Jylhäjoki

**Jylhäjoki** on Satakunnassa Porissa ja Ulvilassa virtaava joki, joka on 6,0 kilometriä pitkä ja joka muodostaa 3,5 kilometrin yläjuoksun osuuden Harjunpäänjoen valuma-alueen 50 kilometriä pitkästä pääuomasta .

## Joen kulku
Jylhäjoki alaa Saarijärven länsirannasta Saarijärven kylässä Porin puolella kuntarajaa. Joki virtaa aluksi itään ja se siirtyy lähes välittömästi Ulivlan puolella. Sen on kaivettu rannan läheisyydessä kapeaan ja syvennettyyn uomaansa, mutta joki putoaa 350 ensimmäisen metrin matkalla jo pari metriä. Alkumetrien matkalla sen kaltevuus on 5,1 metriä kilometrille. Joen varressa olevaa maatilaa kutsutaankin Koskeksi ja sillä on yksityinen silta joen yli. Jo kuuden sadan metrin jälkeen joki kääntyy kohti luodetta ja se alittaa pian Saarijärven kylän. Joki virtaa ensimmäiset kaksi kilometriä länteen päin laajan peltoaukean keskellä. Luontaisesti mutkitteleva uoma muuttuu kilometrin jälkeen suoraksi ja peratuksi johto-ojaksi. Vain Hellunkorven kohdalla on joen rannat metsämaata tai suomaata. Pellonreunassa jokeen yhtyy vasemmalta etelästä tuleva Liesioja, joka kasvattaa joen uoman lähes kaksinkertaiseksi. Maatalolla on täällä yksityinen silta. Joki alittaa 900 metrin päässä uudelleen Saarijärven kylätien ja se jatkaa edelleen virtaamista kohti länttä. Joen alajuoksulla metsätaipaleella erottuu joen rannoilla perkaus- ja ruoppaustöissä syntyneet maavallit. Joki virtaa täällä melko syvässä uomassa. Monet ympäristön suo-ojat on johdettu jokeen. Yksi tällainen oja on Käkioja. Viimeinen kilometrin matkalla joki alkaa mutkittelemaan. Joutsijärven ympäri merkitty retkeilypolku ylittää joen täällä. Kun joki laskee alas Jylhäjoenniitulle (suomaata), levenee joki 10–30 metriä leveäksi, vaikka yläjuoksulla joki on aina alle 5 metriä leveä . Myös suistomaan suon ojat on johdettu jokeen. Joki laskee Joutsijärveen sen koillisrantaan Ottaluodon suojassa sijaitsevaan lahteen. Lahden syväys on noin metrin.

## Hydrologiaa
Porin kaupunki alkoi hyödyntää Joutsijärveä raakavesilähteenä vuodesta 1977 lähtien. Siksi Joutsijärven vedenlaatu kiinnostaa Porin Vesiä. Joutsijärven ja siihen laskevien virtavesien ominaisuuksia on tutkittu vuodesta 1999 lähtien. Jylhäjoki on virtaamaltaan suurin järveen laskevista virtavesistä. Sen osuus järveen virtavesistä muodostuvasta valumasta oli tutkimuksessa 58&nbsp;%. Vuonna 1999 valumaksi arvioitiin 29,421 miljoonaa kuutiometriä, josta Jylhäjoen osuus oli 17,064 miljoonaa kuutiometriä. Virtaamana se tarkoitti Joutsijärven kohdalla 0,93 kuutiometriä sekunnissa ja Jylhäjoella 0,54 kuutiometriä sekunnissa.

## Vedenlaatu
Jylhäjoesta purkautui Joutsijärveen vuoden 1999 tutkimuksen mukaan 58&nbsp;% siihen joutuvasta fosforikuormituksesta eli noin 58&nbsp;% 1&nbsp;504&nbsp;kilogrammasta fosforia, noin 870&nbsp;kilogrammaa. Myöhemmin tuo osuus nostettiin yli 70&nbsp;%:iin, mutta sen tutkimuksen fosforikuormituksesta ei tässä ole tietoa. Siksi suojeluohjelmassa pyritään rajoittamaan Jylhäjoesta purkautuvaa fosforikuormitusta. Vuosina 2004 ja 2005 kokeiltiin hakesuodatusta, jonka tulokset olivat rohkaisevia eteenkin kiintoaineen pidätyksen osalta. Joen happamuustaso on ollut alhaisimmillaan mitattu olevan pH&nbsp;4,8, eli hyvin hapanta.

Vuonna 2005 toteutetussa hakesuodatinkokeilussa tutkittiin Liesojan suulla ojan vedenlaatua. Siinä todettiin, että yli puolet veden fosforikuormituksesta tulee maataloudesta ja 12% metsätaloudesta. Humuspitoinen ja lievästi rehevöityneessä vedessä saattaa esiintyä limalevää (), jota esiintyy Joutsijärvessäkin. Jylhäjoki ja sen sivuhaara Liesoja virtaavat molemmat maatalousalueen halki ja niiden latvavesiä tulee ojitetuilta soilta. Veden odotettiinkin sisältävän kiintoainetta ja humusta. Ennen hakesuodatinkokeilua seurattiin vedenlaatua kesällä 2004 ja seuraavana talvena mittausseurannalla. Vaikka mittausarvot koskevat Liesojaa, jonka virtaama on lähes sama kuin Jylhäjoen yläjuoksulla, voidaan tulokset yleistää molempiin tietyin varauksin. Mittausten mukaan vedenväri oli kesällä 2004 yleensä 140–800&nbsp;Pt&nbsp;mg/l keskiarvolla 340&nbsp;Pt&nbsp;mg/l, sameus oli 5,7–111&nbsp;FNU keskiarvolla 27&nbsp;FNU, kokonaisfosforipitoisuus oli 22–87&nbsp;mikrogrammaa litrassa vettä&nbsp;(μg/l) keskiarvolla 48&nbsp;μg/l, kokonaistyppipitoisuus oli 790–1&nbsp;590&nbsp;μg/l keskiarvolla 1&nbsp;040&nbsp;μg/l, veden happamuustaso oli pH&nbsp;5,1–6,3 keskiarvolla pH&nbsp;5,8. Seuraavana talvena arvot kohosivat hieman paitsi fosforiarvot, jotka pysyivät lähes samana, ja sekä sameus- että väriarvot, jotka pienenivät hieman. Tällaisia arvoja esiintyy rehevöityneessä vesistössä ja ne ovat osaltaan rehevöittämässä alapuolista Joutsijärveä.

## Jylhäjoen valuma-alue
Jylhäjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 35.146) sijaitsee Kokemäenjoen vesistön (35) Kokemäenjoen alueessa (35.1), jonka Harjunpäänjoen valuma-alueeseen (35.14) se kuuluu. Jylhäjoen valuma-alueen pinta-ala on 42,54&nbsp;neliökilometriä (tai 47,08&nbsp;km² ) ja järvisyys 1,87&nbsp;%. Jylhäjoki on valuma-alueen laskujoki Joutsijärveen, joka sijaitsee Joutsijärven alueella (35.143). Jylhäjoen alajuoksu muodostaa osan Harjunpäänjoen valuma-alueen pääuomasta, mutta sen yläjuoksun sijasta pääuomaan kuuluukin Liesoja .

Jylhäjoen uomaverkosto on suhteellisen laaja. Alajuoksulla sen uomaan yhtyy lukuisia lyhyitä ojia, joista oikealta yhtyvä Käkioja on pisimpiä. Monet ojat ovat kartoissa nimettömiä, joten niitä ei voi tässä siksi mainita. Joulupukinmäen itäpuolella Jylhäjokeen yhtyy etelästä tuleva Liesoja, jonka valuma-alueen pinta-ala on 20,62&nbsp;km². Se on suurempi kuin Jylhäjoen latvaosien valuma-alueen pinta-ala 15,58&nbsp;km². Liesojan latvaosia kutsutaan nimellä Kankilamminoja, joka alkaa Kankilammesta&nbsp;(2&nbsp;ha). Samalla valuma-alueella esiintyy Liesojan varrella paikanniminä Liesjärvi ja Sammaljärvi. Ne ovat muistona kuivatetuista järvistä, josta raivattiin pelto- ja metsämaata. Jylhäjoen yläjuoksu alkaa Saarijärvestä&nbsp;(44&nbsp;ha). Saarijärveen laskevien ojien valuma-alueilla esiintyy joitakin järviä. Eteläpuolella on Vähä Saarijärvi&nbsp;(8&nbsp;ha), jonka oja laskee Saarijärven etelärantaan. Itärantaan laskeva Tielamminoja alkaa toisesta Tielamminnevalla sijaitsevista lammesta, joita kutsutaan yhdessä Tielammiksi&nbsp;(3&nbsp;ha). Vähä Lutajärvi&nbsp;(4&nbsp;ha) on yksinäinen metsäjärvi, joka luetaan kuuluvaksi Tilampien valuma-alueeseen. Tielamminojan eteläinen haara alkaa Keksalmista&nbsp;(13&nbsp;ha).

## Jylhäjoen valuma-alueen historiaa

Vuosina 1855–1856 valmistuneessa Kalmbergin kartastossa nimettömän Jylhäjoen alajuoksulla on laaja asumaton suoalue. Jokeen yhtyivät kartan mukaan Käkijärven laskuoja, Liesioja, jonka valuma-alueella sijaitsivat nyttemmin kuivatetut ”Liesijärvi” ja ”Sammaljärvi” sekä kaukainen ”Kangilammi”. Jylhäjoki saa alkunsa ”Saarijärvestä”, jonka länsipuolella sijaitsee kaksi maatilaa. Toisen talon nimi on ”Saurijürvi”. Taloilla on joessa vesimylly. Jylhäjoen ensimmäisen kilometrin varteen on raivattu peltomaita ja alempana joenvarressa ovat heinäniityt. Saarijärven pohjoispuolella on yksinäinen torppa. Myös Tielamminojan varteen on raivattu heinäniittyjä. Muiden järvien nimet ovat ”Wähä Saarijärvi”, ”Koksjärvi”, ”Wähä Lutavanjärvi” ja ”Tjenlampi”. Senaatin kartastossa, jota valmistettiin vuosina 1870–1907, on asutustilanne Kalmbergin kartastoon nähden kehittynyt. Vaikka joen alajuoksun ympäristö on edelleen suomaata, on Liesijärven () vedenpintaa alennettu (?), Sammaljärvi (Саммальяарви) kuivatettu kosteikoksi ja Saarijärven kylään perustettu kolme taloa lisää. Saarijärven kylään luettiin myös kauempana sijaitsevia taloja ja torppia, joita on toistakymmentä. Vuonna 1934 julkaistussa Porin seudun taloudellisessa kartassa koko Jylhäjoen varsi on niittymaata lukuun ottamatta joen yläjuoksua, jossa Saarijärven länsipuoli on peltoaukeaa. ”Liesjärven” ympäristö on niittymaata ja lähes koko Sammaljärven vesijättömaa on perattu maatalouskäyttöön. Saarin järven nimi on kartassa ”Iso Saarijärvi” ja sitä ympäröin vesijättömaat järvenlaskun seurauksena. Myös Tielamminojan puronvarsi on raivattu nittymaiksi. Koksjärven nimi on nyt kirjoitettu ”Käksalmi”. Vuoden 1955 Porin seudun taloudellisessa kartassa ona joen alajuoksun varsilta lopetettu heinänteko, mutta sitä tehdään vielä Liesjärven ympärillä, Sammaljärven pohjoisosissa ja joen keskijuoksulla. Asutus on runsaampaa kuin koskaan aikaisemmin ja Saarijärven kylän talojen kautta kiertää kylätie.

## Huomioita

## Lähteet