open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dag Johan Haugerud

**Dag Johan Haugerud** (s. 30. joulukuuta 1964) on norjalainen elokuvaohjaaja, kirjailija ja kirjastonhoitaja. Hänen esikoisohjauksensa, lyhytelokuva *16 levende klisjeer*, ilmestyi vuonna 1998. Vuonna 2013 Haugerud voitti parhaan käsikirjoituksen, parhaan ohjauksen ja parhaan elokuvan Amanda-palkinnot elokuvasta *Som du ser meg*. Vuoden 2019 elokuvasta *Barn* hän sai parhaan käsikirjoituksen ja ohjauksen Amandan. Samasta elokuvasta hän sai myös Pohjoismaiden neuvoston elokuvapalkinnon 2020.

Vuonna 2025 hänen elokuvansa *Drømmer* voitti Berliinin elokuvajuhlien Kultaisen karhun.

## Elokuvat
* *16 levende klisjeer* (1998)
* *Utukt* (2000)
* *Trøbbel* (2006)
* *Thomas Hylland Eriksen og historien om origamijenta* (2005)
* *Det er meg du vil ha* (2014)
* *Barn* (2019)
* *Lyset fra sjokoladefabrikken* (2020)
* *Drømmer* (2024)
## Romaanit
* *Noe med natur* (1999)
* *Den som er veldig sterk, må også være veldig snill* (2002)
* *Hva jeg betyr* (2011)
* *Enkle atonale stykker for barn* (2016)
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mysenin kirkko

**Mysenin kirkko** () on Indre Østfoldin kunnassa Østfoldin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1903.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Frederik Nannestad

**Frederik Nannestad** (21. lokakuuta 1693 Eidsberg – 11. elokuuta 1774 Kristiania) oli norjalainen teologi, joka toimi Nidarosin piispana 1748–1758 ja Oslon piispana 1758–1773.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kiipeilypuu

**Kiipeilypuu** on kesykissoille tarjottava elinympäristöä laajentava virike. Sen muita nimiä ovat esimerkiksi raapimis- tai raapimapuu, joskus voidaan käyttää myös termiä (kissan) kiipeilyteline. 

Kiipeilypuun ominaisuuksia voivat olla esimerkiksi raapimiseen ja kiipeilyyn soveltuvat karkeat tolpat, erilaiset piilopaikat ja mökit, lepo- ja tähystelytasot ja -riippumatot sekä erilaiset lelut, kuten narun päässä roikkuvat karvapallot tai tupsut. Hyvä kissan kiipeilypuu tukee kissan luontaista käytöstä tarjoamalla sille monipuolisesti tekemistä. 

Kiipeilypuun voi ostaa kaupasta tai rakentaa itse moninaisista, kissoille turvallisista materiaaleista. 

Kissan kiipeilypuita voi käyttää virikkeenä myös esimerkiksi rotilla ja freteillä. Myös papukaijoille ja muille lemmikkilinnuille tarkoitetun sisustusesineen nimi on kiipeilypuu. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Active cat: Kissan kiipeilypuu – kolme tärkeintä ominaisuutta
Serchio

**Serchio** on Italian Toscanan maakunnassa sijaitseva 106 kilometriä pitkä joki, joka on Arnojoen (241 km) ja Ombronejoen (157 km) jälkeen Toscanan kolmanneksi pisin joki.

## Maantiede
Serchio koostuu useista Apenniinien ja Apuanin alpeilta tulevista lähteistä, jotka yhtyvät Piazza al Serchiolla ja muodostavat Toscanan kolmanneksi suurimman joen Arnon ja Ombronen jälkeen. Kuljettuaan Garfagnanan ja Luccan tasangon läpi se virtaa Ligurianmereen Pisan pohjoispuolella. Kun joki saavuttaa Luccan tasangon, se jakautuu useisiin haaroihin. Päähaara kulkee Bientinan tasangon läpi Arnojokeen ja muut haarat kulkevat yhdessä muodostaen tasangon suoalueen. Roomalaiset aloittivat ensimmäisenä suoalueen kuivatuksen, mikä muutti joen kulkua itään päin ja sitä kutsuttiin Auserculukseksi (myöhemmin nimellä Auserculo, Auserclo, Sercul, Serclo, Serchium, e Serchio). Paavi Gregorius Suuri (590-604) kertoi "*Diologeissa*", että hän oli kuullut piispa San Fredianon Luccassa tekemästä ihmeestä, joka oli ilmeisesti muuttanut Ausarit-joen (Strabonin nimittämä Ausar) juoksua ja siten pelastanut kaupungin tulvilta. Todellisuudessa joen kääntäminen San Fredianon aikaan johtuu aikanaan tehdyistä jokien vesienhuoltosuunnitelman mukaisista toimenpiteistä.

Serchion varrella sijaitsevat seuraavat kunnat: Piazza al Serchio (6 km kunnan alueella), San Romano in Garfagnana (5 km), Camporgiano (6 km), Pieve Fosciana (5 km), Castelnuovo di Garfagnana (9 km), Fosciandora (3 km), Molazzana (1 km), Gallicano (9 km), Barga (5 km), Coreglia Antelminelli (5 km), Bagni di Lucca (1 km), Borgo a Mozzano (14 km), Capannori (2 km), Lucca ( 23 km), San Giuliano Terme (23 km) ja Vecchiano (24 km).

## Historia
Muinaisina aikoina Serchio virtasi toista tietä ja yhtyi Arnojokeen. Tästä kertoi ensimmäisen kerran kreikkalainen maantieteilijä Strabon (n. 63 eaa. – 24 jaa.) selostuksessaan, jossa hän kertoo Pisan synnystä. Kaupunki syntyi kahden yhdistyvän joen, Arezzosta laskevan Arno-joen ja Apenniinien alueelta laskevan Ausarjoen välissä. Myöhemmin myös Plinius vanhempi (23 – 79) puhui siitä teoksessaan ”*[[Naturalis historia|Naturalis Historia]]*” sanomalla: ”Etrurian ensimmäinen kaupunki on Luni, joka on kuuluisa satamastaan, ja sen jälkeen seuraa Lucca, joka on kaukana merestä, mutta lähempänä Pisaa ja joka sijaitsee Auser- ja Arnojoen välissä”. 500-luvulla Cassiodorus kertoo kahdessa kirjeenvaihtoehdossaan, kuinka kuningas Teodorico antoi määräyksiä, joiden ansiosta nämä kaksi jokea pysyivät laivakelpoisina.

Serchion antiikin nimen alkuperää ei ole määritelty latinalaisen historioitsija Svetonion toimesta, joka julisti, että *Auser* on peräisin etruskin kielestä ja sen merkitys oli jumala tai jumaluus, kun taas nykyajan kielitieteilijät ovat vahvistaneet nimen tulevan *Ausasta* (esiliguuri), joka tarkoittaa kevättä. Vuosisatojen kuluessa itäinen haara katosi (nykyään sen nimi on säilynyt kaupungin eteläpuolella kulkevassa Ozzeri-kanavassa), ja läntisestä haarasta kehittyi nykyisin tunnettu Serchio.

## Lähteet
Ashure

**Ashure** on itäiseltä Välimereltä peräisin oleva makea vanukas, joka on valmistettu erilaisista viljoista, tuoreista ja kuivatuista hedelmistä sekä pähkinöistä.

Armenialaiset valmistavat sitä jouluksi ja uudenvuoden juhliin, ja Balkanilla ja Turkissa suufilaiset valmistavat ruuan Muharram -kuukauden aikana Ashure-juhlaan. Sefardijuutalaiset valmistavat ruuan juhlistaakseen juutalaista Tu BiShvatin juhlapäivää. Joissakin juutalaisissa, kristityissä ja muslimiperinteissä samanlainen ruokalaji valmistetaan lapsen ensimmäisen hampaan tai perheenjäsenen muistopäivänä.

Ashurea valmistettiin ja syötiin perinteisesti vuoden kylminä kuukausina sen raskaan ja kaloririkkaan luonteensa vuoksi, mutta nyt siitä nautitaan ympäri vuoden. Ruokaa valmistetaan perinteisesti suuria määriä ja se jaetaan perheen, ystävien ja läheisten kesken. 

## Lähteet
Maiuma (Askalon)

**Maiuma** (, myös ; ) oli antiikin aikainen kaupunki Palestiinassa nykyisen Israelin alueella. Se oli Askalonin kaupungin satama ja sijaitsi nykyisen Askalonin kaupungin Barne'assa.

Maiuma sijaitsi Välimeren rannikolla ja sijoitetaan jonkin verran pohjoiseen sisämaassa sijainneesta Askalonista. Maiuman nimi oli egyptiläistä alkuperää ja tarkoitti ”Paikkaa merellä”, ja myös läheisen Gazan satamakaupunki oli nimeltään Maiuma. Nimen perusteella satama on saattanut olla alun perin egyptiläisten rakentama. Kristillisellä kaudella Maiuma oli tarpeeksi iso kaupunki, jotta sillä oli oma Askalonista erillinen piispansa.

## Lähteet
Maiuma (Gaza)

**Maiuma** (, myös ; ) eli **Gazaion limen** (), myöhemmin myös **Konstantia** (, ) ja **Neapolis** (), oli antiikin aikainen kaupunki Palestiinassa nykyisellä Gazan kaistalla. Se oli Gazan kaupungin satama.

## Maantiede

Maiuma sijaitsi Välimeren rannalla länteen hieman sisämaassa sijainneesta Gazan kaupungista. Arrianos sijoitti sen kahdenkymmenen stadioninmitan päähän Gazasta, Strabon puolestaan vain seitsemän stadionin päähän. Kaupunkien välillä oli hiekkadyynejä.

## Historia

Maiuman nimi oli egyptiläistä alkuperää ja tarkoitti ”Paikkaa merellä”, ja myös läheisen Askalonin satamakaupunki oli nimeltään Maiuma. Nimen perusteella satama on saattanut olla alun perin egyptiläisten rakentama. Aleksanteri Suuri toi sataman kautta piirityskoneet, joita oli käyttänyt Tyroksessa ja joita tarvitsi Gazan valloittamiseen. Strabon mainitsee kaupungin nimellä *Gazaion limen*, ”Gazalaisten satama”. Nimi *Maiuma* esiintyy vasta kristillisellä kaudella.

Ajan kuluessa Maiuma kasvoi kaupungiksi, jolla oli kristillisellä kaudella oma piispansa. Maiumalaisten, samoin kuin gazalaisten, kerrotaan pysyttäytyneen pitkään pakanauskonnossaan. Maiuma käännytettiin kristinuskoon Konstantinus Suuren aikana, ja sai tästä häneltä paljon huomionosoituksia. Kaupunki muun muassa korotettiin itsehallinnolliseksi ja sai uuden nimen *Konstantia*. Näin se vapautettiin Gazan alaisuudesta, gazalaisten pysyttäydyttyä edelleen pakanauskonnossaan. Gazalaiset saivat Maiuman takaisin valtaansa Julianuksen aikana, ja keisari luovutti sen heidän alaisuuteensa. Samalla nimi Konstantia jäi historiaan.

Kirkollisessa mielessä Maiuma jatkoi kuitenkin edelleen Gazasta itsenäisenä. Piispa Porfyrios käännytti myös Gazan kristinuskoon Maiumasta käsin 300- ja 400-lukujen taitteessa. Sozomenos viittaa Maiumaan ilmaisulla ”Gaza merellä, jota kutsutaan myös Maiumakseksi”. Myöhemmin kaupunkiin viitataan myös ”uutena Gazana” ja vanhan Gazan tuhouduttua ”uutena kaupunkina”, *Neapolis*.

Nykyisin Maiuma on katolisen kirkon titulaaripiispan istuin (*Maiumas Gazae*, *Maiumitanus*). Kaupungin jäänteitä on ollut näkyvissä alueella vielä 1800-luvulla.

## Lähteet
Maiuma

**Maiuma** ( tai *Maiouma*, ) tai **Maiumas** ( tai *Maioumas*) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin paikkoihin:

* Maiuma (*Askalonos Maiuma*, lat. *Maiuma/Maioma Ascalonitis*), kaupunki Palestiinassa, Askalonin kaupungin satama
* Maiuma (*Gazaion limen*, lat. *Maiuma/Maioma Gazae*), myöhemmin Konstantia (*Constantia*), kaupunki Palestiinassa, Gazan kaupungin satama
* Betomarsea eli Maiuma(s), asutus Palestiinassa

## Lähteet
Palaiperkote

**Palaiperkote** (; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Troaksessa Vähän-Aasian luoteisosassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan usein nykyiseen Erdağiin, mutta sijaintipaikaksi on ehdotettu myös lännempänä sijaitsevaa nykyistä Umurbeytä.

Palaiperkoten historiasta tiedetään vain vähän. Sen nimi, ”Vanha Perkote”, liittyy lähellä Hellespontoksen rannalla sijainneeseen Perkoten kaupunkiin. Vaikka Palaiperkote on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Luettelointi perustuu lähinnä siihen, että klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Palaiperkote kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 451/450–421/420 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Palaiperkosios* ().

Kaupungin ehdotetulta sijaintipaikalta Erdağista on löydetty muurien jäänteitä, jotka ajoitetaan arkaaiselle kaudelle. Kaupungin vaihtoehtoisesta paikasta Umurbeystä on löydetty asutuspaikka, jonka historia alkaa arkaaiselta kaudelta tai jopa pronssikaudelta.

## Lähteet
Perkote

**Perkote** (, myös ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Troaksessa Vähän-Aasian luoteisosassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Çanakkalen maakunnan Kemiklialanin kylää.

## Maantiede

Perkote sijaitsi Troaksessa tai joidenkin mukaan Myysiassa Hellespontoksen rannalla, todennäköisesti pienen Perkotes-joen varrella. Samalla rannikolla Perkotesta lounaaseen sijaitsi Abydos ja koilliseen Lampsakos. Vastapäistä rannikkoa koilliseen sijaitsi Aigospotamoi ja lounaaseen Sestos. Perkoten kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 100 ja mahdollisesti jopa alle 25 neliökilometriä.

Perkoten kaupunki sijoitetaan nykyisten Kemiklialanin, Umurbeyn (Bergaz) ja Narlıçeşmen tienoille. Arkeologia ei ole kyennyt vahvistamaan tarkkaa sijaintipaikkaa. Joskus Umurbeyhin on sijoitettu Palaiperkoten (”Vanha Perkote") kaupunki.

## Historia

Perkoten historiasta tiedetään vain vähän. Varhaisin maininta siitä on Homeroksen *[[Ilias|Iliaassa]]*. Kaupunki säilyi olemassa Troijan sodan jälkeen, ja sen mainitsevat myöhemmin muun muassa Herodotos, Pseudo-Skylaks, Apollonios Rhodoslainen, Arrianos, Plinius vanhempi ja Stefanos Byzantionlainen. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä *Perkōsios* () ja *Perkosios* ().

Erillisen Palaiperkoten olemassaolo viitannee siihen, että perkotelaiset olisivat jossakin vaiheessa siirtäneet kaupunkinsa uuteen paikkaan. Jotkut lähteet sanovat Perkoten olleen yksi kaupungeista, jotka Persian kuningas antoi Themistokleelle. Myöhemmin 400-luvulla eaa. Perkote kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 454/453–430/429 eaa. sekä vielä vuonna 425/424 eaa.

Strabonin aikana Perkote ei enää ollut olemassa, eikä sen sijaintipaikkaakaan tiedetty. Strabonin mukaan kaupungin aiempi nimi olisi ollut *Perkope*.

## Lähteet
Krisantien tuulivoimalaitos

**Krisantien tuulivoimalaitos** on Satakunnassa Eurajoen kirkonkylällä Krisankulmalla sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 500 kilowattia eli 0,5 megawattia. Tuulivoimalan on rakentanut ja sen omistaa Ari-Matti Väkiparta.

## Yleistä
Tuulivoimalaitos on yksityinen ja se sijaitsee Eurajoen kirkonkylän luoteispuolella, noin 1,5 kilometriä kirkolta, ja aivan valtatien 8 varrella. Voimala sijaitsee 20 metrin korkeudella mpy.

Tuulivoimalaitos on saksalaisen Enerconin valmistamaa E40/500-mallia, jonka tuuliturbiinin halkaisija mallin mukaan 40 metriä.

## Historiaa
### Ensimmäinen tuulivoimalaitos
Tuulivoimaloita on Krisankulmalla toiminut kaksi ja ne molemmat ovat kuuluneet Ari-Matti Väkiparralle. Ensimmäinen tuulivoimalaitos pystytettiin joulukuussa 2005. Se oli NEG Miconin 250 kilowatin eli 0,25 megawatin M250/24-mallin tuulivoimala , joka oli ostettu käytettynä omaan käyttöön. Kyseistä mallia on valmistettu myös ennen 1997 Moconin nimellä, mutta sen jälkeen kun Micon yhdistyi Nordtankin (NEG) kanssa vuonna 1997, alettiin voimaloita markkinoida nimellä NEG Micon. Suuri tuulivoimaloiden valmistaja Vestas osti NEG Miconin vuonna 2004, jonka jälkeen Miconin voimaloita ei enää markkinoitu aktiivisesti. Kyseisen voimalan napakorkeus oli 36 metriä ja tuuliturbiinin halkaisija oli 30 metriä. Sen vuosituotanto oli 82 megawattituntia vuonna 2006 eli 0,082 gigawattituntia . Voimala tunnettiin Valtion tieteellisen tutkimuskeksuksen (VTT) vuositilastoissa nimellä *Krisantie* tai *Krisantie 1*.

### Toinen tuulivoimalaitos
NEG Micon purettiin  kesäkuussa 2013 ja käytettynä hankittu Enerconin voimalaitos pystytettiin sen tilalle . Tämän tuulivoimalaitoksen tunnistaa tilastoista nimellä *Krisantie 2*.

## Katso myös
* Luettelo Suomen tuulivoimaloista
* Luettelo Suomen lakkautetuista tuulivoimaloista

## Lähteet
Therambos

**Therambos** (, myös , , ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Pallenen niemellä Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Kassándran kunnan alueella ja sijoitetaan lähelle nykyistä Palioúrin kylää.

## Maantiede

Therambos sijaitsi lähellä Pallenen niemen (nyk. Kassándra) kärkeä eli Kanastraionin (lat. *Canastraeum*) niemeä itään Skionen ja Menden kaupungeista. Niemi on läntisin nykyisin Chalkidikína tunnetun niemimaan niemistä, mutta antiikin aikana se ei kuulunut Khalkidiken alueeseen, josta koko niemimaa on saanut nykyisen nimensä. Theramboksen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä.

## Historia

Theramboksen historiasta tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. Herodotoksen mukaan Therambos antoi joukkoja Kserkseen käyttöön hänen hyökätessään Kreikkaan vuonna 480 eaa. Myöhemmin klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Therambos kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 454/453–429/428 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä *Thrambaios* () ja *Strambaios* ().

## Lähteet
Tinde

**Tinde** () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Bottikessa Traakiassa, nykyisellä  Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Néa Propontídan kunnan alueelle.

## Maantiede

Tinden kaupunki sijaitsi Bottikessa nykyisen Chalkidikín niemimaan läntisissä sisäosissa. Alue ei antiikin aikana kuulunut Khalkidiken alueeseen, josta koko niemimaa on saanut nykyisen nimensä. *[[Barrington Atlas of the Greek and Roman World]]* -kartasto sijoittaa Tinden lähelle nykyisiä Lákkoman ja Neochorákin kyliä. Tinden lähellä sijaitsi Kithas ja myöhemmin myös Antigoneia Psafara. Tinden kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta.

## Historia

Tinden historiasta tiedetään vain se, että se kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa varmuudella vain kerran vuonna 434/433 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Tindaios* ().

## Lähteet
Saraswati-superjoukko

**Saraswati superjoukko** on massiivinen galaksien superjoukko noin 1.2 miljardiaparsekkia (4 miljardia valovuotta) kaukana Stripe 82 SDSS Kalojen alueella. Se on yksi suurimmista universumissa löydetyistä rakenteista, ja sen pääakselin halkaisija on noin 200 miljoonaa parsekkia (652 miljoonaa valovuotta). Se koostuu vähintään 43 galaksijoukosta, ja sen massa on 2 × 1016 M☉ muodostaen galaksimuurin.

## Löytäminen

Saraswatin superjoukon löysivät vuonna 2017 Joydeep Bagchin kollegoineen johtama avaruusfyysikkoryhmä Inter-University Centre for Astronomy and Astrophysics -yliopistosta ja Intian tiedekasvatuksen ja tutkimuksen instituutista, jotka molemmat sijaitsevat Intian Punessa. Analysoimalla kattavan Sloan Digital Sky Survey:n Stripe 82:n tietoja, erityisesti Baryon Oscillation Spectroscopic Surveyn LOWZ-dataa (osa SDSS:n DR12-luetteloa), ryhmä havaitsi datasta tutkitun 625 galaksin ylitiheyden ja 3 016 galaksin ylitiheyden eteläisen taivaan tutkimuksen LEGACY-BOSS-SOUTHERNista (myös osa SDSS DR12-luetteloa).

## Kosmologia

Saraswati-superjoukko on yksi suurimmista kosmisista tunnetuista avaruuden rakenteista ja se on verrattavissa massiiviseen Shapleyn_superjoukkoon lähiavaruudessa. Superjoukko koostuu 43:sta massiivisesta galaksijoukosta, jotka sisältävät Abell 2361 and ZWCl 2341.1+0000. Sitä ympäröi galaksimuurit, klusterit ja tyhjiöt.

Saraswati-superklusteri ja sen ympäristö paljastavat, että joitain äärimmäisen suuria ja huomattavia ainetiheyden parannuksia oli muodostunut aiemmin, kun pimeä energia oli juuri alkanut hallita rakenteen muodostumista. Tämä galaktinen keskittymä valaisee pimeän energian roolia ja kosmologisia alkuolosuhteita superklusterin muodostumisessa.

## Lähteet
Risto Mäläskä

**Risto Mäläskä** (s. Inari, k. 9. joulukuuta 2023) oli lappilainen kullankaivaja.

Risto Mäläskä syntyi saksalaisten polttamaan Inarin kirkonkylään. Isä oli kaatunut rintamalla. Hän sai jo lapsena kuulla tarinoita Lemmenjoen kultaesiintymistä. Hänen äitinsä toimi 1950-luvun alussa emäntänä kultamailla. Nuorena Mäläskä työskenteli sekatyömiehenä ja päätyi 1960-luvulla renkipojaksi erään kullankaivajan valtaukselle. Myöhemmin Mäläskällä oli oma valtaus.

Mäläskä aloitti Lemmenjoella uudelleen koneellisen kullankaivuun, jota ei oltu harjoitettu 1950-luvun jälkeen. Vuonna 1976 hän toi traktorin 30 hehtaarin valtaukselleen Miessin keskijuoksulle. Mäläskä oli varovaisempi kuin aiemmat konekaivajat, eikä ottanut velkaa koneisiin tai palkannut ulkopuolisia työntekijöitä. Traktorikaivurin lisäksi hänellä oli rumpuseula ränneineen. Myöhemmin Mäläskä toi Miessille myös useampia kaivinkoneita ja puskutraktorin.

Kullan Mäläskä myi Etelä-Suomessa kauppamatkoillaan markkinatilanteen mukaan. Erikoisempia kultahippuja hän myi keräilijöille. 1980-luvulla kullankaivuupaikoille alkoi tulla turisteja, joille Mäläskä myi kultaa paikan päällä. Mäläskä veti vierailijoille roolia, johon kuului asuna lierihattu, ruutupaita ja sarkahousut henkseleillä. Lisäksi hän kertoi ihmeellisiä juttuja kulta-aarteista ja karhujen ja susien vierailuista ja viljeli kaksimielistä huumoria.

Seppo Konttinen on kirjoittanut Mäläskän elämäkerran *Kultakiima. Kullankaivaja Risto Mäläskän tarina* (Minerva Kustannus), joka ilmestyi 2022.

## Lähteet

* Jarkko Kemppi Risto Mäläskä lukeutui kullankaivuun onnistujiin Verkkouutiset 2.10.2022
* Olli Päiviö, Kullervo ”kone” Korhonen aloitti kullan konekaivuun, Nettikone 4.9.2020
* Olli Miettunen: Lem­men­joen kul­ta­mai­den legenda Risto Mäläskä kuollut Tilaajille
* Kultakiima. Kullankaivaja Risto Mäläskän tarina Kirja.fi
Eridanus-klusteri

**Eridanus klusteri** on galaksijoukko karkeasti  etäisyydellä Maapallosta, sisältäen 73 päägalaksia ja kaikkiaan noin 200 galaksia. Noin 30 % niistä on Hubblen luokittelemia elliptisiä S0 ja loput 70 % ovat spiraaligalakseja tai epäsäännöllisiä. Nämä galaksit sijaitsevat pienemmissä ryhmissä, jotka ovat kaikki löyhästi gravitaatiosidonnaisesti sidoksissa toisiinsa, mikä viittaa siihen, että järjestelmä edelleen tiivistyy Hubble-virtauksesta ja voi lopulta muodostaa klusterin noin 1014 Auringon massaa. Pieni nopeusdispersio verrattuna esimerkiksi Coma-klusteriin tukee tätä hypoteesia. Eridanus klusteri sijaitsee Eridanuksen tähdistössä lähellä Sulatusuunin joukolla, ja sitä nimitetään joskus "Sulatusuuni II klusteriksi".

Seuraavan taulukon Hubblen galaksityypit: E=Elliptinen; S0=Linssimäinen; Sa, Sb, Sc, Sd=Spiraali (spiraalivarsien haavoittuvuusaste); SBa, SBb, SBc, SBd=Estetty kierre; SAB= Keskitason spiraali (eston ja esteettömän välillä); Sm, SBm, Irr=Epäsäännöllinen; (r),(rs)=Rengasrakenne

## Taulukko galakseista

## Katso myös
*Galaksijoukko
*Koma
*Sulatusuuni
*Kulmaviivoitin (tähdistö)
*Neitsyt (tähdistö)

## Lähteet
Adam Tuominen

**Adam Tuominen** (s. 22. tammikuuta 1980) on australialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan luultavasti parhaiten Hunter Bradleyn roolista televisiosarjasta Power Rangers Ninja Storm. 

Adam Tuominen on taustaltaan suomalaisliettualainen, hänen isänsä on suomalaissyntyinen. Hän meni naimisiin Stephanie Horlin-Smithin kanssa vuonna 2018.

## Lähteet
Anton Niklas Sundberg

**Anton Niklas Sundberg** (1818–1900) oli ruotsalainen arkkipiispa. Hän oli teologian professori Uppsalan yliopistossa vuodesta 1852 ja Ruotsin kirkon arkkipiispa vuodesta 1870. Sundbergillä oli varsinkin valtiollisessa elämässä suuri vaikutusvalta. Mielipiteiltään hän oli korkeakirkollinen ja vastusti jyrkästi vapaakirkollisia ja lahkoliikkeitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Porituulen tuulivoimalaitos

**Porituulen tuulivoimalaitos** on Satakunnassa Porin Mäntyluodon Tahkoluodossa sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 3,0 megawattia ja vuosituotanto on noin 6,0 gigawattituntia. Voimalan on rakentanut ja sen omistaa Porituuli Oy . Sitä operoi Pori Energia .

## Yleistä
Tuulivoimalaitos sijaitsee Porin satamassa Tahkoluodon länsi rannassa muiden Reposaaren tuulipuiston voimaloiden joukossa. Tuulivoimalaitos on suomalaisen WinWinDin valmistamaa WWD-3-90-mallia, jonka napakorkeus on 90 metriä  ja tuuliturbiinin halkaisija 90 metriä.

## Historiaa
Tuulivoimalaitos on valmistunut ja liitetty sähköverkkoon kesäkuussa 2006. Tuulivoimala esiintyy voimalaitosluetteloissa usein nimellä *Porituuli*  tai *Meri-Pori-10* . Tuulivoimalan omistava yhtiö Porituuli Oy perustettiin syksyllä 2005 ja se poistui Kauppalehden mukaan ennakkoperintäreikisteristä lokakuussa 2023. Voimalaitos on esitelty Suomen Hyötytuulen esitteessä omana voimalana vuonna 2017.

## Katso myös
* Luettelo Suomen tuulivoimaloista

## Lähteet
Teatteri Metamorfoosi

**Teatteri Metamorfoosi** on suomalainen teatteri, jonka perustivat vuonna 2005 italialaissveitsiläinen teatteriohjaaja, pedagogi ja tutkija Davide Giovanzana, fyysisen teatterin ammattilainen ja opettaja Soile Mäkelä sekä kuvataiteilija ja naamiontekijä Laura Mäkelä.

Teatteri Metamorfoosi käyttää fyysisen teatterin ja naamioteatterin eri muotoja, kuten kehonmuokkausta, klovneriaa, visuaalista teatteria sekä objektiteatteria. Mukana on näyttelijöitä, tanssijoita, nukketaiteilijoita, muusikoita, sirkustaiteilijoita, kuvanveistäjiä ja naamiontekijöitä.

Esitysten lisäksi teatteri järjestää koulutusta, naamioiden valmistusta sekä MasQue-festivaalia. Vuodesta 2018 lähtien se on yhdistänyt teatteriin videota, tanssia ja erityyppistä kirjallisuutta.
Teatteri sai nimensä Ovidiuksen Metamorphosis-teoksen mukaan.
Metamorfoosilla on Sörnäisissä toimisto, harjoittelustudio sekä naamionvalmistusateljee. 

## Teatterin vaiheita

Vuonna 2004 Soile Mäkelä, Laura Mäkelä ja Davide Giovanzana tapasivat Padovassa, Italiassa kun he olivat työskentelemässä Donato Sartorin kanssa, ja työskentely johti teatteriryhmän perustamiseen. Ryhmä jatkaisi pedagogista ja teatraalista tutkimusta, jonka Jacques Lecoq aloitti. Teatteri Metamorfoosi ry. rekisteröitiin vuonna 2006.

Metamorfoosissa oli vuosina 2006-2012 lähtökohtana commedia dell’arte ja kokomaskit, sen jälkeen nukketeatteri ja esineteatteri (2009-2015). Sitä seurasivat (2013-2017) klovniesitykset. Klovnikautta taas seurasi toisella tapaa koominen bouffon (2015-2019).

Teatteri on toteuttanut sosiaalisia projekteja vanhusten, lasten, kehityshäiriöisten ja pakolaisten parissa, sekä konfliktialueilla Palestiinassa ja Burkina Fasossa.
2020-luvun alusta alkaen Metamorfoosin tavoitteena on ollut yhdistää sosiaaliset projektit taiteellisten päämäärien kanssa.

## MasQue-festivaali
Kansainvälinen MasQue-naamiofestivaali järjestettiin joka toinen vuosi aikavälillä 2007-2015 Stoassa. Tarkoitus oli tuoda yhteen alan kotimaiset ja ulkomaiset tekijät sekä tehdä naamioteatteria tutuksi. 
Joka kerta festivaalin teema on ollut erilainen. Vuonna 2013 keskityttiin maailman pienimpään naamioon eli punaiseen nenään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Teatteri Metamorfoosin verkkosivut
Raiven

**Sara Briški Cirman**, taiteilijanimeltään **Raiven** (s. 13. lokakuuta 1989 Slovenia) on slovenialainen mezzosopraano, poplaulaja, lauluntekijä ja harpisti. Raiven nousi kuuluisuuteen osallistuttuaan Slovenian euroviisukarsintana toimivaan *Evrovizijska Melodija (EMA)* -kilpailuun vuonna 2016 kappaleellaan ”Črno bel” sijoittuen toiseksi. Raiven palasi *EMA*-kilpailuun vuonna 2017, sijoittuen tällä kertaa kolmanneksi kappaleellaan ”Zažarim”. Myös vuonna 2019 Raiven osallistui *EMA*-kilpailuun sijoittuen jälleen toiseksi kappaleella ”Kaos”. Raiven edustaa Sloveniaa vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Veronika”.

## Lähteet
*

### Viitteet
Santa Ana -luokka (1729)

**Santa Ana -luokka** oli Espanjan laivaston neljän kaksikantisen 70-tykkisen linjalaivan muodostama alusluokka.

## Suunnittelu
Gaztañetan järjestelmän mukaisten alusten valmistuksesta vastasi José Campillo Cossio lukuun ottamatta pientä osaa vuoden 1724 hankintoihin sisällytetyistä aluksista, joista vastasi Gerónimo de Uztáriz. Ne oli tarkoitus valmistaa Santoñassa, mutta lopulta valmistuspaikkana oli Guarnizo. Kahden ensimmäisen tilatun aluksen suunnittelusta vastasi Lorenzo de Arzueta ja toisen parin Cipriano (Ciprián) Autrán yhdessä Juan Pedro (Jean-Pierre) Boyerin kanssa.

## Alukset

## Lähteet
*

### Viitteet
Esa Ojala (teollisuusneuvos)

**Esa Oskari Ojala** (15. heinäkuuta 1934 Sievi – 14. helmikuuta 2020 Sievi) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Maanviljelijäperheeseen Sievissä syntynyt Ojala kävi kansakoulun. Hänen puolisonsa vuodesta 1954 oli Aino Marjatta Ojala. Esa Ojala toimi maanviljelijänä  1954–1963. Hän oli myös kuljetus-, maansiirto- ja maanrakennusalan yrittäjä vuodesta 1955. Ojala oli Pohjanmaan Konesuodatin Oy:n, vuodesta 1985 Teho Filter Oy, perustajaosakas 1964–2001, samoin kuin yrityksen toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja. Ojala-Yhtymän, vuodesta 1995 Ojala-Yhtymä Oy, perustajaosakas Ojala oli 1987–2001 ja toimi yrityksen hallituksen puheenjohtajana. Teho Filteristä tuli huomattava ajoneuvojen ja työkoneiden suodattimien valmistaja. Ohutlevymekaniikan sopimusvalmistaja Ojala-Yhtymä myytiin 2001 Flextronicsille. Esa Ojala sai teollisuusneuvoksen arvonnimen 1997. 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Kiilopääntunturikoivu

**Kiilopääntunturikoivu** (*Betula pubescens* subsp. *czerepanovii* var. *appressa*) on hieskoivun ja tunturikoivun muunnos. Se tunnetaan Suomen Lapista ja Islannista. Taksonin kuvasivat Paavo Kallio ja Yrjö Mäkinen Turun yliopiston *Annales Universitatis Turkuensis* -julkaisussa vuonna 1978. Kiilopääntunturikoivua esiintyy Lapissa vain suppealla alueella Sodankylässä ja Inarissa, Kiilopään, Vahtamapään ja Kivipään tunturipaljakalla, Urho Kekkosen kansallispuistossa.

## Lähteet
Veronika (kappale)

**Veronika** on slovenialaisen laulajan Raivenin esittämä kappale, jolla hän edustaa Sloveniaa vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä.

## Lähteet
Harmaapäätangara

**Harmaapäätangara** (*Eucometis penicillata*) on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan laajalla alueella Keski- ja Etelä-Amerikassa. 

## Koko ja ulkonäkö
Harmaapäätangara kasvaa 16–18 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää on tumman harmaa ja kurkku on myös harmaa, mutta vaaleampi. Päälaella on töyhtö. Harmaapäätangaran selkä sekä siivet ovat vihreät. Linnun rinta ja vatsa ovat oranssiinvivahtavan keltaiset.

## Levinneisyys ja elintavat
Harmaapäätangaran levinneisyysalue ulottuu Meksikon eteläosista Brasilian itäosiin. Lajin elinympäristöä ovat ainavihannat ja kosteat metsät usein vesialueiden lähellä. Lintu liikkuu yksin tai pareittain ja on satunnaisesti osana sekaparvia. Harmaapäätangara tarkkailee sotilasmuurahaisten liikkeitä ja syö hyönteisiä ja hedelmiä. Laji rakentaa pesän puuhun tai pensaaseen ja naaras munii kaksi tai kolme munaa.   

## Lähteet
Jouni Tikkanen

**Jouni Tikkanen** (s. 1983) on suomalainen biologi, toimittaja ja tietokirjailija.

Tikkanen voitti J. H. Erkon kirjoituskilpailun vuonna 2008. *[[Suomen Luonto]]* -lehden toimittajana hän voitti Aikakausmedian vuoden 2011 kirjoittavan toimittajan palkinnon. Tikkasen esikoisteos *Lauma: 1880-luvun lastensurmat ja susiviha Suomessa* oli ehdolla Kanava-palkinnon saajaksi vuonna 2019. Teos voitti seuraavana vuonna Lauri Jäntin tietokirjapalkinnon ja Oulun kirjailijaseuran Botnia-palkinnon. Teos käsittelee suomalaisten susisuhdetta, jonka taustalla vaikuttaa 21 lapsen kuolema susihyökkäyksissä 1880-luvun Varsinais-Suomessa. Tikkasen mukaan idea kirjaan syntyi vuoden 2012 tienoilla, jolloin hän seurasi susiuutisointia *Suomen Luonto* -lehden toimittajana ja huomasi 1880-luvun lapsisurmien nousseen toistuvasti esille nykykeskustelussa. Hän aloitti kirjoittamisen 2017 ja pyrki ymmärtämään tapahtunutta myös suden näkökulmasta.

## Teos
* 

## Lähteet
Emma-gaala 2024

**Vuoden 2024 Emma-gaala** järjestettiin Espoo Metro Areenalla 17. helmikuuta 2024. Gaalassa jaettiin Emma-palkinnot vuoden 2023 menestyneimmille artisteille ja musiikkialan ammattilaisille. Ehdokkaat julkistettiin 12. joulukuuta 2023. Eniten ehdokkuuksia keräsi Behm, joka oli ehdolla kaiken kaikkiaan kuudessa eri kategoriassa. Hänen lisäksi muita runsaan määrän ehdokkuuksia keränneitä olivat Alma ja Kuumaa (5) sekä Käärijä, Jami Faltin, Lauri Haav, Ibe ja Stam1na (4). Eniten palkintoja voittivat Käärijä ja Kuumaa, joista Käärijä voitti viisi patsasta ja Kuumaa neljä.

Palkintoja jaettiin kaikkiaan 21 ehdokassarjassa, joista Vuoden kotimainen artisti/yhtye valittiin perinteiseen tapaan yleisöäänestyksellä. Vuoden lastenmusiikki-kategoria poistettiin ainakin väliaikaisesti käytöstä, koska "genren parissa on julkaistu hyvin vähän musiikkia".

Gaalan esiintyjinä nähtiin mm. Behm, Kuumaa, Käärijä, Jenni Vartiainen, Sexmane sekä Vesterinen Yhtyeineen.

## Voittajat ja ehdokkaat

### Yleisöäänestys

### Muut palkinnot
* Vuoden myydyin albumi: Kuumaa – *[[Hyvikset ja pahikset]]*
* Vuoden striimatuin kotimainen biisi: Käärijä – "Cha cha cha"
* Vuoden striimatuin ulkomainen biisi: Miley Cyrus – "Flowers"
* Vienti-Emma: Käärijä
* Erikois-Emma: Antti Einiö ja Esa Pulliainen

## Lähteet
Haapa (täsmennyssivu)

**Haapa** voi tarkoittaa seuraavia:

* haapa eli metsähaapa (*Populus tremula*), puulaji
* Muut haavaksi nimetyt poppelilajit (*Populus*) ovat amerikanhaapa, hammashaapa ja hybridihaapa.

## Sukunimi
Haapa on myös suomalainen sukunimi:
* Esko Haapa (1914–1991), teologian professori
* Kaarlo Haapa (oik. *Asp*, 1894–1979), kouluneuvos
* Lauri Haapa (1889–1961), toimittaja
* Tuomo Haapa (1946–2012), jalkapalloilija.

### Katso myös
* Asp
Uiğur avazi

**Uiğur avazi** (, ”Uiguurin ääni”) on Kazakstanin Almatyssa ilmestyvä uiguurinkielinen sanomalehti.

Lehti perustettiin vuonna 1957 nimellä *Kommunizm tuği* (”Kommunismin lippu”). Se oli neuvostoaikana tarkoitettu Kazakstanin lisäksi myös Keski-Aasian tasavalloissa asuville uiguureille. Viidesti viikossa ilmestyneen lehden liitteenä ilmestyi vuodesta 1970 lähtien kolmesti viikossa pienikokoinen liite *Jeni hajat* (”Uusi elämä”) arabialaisella kirjaimistolla. *Kommunizm tuğin* painosmäärä oli liitteineen 23&nbsp;000 kappaletta vuonna 1984.

Lehti sai nimen *Uiğur avazi* vuonna 1991. Se on nykyään suunnattu Kazakstanin uiguureille. Qazaq gazetteri -valtionyhtiön kerran viikossa julkaiseman lehden painosmäärä on noin 15&nbsp;000 kappaletta. Sen aineistoa julkaistaan myös Internetissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden sivusto
Aida Fanfani

**Aida Fanfani** (s. 14. kesäkuuta 2006) on italialais-suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt *[[Salatut elämät]]* -saippuasarjassa Erika Ekholmin roolia, joka on Aki Nikkisen serkku ja Henrik Ekholmin pikkusisko.

## Filmografia
 

## Lähteet
Leon Köhler

**Leon Köhler** (s. 7. elokuuta 1999 Erlenbach am Main) on saksalainen moottoriurheilija.

## Ura

Köhler aloitti uransa Kartingissa vuonna 2007 ja voitti vuonna 2017 KZ2-luokassa ADAC Kart Masters ja CIK-FIA Karting European Championship -luokkien mestaruudet.

Vuoden 2018 alussa Köhler siirtyi Formula 4 UAE -sarjaan ajaen kolme kilpailua voittaen niistä kaksi. Tämän jälkeen hän ajoi Saksan ADAC Formula 4 -sarjaa saavuttaen yhden palkintosijan sijoittuen pisteissä 13:nneksi. 

Vuodesta 2019 Köhler on ajanut Porsche Supercup -sarjassa. Hän oli sarjan kahdeksas vuonna 2020 ja seuraavana vuonna 2021 hän sijoittui viidenneksi. Tämän lisäksi Köhler on ajanut Saksan Porsche Carrera Cup -sarjaa. Kaudella 2019–20 Köhler voitti Porsche Sprint Challenge Middle East -sarjan mestaruuden.

Lisäksi Köhler on ajanut muun muassa ADAC GT Masters- ja DTM-sarjoissa.

## Lähteet
*Leon Köhler Driver Databasessa

### Viitteet
Punahäntämaki

**Punahäntämaki** (*Lepilemur ruficaudatus*) on kärppämakien heimoon kuuluva puoliapinalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt sen äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi.

Aikuinen punahäntämaki painaa 760–950 grammaa. Pituus päästä hännäntyveen on 24–30 cm, häntä on suunnilleen saman mittainen. Turkki on selkäpuolelta harmaanruskea, vatsapuolelta vaaleanharmaa ja kurkussa on kermanvaalea alue.. 

Punahäntämakit elävät Madagaskarin länsirannikon keskiosassa. Lajin uhanalaisuuteen ovat vaikuttaneet elinympäristön hävitys ja metsästys.

## Lähteet
Juho Järvenpää

**Juho Järvenpää** on Mäntyharjun kunnanjohtaja , aiemmin hän toimi Sulkavan kunnanjohtajana. Koulutukseltaan hän on hallintotieteiden maisteri. 

## Ura
Järvenpää työskenteli uransa alussa muun muassa Pertunmaan seurakunnan talouspäällikkönä, Hartolan hallintojohtajana ja Mäntyharjun vt. talousjohtajana.

Syksyllä 2015 hän aloitti Sulkavan kunnassa talous- ja hallintojohtajana ja syksyllä 2017 hänet valittiin Sulkavan kunnanjohtajaksi. Ennen valintaa hän oli toiminut kunnassa vs. kunnanjohtajana.

Elokuussa 2023 hänet valittiin Mäntyharjun kunnanjohtajaksi.

## Yksityiselämä
Järvenpään äiti Kristiina Järvenpää on toiminut kunnanjohtajana Rantasalmella ja Suomenniemellä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Järvenpään LinkedIn-profiili
Jakkula (Laihia)

**Jakkula** on Laihialla sijaitseva kylä, joka on myös Laihian entinen keskusta. Jakkulassa toimivia yhdistyksiä on Jakkulan kyläyhdistys sekä Jakkulan nuorisoliitto. Jakkulan nuorisoliitto on järjestänyt Jakkurokki-musiikkifestivaalia vuodesta 2016 lähtien ja se on ollut joka vuotinen menestys kävijämäärien kasvaessa vuosittain. Jakkula sijaitsee aivan valtatie 3:n kupeessa. 

Jakkula usein sekoitetaan Laihian toiseen kylään Isokylään, kuitenkin näillä alueilla on merkittävä maantieteellinen ero, sillä ennen kuin Laihianjoen yli kulkeva silta oli rakennettu, joki jakoi alueet kahtia ja nämä kaksi aluetta olivat täysin toisista erillään olevat ja itsenäiset. 

## Jakkulan historiaa
Jakkulan alueella on ollut asutusta vuodesta 500eKr. lähtien. Tästä on todisteena lukuisat muinaishaudat.

Jakkulan Käyppälänmäelle alettiin rakentaa kirkkoa 1300-luvulla, mutta "kirkonkylän" asukkaat halusivat sen Laihian nykyisen keskustan alueelle. Käyppälänmäen asukkaat kävivät purkamassa kirkon kivijalan yöaikaan kahdesti, mutta lopulta joutuivat hyväksymään kirkon rakennuttamisen muualle.  Nykyään Laihian Kirkko sijaitseekin Laihian keskustassa ja se valmistui lopulta vuonna 1508.

Kirkon sijainti lähempänä Vaasaa vaikutti myös Laihian keskustan siirtymiseen Jakkulasta nykyiselle paikalleen, sillä vain kuudenkin kilometrin matka oli merkittävä 1600-luvulla kun matkaa kaupunkiin piti tehdä hevosella.

Jakkulassa sijaitsi myös ennen pankki sekä kyläkauppa jotka on myöhemmin lakkautettu liiketoiminnan siirryttyä pois Jakkulan alueelta Laihian keskustaan. 

### Nimen alkuperä
Jakkulan kylän nimen syntyperästä on useita tulkintoja, ja yksi mahdollisuus on, että se juontuu Jaakob-nimestä. Papinveroluetteloiden mukaan vuonna 1546 Jakkulan kylässä oli 7 taloa, joiden kaikkien nimi oli Jakku. Vaikka isännät vaihtuivat ja talojen nimet eriytyivät ajan myötä, vuonna 1713 kylään oli edelleen kirjattu samat 7 taloa.

## Lähteet
Robert Govett

**Robert Govett** (14. helmikuuta 1813 Staines, Middlesex – 20. helmikuuta 1901 Norwich, Norfolk) oli brittiläinen teologi ja itsenäinen pastori Surrey Chapelissa, Norwichissa. Govett kirjoitti monia kirjoja ja esitteitä. Hänen tunnetuin teoksensa on *The Apocalypse: Expounded by Scripture* (1861–65), jonka hän kirjoitti salanimellä.” Robert Govett ei ollut Plymouthin veljien jäsen, mutta hän oli saanut paljon vaikutuksia Plymouthin veljien kirjoituksista.

## Opit
Govett oli alunperin osa Anglikaanista kirkkoa, mutta irtautui siitä lapsikasteen takia. Hän oli myös dispensationalisti ja ilmaisen armon teologi. Govett kannatti osittaisen ylöstempauksen oppia, jonka mukaan vain tottelevat kristityt ovat osana ylöstempausta, jonka hän uskoi tapahtuvan ennen seitsemän vuoden ahdistusta. Samoin kuten Watchman Nee, Robert Govett uskoi että vain tottelevat kristityt tulevat olevaan osana tuhannen vuoden valtakunnassa, vaikka myöhemmin epäuskolliset myös pääsevät paratiisiin. 

## Lähteet
Olkiluodon tuulivoimalaitos

**Olkiluodon tuulivoimalaitos** oli Satakunnassa Eurajoen Olkiluodossa sijainnut tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 1,0 megawattia ja vuosituotanto on noin 2,0 gigawattituntia. Voimalan rakensi ja omisti Teollisuuden Voima. Voimala oli kastettu *Raunoksi* .

## Yleistä
Tuulivoimalaitos sijaitsi Olkiluodon länsipään etelärannassa ydinvoimalaitoksen teollisuusalueen kaakkoispuolella. Tuulivoimala oli suomalaisen WinWinDin valmistamaa WWD-1-mallia, jonka napakorkeus oli 65 metriä ja tuuliturbiinin halkaisija 60 metriä. Turbiinin siivet olivat lasikuitua, sen torni painoi 92,5 tonnia ja  tuuliturbiini ja koneisto painoivat yhteensä 55 tonnia. Turbiinin suurin pyörimisnopeus oli 25 kirrosta minuutissa.

## Historiaa
Huhtikuussa 2004 odotettiin voimalalle lupaa, kun uudesta tuulivoimalasta julkaistiin kirjoitus Turun Sanomissa. Luvan tultua se rakennettiin valmiiksi syksyllä 2004 ja se vihittiin käyttöön marraskuussa 2004. Tuulivoimalaitos tunnistetaan Valtion tieteellisen tutkimuslaitoksen (VTT) tuulivoiman tuotantotilastoissa nimellä *Eurajoki 1*. Tuulivoimalan toiminta lopetettiin vuonna 2017 eikä sitä enää huollettu tämän jälkeen. Voimalan torni ja itse koneisto olivat niin huonossa kunnossa, ettei niiden kunnostus olisi koskaan tullut tuottamaan hintansa takaisin. Voimalaitos purettiin syksyllä 2018 ja lahjoitettiin Länsirannikon Winnovalle, Länsirannikon Pelastusharjoitusalueelle ja Prizztechille koulutuskäyttöön. Pelastusharjoitusalueella sille ei tehty mitään. Prizztech tutki seuraavana vuonna sen avulla käytöstä poistettujen tuulivoimalaitosten kierrätystä.

Olkiluodon ydinvoimala-alue.jpg|Vuonna 2009
Elektrownia jądrowa w Olkiluoto - panoramio.jpg|helmikuussa 2013
Olkiluoto 2014.jpg|Vuonna 2014


## Katso myös
* Luettelo Suomen tuulivoimaloista

## Lähteet
Aioleion

**Aioleion** (; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Bottikessa Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Néa Propontídan kunnan alueella lähellä nykyistä Néa Tríglian kaupunkia, mutta sen tarkkaa sijaintipaikkaa ei tunneta.

## Maantiede

Aioleionin kaupunki sijaitsi Bottikessa nykyisen Chalkidikín niemimaan läntisissä sisäosissa. Alue ei antiikin aikana kuulunut Khalkidiken alueeseen, josta koko niemimaa on saanut nykyisen nimensä. Aioleionin lähellä sijaitsivat Spartolos, Pleume ja Sinos, mutta kaupungille esimerkiksi *[[Barrington Atlas of the Greek and Roman World]]* -kartastossa merkitty sijainti on summittainen. Aioleionin kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta.

## Historia

Aioleionin historiasta tiedetään vain vähän. Se kuului 400-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla bottiaialaisten kaupunkien liittoon sekä Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa muutamia kertoja vuosina 434/433–422/421 eaa. 300-luvulla eaa. Aioleion on saattanut kuulua Khalkidiken liittoon. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Aiolitēs* ().

## Lähteet
Anthemus

**Anthemus** ( tai *Anthemous*; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Polýgyroksen kunnan alueella noin kolme kilometriä etelälounaaseen nykyisestä Galátistan kaupungista.

## Maantiede

Anthemuksen kaupunki sijaitsi Anthemuksen alueella nykyisen Chalkidikín niemimaan länsiosissa. Antiikin aikana alue ei ollut osa Khalkidikea, josta koko niemimaa on saanut nykyisen nimensä. Kaupunki oli rakennettu samannimisen joen varrelle keskelle hyvin viljavaa laaksoa. Anthemuksen kaupunkikeskus sijoitetaan kukkulalle, joka sijaitsee noin 500 metriä länteen Pyhän Paraskevan (*Agía Paraskeví*) kirkosta, joka puolestaan sijaitsee noin neljä kilometriä etelälounaaseen Galátistan kaupungin keskustasta.

Anthemuksesta länsiluoteeseen sijaitsi Strepsan kaupunki ja kauempana samassa suunnassa Therme ja myöhemmin Thessalonike. Kaupungista etelään sijaitsivat Olynthos ja Poteidaia. Anthemuksen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta.

## Historia

Anthemuksen historiasta tiedetään vain vähän. Vaikka Anthemus on luetteloitu nykytutkimuksessa klassisen kauden polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon, sen todellinen asema tuolloin tunnetaan kuitenkin huonosti. Anthemus vaikuttaa olleen alun perin alueensa nimi, ja Anthemuksen kaupunki vaikuttaa syntyneen 300-luvulla eaa. Se kuului varhaiseen Makedonian valtakuntaan, ja Filippos II antoi sen olynthoslaisille.

Makedonian monien muiden paikkojen tavoin myös Anthemus antoi hellenistisellä kaudella nimensä kaupungille Aasiassa: sen mukaan nimettiin Mesopotamiassa sijainnut Anthemusia. Kaupunki mainitaan edelleen Rooman keisarikauden lähteissä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä *Anthemūntios* () ja *Anthemūsios* ().

## Rakennukset ja löydökset

Antiikin kirjallisten lähteiden perusteella Anthemus on ollut kaupunkikeskus tai mahdollisesti linnoitus. Kaupungin paikalta on löydetty piirtokirjoituksia.

## Lähteet
Stora Sundbyn linna

**Stora Sundbyn linna** () on Ruotsin Eskilstunassa sijaitseva linna Hjälmarenin rannalla. Sitä alettiin rakentaa jo 1400-luvulla, mutta nykyinen ulkoasu on vuodelta 1848. Linnassa on neljä isoa tornia, jotka symboloivat vuodenaikoja, kaksitoista pientä tornia, yksi jokaiselle kuukaudelle, 52 huonetta jotka viittaavat viikkojen määrään vuodessa ja 365 ikkunaa eli yhtä monta kuin vuodessa on päiviä. Linna toimii nykyisin yksityisasuntona, mutta siellä järjestetään kesäisin yleisökierroksia.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Linnan verkkosivut
Assera

**Assera** () eli **Assa** () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Khalkidiken alueella Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Aristotélisin kunnan alueelle lähelle nykyistä Develíkin kylää.

## Maantiede

Asseran kaupunki sijaitsi nykyisen Chalkidikín niemimaan rannikolla Singoksenlahden (nyk. Singitikóslahti tai Pyhänvuorenlahti) pohjukassa. Kaupunki sijoitetaan nykyisin Gomátin Develíkin kylän itäpuolelle. Samalla rannikolla Asserasta länteen sijaitsi Piloros ja itään Sane. Asseran kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä. Aristoteles käyttää Asseran alueesta nimitystä *Assērītis* () tai joissakin käsikirjoituksissa *Assyrītis* (). Seudulla oli joki, josta käytettiin nimeä Psykhros () sen kylmyyden vuoksi.

## Historia

Assera ja Assa ovat todennäköisesti sama kaupunki: Herodotos käyttää muotoa *Assa* ja Theopompos muotoa *Assera*. Stefanos Byzantionlaisella on oma hakusana kummastakin, mutta se voi johtua siitä, ettei hän tiennyt Herodotoksen ja Theopompoksen viitanneen samaan paikkaan. Plinius vanhempi käyttää latinankielistä muotoa *Cassera*. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä *Asseritēs* () ja *Assaios* ().

Herodotos mainitsee Ass(er)an yhtenä seudun kaupungeista, joka antoi joukkoja Kserkseen käyttöön hänen vuoden 480 eaa. hyökkäyksessään Kreikkaan. Myöhemmin klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Assera kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 454/453–433/432 eaa. Assera saattoi osallistua seudun muiden kaupunkien mukana vuoden 432 eaa. kapinaan Ateenaa vastaan. 300-luvulla eaa. kaupunki kuului oletettavasti Khalkidiken liittoon.

## Lähteet
Erkin Qaraqalpaqstan

**Erkin Qaraqalpaqstan** (”Vapaa Karakalpakia”) on Uzbekistaniin kuuluvan Karakalpakian pääkaupungissa Nukusissa ilmestyvä karakalpakinkielinen sanomalehti.

Lehti perustettiin Tórtkúlissa vuonna 1924 nimellä *Birinshi adım* (”Ensimmäinen askel”). Sen nimenä oli *Erkin qaraqalpaq* (”Vapaa karakalpakki”) vuodesta 1925, *Miynetkesh qaraqalpaq* (”Työtätekevä karakalpakki”) vuodesta 1928, *Qızıl Qaraqalpaqstan* (”Punainen Karakalpakia”) vuodesta 1931 ja *Sovet Qaraqalpaqstanı* vuodesta 1957.

*Sovet Qaraqalpaqstanı* oli neuvostoaikana Uzbekistanin kommunistisen puolueen Karakalpakian aluekomitean sekä Karakalpakian autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Viidesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 66&nbsp;000 kappaletta vuonna 1975. Sen rinnalla julkaistiin venäjänkielistä *[[Vesti Karakalpakstana|Sovetskaja Karakalpakijaa]]*.

Lehti sai nimen *Erkin Qaraqalpaqstan* vuonna 1992. Se on nykyään Karakalpakian korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston julkaisu. Kolmesti viikossa A2-kokoisena ilmestyvän lehden levikki oli 1&nbsp;100 kappaletta marraskuussa 2021. Sillä on yhteinen toimitus ja Internet-sivusto venäjänkielisen *[[Vesti Karakalpakstana]]* -lehden kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden sivusto
Lervik

**Lervik** on taajama Fredrikstadin kunnassa Østfoldin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 2,3 neliökilometriä ja asukasluku 3&nbsp;343 vuonna 2022.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Assa

**Assa** voi viitata seuraaviin:

* Assa, joki Georgiassa ja Venäjällä
* Assa, entinen lukkovalmistaja
* *[[Assa (suku)|Assa]]*, sammakkosuku
* *[[Assa (elokuva)|Assa]]*, Sergei Solovjovin elokuva
* Assera eli Assa, antiikin aikainen kaupunki Khalkidiken alueella

;Etunimenä
*Assa Traoré (s. 1985), ranskalainen aktivisti.