open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ed Asnerin filmografia

Tämä on Ed Asnerin filmografia.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

### Ääninäyttely videopeleissä

## Aiheesta muualla

*
Hannu Lajunen

**Hannu Lajunen** (s. 1. joulukuuta 1963 Joensuu) on suomalainen visuaalinen suunnittelija, animaattori ja muusikko. Hän on tehnyt värit ja sävyt ''Rieku ja Raiku'' -sarjakuva-albumiin *Rieku ja Raiku: Tiputarhan kuvakirja* sekä *Me Rieku ja Raiku*. Lajunen on myös Kelpo Pojat-, Eläkeläiset- ja Kumikameli-yhtyeiden rumpali.

## Lähteet
Tore Tallqvist

**Tore Gustav Tallqvist** (25. joulukuuta 1941 Helsinki – 9. marraskuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Hän toimi arkkitehtuurin historian professorina Tampereen teknillisessä korkeakoulussa 1988–2009.

Tallqvist valmistui ylioppilaaksi Svenska normallyceumin klassiselta linjalta vuonna 1959 ja arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1969. Tekniikan lisensiaatiksi hän valmistui vuonna 1983. Tallqvist opetti Teknillisessä korkeakoulussa 1972–1986 ja toimi Vanhan Porvoon neuvonta-arkkitehtina 1986–1988 sekä valtion rakennustaidetoimikunnan puheenjohtajana 1992–1997.

Tallqvistin isä oli kulttuuritoimittaja J. O. Tallqvist. Myös hänen vaimonsa Barbara Tallqvist on arkkitehti. Heillä on kuusi lasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tore Tallqvistin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Huvila Manner

**Huvila Manner** on Sondbyssä Porvoon saaristossa meren rannalla sijaitseva Alvar Aallon suunnittelema huvila. Alvar Aalto suunnitteli vuosina 1951-1952 rakennetun huvilan pikkuserkulleen Eero Mannerille. Huvila on nykyhetkellä yksityisomistuksessa ja se toimii kesämökkinä.

## Lähteet
Kirill Ljamin

**Kirill Aleksejevitš Ljamin** (, s. 13. tammikuuta 1986 Moskova) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa KHL-seura Vitjaz Podolskia.

## Ura
### Seuraura
Ljamin debytoi Venäjän superliigassa kaudella 2003–2004 TsSKA Moskovan joukkueessa. Hän pelasi debyyttikaudellaan 28 ottelua tehopistein 0+3=3 keräten 12 rangaistusminuuttia. Kesäkuun 2004  Ottawa Senators varasi Ljaminin toisella kierroksella 58. pelaajana.

Ljamin siirtyi kaudeksi 2007–2008 Atlant Mytištšiin, mutta pelasi kaksi seuraavaa kautta Venäjän superliigan korvanneen KHL-sarjan Spartak Moskovan joukkueessa. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi Severstal Tšerepovetsiin ja kaudeksi 2011–2012 Avangard Omskiin. Keväällä 2012 hän voitti KHL:n pudotuspelien tehotilaston lukemalla +12. Ljamin edusti Avangardia kauteen 2015–2016 asti, kunnes hän siirtyi kahden kauden ajaksi Neftehimik Nižnekamskin joukkueeseen.

Kaudeksi 2017–2018 Ljamin siirtyi Avtomobilist Jekaterinburgiin, jossa hän pelasi seuraavan kahden kauden ajan. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Dinamo Moskovassa. Seuraavalla kaudella Ljamin pelasi neljä ottelua Dinamon joukkueessa, kaksi ottelua Spartak Moskovan joukkueessa ja kahdeksan ottelua Polska Hokej Ligan GKS Katowicen joukkueessa. Kaudeksi 2021–2022 hän siirtyi yksivuotisella sopimuksella Vitjaz Podolskiin.

### Maajoukkueura
Ljamin kuului Venäjän hopeaa voittaneeseen joukkueeseen nuorten MM-kilpailuissa 2006 Kanadassa. Hän edusti Venäjää myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2004 Valko-Venäjällä, joissa Venäjä voitti maailmanmestaruuden. Ljamin teki kisojen loppuottelussa Yhdysvaltoja vastaan Venäjän 1–1-tasoitusmaalin.

## Pelityyli
Elite Prospects -sivuston Ulf Andersson on kuvaillut Ljaminia puolustavaksi puolustajaksi, joka on erittäin liikkuva. Anderssonin mukaan Ljamin myös käsittelee kiekkoa hyvin ja on hyvä purkusyötöissä. Hän tekee toisinaan virheitä paineen alaisena, mutta lukee peliä hyvin.

## Tilastot

## Lähteet
August Palm

**August Teodor Palm** (5. helmikuuta 1849 Skåne – 14. maaliskuuta 1922 Tukholma) oli ruotsalainen sosialisti, joka oli Ruotsin sosialidemokraattisen työväenliikkeen varhaisin johtohahmo. Hän kuului muun muassa Ruotsin sosialidemokraattisen työväenpuolueen perustajiin. 

## Elämä
Hän syntyi Skånessa Ruotsissa, mutta vietti 10 vuotta ulkomailla Tanskassa ja Saksassa kisällinä, räätälinä ja poliittisena aktivistina. Palm saapui perheineen syksyllä 1881  laivalla Malmöhön mukanaan matka-arkullinen tanskalaista ja saksalaista sosiaalidemokraattista kirjallisuutta. Saapumisen tarkoituksena oli levittää sosialistisia aatteita Ruotsiin ja hän piti ensimmäisen laittoman puhetilaisuutensa hotelli Sverigessä Malmössä 6. marraskuuta 1881. Puheessaan hän vaati välitöntä vallankumousta, joka korvaisi vallitsevan  järjestelmän sosialistisella. Tilaisuudessa oli 150 kuulijaa, joukossa myös paikallista hallitsevaa eliittiä, joilta syntyi nopeasti poliittinen tuomitseva vastareaktio, mikä lisäsi aiheen julkisuutta. Palmin seuraavaan tilaisuuteen osallistui jo 800 kuulijaa. 

Joulukuussa 1881 Palm siirtyi pitämään puhetilaisuuksia Tukholmaan, jossa niitä pidettiin ulkona, koska kukaan ei halunnut vuokrata sisätiloja niitä varten. Hän jatkoi laitonta vallitsevaa yhteiskunnallista tilannetta arvostelevaa toimintaa vuoteen 1886 saakka, jolloin hänet pidätettiin ja tuomittiin kaikkiaan kuudeksi ja puoleksi vuodeksi Långholmenin vankilaan. Vakavin rikos oli valtiopäivien herjaaminen, muita muun muassa  kunnianloukkaus, laittomat kokoukset, sekä yleinen suuttumusta ja ärtymystä herättävä käytös.

Palm perusti vuonna 1882 Ruotsin ensimmäisen sosiaalidemokraattisen sanomalehden nimeltä Folkviljan. Vuonna 1889 hän oli mukana perustamassa sosiaalidemokraattista työväenpuoluetta, mutta oli jatkuvasti kiistoissa puolueen johdon, erityisesti Hjalmar Brantingin kanssa. Hän perusti myös sanomalehden *[[Social-Demokraten (Ruotsi)|Social-Demokraten]]* ja oli sen ensimmäinen päätoimittaja.

## Teokset
* Palm, August. *Ur en agitators lif*, 1904.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kaikukaa kellot

**"Kaikukaa, kellot, on keskiyön hetki"** on tanskalaisen teologin ja kirjailija Nikolai Frederik Severin Grundtvigin kirjoittama jouluvirsi "Kimer, I klokker" vuodelta 1856. 

Grundtvig on kirjoittanut virren ystävänsä ja virsikirjan julkaisijan Peter Rördamin toivomuksesta, että Grundtvig kirjoittaisi virsiä saksalaiseen ”Lobet den Herren” -sävelmään. Grundtvig kirjoitti neljä virttä ja ne julkaisiin kesäkuussa 1856 *Dansk Kirketidene* -lehdessä. Virsistä vain tämä jouluvirsi on jäänyt elämään ja se on suosittu jouluvirsi Tanskassa ja Norjassa. Tanskan kirkon virsikirjaan se tuli 1869.

Jouluyönä soivat kirkonkellot ja kuuluttavat Jeesuksen syntymää. Virsi oli tarkoitettu laulettavaksi jouluaamun jumalanpalveluksessa, kun vielä on pimeää. Virren alun keskiyö ei tarkoita vain joulukuista pimeää, vaan myös muuta pimeyttäː uusi päivä, uusi aika on koittanut. Vuoden kierto on kääntymässä talvipäivänseisauksen jälkeen kohti kevättä ja aurinkoa. Virressä toistuu myös monien vanhojen jouluvirsien kuva Jeesus-lapsesta aurinkona, joka loistaa seimestä. Virttä sävyttää joulun aamun jumalanpalveluksen ilo ja siinä on kirkonkellojen kaiulla oma merkityksensä. Kolmannen säkeistön tekstistä voi lukea, että Grundtvig olisi tarkoittanut tämän virren etenkin lasten virreksi, kun hän kirjoittaa: ”Synger og danser og klapper i eders småhænder” (Laulakaa, tanssikaa, taputtakaa pieniä käsiänne). Kunkin säkeistön päättävä ”Jumalan kunnia olkoon*”* liittyy selkeästi enkelten lauluun Betlehemin kedon keskiyössä. 

Virrestä on Lauri Pohjanpään suomennos ''Hengellisiä lauluja ja virsiä'' -kokoelmassa, laulu 21 "Soittakaa, kellot, nyt aamua pimeän mailla!". Ruotsin kirkon virsikirjassa on Niilo Rauhalan 1995 tekemä suomennos "Kaikukaa, kellot, on keskiyön hetki jo mailla!". Suomalainen säveltäjä Heino Kaski on tehnyt virteen sävelmän. 

Tanskan kirkon virsikirjassa virren sävelmänä on tanskalaisen säveltäjän Henrik Rungin sävelmä vuodelta 1857. Yleisimmin sitä lauletaan Saksan Stralsundissa 1665 julkaistulla sävelmällä, joka liittyy virteen ”Kiitos nyt Herran” (Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virsi 329, Ruotsin kirkon virsikirjan virsi 2). 

## Lähteet
Jari Lehikoinen

**Jari Lehikoinen** on joensuulainen opettaja ja sarjakuvakirjailija. Hän on kirjoittanut ''Rieku ja Raiku'' -sarjan sarjakuva-albumit *Rieku ja Raiku: Tiputarhan Kuvakirja* sekä *Me Rieku ja Raiku*.

## Lähteet
Verkkomeriahven

**Verkkomeriahven** (*Epinephelus quoyanus*) on meriahventen (Epinephelidae) heimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji. Se aiheuttaa usein ciguatera-myrkytystä. 

## Koko ja ulkonäkö

Verkkomeriahven saavuttaa tavallisesti korkeintaan 35&nbsp;senttimetrin pituuden (TL). Sen pohjaväritys on vaaleahko ja sillä on päässään ja ruumiissaan suuria limittäisiä tummanruskeita täpliä. Myös evät ovat samankaltaisten täplien peitossa. Väritys on samanlainen nuorella ja aikuisella kalalla. Verkkomeriahvenella on kylkiviivallaan 48–52&nbsp;suomua. Selkäevässään lajilla on yksitoista piikkiruotoa ja 16–18&nbsp;pehmeää ruotoa. Peräevässään verkkomeriahvenella on kolme&nbsp;piikkiruotoa ja kahdeksan pehmeää ruotoa. Rintaevissään sillä on 17–19&nbsp;ruotoa.

## Levinneisyys ja elintavat
Verkkomeriahvenen levinneisyys ulottuu Japanin merialueelta Uuteen Etelä-Walesiin ja lännessä Indonesian kautta Andamaaneille saakka. Lajin elinympäristöjä ovat matalat silttiset rannikkovedet. Sen ravintoa ovat pääasiassa katkaravut, madot, pikkukalat sekä ravut. Verkkomeriahvenen on havaittu voivan elää jopa 14 vuoden ikäiseksi. Laji saavuttaa sukukypsyyden keskimäärin 24 senttimetrin mittaisena. Se on protogyyninen hermafrodiitti (yksilöt ovat aluksi naaraita mutta muuttuvat myöhemmin koiraiksi), ja sukupuolenvaihdos tapahtuu noin 33 senttimetrin mittaisena. Hongkongin vesillä lajin lisääntymisaika kestää toukokuusta syyskuuhun.

## Lähteet
Täpläkissamonni

**Täpläkissamonni** (*Auchenoglanis occidentalis*) on kissamonneihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan makeista vesistä Afrikasta. Toisinaan lajia pidetään akvaarioissa. 

## Koko ja ulkonäkö
Täpläkissamonni voi kasvaa suurimmillaan noin 70 cm pitkäksi, mutta yleensä jää alle 45 cm pitkäksi. Lajin ruumis on pitkänomainen ja pitkäkuonoinen.  Kuonossa on viiksisäikeitä. Kalan selkäevä on lyhyehkö ja korkea ja sen takana on rasvaevä. Väriltään täpläkissamonni on vaihtelevasti ruskea tai kellertävänruskea ja ruumiissa on epäsäännöllisenmuotoisia tummia täpliä. Täplät vaalenevat kalan vanhetessa.

## Levinneisyys ja elintavat
Täpläkissamonnia tavataan laajalta alueelta Länsi-, Keski- ja Itä-Afrikasta suurista joista ja järvistä, esimerkiksi Kongo- ja Nigerjoista sekä Tšad- ja Tanganjikajärvistä. Lisäksi lajia esiintyy Niilissä Egyptissä. Kala elää matalissa ja mutapohjaisissa vesissä. Täpläkissamonnin ravintoa ovat selkärangattomat eläimet, kasvit ja orgaaninen materiaali. Sen lisääntymiskausi kestää toukokuulta lokakuulle. Täpläkissamonni rakentaa kotiloiden kuorista pohjaan pesän ja koiras vartioi munia. Ankeriasmonneihin kuuluva *Dinotopterus cunningtoni* voi kutea täpläkissamonnin pesään.

Täpläkissamonni on paikallisesti merkittävä ruokakala. Toisinaan lajia pidetään akvaarioissa, mutta suuren kokonsa vuoksi se vaatii hyvin suuren akvaarion.

## Lähteet
Grønn Ungdom

**Grønn Ungdom** (suom. Vihreät Nuoret; lyh. **GU**) on vuonna 1996 perustettu norjalainen poliittinen nuorisojärjestö. Sen emopuolue on ympäristöpuolue vihreät.
## Organisaatio
GU:lla on aina kaksi yhtäaikaista puheenjohtajaa (norj. *talspersoner*). Järjestön ylin päättävä elin on vuosittain kokoontuva liittokokous (*landsmøtet*).

## Politiikka
GU on osa ympäristöliikettä. Se pitää tärkeänä ilmastonmuutoksen torjuntaa ja haluaa muun muassa ajaa alas Norjan öljyntuotannon. Lisäksi se tavoittelee ihmisille enemmän vapaa-aikaa.
## Kansainvälinen yhteistyö
GU on mukana yhteistyöjärjestöissä Euroopan vihreät nuoret ja Global Young Greens.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Järjestön kotisivut
Keijunlilja

**Keijunlilja** (*Gloriosa superba*) on myrkkyliljakasveihin kuuluva koristekasvina tunnettu kukka. Se on yleensä noin metrin korkuiseksi kasvava ruohomainen rentovartinen kasvi. Lehdet kapenevat pitkiksi kärhimäisiksi kärjiksi, joilla kasvi voi kiinnittyä ympäristöönsä. Lehtihankaisiin kukkaperiin kasvavat suuret, huomiota herättävät kukat, joissa on kuusi kaksiväristä, punaista ja keltaista, taakse kaartunutta kehälehteä ja myös pitkät taipuneet heteet. Laji on myrkyllinen. Keijunlilja esiintyy alkuperäisenä trooppisessa Afrikassa ja Etelä-Aasiassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Keijunlilja – ''Gloriosa superba''
Olavi Häyrinen

**Olavi (Olli) Häyrinen** (8. kesäkuuta 1912 Viipuri – 5. syyskuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Häyrisen vanhemmat olivat rappari Werneri Häyrinen ja Anna Vilhelmiina Rissanen ja puoliso vuodesta 1939 Greta Mirjam Häyhä. Häyrinen tuli ylioppilaaksi 1933 Viipurin suomalaisesta kaksoislyseosta ja valmistui 1938 rakennusalan insinööriksi Tampereen teknillisestä opistosta, työskenneltyään jo sitä ennen nuorempana rakennusmestarina. Valmistuttuaan hän toimi  Osuustukkukaupan palveluksessa vastaavana rakennusmestarina ja toimisto-insinöörinä. Puolustusministeriön palveluksessa Häyrinen oli Merivoimien linnoitustoimiston työpäällikkö ja päällikkö 1940–1945.

Vuonna 1945 Häyrinen oli mukana perustamassa Rakennusliike Häyrinen -yhtiötä ja tuli sen tekniseksi johtajaksi vuoteen 1959 asti, jolloin hän siirtyi yrityksen toimitusjohtajaksi Jussi Häyrisen jälkeen. Seuraavana vuonna hänestä tuli myös yrityksen hallituksen puheenjohtaja. Näitä tehtäviä Häyrinen hoiti aina vuoteen 1978 asti. Yhtiö rakensi ja rakennutti sekä asunto- että teollisuuskiinteistöjä, mutta myös liikerakennuksia ja kouluja. Häyrisellä oli useita rakennusalan luottamustoimia, teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1970. 

## Lähteet
Barbara Inkpen

**Barbara Jean Inkpen** (myöh. **Lawton**, 28. lokakuuta 1949 Farnham – 3. syyskuuta 2021 Carshalton) oli brittiläinen korkeushyppääjä.

Inkpen jakoi EM-hopeatilan Helsingissä 1971 tuloksella 185 cm. Hän paransi urallaan Britannian ennätystä seitsemän kertaa ylittäen parhaimmillaan 187 cm vuonna 1973. Pituushypyssä hänen paras tuloksensa oli 617 cm. Inkpen kilpaili urallaan kaksissa kesäolympialaisissa: Méxicossa 1968 hän sijoittui 13:nneksi ja Münchenissä 1972 neljänneksi. Inkpen kuoli neljä vuotta syöpää sairastettuaan Carshaltonissa 71-vuotiaana 3. syyskuuta 2021.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Antoine César Becquerel

**Antoine César Becquerel** (7. maaliskuuta 1788 Châtillon-Coligny, Loiret, Ranska – 18. tammikuuta 1878 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen fyysikko, joka oli sähköopin edellekävijöitä ja kehittäjiä.

## Elämä ja ura
Becquerelistä tuli upseeri vuonna 1808 ja hän osallistui Napoleonin Espanjan sotaretkeen vuosina 1810-1812. Pian tämän jälkeen hän siirtyi opetustarkastajaksi École polytechniqueen, mutta häntä tarvittiin edelleen sotilaallisiin tehtäviin, ja hän osallistui vuoden 1814 sotaretkeen. Vuodesta 1815 lähtien hän omistautui yksinomaan fysiikan tutkimukselle ja opetukselle. Vuonna 1837 hänestä tuli Muséum d'histoire naturelle -museon professori. Becquerelistä tuli Ranskan tiedeakatemian jäsen vuonna 1829 ja Royal Societyn jäsen vuonna 1837. Becquerelin sähkökemian alalla tekemä työ toi hänelle vuonna 1837 seuran Copley-mitalin.

Tärkeimmässä teoksessaan *Traité expérimental de l'électricité et du magnétisme, et de leurs phénoménes naturels* (1834-1840) hän esitteli kriittisesti ja systemaattisesti sekä muiden tekemät sähköä ja magnetismia koskevat havainnot että itsensä tekemät löydöt. Becquerel kirjoitti myös useita muita fysiikan teoksia, joskus yhdessä poikansa Edmondin kanssa. Hänen tieteellisistä tutkimuksistaan on mainittava erityisesti tutkimukset turmaliinin sähköisistä ominaisuuksista, metallien johtavuudesta, lämmön vaikutuksista johtavuuteen ja sähkön tuottamisesta samaa metallia olevien kappaleiden välisessä kosketuksessa. Hän sovelsi lämpösähköä koskevien tutkimustensa tuloksia sähköisen lämpömittarin rakentamiseen ja mittasi sillä eläinten sisuten lämpötilaa, maaperän lämpötilaa eri syvyyksissä ja ilmakehän lämpötilaa eri korkeuksissa. Hän oli myös hyvin kiinnostunut meteorologian ja maatalouden kysymyksistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Prokšinon metroasema

**Prokšino** () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 20. kesäkuuta 2019.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tuomas Tuohino

**Tuomas Tuohino** eli **Korpraali Loo** (22. elokuuta 1784 Hyrynsalmi – 24. tammikuuta 1863 Oulu) oli suomalainen Oulussa asunut työmies, yövartija ja Suomen sodan veteraani. Hänen sotamuistelmansa ilmestyivät Oulun Wiikko-Sanomissa 1858–1859.

Tuohino eli korpraali Loo (Luu) osallistui Suomen sotaan Savon jääkärirykmentin Kajaanin pataljoonan riveissä. Hänen sotansa alkoi Rautalammin Koivikon kylässä käydystä kahakasta. Kajaanin pataljoonan komentajan eversti Gustaf Fahlanderin johtama joukko vetäytyi sitten veneillä Konnevettä pitkin Suonenjoelle jossa Loo eksyi viiden muun sotilaan kanssa joksikin aikaa pääjoukosta. Karttulasta Fahlanderin joukot marssivat Kuopioon ja edelleen Toivalaan jossa he osallistuivat Sandelsin johtamaan Toivalan puolustukseen. Korpraali Loo osallistui tällöin veneillä tehtyihin partioretkiin joilla häirittiin Kuopioon saapuneita venäläisiä. Korpraali Loon sotamuistelmat päättyivät Virran taisteluun Iisalmessa ja Sandelsin joukkojen vetäytymiseen kohti Oulua. Hänen keskeneräisiksi jääneet sotamuistelmansa ilmestyivät 1858–1859 Oulun Wiikko-Sanomissa, muistiinkirjoittajana lienee ollut lehden toimittaja, pastori Johan Bäckwall.

Suomen sodan jälkeen Tuohino asettui Ouluun, josta hän osti 1822 tonttimaan itselleen ja asui Linnankatu 25:ssä sijainneessa vaatimattomassa mökissään. Hän oli työmiehenä, proomumiehenä ja viimeksi kaupungin yövartijana ja vankihuoneen vahtimiehenä. Oulun museossa on tallella joitain hänen käyttämiään työkaluja kuten höyliä.

## Lähteet
Fono

**Fono** on Amerikan Samoan kaksikamarinen parlamentti, jolla on lainsäädännöllinen valta territorion sisäisissä asioissa. Parlamentti kokoontuu Pago Pagossa.

Fonon kaksi kamaria ovat:

* Senaatti
* Edustajainhuone

## Lähteet
Germanus Auxerrelainen

**Germanus Auxerrelainen** () (n. 380 – 31. heinäkuuta 448) oli Auxerren piispa.

Germanus syntyi Auxerressa varakkaaseen perheeseen ja opiskeli Roomassa kaunopuheisuutta ja siviilioikeutta. Gallia kuului tuolloin Rooman valtakuntaan. Opintojensa jälkeen Germanus toimi prefektinä tuomioistuimessa menestyksekkäästi. Hänen kykynsä huomattiin, ja hän pääsi läheisiin tekemisiin keisarillisen hovin kanssa. Hän myös meni naimisiin keisarillisissa piireissä erittäin arvostetun naisen kanssa.  Keisari lähetti hänet takaisin Galliaan ja nimitti hänet yhdeksi kuudesta herttuasta, joille uskottiin gallialaisten maakuntien hallinto.

Germanus asettui asumaan Auxerreen. Hän joutui kuitenkin kahnaukseen Auxerren piispan Pyhän Amatorin kanssa, joka syytti häntä epäjumalan palvomisesta. Amator pelkäsi henkensä puolesta, ja lopulta hän päätti nimittää Germanuksen diakoniksi. Tämä sai aikaan muutoksen Germanuksessa, ja hän koki tapahtuneen jumalan tahtona. Amator kuoli vähän tämän jälkeen ja Germanus vihittiin Auxerren piispaksi 7. heinäkuuta 418.

Piispana hän perusti Saint-Cosmen ja Saint-Damienin luostarin Auxerren kautta virtaavan Yonnen vastarannalle, ja mihin hän vetäytyi viettämään vapaa-aikoinaan. Vuonna 429 Britannian piispat lähettivät mantereelle avunpyynnön, että saisivat apua saaren uskoa turmelevan harhaopin pelagialaisuuden leviämisen estämiseksi. Tehtävään lähetettiin Germanus ja Troyesin piispa Pyhä Loup. Matkallaan Britanniaan he kohtaavat Nanterressa pienen tytön, Genevièven, josta tuli myöhemmin Pariisin suojelupyhimys. Hän teki Britanniaan vielä toisen matkan vuonna 447 jolloin hänen mukanaan oli Trèvesin piispa Pyhä Sévère.

Palattuaan toiselta Britannian matkaltaan Germanus kulki Armorikan kautta, rukoillakseen kapinassa olleiden armorikalaisten puolesta. Hän matkusti Rooman valtakunnan pääkaupunkiin Ravennaan pyytääkseen armoa armorikalaisille. Hänen pyytämänsä armahdus myönnettiin. Hän kuitenkin kuoli ollessaan Ravennassa 31. heinäkuuta 448.

Germanuksen ruumis tuotiin takaisin Auxerreen, ja hänet haudattiin pieneen Pyhän Mauriksen oratorioon. Myöhemmin oratorio korvattiin suurella kirkolla, josta tuli kuuluisa benediktiiniläisluostari nimeltään Pyhän Germanus Auxerrelaisen luostari.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vito Volterra

**Vito Volterra** (3. toukokuuta 1860 Ancona, Kirkkovaltio – 11. lokakuuta 1940 Rooma) oli italialainen matemaatikko ja fyysikko, joka tunnetaan erityisesti integraaliyhtälöiden ja matemaattisen biologian tutkijana. Hän oli funktionaalianalyysin perustajia.

## Elämä ja ura
Volterra oli lähtöisin köyhästä juutalaisperheestä. Hän opiskeli Pisan yliopistossa ja väitteli siellä tohtoriksi hydrodynamiikasta. Vuonna 1883 hänestä tuli mekaniikan professori Pisassa. Opettajansa Enrico Bettin kuoleman jälkeen hän sai matemaattisen fysiikan professuurin Pisassa ja vuonna 1892 mekaniikan professuurin Torinossa. Vuonna 1900 hänestä tuli mekaniikan professori Roomassa.

Vuonna 1905 hänet valittiin Italian kuningaskunnan senaattoriksi. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän työskenteli Italian ilmavoimien palveluksessa ja osallistui ilmalaivojen kehittämiseen. Kun hän kieltäytyi vannomasta uskollisuudenvalaa Benito Mussolinin hallinnolle vuonna 1931, hänet pakotettiin lähtemään yliopistosta ja erotettiin tiedeakatemiasta. Hän vietti elämänsä viimeiset vuodet ulkomailla, erityisesti Espanjassa ja Ranskassa, mutta palasi Roomaan hieman ennen kuolemaansa.

Volterran tutkimukset koskivat erityisesti analyysia. Hänet tunnetaan parhaiten työstään integraaliyhtälöiden parissa, joista eräs, Volterran yhtälö, on nimetty hänen mukaansa. Hän työskenteli myös matemaattisen biologian parissa ja tutki petoeläinten ja saaliseläinten suhteita matemaattisesti. Riippuvuussuhdetta kuvataan Lotkan–Volterran yhtälöllä.

Volterra valittiin muun muassa Royal Societyn ulkomaiseksi jäseneksi vuonna 1910 ja Paavillisen tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1936.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Himalajan kätköissä

**Himalajan kätköissä** (*The Night Train to Kathmandu*) on vuonna 1988 julkaistu yhdysvaltalainen seikkailufantasiaelokuva. Sen on ohjannut Robert Wiemer.

## Lähteet
Pjongjangin eläintarha

**Pjongjangin eläintarha**, virallisesti **Korean keskuseläintarha** (), on eläintarha Pohjois-Korean pääkaupungissa, Pjongjangissa. Eläintarha on avattu vuonna 1959, väitetysti suoraan Kim Il-sungin käskystä. Virallisten tietojen mukaan eläintarhassa oli aluksi vain 50 mäyrää. Myöhemmin eläintarhalle on lahjoitettu eläimiä, kuten esimerkiksi Ho Tši Minhin lahjoittama elefantti ja Suharton lahjoittama oranki.

Pinta-alaltaan eläintarha on 100 hehtaaria ja sieltä löytyy noin 800 eläinlajia. Yksittäisiä eläimiä on noin 10&nbsp;000. Vuonna 2016 eläintarhassa toteutettiin mittava ja kokonaisvaltainen remontti. 

Elävien eläinten lisäksi eläintarhan yhteydessä toimii myös evoluutiosta kertova museo, jossa on esillä dinosauruksia esittäviä patsaita. Eläintarhan vetonaula on väitetysti sen koiratarha. Eläintarhassa käy vuosittain joitain tuhansia kävijöitä.

Vuonna 2016, remontin jälkeen, eläintarha nousi kansainväliseen maineeseen, kun paljastui, että yksi sen simpansseista, Azalea, oli opetettu tupakoimaan. Eläintarhan työntekijöiden mukaan Azalea polttaa askin savukkeita päivässä ja osaa käyttää itse sytytintä. 

## Lähteet
Cévennes

**Cévennes** ( ; , suomeksi ainakin aikaisemmin myös **Sevennit** ) on kulttuurinen alue ja vuoristoalue Etelä-Keski-Ranskassa Massif Centralin kaakkoisreunalla. Se kattaa osia Ardèchen, Gardin, Héraultin ja Lozèren departementeista.  

Cévennesin kautta kulkee Atlanttiin ja Välimereen laskevat vesistöt toisistaan erottava päävedenjakaja. Sieltä alkavat muun muassa Loire ja sen sivujoki Allier, Garonnen sivujoet Lot ja Tarn sekä Rhônen sivujoet Ardèche ja Gardon.

Alueella on runsaasti niin ekologista kuin kulttuurista merkitystä, ja osia alueesta suojellaan Cévennesin kansallispuistossa ja Unescon biosfäärialueena. Yhdessä Caussesin ylänköjen kanssa Cévennes  on ollut Unescon maailmanperintökohde *Les Causses et les Cévennes, paysage culturel de l’agro-pastoralisme méditerranéen* on ollut Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2011.

## Lähteet
Grugliasco

**Grugliasco** () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 36&nbsp;700 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kiinteistö Oy Lahden Aleksinportti

**Kiinteistö Oy Lahden Aleksinportti** tai **Orimattilan Kutomon talo** on Kaarlo Könösen suunnittelema, vuonna 1934 valmistunut, Lahdessa sijaitseva rakennus. Talon rakennutti vuonna 1918 perustettu Orimattilan Kutomo, joka siirtyi kolme vuotta perustamisensa jälkeen Lahteen. Talo valmistui nykyiseen muotoonsa osissa, täydellistyen vasta vuonna 1962. 

Kaarlo Könönen suunnitteli laajennukset, joita valmistui vuosina 1940, 1946 ja 1962. Vuoden 1940 laajennuksessa pihalle valmistui talousrakennus, jossa sijaitsivat tehtaan kuivaamo ja värjäämö sekä talomiehen asunto. Aleksanterinkadun varteen valmistui kuusikerroksinen osa, jossa oli asuntoja ja konttoritiloja. Vuonna 1946 korotettiin jälleen rakennuksia, kun matalaa rakennusosaa korotettiin ja sinne valmistui kutomosaleja. Vuonna 1962 Lahdenkadun puoleista osaa jatkettiin jo olemassa olevan mallin mukaisesti. 

Rakennus on arkkitehtuuriltaan arvokas. 

## Lähteet
Hanna Krall

**Hanna Krall** (s. 20. toukokuuta 1935 Varsova) on puolalainen kirjailija ja toimittaja.

Krall selvisi äitinsä kanssa sukunsa ainoina toisen maailmansodan juutalaisvainoista piilottelemalla puolalaisperheissä. Sodan jälkeen hänen äitinsä tarvitsi kauan lääketieteellistä hoitoa ja Krall joutui orpokotiin. Krall opiskeli journalistiikkaa ja valmistui Varsovan yliopistosta vuonna 1955. Hän työskenteli useita vuosia toimittajana puolalaisissa sanomalehdissä. Krall asui kirjeenvaihtajana Neuvostoliitossa 1966–1969.

Krallin teosten keskisiä teemoja ovat identiteetti ja muisti. Krall on kirjoittanut erityisesti juutalaisten kohtaloista sekä saksalais-puolalaista suhteista. Krallin tunnetuin teos *Kilpajuoksu Isä Jumalan kanssa* (1977) perustuu Varsovan gheton kapinajohtajan, Marek Edelmanin, tarinaan.

Krall on saanut useita palkintoja. Vuonna 1985 hän sai Solidaarisuuden maanalaisen palkinnon 1985 ja hänelle myönnettiin Leipzigin kirjamessuilla kirjallisuuspalkinnon eurooppalaisen yhteisymmärryksen edistämisestä vuonna 2000. Krallin teoksia on käännetty useille kielille, ja hän on saanut tunnustusta erityisesti Saksassa ja Ruotsissa.

## Suomennetut teokset
* 
* 
* 

## Katso myös
* Varsovan geton kansannousu

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tietoa Hanna Krallista suomentaja Tapani Kärkkäisen verkkosivuilla
Rankka

**Rankka** on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* A. Wilh. Rankka (1873–1919), lyseon lehtori
* Armas Rankka (1878–1953), arkkitehti
* Lauri Rankka (s. 1950), taidegraafikko
* Väinö Rankka (1875–1952), rautatieinsinööri
Pärt Uusberg

**Pärt Uusberg** (s. 16. joulukuuta 1986 Rapla) on virolainen säveltäjä ja kuoronjohtaja.

Uusberg opiskeli kuoronjohtoa Tallinnan Georg Ots -musiikkiopistossa Heli Jürgensonin johdolla. Samassa oppilaitoksessa hän sai sävellysopetusta Alo Põldmäeltä ja Galina Grigorjevalta. Vuonna 2012 hän sai sävellyksessä kandidaatinarvon opiskeltuaan sitä Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa Tõnu Kõrvitsin johdolla. Vuonna 2014 hän valmistui sävellysopinnoistaan maisterina Toivo Tulevin ja Tõnu Kõrvitsin oppilaana; vuonna 2018 hän sai maisterinarvon myös kuoronjohdossa opiskeltuaan Tõnu Kaljusten johdolla.

Vuonna 2008 Uusberg perusti Head Ööd, Vend -kamarikuoron alun perin veljensä Uku Uusbergin ohjaamaa *Head ööd, vend* -näytelmää varten. Kuoro jatkoi aktiivista toimintaansa Virossa ja ulkomailla. Uusberg on johtanut myös muita kuoroja. Hänen sävellystuotannossaan pääpaino on ollut kuoromusiikilla, mutta hän on laatinut musiikkia myös orkesterille, muille kokoonpanoille ja pianolle. Lisäksi hän on säveltänyt elokuvamusiikkia. Kuorolaulujensa sanoituksina Uusberg on käyttänyt liturgisia tekstejä sekä muiden muassa Juhan Liivin, Ernst Ennon, Viivi Luikin, Karl Ristikiven ja Indrek Hirvin runoutta. Esimerkiksi Viron kansallinen mieskuoro on tilannut häneltä sävellyksiä. Hänen orkesteriteoksiaan johtaneisiin kapellimestareihin ovat kuuluneet Kaspar Mänd, Toomas Vavilov, Jüri-Ruut Kangur, Mikk Murdvee ja Hando Põldmäe.

Monia Uusbergin sävellyskonsertteja on pidetty Tallinnan ja Raplan kirkoissa. Hän on ollut teoksillaan edustettuna myös Tallinn Music Weekin, Viron laulujuhlien ja Viron nuorten laulu- ja tanssifestivaalin ohjelmistoissa. Vuonna 2010 Uusberg pääsi pianokappaleellaan "Paradiis" edustetuksi ISCM World Music Daysiin Sydneyyn. Hän on saanut useita stipendejä, palkintoja ja tunnustuksia. Esimerkiksi mieskuorolaulu "Kuule mu palve häält" toi European Award for Choral Composersin a cappella -kuorolaulujen kategoriassa vuonna 2012. Viron kuoroliitto myönsi Uusbergille vuoden kuorosäveltäjän tunnustukset vuosina 2012 ja 2018. Hänen CD-levynsä *Liiv, meri ning mõtted* puolestaan valittiin vuoden 2014 kuoroalbumiksi.

Uusberg esitti Joosepin roolin elokuvassa *[[Klass]]*. Musiikkia hän on säveltänyt muun muassa elokuvaan *[[Ristituulessa]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kiinan tasavallan pääministeri

**Kiinan tasavallan pääministeri** () on Taiwanin hallituksen päämies. Titteli on virallisesti ”toimeenpanevan yuanin presidentti”, mutta käännetään usein pääministeriksi. Pääministerin ensisijainen tehtävä on johtaa hallitusta. Mikäli pääministeri ei kykene hoitamaan virkaansa, sitä hoitaa varapääministeri. Nykyinen pääministeri on Cho Jung-tai.

Nykymuodossaan virka perustettiin vuonna 1947 ja tuolloin ensimmäinen pääministeri oli Chang Chun.

## Lähteet
Ahjon liikerakennus

**Ahjon liikerakennus** tai **Ahjon talo** on vuonna 1935 Hyvinkään keskustaan valmistunut funkkistyyliä edustava suojeltu liikerakennus. Se sijaitsee osoitteessa Hämeenkatu 2 Hyvinkään ydinkeskustassa myöhemmin valmistunutta Jussintorin liikerakennusta vastapäätä. Rakennuksessa toimi tiettävästi Suomen ensimmäinen Helsingin ulkopuolella sijainnut tavaratalo. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Georg Jägerroos ja se suunniteltiin osuusliike Ahjolle, josta sen nimi juontuu. Rakennusta laajennettiin 1950-luvulla ja sen 1920-luvun klassismia edustanut Heikki Siikosen suunnittelema osa purettiin vuonna 1991. Rakennuksen torniosa on vuodelta 1957.

Ahjon talossa toimii nykyään hotelli ja ravintoloita. Rakennus tunnetaan paikallisesti erityisesti tanssiravintola Hopealyhdystä. Sen mukaan on nimetty viereinen Ahjonkatu. Ahjon talon sisällä on Mauno Mattilan suunnittelema reliefi *Ahjo* vuodelta 1974.

## Lähteet
Hyvinkään musiikkiopisto

**Hyvinkään musiikkiopisto** on Hyvinkään ydinkeskustassa rautatieaseman vieressä sijaitseva musiikkiopisto, joka on perustettu vuonna 1957. Siellä opiskelee noin 700 musiikinopiskelijaa. Musiikkiopistossa on mahdollista opiskella alttotorven, alttoviulun, baritonitorven, cembalon, fagotin, harmonikan, harpun, huilun, kitaran, klarinetin, kontrabasson, käyrätorven, lyömäsoittimien, nokkahuilun, oboen, pasuunan, pianon, saksofonin, trumpetin, tuuban ja viulun soittoa sekä laulua.

Musiikkiopiston funkkistyyliä edustava Väinö Vähäkallion suunnittelema rakennus on valmistunut vuonna 1936. Aluksi siinä toimi Kansallis-Osake-Pankki. Musiikkiopisto muutti tiloihin vuonna 1974. Vuonna 2017 Hyvinkään toimialajohtaja ilmoitti, että musiikkiopiston rakennus suojellaan ainakin sen ulkosivun osalta. Rakennuksen takapihalla sijaitsee Suomen vanhimpiin asemanpuistoihin kuuluva Rautatieaseman puisto.

## Lähteet
Kymppitalo

**Kymppitalo** on Hyvinkään keskustassa osoitteessa Uudenmaankatu 2 sijaitseva 10-kerroksinen tornitalo, joka valmistui vuonna 1964. Se on yhä Hyvinkään korkein asuinkäyttöön tarkoitettu rakennus ja sen korkeus on noin 45 metriä. Kymppitalon rakennuttivat Työväen opintorahasto ja Helsingin työväen säästöpankki. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Martti Välikangas. Rakennuksessa on 63 huoneistoa ja sen kivijalassa on liiketiloja.

## Lähteet
Arena (Hyvinkää)

**Arena** (alk. **Hyvinkään Elävien Kuvien Teatteri**, ruots. *Hyvinge Lefvande Bilders Teater*) oli elokuvateatteri Hyvinkään Siltakadulla. Elokuvateatteri aloitti toimintansa vuonna 1914 ja elokuvatoimintaa puurakennuksessa oli vuoteen 1985 asti, jolloin Hyvinkään kaupunki osti sen. Hyvinkään Elävien Kuvien Teatterin toiminta alkoi kuitenkin jo vuonna 1908, ja Arenan rakennukseen teatteri muutti sen valmistuttua.  Arena-nimen elokuvateatteri sai jo vuonna 1925. Rakennuksessa oli alkuperäisiä taiteilija Jalmari Ruokokosken seinämaalauksia, jotka irrotettiin, konservoitiin ja siirrettiin Hyvinkään kaupungintaloon vuonna 2011. Arenan puurakennuksen rakennutti liikemies Kalle Saukkonen arkkitehti Oskari Kirkkarin piirustusten perusteella.

Arena oli yksi Suomen ensimmäisistä maaseudulle perustetuista elokuvateattereista ja yhä nykyään olemassa oleva Arenan rakennus on eräs vanhimmista säilyneistä tällaisten elokuvateattereiden edustajista Suomessa. Vuodesta 2007 alkaen Arenan rakennus on ollut yksityisomistuksessa. 

## Lähteet
Kinoma

**Kinoma** on elokuvateatteri Hyvinkäällä. Se oli Hyvinkään kolmas elokuvateatteri sitten vuonna 1914 perustetun Arenan ja sodissa tuhoutuneen elokuvateatteri Harjulan. Kinoma perustettiin vuonna 1955 ja se on toiminut siitä asti samoissa tiloissa osoitteessa Ahdenkallionkatu 3.

Kinoma on tehnyt yhteistyötä hyvinkääläisen Red Carpet -festari -elokuvafestivaalin kanssa. Vuonna 2014 ilmestyi elokuvateatterin historiaa käsitellyt Seija-Riitta Laakson kirjoittama kirja *Kinoman tyttö*.

Kinoman läheisyydessä toimii myös elokuvateatteri Julia.

## Lähteet
Koneen hissitorni

**Koneen hissitorni** on Kone Oyj:n hissien testaukseen rakennuttama hissitorni Hyvinkäällä, Uudellamaalla. Se valmistui vuonna 1976 Hiiltomon teollisuusalueelle ja sen korkeus on 68 metriä tai 72 metriä lähteestä riippuen. Hissitorni kuuluu Hyvinkään tärkeimpiin maamerkkeihin ja se näkyy selvästi muun muassa Hyvinkään ohittavalta valtatie 3:lta. Tornin juurella sijaitsevat Koneen Hyvinkään tehtaat ja Konecranesin Hyvinkään toimipiste.

Hissitorni on välillä valaistu eri värein, esimerkiksi siniseksi. Sitä käytetään erilaisten hissimekanismien testaamiseen; vuonna 2014 siellä testattiin muun muassa hiilikuituköyttä.

## Lähteet
Lauri Akola

**Lauri Akola** (s. 13. maaliskuuta 1941 Salla) on suomalainen kirjailija ja opettaja.

Akola pääsi ensimmäisellä romaanillaan (*Vienan kuohut*, Nordbooks 2017) Lappi-kirjallisuuspalkintofinalistiksi vuonna 2019. Hänen toisena romaaninaan ilmestyi *Johannes*. Ennen romaaneja Akola oli julkaissut kirjan *Tohmon koulun vaiheita* (2011) ja toimittanut Pentti Väyrysen kanssa eri tekijöiden artikkeleista koosteen *Annahan ollakkahan / Kertomuksia Kemijärveltä* (2012).

## Lähteet
Doerz

**Doerz** oli paikallisten elämysten ja aktiviteettien ostamiseen tarkoitettu verkkosivusto.  Yhtiön virallinen nimi oli Doerz Co Oy ja sen pääkonttori on Suomen Turussa. 
Yhtiön toiminta päättyi konkurssiin tammikuussa 2024.

## Historiaa
Doerz perustettiin vuonna 2016. Perustaja on Tomi Virtanen. Yrityksen siemenrahoitus on tehty joukkorahoituksella .  

Alun perin yritys perustettiin tarjoamaan jakamistalouden elämyksiä matkailijoille. Vuonna 2021 jo yli puolet alustalla myytävistä elämyksistä oli kuitenkin yritysten tarjoamia, joten jakamistalouden sijaan kyse oli alustataloudesta.

## Lähteet
Gamalejan mikrobiologian ja epidemologian tutkimusinstituutti

**Gamalejan mikrobiologian ja epidemologian tutkimusinstituutti** (Gamaleja-instituutti, )
on Venäjän terveysministeriön alaisuudessa toimiva lääketieteellinen tutkimuslaitos.

Instituutti on perustettu vuonna 1891 F. M. Blumenthalin yksityiseksi kemiallis-mikroskooppiseksi ja bakteriologiseksi toimistoksi. Se otettiin 1919 valtion haltuun ja siitä luotiin terveyden kansankomissariaatin bakteriologinen instituutti. Sodan alkaessa sivutoimipisteitä perustettiin Alma-Ataan ja Sverdlovskiin sekä Kazaniin.
Instituutti nimettiin 1949 Nikolai Gamalejan mukaan.
Laitos sai 1966 Punalipun työn kunniamerkin.

Laitos tuli tunnetuksi kun se 2020 kehitti ensimmäisen COVID-19-rokotteen, jota markkinoidaan nimellä "Sputnik V".
Georg Höij

**Georg Nikolai Höij** (22. syyskuuta 1885 Porin maalaiskunta – 13. maaliskuuta 1951 Lauritsala) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Höij'n vanhemmat olivat ahtaaja, lautatarhan esimies Per Höij ja Krist Jansson ja puoliso vuodesta 1914 Saima Adolfina Saastamoinen. Höij perehtyi puutavara-alaan käytännössä, työskennellen useissa eri yrityksissä ja tehtävissä. Vuorineuvos Jacob von Julinin ja tämän pojan Jacob von Julinin johtaman Kaukaan Tehtaan omistamalla Kaukaan sahalla Lauritsalassa hän työskenteli kuitenkin pitkään, saatuaan sen isännöitsijänä johtoonsa vuonna 1922.

Saha oli maan suurimpia ja Höij kehitti sitä tarmokkaasti. Hän johti sahaa lähes kolmekymmentä vuotta, mutta toimi yhtiössä samalla muissakin tehtävissä. Höij oli aikanaan Suomen kokeneimpia ja tunnetuimpia puutavara-alan asiantuntijoita, joka osallistui monin eri tavoin alan kehittämiseen. Hän vaikutti samalla myös paitsi Kaukaan Tehtaan hankinta- ja kuljetusjärjestelyihin, myös laajemmin maa- ja meriliikenteen kehittämiseen Itä-Suomessa, kuten esimerkiksi ahtaukseen Uuraan satamassa. Teollisuusneuvoksen arvonimen Höij sai vuonna 1948.

Höij oli keskeisesti mukana myöskin siinä, että Lappeen kunnan Lauritsalan suunnan alueista muodostettiin erillinen Lauritsalan kauppala vuonna 1932. Hän toimi sittemmin sekä Lauritsalan kauppalanvaltuuston että -hallituksen jäsenenä ja osallistui laajemmin Lappeenrannan seudun kehittämiseen, koskien muun muassa  Saimaan kanavan käyttöä.

## Lähteet
Ivan Volodin

**Ivan Aleksandrovitš Volodin** (, s. 11. syyskuuta 1997 Angarsk) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa KHL-seura Vitjaz Podolskia.

## Ura
Volodin pelasi kausina 2014–2015 ja 2015–2016 MHL-sarjassa SKA-1946:n joukkueessa. Kaudella 2016–2017 hän pelasi 15 ottelua SKA-1946:n riveissä ja 19 ottelua VHL-seura SKA-Nevan riveissä. Seuraavalla kaudella Volodin pelasi suurimmaksi osaksi SKA Pietarin edellä mainituissa farmijoukkueissa, mutta debytoi myös Pietarin KHL-joukkueessa 27. helmikuuta 2018 Helsingin Jokereita vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.33 minuuttia ja laukoi yhden laukauksen maalia kohti. Kaksi seuraavaa kautta Volodin edusti SKA-Nevaa.

Kaudella 2020–2021 Volodin pelasi 17 VHL-ottelua SKA-Nevassa ja 5 KHL-ottelua SKA Pietarissa, kunnes hän siirtyi kesken kauden KHL-seura HK Sotšin joukkueeseen. Kaudeksi 2021–2022 Volodin siirtyi yksivuotisella sopimuksella Vitjaz Podolskiin.

## Tilastot

## Lähteet
Champeau-en-Morvan

**Champeau-en-Morvan** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 54 kilometriä Montbardin kaupungista etelään.

Saint-Légerin kylässä on 1000-luvulta peräisin oleva seurakuntakirkko, joka rakennettiin uudelleen 1800-luvulla. Se on tyyliltään romaaninen, ja se vihittiin käyttöön vuonna 1860. Vuoteen 1911 saakka kunnan keskus oli siellä, ja kunnan nimi oli tuolloin **Saint-Léger-des-Fourches**. Tämä kylä oli saanut nimensä piispa Saint Légeristä, sekä naapurikylä Fourchesin nimestä, minne piispat pystyttivät hirsipuut, joita Ranskassa kutsutaan nimellä Fourches patibulaires. Uudesta kunnan keskustasta oli pitkä kirkkomatka, joten vuonna 1913 Champeaun kylään rakennettiin kappeli.

Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (*Parc naturel régional du Morvan*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Melodi Grand Prix 2015

**Melodi Grand Prix 2015** oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 2015 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin noin 800 kappaletta. Niistä raati, johon kuuluivat Melodi Grand Prix'in tuottaja Vivi Stenberg, radiojuontaja ja musiikkituottaja Marie Komissar, muusikko ja radiojuontaja Tarjei Strøm ja Music Norway -säätiön johtaja Kathrine Synnes Finnskog, valitsi 11 kappaletta finaaliin.

Finaali pidettiin 14. maaliskuuta Oslo Spektrum -areenalla. Voittajan valitsivat puhelinäänestäjät kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisellä kierroksella puhelinäänestäjät äänestivät neljä kappaletta toiselle kierrokselle, jossa voittaja äänestettiin. Kilpailun voitti duo Mørland & Debrah Scarlett kappaleella ”A Monster Like Me”. Finaali keräsi 1&nbsp;250&nbsp;000 katsojaa.

## Tulos
### Ensimmäinen kierros
:''Esiintymisjärjestys, toiselle kierrokselle päässeet värjätty, ensimmäisen kierroksen tarkempaa tulosta ei julkaistu.

### Toinen kierros

## Lähteet
*https://escnorge.no/mgp-2015/
*https://eurovisionworld.com/national/norway/melodi-grand-prix-2015
*http://natfinals.50webs.com/10s_20s/Norway2015.html

## Aiheesta muualla
*Koko karsintafinaali NRK:n sivuilla
Dompierre-en-Morvan

**Dompierre-en-Morvan** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 34 kilometriä Montbardin kaupungista etelään.

Kunnan keskustassa oleva romaaninen Saint-Pierren kirkko on peräisin 1100-luvulta. Kirkossa on alkuperäinen kuori. Kirkon laiva on 1500-luvulta ja kellotorni 1700-luvulta. Lasimaalaukset ovat peräisin 1300-luvulta.

Kunnan alueella oleva linna *Château de Villars* on rakennettu uudelleen vuonna 1767. Se on tyyliltään klassinen suorakaiteen muotoinen rakennus.

Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (*Parc naturel régional du Morvan*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Taivas on täynnä (Teleksin albumi)

**Taivas on täynnä** on suomalaisen popyhtye Teleksin kolmas albumi, joka julkaistiin 4. syyskuuta 2006.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Kotimatkalla

**Kotimatkalla** on suomalaisen popyhtye Teleksin neljäs albumi, joka julkaistiin 28. helmikuuta 2011.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Hired Guns

**Hired Guns** on DMA Designin kehittämä ja Psygnosis-yhtiön julkaisema toimintaroolipeli. Peli on julkaistu vuonna  Amigalle ja DOSille.

## Pelaaminen
Pelaaja ohjaa neljää palkkasoturia, jotka on houkuteltu ansaan. Pelinäyttö on jaettu neljään osaan eri hahmojen näkymää varten. Hahmot liikkuvat luolastoroolipelien tapaan ruudukossa ja liikkuvat toisistaan riippumatta. Peliä voi pelata useampi pelaaja samaan aikaan kukin ohjaamalla yhtä tai useampaa hahmoa tai yksi pelaaja asettamalla hahmot seuraamaan toisiaan. Pelaajat voivat käyttää hiirtä, joystickia tai näppäimistöä ohjaamiseen: kahden pelaajan tapauksessa molemmat voivat käyttää hiirtä kahden hahmon ohjaamiseen. 

Tasoissa on merkittävästi korkeuseroja ja pelaajan on kuljettava veden alla päästäkseen tietyille alueille, mutta kaikki välineet eivät kestä vettä. 
Pelin äänet muodostavat merkittävän osan tunnelmaa. 

## Vastaanotto
Peli on saanut *[[Amiga Format]]* -lehden arvostelussa arvosanaksi 95%.

Peli on saanut *[[CU Amiga]]* -lehden arvostelussa arvosanaksi 91%.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Pelin ohjekirja  
* GameFAQs-sivustolla
Karin Smirnoff (ruotsalainen kirjailija)

**Karin Smirnoff** (s. 1964) on ruotsalainen kirjailija.

Smirnoff on käynyt Lundin yliopiston kirjoittajakoulun. Vuonna 2018 ilmestyi Smirnoffin esikoisteos *Lähdin veljen luo*, joka oli August-palkintoehdokkaana. Se on ensimmäinen osa Jana Kippo -trilogiassa. Trilogia on myynyt Ruotsissa yli puoli miljoonaa kappaletta ja siitä on tekeillä televisiosarja. Joulukuussa 2021 ilmoitettiin Smirnoffin jatkavan edesmenneen Stieg Larssonin Millennium-sarjaa, johon aiemmin kirjoitti kolme uutta teosta David Lagercrantz.

Vuonna 2020 Smirnoff sai Svenska Dagbladetin kirjallisuuspalkinnon.

## Teokset
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Karin Smirnoff Polaris-kustantamon sivuilla 
* Knuuti, Samuli: Kirjailija Karin Smirnoff: "Pohjoinen on aina myyttinen suunta, yhtä lailla taiteessa kuin tosielämässäkin” Apu.fi/Image. 6.9.2021.
* Svaetichin, Kia: Författaren Karin Smirnoff: “Jag har utvecklat ett eget språk i mina romaner som jag kallar för kippospråket” Svenska Yle. 16.5.2020.
Juillenay

**Juillenay** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 36 kilometriä Montbardin kaupungista etelään.

Kunnan keskustassa on 1400-luvun lopulta peräisin oleva kiviristi, joka on merkkinä vanhasta Burgundin ja Nivernais'n välisestä rajasta.

Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (*Parc naturel régional du Morvan*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lauralee Bell

**Lauralee Bell Martin** (s. 22. joulukuuta 1968 Chicago) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan televisiosarjasta *[[Tunteita ja tuoksuja]]*.

Lauralee Bellin vanhemmat William J. Bell ja Lee Phillip Bell loivat *Tunteita ja tuoksuja* -sarjan. Lauralee esiintyi siinä ensimmäisen kerran jo 9-vuotiaana. Vuonna 1983 hän alkoi näytellä sarjassa Cricket Blair -nimistä nuorta mallia, josta myöhemmin tuli asianajaja. Nykyään hänen hahmonsa tunnetaan nimellä Christine Blair Williams. Lauralee Bell on saanut roolityöstään parhaan naissivuosan Daytime Emmy -palkintoehdokkuuden vuonna 2016. 

Bell on myös vieraillut televisiosarjoissa *[[Castle (televisiosarja)|Castle]]*, *[[C.S.I. Miami]]*, ** ja *[[Walker, Texasista]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Green on Red

**Green on Red** oli yhdysvaltalainen yhtye, jonka tyylilajeihin kuuluivat indie rock, desert rock ja vaihtoehtoinen country rock. Se sai alkunsa 1970-luvun lopulla Arizonan Tucsonissa The Serfers -nimellä. Yhtye vaihtoi nimensä Green on Rediksi vuonna 1980 muuttaessaan Los Angelesiin.

Green on Red julkaisi kahden EP-levyn jälkeen esikoisalbuminsa *Gravity Talks* vuonna 1983. Yhtyeeseen kuuluivat tuolloin vokalisti-kitaristi Dan Stuart, kosketinsoittaja Chris Cacavas, basisti Jack Waterson ja rumpali Alex MacNicol. Vuonna 1985 ilmestyneellä toisella albumilla *Gas Food Lodging* oli mukaan liittynyt myös kitaristi Chuck Prophet, ja vuonna 1987 ilmestyneellä albumilla *The Killer Inside Me* oli rumpalina MacNicolin korvannut Keith Mitchell.

## Lähteet
Ollie Hopnoodle’s Haven of Bliss

**Ollie Hopnoodle’s Haven of Bliss** on suoraan televisiolevitykseen tuotettu komediaelokuva, joka ensiesitettiin Disney Channelilla 1988. Sen on ohjannut Dick Bartlett.

## Lähteet
Heidi Mäkinen

**Heidi Mäkinen** (s. 28. huhtikuuta 1956 Kiuruvesi) on suomalainen kirjailija, reumatologian erikoislääkäri ja lääketieteen tohtori.

Mäkinen toimi viimeksi reumatologian apulaisylilääkärinä Tampereen yliopistollisen sairaalan reumatologian yksikössä, josta hän jäi eläkkeelle 2019. Hän väitteli nivelreuman aktiivisuusmittareista ja remissiokriteereistä 2008. Kirjoittamista Mäkinen on opiskellut Viita-akatemiassa ja Oriveden opiston kursseilla.

Mäkisen kaunokirjallinen tuotanto sisältää kolme Kariston julkaisemaa teosta. Esikoisromaani *Ei saa mennä ulos saunaiholla* julkaistiin 2016 ja *Ei saa elvyttää* 2020.  Vuonna 2023 julkaistu *Kuura ja karkaileva isomummo* on Mäkisen ensimmäinen lasten- ja nuortenkirja. Kirjan on kuvittanut Marja Siira.  Mäkinen on päivittänyt suosittua Ei saa mennä ulos saunaiholla -blogiaan vuodesta 2008 lähtien. 

Mäkinen on asunut Tampereella vuodesta 2007 ja on kahden aikuisen lapsen äiti.

## Teokset
**Ei saa mennä ulos saunaiholla*. Karisto, 2016. .
**Ei saa elvyttää*. Karisto, 2020. .
**Kuura ja karkaileva isomummo*. Karisto, 2023. .

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Heidi Mäkisen Ei saa mennä ulos saunaiholla -blogi.
* Heidi Mäkinen radio-ohjelmassa Kuusi kuvaa (2017)
Jurmo (albumi)

**Jurmo** on suomalaisen popyhtye Teleksin viides albumi, joka julkaistiin 4. lokakuuta 2013.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
La Motte-Ternant

**La Motte-Ternant** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Sereinjoen varrella, noin 42 kilometriä Montbardin kaupungista etelään.

Kunnan alemmassa keskustassa on vanha 1200-luvun linna *Chateau de la Motte-Ternant*. Linnasta on enää jäljellä rauniot. Ranskan kuningas Ludvig XI tuhosi linnan vuonna 1478, mutta se rakennettiin uudelleen 1500-luvulla. Linna kuitenkin purettiin lopullisesti Ranskan suuren vallankumouksen jälkeen vuonna 1793.

Ylhäällä mäen päällä, keskellä hautausmaata, sijaitsee 1100-luvun lopulta peräisin oleva ja 1300-luvulla kunnostettu Saint-Martinin kirkko. Sen paikalla on ollut karolingien pieni basilika.

Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (*Parc naturel régional du Morvan*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Koiran vuosi (Roope Salmisen & Koirien albumi)

**Koiran vuosi** on suomalaisen Roope Salminen & Koirat -yhtyeen 25. lokakuuta 2019 julkaistu toinen studioalbumi. Levynjulkaisukeikka oli Helsingin Tavastialla 26. lokakuuta 2019. 
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet