open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vsevolod Tšaplin

**Vsevolod Anatoljevitš Tšaplin** (; 31. maaliskuuta 1968 Moskova – 26. tammikuuta 2020 Moskova) oli venäläinen ortodoksisen kirkon pappi, joka tuli tunnetuksi sosiaalisten ja poliittisten kysymysten kommentoinnistaan.

## Elämä ja ura
Tšaplinin isä oli tieteilijä Anatoli Tšaplin. Tšaplin valmistui Moskovan teologisesta seminaarista vuonna 1990 ja Moskovan teologisesta akatemiasta vuonna 1994. Hänet vihittiin diakoniksi 21. huhtikuuta 1991 ja papiksi 7. tammikuuta 1992. Vuonna 1999 hänestä tehtiin arkkipappi. Vuosina 2009–2015 Tšaplin oli Moskovan patriarkaatin viestintäosaston johtaja. Käytännössä hän toimi tuona aikana Venäjän ortodoksisen kirkon julkisena puhemiehenä. Tšaplin tuli tässä tehtävässä toimiessaan tunnetuksi medianäkyvyydestään. Joulukuussa 2015 hänen ilmoitettiin tulleen erotetuksi virasta. Tšaplinin mukaan erottaminen johtui ristiriidoista patriarkan kanssa. Hän kritisoi patriarkkaa yksinvaltaisesta päätöksenteosta.

Vuodesta 2016 Tšaplinista tuli Moskovan Nikitskije vorotan Teodoros Studionilaisen kirkon dekaani.

## Mielipiteet
Tšaplin piti Venäjän sotatoimia Syyriassa osana "pyhää sotaa". Hän piti raamatullista "älä tapa" -käskyä vain pienelle oikeamielisten piirille suunnattuna. Hänen mukaansa oli olemassa myös ihmisiä, jotka täytyy tappaa. Tšaplin kutsui humanismia saatanalliseksi ideologiaksi. Hänen mukaansa naiset uhmakkaalla olemuksellaan ja tavoillaan saattaisivat houkutella miehiä raiskauksiin. Tšaplin oli vuosien ajan Vladimir Putinin hallinnon kannattaja, mutta esitti myöhemmin kriittisiä kommentteja varsinkin vuoden 2019 eläkeuudistuksesta. Maaliskuussa 2019 hän osallistui mielenilmaukseen hallituksen sosiaali- ja talouspolitiikkaa vastaan. Tšaplin vaati Venäjän ortodoksikirkolle päätösvaltaa ja kannatti ajatusta eliitin "korvaamisesta". Hän vastusti ehdotusta perheväkivallan kriminalisoinniksi.

Tšaplinin mukaan Josif Stalin oli palvelija, jota Jumala käytti vallankumouksellisten bolševikkien ja punaiseen terroriin osallistuneiden rankaisemiseen. Vuonna 2016 Tšaplin kysyi, mitä väärää on Venäjän sisäisten vihollisten tuhoamisessa.

Tšaplin piti länsimaihin "ei-länsimaisten poliittisten kulttuurien" piiristä muuttaneita maanpettureina ja vaati maanpetoksesta kuolemantuomioita. Hän kritisoi samalla kansainvälisten tiedotusvälineiden uutisointia Aleksandr Litvinenkon ja Kim Jong-namin murhista. Tšaplin kritisoi Yhdysvaltoja muun muassa samaa sukupuolta olevien avioliitoista ja piti Venäjän tehtävänä maailmassa "amerikkalaisen hankkeen" pysäyttämistä.

## Kuolema
Tšaplin kuoli yllättäen 51-vuotiaana Teodoros Studionilaisen kirkossa. Kuoleman ilmoitettiin johtuneen sydäninfarktista.

## Lähteet
Haveluy

**Haveluy** on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 12 kilometriä Valenciennesin kaupungista länteen.

Haveluy on entinen hiilikaivoskaupunki. Kaivosyhtiö Compagnie des mines d'Anzin perusti kaksi kaivosta vuonna 1855, ja niiden hyödyntäminen aloitettiin vuonna 1868. Kaivokset toimivat vuosina 1875–1936, ja lopullisesti ne suljettiin vuonna 1954. Kaivoksista on enää jäljellä muutama rakennus ja kaksi kuonakasaa, jotka ovat kuuluneet vuodesta 2012 lähtien Nord-Pas-de-Calais’n kaivosalueen Unescon maailmanperintökohteeseen.

## Urheilu
Kunnassa on Pariisi–Roubaix maantiepyöräkilpailussa käytettävä kivitieosuus eli pavé. Haveluy-Wallers osuuden pituus on 2 500 metriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Henrik Johan Aminoff (konsuli)

**Henrik Johan Aminoff** (24. marraskuuta 1919 Kuopio – 24. huhtikuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen konsuli ja yritysjohtaja. 

## Perhe
Aminoffin vanhemmat olivat kauppaneuvos Adolf Esaias Aminoff ja Anna Elisabeth Schreck. Aminoff avioitui Eeva Elina Pekkalan kanssa, joka oli Suomen pääministeri Mauno Pekkalan tytär. Pariskunta sai kaksi lasta: Eeva-Liisa Aminoffin ja Kari Aminoffin. Yritysjohtaja Lars Mikael Aminoff oli hänen veli.

## Opinnot
Aminoff valmistui Iisalmen yhteislyseosta ylioppilaaksi vuonna 1938.  Aminoff valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta vuonna 1946.

Opintojen välissä hän osallistui toiseen maailmansotaan. Hän sai yliluutnantin arvon.

## Ura
Aminoff aloitti uran konttoripäällikkönä Iisalmen Sahat Oy:ssä. Hänen isä oli yrityksen perustajia. Aminoff valittiin yrityksen toimitusjohtajaksi vuonna 1949. Aminoffin aikana yrityksestä kehitettiin tehokas teollisuuslaitos. Huomattavaa kasvua tapahtui 1960- ja 1970-lukujen aikana. 

Hän oli myös Putkola Oy:n johtokunnan jäsen, Iisalmen kauppakamarin hallituksen jäsen ja Kuopion kauppakamarin hallituksen jäsen. Aminoff osallistui useisiin maakunnallisiin kehittämishankkeisiin. 

Aminoff sai konsulin arvonimen tasavallan presidentti Urho Kekkoselta vuonna 1971. 

Vapaa-ajan harrastuksia olivat kirjallisuus ja hyväntekeväisyys. Hän lahjoitti varoja Pohjois-Savon kulttuurirahastolle. H.J. Aminoffin rahasto kantaa hänen nimeään. Rahaston varoilla ostettiin Eemil Halosen Sotkottaret-patsas.

Aminoff menehtyi 55-vuotiaana ja hänen poika Kari Aminoff jatkoi perheyrityksen johdossa.

## Ritarikunnat

*   Vapaudenristin ritarikunta neljännen luokan vapaudenristi
*   Vapaudenristin ritarikunta kolmannen luokan vapaudenristi

## Katso myös

* Aminoff

## Lähteet
Smith Act

**Smith Act**, viralliselta nimeltään **The Alien Registration Act** (’laki ulkomaalaisten rekisteröinnistä’), oli vuonna 1940 säädetty Yhdysvaltain laki, joka oli laadittu mahdollisen fasistisen tai kommunistisen kapinan varalta. Laki oli myös suunnattu ammattiyhdistysliikettä vastaan, jossa vaikutti paljon maahanmuuttajia. Toisen maailmansodan aikana lain avulla tukahdutettiin sodanvastainen toiminta sekä Yhdysvaltojen sotatoimiin kohdistuva ulkomainen kumouksellisuus.

Lain mukaan oli rikollista edistää hallituksen väkivaltaista kaatamista tai järjestää tai olla jäsenenä sellaisessa ryhmässä tai yhdistyksessä, joka on omistautunut tällaiselle toiminnalle. Ensimmäiset Smith Actin mukaiset syytetoimet käynnistettiin vuonna 1941, ja ne kohdistuivat Yhdysvaltain sosialistisen työväenpuolueen johtajiin. Toisen maailmansodan jälkeen lakia käytettiin syytteissä Yhdysvaltain kommunistisen puolueen johtoa vastaan.

Lain ensimmäinen pykälä vaati kaikkia ulkomaalaisia aikuisia ilmoittautumaan hallitukselle neljän kuukauden kuluessa maahan saapumisestaan. Tämän vaatimuksen tarkoituksena oli helpottaa hallitusta jäljittämään ulkomaalaisia, jotka levittävät kumouksellista propagandaa ja harjoittavat kumouksellista toimintaa Yhdysvalloissa.

Lakia sovellettiin ensimmäisen kerran vuosi sen hyväksymisen jälkeen. Minneapolisissa nostettiin syytteet 29 henkilöä vastaan. Syytetyt olivat Teamsters-ammattiliiton 544. paikallisyhdistyksen ja sosialistisen työväenpuolueen jäseniä, joita kutsuttiin trotskilaisiksi. Ainoa todiste heitä vastaan oli suuri määrä kommunistista kirjallisuutta, jonka liittovaltion agentit löysivät heidän toimistostaan. Tämän perusteella valamiehistö tuomitsi 18 syytettyä Yhdysvaltain hallituksen kaatamisen puolustamisesta. American Civil Liberties Union (ACLU) ja Civil Rights Defense Committee yrittivät turhaan valittaa tapauksesta. Viimeinen syytetyistä suoritti tuomionsa loppuun vuonna 1945.

## Lähteet
Oleg Rylkov

**Oleg Rylkov** (; s. 21. joulukuuta 1966 Zelenodolsk, Tatarstan) on venäläinen sarjamurhaaja ja -raiskaaja. Hän syyllistyi 1990-luvulla kahteentoista murhaan, minkä lisäksi hän teki 37–39 lapseen kohdistettua raiskausta. Yksi murhatuista uhreista oli Rylkovin naisystävä. Muut uhrit olivat 6–11-vuotiaita.

Rylkov värvättiin 19-vuotiaana armeijaan. Kahden vuoden palveluksen hän asettui Toljattiin ja sai työn AvtoVAZ:n tehtaalta. Hän meni naimisiin ja sai tyttären. Avioliitto kariutui, minkä lisäksi Rylkov menetti työpaikkansa ja päätyi usein osapuoleksi tappeluissa. Hän myös tarkkaili lapsia ja meni näiden asunnoille näiden ollessa yksin. Rylkov raiskasi uhrinsa toistuvasti ja näytti näille pornolehtiä. Hän yritti keskustella uhriensa kanssa ja varasteli näiden asunnoista omaisuutta. Lähes kaikki uhrit olivat vaaleatukkaisia. Rylkov teki rikoksia ainakin vuodesta 1990, vaikka siirtyi vasta myöhemmin murroista ja raiskauksista murhiin. Hän silpoi osalta uhreista silmiä, korvia, kieltä ja sukupuolielimiä. Vuonna 1996 Rylkov meni asuntoon, jossa olivat alaikäiset sisko ja veli. Siskon hän surmasi kirveellä, mutta poika selviytyi. Rylkov teki vielä yhden murhan ennen kiinnijäämistään vuonna 1997. Motiivinaan hän piti rikostensa tuottamaa mielihyvää. 

1990-luvulla Aleksandr Spesivtsev teki samankaltaisia murhia Novokuznetskissa. Tutkinnassa ne sekoitettiin Rylkovin tekoihin, sillä hänen luultiin toimineen välillä Novokuznetskissa. Rylkov sai vuonna 1998 kuolemantuomion, joka muuntui elinkautiseksi vankeustuomioksi. Hän tunnusti osan rikoksistaan heti ja on sittemmin tunnustanut lisää rikoksia. Rylkovin entinen vaimo todisti miehensä olleen väkivaltainen seksistä kieltäytymisen jälkeen.

## Lähteet
Brad Martin

**Brad Martin** (3. toukokuuta 1973 – 11. maaliskuuta 2022) oli yhdysvaltalainen muusikko.

Martin oli kotoisin Greenfieldistä Ohiosta. Hän oppi soittamaan kitaraa nuorena ja kiinnostui laulujen kirjoittamisesta. Hän muutti Nashvilleen 20-vuotiaana ja esiintyi paikallisessa yökerhossa. Tracy Byrdin kanssa työskennellyt artistimanageri Joe Carter kiinnostui hänestä. Martinista tuli asiakas Carterin management-yhtiössä. Vuonna 1997 Martin teki sopimuksen tuottaja Blake Mevisin kanssa, joka tuotti muun muassa George Straitille, Keith Whitleylle ja Martinin edesmenneelle isälle Richard Martinille. Vuonna 1999 Martin allekirjoitti ensimmäisen kustannussopimuksensa Curb Publishingin kanssa.

Martin solmi levytyssopimuksen Epic Recordsin (Sony) kanssa vuonna 2000. Esikoisalbumin *Wings of a Honky Tonk Angel* hän julkaisi vuonna 2002. Albumi sijoittui sijalle 34 Billboardin Country Albums -listalla, ja sen ensisingle ”Before I Knew Better” sijalle 15. Martin julkaisi vielä yhden soolosinglen "One of Those Days” vuonna 2003, jonka jälkeen hänen sopimuksensa päättyi.

Vuonna 2010 hän alkoi esiintyä duo-kokoonpanolla Martin–Ramey, jonka hän muodosti laulaja-lauluntekijä John Rameyn kanssa. Duon single ”Twisted” ilmestyi vuonna 2010. He olivat aktiivisia ajoittain ainakin vuoteen 2018. 

Martinin sisko ilmoitti ennen hänen kuolemaansa maaliskuussa 2022 Martinin olleen vakavassa työtapaturmassa tammikuussa, jota ennestään olemassa oleva terveysongelma pahensi.

## Diskografia (valikoima)
### Albumit

* *Wings of a Honky Tonk Angel* (2002)

### Singlet
* ”Before I Knew Better” (2002)
* ”One of Those Days” (2003)

## Lähteet
* Discogs

### Viitteet
Kenneth Pitt

**Kenneth Cooper Pitt** (10. marraskuuta 1922 – 25. helmikuuta 2019) oli brittiläinen toimittaja ja kustantaja sekä show-alan ammattilainen, joka työskenteli muun muassa David Bowien, Liberacen ja Manfred Mannin managerina, ja hänen asiakkaitaan olivat myös yhdysvaltalaislaulajat Mel Tormé, Johnnie Ray ja Billy Eckstine. Pitt toimi David Bowien managerina vuodesta 1966 huhtikuuhun 1970, jolloin Bowie erotti hänet ja palkkasi tilalle Tony Defriesin.

Pitt kuoli 96-vuotiaana lyhyen sairauden jälkeen kotonaan Hertfordshiressa.

## Lähteet
*

### Viitteet
Penny Valentine

**Penelope Ann Valentine** (13. helmikuuta 1943 – 9. tammikuuta 2003) oli brittiläinen musiikkitoimittaja, joka kirjoitti 1960- ja 70-luvuilla muun muassa *[[Disc]]*- ja *[[Sounds]]*-lehtiin. *[[The Guardian]]* -lehden mukaan hän oli aikansa vaikutusvaltaisin uusien pop-singlejen arvostelija sekä ensimmäinen nainen, joka kirjoitti popmusiikista ”ikään kuin sillä olisi todella merkitystä”.

Valentine työskenteli vuodesta 1973 alkaen Elton Johnin Rocket-levy-yhtiön tiedottajana ja kirjoitti ystävänsä Vicki Wickhamin kanssa Dusty Springfieldin elämäkerran *Dancing with Demons* (2000).

Valentine kuoli 59-vuotiaana sairastettuaan pitkään syöpää.

## Lähteet
Apelbergsgatan

**Apelbergsgatan** on Tukholman Norrmalmilla sijaitseva katu, joka ulottuu Klara Norra kyrkogatalta Malmskillnadsgatanille. Risteäviä katuja ovat muun maussa Drottninggatan, Sveavägen ja Luntmakargatan.
## Kuvia

En av Stockholms första automobiler, en Brush Runabout, med förare på Apelbergsgatan - Nordiska Museet - NMA.0042174.jpg|Brush-merkkinen henkilöauto Apelbergsgatanilla 1900-luvun alussa.
Ingrid lomfors - stolperstein stockholm hans eduard szybilski apelbergsgatan 36 - inauguration.jpg|Apelbergsgatan 36:n edustalle asennettiin 14. kesäkuuta 2019 yksi Ruotsin ensimmäisistä kompastuskivistä Hans Eduard Szybilskin muistolle.
Warodellska huset, 2018.jpg|Apelbergsgatanin ja Drottninggatanin risteyksessä sijaitsee elokuvateatteri Skandia. Talo on nimeltään Warodellska huset, ja sen suunnitteli alun perin Fredrik Wilhelm Scholander vuosina 1849–1854. Teatterisiipi valmistui 1920-luvun alussa Ragnar Hjorthin ja Gunnar Asplundin yhteistyönä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Chris Welch

**Chris Welch** (s. 1941 tai 1942) on brittiläinen musiikkitoimittaja. Hän aloitti toimittajanuransa *The Kentish Timesissa* vuonna 1960 ja ryhtyi vuonna 1964 musiikkitoimittajaksi *[[Melody Maker]]* -lehdessä. Hän on kirjoittanut myös *[[Metal Hammer]]*- ja *[[Kerrang!]]*-lehtiin.

Welch on kirjoittanut useita musiikkiaiheisia tietokirjoja ja elämäkertoja kohteinaan muun muassa Tina Turner, John Bonham, Peter Grant, Genesis, Pink Floyd ja Yes.

## Lähteet
Kohtalon kalossi

**Kohtalon kalossi** (*The Man with One Red Shoe*) on Stan Dragotin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1985. Se on uusintaversio valtavan menestyksen toistakymmentä vuotta aiemmin saaneesta ranskalaiskomediasta *[[Pitkä vaalea mustakenkäinen]]* (1972). *Kohtalon kalossin* pääosaa esittää Tom Hanks, ja muissa keskeisissä osissa nähdään Dabney Coleman, Lori Singer ja Jim Belushi.

*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* Ilkka Jauhiainen antoi elokuvalle yhden tähden viidestä ja valitteli, ettei yksikään monista vitseistä ole oikein hauska, koska oikea ajoitus ja muu komediallinen ohjaus puuttuvat. *Helsingin Sanomien* Pertti Avolan mielestä edes pääosaan saatu aikansa lahjakkain komedianäyttelijä Tom Hanks ei voi mitään sille, että *Kohtalon kalossi* on haalea hiilipaperikopio ranskalaisesta alkuperäistarinasta, ”parin hymyn ja monen haukotuksen elokuva”.

## Lähteet
Käristäminen

**Käristäminen** on ruoan kypsentämistä kevyesti ruskistamalla tai rasvassa paistamalla ruskistamatta. Käristämistä on esimerkiksi sipulin kuulllottaminen. Kasvisten käristäminen on freesausta. Kuumassa pannussa käristäminen on soteerausta, jota varten on soteerauspannuja. Myös ruoan pinnan ruskistaminen airfryerin avulla on käristämistä. Joskus käristäminen on osa ruoanlaittoa. Esimerkiksi poronkäristys valmistetaan ensin käristämällä ja lopuksi hauduttamalla. Käristämistä on käytetty perinteisesti riistan kypsentämisessä. Joskus käristämisestä puhuttaessa tarkoitetaan rasvaisen ruoan kypsentämistä omassa rasvassaan. Tällöin voi olla kysymyksessä esimerkiksi pekoni.

## Lähteet
Pinta (1850)

**Pinta** (**Nuestra Señora del Carmen**) oli Espanjan laivaston vuonna 1850 vesille laskettu aseistamaton kuljetusalus urca.

## Valmistus
Alus tilattiin Cartagenasta Real Astillero de Cartagenalta, missä köli laskettiin 28. huhtikuuta 1850. Alus laskettiin vesille 19. marraskuuta 1850.

## Palvelus
Alus lähti 12. toukokuuta 1857 Cádizista José Manuel Pareja y Septien osastossa, johon kuuluivat linjalaiva *[[Reina Isabel II (1852)|Reina Isabel II]]*, fregatti *[[Bailén (1854)|Bailén]]*, priki *[[Pelayo (1849)|Pelayo]]* ja urca *[[Santacilia (1849)|Santacilia]]* sekä siipirattain varustettu tykkivene *[[Francisco de Asís (1851)|Francisco de Asís]]*. Ne saapuivat 25. kesäkuuta mukanaan 1&nbsp;500 sotilasta Havannaan.

Alus muutettiin 1881 koululaivaksi ja poistettiin 1888 alusluettelosta.

## Lähteet
*

### Viitteet
Santacilia (1849)

**Santacilia** oli Espanjan laivaston vuonna 1849 ostettu kevyesti aseistettu kuljetusalus urca.

## Valmistus
Alus tilattiin Coruñasta La Cabañan telakalta, missä köli laskettiin 1. tammikuuta 1848. Alus laskettiin vesille 9. elokuuta 1849 ja valmistui 2. kesäkuuta 1850. Espanjan laivasto lunasti aluksen 2. elokuuta 1849.

## Palvelus
Alus lähti 12. toukokuuta 1857 Cádizista José Manuel Pareja y Septien osastossa, johon kuuluivat linjalaiva *[[Reina Isabel II (1852)|Reina Isabel II]]*, fregatti *[[Bailén (1854)|Bailén]]*, priki *[[Pelayo (1849)|Pelayo]]* ja urca *[[Pinta (1850)|Pinta]]* sekä siipirattain varustettu tykkivene *[[Francisco de Asís (1851)|Francisco de Asís]]*. Ne saapuivat 25. kesäkuuta mukanaan 1&nbsp;500 sotilasta Havannaan.

Alus poistettiin 18. helmikuuta 1867 alusluettelosta ja myytiin 1868 huutokaupalla.

## Lähteet
*

### Viitteet
Apua – meitä autetaan

**Apua – meitä autetaan** (tv-esityksessä **Apua, meitä autetaan!**, alk. *Volunteers*) on Nicholas Meyerin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1985. Tom Hanksin ja John Candyn tähdittämä elokuva irvailee Peace Corpsin kaltaiselle idealistiselle amerikkalaisnuorten harjoittamalle vapaaehtoistyölle, tapahtumapaikkana Thaimaa. Rikkaan perheen pelivelkainen poika (Hanks) lähetetään sinne avustusleirille vuonna 1962.

*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Roope Lehtinen piti elokuvan esittämää kehitysyhteistyökritiikkiä köykäisenä ja komediallisia avuja puutteellisina ja rutiinimaisina. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä eli piti sitä *Video-oppaan* arvosanataulukon mukaisesti ”keskinkertaisena”. *Helsingin Sanomien* Pertti Avola valitteli elokuvan olevan esimerkki siitä, ettei Hollywood osaa tehdä kiinnostavastakaan aiheesta enää nasevaa elokuvaa. Lupaavan alun jälkeen elokuva vajoaa hänestä ”epätasaiseksi ja ylipitkäksi komedianluiruksi”, joka yrittää parodioida *[[Kwai-joen silta]]a* ja *[[Kadonneen aarteen metsästäjät|Kadonneen aarteen metsästäjiä]]*.

## Lähteet
Pokorenije Finljandii

**Pokorenije Finljandii** (, ”Suomen valloitus”) on K. F. Ordinin vuonna 1889 julkaisema venäjänkielinen kaksiosainen historiateos. Se käsittelee Venäjän valloittamia Ruotsiin kuuluneita suomalaisia läänejä ja näiden yhdistämistä osaksi Venäjän valtakuntaa Ruotsin hävittyä vuosina 1808–1809 käydyn Suomen sodan Venäjää vastaan.

Keisarillinen tiedeakatemia myönsi Ordinille teoksesta Metropoliitta Makarin palkinnon aikana, jolloin hän toimi keisarillisen tuomioistuimen kamariherrana sisäministeriön alaisessa Pyhän Nikolauksen sairaalassa ja tsarevitš Nikolai Aleksandrovitšin ammattikoulun toiminnanjohtana.

Suomalainen historiantutkija J. R. Danielson kirjoitti Ordinin teokselle vastineen *Suomen yhdistäminen Venäjän valtakuntaan: K. Ordinin ”Suomen valloitus” nimisen teoksen johdosta*, joka ilmestyi vuonna 1890 ruotsiksi ja suomeksi.

## Katso myös
* Finska deputationen 1808–1809
* Suomen lähetyskunta

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Покорение Финляндии. Опыт описания по неизданным источникам: Ордин Кесарь Филиппович (teos digitoituna venäjäksi)
Nika Turbina

**Nika Turbina** (; 1974 Jalta – 11. toukokuuta 2002) oli neuvostoliittolainen, sittemmin venäläinen runoilija.

Turbinan on kerrottu alkaneen kirjoittaa 4-vuotiaana runoja, jotka olivat aikuisten kirjoittamien kaltaisia. Myöhemmin niiden autenttisuutta on epäilty; skeptikkojen mukaan runojen todellinen kirjoittaja saattoi olla Turbinan äiti tai isoäiti. Turbina nousi 1980-luvun alkupuolella huomattavaan maineeseen koko Neuvostoliiton alueella. Hän oli 9-vuotias, kun hänen ensimmäinen runokokoelmansa *Tšernovik* julkaistiin Moskovassa. Teos käännettiin kahdelletoista kielelle ja palkittiin Venetsian Kultaisella leijonalla. Esipuheen teokseen kirjoitti Jevgeni Jevtušenko, joka muutenkin edisti tytön tunnettavuutta tämän äidin ja isoäidin tavoin. Turbina vietiin 12-vuotiaana Yhdysvaltoihin. Palattuaan Neuvostoliittoon hän julkaisi lisää runoutta. Suuri yleisö oli kuitenkin kiinnostuneempi hänen elämäntarinastaan kuin runoistaan. Aikuisena Turbina meni naimisiin ja opiskeli elokuvausta.

Turbina sairasti lapsesta saakka astmaa ja diabetesta. Hänellä oli myös pitkäaikainen unettomuus ja masennus. Skeptisesti Turbinan runojen autenttisuuteen suhtautuneet ovat väittäneet hänen mielenterveytensä järkkyneen, koska hän ei itse kyennyt aloittamaan kirjoittamista kypsemmällä iällä. Turbina kärsi viimeisinä vuosinaan päihderiippuvuudesta. Hän kuoli 27-vuotiaana pudottuaan viidennen kerroksen ikkunasta. Ei ole tiedossa, oliko kyse itsemurhasta vai onnettomuudesta. Turbina oli kuollessaan pitkälti unohdettu. Lapsena hänen elämäntarinansa sopi hyvin yhteen uudenlaisen neuvostoihmisen kasvattamisen myytin ja lapsinerojen löytämisen tavoittelun kanssa.

Vuonna 2022 ilmestyi Turbinan viimeisiä elinkuukausia käsittelevä elokuva *[[Nika (elokuva)|Nika]]*, jonka ohjasi Vasilisa Kuzmina ja jossa Turbinan roolissa esiintyi Jelizaveta Jankovskaja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Vasilisa Kuzmina

**Vasilisa Kuzmina** (; s. 29. marraskuuta 1991 Moskova) on venäläinen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -näyttelijä.

Kuzmina valmistui Moskovan valtiollisesta kansainvälisten suhteiden instituutista talouden tiedekunnasta ja sai sitten maisterin arvon Columbian yliopistosta New Yorkissa. Näyttelemistä Kuzmina opiskeli Moskovan Mihail Štšepkin -teatterikorkeakoulussa, josta valmistui vuonna 2017. Vuonna 2017 hän esiintyi pääroolissa elokuvassa *Muza*. Vuonna 2018 ilmestyi ensimmäinen Kuzminan ohjaama lyhytelokuva *Alisa*. Kaksi vuotta myöhemmin sen pohjalta julkaistiin sarja. Kuzminan ensimmäinen täyspitkä elokuva on *[[Nika (elokuva)|Nika]]* (2022), joka käsittelee lapsena runoilijana mainetta saavuttanutta Nika Turbinaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Jelizaveta Jankovskaja

**Jelizaveta Filippovna Jankovskaja** (; s. 1. toukokuuta 1995 Moskova) on venäläinen näyttelijä.

Jankovskaja kuuluu tunnettuun näyttelijäsukuun. Hän on Oleg Jankovskin lapsenlapsi. Jankovskajan vanhemmat ovat Filipp Jankovski ja Oksana Fandera. Myös hänen veljensä Ivan Jankovski on näyttelijä. Jankovski valmistui Venäjän teatteritaiteen akatemiasta vuonna 2017. Vuonna 2018 hän esiintyi elokuvassa *[[Istorija odnogo naznatšenija]]*. Vuonna 2022 ilmestyneessä Nika Turbinaa käsittelevässä elokuvassa *[[Nika (elokuva)|Nika]]* Jankovskaja esiintyi nimiroolissa. Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa *[[Podelniki]]* ja *Frau* sekä televisiosarjassa *Balet*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Hapoel Jerusalem FC

**Hapoel Jerusalem FC** () on Jerusalemissa toimiva jalkapalloseura, jonka kotikenttä on Teddy-stadion. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa Israelin pääsarjassa Ligat ha’Alissa.

## Historia
Hapoel Jerusalem FC perustettiin alun perin vuonna 1926. Se pelasi viimeisen kautensa pääsarjassa 1999–2000 ja putosi lopulta kolmannelle sarjatasolle 2017. Taloudellisiin vaikeuksiin ajautunut seura lopetti toimintansa kesällä 2019. Vuonna 2007 seurajohtoon kyllästyneet kannattajat perustivat uuden seuran Hapoel Katamon Jerusalem, joka toimi FC:n rinnalla. Elokuusta 2020 lähtien Hapoel Katamon on jälleen käyttänyt alkuperäistä nimeä Hapoel Jerusalem FC. Viidennellä sarjatasolla aloittanut seura nousi pääsarjaan keväällä 2021.

Hapoel Jerusalem FC:n naisten edustusjoukkue on saanut presidentti Joe Bidenin kauden aikana taloudellista tukea Yhdysvaltojen hallitukselta. Keväällä 2023 joukkue nousi naisten pääsarjaan Ligat Nashimiin ainoana Jerusalemin joukkueena. 

Hapoel Jerusalem FC:n vasemmistolaisena profiloituneet kannattajat ovat muiden Hapoel-seurojen tapaan perinteisesti tulleet työväenluokasta. Seura on tehnyt muun muassa yhteistyötä Jerusalemin arabivähemmistön kanssa erotuksena oikeistonationalistisesta paikalliskilpailijastaan Beitar Jerusalemista. 

## Saavutukset
*Israelin Cup 1973

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Viralliset kotisivut
Ohangaron (joki)

**Ohangaron** (uzb. kyrill. Оҳангарон, ) on Syrdarjan sivujoki Uzbekistanissa. Sen pituus on alkujoki Oqtosh mukaan luettuna 236 kilometriä. Valuma-alueen laajuus on 7&nbsp;710 neliökilometriä.

Joki saa alkunsa Chatqol- ja Quramavuorilta ja virtaa aluksi kapeassa rotkossa Ohangaronin ylängöllä. Jokilaakso levenee Turkin kylän luona ja se on Ohangaronin kaupungin jälkeen kahdeksan kilometriä leveä. Tärkeimmät sivujoet ovat Arashon, Yertoshsoy, Toshsoy, Dukantsoy, Qorabayirsoy, Oqchasoy, Niyozboshi, Objazsoy ja Gushsoy. Alajuoksulla on vuonna 1962 rakennettu Tuyaboʻgʻizin tekojärvi (”Taškentin meri”) ja yläjuoksulla vuonna 1989 rakennettu Ohangaronin tekojärvi.

Ohangaron saa vetensä sulamis- ja sadevesistä. Sen keskimääräinen virtaus on Turkin kylän luona 22,8 kuutiometriä sekunnissa. Vesi on korkeimmillaan toukokuussa, ja puolet virtauksesta saadaan huhti-kesäkuussa.

Joen varrella sijaitsevat Angrenin ja Ohangaronin kaupungit.

## Lähteet
Korallihaarakas

**Korallihaarakas** (*Clavulina cristata*) on haarakkaisiin kuuluva melko pieni sieni.

Korallihaarakkaan itiöemä on pieni, vain noin 2&ndash;7 cm korkea. Se on väriltään nuorena lähes puhtaanvalkoinen, mutta vanhemmiten siihen tulee pieni harmahtava tai kellertävä sävy. Itiöemän haarat ovat toisinaan harvat, toisinaan tiheän pensasmaiset, lähes aina epäsäännölliset. Jalka on valkoinen, tyvestä nukallinen sekä lyhyt. Malto on valkoista ja melko sitkeätä. Itiöt ovat valkoisia ja syntyvät suoraan haarojen ulkopintaan. Tuoksu on miellyttävä mutta melko heikko. Maku on lähes mieto, tosin jälkimakuna tuntuu toisinaan lievä kirpeys. Kirpeys ei ole kuitenkaan yhtä voimakas kuin kavalahaarakkaalla tai erittäin vanhalla keltahaarakkaalla.

Korallihaarakas ei ole kovin vaativa kasvupaikkojensa suhteen. Se kasvaa usein ruohikkoisilla aukkopaikoilla, niin havu- kuin lehtimetsissä.

Korallihaarakas on syötävä, mutta ruokasienenä melko vähäarvoinen. Se on selvästi pienempi kuin esimerkiksi keltahaarakas ja sen malto on melko sitkeätä, joten sillä ei ole juurikaan käytännön merkitystä ruokasienenä.

## Lähteet
Kartanonrannan koulu

**Kartanonrannan koulu** on koulu Sundsbergissa, Kirkkonummella. Lukuvuonna 2024-2025 koulussa on 329 oppilasta. Koulu on perustettu vuonna 2009. Kartanonrannan koulun yhteydessä toimii myös Kartanonrannan päiväkoti. 

Koulun pihalla sijaitsee urheilukenttä, keinuja, kiipeilytelineitä, jalkapallokaukalo ja koripallokenttä. Koulun vieressä sijaitsee Bmx-rata ja  nurmikenttä, joita voidaan hyödyntää liikunnan opetuksessa.

## Lähteet
Franz Brünnow

**Franz Friedrich Ernst Brünnow** (1821 Berliini – 1891 Heidelberg, Saksa) oli saksalainen tähtitieteilijä. Hän oli kotoisin Berliinistä ja toimi vuosina 1851–1854 Berliinin observatorion ensimmäisenä assistenttina. Michiganin yliopiston Henry P. Tappan kutsui hänet Ann Arboriin Detroitin observatorioon valvomaan laitteiden asennusta ja myöhemmin kutsui hänet observatorion johtajaksi. Brünnow avioitui Tappanin tyttären Rebecca Lloyd Tappanin kanssa 1857. Kun Tappan erotettiin 1863, Brünnowkin irtisanoutui. Sen jälkeen hän oli astronomina Irlannissa Dunsinkin observatoriossa vuoteen 1874, jolloin hän jäi eläkkeelle.

Brünnowin tärkeimpiä töitä ovat tutkimus Vicon löytämästä pyrstötähdestä, Flora-, Victoria- ja Iris-asteroidien taulut ja laaja tutkimus tähtien parallakseista. Hänet tunnetaan erityisesti maineikkaasta oppikirjasta *Lehrbuch der sphärischen Astronomie*, joka on käännetty monille kielille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jevgeni Džugašvili

**Jevgeni Jakovlevitš Džugašvili** (; 10. tammikuuta 1936 Urjupinsk – 22. joulukuuta 2016 Moskova) oli Josif Stalinin lapsenlapsi ja tämän poliittisen perinnön puolestapuhuja.

Džugašvili ei koskaan tavannut Stalinia henkilökohtaisesti. Hänen isänsä oli Jakov Džugašvili ja äitinsä Olga Golyševa. Pariskunnan suhde päättyi ennen pojan syntymää ja isä kuoli Sachsenhausenin keskitysleirillä toisessa maailmansodassa. Džugašvili valmistui vuonna 1959 Ilmavoimien Žukovski-insinööriakatemiasta. Hän opetti vuosikymmenten ajan Neuvostoliiton sotilasakatemioissa. Džugašvili meni naimisiin Nanuli Nozadzen kanssa. Pariskunnalle syntyi kaksi poikaa. 1990-luvulla Džugašvili oli ehdokkaana duuman vaaleissa.

Džugašvili julkaisi vuonna 2015 muistelmateoksen *Moi ded – Stalin. On – svjatoi!* ("Minun isoisäni oli Stalin. Hän oli pyhimys!"). Samana vuonna Euroopan ihmisoikeustuomioistuin hylkäsi hänen valituksensa tapauksesta, jossa *[[Novaja gazeta]]* oli hänen mukaansa aiheettomasti syyllistänyt Stalinin Katynin joukkomurhasta. Džugašvili teki valituksia myös venäläisiin tuomioistuimiin ja vaati Ukrainalta rikostutkintaa Stalinia holodomorista syyttäneitä viranomaisia vastaan. Džugašvili piti Vladimir Putinia "aivottomana" ja uskoi, että Neuvostoliiton alamäki olisi vältetty jos Stalin olisi elänyt kauemmin.

## Lähteet
Lindenbaumin lause

**Lindenbaumin lause** on propositiologiikassa seuraavanlainen: jos \mathcal{J} on ristiriidaton propositiolausejoukko, niin \mathcal{J} voidaan laajentaa maksimaalisesti ristiriidattomaksi propositiolausejoukoksi \mathcal{K}, jolla \mathcal{J} \subset \mathcal{K}. 

Määritelmä: propositiolausejoukko \mathcal{R} on *ristiriitainen*, jos \mathcal{R} \vdash B \land \lnot B jollakin propositiolauseella B. 

Määritelmä: propositiolausejoukko \mathcal{U} on *maksimaalisesti ristiriidaton*, jos \mathcal{U} on ristiriidaton ja jokainen propositiolausejoukko \mathcal{L}, jolle pätee \mathcal{U} \subset \mathcal{L} ja \mathcal{L} \setminus \mathcal{U} \neq \emptyset, on ristiriitainen.

## Todistus

Olkoon \mathcal{J} ristiriidaton propositiolausejoukko ja olkoon kaikkien propositiolauseiden joukko \mathcal{P} = \{A_0, A_1, A_2, \dots \}. Määritellään joukot \mathcal{J}_0 \subset \mathcal{J}_1 \subset \ldots \subset \mathcal{J}_n \subset \ldots induktiivisesti, kun n \in \N \cup \{0\}: \mathcal{J}_0 = \mathcal{J} ja 
:
\mathcal{J}_{n+1} = 
\begin{cases}
\mathcal{J}_n \cup \{A_n\}, \quad & \text{kun} \ \mathcal{J}_n \cup \{A_n\} \ \text{on ristiriidaton} \\
\mathcal{J}_n, \quad & \text{muussa tapauksessa.}
\end{cases}


Induktiolla voidaan osoittaa, että \mathcal{J}_n on ristiriidaton kaikilla n. 

Olkoon \mathcal{K} = \displaystyle{ \bigcup_{n=0}^{\infty} \mathcal{J}_n }. 

Väite: \mathcal{K} ristiriidaton. 

Tehdään vastaoletus: \mathcal{K} on ristiriitainen, joten \mathcal{K} \vdash B \land \lnot B jollakin propositiolauseella B. Nyt on olemassa äärellinen propositiolauseiden joukko \mathcal{Q} = \{C_1, C_2, \dots , C_m \} siten, että \mathcal{Q} \vdash B \land \lnot B ja \mathcal{Q} \subset \mathcal{K}. Olkoon C_i \in \mathcal{J}_{n_i} kaikilla i = 1, 2, \dots, m ja olkoon n = \max \{n_1, n_2, \dots , n_m \}. Koska \mathcal{Q} \subset \mathcal{J}_n, niin \mathcal{J}_n \vdash B \land \lnot B, joten \mathcal{J}_n on ristiriitainen. Ollaan päädytty ristiriitaan. Täten \mathcal{K} on ristiriidaton. 

Väite: \mathcal{K} on maksimaalisesti ristiriidaton. 

Tehdään vastaoletus: Olkoon \mathcal{L} on ristiriidaton propositiolausejoukko siten, että \mathcal{K} \subset \mathcal{L}, \mathcal{L} \setminus \mathcal{K} \neq \emptyset ja \mathcal{L} = \mathcal{K} \cup \{A_n\}, missä A_n \in \mathcal{P}. Nyt A_n \not\in \mathcal{K}, joten \mathcal{J}_n \cup \{A_n\} on ristiriitainen. Koska \mathcal{J}_n \cup \{A_n\} \subset  \mathcal{K} \cup \{A_n\} \subset \mathcal{L}, niin \mathcal{L} on ristiriitainen. Ollaan päädytty ristiriitaan. Täten \mathcal{K} on maksimaalisesti ristiriidaton.

Siis mielivaltaiselle, ristiriidattomalle propositiolausejoukolle on olemassa laajennus, joka on maksimaalisesti ristiriidaton propositiolausejoukko. \square
Warlaing

**Warlaing** on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee Scarpejoen varrella, noin 21 kilometriä Douain kaupungista itään.

Kaupungintalo on rakennettu 1800-luvun puolivälissä. Se oli alun perin Brasiliassa omaisuutensa hankkineen rikkaan teollisuusmiehen asuintalo. 16 vuotta myöhemmin, vuonna 1879, talo myytiin kunnalle. Tämän jälkeen se toimi pappilana. Vuonna 1981 se päätettiin ottaa kunnan käyttöön.

Uusgoottilainen Notre-Dame-de-l'Assomptionin kirkko valmistui vuonna 1854. Sen suunnitteli lilleläinen arkkitehti Charles Leroy, joka on suunnitellut useita uskonnollisia rakennuksia lähiseudulla. Kirkko kunnostettiin kokonaan vuonna 2011.

## Urheilu
Kunnassa on Pariisi–Roubaix maantiepyöräkilpailussa käytettävä kivitieosuus eli pavé. Warlaing-Brillon osuuden pituus on 2 700 metriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Oryza sativa subsp. japonica

***Oryza sativa'' subsp. ''japonica*** on riisin alalaji. Se tunnetaan myös *japonica*-riisinä tai tahmariisinä. Tähän alalajiin kuuluvat lajikkeet, jotka menestyvät lauhkeammilla alueilla kuin toinen riisin alalaji, ''Oryza sativa'' subsp. ''indica''. *Japonica*-riisin lajikkeilla varsi on lyhyempi ja paksumpi kuin *indica*-riisin lajikkeilla. Sitä on viljelty varhaisista ajoista lähtien Kiinan Jangtse-joen pohjoispuolella. Euroopan komission riisin luokituksessa on riisityyppi nimeltä Musta Japonica. Se on tummaleseinen ja aromaattinen riisityyppi, jota käsitellään mahdollisimman vähän, kuten ruskeaa riisiä.

## Lähteet
Vladimir Oidupaa

**Vladimir Oidupaa** (; 6. syyskuuta 1949 – 25. syyskuuta 2013) oli venäläinen muusikko. Hän oli kotoisin Tuvasta ja esitti paikallista höömei-kurkkulaulua. Hän vietti yhteensä 33 vuotta Neuvostoliiton ja Venäjän vankileireillä.

Oidupaa oppi ensin chadagan-kielisoittimen ja sitten näppäinharmonikan soiton. Hän suoritti kolme peräkkäistä vankeustuomiota väitetyistä rikoksistaan. Viimeiset viisitoista vankeusvuottaan hän vietti Kemerovossa. Oidupaa teki monia äänityksiä, mutta hänen ainoa albumijulkaisunsa oli *Divine Music From a Jail*, joka ilmestyi 1990-luvun lopussa. Oidupaa teki kansainvälisiä esiintymisiä Ruotsissa ja Sveitsissä.

Oidupaa sai omaperäisellä tyylillään vaihtelevan vastaanoton eri yleisöiltä. Pervyi kanalilla hänen esiintymisensä herätti moskovalaisissa huvittuneisuutta, ja Tatjana Tolstaja piti hänen tyyliään "kakofonisena". Viimeisen julkisen esiintymisensä Oidupaa teki festivaalilla Tšadanaassa 26. heinäkuuta 2012. Oidupaan tyyli on vaikuttanut moniin muihin kurkkulaulajiin. Oidupaa kääntyi vankeusaikanaan kristityksi. Hänen pojastaan tuli perinnesoitinten rakentaja.

## Lähteet
Tustin

**Tustin** on kaupunki Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Se on osa Los Angelesin suuraluetta. Kaupungin väkilukuun, joka oli vuonna 2023 noin 78&nbsp;000, ei lasketa North Tustinin asukkaita.

## Maantiede
Tustin sijaitsee Kalifornian eteläosassa noin 52 kilometriä Los Angelesista kaakkoon.

## Historia
Columbus Tustin perusti Tustinin 1868. Hän osti runsaan viiden neliökilometrin laajuisen alueen Rancho Santiago de Santa Anasta ja alkoi rakennuttaa siihen asutusta, joka jäi kuitenkin viereisen Santa Anan varjoon. Sen kasvua edisti Southern-Pacific-rautatien eteläinen pääteasema. Tustin sai virallisesti kaupungin aseman 1927. Tuolloin sen asukasluku oli noin 900. Toisen maailmansodan aikana Tustinin lähellä sijaitseville pelloille perustettiin sotilastukikohtia, mutta kaupungin kasvu alkoi kunnolla vasta sodan jälkeen. Tasokkaat oppilaitokset, hyvät liikenneyhteydet moottoriteineen ja elinvoimainen teollisuus houkuttelivat Tustiniin tuhansittain uusia asukkaita. Maanviljelijät myivät maitaan rakennusyhtiöille, ja Tustinin ilme muuttui agraarista urbaaniksi.

Tustinin historiallista arkkitehtuuria edustaa muun muassa viktoriaaninen Hewes Mansion, jonka David Hewes rakennutti 1881.

## Talous
Tustinin suuria työllistäjiä ovat oppilaitokset, terveydenhuolto ja vähittäiskauppa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*City of Tustin, Kalifornia, USA — Sunrise, Sunset, and Daylength
Israel paralympialaisissa

**Israel** on osallistunut **paralympialaisissa** kaikkiin pidettyihin kesäparalympialaisiin ja vuoden 2022 Pekingin talviparalympialaisiin.

## Historia
Israel osallistui ensimmäisiin paralympialaisiin Roomassa 1960 kahden yksilöurheilijan ja yhden joukkueen voimin. Siitä lähtien maa on saanut jokaisista kesäparalympialaisista mitaleja, yhteensä 375. Menestynein paraurheilija on ollut Zipora Rubin-Rosenbaum, joka on saanut vuosina 1968–1988 yhteensä 21 mitalia, joista on 11 kultamitaleja. 

## Mitalit paralympialaisittain
### Kesäparalympialaiset

### Talviparalympialaiset

## Lähteet
Grigori Tšernyšov

**Grigori Petrovitš Tšernyšov** (; 21. tammikuuta 1672 – 30. heinäkuuta 1745) oli venäläinen kenraali ja poliitikko.

Tšernyšov oli Pietari Suuren läheinen liittolainen. Hän soti ensimmäisen kerran Azovin kampanjassa vuonna 1695 ja osallistui sitten Suureen Pohjan sotaan. Vuonna 1710 Tšernyšov osallistui Viipurin valtaukseen, ja hänestä tuli Viipurin ensimmäinen komendantti. Tšernyšov oli mukana miehittämässä Suomea Isovihassa. Vuodesta 1718 hän oli Amiraliteettikollegion ja hallitsevan senaatin jäsen. 1720-luvun jälkipuoliskolla hän oli kuvernööri Azovissa ja Liivinmaalla, 1730-luvun alkupuolella Moskovan provinssissa. Tšernyšov vapautettiin palveluksesta vuonna 1735, mutta hän palasi senaattiin vuonna 1740.

Tšernyšov sai kenraalin arvon (*general-anšef*) vuonna 1730 ja oli vuodesta 1742 kreivi.

## Lähteet
Teddy-stadion

**Teddy-stadion** () on Israelin Jerusalemissa sijaitseva jalkapallostadion, joka on valmistunut vuonna 1991. Se toimii Beitar Jerusalemin ja Hapoel Jerusalemin kotikenttänä sekä myös Israelin jalkapallomaajoukkueen kotiotteluiden näyttämönä. Stadion on nimetty Jerusalemin entisen promestarin Teddy Kollekin mukaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ella Pamfilova

**Ella Aleksandrovna Pamfilova** (; s. 12. syyskuuta 1953 Olmaliq, Uzbekistan) on venäläinen poliitikko ja viranhaltija. Häntä kuvattiin 2010-luvun alussa liberaaliksi, mutta sittemmin häneen on viitattu Vladimir Putinille kuuliaisena alamaisena ja Venäjän propagandistina.

## Elämä ja ura
Pamfilova sai sähköteknikon koulutuksen. Hän kuului Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen, kunnes erosi siitä vuonna 1991.

Pamfilova istui 1990-luvulla Venäjän valtioduuman jäsenenä ja toimi sosiaaliministerinä. Venäjän presidentinvaalissa 2000 hän oli maan ensimmäinen naispuolinen presidenttiehdokas. Vladimir Putin nimitti Pamfilovan vuonna 2002 Presidentillisen ihmisoikeuskomission jäseneksi. Hän erosi sen johtajan tehtävästä heinäkuussa 2010 kohdattuaan julkista painetta. Omien sanojensa mukaan hän joutui Vladislav Surkovin painostamaksi ja Naši-nuorisoliikkeen käymän informaatiosodan kohteeksi. Pamfilova oli Venäjän ihmisoikeuskomissaari vuosina 2014–2016 ja siirtyi sitten Venäjän keskusvaalikomission puheenjohtajaksi. Häntä seurasi ihmisoikeuskomissaarina Tatjana Moskalkova. Pamfilovasta tuli ensimmäinen Venäjän keskusvaalikomission johtoon nimitetty nainen. Hän toivoi valintansa yhteydessä kansalaisilta ilmoituksia näiden havaitsemasta vaalivilpistä. Pamfilova on myös johtanut kansalaisjärjestöjä.

Pamfilova joutui omien sanojensa ja Venäjän poliisin mukaan vuonna 2019 kotiinsa murtautuneen naamioituneen miehen etälamauttimella toistuvasti lyömäksi. Pamfilovan johtama keskusvaalikomissio oli estänyt monia sitoutumattomia henkilöitä asettumasta vaaliehdokkaiksi, mikä oli herättänyt opposition aktivisteissa kiukkua. Aleksei Navalnyi piti kertomusta pahoinpitelystä valeuutisena, jonka tarkoitus oli viedä huomio pois vaalivilpistä.

Pamfilova on saanut muun muassa Kunnialegioonan arvon vuonna 2007 ja Putinin myöntämän mitalin palveluksista kansakunnalle. Muun muassa Yhdysvallat ja Euroopan unioni ovat asettaneet häntä kohtaan henkilökohtaisia pakotteita vuonna 2022 Ukrainaan aloitetun suurhyökkäyksen jälkeen. Pamfilova on järjestänyt laittomia vaaleja Venäjän miehittämillä Ukrainan alueilla.

## Mielipiteet
Vuonna 2011 Radio Free Europe/Radio Liberty luonnehti Pamfilovaa yhdeksi Venäjän johtavista liberaaleista vaikuttajista. Omien sanojensa mukaan Pamfilova oli vuonna 1999 yksi harvoista duumaedustajista, jotka puhuivat Putinin presidentiksi valitsemista vastaan. Hän kuvaili Mihail Hodorkovskin pidätystä ja viranomaisten toimintaa Beslanin koulukaappauksessa merkkeinä Venäjän kehittymisestä autoritaariseen suuntaan.

Myöhemmin Pamfilova on kuvaillut vaalivilpistä puhuvia "mielipuoliksi". Hänen mukaansa Venäjällä on maailman nykyaikaisin, avoimin ja läpinäkyvin vaalijärjestelmä. Pamfilova on väittänyt Ukrainan herättävän henkiin natsismia. Venäjältä poistuneisiin hän on viitannut "saastana", ja Volodymyr Zelenskyita hän on kuvaillut "länsimaisten isäntiensä pillin mukaan tanssivaksi pelleksi".

## Lähteet
Theodoros Samoslainen (taidemaalari)

**Theodoros Samoslainen** (, ) oli antiikin kreikkalainen taidemaalari, joka oli kotoisin Samoksesta. Hän oli Nikostheneen oppilas yhdessä Stadieuksen kanssa. Theodoros on yksi taidemaalareista, jotka Plinius vanhempi sanoo mainitsevansa vain lyhyesti, vaikka he olivatkin maineikkaita. Muutoin hänestä ei tiedetä mitään.

Taidemaalari Theodoros Samoslaista ei tule sekoittaa kuvanveistäjä ja arkkitehti Theodoros Samoslaiseen.

## Lähteet
Therimakhos (taidemaalari)

**Therimakhos** (, ; 300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Plinius vanhempi ajoittaa hänet toimineeksi 107. olympiadin aikaan eli vuonna 352 eaa., samaan aikaan kuin Ekhion, joka myös harjoitti kumpaakin taidemuotoa. Therimakhoksen teoksista ei ole säilynyt tietoja.

## Lähteet
Therimakhos

**Therimakhos** (, ) voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin:

* Therimakhos (toimi 390 eaa.), spartalainen sotilaskäskynhaltija Lesboksella
* Therimakhos (toimi 352 eaa.), taidemaalari ja kuvanveistäjä

## Lähteet
Ivan Pantšenko

**Ivan Petrovitš Pantšenko** (; s. 27. tammikuuta 1967 Svetlograd) on venäläinen sarjamurhaaja. Hänestä on julkisuudessa käytetty nimitystä "Svetlogradski manjak" ("Svetlogradin mielipuoli").

## Varhaiset vaiheet ja ensimmäinen tuomio
Pantšenko aloitti asepalveluksensa vuonna 1985, mutta karkasi aseveljensä kanssa ja murhasi tämän. Teon jälkeen hän piilotteli metsään kaivamassaan korsussa. Vuonna 1986 Pantšenko sai neljän vuoden vankeustuomion sotilaskarkuruudesta, ja vuonna 1987 hänelle määrättiin lisää vankeutta murhasta. Hänet vapautettiin vuonna 1997.

## Myöhemmät murhat
Pantšenko palasi läheistensä luo vapauduttuaan. Hänen kälynsä, 18-vuotias Oksana katosi 30. syyskuuta 1998. Tämän jälkeen katosi hänen toinenkin kälynsä, 16-vuotias Jelena Malovitško. Lisäksi Svetlogradissa katosivat vuosina 1998–1999 nuoremman kälyn ystävä Marina Semiletova (s. 1984) ja Oksana Tamarevskaja (s. 1981).

Iltapäivällä 5. lokakuuta 2008 Svetlogradissa katosivat 8- ja 11-vuotiaat tytöt. Rikostutkijat pääsivät Pantšenkon jäljille ja löysivät vanhemman tytön tämän luota elossa, mutta sidottuna, raiskattuna ja kidutettuna. 8-vuotiaan tytön Pantšenko oli kuitenkin kuristanut ja haudannut. Eloonjäänyt uhri kertoi Pantšenkon käyttäneen omaa 9-vuotiasta poikaansa hyväkseen tyttöjen houkuttelussa. Aikuistuttuaan Pantšenkon poika kiisti asian. 

Pantšenko tunnustautui kaikkien näiden murhien tekijäksi. 18-vuotiaan kälynsä hän tunnusti houkutelleensa Kalausjoelle ja ampuneensa sinne. Pantšenko kertoi vihanneensa uhriaan. Nuoremman kälynsä hän oli houkutellut ja vanginnut korsuun, minkä jälkeen hän oli murhannut tämän. Muut uhrit Pantšenko oli houkutellut korsuunsa, jossa oli pornografian lisäksi Neitsyt Marian ikoni ja runsaasti pyhimysten kuvia. Häneltä löydettiin itse valmistettu ihmisen kokoinen nukke, jota hän oli pukenut ja jolle hän oli muovannut sukupuolielimen. Viimeiset kuusi kuukautta ennen pidätystään Pantšenko oli viettänyt erossa perheestään.

Pantšenko todettiin syyntakeiseksi. Vuonna 2009 hänet tuomittiin Stavropolin alueoikeudessa elinkautiseen vankeuteen muun muassa murhista, vapaudenriistoista ja raiskauksista. Pantšenko määrättiin suorittamaan tuomiotaan Napapöllö-nimellä tunnettuun rangaistuslaitokseen. Hänestä on tehty elokuva.

## Lähteet
Teddy Kollek

**Theodor "Teddy" Kollek** (; 27. toukokuuta 1911 Nagyvázsony - 2. tammikuuta 2007 Jerusalem) oli israelilainen poliitikko, joka toimi Jerusalemin pormestarina vuosina 1965-1993.

## Elämä
Kollek syntyi Itävalta-Unkarin Veszprémin läänissä ja varttui seitsenvuotiaasta lähtien Wienissä. Vuonna 1935 Kollekin perhe muutti Palestiinaan, jossa hän oli muun muassa perustamassa Ein Gevin kibbutsia. Vuonna 1942 Kollek nimitettiin Palestiinan juutalaistoimiston tiedustelupäälliköksi ja 1947-1948 hän toimi Haganahin edustajana Washingtonissa. 1940-1950-luvuilla Kollek oli avainasemassa Mossadin ja CIA:n välisen yhteistyön syntymisessä. Vuodesta 1952 lähtien Kollek työskenyeli pääministeri David Ben-Gurionin toimistossa, kunnes hänet valittiin 1965 Mordechai Ish-Shalomin seuraajaksi Jerusalemin pormestarin virkaan. Työväenpuoluetta edustanut Kollek voitti pormestarinvaalit viidesti peräkkäin, mutta hävisi vuonna 1993 tulevalle pääministerille Ehud Olmertille.

Teddy Kollek kuoli 95-vuotiaana tammikuussa 2007. Hänet on haudattu Herzl-vuorelle. Kollekin mukaan on nimetty muun muassa Jerusalemin vanhan kaupungin tuntumassa sijaitseva puisto sekä jalkapallostadion.

## Tunnustuksia
*Saksan kirjakauppiaiden rauhanpalkinto 1985
*Neljän vapauden palkinto 1988

## Perhe
Teddy Kollekin poika on elokuvaohjaaja Amos Kollek.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Surxondaryo

**Surxondaryo** (uzb. kyrill. Сурхондарё, ) on Amudarjan sivujoki Uzbekistanissa. Sen pituus on 175 kilometriä (Toʻpolondaryo mukaan luettuna 297 kilometriä). Valuma-alueen laajuus on 13&nbsp;500 neliökilometriä.

Surxondaryo saa alkunsa Hisorvuorten etelärinteiltä virtaavien Toʻpolondaryo ja Qoratogʻdaryo -jokien yhtyessä Qorovultepan kylän luona. Se virtaa lounaaseen Boysuntogʻ- ja Bobotogʻvuorten välisessä 30 kilometriä leveässä laaksossa ja laskee Amudarjaan Termizin kaupungin luona. Suurimmat sivujoet ovat Sangardakdaryo, Xoʻjaipok, Vaxshivordayo, Konikon, Oqqopchigʻay, Okjarsoy ja Boysun.

Joki saa vetensä talven sateista. Se on korkeimmillaan touko-kesäkuussa, ja yli kaksi kolmasosaa vesimäärästä virtaa maalis-kesäkuussa. Keskimääräinen virtaus on Qorovultepan luona on 76,7 kuutiometriä sekunnissa ja lähellä joen suuta Manguzarissa 68,2 kuutiometriä sekunnissa. Niiden välillä suuri osa Surxondaryon ja sen sivujokien vedestä käytetään maatalouden keinokasteluun. Vesi on hyvin sameaa, ja joki tuo Amudarjaan paljon maa-ainesta.

## Lähteet
Timarete

**Timarete** () oli antiikin kreikkalainen taidemaalari, joka oli taidemaalari Mikon nuoremman (jota ei tule sekoittaa tunnetumpaan Mikon Ateenalaiseen) tytär. Plinius vanhempi kertoo Timareten maalanneen Artemista esittäneen paneelimaalauksen, joka oli vielä hänen aikanaankin Efesoksessa ja joka oli tehty hyvin vanhalla tyylillä (*antiquissimae picturae*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Timanthes Sikyonlainen (200-luku eaa.)

**Timanthes** (; 200-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen taidemaalari, joka oli Aratoksen aikalainen ja toimi Sikyonissa. Plutarkhos kehuu Timantheen tekemää maalausta, joka esitti vuoden 240 eaa. Pellenen taistelua, jossa Aratos voitti aitolialaiset.

Tätä Timanthesta ei tule sekoittaa tunnetumpaan taidemaalari Timanthes Kythnoslaiseen, johon viitataan joskus myös Timanthes Sikyonlaisena.

## Lähteet
Timanthes

**Timanthes** () voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin:

* Timanthes Kleonailainen, urheilija
* Timanthes Kythnoslainen eli Sikyonlainen (toimi n. 400 eaa.), taidemaalari
* Timanthes Sikyonlainen (200-luku eaa.), taidemaalari

## Lähteet
Mikita Tsmyh

**Mikita Dzmitryjevitš Tsmyh** (, łac. *Mikita Dzmitryjevič Cmyh*, s. 15. huhtikuuta 1997 Mahiljou, Valko-Venäjä) on valkovenäläinen uimari, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 2016 ja 2020.

## Henkilökohtaiset ennätykset
Lähteet: Olympedia, Kesäolympialaiset, Swinrankings, World Aquatics

## Lähteet
Ivan Viskovatyi

**Ivan Mihailovitš Viskovatyi** (; k. 25. heinäkuuta 1570 Moskova) oli venäläinen diplomaatti ja Iivana Julman hallinnon keskeinen vaikuttaja.

Viskovatyi aloitti työskentelyn nykyajan ulkoministeriöitä vastaavassa hallinnollisessa laitoksessa vuonna 1542. Hänestä tuli sen johtaja vuonna 1549. Vuonna 1553 Viskovatyista tuli pajareiden duuman jäsen ja vuonna 1561 sinetinvartija. Viskovatyi oli aktiivinen Liivinmaan sodan yhteydessä käydyissä neuvotteluissa. Hän suositteli aselepoa Puolan kanssa ilman vaatimusta Liivinmaan kaupunkien luovuttamisesta. Neuvottelujen kariutuminen johti Puola-Liettuan perustamiseen.

Venäjän sisäisen tilanteen kiristyttyä Iivana Julma ryhtyi puhdistamaan hallintoaan. Viskovatyin veli Tretjak pidätettiin ja teloitettiin. Viskovatyi pyysi Iivana Julmaa säästämään pajarit, mutta hallitsija alkoi syyttää myös Viskovatyita salaliitosta, jonka tarkoitus olisi Novgorodin ja Pihkovan luovuttaminen Puolan monarkille. Iivana Julman mukaan Viskovatyi oli myös tarjonnut Kazania ja Astrahania Turkin sulttaanille ja Krimin kaanille. 25. heinäkuuta 1570 Viskovatyi teloitettiin julkisesti aukiolla. Hänet sidottiin useiden teloittajien paloiteltavaksi. Iivana Julma ja tämän poika Ivan Ivanovitš olivat paikalla teloitusta seuraamassa. Viskovatyin jälkeen vielä yli sata ihmistä teloitettiin Iivana Julman käynnistämissä puhdistuksissa. Myös Viskovatyin äiti ja leski vangittiin.

## Lähteet