open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Marcus Rantala

**Marcus Sebastian Rantala** (s. 4. elokuuta 1977 Vaasa) on suomenruotsalainen poliitikko ja yritysosakas. Rantala on toiminut useissa tehtävissä Suomen ruotsalaisessa kansanpuoleessa ja sen edustajana 2001-2007, muun muassa puolustusministeri Carl Haglundin valtiosihteerinä puolustusministeriössä. Vuonna 2015 hän ryhtyi osakkaaksi eurooppalaiseen viestintäyritykseen Rud Pedersen Group. Rantala on ollut Helsingin kaupunginvaltuustossa vuoden 2012 kunnallisvaaleista lähtien.

## Ura
Rantala on syntynyt ja varttunut Vaasassa, jossa valmistui ylioppilaaksi Vasa Övningsskolanin lukiosta. Hän on valtiotieteiden maisteri Åbo Akademista, mistä hän valmistui vuonna 2006.

Rantala oli pääsihteeri 1996-1997 suomenruotsalaisia koululaisia edustavassa koululaisyhdistyksessä Finlands Svenska Skolungdomsförbund (*FSS*). Hän oli myös RKP-nuorten puheenjohtaja 1998-2000 (*Svensk Ungdom, SU*).

Rantala toimi vuosina 2001-2009 ministerin erityisavustajana ja muun muassa valtiosihteerinä puolustusministeriössä sekä opetus- ja kulttuuriministeriössä. 

Rantala toimi 2007-2009 Solvallan urheiluopiston toimitusjohtajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* marcus.fi
Sakari Saaritsa

**Sakari Saaritsa** (s. 1. maaliskuuta 1974 Helsinki) on suomalainen yhteiskuntatieteilijä, joka on toiminut sosiaalihistorian professorina Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa 1. elokuuta 2022 lähtien. Hän valmistui valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi yliopistollisessa Eurooppa-instituutissa Italiassa. Ennen nimitystään professoriksi hän toimi sosiaalihistorian apulaisprofessorina Helsingin yliopistossa. Oman kuvauksensa mukaan hän tutkii kehitystä, köyhyyttä, hyvinvointia, sukupuolta ja inhimillistä pääomaa.

## Bibliografia

* Sakari Saaritsa & Kari Teräs (toim.) 2003: *Työväen verkostot*. Tampere: Työväen historian ja perinteen tutkimuksen seura. http://hdl.handle.net/10138/16227
* Sakari Saaritsa 2008: *Beneath Moral Economy: Informal Assistance in Early 20th Century Finland* (väitöskirja). Firenze: Yliopistollinen Eurooppa-instituutti.
* Sakari Saaritsa & Kirsi Hänninen (toim.) 2012: *Työväki maahanmuuttajana*. Helsinki: Työväen historian ja perinteen tutkimuksen seura.
* Sakari Saaritsa & Sinikka Selin (toim.) 2016: *Työväki ja sivistys*. Helsinki: Työväen historian ja perinteen tutkimuksen seura. http://hdl.handle.net/10138/181948
* Juhani Koponen & Sakari Saaritsa (toim.) 2019: *Nälkämaasta hyvinvointivaltioksi: Suomi kehityksen kiinniottajana*. Helsinki: Gaudeamus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Sakari Saaritsa London School of Economicsin verkkosivuilla
* Sakari Saaritsa ORCID:ssa
* Sakari Saaritsa Google Scholarissa
* Suomen talouden tarina nälkämaasta hyvinvointivaltioksi Sakari Saaritsa ja Juhani Koponen vieraina Yleisradion *Mikä maksaa?* -podcastissa 28.11.2019
Kuopion lehtokeskus

**Kuopion lehtokeskus** on Kuopion alueella sijaitseva lehtokasvillisuuden esiintymisalue. Lehtokeskus keskittyy pääosin Kinahmin alueelle sekä Kuopionniemeen. 

Rehevyydeltään lehtokeskus on verrattavissa Etelä-Hämeessä sijaitseviin lehtoihin. Tosin Etelä-Suomesta poiketen suurin osa Kuopion lehtokeskuksesta on kuusivaltaista. Kuopion lehdoissa viihtyvät vaateliaat, ravinteikasta kasvialustaa tarvitsevat kasvit. Lehtokeskuksen lehtoisuutta ilmentää muun muassa koiranheisi, lehtokuusama, näsiä, mustakonnanmarja ja lehto-orvokki. Kuopion alueella sijaitsevat myös monen levinneisyydeltään eteläisen lajin, kuten esimerkiksi jänönsalaatin ja lehtoleinikin pohjoisimmat kasvupaikat. Osa lehdoista on myös metsälehmusmetsiköitä, jotka ovat peräisin viime jääkautta seuranneelta lämpimämmältä jaksolta.

## Lähteet
Lijoki

**Lijoki** () on joki Guangxin autonomisella alueella Kiinassa. Se on osa Länsijoen (Xī Jiāng) jokisysteemiä, joka laskee Helmijokea pitkin Etelä-Kiinan mereen. Li saa alkunsa Mao'er-vuorelta, josta se laskee Guilinin ja Yangshuon kautta pääasiallisena suuntanaan etelä. Joki yhdistyy Pinglen piirikunnassa Lipu- ja Gongshengjokiin, josta ne laskevat Guijokeen.

Li tunnetaan karstimaasta muodostuneiden vuorten ja luolien muovaamista kauniista maisemistaan. Alue on suosittu matkailukohde, jonka yksi vetonauloista on veneristeilyt Lijoella. Lijoen alue Guilinissa on ehdokkaana Unescon maailmanperintökohteeksi.

## Kuvagalleria

Li-Flussfahrt-152-2012-gje.jpg
Li-Flussfahrt-182-Flagge-2012-gje.jpg
Li-Flussfahrt-220-Anlegestelle-Kormoranfischer-2012-gje.jpg
Li-Flussfahrt-214-Pferdewand-2012-gje.jpg
Li-Flussfahrt-178-Zimtbluetenwein-2012-gje.jpg
Li-Flussfahrt-274-Flotte-2012-gje.jpg
Li-Flussfahrt-284-Yangshuo-2012-gje.jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla
AI Mark IV

**Mark IV**, Yhdysvalloissa tuotettu nimellä **SCR-540**, oli maailman ensimmäinen toimiva ilmapuolustusjärjestelmä. Varhaiset Mark III-yksiköt ilmestyivät heinäkuussa 1940 Bristol Blenheim -pommikoneissa, kun taas lopullinen Mark IV ilmeistyi  Bristol Beaufighter -raskashävittäjässä vuoden 1941 alkuun mennessä. Beaufighterissa Mk. IV luultavasti osallistui Blitzin, *[[Luftwaffe (Wehrmacht)|Luftwaffen]]* vuoden 1940 lopulla ja 1941 alkupuolella kestäneen yöpommikampanjan, lopettamisessa.
Green Mountains

**Green Mountains** on vuoristo Vermontin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen korkein huippu Mount Mansfield on 1&nbsp;140 metriä korkea. Vuoristo jakaa Vermontin osavaltion kahteen osaan pohjois-eteläsuunnassa. Vuoristo on noin 400 kilometriä pitkä ja se ylettyy Massachusettsista Quebecin rajalle. Green Mountains kuuluu Appalakkeihin. Vermontin osavaltion nimi ja lempinimi *The Green Mountain State* kummatkin tulevat vuoriston nimestä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
ALS Association

**ALS Association** on vuonna 1985 perustettu yhdysvaltalainen kansallisen tason yleishyödyllinen yhteisö. Se tarjoaa avustusta ALS-tautiin sairastuneille ja rahoittaa kansainvälistä tutkimustyötä. Sen tavoitteena on potilaiden elämänlaadun hyväksi toimiminen ja samanaikainen uusien hoitomuotojen sekä parannuskeinon etsiminen.

ALS Association on rahoittanut tutkimuksia, joissa on keskitytty ALS-tautiin liittyvien geenien identifioimiseen, sairauden mekanismien ymmärtämiseen, kantasolujen käyttöön tautimallinnuksessa sekä hoitojen testaamisessa, ALS-taudin biomarkkereiden löytämiseen, hoitojen kehittämiseen ja kliinisten kokeiden parantamiseen. ALS Associationin rahoittama tutkimus on johtanut merkittäviin havaintoihin, kuten C9orf72-geenin mutaatioiden ja ALS-taudin välisen yhteyden toteamiseen. ALS Association pitää vuosittaisia workshopeja, jotka tuovat yhteen ALS-tautia ja muita neurodegeneratiivisia sairauksia tutkivia tieteilijöitä sekä lääketeollisuuden ja biotekniikan yhtiöiden edustajia. Järjestö on toiminut myös ALS-tutkimuksen yksityisen ja julkisen tuen sekä ALS-tautia sairastavien tarpeita yhteiskunnassa tukevien aloitteiden edistämiseksi.

ALS Association myöntää palkintoja ja tunnustuksia, joihin kuuluvat *Milton Safenowitz Post-Doctoral Fellowship for ALS Research* ja saavutuksista tutkimustyössä myönnettävä Sheila Essey -palkinto.

## Lähteet
Aarne Mikonsaari

**Aarne Antero Mikonsaari** (27. maaliskuuta 1945 – 28. marraskuuta 2007 Hamina) oli suomalainen valokuvaaja. Hän toimi Saimaan kameraseuran puheenjohtajana vuosina 1969–1972. Lappeenrannassa asuessaan Mikonsaari kuvasi Lappeenrannan kaupunkikuvan ja rakennuskannan muutosta 1960-luvun lopulta 1990-luvulle asti. Hän muun muassa taltioi Lappeenrannan vanhaa puutaloasutusta, joka oli väistymässä uuden kerrostalorakentamisen tieltä. Lisäksi monissa Mikonsaaren kuvissa näkyy tavallista arkielämää, kuten kadulla käveleviä ihmisiä sekä työntekijöitä ammateissaan. Mikonsaari kuvasi myös paljon yleisötapahtumia ja juhlatilaisuuksia. Mikonsaari testamenttasi Lappeenrantaa ja Etelä-Karjalaa koskevan kuvakokoelmansa Etelä-Karjalan museolle, josta yli 1500 kuvaa on katseltavissa Finna-palvelussa. 

Mikonsaari muutti myöhemmin Lappeenrannasta Haminaan. Hän kuoli vuonna 2007. Hänet on haudattu Lappeenrannassa Ristikankaan hautausmaalle.

## Mikonsaaren kuvia

Kattomaisemaa, Lappeenranta, Tykki-Kiviharjun puutaloaluetta.jpg|Lappeenrannan Tykki-Kiviharjun puutaloaluetta 1960- tai 1970-luvulla.
Lappeenranta, Peltola, pientaloaluetta.jpg|Lappeenrannan Peltolan kaupunginosan pientaloaluetta 1960- tai 1970-luvulla.
Lappeenranta, työmiehet Kirkkokadulla.jpg|Työmiehiä Lappeenrannan kirkkokadulla.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Aarne Mikonsaaren kuvia Finna-palvelussa.
* GENi: Aarne Mikonsaari (1945 - 2007) https://www.geni.com/people/Aarne-Mikonsaari/6000000190551622849
Olympus-ralli 1987

**Olympus-ralli 1987** (viralliselta nimeltään *15. Toyota Olympus Rally*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1987. Kilpailu järjestettiin 26.&ndash;29. kesäkuuta 1987 Seattlessa Tacomassa. Kilpailu oli kauden seitsemäs ja erikoiskokeiden yhteispituus oli .

## Tulokset

## Lähteet
Sanremon ralli 1985

**Sanremon ralli 1985** (viralliselta nimeltään *27. Rallye Sanremo*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1985. Kilpailu järjestettiin 29. syyskuuta &ndash; 4. lokakuuta 1985 Sanremossa. Kilpailu oli kauden kymmenes ja erikoiskokeiden yhteispituus oli .

## Tulokset

## Lähteet
Sanremon ralli 1984

**Sanremon ralli 1984** (viralliselta nimeltään *26. Rallye Sanremo*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1984. Kilpailu järjestettiin 30. syyskuuta &ndash; 5. lokakuuta 1984 Sanremossa. Kilpailu oli kauden kymmenes ja erikoiskokeiden yhteispituus oli .

## Tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rally-Maps.com
RAC-ralli 1982

**RAC-ralli 1982** (viralliselta nimeltään *38. Lombard RAC Rally*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1982. Kilpailu järjestettiin 21.&ndash;25. marraskuuta 1982 Yorkissa. Kilpailu oli kauden viimeinen ja erikoiskokeiden yhteispituus oli .

## Tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rally-Maps.com
Le Mansin 24 tunnin ajo 1959

**Le Mansin 24 tunnin ajo 1959** oli Le Mansin 24 tunnin ajo, joka ajettiin Circuit de la Sarthen radalla 20. ja 21. kesäkuuta 1959.

Kilpailun voittivat Carroll Shelby ja Roy Salvadori David Brown Racing Dept. -tallin Aston Martin DBR1 -autolla. Aston Martin oli tuolloin David Brownin omistuksessa ja merkki sai ensimmäisen Le Mansin voittonsa. Maaliin pääsi vain 13 autoa 53:stä kilpailun aloittaneesta.

## Tulokset
Luokkavoittajat **lihavoidulla** tekstillä.

Tulokset:

; Huomioita

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Le Mans 24 Hours
Pentti Ritolahti

**Pentti Kalevi Ritolahti** (25. tammikuuta 1933 Viipuri – 18. kesäkuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen toimittaja.

Ritolahti työskenteli *[[Kotimaa]]*-lehdessä vuodesta 1954 ja toimi sen toimitussihteerinä vuosina 1967–1985. Vuodesta 1985 hän oli sen kulttuuritoimittaja, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1998. Ritolahti saavutti arvostusta kulttuuritoimittajana, joka erikoistui klassisen musiikin ja teatterin aiheisiin. Hän julkaisi musiikkiarvosteluja sekä artikkeleita oopperasta, eri maiden musiikkielämästä ja ulkomaisista musiikkijuhlista useisiin suomalaisiin lehtiin. Erityisesti Ritolahti seurasi katsauksissaan Salzburgin musiikkijuhlia vuodesta 1971 alkaen. Hänet palkittiinkin ansioistaan Itävallan musiikkielämän esittelijänä vuosina 1981 ja 1983.

Ritolahti jatkoi kulttuuriarvioiden laatimista eri lehtiin vielä eläkkeellä ollessaan. Hän myös piti muun muassa Savonlinnan kristillisellä opistolla oopperakursseja. Hän vaikutti herännäisyyden piirissä. Ritolahti kuoli kesäkuussa 2013 Helsingissä sairastettuaan pitkään.

## Lähteet
Chris Hipkins

**Christopher John Hipkins** (s. 5. syyskuuta 1978) on uusiseelantilainen työväenpuolueen poliitikko ja Uuden-Seelannin pääministeri. 

Hipkinsistä tuli 21. tammikuuta 2023 ainoa ehdokas erostaan ilmoittaneen Jacinda Ardernin seuraajaksi työväenpuolueen johtajana. Hänestä tuli näin puolueen johtaja 22. tammikuuta 2023 ja Uuden-Seelannin 41. pääministeri 25. tammikuuta 2023, jolloin hän vannoi virkavalan. Uusi varapääministeri on Carmel Sepuloni.

## Lähteet
Norjan suurkäräjävaalit 1945

Norjassa järjestettiin suurkäräjien vaalit 8. lokakuuta 1945. Ne olivat Norjan ensimmäiset vaalit toisen maailmansodan ja Norjan miehityksen jälkeen. Edelliset suurkäräjävaalit oli järjestetty vuonna 1936.

## Tulokset

Työväenpuolue voitti enemmistön suurkäräjien edustajanpaikoista, vaikka se ei voittanutkaan enemmistöä äänistä. Työväenpuolueen johtaja Einar Gerhardsen toimi Norjan pääministerinä ennen vaaleja ja jatkoi samassa tehtävässä vaalien jälkeen.

## Viitteet
Dakar-ralli 2009

**Dakar-ralli 2009** (*31st Dakar Argentina-Chile*) oli Dakar-rallin kilpailu, joka ajettiin 3.&ndash;18. tammikuuta 2009 Argentiinassa ja Chilessä. Kilpailu alku- ja lähtöpiste olivat Buenos Airesissa Argentiinassa. Reitin pituus oli . Reitti siirtyi Afrikasta Etelä-Amerikkaan vuodelle 2009 terrorismiuhasta johtuen, mutta kilpailun fanit pitivät siitä huolimatta epävirallisen "Africa Race" -kilpailun, joka lähti Marseillesta Ranskasta 28. joulukuuta.

Vuonna 2008 Dakar-ralli oli alkamassa ja osallistujat olivat valmiina kun kilpailu päätettiin peruuttaa terrorismiuhan vuoksi. Vuodelle 2009 ralli päätettiin järjestää Etelä-Amerikassa.

Kilpailun reitti kulki Argentiinan ja Chilen alueella. Mukaan ilmoittautui 501 osallistujaa, joista 178 oli autoja, 217 moottoripyöriä, 25 mönkijää ja 81 kuorma-autoja. Maaliin pääsi 271 ajoneuvoa, joista 91 oli autoja, 113 moottoripyöriä, 13 mönkijää ja 54 kuorma-autoa.

## Tulokset
### Autot
Autojen tulokset:

### Moottoripyörät
Moottoripyörien tulokset:

## Onnettomuuksia
Carlos Sainz ja apukuljettaja Michel Perin kolaroivat johtopaikalta ja vietiin sairaalaan.

Ranskalainen Pascal Terry kuoli keuhkoödeemaan kilpailun aikana.

## Lähteet
Convair F2Y Sea Dart

**Convair F2Y Sea Dart** on Yhdysvaltain laivaston 1950-luvulla kokeilema lentovene-torjuntahävittäjän prototyyppi. Deltasiipisen koneen voimanlähteenä oli kaksi Westinghouse J34-WE-32–suihkumoottoria.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Michael Moussa Adamo

**Michael Moussa Adamo** (10. tammikuuta 1961 Makokou, Gabon – 20. tammikuuta 2023 Gabon) oli gabonilainen poliitikko ja Gabonin ulkoministeri. Hän toimi aiemmin puolustusministerinä ja Gabonin Yhdysvaltojen-lähettiläänä.

Moussa Adamo kuoli saatuaan sydänkohtauksen hallituksen kokouksessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Joona Pulkkinen

**Joona Pulkkinen** (s. 1990 Tampere) on suomalainen sellisti. Pulkkinen toimii sellomusiikin lehtorina Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa. Joona Pulkkinen on esiintynyt laajasti Suomessa ja useissa Euroopan maissa niin solistina, kamari- kuin orkesterimuusikkona. Pulkkinen toimi Tampere Filharmonian soolosellistinä vuosina 2014-2023. Turun sellokilpailussa vuonna 2010 Pulkkinen voitti 3. palkinnon. Pulkkinen opiskeli mm. Gautier Capuçonin, Gary Hoffmanin, Marko Ylösen ja Pauli Heikkisen johdolla.

## Lähteet
Al-salamu alaikum

**Al-salamu alaikum** tai **as-salamu alaikum** () on arabiankielinen tervehdys, joka tarkoittaa ”rauha kanssanne”. Tervehdykseen vastataan  *wa ʿalaykumu s-salām* (”ja rauha teille”). 

Islamilaiset *hadithit* sisältävät lukuisia ohjeita tervehdyksen käytöstä. Tervehdystä käyttävät muutkin kuin muslimit, ja se esiintyy myös muissa seemiläisissä kielissä. Hepreassa vastaava tervehdys on *[[Šalom|Šalom aleichem]]* (”rauha kanssanne”). 

Tervehdykset lausuttuna:

## Lähteet
Vanilla Alliance

**Vanilla Alliance** () on vuonna 2015 perustettu lentoyhtiöallianssi. Kaikki allianssiin kuuluvat viisi lentoyhtiötä toimivat Intian valtameren alueella.

Allianssin yhtiöt lentävät yli 80 kohteeseen, ja ne kuljettavat noin 2,5 miljoonaa matkustajaa vuodessa.

## Jäsenet

*  Air Austral
*  Air Madagascar
*  Air Mauritius
*  Air Seychelles
*  Int'Air Îles

## Lähteet
Vasyl Krytševskyi

**Vasyl Hryhorovytš Krytševskyi** (; 12. tammikuuta 1873 Vorožba, Lebedynin piirikunta, Harkovan kuvernementti – 15. marraskuuta 1952 Caracas, Venezuela) oli merkittävä taiteen tutkija, arkkitehti, taidemaalari, taidegraafikko, lavastaja ja taideteollisuuden ja koristetaiteen mestari. Hänen veljensä oli taiteilija Fedir Krytševskyi.

Krytševskyin muodollinen koulutus oli vähäinen. Häntä kiinnosti ukrainalainen folklore ja taidehistoria. Hän kuunteli Harkovan yliopistossa Mykola Sumtsovin, Dmytro Bahalin ja Egor Redinin luentoja. Hän toimi itsenäisenä arkkitehtinä ja taiteilijana ja oli ensimmäisen maailmansodan puhjetessa kotimaassaan maineikas taiteilija. Hän oli perustamassa Ukrainan taideakatemiaa ja oli sen ensimmäinen puheenjohtaja. Hän opetti useissa taideoppilaitoksissa. Toisen maailmansodan jälkeen hän asui vähän aikaa Pariisissa ja muutti 1947 Etelä-Amerikkaan.

Krytševskyi voitti 1903 suunnittelukilpailun Pultavan hallintorakennuksesta, jossa nykyisin on paikallinen museo. Se oli alkuna ukrainalaiseen perinteiseen rakennustyyliin perustuvalle arkkitehtuurille, joka oli suosittua erityisesti nuorten arkkitehtien keskuudessa. Jotkin hänen suunnitelmansa noudattavat konstruktivismia, esimerkiksi Kiovassa Rolit (1934), jossa asui merkittäviä kiovalaisia kirjailijoita.

Krytševskyi sai maalaustaiteeseen vaikutteita erityisesti ranskalaisesta impressionismista. Maisemissa on lyyrinen tunnelma. Hänen töitään oli ensi kerran näytteillä Harkovassa 1897. Maalauksia on kaikkiaan noin 300. Krytševskyi suunnitteli myös kirjojen ulkoasuja ja oli alan modernin suunnittelun ensimmäisiä. Hän suunnitteli Ukrainan tasavallan tunnuksia ja sinettejä sekä seteleitä. Hän teki lavaste- ja pukusuunnittelua teattereille, ja myöhemmin neuvostoaikana hän työskenteli elokuvan parissa.

Krytševskyi keräsi ukrainalaista kansantaidetta ja opetti kilimin kudontaa ja kankaanpainantaa ja myös suunnitteli kilimejä ja muita taideteollisuuden tuotteita. Krytševskyin muistomuseo avattiin 2013 Pultavan alueella Opišniassa.

Krytševskyin artikkeleita ja katsauksia taiteesta julkaistiin johtavissa ukrainalaisissa aikakauslehdissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Krychevskyi Vasyl UA View
Cosimo Sgobba

**Cosimo Damiano Sgobba** (7. syyskuuta 1884 Noci – 27. huhtikuuta 1949) oli Suomeen asettunut italialainen klarinetisti.

Sgobba aloitti klarinetinsoiton opiskelun Bergamon konservatoriossa ja jatkoi sitä Cremonassa. Hän työskenteli valmistumisensa jälkeen Milanon La Scalan klarinetistina. 1910-luvulla hän hakeutui kesäisin soittajaksi Kööpenhaminaan, todennäköisesti Tivoliin. Siellä hän tapasi maanmiehensä Michele Orlandon, joka toimi soolohuilistina Helsingin kaupunginorkesterissa ja kutsui Sgobbankin Suomeen. Sgobba liittyi Helsingin kaupunginorkesteriin vuonna 1920 ja pääsi vuonna 1931 Kusti Aerilan seuraajana äänenjohtajaksi, jona toimi vuoteen 1939 saakka. Hän avusti myös usein Radio-orkesterissa ja oli mukana Suomen puolustusvoimien viihdytyskiertueilla.

Sgobba esiintyi usein Yleisradiossa joko pianistin kanssa tai laajemmassa kamarimusiikkikokoonpanossa. Hänen kanssaan pianistina työskenteli Gerda Weneskoski. Sgobban ohjelmistoon kuului paljon italialaista klarinettimusiikkia, mutta myös kansainvälisen klarinettikirjallisuuden perusteoksia muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartilta ja Johannes Brahmsilta. Vuonna 1935 Sgobba perusti Hanns Alvaksen, Friedrich Wagnerin, Aarne Viljavan ja Holger Fransmanin kanssa Crusell-kvintetin. Hän piti soittaessaan suukappaletta huultensa välissä, mitä edellytti myös runsaslukuisilta oppilailtaan. Oppilaiden joukossa oli esimerkiksi Sven Lavela. Lisäksi Sgobba opetti klarinetinsoittoa pojalleen Mario Sgobballe. Sgobba opetti myös saksofonisteja.

Sgobba esiintyi aktiivisesti myös ravintolamuusikkona, muun muassa saksofonistina Bi-Ba-Bo-orkesterissa. Klarinetistina hän oli mukana vuoden 1936 elokuvassa *[[Taistelu Heikkilän talosta (vuoden 1936 elokuva)|Taistelu Heikkilän talosta]]*. Jouni Arjavan vuonna 2018 esittämän muistelun mukaan Sgobba ei koskaan oppinut suomen kieltä, mutta puhui "ruotsia italialaisittain". Sgobba kuoli sydäninfarktiin huhtikuussa 1949.

## Lähteet
Irma Hannula

**Irma Hannula** (o.s. *Kähkönen*; 24. toukokuuta 1945 Kuhmo) on suomalainen kuvittaja ja kirjailija.

Irma Hannula syntyi Kuhmossa ja muutti Ylivieskaan vuonna 1970.

Ammatiltaan Irma Hannula on parturi-kampaaja ja on toiminut yrittäjänä yli 40 vuotta.

Irma Hannula on julkaissut yhteensä 11 kirjaa, joista kahdeksan on lastenkirjoja. Hän on kirjoittanut myös runokirjan, omiin lapsuuskokemuksiin pohjautuvan novellikokoelman Tuulenpesä sekä historiallisen romaanin Kärrytietä kotiin.

Irma Hannula harrastaa myös nukketeatteria ja runonlausuntaa.

## Kirjoja
* *Auringon lapsi*. 1998
* *Haiskin huolet*. 2002
* *Millisilli ja Killinen, Riinun riimit, kuvitus Emmi Ylikovero*. 2007
* *Iitan hiihtoretki*. 2007
* *Mittarimato Milli Masuri*. 2009
* *Tuulenpesä*. 2010
* *Istuinkivi*. 2011
* *Kärrytietä kotiin*. 2012
* *Missä olet Nefrediitte*. 2013
* *Popi-kissa kiipelissä*. 2015
* *Puuhkalan joulupolku*. 2018
* *Lumottu metsä*. 2022

## Lähteet
Tiny Music... Songs from the Vatican Gift Shop

**Tiny Music... songs from vatican giftshop** on rock-yhtye Stone Temple Pilotsin kolmas albumi se julkaistiin 1996.

## Kappalelista
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Lähteet
Toivo Hakamäki

**Toivo Anselm Hakamäki** (14. heinäkuuta 1917 Pirkkala – 11. helmikuuta 1998 Pirkkala) oli suomalainen maanviljelijä ja kunnallis- ja osuustoiminnallinen vaikuttaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Hakamäen vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Emil Hakamäki ja emäntä Selma Heinäaho ja puoliso vuodesta 1942 karjateknikko Lilja Marjatta Mattila. Hakamäki kävi keskikoulun 1933 ja maamieskoulun 1935 ja suoritti kirjeopiston kursseja. Hän oli maanviljelijä Kierikkan tilalla Pirkkalassa ja Mattilan tilalla Kurussa vuodesta 1946. Hakamäellä oli merkittäviä kunnallisia, seudullisia ja osuustoiminnallisia luottamustehtäviä. Pirkkalan kunnanvaltuuston jäsen hän oli 1945–1947 ja Kurun kunnanvaltuuston jäsen 1954–1968. Pirkanmaan maakuntaliiton hallitukseen Hakamäki osallistui vuodesta 1956 ja Tampereen seutukaavaliiton liittovaltuustoon 1968–1990, jonka puheenjohtajana ja varapuheenjohtajana hän myös toimi. 

Hakamäki oli lisäksi muun muassa Hämeen Osuusteurastamon hallintoneuvoston, Osuuskunta Maito-Pirkan johtokunnan, Valion hallintoneuvoston ja  Osuuskassojen Keskus Oy:n, vuodesta 1970 Osuuspankkien Keskuspankki Oy, hallintoneuvoston jäsen.  Hankkijan hallintoneuvoston jäsen hän oli  1964–1984 ja toimi sen puheenjohtajana 1969–1984. Maataloustuottajain Keskusliiton valtuuskuntaan Hakamäki kuului 1952–1983, toimien sen puheenjohtajana 1965–1985, ja johtokuntaan vuodesta 1965. Pellervo-Seuran johtokunnan jäsen hän oli 1959–1984. Hakamäki sai maanviljelysneuvoksen arvonimen 1974.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Boygenius

**Boygenius** (tyyliteltynä pienaakkosin) on yhdysvaltalainen superyhtye, jonka perustivat Phoebe Bridgers, Julien Baker ja Lucy Dacus vuonna 2018. Yhtyeen musiikki on tyyliltään indie rockia.

Yhtyeen nimeä kantava ensimmäinen EP-levy julkaistiin vuonna 2018 ja esikoisalbumi *[[The Record]]* vuonna 2023.

## Historia

Ennen yhtyeen muodostamista Julien Baker, Phoebe Bridgers ja Lucy Dacus tunnettiin sooloartisteina. Bridgers oli tunnettu itseään vähättelevästä musiikistaan, Baker uskoa sekä raittiutta käsittelevistä kappaleistaan ja Dacus laulustaan. Yhtyeen perustamisen aikoihin Bridgers oli julkaissut esikoisalbuminsa *[[Stranger in the Alps]]*, Baker toisen albuminsa *Turn Out the Lights* ja Dacus oli julkaisemassa toista albumiaan *Historian*.

Baker ja Dacus tapasivat ensimmäistä kertaa esiintyessään yhdessä vuonna 2016 ja Bridgersiin Baker tutustui kuukautta myöhemmin. Boygenius sai alkunsa, kun he ystävystyivät ja huomasivat nauttivansa musiikin tekemisestä yhdessä. Vuonna 2018 kolmikko oli lähdössä yhteiselle kiertueelle ja päättivät nauhoittaa yhteisen kappaleen sitä varten, mutta päätyivätkin nauhoittamaan kuusi. Kappaleet julkaistiin EP-levyllä Boygenius-nimen alla myöhemmin samana vuonna. Yhtyeen nimellä viitataan liian itsevarmoihin miehiin, jotka saavat kehuja jokaisesta ideastaan.

EP:n julkaisun jälkeen ystävykset jatkoivat yhteistyötään. He vierailivat muun muassa Hayley Williamsin kappaleella ”Roses/Lotus/Violet/Iris”, joka julkaistiin tämän sooloalbumilla *[[Petals for Armor]]*. Yhtyeen jäsenet esiintyivät myös toistensa kiertueilla ja sooloalbumeilla, kuten Bridgersin albumilla *[[Punisher (albumi)|Punisher]]*, Bakerin albumilla *Little Oblivions* ja Dacusin albumilla *Home Video*.

Boygeniusin ensimmäinen albumi *The Record* julkaistiin Interscope Recordsin kautta 31. maaliskuuta 2023. Se on yhtyeen jokaisen jäsenen ensimmäinen suuren levy-yhtiön julkaisema albumi. Albumi debytoi yhdysvaltalaisen Billboard 200 albumilistan neljännellä sijalla ja sai erittäin hyvän vastaanoton musiikkikriitikoilta.

Yhtye julkaisi 13. lokakuuta 2023 neljästä kappaleesta koostuvan EP-levyn *The Rest*. Se julkaistiin Interscopen kautta.

## Diskografia

### Studioalbumit
* *[[The Record]]* (2023)

### EP:t
* *Boygenius* (2018)
* *The Rest* (2023)

## Lähteet
Hofer

**Hofer** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Andreas Hofer (1767–1810), tirolilainen kansanjohtaja, itävaltalaisten kansallissankari
* Anna Hofer (s. 1988), italialainen alppihiihtäjä
* David Hofer (s. 1983), italialainen maastohiihtäjä
* Fabio Hofer (s. 1991), itävaltalainen jääkiekkoilija
* Joel Hofer (s. 2000), kanadalainen jääkiekkomaalivahti.
* Johanna Hofer (1896–1988), saksalainen näyttelijä
* Lukas Hofer (s. 1989), italialainen ampumahiihtäjä
* Norbert Hofer (s. 1971), itävaltalainen poliitikko, liikenneministeri
* Roland Hofer (s. 1990), italialainen jääkiekkoilija
* Thomas Hofer (s. 1996), itävaltalainen mäkihyppääjä
* Walter Hofer (s. 1955), itävaltalainen kansainvälisen hiihtoliiton FIS:n mäkihypyn kilpailunjohtaja.
Klaus Kalima

**Klaus Jalo Juhana Kalima** (5. toukokuuta 1918 Helsinki – 18. maaliskuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen näyttelyjohtaja ja kuvataiteilija, joka toimi Valkeakoskella. Hänet tunnettiin varsinkin muotokuvamaalarina, ja hänen teoksiaan on Valkeakoskella useissa julkisissa rakennuksissa.

Klaus Kaliman vanhemmat olivat kielitieteilijä, kirjallisuuden suomentaja ja professori Jalo Kalima ja suomentaja Toini Hildegard Eriksson. Klaus Kalima oli 1930-luvun lopulla taiteilija ja professori Erkki Koposen yksityisoppilaana. Hän opiskeli sitten Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1940–1941 mutta joutui lähtemään sen jälkeen jatkosotaan. Sodasta tultuaan hän perusti vuonna 1945 mainostoimisto Artifexin. Hän toimi 1945 lavastajana elokuvassa *[[Kohtalo johtaa meitä]]* ja esitti baarimikkoa elokuvassa *[[Tähtireportterit tulevat]]*.

Kalima muutti 1949 Valkeakoskelle tultuaan Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n palvelukseen. Hän työskenteli muun muassa pakkausten suunnittelijana, graafisena suunnittelijana ja vientimessuilla näyttelyosastojen suunnittelijana. Kalima jäi eläkkeelle 1983. Hän perusti vuonna 1950 Valkeakosken taideyhdistyksen.

Klaus Kaliman sisar oli kirjailija Marita Kalima. Klaus Kaliman poika oli Helsingin yliopiston finanssioikeuden emeritusprofessori ja kansanedustaja Kai Kalima.

## Teoksia

* Juuso Waldenin muotokuva, öljyvärimaalaus.
* Arvo Ylpön muotokuva, öljyvärimaalaus. Akaan terveyskeskus (1987).
* Lähtö. Sotiin 1939–1945 lähteneiden muistomerkki Valkeakoskella Tehtaankadun ja Tallikadun risteyksessä (1991).

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* *In Memoriam Klaus Kalima (1918-2017): Klaus Kaliman muistonäyttely Myllysaaren museossa 2019*. Valkeakoski-Seura r.y, Valkeakoski, 2019.
Sobornost

**Sobornost** () on venäläisen Aleksei Homjakovin 1800-luvulla luoma käsite, joka tarkoittaa sielujen vapaata yhteenliittymää. Termi on muodostettu venäjän kielen sanoista *sobor*, joka tarkoittaa ”kokousta”, ja *sobirat*, joka tarkoittaa ”kerätä yhteen” tai ”yhdistää”.

Homjakov oli slavofiili, joka perusteli sobornostin avulla ortodoksisen kirkon merkitystä Venäjän historiallisen tehtävän määrittelyssä. Venäjän tehtävä oli näyttää ihmiskunnalle tie todelliseen veljeyteen ja todelliseen yksimielisyyteen. Homjakovin mukaan ortodoksinen kirkko ei tuntenut muita johtajia kuin Kristuksen, mikä erotti sen katolisesta kirkosta, jonka johdossa oli paavi.

## Lähteet
Bilbo (täsmennyssivu)

**Bilbo** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Bilbo Reppuli, J. R. R. Tolkienin luoma kuvitteellinen henkilö ja *Hobitti eli sinne ja takaisin* -kirjan päähenkilö
* Bilbao (baskiksi Bilbo), kaupunki Pohjois-Espanjassa
* Theodore G. Bilbo (1877–1947), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko
* 2991 Bilbo, pikkuplaneetta
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 2023

**Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 2023** pelattiin Ruotsissa 28. maaliskuuta – 2. huhtikuuta. Turnaus oli järjestyksessään 40. jääpallon MM-turnaus ja ensimmäinen sitten vuoden 2019.

## Taustaa

Kansainvälinen jääpalloliitto (FIB) päätti syksyllä 2022, että turnaus järjestetään Ruotsissa. Alun perin kutsu lähetettiin Ruotsille, Suomelle, Kazakstanille, Norjalle, Yhdysvalloille sekä Saksalle, Unkarille ja Virolle, joista viisi ensiksi mainittua pelasi A-sarjaa ja kolme viimeksi mainittua B-sarjaa, johon heidän lisäksi tulivat Hollanti, Slovakia, Tšekki ja Sveitsi. Viro luopui osallistumisesta kisoihin. Hallitseva maailmanmestari Venäjä ei osallistunut turnaukseen johtuen Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) antamista suosituksista Venäjän käynnistämän Ukrainaan kohdistuneen hyökkäyksen johdosta.

## A-sarja

### Ottelut

----

----

----

----

## Mitaliottelut

### Pronssiottelu

### Loppuottelu

### Parhaat maalintekijät

## Mitalistit

## Suomen joukkue
Suomen joukkueen pelaajista suurin osa pelasi Ruotsin pääsarjassa. Kolme pelaajaa tuli kotoisesta bandyliigasta eli Tuomas Liukkonen, Topi Saukkonen ja Eero Paavola. MM-kisat pelattiin edellisen kerran neljä vuotta siten keväällä 2019. Näin Suomenkin joukkueessa oli useampia MM-ensikertalaisia, kuten Jussi Aaltonen, Niklas Holopainen, Jaakko Hyvönen, Riku Hämäläinen, Casper Hänninen, Kalle Lempinen, Tero Liimatainen, Tommi Määttä, Eero Paavola, Topi Saukkonen, Tatu Ässämäki. Valinnan yhteydessä päävalmentaja Ari Holopainen oli todennut pelaajavalinnoistaan seuraavaa:

## B-sarja

### Ottelut

----

----

## Mitaliottelut
### Välierät

----

### Sijat 5.-6.

----

### Pronssiottelu

### Loppuottelu

## Parhaat maalintekijät

## Lähteet
Kaarlelan pappila

**Kaarlelan pappila** eli **Chydeniuksen pappila** on yksi Suomen vanhimpia säilyneitä pappilarakennuksia, sekä ainoa karoliinisen pappila-arkkitehtuurin edustaja Suomessa. Kaarlelan pappila valmistui Suuren Pohjan sodan jälkeen vuosina 1736-1737. Pappilan nykyinen ulkoasu on kuitenkin Anders Chydeniuksen ajalta 1770-luvulta.

Pappilaa ylläpitää vuonna 2011 perustettu *Anders Chydenius Prästgårdsförening*. Pappilan omistaa Kokkolan seurakuntayhtymä. Vuoden 2023 tammikuussa Yleisradio uutisoi, että arkkitehtisuunnitelmat pappilan kunnostamiseksi ovat valmistuneet ja, että kunnostamishankkeelle etsitään rahoitusta.

Puolet pappilasta on vuokralla asuinkäytössä.

## Historia ja arkkitehtuuri
Kaarlelan pappilan pohjakaava on lähellä vuoden 1731 everstin virkatalolle vahvistettua pohjapiirrosta. Pappilassa on kaksi salia ja päätykamarit. Näin ollen pappila poikkeaa vuonna 1727 pappiloille määritellystä keskeissalillisista vaatimuksista. Kirkkoherra Karl Gustav Weranderin vaatimuksesta Kaarlelan pappila rakennettiin huomattavasti pidemmäksi kuin tavallisesti.

Anders Chydenius suunnitteli Kaarlelan pappilan kunnostuksen jonka takia vuonna 1773 pappilan ikkunoita korotettiin ja rakennuksen olkinen aumakatto vaihdettiin paanuihin ja seinät saivat punamullatun pystyvuorauksen. Myös pappilan talousrakennukset ovat Chydeniuksen suunnittelemat. 1870-luvulla Kaarlelan pappilan sali jaettiin kolmeen huoneeseen ja pääsisäänkäynti vaihdettiin Kaarlelan kirkon puoliselle sivulle, jonne rakennettiin uusi lasikuisti. Kuisti kuitenkin purettiin 1930-luvulla ja pappila sai takaisin alkuperäiset 18 ikkunaansa. Samalla myös sisäänkäynti muutettiin takaisin alkuperäiselle paikalleen.

## Lähteet
Tanskan kansankäräjävaalit 1945

Tanskassa järjestettiin kansankäräjien vaalit 30. lokakuuta 1945. Ne olivat Tanskan ensimmäiset vaalit toisen maailmansodan ja Tanskan miehityksen jälkeen. Edelliset kansankäräjävaalit oli järjestetty miehityksen aikana vuonna 1943.

## Tulokset

Pääkaupunki Kööpenhaminassa suurimpia puolueita olivat Sosiaalidemokraatit (38,4 % äänistä), Kommunistinen puolue (25,4 %) ja Konservatiivinen kansanpuolue (22,8 %).

Ennen vaaleja Tanskan pääministeri oli Sosiaalidemokraattien Vilhelm Buhl. Vaalien jälkeen uudeksi pääministeriksi nimitettiin Venstren Knud Kristensen.

## Viitteet
Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut 1922

Suomen Uimaliitto järjesti mestaruuskilpailut kolmessa osassa so. Helsingissä, Tampereella ja Vaasassa. Ensimmäisen osan mestaruskilpailut järjestettiin Helsingissä Ursinin uimalassa 29.-31.7.1922, tosien osan Tampereella Palomäen uimalaitoksella 5.-6.8.1922 ja kolmannen osan mestaruuskilpailuissa Vaasassa 12.-13.8.1922. Helsingin kilpailuissa oli mukana myös 10-henkinen joukkue Berliinistä. Helsingin kilpailuissa Suome mestaruudet ratkottiin naisten lajeissa. Vaasan kilpailut olivat samalla Vaasan Uimaseuran 20-vuotisjuhlakilpailut.

## Miehet

### 100 m vapaauinti

### 200 m vapaauinti

### 500 m vapaauinti

### 100 m selkäuinti

### 200 m rintauinti

### 4 x 50 m vapaauinti viesti

### 4 x 100 m vapaauinti viesti

### Vaihtelevat ponnahduslautahypyt

### Vaihtelevat kerroshypyt

### Suorat kerroshypyt

## Naiset

### 50 m vapaauinti

### 100 m vapaauinti

### 500 m vapaauinti

### 100 m rintauinti

### 4 x 50 m vapaauinti viesti

### Suorat kerroshypyt

## Lähteet
* 
* 
*
Matti Voutilainen

**Matti Voutilainen** (18. tammikuuta 1932 – 9. helmikuuta 1970) oli suomalainen klarinetisti.

Voutilainen syntyi sotilaskapellimestarin pojaksi. Hän aloitti opintonsa Mikkelin orkesterikoulussa opettajanaan soittajaylikersantti Matti Saarikettu. Vuosina 1947–1950 Voutilainen sai opetusta Kusti Aerilalta ja kävi puolustusvoimien Soitto-oppilaskoulun kurssin nro 10, josta hänet siirrettiin soittaja-aliupseerina jalkaväkirykmentin 5 soittokuntaan. Syksyllä 1949 Voutilainen voitti puolustusvoimien soittomestaruuden, sai Suomen Muusikkojen liiton stipendin ja esiintyi Mikkelin musiikinystäväin yhdistyksen solistina. Tuolloin hän tulkitsi Tiitus Mäntysen johdolla Carl Maria von Weberin Fantasian oopperasta *[[Taika-ampuja]]*.

Voutilainen tuli valituksi Tampereen kaupunginorkesterin sooloklarinetistiksi kaudelle 1952–1953. Hän esiintyi heti kauden alussa solistina Wolfgang Amadeus Mozartin *[[Klarinettikonsertto (Mozart)|Klarinettikonserton]]* ensimmäisessä osassa. Voutilainen siirtyi vuonna 1953 Radion sinfoniaorkesteriin, jossa hän soitti, kunnes kuoli 38-vuotiaana. Hän esiintyi erittäin aktiivisesti moderneimmissa kamarimusiikkiteoksissa. Näihin kuuluivat Paavo Heinisen kvintetto op. 7 ja Anton Webernin kvartetto op. 22. Avantgardistisuudellaan tällaiset teokset poikkesivat vahvasti siitä, mihin ajan muusikot ja yleisö olivat tottuneet.

Voutilaisen soittoa on äänitettynä Ylen arkistoissa, ja hänen soittoaan julkaistiin Suomen Klarinettiseuran levyllä *Päivän pilkahduksia* (2013).

## Lähteet
Frans Leivo

**Frans Oskar Leivo** (21. tammikuuta 1878 Nousiainen – 17. elokuuta 1954) oli suomalainen Nousiaisten Santamalan kylässä asunut valokuvaaja ja kansanperinteen kerääjä.

Frans Leivon isä oli kulkukauppias ja entinen sotilas. Hän itse aloitti työnteon jo 5-vuotiaana ja 8-vuotiaana hän opetteli metsästämään. Leivo kävi kansakoulun ja opettajaseminaarin valmistavan kurssin. Hän oli jonkin aikaa opiskelemassa Rauman seminaarissa mutta hänen opintonsa siellä keskeytyivät. Leivo toimi sen jälkeen muun muassa valokuvaajana, seppänä, maalarina, puuseppänä, kirjansitojana ja puutarhurina. Hän omisti myös laajan kirjaston ja toimi Turun Sanomat-lehden avustajana ja asiamiehenä.

Leivo lähetti vuodesta 1910 alkaen Suomalaisen Kirjallisuuden Seuralle kotipaikkakunnaltaan keräämiään kansantaruja, sanalaskuja ja muuta kansanperinnettä yhteensä tuhansia numeroita. Vuodesta 1927 alkaen hän lähetti myös Suomalaisen Tiedeakatemian keräilyosastolle sana- ja asiatietoja.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* *Vanhoja kansantarinoita Nousiaisista: muistiin kirjoittanut valokuvaaja Frans Leivo*; koonnut Jukka Sainio. Nousiainen 2015

## Aiheesta muualla
* Valokuvaaja Frans Leivo, Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna)
* Valokuvaaja Frans Leivo, Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna)
Keisarin kanslian III osasto

**Keisarin kanslian kolmas osasto** () oli Venäjän keisarikunnassa vuosina 1826–1880 toiminut salaisen poliisin hallinto, joka oli osa Hänen keisarillisen majesteettinsa omaa kansliaa.

## Organisaatio
Vuonna 1825 valtaan noussut keisari Nikolai I laajensi aiempien hallitsijoiden käytössä olleen kanslian organisaatioksi, jonka viisi osastoa olivat suoraan keisarin komennossa ja joka oli muiden instituutioiden yläpuolella. Kolmatta osastoa eli salaista poliisia johti vuoteen 1844 asti kenraali ja baltiansaksalainen kreivi Aleksandr von Benckendorff. Hän oli samalla Venäjän santarmikunnan päällikkö, ja santarmisto liitettiin virallisestikin osaston alaisuuteen vuonna 1839.

Benckendorffin jälkeen osastoa johti vuoteen 1856 asti kreivi Aleksei Fjodorovitš Orlov ja tämän jälkeen ruhtinas Vasili Andrejevitš Dolgorukov vuoteen 1866 saakka.

## Tehtävät
Osaston tehtävänä oli koota tietoja kansalaisten mielialoista, pitää silmällä lehdistöä, kirjojen julkaisemista ja poliittisesti epäluotettavia henkilöitä, valvoa Venäjällä oleskelleita ulkomaan kansalaisia, paljastaa ”valheellisten huhujen” levittäjiä ja lukea yksityiskirjeitä. Lisäksi sen tuli taistella valtionhallinnon mielivaltaa ja korruptiota vastaan. 1840-luvulla perustettiin toimisto, jonka tehtävänä oli valvoa venäläisiä ulkomailla. Kolmanteen osastoon kuului 6&nbsp;000 santarmin poliisirykmentti.

## Lähteet
Brownstone

**Brownstone** tarkoittaa sekä punaruskeaa hiekkakiveä, joka on ollut Yhdysvalloissa suosittu rakennusmateriaali, että siitä rakennettuja taloja.

Yhdysvalloissa on useita ruskehtavan hiekkakiven esiintymiä. Tunnettuja esiintymiä ovat *New Jersey Brownstone*, *Hummelstown Brownstone* ja *Portland Brownstone*. Rakentamisessa yksi yleisimmistä oli Portland Brownstone. Tämän punertavanruskean hiekkakiven kerrostumia löytyy Yhdysvaltain itärannikon maaperästä pitkinä, kapeina kaistaleina. Portlandin hiekkakivi oli erittäin suosittu rakennusmateriaali 1800-luvulla. Sen yleisyys rakentamisessa johti siihen, että termi "brownstone" merkitsi käytännössä samaa kuin rivitalo.

Brownstone-talo on tiilestä muurattu kaupunkipientalo, jonka julkisivu on päällystetty punaruskealla hiekkakivellä eli niin sanotulla brownstone-kivellä. Brownstone-talo on useimmiten rivitalo, ja yksittäiset kapeahkot talot ovat kiinni toisissaan ja muodostavat yhtenäisen katunäkymän. Tyypillinen brownstone-talon julkisivu on taidokkaasti koristeltu, ja sen tyylikkyys ja jykevyys kuvastavat vaurautta sekä hyvää yhteiskunnallista asemaa.

Brownstone-talot olivat erittäin suosittuja Yhdysvalloissa 1800-luvun keskivaiheilla, ja niitä on rakennettu muun muassa New Yorkiin, New Jerseyhyn, Bostoniin ja Philadelphiaan keskiluokan asuinalueille. Etenkin New Yorkin Brooklyn on kuuluisa brownstone-arkkitehtuuristaan. Brooklynissa brownstone-taloja on runsaasti Brooklyn Heightsin, Carroll Gardensin, Park Slopen, Fort Greenen ja Bedford Stuyvesantin alueilla.

## Lähteet
Pauli Kinnunen

**Pauli Kinnunen** (24. lokakuuta 1938 Kuusijärvi – 13. maaliskuuta 2003 Lahti) oli suomalainen kitaristi.

Kinnunen aloitti uransa 1950-luvulla harmonikkataiteilija Esko Könösen yhtyeessä. Hän kiersi Könösen mukana ulkomaillakin. 1960-luvun alussa Kinnunen muutti Lahteen, jossa asui perheineen vuoteen 1975. Hän toimi veljiensä kanssa omassa orkesterissaan, jonka nimiä olivat vaihtelevasti Veljekset Kinnunen, Kinnunen Bros ja Pauli Kinnusen kvartetti. Yhtye teki televisio- ja radioesiintymisiä. Kinnunen oli myös suosittu sessiomuusikko Lahden-aikanaan. Hän soitti monilla 1970-luvun Satsanga Recordsilla julkaistuilla albumeilla. Hän soitti myös Esko Rahkosen yhtyeessä ja toimi sovittajana. Kinnunen muutti vuonna 1975 perheensä kanssa Joensuuhun. Siellä hän jatkoi Hartolassa ja Sysmässä jo aloittamaansa uraa opettajana. Hän opetti kitaransoittoa sekä musiikkiopisto- että yliopistotasolla. Lisäksi Kinnunen työskenteli Joensuun-aikanaan teatterimuusikkona ja konsertoi kitaristina.

Kinnuselle myönnettiin Muusikkojen liiton tunnustuspalkinto vuonna 1981 ja ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 1998. Hän osallistui vielä eläkkeellä ollessaan muun muassa Rääkkylän Kihaus-tapahtumaan useina vuosina.

## Lähteet
Fredriksberg (toimistokompleksi)

**Fredriksberg** on Helsingin Vallilassa, Konepajan alueella sijaitseva neljän toimistotalon muodostama rakennuskompleksi. Se jaetaan **Fredriksberg A**-, **B**-, **C**- ja **D**-rakennuksiin, jotka valmistuivat kolmessa osassa vuosina 2018–2022. Ne muodostavat yhtenäisen korttelin, joka rajautuu Sturenkatuun, Teollisuuskatuun, Aleksis Kiven katuun ja Konepajankujaan. Fredriksbergissä on vuokrattavaa toimitilaa yhteensä noin 30&nbsp;000 neliömetriä ja työskentelytilat 2&nbsp;000 henkilölle.

Fredriksbergin on suunnitellut Arkkitehtitoimisto Sarc ja rakennuttanut NCC. Rakennuskompleksissa on kuusi maanpäällistä kerrosta, ja sen julkisivua koristaa punatiili ja lasiset pinnat. Se on saanut nimensä viereisen Pasilan kaupunginosan entisestä ruotsinkielisestä nimestä *Fredriksberg*.

Rakennuksille on myönnetty BREEAM-ympäristöarviointijärjestelmän korkein sertifikaatti, *Excellent*-arvosana.

## Rakennukset
### Fredriksberg A
Ensimmäisen osan, A-talon rakentaminen alkoi marraskuussa 2016 ja se valmistui toukokuussa 2018. Rakennuttaja NCC myi rakennuksen saman vuoden syksyllä Swiss Life -varainhoitoyhtiön rahastolle 45 miljoonalla eurolla. A-osassa on noin 9&nbsp;000 neliömetriä vuokrattavaa toimisto- ja liiketilaa. Siellä sijaitsee muun muassa Jääkiekon SM-liigan toimisto, Helsingin kaupungin kulttuurin ja vapaa-ajan toimitilat ja Allianzin Suomen-pääkonttori. Aleksis Kiven kadun puoleisella katutasolla on R-Kioski ja olutravintola Konepaja.

### Fredriksberg B ja C
B- ja C-rakennukset lasketaan usein yhdeksi kokonaisuudeksi ja ne valmistuivat toukokuussa 2020. B- ja C-rakennusten yhteenlaskettu pinta-ala on noin 11&nbsp;000 neliömetriä. Rakennuttaja NCC myi joulukuussa 2019 ne saksalaisen KanAm Grund Groupin rahastolle noin 64 miljoonalla eurolla.

### Fredriksberg D
Kokonaisuuden viimeinen osa, Teollisuuskadun puoleinen Fredriksberg D valmistui kesäkuussa 2022. NCC myi sen brittiläiselle sijoitusyhtiö Abrdn plc:lle 75 miljoonalla eurolla. MTV muutti vuodenvaihteessa 2022–2023 D-rakennuksen tiloihin, ja sitä alettiin kutsua ”uudeksi Pöllölaaksoksi” viittauksena MTV:n aiempaan Ilmalan-pääkonttoriin. D-talossa sijaitsee MTV:n toimitus, uutis- ja urheilustudiot, sekä lounasravintola katutasossa. Ylemmissä kerroksissa on lisäksi tuotantoyhtiö Suora Broadcastin tiloja.

## Lähteet
Anton Eskola

**Anton Eskola** on Helsingin yliopiston aiempi protokolla-asiantuntija, koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän on Suomen Heraldisen Seuran hallituksen jäsen, entinen sihteeri ja yhdistyksen puheenjohtaja, hän on Kansallisarkiston heraldisen lautakunnan jäsen. Hänen toimitustöitään on muun muassa vuoden 2011 *[[Suomen Valtiokalenteri]]*. 

## Teokset
* 
* 

## Lähteet
Viking Smeds

**Karl Viking Smeds** (s. 27. marraskuuta 1933 Porvoo) on suomalainen tenori.

Smeds opiskeli Antti Koskisen ja Wienissä Dagobert Buchholzin johdolla. Hän on esiintynyt laulusolistina konserteissa ja myös kansainvälisesti kuorosolistina. Lisäksi hän on tulkinnut oratorio-ohjelmiston soolo-osuuksia esimerkiksi Johann Sebastian Bachin *[[Matteus-passio]]n* evankelistana. Smeds työskenteli uransa aikana myös sosionomina ja pankinjohtajana Porvoossa. Hän oli aikoinaan Porvoon konserttiyhdistyksen aktiivinen vaikuttaja yhteistyössä Aimo Ritaluodon ja Göran Blomqvistin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Villa Dragsvik

**Villa Dragsvik** on Raaseporissa, Uudellamaalla sijaitseva suojeltu huvilarakennus, joka on valmistunut vuonna 1919 arkkitehti Hjalmar Åbergin suunnitelmien mukaan. Huvilan yhteydessä on pieni hevostila maneeseineen ja ratsastuskenttineen.

Kaksikerroksisen hirsihuvilan alkuperäisestä sisustuksesta on säilynyt muun muassa ranskalaisia peiliovia, puuhella ja kaakeliuuni. Pihapiirin talousrakennuksiin kuuluu maneesin lisäksi saunamökki. Villa Dragsvikiin on remontoitu myös maalämpö. Yhteensä kiinteistö käsittää 24 hehtaaria maata.

## Lähteet
Meleerattu paperi

**Meleerattu paperi** (, sekoittaa yhteen) on paperia, jota valmistettaessa paperimassaan on sekoitettu värillisiä kuituja. Sen valmistusmenetelmä kehitettiin Englannissa 1830-luvulla. Koska meleeratun paperin käyttö vaikeutti väärentämistä, sitä alettiin käyttää varmuuspainatteissa, etenkin seteleissä. Suomessa sitä käytettiin ensimmäisen kerran setelityyppeihin 1897/1898 ja sitten tyypin 1945 Litt.B-painoksesta (Littera) eteenpäin. Nykyajan setelipapereissa käytetään paljain silmin nähtävien eli optisten kuitujen ohella fluoresoivia kuituja ja magneettisia kuituja. Flueresoivat kuidut reagoivat infrapuna- tai ultraviolettisäteilyyn.

Paperimassaan sekoitettavien painotuotteiden väärentämistä vaikeuttavien kuitujen yhteisnimitys on varmuuskuitu. Ne voivat olla luonnonkuituja tai tekokuituja. Setelipapereissa varmuuskuituja alettiin käyttää 1800-luvun loppupuolella, kun setelipainoissa otettiin käyttöön Wienin menetelmä, johon sisältyi myös muita turvatekijöitä. Wienin menetelmän kehitti ja patentoi itävaltalainen hovineuvos Musil von Mollenbruch. Menetelmässä käytettiin painamiseen erikoisvalmisteisia teräslaattoja ja varmuusvärejä sekä meleerattua paperia. Tämän setelinvalmistusmenetelmän arveltiin takaavan suojan kaikkea väärentämistä vastaan. Suomessa tällä menetelmällä painettiin 1890-luvun loppupuolella uusien seteleiden etusivu.

## Lähteet
*

### Viitteet
Jyväskylän pappila

**Jyväskylän pappila** on entinen kirkkoherran virka-asunto Jyväskylässä, Keski-Suomessa. Vuonna 1928 valmistunut tiilinen pappilarakennus myytiin Jyväskylän seurakunnan toimesta yksityiselle taholle 2021. Pappilan on suunnitellut arkkitehti Kauno S. Kallio.

Jyväskylän pappila on suojeltu asemakaavassa. Pappilan käyttö seurakunnan virka-asuntona loppui vuonna 2017.

## Historia ja arkkitehtuuri
Vuonna 1926 Jyväskylän seurakunta osti pappilan tontin opettajatar Hilda Festéniltä. Seurakunta pyysi aluksi piirustuksia pappilaa varten Alvar Aallolta, joka oli juuri perustanut arkkitehtitoimiston Jyväskylään. Piirustukset nähtyään Jyväskylän kirkkovaltuusto päätyi kuitenkin pyytämään piirustuksia Kauno S. Kalliolta, jotka sittemmin hyväksyttiin. Kallion pappila on ensimmäisiä kaupunkipappiloita Suomessa.

Jyväskylän pappila on saanut vaikutteita tanskalaisesta arkkitehtuurista. Siinä korostuu tanskalaisen kaupunkitalon tyyli ja symmetrisuus. Pappilassa on suorakaiteen muotoinen kahdessa kerroksessa oleva asuntosiipi, yksikerroksinen kansliasiipi kirkkoherranvirastolle, sekä talonmiehen asunto, sauna, pesutupa ja varasto kellarissa. Lain mukaan pappilaan rakennettiin myös tulen kestävä arkisto kirkonkirjojen säilyttämistä varten. Uusia innovaatioita pappilassa oli myös esimerkiksi puhelin.

Arkkitehti Kallio suunnitteli pappilan huoneiden kakluunit ja huonekaluja, kuten kappelin alttaripöydän ja kansliasiiven eteishallin halkolaatikot. Taiteilija Urho Lehtinen maalasi pappilan rippikoulusalin kattoon suuren koristemaalauksen. Lehtinen valmisti myös kappelin alttarisyvennykseen lasimaalauksen Akseli Gallen-Kallelan ehdotuksesta.

Papplilaan asennettiin keskuslämmitys vuonna 1942 ja samalla osa kakluuneista purettiin.

Kun jatkosota päättyi Jyväskylän pappilassa majoittui Sortavalan kaksi lastenkotia henkilökuntineen. Pappilan purkamista pohdittiin 1970-luvulla, mutta se päätettiin kuitenkin säästää.

Jyväskylän pappilaa remontoitiin vuonna 1985, jolloin muun muassa koneellinen ilmastointi lisättiin. Tämän lisäksi kirkkoherran asunto ja kansliatilat remontoitiin kokous- ja juhlatiloiksi. Pappilassa on silti säilynyt paljon alkuperäisiä elementtejä kuten tammiovia, kakluuniuuneja, puulattioita ja huonejaot.

## Lähteet
Aimo Ritaluoto

**Aimo Johannes Ritaluoto** (s. 1936) on suomalainen kapellimestari, diplomitrumpetisti ja musiikkialan vaikuttaja.

Ritaluoto toimi Rovaniemen kaupunginorkesterin ja Porvoon orkesteriyhdistyksen johdossa. Hän oli myös Porvoon konserttiyhdistyksen aktiivinen vaikuttaja yhteistyössä Viking Smedsin ja Göran Blomqvistin kanssa. Vuonna 1975 Ritaluodolle ja Pirjo Leppäselle myönnettiin Rovaniemen kaupungin kulttuuripalkinnot.

Ritaluoto pääsi Suomen musiikkioppilaitosten liiton toiminnanjohtajaksi vuonna 1989. Vuonna 1996 hän julkaisi 110-sivuisen historiikin *Soikoon musiikki laadukkaasti: Suomen musiikkioppilaitosten liitto 40 vuotta*.

## Lähteet