäälän kunnanvaltuuston jäsenenä 1908–1936 ja 1942–1944 toimien useasti valtuuston puheenjohtajana tai varapuheenjohtajana. Kingelin kuului myös moniin kunnallisiin lautakuntiin. Kingelin oli mukana Lempäälän säästöpankin toiminnassa ja oli perustamassa lisäksi Kansallis-Osake-Pankin konttoria Lempäälään. Lisäksi hän oli mukana perustamassa suojeluskuntaa Lempäälään ja avusti suojeluskuntatalon rakentamisessa. Kingelin oli Hämeen-Satakunnan maanviljelysseuran perustajajäseniä ja kuului seuran johtokuntaan. Hän sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1937 omistettuaan Lastusten kartanon 30 vuoden ajan.

Otto Kingelin oli naimisissa vuodesta 1912 Ingrid Emilia Stjernvallin kanssa. Heidän poikansa agrologi Birger Kingelin (s. 1916) omisti Lastusten kartanon isänsä jälkeen.

## Lähteet
Megan Carter-Davies

**Megan Mitchell (o.s. Carter-Davies)** (s. 1996) on brittiläinen suunnistaja. 

Vuoden 2022 maailmanmestaruuskilpailuissa Tanskassa hän voitti sprintin, tuli toiseksi knock-out -sprintissä ja oli mukana Ison-Britannian toiseksi tulleessa sprinttiviestijoukkueessa.

Megan Mitchell edusti suurviesteissä suomalaista Rajamäen Rykmenttiä vuodesta 2015 vuoteen 2023. Hän on edustanut vuodesta 2024 norjalaista Halden SK:ta 

## Lähteet
Retta Group

**Retta Group Oy** on suomalainen isännöinti- ja kiinteistönvälityspalveluja tarjoava yritysryhmä. Se kertoo olevansa alallaan Pohjoismaiden suurin. Kevääseen 2022 saakka konserni tunnettiin nimellä **Realia Group Oy**. 

Konserniin kuuluvat Huoneistokeskus Oy, toimitila- ja asuntovuokraukseen erikoistunut Retta Management ja isännöintiin erikoistunut Retta Isännöinti (Retta Services Oy) ja Ruotsissa toimiva Retta Sverige (oik. Hestia Fastighetsförvaltning AB). Konsernin yrityksissä työskentelee noin 1&nbsp;600 ihmistä, ja niiden yhteinen liikevaihto on noin 130 miljoonaa euroa. Rettan omistaa pohjoismainen pääomasijoitusrahasto Altor Fund IV.

Realia Group nousi otsikoihin helmikuussa 2021 julkistetussa kartelliepäilyssä, jossa Kilpailu- ja kuluttajavirasto (KKV) vaatii markkinaoikeutta määräämään kuudelle isännöintiyhtiölle ja Suomen Isännöintiliitolle yhteensä 22 miljoonan euron seuraamusmaksun selville saamistaan keskinäisistä hinnoittelusopimuksista vuosina 2014–2017. Retta-konserniin kuuluvien yritysten yhteisosuus tuosta yhtiöiden liikevaihtoihin perustuvasta summasta olisi yli 18 miljoonaa euroa.

## Historiaa
Realia Group syntyi Huoneistokeskuksen ja alun perin Säästöpankkien Kiinteistönvälitykseksi vuonna 1964 perustetun SKV:n fuusiona vuonna 2006. Sen pääomistajana oli aluksi pääomasijoitusyhtiö Sponsor Capital ja muina osakkaina Nordea-pankki, työeläkeyhtiö Varma, Suomen Teollisuussijoitus Oy ja Realia Group Oy:n toimiva johto.

Pian Realia Group laajeni Itä- ja Keski-Euroopan suurimmaksi isännöintialan yritykseksi ostamalla Baltian maissa, Puolassa ja Unkarissa toimineen Ober-Haus Real Estate Advisors -yhtiön, joka jatkoi noissa maissa entisellä nimellään.

Vuonna 2016 Realia Groupin omistus siirtyi ruotsalaiselle Altor Fund IV -pääomasijoitusrahastolle.

Suomessa Realia yhdisti SKV Kiinteistönvälitys -brändinsä Huoneistokeskus-brändiin 2020 ja  Huom!-brändinsä 2021. Isännöintipuolella Realia Group osti heinäkuussa 2018 Colliers Isännöinti Oy:n (ent. Ovenia) ja muutti sen Arenna Oy:ksi Suomen isännöintialan historian suurimpiin kuuluneessa yrityskaupassa.

Vuonna 2020 Realia Group luopui Keski-Euroopan markkinoista ja myi Ober-Haus-isännöintiyrityksen suomalaiselle kilpailijalleen Kiinteistömaailmalle.

## Lähteet
Fredrik Napoleon Ottelin

**Fredrik Napoleon Ottelin** (7. elokuuta 1817 Ii – 23. marraskuuta 1892 Kauhava) oli luterilainen pappi ja rovasti, joka toimi pappina ja kirkkoherrana useissa seurakunnissa. Ottelin sai rovastin arvonimen vuonna 1879.

## Varhainen elämä ja koulutus
Ottelin jäi isästään orvoksi jo lapsena. Ottelin suoritti Oulussa alkeiskoulun, minkä jälkeen hän työskenteli jonkin aikaa kotiopettajana sekä kirjoitustöitä tehden. Ottelin valmistui Turun lukiosta ylioppilaaksi vuonna 1838 ja papiksi 1840. 

## Ura pappina
Ottelin toimi ensin ylimääräisenä pappina Paimiossa, Mietoisissa, Ikaalisissa, Kankaanpäässä ja Pälkänellä. Vuonna 1864 Ottelinista tuli Kauhavan kappalainen ja vuonna 1870 hänestä tuli seurakunnan ensimmäinen kirkkoherra ja toimi tehtävässä aina kuolemaansa saakka. Ottelin toimi yhdessä nimismies Adolf Hägglundin kanssa muun muassa kansakoulun saamiseksi Kauhavalle. Vuonna 1879 hän sai rovastin arvonimen.

## Yksityiselämä
Ottelinin vanhemmat olivat henkikirjuri Fredrik Ottelin sekä Maria Katarina Rydman. Ottelin avioitui ensimmäisen vaimonsa, Maria Sofia Eleonoora Lizeliuksen, kanssa vuonna 1845 ja he olivat naimisissa tämän kuolemaan vuonna 1863. Ottelinin toinen puolso oli vuodesta 1864 lähtien Amalia Josefina Henriette Limon. Agronomi ja tietokirjailijia F. A. Ottelin on Ottelinin ja Lizeliuksen poika. Karl Ottelin on poika toisesta liitosta.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Vilho Linnamo

**Vilho Linnamo**, nimi alun perin Lar*s Wilhelm Lindgrén* (15. heinäkuuta 1879 Terijoki – 25. lokakuuta 1953) oli suomalainen kansakoulunopettaja, kauppias, tilanomistaja, tehtailija ja lahjoittaja.

Vilho Linnamon vanhemmat olivat tullivartija A. W. Lindgren ja Rosalia Emilia Wallden. 

Isän kuoltua Linnamon perhe muutti Terijoelta Jyväskylään. Hän kävi Jyväskylän seminaarin ja sai sieltä päästötodistuksen vuonna 1902. Linnamo oli sitten kansakoulunopettajana Lumivaaran Huhtervussa 16 vuoden ajan. Linnamo oli tänä aikana mukana myös paikallisissa osuustoiminta-, nuoriso- ja maatalousharrastuksissa sekä osallistui Lumivaaran yhteismetsän hankkimiseen. Tämän jälkeen Linnamo oli vielä kuuden vuoden ajan opettajana Viipurin maalaiskunnassa Suurperolla.

Oltuaan 22 vuotta opettajana Linnamo erosi virastaan 1923 ja siirtyi liikealalle ostaen Osuusliike Tuotannolta kauppatalon varastoineen Lempäälän asemalta ja muutti Lempäälään, josta hänen vaimonsa kansakoulunopettaja Olga o.s. Pasi oli kotoisin. Hän perusti Lempäälään kauppaliikkeen ja piti liikettä kymmenen vuoden ajan. Liike menestyi hyvin ja siitä tuli yksi Hämeen suurimpia alallaan. Linnamo oli Lempäälässä mukana kunnan ja seurakunnan luottamustehtävissä ja toimi Kansallis-Osake-Pankin Lempäälän konttorin valvojana. Ennen poismuuttoaan Linnamo myi Lempäälän liiketalonsa Osuusliike Tuotannolle huhtikuussa 1934 ja myi myös liikkeensä tavaravaraston loppuunmyynnissä.

Vuonna 1934 Linnamot ostivat kuvanveistäjä Eemil Halosen myyntiin asettaman Viipurin lähellä Vahvialassa Rakkolanjoen varrella sijainneen Hovinmaan kartanon ja muuttivat sinne asumaan. Vuonna 1939 Linnamo osti Rakkolanjoen kaakelitehtaan ja aloitti siellä kattotiilien ja salaojaputkien valmistuksen. Hän kuului Vahvialassa kunnanvaltuustoon ja seurakunnan valtuustoon. Linnamo kuului myös Maanviljelyskauppa Oy:n johtokuntaan ja oli Karjalan Peruna Oy:n johtokunnan puheenjohtaja.

Talvisodan puhkeaminen pakotti Linnamot lähtemään Hovinmaalta ja asuivat sitten Maaningalla Hussolansaaren kartanossa vuoteen 1946 saakka. Viimeksi he asuivat Hämeenlinnassa. Vilho Linnamo kuoli vuonna 1953 ja hänen puolisonsa Olga Linnamo lokakuussa 1960. Heidät on haudattu Ahveniston hautausmaalle Hämeenlinnaan.

Linnamo oli nuorempana innokas musiikkimies ja hän johti laulukuoroja ja torvisoittokuntia. Hän harrastuksiinsa kuului myös nuorisoseura-asia ja yleinen kansanvalistustyö. Linnamot osallistuivat muun muassa Turun yliopiston ja Suomen Kulttuurirahaston perustamiskeräyksiin ja he tukivat vähävaraisten nuorten opiskelua. Vuonna 1961 perustettiin Linnomoiden testamentin perusteella *Olga ja Vilho Linnamon Säätiö*, joka jakaa apurahoja ja avustuksia taiteen ja tieteen tekijöille sekä yleishyödyllisiin tarkoituksiin. Säätiö jakaa joka toinen vuosi Linnamo-kuvataidepalkinnon. Palkinnon sai ensimmäisenä vuonna 2021 helsinkiläinen kuvanveistäjä James Prevett (s. 1977).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vilho Linnamon kaupan ilmoitus ja Lempäälän kauppatalon kuva, Aamulehti, 10.07.1932, nro 183, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
H-35

Zvezda **H-35** (ven. **X-35**, GRAU-tunnus **3M24** - Nato-raportointinimi: **SS-25N- Switchblade** sekä **AS-20 Kayak**, suom. *Kajakki*) on venäläis-valmisteinen meritorjuntaohjus joka ollut aktiivikäytössä vuodesta 1994. Ohjuksen kehittelytyöt aloitettiin Neuvostoliiton aikana 1980-luvulla. Ase voidaan laukaista merivoimien pinta-aluksista, ilmavoimien pommittajista sekä hävittäjäkoneista.

Perusmallisen ohjuksen kantama on 130 km. Ns. **Uran** eli *Uranus*-ohjuksen kantama (**H-35U**) on peräti 260 km. Ohjuksen omamassa vaihtelee, eri tyypistä riippuen: 520-670 kg. Taistelukärjen omamassa on 145 kg. Räjähdekärki on fragmentoituva eli sirpaloituva HE-räjähdyspanos (*HE = high explosive*). Ohjuksen lempinimenä tunnetaan *Harpoonski*, verraten yhdysvaltalaiseen Boeing Harpoon -ohjustyyppiin. 

Ohjuksen maalinhaun ohjausjärjestelmä perustuu aktiiviseen tutkahakuun, Glonass-satelliittipaikannukseen sekä inertiasuunnistukseen. H-35 -tyypin ohjukset lentävät matalalla, n. 10-15 metrin korkeudessa. Kohteeseen osuessaan on lentokorkeus arviolta 4 metriä. Ohjus kykenee enintään 1 Machin lentonopeuteen (1&nbsp;225 km/h).

## Lähteet
Ilja Medvedev

**Ilja Dmitrijevitš Medvedev** (, s. 1995 tai 1996) on venäläinen liikemies ja nuorisopoliitikko. Hän on entisen presidentin ja pääministerin Dmitri Medvedevin poika, joka esiintyi vain vähän julkisuudessa ennen kuin kesällä 2022  liittyi näyttävästi Yhtenäinen Venäjä -puolueeseen. Hän sai samalla isänsä johtamassa puolueessa luottamustehtäviä tuonninkorvausohjelman kehittämisessä, lasten urheilun ja harrastusurheilun edistämisessä, terveydenhuollon ja yritystoiminnan tukemisessa sekä Venäjän tietoteknisessä uudistamisessa. Medvedevin näkyvän roolin yhtenä tarkoituksena on houkutella puolueelle nuorisojäseniä.

Medvedev opiskeli kansainvälistä oikeutta moskovalaisessa Mgimo-yliopistossa ja valmistui vuonna 2016. Vuonna 2020 Medvedevin isä kertoi poikansa työskentelevän yksityisillä työnantajilla liike-elämässä digitaalisen liiketoiminnan parissa. Venäjän nykyhallintoa kritisoivan *The Insider* -verkkolehden mukaan hän on valmistumisensa jälkeen tehnyt töitä isänsä oligarkkiystävien yrityksissä.

## Lähteet
Victoria Aveyard

**Victoria Aveyard** (s. 27. heinäkuuta 1990 East Longmeadow, Massachusetts) on yhdysvaltalainen fantasiakirjailija. Hän on kirjoittanut muun muassa kirjasarjan *[[Hopea (kirjasarja)|Hopea]]*. 

## Yksityiselämä
Aveyard syntyi Massachusettsissa, josta hän muutti Kaliforniaan 18-vuotiaana. Siellä hän opiskeli käsikirjoitusta Etelä-Kalifornian yliopistossa. Hänen sukujuurensa ovat lähtöisin skotlantilaisia ja italialaisia. Hän asuu Santa Monicassa kumppaninsa kanssa. 

## Ura
Ensimmäisen romaaninsa Aveyard kirjoitti (*[[Punainen kuningatar]])* valmistuttuaan yliopistosta. *Punainen kuningatar* julkaistiin vuonna 2015. Se sai paljon arvosteluja, joissa sitä kehuttiin tarinasta, hahmojen monimuotoisuudesta ja juonenkäänteissä. *Punainen kuningatar* aloitti *Hopea*-sarjan, johon ilmestyi ilmestyi kolme jatko-osaa, yksi novellikokoelma ja yksi esiosa.

*Punaisesta kuningattaresta* suunniteltiin Universalin tuottamaa elokuvaa, jonka ohjaisi Elizabeth Banks. Vuonna 2021 kuitenkin ilmoitettiin, että projekti on muuttunut Peacocikin tuottamaksi televisiosarjaksi, jossa Banks ohjaa ja näyttelee. Ennen tuotannon aloittamista Aveyard ilmoitti Instagramissa, että sarjasta tehdään toinenkin tuotantokausi. Aveyard on itse kirjoittanut *Punaisen kuningattaren* pilottijakson käsikirjoituksen.

*Hopean* jälkeen Aveyard on kirjoittanut fantasiakirjasarjan nimeltä *[[Maailmojen murtaja]]*, joka on noussut ykköseksi ''The New York Timesin'' myydyimpien kirjojen listalla.

## Kirjat
### Hopea
* *[[Punainen kuningatar]]* (2015)
* *Lasinen miekka* (2016)
* *Kuninkaan kahleet* (2017)
* *Sodan myrskyt* (2018)

#### Kokoelmat
* *Kruunun kirous* (2016, sisältää novellit ”Kuningattaren laulu” ja ”Teräksiset arvet”)
** ”Kuningattaren laulu” (2015)
** ”Teräksiset arvet” (2016)
* *Broken Throne* (2019, ei suomennettu)

### Maailmojen murtaja
* *Maailmojen murtaja* (2021)
* *Miekan murtaja* (2022)
* *Fate Breaker* (2024, suomentamaton)

## Lähteet

* 
* Victoria Aveyard Aula & co. Viitattu 11.2.2025
Punainen kuningatar

**Punainen kuningatar** on nuorten aikuisten fantasiaromaani, jonka on kirjoittanut yhdysvaltalaiskirjailija Victoria Aveyard. Se julkaistiin alkuperäiskielellä vuonna 2015. Aula & Co julkaisi Jussi Korhosen suomentaman romaanin vuonna 2016. *Punainen kuningatar* on Aveyardin ensimmäinen romaani ja *[[Hopea (kirjasarja)|Hopea]]*-kirjasarjan ensimmäinen osa. Hän on kirjoittanut sille kolme jatko-osaa: *Lasinen miekka* (2016), *Kuninkaan kahleet* (2017) ja *Sodan myrskyt* (2018).

Kirjasarja sijoittuu dystooppiseen tulevaisuuteen, jolloin ihmiset jaotellaan veren mukaan kahtia: punaisiin rahvaisiin ja hopeisiin eliitteihin. Sarjan päähenkilö on punaverinen taskuvaras Mare Barrow, jolla ilmenee yllättäen hopeisille tyypillisiä voimia.

*Punainen kuningatar* nousi *[[The New York Times]]in* nuortenkirjojen bestseller-listan kärkeen ja sen elokuvaoikeudet myytiin Universal Picturesille jo ennen romaanin julkaisua. Aveyard voitti teoksella Goodreads-debyyttikirjailijan palkinnon Goodreads Choice Awardseissa vuonna 2015. Romaani oli ehdolla myös vuoden parhaaksi nuorten fantasia- tai tieteiskirjaksi, mutta voiton vei Sarah J. Maasin romaani *[[Throne of Glass|Varjojen kuningatar]]*.

## Jatko-osat
* 
* 
* 

## Lähteet
Vostok (ainejärjestö)

**Vostok ry** on Tampereen yliopiston journalistiikan, kuvajournalismin ja visuaalisen journalismin opiskelijoiden ainejärjestö. Vostok on lyhenne sanoista *Voimakkaasti sitoutumaton toimittajakoulu*. 

Yhdistyksen tarkoituksena on toimia Tampereen yliopistossa alaa opiskelevien etujärjestönä ja "ylläpitää heissä jatkuvaa kiinnostusta tiedotusvälineitä ja yhteiskuntaa kohtaan".

## Historia
Järjestön historia johtaa 1920-luvulle, kun Kansalaiskorkeakoulu, jolloin sai alkunsa sanomalehtimiestutkinto. Muutamaa vuotta myöhemmin perustettiin alan opiskeljoiden ainejärjestö. Sanomalehtimiestutkinto siirtyi Yhteiskuntatieteellisen korkeakoulun mukana Tampereelle vuonna 1960, mikä tekee Vostokista yhden Tampereen yliopiston alkuperäisistä ja vanhimmista ainejärjestöistä.

Yhdistys on rekisteröity 12. marraskuuta 1984, jolloin ainejärjestön nimi oli Akti. Vostok ry on perustettu 2. helmikuuta 1993.

## Toiminta
1990-luvulla sai alkunsa monet Vostokin perinteet. Vuonna 1992 järjestettiin ensimmäinen Aimo Rykämö Open, Vostokin yksi suosituimmista ja tunnetuimmista tapahtumista. Vuoden 1993 lopulla nimettiin Vostokin urheilujoukkue Dynamoksi. Vostok järjesti 1990-luvun puolivälissä myös Tampere Tutuksi -turneeta, jonka järjestämisvastuun Tamy otti muutamaa vuotta myöhemmin. Tapahtuma tunnettiin myöhemmin nimellä Kaupunkisuunnistus ja nykyään nimellä Fuksisuunnistus. 

Ainejärjestölehden nimeksi tuli *Gonzo*, joka oli myös ehdolla järjestön nimeksi. Gonzo nimenä juontaa juurensa Gonzo-journalismista. Gonzo-journalismin tavoin lehti sisältää paljon kirjoittajien havaintoja ja reportaaseja sekä "monille *Gonzo* on ainoa mahdollisuus elää todeksi romanttiset kuvitelmat toimittajan työstä. Lehden jutuissa pääosassa ovat usein juuri kirjoittajan omat seikkailut". *Gonzo* ilmestyy neljä kertaa vuodessa painettuna. *Gonzon* päätoimittajat valitaan vuodeksi kerrallaan yhdistyksen syyskokouksessa, päätoimittajia valitaan normaalisti kaksi. 

Vostok on tehnyt yhteistyötä Suomen Journalistiliiton kanssa jo yhdistyksen alkuajoista lähtien. Nykyään Journalistiliiton valtuustossa ja hallituksen alaisessa valiokunnassa Opiskelijayhteistyöryhmässä on molemmissa yksi edustaja Vostokista. Lisäksi Pirkanmaan journalistien hallituksessa on kaksi opiskelijaedustajaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vostokin kotisivut
* Vostokin Instagram-tili
* Vostokin Facebook
The Myth of the Happily Ever After

**The Myth of the Happily Ever After** on skotlantilaisen alternative rock -yhtye Biffy Clyron yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 22. lokakuuta 2021.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet
Briljanttisininen FCF

**Briljanttisininen FCF** (C37H34S3N2O9Na2) on triaryylimetaanijohdannaisiin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa elintarvikkeiden värjäämiseen. Yhdisteen E-koodi on **E133**.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa briljanttisininen FCF on violettia kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen, etanoliin ja glykolieettereihin. Liuokset ovat neutraaleissa olosuhteissa sinisiä, lievästi happamissa olosuhteissa vihreitä ja voimakkaasti happamissa olosuhteissa keltaisia.

Briljanttisininen FCF:ää valmistetaan 2-formyylibentseenisulfonihapon ja N-etyyli-N-bentsyylianiliini-3'-sulfonihapon kondensaatiolla. Reaktiossa muodostuu leukomuoto, joka hapetetaan esimerkiksi mangaanidioksidilla briljanttisininen FCF:ksi.
:

Briljanttisininen FCF:ää käytetään elintarvikevärinä esimerkiksi juomissa, makeisissa ja jälkiruuissa. Yhdisteen E-koodi on E133. Sitä voidaan käyttää myös lääketablettien ja tekstiilien värjäämiseen, väriaineena biologisissa tutkimuksissa ja musteissa.

## Lähteet
Thomas Enger

**Thomas Enger** (s. 1973) on norjalainen rikoskirjailija.

Enger syntyi englannin ja ranskan opettajana työskennelleelle isälle sekä fysioterapeuttina työskennelleelle äidille. Hän pelasi aikoinaan jalkapalloa ja ylsi korkeimmillaan Norjan kolmosdivisionan Ullensaker/Kisa IL -seuraan. Hän on aiemmin myös työskennellyt toimittajana.

Enger julkaisi ensimmäisenä kirjanaan vuonna 2010 teoksen *Valekuollut* (*Skinndød*). Se avasi myös sarjan, jossa päähenkilönä on rikostoimittaja Henning Juul. Sarjan toisena osana ilmestyi vuonna 2011 *Aavekipu* (*Fantomsmerte*). Otava on julkaissut Engerin kirjallisuutta suomennettuna. Enger sai Uprisenin ensimmäisellä nuorisokirjallisuuden teoksellaan (*Den onde arven*) vuonna 2014 ja toistamiseen kirjallaan *Killerinstinkt* vuonna 2018. Enger harrastaa musiikin säveltämistä.

## Lähteet
Jääkausiaika

**Jääkausiaika** on kvartäärikauden 2,5 miljoonaa vuotta sitten aloittanut jääkausijakso, joka jatkuu edelleen.

Jääkausiaika on koostunut suunnilleen yhtä pitkistä kylmistä kausista ja lauhoista kausista. Nykyisin eletään keskimääräistä selvästi lämpimämpää jaksoa. Suurin osa jääkausiaikaa on ollut vuoristojäätiköiden ja laajojen kylmyysarojen aikaa. Ääripäitä eli laajoja jäätiköitymisaikoja ja keskimääräistä selvästi lämpimämpiä jaksoja jääkausiajalla on ollut suhteellisen vähän.

## Vaiheet
Jääkausiajan varhaiset vaiheet tunnetaan huonosti, ja yli 130&nbsp;000 vuotta vanhojen tapahtumien ajoituksista on erilaisia käsityksiä. 2,4 miljoonaa vuotta sitten oli Grönlannissa jo laaja jäätikkö sekä mantereilla vuoristojäätiköitä. Viimeisintä eli Veiksel-jääkautta edeltävältä ajalta on maailmalta löydetty merkkejä 3–10 jääkaudesta ja merenpohjan kerrostumissa on todisteita 20 jääkaudesta.

Jääkausiajan eri vaiheet on jaoteltu ja nimetty eri tavoin ja eri perustein eri puolilla maailmaa. Nimet on yleensä annettu sen mukaan, mistä todisteita kyseisestä vaiheesta on löydetty. Pohjois-Euroopassa vaiheet on usein nimetty jokien mukaan, Pohjois-Amerikassa osavaltioiden mukaan. Lisäksi Alppien vaiheille on omat nimityksensä. Taulukossa pohjoiseurooppalaiset nimitykset, joita käytetään myös Suomessa (suluissa Amerikassa ja Alppien alueella käytetyt nimitykset):

## Viimeisin jääkausi
Viimeisin jääkausi Pohjois-Euroopassa oli Veiksel-jääkausi. Varhais-Veiksel 1 alkoi 115&nbsp;000 vuotta sitten, ja nopea jäätiköityminen alkoi 75&nbsp;000 vuotta sitten. Ilmasto lauhtui noin 60&nbsp;000 vuotta sitten. Ensimmäistä huippua kylmempi aika alkoi 25&nbsp;000 vuotta sitten, ja jäätikkö oli laajimmillaan noin 19&nbsp;000&nbsp;–&nbsp;22&nbsp;000 vuotta sitten. Ilmasto lämpeni nopeasti 19&nbsp;000 vuotta sitten, ja muutamassa sadassa vuodessa jäätiköstä suli kymmenys. Sulaminen eteni nopeasti, mutta sen keskeytti kaksi kylmää kautta, varhainen dryaskausi ja 12&nbsp;000 vuotta sitten alkanut laajempi nuorempi dryas, joka kesti 1&nbsp;000 vuotta.

## Seuraava jääkausi
Seuraavan jääkauden tulisi luonnostaan alkaa noin 50&nbsp;000 vuoden päästä. Potsdamin ilmastontutkimuksen instituutin mukaan ihmisen aiheuttamien kasvihuonepäästöjen johdosta seuraava jääkausi voi kuitenkin lykkäytyä ainakin 100&nbsp;000 vuoden päähän.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Kaisa Korhonen (lauluntekijä)

**Kaisa-Maria Korhonen** (s. 1988 Helsinki) on suomalainen lauluntekijä ja luokanopettaja. Tunnetuimpia hänen tekemiään kappaleita ovat muun muassa ”Epäröimättä hetkeekään” (esit. Elastinen & Jenni Vartiainen), yhdessä muun muassa Janne Rintalan kanssa tehty ”Syntisten pöytä” (esit. Erika Vikman) ja Maija Vilkkumaan kanssa tehty ”Viimeinen elämä” (esit. Vilkkumaa). Hänen tekemiään kappaleita ovat levyttäneet myös ainakin Bess, Paula Koivuniemi, Nelli Matula, Laura Närhi, Teflon Brothers, Antti Tuisku, Stig ja Arttu Wiskari. Korhonen nimeää päämetodikseen co-writingin eli tiimityön, jossa useampi tekijä yhdessä kirjoittaa kappaleen. 

Ensimmäinen Korhosen levytetyksi päätynyt kappale oli KIDSing-laulukilpailun voittaneen Jenni Jaakkolan esikoislevyllä ollut ”Sinä ja vaahteranlehdet” (2013). Kustannussopimuksen Korhonen solmi vuonna 2018 Elements Musicin kanssa.

Korhosella on Pilven piirtäjät -niminen duo yhdessä Axel Ehnströmin kanssa.

Teini-ikäisenä Korhosella oli seurakuntanuorissa perustettu McKurmot-räppibändi, joka voitti Helsingin kaupungin järjestämän räppikilpailun.

## Palkinnot
* Suomen musiikkikustantajat ry palkitsi Korhosen syyskuussa 2020 Vuoden läpimurto -palkinnolla.
* Suomen musiikkikustantajat ry valitsi syyskuussa 2021 Korhosen yhdessä Maija Vilkkumaan kanssa tekemän ”Viimeinen elämä” -kappaleen Vuoden biisiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kaisa Korhosen tekemiä kappaleita Fono.fi-äänitetietokannassa
* Kaisa Korhosen profiili Elements Musicin sivuilla 
* Kaisa Korhonen kertoo työstään sanoittajana | Sanojen takana | Yle Areena
Wenche Myhre

**Wenche Synnøve Myhre** (s. 15. helmikuuta 1947 Oslo) on norjalainen laulaja ja näyttelijä.

Myhre teki äänilevydebyyttinsä vuonna 1960 ja saavutti läpimurtonsa vuonna 1962 kappaleellaan "Katta vår". Hänestä tuli yksi Norjan 1960-luvun suosituimmista popartisteista monilla hiteillään. Hänen albuminsa *Vi lever* (1983) oli ensimmäinen Norjassa julkaistu CD-levy. Myhre saavutti suosiota myös saksankielisissä maissa ja edusti vuonna 1968 Länsi-Saksaa Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Ein Hoch der Liebe", joka sijoittui kuudenneksi. Myhre pyrki Länsi-Saksan edustajaksi myös Eurovision laulukilpailuun 1983 kappaleella *Wir beide gegen den Wind* ja sijoittui Saksan karsintana toimineessa Ein Lied für München -kilpailussa viidenneksi. Myhre on osallistunut lukuisia kertoja myös Norjan euroviisukarsintana toimivaan Melodi Grand Prix -laulukilpailuun. Vuosina 1966 ja 1967 hän sai Länsi-Saksan suosituimman artistin Bravo Otto -palkinnon. Vuonna 1976 Myhrelle myönnettiin Spellemann-palkinto ja vuonna 2004 Spellemann-kunniapalkinto. Vuosina 2004–2006 Myhre teki Gitte Hænningin ja Siw Malmkvistin kanssa suositun GitteWenckeSiw-kiertueen.

Myhre on tehnyt myös lukuisia esiintymisiä elokuvissa, näyttämöllä ja televisiossa. Elokuvia, joissa Myhrellä on ollut rooleja, ovat olleet muiden muassa *[[Elskere]]* (1963), *[[Operasjon Sjøsprøyt]]* (1964), *[[Hjelp – vi får leilighet!]]* (1965) ja *[[Mannen som ikke kunne le]]* (1968). Myhren omaelämäkerta *Dette er show* ilmestyi vuonna 1970, ja toinen omaelämäkerrallinen teos *66* julkaistiin 2012. Myhre sai vuonna 2004 Pyhän Olavin ritarikunnan ensimmäisen luokan ritarinarvon.

## Osallistumiset Melodi Grand Prix'iin

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Sulkapäähine

**Sulkapäähine** on tasankointiaanimiesten käyttämä päähine, jonka laelle on kiinnitetty kruunuksi kotkan sulkia ympyrän muotoon. Sulkia voi olla myös päähineen takaosassa, jolloin ne laskeutuvat käyttäjän selkää pitkin alas. Joissakin sulkapäähineissä käytetään koristeena myös värillisiä lasihelmiä.

Erilaisia sulkapäähineitä käytettiin lähes koko Pohjois-Amerikan intiaanikansojen parissa, mutta erityisen tunnetuksi tulivat tasankointiaanien kotkansulkaiset päähineet. Sulkapäähine on tasankointiaaneille hyvin merkityksellinen esine, eikä pelkkä muotiasuste. Soturin täytyi ansaita oikeus käyttää sulkia päähineessään osoittamalla urheutta taistelussa. Sulkapäähine viestitti soturin asemaa yhteisössään, ja sulkien korkea lukumäärä kertoi hänen urheudestaan. Sulkapäähinettä käyttivätkin vain merkittävät päälliköt ja soturit. Sulkapäähineitä on joskus kutsuttu myös sotapäähineiksi, vaikka niitä käytettiin vain harvoin taisteluissa. Sulkapäähineet puettiin päälle yleensä vain tietyissä seremonioissa, sillä taistelussa hevosen selässä ne saattoivat olla hankalia käyttää.

Sulkapäähineestä tuli intiaaneihin liitetty stereotyyppinen symboli 1880-luvulla aloitettujen villin lännen esitysten kautta ja edelleen myöhemmissä elokuvissa ja sarjakuvissa. Sulkapäähineestä tuli 1900-luvulla suosittu intiaanien identiteetin symboli monen intiaanikansan piirissä.

Sulkapäähineitä käyttävät jotkut ei-intiaanit esimerkiksi musiikkifestivaaleilla. Joidenkin mielestä tämä on kulttuurista omimista ja asusteen väärinkäyttöä. Intiaaneja edustavat ryhmät ovatkin usein pyrkineet saamaan sulkapäähineen asiattoman käytön loppumaan.

## Lähteet
Viherpiha

**Viherpiha** on Suomen suurin puutarha-aiheinen lehti. Siinä on asiaa puutarhanhoidosta ja kasveista. Lehdessä on julkaistu myös hyötykasvi-aiheisia sekä maisemointiin liittyviä artikkeleita.

## Lähteet
Ranskan ympäriajo 2022

**Ranskan ympäriajo 2022** oli järjestyksessään 109. Ranskan ympäriajo. Se alkoi 1. heinäkuuta Kööpenhaminasta Tanskasta ja päättyi 24. heinäkuuta Pariisiin. Kilpailun kolme ensimmäistä etappia ajettiin Tanskassa. 

Kilpailun voitti tanskalainen Jonas Vingegaard joukkueenaan Team Jumbo-Visma. Hän voitti myös mäkikirikilpailun. Kilpailussa toiseksi sijoittui slovenialainen Tadej Pogačar (UAE Team Emirates) 2m ja 43s kärjestä. Pogačar voitti myös nuorten kilpailun. Kolmanneksi tuli brittiläinen Geraint Thomas (Ineos Grenadiers) 7m 22s kärjestä. Pistekirikilpailun voitti belgialainen Wout van Aert (Team Jumbo-Visma).

## Etapit

## Kokonaiskilpailu

## Joukkueet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
David Popovici

**David Popovici** (s. 15. syyskuuta 2004 Bukarest) on romanialainen vapaauinnin olympiavoittaja ja nelinkertainen maailmanmestari. Hän edustaa CSA Steaua Bucurestia.

Popovici saavutti Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2019 kultaa 100 metrin vapaauinnissa sekä hopeaa 50 ja 200 metrin vapaauinneissa. Hän sijoittui 2021 Budapestin EM-kilpailuissa 100 metrin vapaauinnissa kuudenneksi. Saman kesän nuorten EM-kilpailuissa hän saavutti kultaa 50, 100 ja 200 metrin vapaauinneissa sekä hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin vapaauintiviestissä. Tokion olympialaisissa hän sijoittui 200 metrin vapaauinnissa neljänneksi ja 100 metrin vapaauinnissa seitsemänneksi. Hän voitti 200 metrin vapaauinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuden Kazanissa 2021 ajalla 1.42,12.

Popovici voitti Budapestissa 2022 maailmanmestaruuden 100 metrin vapaauinnissa ajalla 47,58. Välierissä hän oli  uinut nuorten maailmanennätyksen 47,13. Hän voitti kultaa myös 200 metrin vapaauinnissa nuorten maailmanennätysajalla 1.43,21. Kaksi viikkoa myöhemmin hän saavutti kotimaassaan järjestetyissä nuorten EM-kilpailuissa kultaa 50, 100 ja 200 metrin vapaauinnissa ja 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin vapaauintiviestissä sekä hopeaa sekajoukkueiden 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin vapaauintiviestissä. Saman kesän Rooman EM-kilpailuissa hän ui 100 metrin vapaauinnin välierissä Euroopan ennätyksen 46,98. Loppukilpailussa hän voitti kultaa maailmanennätysajalla 46,86. Hän voitti Euroopan-mestaruuden myös 200 metrin vapaauinnissa ajalla 1.42,97 ja sijoittui neljänneksi 400 metrin vapaauinnissa.

Popovici saavutti Perussa järjestetyissä nuorten MM-kilpailuissa 2022 kultaa 100 ja 200 metrin vapaauinnissa sekä 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin vapaauintiviestissä. Lisäksi hän sai hopeaa sekajoukkueiden 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin vapaauintiviestissä. Saman vuoden Melbournen lyhyen radan MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa 200 metrin vapaauinnissa ajalla 1.40,79. 100 metrin vapaauinnissa hän oli neljäs nuorten maailmanennätysajalla 45,64. Fukuokan MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui neljänneksi 200 metrin ja kuudenneksi 100 metrin vapaauinnissa. Otopenin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2023 hän saavutti pronssia 100 metrin vapaauinnissa ja oli neljäs 200 metrin vapaauinnissa. Hän voitti 100 ja 200 metrin vapaauinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuden Belgradissa 2024 ajoilla 46,88 ja 1.43,13.

Popovici voitti Pariisin olympialaisissa 2024 kultaa 200 metrin vapaauinnissa ajalla 1.44,72, millä hän oli 0,02 sekuntia Matt Richardsia ja 0,07 sekuntia Luke Hobsonia nopeampi. Hän saavutti pronssia 100 metrin vapaauinnissa 0,01 sekuntia hopeamitalisti Kyle Chalmersille hävinneenä mutta saman verran Nándor Némethiä edellä.

Singaporen pitkän radan MM-kilpailuissa 2025 hän voitti maailmanmestaruuden 100 metrin vapaauinnissa Euroopan ennätysajalla 46,51 ja 200 metrin vapaauinnissa ajalla 1.43,53.

## Lähteet
Essex Junction

**Essex Junction** on kaupunki Yhdysvalloissa Vermontin osavaltiossa. Sen väkiluku oli 10&nbsp;590 vuonna 2020. Kaupunki sijaitsee Chittendenin piirikunnassa. Essex Junction sai kaupunkioikeudet 1. heinäkuuta 2022.

## Väestö
Vuonna 2020 Essex Junctionin 10&nbsp;590 asukkaasta valkoisia oli 82,3&nbsp;%, aasialaisia 10,2&nbsp;% ja mustia 1,2&nbsp;%. 15,2&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 15,4&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Karnaphuli

**Karnaphuli** () on itäisessä Bangladeshissa virtaava joki, joka saa alkunsa Intian puolelta ja on merkittävä huolimatta Gangesista ja Brahmaputrasta, jotka ovat tunnetumpia. Bangladeshin toiseksi suurin kaupunki Chittagong on Karnaphulin varrella. Joki laskee Bengalinlahteen, ja satamien kautta on yhteys Intian valtamereen. Joen varteen on rakennettu paperitehtaita jo ennen Pakistanin hajoamista 1950.luvullahttps://en.banglapedia.org/index.php?title=Karnafuli_Paper_Mills. Jokeen liittyvä vuonna 1963 valmistunut Kaptain pato tuottaa vesivoimaa, mutta aiheutti rakennusvaiheessa 40 tuhannen ihmisen pakenemisen kotoaan. 

## Lähteet
Darktable

**Darktable** on avoimen lähdekoodin kuvankäsittelyohjelma. Ohjelma on suunniteltu *työnkulkusovellukseksi*, joka voi toimia valokuvausstudion ytimessä.

Ohjelmalla voidaan käsitellä digitaalikameroiden raakakuvamuotoja (RAW) ja muita tiedostomuotoja. Ohjelma tukee tuhoamatonta muokkausta: alkuperäisiä kuvia ei koskaan muokata. Ohjelmassa on tuki grafiikkaprosessorien hyödyntämiseen OpenCL-kielellä. Ohjelma tukee eri väriprofiileja.

Ohjelma on saatavilla BSD, Linux, macOS, Solaris ja Windows alustoille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Getting Started with Darktable, the Open Source Alternative to Lightroom
Pehmeä tieteiskirjallisuus

**Pehmeä tieteiskirjallisuus** (*pehmeä scifi*) on tieteiskirjallisuuden tyyppi, jota pidetään vastakohtana kovalle tieteiskirjallisuudelle. Termit eivät ole kovin selkeitä ja kontrasti on joskus epälooginen. ”Pehmeällä” viitataan pehmeisiin tieteisiin kuten antropologia, taloustiede, kielitiede, psykologia ja sosiologia, joissa ei tarvita juurikaan teknisiä laitteita. 
Tieteiskirjallisuuden *[[Tieteiskirjallisuuden uusi aalto|uuden aallon]]* kokeellisuudesta katosi kaikkein avantgardeimmat osat 1970-luvun loppuun mennessä, mutta siihen mennessä pehmeän tieteiskirjallisuuden alalaji oli laajentunut merkittävästi.

## Lähteet
Svend Erik Hovmand

**Svend Erik Hovmand** (s. 8. joulukuuta 1945 Sakskøbing) on tanskalainen Venstre-puolueen poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1975–2007 ja toiminut Tanskan energiaministerinä 1986–1988, asuntoministerinä 1990–1993 ja veroministerinä 2001–2004.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Svend Erik Hovmand'' Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla
Elena Kampouris

**Elena Kampouris** (s. 16. syyskuuta 1997, New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan rooleistaan ​​Allison Dossina vuoden 2014 draamassa *[[Men, Women & Children]]*, Maya Deckerina NBC:n draamasarjassa American Odyssey, Paris Millerinä vuoden 2016 romanttisessa komediassa Kreikkalainen naimakauppa 2 ja Juliet Sykesinä vuoden 2017 draamassa *[[Before I Fall]]*. Vuonna 2016 Kampouris teki Broadway-debyyttinsä Les Liaisons Dangereuses -näytelmässä Cécile Volangesina. Tällä hetkellä Kampouris näyttelee Chloe Sampsonin roolia Netflixin supersankarisarjassa *[[Jupiter's Legacy]]*.

## Nuoruus
Kampouris syntyi New Yorkissa Ivey Barryn, muotikuvittajan ja -suunnittelijan, ja Alexander Kampourisin tyttärenä, jotka omistaa boutique-viiniliikkeen Basking Ridgessä, New Jerseyssä. Hänen isänsä on kreikkalainen, Kassoksen saarelta, ja hänen äitinsä on yhdysvaltalainen, syntyperältään englanti ja ranskalainen. Kampouriksella on yksi vanhempi veli, Emmanuel. Hän varttui Bridgewater Townshipissa, New Jerseyssä ja kävi Gill St. Bernard's Schoolia, vaikka hän jätti koulun ja häntä ohjattiin lukion viimeisinä vuosina.

## Ura
Vuonna 2012 Kampouris teki näyttelijädebyyttinsä pienellä Constance Girl -roolilla yhdessä jaksossa CW:n teini-draamasarjassa Gossip Girl. Hän seurasi tätä Nickelodeonin televisiokomediaelokuvassa Jinxed (2013), jossa hän näytteli Ivy Murraya. Samana vuonna Kampouris teki elokuvadebyyttinsä draamassa Labor Day näytellen nuorta Rachel McCannina. Joulukuussa 2013 hän teki sopimuksen William Morris Endeavour -kykytoimiston kanssa.

Vuonna 2014 Kampouris näytteli Allison Dossia komedia-draamaelokuvassa Men, Women & Children. Myöhemmin hän esitti Alexiaa komedia-draamaelokuvassa The Cobbler.

Vuonna 2015 hän näytteli NBC:n trillerisarjassa American Odyssey Maya Deckeriä, Peter Facinellin hahmon tytärtä. Sarja peruttiin yhden kauden jälkeen. Kampouriksella oli sivurooli romanttisessa komediaelokuvassa Kreikkalainen naimakauppa 2.

Vuonna 2016 hän teki Broadway-debyyttinsä Les Liaisons Dangereuses -tuotannossa. Kampouris näytteli sivuroolia Cécile Volangesissa, varakkaassa ja naiivissa teinissä. Seuraavana vuonna hänellä oli sivurooli Juliet Sykesinä draamaelokuvassa Before I Fall. 

Helmikuun 11. päivänä 2019 ilmoitettiin, että Kampouris valittiin Chloe Sampsoniksi Netflixin supersankarisarjaan Jupiter's Legacy.
Justin Ress

**Justin Ress** (s. 3. elokuuta 1997) on yhdysvaltalainen selkäuinnin maailmanmestari

Ress sijoittui 50 metrin selkäuinnissa kuudenneksi Budapestin MM-kilpailuissa 2017. Hän saavutti saman vuoden Taipein universiadeissa kultaa 100 metrin selkäuinnissa sekä 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin vapaa- ja sekauintiviesteissä. Lisäksi hän sai hopeaa 50 metrin selkäuinnissa. Napolin universiadeissa 2019 hän saavutti kultaa 50 metrin selkäuinnissa ja 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin sekauintiviestissä sekä pronssia 100 metrin selkäuinnissa.

Ress voitti Budapestissa 2022 maailmanmestaruuden 50 metrin selkäuinnissa ajalla 24,12 ja 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin vapaauintiviestissä. Fukuokan MM-kilpailuissa hän saavutti kultaa 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin vapaauintiviestissä ja hopeaa 50 metrin selkäuinnissa.

Ressin 50 metrin altaan ennätys 50 metrin selkäuinnissa on 23,92 (Greensboro 2022), 100 metrin selkäuinnissa 52,73 (Greensboro 2022) ja 100 metrin vapaauinnissa 48,14 (Indianapolis 2023) sekä 25 metrin altaan ennätys 50 metrin selkäuinnissa 23,02 (Eindhoven 2021), 100 metrin selkäuinnissa 50,38 (Napoli 2021) ja 100 metrin vapaauinnissa 45,70 (Eindhoven 2021).

## Lähteet
Honda CRF 450 Rally

**Honda CRF 450 Rally** on Hondan valmistama erämaamoottoripyörä, jolla on voitettu Dakar-ralli kahdesti ja kerran erämaarallin maailmanmestaruus. Pyörällä on ajettu kilpaa vuodesta 2013 lähtien.

## Historia
Honda palasi takaisin Dakar-ralliin pariin vuonna 2013 Team HRC -tehdastallina. Tuolloin parhaasta tuloksesta vastasi Hélder Rodrigues, joka ajoi kilpailun seitsemänneksi. Myöhemmin samana vuonna Paulo Gonçalves onnistui ajamaan erämaarallin maailmanmestariksi. Rodrigues onnistui parantamaan seuraavan vuoden Dakar-rallista tulosta ajamalla viidenneksi.

Vuoden 2015 Dakar-rallissa Paulo Gonçalves onnistui ajamaan kilpailussa toiseksi.

Dakar-ralli siirtyi Etelä-Amerikasta Saudi-Arabiaan 2020, jossa Ricky Brabec onnistui ottamaan pyörämallin ensimmäisen Dakar-rallin voiton. Samalla hänestä tuli ensimmäinen yhdysvaltalainen voittaja ja ensimmäinen Hondalla voittanut kuljettaja sitten Gilles Lalayn vuonna 1989. Brabec voitti rallin aikana yhden erikoiskokeen, joka tuli kuudennella erikoiskokeella. Hän johti rallia kolmannesta erikoiskokeesta lähtien ennen toiseksi tullutta Pablo Quintanillaa.

## Dakar voitot

## Maailmanmestaruus

## Lähteet
Villin lännen show

**Villin lännen show** () oli 1800-luvun lopulta 1900-luvun alkupuolelle suosittu esitys, joka kuvaili tuolloin jo katoavan villin lännen kulttuuria esityksen kautta. Erityisen tunnetuksi tuli Buffalo Billin esitys, jonka yksi merkkihenkilöistä oli lakota-päällikkö Istuva Härkä (Tathánka Íyotake). Villin lännen esityksiä pidettiin Yhdysvalloissa ja niitä vieraili myös Euroopassa.

## Tyyli

Villin lännen show’t esittelivät katoavaa villin lännen kulttuuria. Tyypilliseen esitykseen kuuluivat intiaanit, jotka maalattuina ja sulkapäähineisiin pukeutuneina huutaen iskivät uudisraivaajien vankkurikaravaaneille tai taloille. Intiaanien hyökkäykset olivat oleellinen osa villin lännen rajaseudun "villiyttä". Villin lännen esitykset loivat intiaanien stereotyypin, joka myöhemmin vahvistui edelleen etenkin villin lännen elokuvien kautta. Intiaaneille työ esityksissä oli toisaalta miellyttävää, sillä esityksissä he saivat edelleen harjoittaa vanhoja tapojaan, kuten ratsastusta ja ammuntaa. Toisaalta esitysten mukana matkustaminen oli raskasta, ja intiaanien oli näyteltävä sterotyyppistä käsitystä intiaaneista. Jotkin villin lännen esityksissä näytelleet intiaanit, kuten Luther Standing Bear, saivat myöhemmin töitä villin lännen aiheisissa Hollywood-elokuvissa.

## Esityksiä
Ehkä tunnetuin villin lännen esitys oli William F. Codyn eli Buffalo Billin perustama esitys, joka alkoi vuonna 1883. Buffalo Billin esitys kiersi ympäri Yhdysvaltoja ja vieraili myös ulkomailla. Esitys pidettiin esimerkiksi kuningatar Viktorialle Isossa-Britanniassa ja se vieraili myös Ruotsin Tukholmassa. Esityksen vetonaula oli vuodesta 1885 lakota-päällikkö Istuva Härkä (Tathánka Íyotake), joka oli tullut tunnetuksi Little Bighornin taistelussa George Armstrong Custerin tappajana. Esityksissä Istuvan Härän tehtävänä oli vain ratsastaa pitkin areenaa. Buffalo Billin esitykseen liitettiin myös Wounded Kneen verilöylyssä vuonna 1891 vangiksi otetut 25 lakotajohtajaa. Buffalo Billin show sai pelkästään Yhdysvalloissa lähes 20 miljoonaa katsojaa.

Buffalo Billin esitysten suosio poiki myös muita yrittäjiä, kuten William Frank Carver (tohtori Carver), Texas Jack, Pawnee Bill ja Arizona John. Carver oli aloittanut uransa Buffalo Billin kumppanina, mutta hän aloitti myöhemmin oman esityksensä. Carverin esitys matkusti eri puolilla Eurooppaa ja heinä-elokuussa 1890 myös Venäjällä. Venäjän esitysten yhteydessä show vieraili lyhyesti myös Suomen Helsingissä, jossa yhden näytöksen isännöi Hesperian ravintolan ja tivolin omistaja Frithiof Forsström. Texas Jackin esitys vieraili Helsingissä, Turussa, Vaasassa ja Viipurissa osana Madiganin sirkusta vuonna 1897.

## Lähteet
Kiertäväputkinen konetuliase

**Kiertäväputkinen konetuliase** käyttää Gatling-tyyppistä keskusakselin ympäri kiertävää useamman piipun yhdistelmää, jotka ulkoisella voimanlähteellä keskusakselin ympäri pyöriessään vuorollaan lataantuvat yhteisestä patruunan syöttölaitteesta, laukeavat laukaisukohtaan tullessaan ja poistavat hylsyn. Mekanismi on alkujaan ollut käsikampi, myöhemmin tyypillisesti sähkömoottori, vaikkakin sisäisesti kaasutoimisia (Grjazev-Šipunov GŠ-6-23) malleja on myös kehitetty.

Konetuliaseen tulinopeutta ja sarjatulen kokonaiskestoa rajoittaa tyypillisesti piipun liiallinen lämpeneminen käytössä. Kiertäväputkinen konetuliase mahdollistaa yksipiippuista huomattavasti suuremman tulinopeuden, koska aseen tulinopeus jakautuu useammalle piipulle.

## Kiertäväputkisia konekivääreitä

* Gatling
* M134 Minigun
* XM214

## Kiertäväputkisia konetykkejä

* GAU-8 Avenger
* GAU-12 Equalizer
* M61 Vulcan

## Lähteet
LEGO Ninjagon 14. tuotantokausi - Seabound

**Seabound** on animaatiosarjan Lego Ninjagon neljästoista tuotantokausi, jossa ninjat saavat vastaansa Merlopian prinssi Kalmaarin, jonka aikomuksena on herättää vaarallinen merikäärme Woijira.

Kausi keskittyy Nyaan. Se seuraa tarinaa hänen elementaalivoimansa häiriintymisestä ja kuinka tämä liittyy myyttiseen hahmoon. Juoni sisältää ninjahahmot Jayn, Zanen, PIXALin ja Lloydin, jotka matkustavat syvälle meren alle tutkiakseen Nyan elementaalivoimien takana olevaa mysteeriä. Kaudella on kaksi vihollistaesittelee, Neiti Kelmin ja prinssi Kalmaarin, joista Kalmaar on kauden tärkein vihollinen. Kausi on omistettu Kirby Morrowille, Colen ääninäyttelijälle.

## Jaksot

## Juoni

Nyan voimat sekoavat ja ninjojen on pyydettävä apua Nyan äidiltä Mayalta. Zane ja Pixal löytävät ongelman josta huolimatta Nyan voimat jälleen sekoavat. Ninjat lähtevät Hydro-Bountylla meren alle, jossa Nya ja hänen äitinsä Maya kohtaavat prinssi-Kalmaarin, jonka juoni on herättää Wojira henkiin ja hukuttaa koko Ninjago veden alle. Nya ja Maya joutuvat vangeiksi mutta onnistuvat pakenemaan. Ninjat kutsutaan kuningas Trimaarin luo jossa Kalmaar suunnittelee isänsä syrjimistä vallasta josta hän syyttää ninjoja.
Benthomaar auttaa heitä pakenemaan ja kertoo tarinansa. Kauden lopussa Kalmaar ja Wojira häviävät ja Nyasta tulee yhtä meren kanssa.

## Ääninäyttelijät
Richard Jordan Gatling

**Richard Jordan Gatling** (12. syyskuuta 1818 – 26. helmikuuta 1903) oli yhdysvaltalainen keksijä. Hän suunnitteli Gatling-konetuliaseen, jota pidetään historian ensimmäisenä onnistuneena konetuliaseena.Aseen lisäksi hän keksi ja patentoi vuonna 1839 riisin kylvökoneen.Richard Gatlingin vanhempien nimet olivat Jordan Gatling ja Mary Gatling.

## Lähteet
Landström

** Landström** on seuraavien henkilöiden sukunimi:

*Björn Landström (1917–2002), suomalainen taiteilija, kirjailija, graafikko, kuvittaja ja tutkija
*Eeles Landström (1932–2022), suomalainen yleisurheilija ja kansanedustaja
*Elin Landström (s. 1992), ruotsalainen jalkapalloilija
*Olof Landström (s. 1943), suomalaissyntyinen ruotsalainen kuvittaja ja animaattori.
Pilarikataja

**Pilarikataja** (*Juniperus communis* f. *suecica*) on sypressikasveihin kuuluvan kotikatajan eli katajan muoto. Se kasvaa 3–7 metriä korkeaksi puuksi tai pensaaksi, jonka latvus on kapea ja oksien haarat pystykasvuisia. Pilarikatajaa esiintyy myös luontaisena Etelä-Suomessa.

Pilarikatajasta on jalostettu lajike 'Arnold' eli pikkupilarikataja, joka kasvaa enintään kaksimetriseksi. Lajike 'Norrback' on erittäin talvenkestävä.

## Lähteet
Rengassähkörausku

**Rengassähkörausku** (*Diplobatis ommata*) on pyörösähkörauskuihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Tyynestämerestä.

## Koko ja ulkonäkö
Rengassähkörausku voi kasvaa suurimmillaan noin 25 cm pitkäksi. Ruumiinmuodoltaan laji on soikea ja litteä. Pään sivuilla on kaksi sähköelintä. Rengassähkörauskulla on kaksi selkäevää ja pyrstöevä on kolmiomainen. Kala on väriltään selästään harmahtavan ruskea. Ruumiissa on tummia täpliä ja keskellä ruumista on ruskeakeskustainen musta rengas. 

## Levinneisyys ja elintavat
Rengassähkörauskua tavataan Meksikosta Ecuadoriin. Se elää usein kaivautuneena hiekka- tai sorapohjaan. Lajin ravintoa ovat kalat, äyriäiset ja madot. Rengassähkörausku on vivipaarinen.

## Lähteet
Bhaiaji Superhit

**Bhaiaji Superhit** (suom. ”Veli, superhitti”) on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen toimintakomediaelokuva, jonka on ohjannut Neeraj Pathak. Pääosia näyttelevät Sunny Deol, Preity Zinta, Arshad Warsi, Amisha Patel ja Shreyas Talpade. Elokuvassa esiintyy myös Viivi Altonen.

## Juoni
Roisto yrittää voittaa vaimonsa takaisin tekemällä elokuvan heidän rakkaustarinastaan.

## Näyttelijät

## Soundtrack

## Vastaanotto
Box Office India julisti *Bhaiaji Superhitin* ”katastrofiksi”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
National Historic Site

**National Historic Site (NHS)** on virallisesti tunnustettu suojeltu alue Yhdysvalloissa, jolla on erityinen kansallinen historiallinen merkitys. **National Historical Park (NHP)** on alue, joka on tyypillisesti yksittäistä kiinteistöä tai rakennusta laajempi alue ja siihen kuuluu sekoitus historiallisia ja myöhempiä rakenteita, sekä toisinaan merkittäviä piirteitä luonnossa.

Vuoden 2022 alussa Yhdysvalloista löytyi 62 National Historic Site aluetta sekä 83 National Historical Park aluetta. Useimpia näistä alueista hallinnoi yhdysvaltalainen hallintoelin National Park Service (NPS).

## Aiheesta muualla
*Englanninkielisen Wikipedian artikkelista löytyy lista NHS ja NPS alueista.
Fort Laramie

**Fort Laramie** voi tarkoittaa:

*Fort Laramie National Historic Site, suojeltu alue Yhdysvalloissa Wyomingin osavaltiossa, jolla sijaitsi kuuluisa 1800-luvun kauppapaikka ja Yhdysvaltain maavoimien linnoitus 
*Fort Laramie (kaupunki), kaupunki lähellä historiallisen linnoituksen aluetta 
**[[Fort Laramie (radio-ohjelma)]]*, CBS Radion vuoden 1956 radio-ohjelma
*Fort Laramien sopimus (1851)
*Fort Laramien sopimus (1868)
**[[Revolt at Fort Laramie]]*, vuoden 1957 elokuva
Eritrean ortodoksinen kirkko

**Eritrean ortodoksinen kirkko** eli **Eritrean ortodoksinen tewahedo-kirkko** on Eritrean suurin kirkkokunta. Se kuuluu orientaaliortodoksisiin kirkkoihin, jotka erosivat tai erotettiin vuoden 451 Khalkedonin kirkolliskokouksen yhteydessä muista kirkoista (jotka sittemmin jakaantuivat katoliseen ja ortodoksisiin kirkkoihin). Kirkkoon kuuluvat orientaaliortodoksit muodostavat noin puolet Eritrean väestöstä. Suurin osa kirkon jäsenistä kuuluu Eritrean tigrinja-kansaan.

Eritrea itsenäistyi Etiopiasta 24. toukokuuta 1993. Tuolloin maan ortodoksinen väestö muodosti yhden hiippakunnan Etiopian ortodoksisen kirkon sisällä. Heinäkuussa 1993 Eritrean ortodoksit vetosivat Aleksandrian koptilais-ortodoksisen kirkon paavi Shenouda III:een Etiopian ortodoksisesta kirkosta erottamiseksi ja autokefaalisen aseman saamiseksi. Syyskuun alussa 1993 Etiopian patriarkka Paulos ja Asmaran arkkipiispa Filippos hyväksyivät yhdessä kirkkojen erottamisen. Myöhemmin syyskuussa 1993 koptilais-ortodoksinen pyhä synodi vastasi myönteisesti Eritrean pyyntöön. Helmikuussa 1994 Etiopian ja Eritrean kirkot allekirjoittivat sopimuksen, jossa vahvistettiin molempien kirkkojen autokefaalinen asema. Eritrean ja Etiopian vuosina 1998-2000 käymän sodan ja jatkuvien jännitteiden vuoksi kirkkojen väliset suhteet ovat kuitenkin pysyneet kireinä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla