open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alexandra (Kreikan ja Tanskan prinsessa)

**Kreikan ja Tanskan prinsessa Alexandra** (suuriruhtinatar *Aleksandra Georgijevna)*; (30. elokuuta 1870 Mon Repó, Korfu, Kreikan kuningaskunta – 24. syyskuuta 1891 Moskova, Venäjän keisarikunta) oli Kreikan ja Tanskan prinsessa, ja avioliiton myötä venäläinen suuriruhtinatar.

## Suku ja lapsuus
Alexandra oli Kreikan kuningas Yrjö I:n ja suuriruhtinatar Olga Konstantinovnan kolmas lapsi ja vanhin tytär. Hänellä oli seitsemän sisarusta, joista vanhin veli Konstantin I oli Kreikan kuningas vuosina 1913-1917 ja 1920-1923. Nuorempi sisar Marie oli avioitunut suuriruhtinas Georgi Mihailovitš Romanovin kanssa sekä veljet Andreas että Nikolaos, joka avioitui suuriruhtinatar Jelena Vladimirovna Romanovan kanssa. 

Alexandran isä ei ollut syntyperäinen kreikkalainen, hän oli tanskalainen prinssi Christian Wilhelm von Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg, ja hänet oli valittu Kreikan valtaistuimelle 17-vuotiaana. 

Kreikan kuninkaallinen perhe ei ollut kuninkaallisten standardien mukaan rikas ja he elivät yksinkertaisesti. Kuningas Yrjö oli hiljainen mies, mutta vastoin tuon aikakauden yleistä lähestymistapaa hän uskoi onnellisiin vilkkaisiin lapsiin. Alexandra ja hänen sisaruksensa käyttivät Ateenan kuninkaallisen palatsin pitkiä käytäviä kaikenlaisiin leikkeihin, ja joskus kuningas itse johti "sisä pyöräilyä". Brittiläiset lastenhoitajat kasvattivat heidät englanniksi, ja lasten ensimmäinen kieli oli, mutta he puhuivat kreikkaa keskenään. He oppivat myös saksaa ja ranskaa. 

Tulevaan puolisoonsa suuriruhtinas Paul Aleksandrovitšiin hän oli tutustunut, kun tämä vietti talvet Kreikassa toistuvien hengitystiesairauksiensa vuoksi. Kreikan kuninkaallinen perhe vietti myös usein lomia Romanovien kanssa vieraillessaan sukulaisten luona Venäjällä tai Tanskassa. Heidän kihlauksensa julkaistiin 10. marraskuuta 1888. 

## Avioliitto ja lapset
Hänet vihittiin 18-vuotiaana kesäkuussa 1889 serkkunsa suuriruhtinas Pavel Aleksandrovitš Romanovin kanssa, joka oli Venäjän keisariAleksanteri II:n ja keisarinna Maria Aleksandrovnan nuorin poika ja keisariAleksanteri III:n nuorin veli.  

Aleksandralle ja Pavelille syntyi kaksi lasta:

*Maria Pavlovna Romanova nuorempi (1890–1958)
*Dmitri Pavlovitš Romanov (1891–1941)

Suuriruhtinatar Aleksandra Georgijevna kuoli 21-vuotiaana Moskovassa 24. syyskuuta 1891. Hän menehtyi tajuihinsa tulematta kuusi päivää sen jälkeen, kun oli synnyttänyt poikansa, joka syntyi ennenaikaisesti pihtisynnytyksellä Aleksandran ollessa seitsemännellä kuulla raskaana ja kärsiessä raskausmyrkytyksestä. Ruumiinavauksessa paljastui munuaistulehdus ja sydämen vajaatoiminta.

Hänet haudattiin Pietari-Paavalin linnoituksen kirkkoon Pietarissa.

## Perintö
Hänen leskensä lähti pitkäaikaisen rakastajattarensa Olga Valerianovna Palein ja yhteisten lastensa kanssa maanpakoon ulkomaille, jossa vuonna 1902 he menivät naimisiin. Suuriruhtinas Pavel jätti lapset Marian ja Dmitrin Venäjälle veljensä Sergei Aleksandrovitš Romanovin ja tämän puolison Elisabet Fjodorovnan kasvatettaviksi.
Skånen laki

**Skånen laki** syntyi Skånen maakunnassa, kun se vielä oli Tanskan vallan alaisena, noin 1202–1216. Samoihin aikoihin arkkipiispa Andreas Sunesson kirjoitti latinaksi tutkimuksen Skånen oikeudesta. C. J. Schlyter julkaisi maakuntalain 1859 ja varusti sen selityksillä.

## Lähteet
Putaankankaan tuulivoimapuisto

**Putaankankaan tuulivoimapuisto** on Lapissa Simon Kuuselanmäen Putaankankaalla sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 3 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 9 megawattia. Voimalat on rakentanut Tuuliwatti Oy ja ne omistaa Aalto Wind No 1 Ltd. Oy.

## Yleistä
Tuulivoimapuisto sijaitsee valtatien 4 eteläpuolella parin kilometrin päässä Simon asemanseudulta. Tuulivoimalat sijaitsevat puolen kilometrin etäisyydellä toisistaan ja voimalaitoksien väliin jäävän alueen pinta-ala on 14 hehtaaria. Voimalat sijaitsevat noin 10 metriä mpy. Tuulipuistosta on tieyhteys etelään Kuuselanmäelle yhdystiehen 19504, joka alkaa Simon asemanseudulta.

Tuulivoimalaitokset ovat tanskalaisen Vestaksen valmistamaa Vestas V112-mallia, jonka napakorkeus on 119 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 112 metriä, ja jonka kapasiteetti on 3,0 megawattia.

Tuulivoimaloiden sähkö muunnetaan 20 kilovoltin jännitteeseen ja siirretään maakaapeleilla Rantakairan Sähkö Oy:n Simon sähköasemalle, josta sähkö johdetaan kantaverkkoon.

## Historiaa
Tuulivoimalat valmistuivat vuonna 2012. Nykyisen omistaja Aalto Wind No 1 Ltd. Oy on rekisteröitynyt kaupparekisteriin maaliskuussa 2018.

## Katso myös
* Luettelo Suomen tuulivoimaloista

## Lähteet
Kaarle Julius Saarinen

**Kaarle Julius Saarinen** (12. helmikuuta 1868 Pori – 15. marraskuuta 1938 Mikkeli) oli suomalainen kansakoulunopettaja, suomentaja ja esperantisti.

Saarinen kävi kansakoulun ja kolme luokkaa Porin lyseota. Hän sai päästötodistuksen Jyväskylän seminaarista vuonna 1893. Hän oli sitten opettajana Mikkelin maalaisseurakunnan Harjumaan koululla 1889–1890, Pylkönmäen kirkonkylän ja Saarijärven Honkolan kansakouluissa ja 1893–1894 Laukaassa Kuusankosken kasvatuslaitoksessa. Saarinen muutti 1894 Tampereelle ja toimi sitten opettajana kaupungin kansakouluissa vuoteen 1931 saakka. Saarinen oli lisäksi tuntiopettajana useissa Tampereen oppikouluissa, kauppa-apulaiskoulussa, työväenopistossa ja käsityöläiskoulussa ja opetti niissä englantia, ruotsia, esperantoa, kaunokirjoitusta ja uskontoa. Hän teki opintomatkan vuonna 1901 Englantiin ja Skotlantiin.

Saarinen oli Tampereen kansakoulujen johtokunnassa opettajiston edustajana ja kuului Tampereen klassillisen lyseon vanhempainneuvostoon sekä oli kirkkoneuvoston jäsenenä. Hän oli muutamia vuosia Tampereen taksoituslautakunnan ja kasvatuslautakunnan sihteerinä. Saarinen suomensi muutamia kirjoja englannin kielestä ja harrasti erityisesti kansainvälistä kieltä esperantoa.

Saarinen kirjoitti rauhanasiasta vuonna 1907 Tampereella perustetun Suomen Rauhanliiton Väinämöinen-lehteen 1909–1911. Vuosina 1910–1911 hän laati kansainvälisellä Ido-apukielellä lehden kuhunkin numeroon selostuksen edellisen numeron sisällöstä, jotta ulkomaisetkin rauhanystävät saisivat tietoa Suomen rauhanliikkeestä. Lehden ilmestyminen päättyi kuitenkin 1911 kustantajan konkurssiin. 

## Suomennoksia
Nimellä *K. J. Saarinen*:
* Charles M. Seldon : *Filip Strongin ristiinnaulitseminen*. Wäinämöinen, Tampere 1900
* Washington Gladden : *Aikamme johtavia aatteita* ; englanninkielestä suomensi K. J. Saarinen. K. J. Gummerus, Jyväskylä 1908 (alkuteos *Ruling ideas of the present age*)

## Lähteet
Hindi Medium

**Hindi Medium** on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen draamakomediaelokuva, jonka on kirjoittanut ja ohjannut Saket Chaudhary. Pääosia näyttelevät Irrfan Khan, Saba Qamar, Dishita Sehgal, Deepak Dobriyal ja Amrita Singh. Delhiin sijoittuva elokuva keskittyy pariskunnan taisteluun saada tyttärensä arvostettuun englanninkieliseen kouluun noustakseen yhteiskunnassa.

## Näyttelijät

## Soundtrack

## Vastaanotto
Box Office India julisti *Hindi Mediumin* ”hitiksi”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Dorudon

** ''Dorudon'' ** on sukupuuttoon kuollut muinaisvalaisiin kuulunut suku. Siihen kuuluneita lajeja esiintyi Eoseenin loppupuolella. Ne olivat aikoinaan vallitsivimpia petoeläimiä ja ne saalistivat muita merinisäkkäitä ja kaloja. Tämä suku muistutti paljolti sukua Basilosaurus. Dorudon erosi nykyisistä valaista pään muodon ja hampaiden osalta. Kuono oli pitkä ja hampaissa oli erotettavissa etu-, kulma ja poskihampaat. Dorudonilla oli nykyisten valaiden kaltaisia piirteitä sikäli, että takaraajat olivat pienentyneet selvästi ja lantioluu ei ollut sidoksissa selkärangan pääosaan.

## Lähteet
Today Was a Fairytale

**Today Was a Fairytale** on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin kappale vuodelta 2010. Swift säveltänyt kappaleen yksin ja tuottanut sen Nathan Chapmanin kanssa. Kappale julkaistiin singlenä 19. tammikuuta 2010.

”Today Was a Fairytale” on mukana elokuvassa *[[Ystävänpäivä (elokuva)|Ystävänpäivä]]* (Valentine’s Day), jossa Swift esiintyy sivuosassa. Se on tyyliltään romanttinen country pop -kappale.

”Today Was a Fairytale” pääsi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan kakkossijalle. Se oli iTunesissa ladatuimpien kappaleiden listan kärjessä. Kappale oli suosittu myös Kanadassa ja Australiassa. Se nousi Kanadassa listaykköseksi ja Australiassa sijalle 3.  Kappale on myynyt platinaa Yhdysvalloissa ja Australiassa.

Swift levytti kappaleen uudelleen   vuonna 2021 nimellä "Today Was a Fairytale (Taylor’s Version)". Uusi versio lisättiin hänen albumilleen *[[Fearless (Taylor’s Version)]]*. 

## Listasijoitukset

## Myyntipalkinnot

## Lähteet
Adventtiseppele

**Adventtiseppele** eli **adventtikranssi** () on joulun odotukseen liittyvä saksalainen perinne. Havuista tehdyssä seppeleessä on neljä kynttilää, joita sytytetään adventtisunnuntaisin. Ensimmäisenä adventtina sytytetään yksi kynttilä, toisena kaksi ja kolmantena kolme. Viimeisenä adventtisunnuntaina sytytetään kaikki neljä kynttilää.

Ensimmäisen adventtiseppeleen teki teologi Johann Hinrich Wichern vuonna 1839 Hampurissa. Hän halusi helpottaa joulun odotusta johtamassaan Rauhes Haus -lastenkodissa. Wichern otti kärrynpyörän ja kiinnitti siihen 23 kynttilää – yhden jokaiselle päivälle ensimmäisestä adventtisunnuntaista jouluaattoon. Adventtisunnuntaille oli valkoiset kynttilät, kun taas muille päiville oli punaiset, pienemmät kynttilät. Wichern ripusti seppeleen lastenkodin rukoushuoneeseen.

Alkuperäisessä adventtiseppeleessä kynttilöiden määrä vaihteli vuodesta toiseen välillä 22–28, riippuen jouluaaton ajankohdasta. Noin vuodesta 1860 Wichern koristeli seppeleen pihdan havuilla. 1900-luvun alussa adventtiseppeleet yleistyivät saksalaisissa kirkoissa ja kodeissa. Jossain vaiheessa kynttilöiden määrä laski ja vakiintui neljään. Seppele syntyi alun perin Hampurin protestanttisissa piireissä, mutta ensimmäisen maailmansodan jälkeen tapa levisi kirkkokunnasta riippumatta Saksan eteläosiin asti. Sanotaan, että katolilaisessa kirkossa adventtiseppele ripustettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1925 Kölnissä. Tapa kuitenkin yleistyi katolilaisissa kirkoissa vasta toisen maailmansodan jälkeen.

Adventtiseppeleet ovat levinneet myös Saksan ulkopuolelle, ja niitä valmistetaan nykyään useista eri materiaaleista, kuten muovista ja kankaasta. Adventtiseppeleet ovat yleisiä Keski-Euroopassa, ja eri maihin ja maakuntiin on muodostunut erilaisia perinteitä kynttilöiden värien suhteen. Kynttilät voivat olla esimerkiksi violetteja adventin liturgisen värin mukaisesti. Kynttilöiden symboliikalle on useita erilaisia selityksiä. On esimerkiksi sanottu, että Wichernin alkuperäisessä seppeleessä valkoiset kynttilät kuvastivat viattomuutta ja punaiset rakkautta. Neljä kynttilää voivat myös kuvata pääilmansuuntia, ja pyöreä seppele voi kuvastaa äärettömyyttä, ylösnousemusta ja yhteisöä. Kärrynpyörään liittyy myös esikristillisiä perinteitä, ja pyörää on pidetty muun muassa auringon symbolina.

Adventtiseppeleet saapuivat Saksasta myös Pohjoismaihin. Tanskassa adventtiseppeleistä tuli hyvin suosittuja, Suomessa ja Ruotsissa ei niinkään. Ruotsissa adventtiperinne muutti muotoaan, ja kyntteliköistä, joissa on vierekkäin neljä adventtikynttilää, tuli 1930-luvulla myyntimenestys. Aiemmin Ruotsissa oli jo ollut adventtikuusia, joiden perinne niin ikään saapui Saksasta. Kynttelikköjen muodossa adventtikynttilät ovat levinneet myös Suomeen, erityisesti ruotsinkielisen väestönosan keskuuteen. Myös saksalainen seppeleperinne on hiljakseen tehnyt tuloaan Suomeen, ja 2000-luvulla adventtiseppeleitä on myyty ainakin Lidlissä.

## Lähteet
Benjamin Ajo

**Benjamin Ajo** (17. marraskuuta 1868 Ylitornio – 19. huhtikuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen asemapäällikkö ja suomentaja.

Benjamin Ajon vanhemmat olivat talollinen Isak Vilhelm Pirjetä ja Anna Margareta Ajo. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun yksityislyseosta 1887.

Ajo tuli valtionrautateiden palvelukseen 1888. Hän toimi kirjurina Sörnäisten asemalla vuodesta 1891 alkaen ja 1. kirjurina Tampereella vuodesta 1896. Ajo oli asemapäällikkönä Otalammilla 1901–1906, Tohmajärvellä 1906–1907, Urjalassa 1907–1927 ja Hämeenlinnassa 1927–1934. Hän jäi eläkkeelle 1934 ja muutti sitten Helsinkiin.

Ajo oli useita vuosia Urjalan kunnanvaltuuston jäsenenä ja Urjalan säästöpankin konttorin johtajana ja oli mukana perustamassa Urjalan suojeluskuntaa. Hän toimi useita vuosia Asemapäällikköyhdistyksen puheenjohtajana ja oli yhdistyksen kunniajäsen. Hän suomensi useita teoksia ja kirjoitti eri julkaisuihin suomalaisuus-, raittius- ja heimokysymysasioista. Ajo oli myös mukana perustamassa useita kirjastoja. Sortovuosina 1900-luvun alussa hän oli mukana harjoittamassa passiivista vastarintaa ja myöhemmin oli ajamassa Karjalan pakolaisten asiaa. Ajo oli Karjalan Sivistysseuran ainaisjäsen seuran perustamisesta lähtien. Ajo teki useita opintomatkoja moniin Europan maihin.

Benjamin Ajo oli naimisissa 1897–1935 Emilia Wilhelmina Erikssonin (k. 1935) kanssa.

## Suomennoksia
* Carl Boberg : *Miksi aijot?: nuorison tärkein kysymys: moniaita nuorille omistamia mietteitä*. Lähetyskirjakauppa, Helsinki 1894
* Agnes Vollmar : *Mummu: kertomus nuorille ja vanhoille*; suom. Benjamin Ajo ja Abel Fabian Raunio. Lähetyskirjakauppa, Helsinki 1894, 2. painos 1903

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hämeenlinnan asemapäällikkö Benjamin Ajo, Suomen Rautatiemuseon kuvakokoelma
Benjamin Ajon lehtiartikkeleita nimellä *Benj. Ajo*:
* Hajamietteitä heimotyöstä lähinnä Karjalaa silmälläpitäen, Toukomies, 01.04.1931, nro 4-5, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Rajaseudut ja heimotyö, Toukomies, 01.12.1934, nro 11-12, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Suomenkielen alue ja suomalaisen kulttuurin alue, Viena-Aunus, 01.02.1935, nro 1-2, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Leipiön tuulivoimapuisto 1

**Leipiön tuulivoimapuisto 1** on Lapissa Simon Leipiössä sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 4 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 18 megawattia ja vuosituotanto noin 43 gigawattituntia . Voimalat on rakentanut Tuuliwatti Oy. Tuulipuiston omistaa Simo Leipiö Tuuli Ky, joka on Exilion Tuuli Ky:n tytäryhtiö , ja niitä operoi Operointi St1 Oy.

Leipiön tuulivoimapuistoja on kaksi muutakin, joista käytetään järjestysnumeroita 2 ja 3, mutta ne omistaa Gigawatti Oy.

## Yleistä
Tuulivoimapuisto sijaitsee valtatien 4 ja Oulu-Tornio-rautatien pohjoispuolella Vähä-Leipiön palon alueella noin 3 kilometriä luoteeseen Simon asemanseudulta. Merenranta sijaitsee 7 kilometriä etelässä. Pienen tuulipuiston pituus on 1,5 kilometriä, leveys 0,5 kilometriä, ja voimalaitoksein välisen alueen pinta-ala on 40 hehtaaria. Voimalat sijaitsevat 12–20 metriä mpy. Puiston alueella sijaitsee kalliolouhos, joka on täyttynyt vedellä. Tuulipuistoon tulee tie asemanseudun tieliittymästä.

Tuulivoimalaitokset ovat espanjalaisen Gamesan valmistamaa Gamesa G128-mallia, jonka napakorkeus on 140 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 128 metriä, ja jonka kapasiteetti on 4,5 megawattia.

Ensimmäisen vaiheen neljän tuulivoimalan sähkö kootaan 20 kilovoltin maakaapeleilla yhteen niiden luoteispuolella sijaitsevalle, Alimmaiselle Varesharjulle rakennetulle, sähköasemalle. Sen ylitse kulkee 110 kilovoltin Raasakka-Isohaara voimajohto.

## Historiaa
Tuuliwatti Oy alkoi suunnitella Simoon tuulivoimapuistoa Simon tuulivoimapuistot -hankeen nimellä Perämeren hyvien tuuliolosuhteiden vuoksi. Siihen sisältyi neljä hankealuetta, Karsikko, Leipiö, Halmekangas ja Onkalo, jo rakennetun Putaankankaan tuulivoimapuiston ja neljän ensimmäisen jo vuonna 2014 valmistuneiden Leipiön voimaloiden lisäksi . Lapin ELY-keskus vastaanotti ympäristöarviointiohjelman (YVA) tammikuussa 2013 ja siihen liittyvän selostuksen syyskuussa 2013. ELY-keskus antoi tästä lausuntonsa helmikuussa 2014. Leipiön tuulivoimapuiston ensimmäisen laajennuksen osayleiskaava hyväksyttiin kunnanvaltuustossa lokakuussa 2014.

Leipiön tuulivoimapuiston laajennus tarkoitti rakentamisen vaiheita 2 ja 3. Siihen oli ryhdytty jo ajoissa ja YVA-hanke oli käynnissä 2015. Leipiö 2-hankkeessa oli tarkoitus pystyttää voimalat kesällä ja syksylla 2016 ja ryhtyä sähköntuotantoon vuonna 2017 . Kun Tuuliwatti Oy päätettiin hajottaa, jaettiin tuulivoimapuistot lokakuussa 2020 joko St1 Nordicin Tuulivoltille tai S-ryhmän Gigawatille. Leipiö 1-vaihe päätyi Tuulivoltille, joka myi tuulipuistonsa heti eteenpäin uudelle yhtiölle Exilion Tuuli Oy, jolla puisto toimii yhtiön Simo Leipiö Tuuli Ky alla.

## Katso myös
* Luettelo Suomen tuulivoimaloista

## Huomioita

## Lähteet
Lumokierrot

**Lumokierrot** (*Turbina*) on kiertokasveihin kuvattu suku, joka nykyään luetaan osaksi elämänlankoja (*Ipomoea*).

## Suvun lajeja
Turbina abutiloides = Ipomoea abutiloides

Turbina amazonica = Ipomoea amazonica

Turbina bracteata = Ipomoea porphyrea

Turbina cordata = Ipomoea sericosepala

*Turbina corymbosa* = atsteekkilumokierto *Ipomoea corymbosa*

Turbina holubii = Ipomoea holubii

Turbina inopinata = Ipomoea inopinata

Turbina longiflora = Ipomoea mozambicensis

Turbina oblongata = Ipomoea oblongata 

Turbina oenotheroides = Ipomoea oenotheroides

Turbina perbella = Ipomoea perbella

Turbina racemosa = Ipomoea racemosa

Turbina robertsiana = Ipomoea robertsiana

Turbina shirensis = Ipomoea shirensis 

Turbina stenosiphon = Ipomoea stenosiphon 

Turbina stenosiphon var. pubescens = Ipomoea stenosiphon var. pubescens 

Turbina suffruticosa = Ipomoea suffruticosa

## Lähteet
Adolf Slaby

**Adolf Slaby** (1849–1913) oli saksalainen sähköinsinööri. Hän oli vuodesta 1882 sähkötekniikan professorina ja 1894–1895 rehtorina Charlottenburgin teknillisessä korkeakoulussa. Hänet nimitettiin 1902 kunniaprofessoriksi Berliinin yliopistoon. Hänen ansionsa lennättimen alalla ovat merkittävät.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Elisabeth de Lisitzin

**Elisabeth de Lisitzin** (3. maaliskuuta 1904 Moskova, Venäjän keisarikunta – 5. tammikuuta 1996 Porvoo) oli suomalainen toimittaja, tulkki ja Suomen ensimmäinen naisdiplomaatti, koulutukseltaan ekonomi ja lakitieteen lisensiaatti.

Elisabeth de Lisitzinin vanhemmat olivat vuori-insinööri, filosofian maisteri ja toimitusjohtaja Gregorius Lisitzin ja Eugenie Maria de Ratomska. Hänen sisarensa oli filosofian tohtori, talassologi Eugenie Lisitzin. Perhe asui vuori-insinöörinä toimineen isän työn vuoksi eri maissa ja de Lisitzin aloitti koulunsa Dresdenissä Saksassa. Hän kävi sitten Pietarissa ruhtinatar Obolenskajan hienostokoulua hankkien sieltä monipuolisen kielitaitonsa: de Lisitzin osasi kahdeksaa kieltä. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin ruotsalaisesta tyttökoulusta 1923.

De Lisitzinistä tuli Suomen ensimmäinen naisdiplomaatti, kun hän työskenteli attaseana ulkoministeriössä 1930-luvun alussa. Hän toimi myös tulkkina sekä eri maiden Helsingin edustustojen lainopillisena neuvonantajana. Nainen ei voinut tuohon aikaan tehdä diplomaatin uraa ulkomailla.

De Lisitzin työskenteli Suomen Tietotoimiston toimittajana 1941–1952. Toisen maailmansodan päätyttyä hän toimi venäläisten tulkkina sotasyyllisyysoikeudenkäynnissä. 1950-luvulla hän siirtyi vapaaksi toimittajaksi sekä ''Kauneus ja terveys'' -lehden toimittajaksi. Vuonna 1972 hän muutti Porvooseen.

Elisabeth de Lisitzinin ja Veikko Pohjanpellon tytär on taidemaalari ja kuvanveistäjä Maria de Lisitzin (s. 1946).

## Julkaisuja
* *Ranskan nykytaidetta*. Tekijä, Helsinki 1947
* *La peinture actuelle en France*. Elisabeth Lisitzin, Helsinki 1947
* *Apteekkarien rohdos - Apotekarenas drog Aurumm oy.-ab. 60 vuoden vaiheet*.  Apteekkarien rohdos, Helsinki 1955

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Elisabeth de Lisitzin oli Venäjän vallankumouksen silminnäkijä. Miehet ohittivat kielitaiturin valtion virkavalinnoissa, Helsingin Sanomat 27.2.1994 (Tilaajille)
Elisabeth Lisitzinin lehtiartikkeleita:
* Varsova - vanhan Puolan sykkivä sydän, Aamulehti, 19.11.1933, nro 312, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Nyky-Japanin kirjallisuudesta, Suomen Sotilas, 01.01.1936, nro 2, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Jugoslavialaisen talonpojan asumuksesta, vaatetuksesta ja elämäntavoista, Maaseudun Tulevaisuus, 19.06.1937, nro 66, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Japanin "lotista", Lotta-Svärd : Lotta-Svärd yhdistyksen äänenkannattaja, 15.06.1938, nro 10, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Hemsedalin kirkko

**Hemsedalin kirkko** () on Hemsedalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko. Sen suunnitteli arkkitehti Henrik Nissen ja se valmistui vuonna 1882.

Hemsedal kyrkje inni.jpg|Kirkkosali

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Skogshorn

**Skogshorn** on vuori Hemsedalin kunnassa eteläisessä Norjassa. Sen korkein kohta on 1&nbsp;728 metriä merenpinnan yläpuolella.


P1010462 Skogshorn.jpg|Vuoren huipulle on pystytetty risti, jossa lukee norjaksi ”Jumala siunatkoon kuningasta ja isänmaata”.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
121 (luku)

**121** (**satakaksikymmentäyksi**) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 120 ja seuraa luku 122.

## Matematiikassa
* 121 on puolialkuluku ja siten myös yhdistetty luku.
* 121 on vajaa luku.
* 121 on neliöluku: 11^2.
* Koska 121 on pariton neliöluku, se on myös keskitetty kahdeksankulmioluku.
* 121 on tähtiluku.
* 121 on keskitetty tetraedriluku.
* 121 on palindromi kymmenjärjestelmässä, kolmijärjestelmässä (111113), seitsenjärjestelmässä (2327) ja oktaalijärjestelmässä (1718).
* 121 on Smithin luku kymmenjärjestelmässä: 1+2+1 = 1+1+1+1.
* 121 kuuluu Duffyn lukuihin.
* 121 kuuluu Friedmanin lukuihin, koska se voidaan ilmaista epätriviaalisti kaavana, joka koostuu vain luvun omista numeroista sekä yhteen-, vähennys-, kerto-, jako- ja potenssilaskutoimituksista: 121 = 11^2.
* 121 voidaan muodostaa kolmen peräkkäisen alkuluvun summana: 37+41+43.
* 121 on pienin luonnollinen luku, joka on (vähintään) kolmentoista luvun tapauksessa kunkin itseään pienempien tekijöiden summa.
* 121 on yksi kolmesta tunnetusta ratkaisusta Brocardin ongelmaan: 5!+1 = 11^2.
* Taso voidaan jakaa 15 suoralla enintään 121 osaan.

## Luonnontieteissä
* Antimoni-121 on antimonin vakaa ja luonnossa yleisin isotooppi.
* 121 Hermione on pikkuplaneetta.

## Muissa yhteyksissä
* Lakkautettu seututie 121 on nykyään yhdystie 1215.
* Eurooppatie E121 kulkee Venäjän ja Iranin välillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Viktor Ivanov

**Viktor Myh’ailovitš Ivanov** (, 31. tammikuuta 1909 Kozjatyn, Venäjän keisarikunta, nykyisen Vinnytsjan alue – 18. kesäkuuta 1981 Kiova, Ukraina) oli ukrainalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja proosakirjailia.

Hänen ohjaamansa elokuva *Za dvoma zaitsjamy* vuodelta 1961 (, suom. Kahden jäniksen jahtaaminen) valittiin vuonna 2021 Ukrainan elokuvahistorian sadan parhaan elokuvan listan sijalle 17.

## Lähteet
Amrita Acharia

**Amrita Acharia** (, s. 1987 Kathmandu, Nepal) on norjalais-nepalilainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa Daenerys Targaryenin palvelijattaren Irrin roolista televisiosarjassa Game of Thrones, jossa hän näytteli kaksi kautta.

Acharia syntyi Nepalissa, Kathmandussa nepalilaisen gynekologi-isän ja ukrainalaisen arkkitehtiäidin perheeseen. Acharian ollessa seitsemänvuotias he muuttivat hänen isänsä työn takia Englantiin ja Acharian ollessa kolmetoistavuotias sieltä Norjaan. Hänen lapsuudessaan ja nuoruudessa usein vaihtuneiden asuinpaikkojen ja vanhempiensa vuoksi hän osaa puhua muun muassa nepalia, ukrainaa, venäjää, englantia ja norjaa.

Acharia on opiskellut Academy of Live and Recorded Arts -draamakoulussa Lontoossa.

## Filmografia
; Elokuvat
* *[[There’s Something in the Barn]]* (2023) Carol
* *[[Huippujengi Himalajalla]]* (*Missing Link*, 2019) Ama Lhamu
* *White Chamber* (2018) Ruth
* *Genesis* (2018) Alexa Brooks
* *Amar Akbar and Tony* (2015) Richa
* *Dead Snow 2: Red vs Dead* (2014) Reidun
* *I am Yours* (2013) Mina
* *Camouflage* (2014) Amira
* *[[The Devil’s Double]]* (2011) ensimmäinen koulutyttö

; Televisio
* *The Serpent Queen* Aabis kaudet 1–2
* *The Sister* Holly Fox
* *Hyvän karman sairaala* (*The Good Karma Hospital*) Ruby Walker kaudet 1–4
* *[[Red Dwarf|Red Dwarf XII]]* jakso ”Timewave” Greta
* *[[Mustamaalattu]]* (*Frikjent*) Amina Sahir kausi 2
* *[[Game of Thrones]]* Irri kaudet 1–2
* *Lapland* Alison
* *The Prime Ministers Office* Sonya Kahn
* *Tohtorit* (*Doctors*) Saskia Tremlett
* *[[Casualty]]* Neela
Lähde filmografialle: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Semi Pekki

**Semi Pekki** (s. 12.kesäkuuta 1973 Mänttä) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Pekki pelasi liigaurallaan neljässä seurassa. Hän aloitti uransa Ilveksen riveissä kaudella 1993-1994.

Neljän Ilveksessä pelatun kauden jälkeen Pekki siirtyi Hämeenlinnaan HPK:n riveihin. Hämeenlinnassa Pekki pelasi kaksi kautta. Kaudelle 1999-2000 Pekki siiryi pelaamaan I divisioonan Hyvinkään Ahmoihin ja pelasi tällä kaudella myös kolme liigaottelua lainalla Jokereissa ja toiset kolme Lappeenrannan SaiPassa. Hyvinkään Ahmoissa divaripelejä kertyi 19. Loppukaudeksi Pekki palasi Tampereelle Ilvekseen. Ilveksessä hän pelasi 26 peliä. Seuraavalle kaudelle Pekki palasi Hyvinkäälle pelaamaan uransa kolme viimeistä kautta. Hän päätti jääkiekkouransa kauteen 2003-2004, jolloin pelasi vain kaksi ottelua Ahmojen paidassa.

Kaikkiaan Pekki pelasi seitsemän kauden aikana 236 liigaottelua ja teki niissä 41 maalia ja 86 tehopistettä. Jäähyjä hänelle vihellettiin 110 minuuttia.

## Lähteet
Juho Oskari Metsikkö

**Juho Oskari Metsikkö** (16. marraskuuta 1878 Mäntsälä – 14. syyskuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja filosofian maisteri.

Oskari Metsikön vanhemmat olivat pientilallinen Vihtori Metsikkö ja Eriika Vahlstén. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi 1901, suoritti kasvatusopin tutkinnon sekä valmistui filosofian kandidaatiksi 1927 ja filosofian maisteriksi 1928. Hän teki opintomatkoja Ruotsiin ja Unkariin.

Metsikkö oli kansakoulunopettajana Kuopiossa 1904–1916 ja Helsingissä 1916–1941. Hän toimi myös Helsingin lääninvankilan opettajana 1920–1932 ja oli siveysopin opettajana niille kansakoululaisille jotka eivät osallistuneet uskonnon opetukseen. Metsikkö toimi Opettajain Lehden vastaavana toimittajana 1941–1948.

Metsikkö oli Kuopion kaupunginvaltuuston v.t. sihteerinä, opettajiston edustajana Kuopion kaupungin kansakoulun johtokunnassa 1906–1916, Kuopion seudun Opettajayhdistyksen sihteerinä 1912–1916 ja Suomen Opettajayhdistyksen asiamiehenä Kuopion piirissä 1911–1916. Helsingissä asuessaan hän oli Helsingin seurakuntain kirkkoneuvoston jäsenenä, Suomen Kansakoulunopettajain Liiton keskushallituksen jäsenenä, Helsingin Kansakoulunopettajain Yhdistyksen johtokunnan jäsenenä ja varapuheenjohtajana sekä kansanopetuslaitosten opettajaneuvoston jäsenenä  vuodesta 1930 alkaen. Metsikkö julkaisi kansakoulun uskonnon, siveysopin ja uskonnonhistorian opetusta käsitelleet teokset.

Oskari Metsikkö oli naimisissa vuodesta 1902 Saima Aallotar Kalliolan kanssa. Heidän tyttärensä oli seminaarinlehtori ja filosofian tohtori Taimi Metsikkö (s. 1908).

## Julkaisuja
Nimellä *J. O. Metsikkö*:
* *Kasva hyväksi: lähinnä kansakoulun siveysopin opetuksen tarpeeksi*. Otava 1936, 5. painos 1962
* *Uskontoa ennen ja nyt: pääkohtia uskonnonhistoriasta: lähinnä kansakoulun uskontojen historian opetusta varten*. Otava 1938, 9. painos 1969
* *Suomen kansakoulunopettajain liitto: piirteitä 50-vuotisesta toiminnasta*; toim. J. O. Metsikkö ja Niko Oksanen. Suomen kansakoulunopettajain liitto, Helsinki 1943

## Lähteet
Sleesialainen koulukunta

**Sleesialainen koulukunta** oli saksalainen kirjallinen koulukunta kahdessa vaiheessa. Ensimmäinen syntyi, kun 1600-luvulla Martin Opitzin ympärille kerääntyi saksalaisia runoilijoita, jotka kannattivat hänen kirjallisia teorioitaan, esimerkiksi näytelmäkirjailija Andreas Gryphius, lyyrikot Paul Fleming ja Simon Dach sekä epigrammirunoilija Friedrich von Logau.

Toiseen vaiheeseen kuuluu saksalaisia runoilijoita 1600-luvun jälkipuoliskolla. Keskushenkilöitä oli kaksi sleesialaista, Christian Hoffmann von Hoffmannswaldau ja Daniel Casper von Lohenstein. Heidän tuotannolleen oli ominaista ajatuksen tyhjyys, pöyhkeily ja kevytmielisyys.

## Lähteet
Deuteroitu asetoni

** Deuteroitu asetoni ** ((CD3)2CO), on asetoni, jossa kaikkien kuuden vetyatomin (H1) tilalla on deuteriumatomi (H2). Deuteroitua asetonia käytetään liuottimena muun muassa NMR-spektroskopiassa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* PubChem
*Deuteroidun asetonin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 18.11.2023.
Belrain

**Belrain** on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 31 asukasta vuonna 2020 ja sen pinta-ala on 8,31 neliökilometriä.

## Maantiede
Belrainin naapurikunnat ovat Érize-la-Brûlée, Nicey-sur-Aire, Raival, Ville-devant-Belrain ja Villotte-sur-Aire. Kunnan pinta-ala on 8,31 neliökilometriä ja korkeus merenpinnasta 258–352 metriä.

## Väestö
Vuonna 2020 Belrainin väkiluku oli 31. Vielä vuonna 2009 asukkaita oli 48. Vuonna 2007 kunnan asukkaista 63 prosenttia oli naisia ja 37 prosenttia miehiä. Suurin ikäryhmä oli 0–14-vuotiaat.


Tiedosto:Population - Municipality code 55044.svg|Belrainin väestönkehitys vuosina 1962–2008.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Huvipuisto-onnettomuus

**Huvipuisto-onnettomuus** tarkoittaa huvipuistossa tapahtuvaa loukkaantumista tai kuolemantapausta. Yleisin välitön syy kuolemalle on laitteesta putoaminen. Seuraavana järjestyksessä ovat laitteen aiheuttamat iskut ja murskaantumiset sekä sähköiskut. Vähemmän uhreja ovat vaatineet myös tulipalot, sairaskohtaukset ja laitteen mukana tippumiset. Suurin osa laitevioista johtuu räikeästä huollon ja tarkastusten laiminlyönnistä, mutta säännöllisesti huollettuna laiteviat ovat kuitenkin erittäin harvinaisia.

Tilastojen mukaan Yhdysvalloissa tapahtuu huvipuistoissa vuosittain noin viisi kuolemaan johtavaa onnettomuutta. IAAPA:n keräämien tietojen perusteella arvioidaan, että Yhdysvaltain huvipuiston laitteilla vakavasti loukkaantumisen todennäköisyys on 1 suhde 15,5 miljoonaan ajeluun. Taas huvipuistojen vuoristoradoissa mahdollisuudet kuolla on 1 suhde 300 miljoonaan ajeluun. Asukasmäärään suhteutettuna Suomessa pitäisi tapahtua yksi ihmishengen vaativa onnettomuus noin kymmenen vuoden välein, mutta niitä on tapahtunut vain kolme kappaletta vuoden 1950-jälkeen.
## Suomessa tapahtuneet huvipuisto-onnettomuudet

### Linnanmäki

* Vuonna 1953 sai surmansa kuljettaja, joka istui Vuoristoradan ensimmäiseen vaunuun illan viimeisellä ajolla, eikä kiinnittänyt turvapuomia, ja putosi vaunun eteen jääden sen alle.
* Vuonna 1985 Vuoristoradan kyydissä ollut poika kuoli, kun oli onnistunut avaamaan turvapuomin kesken ajon ja noussut vilkuttamaan. Asiakas oli pudonnut vaunun eteen ja jäänyt sen alle.
* Vuonna 1995 Linnanmäeltä jo poistuneen Breakdance-laitteen istuimet toisiinsa yhdistävä akseli murtui. Tuolloin kaksi kahdenistuttavaa istuinta törmäsi toisiinsa kovassa vauhdissa. Toinen tytöistä sai lievän aivotärähdyksen ja toinen lieviä lihasvammoja.
* Vuonna 2018 yhdeksänvuotias tyttö putosi Mustekala-nimisestä laitteesta maahan ja mursi käsivartensa. Tutkintaviranomaiset eivät havainneet Mustekala laitteessa minkäänlaisia poikkeamia. Siitä huolimatta Mustekala purettiin onnettomuuden jälkeen kokonaan, ja turvalaitteet käytiin läpi erityisellä tarkkuudella. Mustekala-laitteeseen asennettiin myös turvavyöt, ja huvipuiston henkilökunta teki laitteelle omia testejä ennen kuin se otettiin käyttöön.

### Powerpark

* Vuonna 2007 kesätyöntekijä kuoli Powerparkissa, kun hän lähti hakemaan Typhoon-laitteessa olleelta lapselta pudonneita kenkiä. Ensimmäisen kengän hän onnistui saamaan, mutta kun hän oli hakemassa toista kenkää, laite törmäsi häneen.

### JukuJukuMaa

* Vuonna 1998 kolme vuoristoradan vaunua suistui kiskoilta. Kolme ihmistä sai ruhjeita ja murtumia.

### Suomen Tivoli

* Vuonna 1997 Gravitronin ovi tippui asiakkaan päälle.
* Vuonna 2016 Tivolin Twister -niminen laite aiheutti naiselle kylkiluun murtuman. Nainen kuvailee olleensa shokissa laitteesta noustuaan ja hänen poikansa itki. Hänen ja pojan päät iskeytyivät useasti laitteen penkin takaosaan, mistä tuli molemmille kuhmuja. Naisen jalat olivat mustelmilla nivusista nilkkoihin asti.

## Lähteet
Christen Finbak

**Christen Johannes Finbak** (4. kesäkuuta 1904 Hemnes – 26. maaliskuuta 1954 Trondheim) oli norjalainen kemisti ja fyysikko. Hän valmistui vuonna 1936 Oslon yliopistosta, jossa häntä oli opettanut muun muassa Odd Hassel. Vuonna 1938 Finbak väitteli tohtoriksi aiheenaan molekyylien rotaatioliike kiteisissä aineissa. Vuodesta 1948 kuolemaansa saakka hän toimi teoreettisen kemian professorina Norjan teknillisessä korkeakoulussa. Hänen merkittävin akateeminen panoksensa oli elektronidiffraktion sektorimenetelmän kehittäminen. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jørn Hoel

**Jørn Hoel** (s. 27. heinäkuuta 1957 Tromssa) on norjalainen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi. Hänen esikoisalbuminsa *Ubarbert* ilmestyi vuonna 1982. Vuonna 1987 hän sai Spellemannprisen-palkinnon albumistaan *Varme ut av is*. Hoel on tehnyt paljon yhteistyötä lapsuudenystävänsä Steinar Albrigtsenin kanssa, ja he ovat julkaisseet kaksi yhteistä levyä.

Hoel valittiin vuoden tromssalaiseksi 1987.
## Albumit
* *Ubarbert* (1982)
* *Varme ut av is* (1987)
* *Det ingen andre får* (1988)
* *Kjærlighetens teater* (1991)
* *Leapin' Liards* (1994)
* *Soulsville* (1996)
* *Get Together* (1997, Steinar Albrigtsenin kanssa)
* *En blå løk* (2000)
* *På grunn av dæ* (2007)
* *Two Rivers One Road* (2009, Steinar Albrigtsenin kanssa)
* *Sanga for hjertet* (2010)
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Valentyn Vasjanovytš

**Valentyn Mykolajovitš Vasjanovytš** (, 21. heinäkuuta 1971, Žytomyr, Ukrainan SNT) on moninkertaisesti palkittu ukrainalaisen nykyelokuvan ohjaaja, elokuvaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja.

Hän opiskeli elokuva-alaa ja dokumenttielokuvan tekemistä Kiovan kansallisessa teatteri-, elokuva- ja televisioyliopistossa Ukrainassa. Vuonna 2007 hän valmistui Andrzej Wajdan elokuvaohjauksen mestarikoulusta Puolassa. 

Hänen kuvaamansa ja osatuottamansa viittomakielinen elokuva The Tribe – Heimo (2014) valittiin vuonna 2021 Ukrainan elokuvahistorian sadan parhaan elokuvan listan sijalle 4. Hänen ohjaamansa elokuva *[[Atlantis (vuoden 2019 elokuva)|Atlantis]]* (2019) () pääsi saman listan sijalle 11  ja ohjaus *Prysmerk* (, vapaa suom. *Hämärä*; 2014) listan sijalle 37-38/100. 

Ohjaajansa tunnetuimpiin elokuviin lukeutuva *Atlantis* (2019) sijoittuu vuoteen 2025. On kulunut vuosi kuvitellun Ukrainan ja Venäjän välisen sodan loppumisesta. Ukraina on voittanut sodan mutta samalla kaikki ovat hävinneet; elokuvan kuvaama sodanjälkeinen elämä on karua, kaikkialla sodan runtelemaa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eva Bonnier

**Eva Fredrika Bonnier** (17. marraskuuta 1857 Tukholma – 13. tammikuuta 1909) oli ruotsalainen taidemaalari ja mesenaatti. Hän opiskeli ensin Kuninkaallisessa taideakatemiassa vuosina 1878–1883 ja sen jälkeen Pariisissa. Bonnier edusti realistista suuntausta ja erikoistui muotokuviin. Hän lopetti maalaamisen 1890-luvulla, minkä jälkeen hän toimi taidemesenaattina.

## Teoksia

Eva Bonnier Självporträtt 1886.jpg|Eva Bonnierin omakuva (1886)
Interior of a Studio in Paris (Eva Bonnier) - Nationalmuseum - 20563.tif|*Ateljéinteriör i Paris* (1886)
Magdalena by Eva Bonnier.jpg|*Magdalena* (1887)
Eva Bonnier Couturières 1887.jpg|*Sömmerskor* (1887)
JuliaHasselberg by EvaBonnier 1906.jpg|Julia Hasselberg, Bonnierin adoptiotytär


## Yksityiselämä
Bonnier seurusteli jonkin aikaa kuvanveistäjä Per Hasselbergin kanssa. He menivät kihloihin, mutta kihlaus purkautui ennen häitä. Hasselbergin kuoltua äkillisesti vuonna 1894 Bonnier adoptoi tämän juuri syntyneen aviottoman lapsen, Julia Hasselbergin.

Bonnierin isä oli kustantaja Albert Bonnier.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Svenskt biografiskt lexikon
Luettelo Irlannin kansallispuistoista

**Luettelo Irlannin kansallispuistoista** kertoo Irlannin tasavallan seitsemästä kansallispuistosta.

## Lähteet
Mamai (elokuva)

**Mamai** () on vuonna 2003 julkaistu, Oles Saninin ohjaama ja käsikirjoittama ukrainalainen draamaelokuva. Elokuvan kuvauksesta vastasi Serhi Myh’altšuk ja pääosia näyttelivät Viktorija Spesytseva ja Andrij Bilous.

Mamai on ohjaaja Ales Saninin ensimmäinen pitkä draamaelokuva, hänen lopputyönsä Kiovan kansalliseen teatteri-, elokuva- ja televisioyliopistoon. Se on klassinen ukrainalaisiin ja Krimin tataarien kansalliseepoksiin sekä ohjaaja-käsikirjoittaja Saninin kirjoittamaan kehyskertomukseen pohjautuva rakkaustarina. 

Krimin aroilla, ukrainalaisten ja tataarien välisillä rajamailla kolme kasakkaveljestä on pakotettu työskentelemään tataarivalloittajien alistamana kaivoksissa. Veljekset onnistuvat pakenemaan. Heistä kaksi hankkii itselleen hevoset. Mutta kävelemään joutunut Umai uupuu, jää heistä erilleen. Umai kohtaa kauniin tataarinomadin Omain ja rakastuu tähän. Omai antaa Umaille turkinkielisen kutsumanimen Mamai, joka merkitsee ’ei kukaan’; persialaisissa legendoissa mamay tarkoittaa puolestaan ’arojen vapaata henkeä’. Mamai oli myös 1370-luvulla Kultaisen ordan kenraalina ja ylipäällikkönä toimineen historiallisen suurmiehen nimi.

Vuonna 2004 elokuvan ohjaajalle, kuvaajalle ja kahta pääroolia esittäneille myönnettiin teoksesta ukrainalainen Oleksandr Dovženkon valtionpalkinto. Mamai sijoittui Dovženko-keskuksen Ukrainan elokuvahistorian sata parasta elokuvaa -listalla (2021) sijaluokkaan 75–80.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Mamai (virallinen traileri/Oles Sanin) (youtube.com)
* Mamai (maksullinen suoratoisto) (justwatch.com)
* Oles' Sanin, Mamai (2003), review by Rory Finnin (Univ. of Cambridge, 2009)  (kinokultura.com)
Slöör

**Slöör** on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* Kaarlo Slöör, *Santala*, (1833−1905), hovineuvos, runoilija, suomentaja ja Suomen virallisen lehden päätoimittaja
* Mary Gallen-Kallela, o.s. *Slöör* (1868–1947), suomalainen pianisti. Hänen puolisonsa oli Akseli Gallen-Kallela
* Åke Slöör (1898–1974), Puolustusvoimien eversti ja tasavallan presidentin adjutantti
Matti Niemi (teollisuusneuvos)

**Matti Aarno Olavi Niemi** (s. 19. joulukuuta 1935 Tyrvää) on suomalainen eläköitynyt diplomi-insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.

Niemen vanhemmat olivat toimitusjohtaja Aarne Niemi ja Anni Mottinen. Hän avioitui 1962 kotiteollisuusopettaja Sirkka Sisko Pitkäsen kanssa. Niemi tuli ylioppilaaksi Tyrvään yhteiskoulusta 1954 ja valmistui diplomi-insinööri Teknillisen korkeakoulun rakennustekniikan opintosuunnalta 1961. Hän oli Niemen Lelutehdas Oy:n, vuodesta 1975 Niemen Tehtaat Oy, tekninen johtaja 1960–1965, toimitusjohtaja 1965–1992, hallituksen puheenjohtaja 1992–1998 ja sitten vielä hallituksen jäsen. Niemi toimi myös yhtiön talousjohtajana. Hän oli lisäksi Vammalan ammattikoulun puu- ja rakennusosaston johtaja 1962–1965 ja Niemi Steel Ky:n äänetön yhtiömies. Niemellä on ollut myös useita teollisuuden, liike-elämän ja muita luottamustehtäviä, mukaan lukien Vammalan kaupunginvaltuuston jäsenyys. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 1988.

## Lähteet
Ratinan voimalaitos

**Ratinan höyryvoimalaitos** oli Tampereella Ratinan alueella sijainnut Tampereen kaupungin sähkölaitoksen voimalaitos, joka valmistui vuonna 1919. 

Ratinan höyryvoimalaitos päätettiin rakentaa koska vähäsateisina vuosina Tammerkosken vesivoimaloiden tuottama sähkö ei enää riittänyt niin että syksyllä 1908 ja talvella 1913 kaupungin katuvalaistusta jouduttiin jo rajoittamaan. Tampereen kaupunginvaltuusto teki 1916 päätöksen 2&nbsp;000 kilowatin tehoisen höyryvoima-aseman rakentamisesta Ratinan alueelle. Ratinan alue valittiin sijaintipaikaksi koska sinne oli muun muassa helppo rakentaa rautatieltä pistoraide. Arkkitehti Lambert Petterssonin suunnitteleman voimalaitoksen rakennustyöt alkoivat keväällä 1917. Voimalan rakennustyöt jouduttiin keskeyttämään Suomen sisällissodan puhjettua tammikuussa 1918 ja myöhemmin voimalaitoksen laitehankinnat viivästyivät maailmansodan päätyttyä Saksan häviöön syksyllä 1918. Sota-ajan aiheuttamien ongelmien vuoksi voimalaitos saatiin käyttöön vasta vuoden 1919 lopulla. Voimalaitokseen kuului 80,5 metriä korkea savupiippu ja sen kahdessa höyrykattilassa oli mahdollista käyttää polttoaineena joko puuta tai kivihiiltä. Tampereen sähkölaitos alkoi myös samalla toimittamaan sähköä maaseudulle kun Ratinan voimalaitokselta rakennettiin korkeajännitelinja Vihiojan eteläpuolelle, josta maaseudun sähköyhtymät edelleen rakensivat omat linjansa eteenpäin. 

Vuonna 1926 Ratinan voimalaitosta laajennettiin hankkimalla uusi 5&nbsp;000 kilowatin höyryturbiini. Vähävetisenä talvena 1933-1934 olisi suurin osa Tampereen teollisuuslaitoksista jouduttu pysäyttämään, jos Ratinan voimalaitosta ei olisi ollut. Vuosina 1937–1938 rakennettiin Rautaharkon muuntoasema, jossa Valkeakoskelta Tampereelle rakennetun 110&nbsp;000 voltin korkeajännitelinjan jännite alennettiin 20&nbsp;000 volttiin ja sähkövirta johdettiin sitten kahta maakaapelia pitkin Ratinan voimalaitoksen alueelle, jossa se alennettiin 5&nbsp;000 voltin jännitteeseen ja johdettiin edelleen eri puolilla kaupunkia sijainneisiin kaupunginosamuuntajiin, joissa jännite alennettiin sitten 380 volttiin. Rautaharkon muuntoasemalle tullut sähkövirta tuotettiin tässä vaiheessa Vanajan voimalaitoksessa ja öisin Imatran vesivoimalaitoksessa. 

Ratinan voimalaitosta laajennettiin 1938 Bertel Strömmerin suunnitelmien mukaan ja uudelleeen 1956 Seppo Rihlaman toimiessa suunnittelijana. Voimalan lähiympäristöön rakennettiin myös muita sähkölaitosta palvelleita rakennuksia, muun muassa muuntamo 1921, työpaja ja varasto 1933, kouruvalimo ja pylvästyöpaja 1935, muuntajakorjaamo 1953 ja varasto 1965. Osa näistä rakennuksista ja voimalan alkuperäinen savupiippu on sittemmin purettu. 1960-luvulla Ratinan  höyryvoimalaitos muutettiin kaukolämpökeskukseksi.

## Lähteet
Maan avaruus

**Maan avaruus** on Antti Tuurin kirjoittaman romaani, joka kuuluu Pohjanmaa-sarjaan. Maan avaruus on kirjasarjan viides osa.

Kirja ilmestyi vuonna 1989 Otavan kustantamana. Kirja on käännetty myös ruotsiksi, nimelle *Jordens vida rymd*.

## Kirjan juoni
Laajalle, lakealle Saskatchewanin preerialle on kohonnut suomalaisten perustama ihanneyhdyskunta, jonka johdossa on monitaitoinen ja -tietoinen utopisti Blomberg. Tänne ajautuu taloudellisen laman kuristamilta työmarkkinoilta myös John Hawk eli Johannes Hakala. Työtä ja leipää on yllin kyllin, mieliala on innostunut; mutta sitten John Hawk löytää itsestään ominaisuuksia, joita ei kykenekään hallitsemaan.

Antti Tuurin romaani suomalaisista siirtolaisista kaksi- ja kolmikymmen luvun vaihteen Amerikassa avaa väkeviä näkymiä niin yksityisen ihmisen elämään kuin yhteiskuntaan. Miten käy odotusten ja unelmien, joiden varassa Johannes Hakala ja hänen kumppaninsa romaanissa Uusi Jerusalem matkasivat Lännen kultamaahan? Maan avaruus on Antti Tuurin siirtolaisromaanien huipennus; täysi ja vastaansanomaton näyttö kertomisen taidosta ja mahdista.

## Lähteet
Remingtonocetus

** ''Remingtonocetus'' ** on sukupuuttoon kuollut muinaisvalaisiin kuulunut suku. Näillä muinaisvalailla oli pitkä kuono ja kapea. Niiden hampaisto ei ollut samankaltainen kuin nykyisten valaiden hampaisto vaan se muistutti enemmän maanisäkkäiden hampaistoa. Hampaistossa etuhampaat ja poskihampaat erottuivat selvästi. Nämä muinaisvalaat muistuttivat enemmän nykyisiä hammasvalaita kuin heimon Basilorauridae muinaisvalaita. Remingtonocetuksia esiintyi keskisellä Eoseenillä Aasian puoleisella Tethysmerellä. Sukuun kuuluvia lajeja ovat *Remingtonocetus harudiensis* ja *Remingtonocetus sloani* 

## Lähteet
Back to December

**Back to December** on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin kappale vuodelta 2010. Swift on säveltänyt kappaleen yksin ja tuottanut sen Nathan Chapmanin kanssa. ”Back to December” on balladi, jonka sanoitukset kertovat katumuksesta ja anteeksipyynnöstä kaltoin kohdellulle entiselle rakastetulle. 

Kappale julkaistiin toisena virallisena singlenä Swiftin albumilta *[[Speak Now]]*.
Se nousi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan sijalle 6 ja countrylistan sijalle 3. Kanadassa se oli sijalla 7.  Single on myynyt tuplaplatinaa Yhdysvalloissa ja Australiassa.

Vuonna 2023 Swift julkaisi kappaleesta uudelleen levytetyn version ”Back to December (Taylor’s Version)” albumilla *[[Speak Now (Taylor’s Version)]]*. Uusi versio nousi listaykköseksi Filippiineillä.

## Tyyli ja sanoitukset
”Back to December” on balladi ja tyyliltään country pop -musiikkia. Kappaleen sanoitukset kertovat katumuksesta ja erosta. Laulaja pyytää siinä anteeksi kaltoin kohdellulta entiseltä rakastetultaan. Swift kirjoitti kappaleen entiselle poikaystävälleen Taylor Lautnerille. Lautner on vahvistanut haastattelussa kappaleen kertovan hänestä.

## Julkaisu
Kappale on julkaistiin promosinglenä Swiftin albumilta *[[Speak Now]]* 12. lokakuuta 2010. Siitä tuli albumin toinen virallinen single 15. marraskuuta. Kappaleelle kuvattiin musiikkivideo, jonka ohjasi Yoann Lemoine.

*Speak Now* -albumin kansainvälisellä painoksella on kappaleesta hieman erilainen versio kuin alkuperäisellä yhdysvaltalaisella painoksella. Kansainvälinen deluxe-painos sisältää molemmat versiot.  Albumin deluxe-painoksilla on mukana lisäksi akustinen versio.

Vuonna 2023 Swift julkaisi kappaleesta uudelleen levytetyn version ”Back to December (Taylor’s Version)” albumilla *[[Speak Now (Taylor’s Version)]]*. Swift levytti albumin ja muuta tuotantoaan uudelleen levy-yhtiökiistojen takia.

## Live-esitykset
Swift esitti kappaleen useita kertoja markkinoidessaan albumia *Speak Now*. Kappaleen ensiesitys oli promotilaisuudessa Pariisissa lokakuussa 2010. Kappale oli mukana myös televisiospesiaalissa *Speak Now: Taylor Swift Live From New York City* (2010).

”Back to December” oli osa Swiftin *[[Speak Now World Tour]]* -kiertueen säännöllistä ohjelmistoa vuosina 2011–2012. Hän esitti kappaleen kiertueella mash-upina OneRepublicin kappaleen ”Apologize” ja toisen oman kappaleensa ”You’re Not Sorry” kanssa. Esitys julkaistiin live-albumilla *[[Speak Now World Tour – Live]]* (2011). Swift esitti kappaleen seuraavan kerran vuonna 2023 *[[The Eras Tour]]* -kiertueen Denverin konsertissa.

## Listasijoitukset

## Myyntipalkinnot

## Kappaleen versiot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  Back to December -musiikkivideo
* Back to December (Taylor’s Version) -lyriikkavideo
Uusi Jerusalem (romaani)

**Uusi Jerusalem** on Antti Tuurin kirjoittaman romaani, joka kuuluu Pohjanmaa-sarjaan. Uusi Jerusalem on kirjasarjan neljäs osa.

## Juoni
Vuosisadan alun siirtolaisuus Amerikkaan oli pohjalainen kansanliike. 1920-luvun lopulla lähtee myös Johannes Hakala onneaan koettamaan. Häneltä jää vanhaan maahan vaimo, lapset ja varakas talo. Mutta takaisin hän ei aio palata.
Halifaxin satamassa Johannes Hakala ja muut Pohjanmaan miehet houkutellaan Kirkland Laken kultakaivoksille. Vasta perillä paljastuu karu totuus. Monta kokemusta viisaampana Johannes Hakala selviää alkuperäiseen päämääräänsä Sudburyyn, Supperiin, jossa työtä ei löydy. Miehet tutustuvat uuden maan ihmeisiin, koiratorppiin ja huorahausseihin, lopulta myös saarnaaja Blombergiin ja hänen utopiaansa, Uuteen Jerusalemiin. 

Johannes Hakala on Pohjanmaa-romaanista tuttujen Hakalan veljesten isoisä. Kertoessaan Hakalan ja hänen kumppaneittensa huikeista vaiheista Antti Tuuri luo toden ja tutkitun kuvan suomalaisten siirtolaisten elämästä yleensä, tunnoista ja tunnelmista lännen kultamaassa, jota koettelee kovin kourin depression eli laman aika.
The Story of Us (kappale)

**The Story of Us** on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin kappale albumilta *[[Speak Now]]* (2010). Swift on säveltänyt kappaleen yksin ja tuottanut sen Nathan Chapmanin kanssa. Kappale julkaistiin albumin neljäntenä singlenä 19. huhtikuuta 2011. 

Kappale menestyi listoilla vaatimattomammin kuin albumin edelliset singlet. Se pääsi Yhdysvalloissa singlelistan sijalle 41 ja Kanadassa sijalle 70. Single on sittemmin myynyt Yhdysvalloissa platinaa. Vuonna 2023 Swift julkaisi kappaleesta uudelleen levytetyn version albumilla *[[Speak Now (Taylor’s Version)]]*. 

## Listasijoitukset

## Myyntipalkinnot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* The Story of Us -musiikkivideo