open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Amerikanvalkopyökki

**Amerikanvalkopyökki** (*Carpinus caroliniana*), myös **karoliinanvalkopyökki**, on koivukasvien heimoon kuuluva puu, joka kasvaa luonnonvaraisena Pohjois-Amerikan itäosissa, Minnesotasta eteläiseen Ontarioon ja etelässä itäisestä Teksasista Pohjois-Floridaan. Nimestään huolimatta laji ei kuulu pyökkeihin (*Fagus*), vaan on läheisempää sukua esimerkiksi pähkinäpensaille (*Corylus*).

## Ulkonäkö ja koko

Amerikanvalkopyökki on pienehkö kesävihanta puu, joka kasvaa yleensä 10–15 m, harvoin 20 metrin korkuiseksi. Se on usein monirunkoinen. Tummanharmaa, sileä ja kiiltävä kuori korostaa rungon harjanteita, joiden sanotaan muistuttavan jännitettyjä lihaksia. Lehdet ovat sahalaitaisia ja aaltopoimuisia, 3–12 cm pitkiä. Ne värjäytyvät syksyllä keltaisiksi tai oransseiksi.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Amerikanvalkopyökki kasvaa luontaisena laajalla alueella itäisessä Pohjois-Amerikassa. Se on varjoa sietävä puu, joka muodostaa usein seka- ja lehtimetsien aluskerroksen. Se viihtyy kosteilla paikoilla järvien ja jokien rannoilla.

## Käyttö
Amerikanvalkopyökin puuaines on kovaa ja raskasta. Sitä on käytetty työkalujen kahvoihin ja varsiin, golfmailoihin, kävelykeppeihin ja vaellussauvoihin.

## Lähteet
Magnhild Haalke

**Magnhild Haalke** (1885 Vikna, Norja – 1984 Oslo, Norja) oli norjalainen kirjailija ja kansakoulunopettaja. Hänen esikoisteoksensa oli 1935 ilmestynyt lastenkirja *Allis sønn*.

Haalke kirjoitti kaksi romaanitrilogiaa, joista ensimmäisessä on aiheena ujon ja uhrautuvan naisen kohtalo. Toisessa hän kuvaa rinnan kahta aikakautta ja elämänasennetta. Hän kirjoitti muitakin romaaneja, novellikokoelman sekä muistelmateoksen *Mot nytt liv* (1978).

## Suomennetut teokset
* Aittavuoren vuohipukki, satu, teoksessa *[[Satumaailma|Satumaailma 7: Yli vuorten ja laaksojen]]*, Otava 1965

## Lähteet
Yvon Mvogo

**Yvon Landry Mvogo Nganoma** (s. 6. kesäkuuta 1994 Yaoundé, Kamerun) on sveitsiläinen jalkapalloilija pelipaikaltaan maalivahti. Mvogo edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Lorientia. Aiemmin hän on edustanut kotimaassaan Young Boysia vuoteen 2017, Saksan Bundesliigassa RB Leipzigia kausina 2017–2020 ja Leipzigista lainalla Alankomaiden Eredivisiessä PSV Eindhovenia kausina 2020–2022. Hän on pelannut useissa Sveitsin nuorisomaajoukkueissa. Vuodesta 2018 hän on pelannut Sveitsin A-maajoukkueessa yhdeksän maaottelua. Hän oli Sveitsin joukkueen varamaalivahtina vuoden 2018 MM-kilpailuissa sekä vuosien 2021 ja 2024 EM-kilpailuissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jeanne Hersch

**Jeanne Hersch** (13. heinäkuuta 1910 – 5. kesäkuuta 2000) oli sveitsiläinen filosofi.

## Elämäkerta

Jeanne Hersch syntyi Sveitsin Genevessä 13. heinäkuuta 1910. Hänen isänsä oli vuodesta 1921 Geneven yliopistossa tilastotiedettä opettanut juutalainen bundisti Liebman Hersch. Jeanne Hersch alkoi opiskella filosofiaa ensin Genevessä ja sittemmin Heidelbergissä. Heidelbergissä hän tutustui Karl Jaspersiin ja muutti edelleen opiskelemaan Freiburgiin.

Freiburgin yliopistossa Hersch oli yksi Martin Heideggeriltä vaikutteita saaneista oppilaista. Muita olivat esimerkiksi Hannah Arendt ja Emmanuel Levinas. Vuonna 1933 Heidelberg vaikutti kuitenkin osaltaan kansallissosialistien nousuun. Juutalaisena Hersch lähti tämän takia Freiburgista. Vuosien 1956 ja 1965 välillä Hersch toimi Geneven yliopistossa systemaattisen filosofian professorina. Vuonna 1966 hänet palkattiin Unescon filosofian osastolle Ranskan Pariisissa, jossa hän työskenteli vuoteen 1968.

Hersch puolusti ihmisoikeuksia. Vuoden 1968 opiskelijalevottomuuksia hän kritisoi, kun mielenosoittajat eivät Herschin mielestä tehneet tarpeeksi selvää pesäeroa neuvostoliittolaiseen kommunismiin. Hersch itse oli sosiaalidemokraatti, kunnes hän sanoutui irti Sveitsin sosiaalidemokraateista näiden kannatettua huumeiden laillistamista vuonna 1992. Filosofisilta näkemyksiltään Hersch perusti maailmankuvansa juutalaiseen etiikkaan. Hän oli arvostettu filosofi Sveitsissä, ja hän käänsi Karl Jaspersin töitä ranskaksi. Hersch kuoli Genevessä 5. kesäkuuta 2000.

## Lähteet
Sonja Huhtaniska

**Sonja Huhtaniska** (s. 1987 Rovaniemi) on suomalainen taiteilija, toimittaja  ja kolumnisti. Huhtaniska on työskennellyt urallaan muun muassa ''Lapin Kansassa'' sekä ''Uudessa Rovaniemessä''. Koulutukseltaan hän on medianomi (amk).

Huhtaniska on myös mielenterveyskuntoutuja, joka on puhunut avoimesti mielenterveyshäiriöistään. Hän on ammentanut mielenterveyshäiriöistään innoitusta myös maalaustaiteeseensa. Huhtaniskan näyttely Mielialahäirikkö Galleria Koppelossa, Tampereella keväällä 2021 käsitteli mielenterveysongelmiin sairastumista sekä toipumisprosessia. Huhtaniskan töitä on lisäksi ollut esillä yhteisnäyttelyssä Galleria Foggassa, Helsingissä kesällä 2020. Huhtaniskan näyttely Masennusposti - DAILYhateMAIL on ollut esillä rovaniemeläisessä Kauppakeskus Revontulessa syksyllä 2019.

Huhtaniska on saanut Lappilainen tasa-arvoteko -kunniamaininnan vuonna 2017. Hän on luonut uraa myös stand-up -koomikkona taiteilijanimellä *Sonkkeli*.

## Lähteet
Satumaailma

**Satumaailma** on kirjasarja, joka koostuu kahdeksasta satuantologiasta. Teokset on toimittanut Aili Palmén, ja asiantuntijana on toiminut Toini Havu. Sarjan on kustantanut Otava vuosina 1963–1965. Suomalaisina kuvittajina ovat olleet Veronica Leo, Erkki Tanttu, Maija Karma, Tove Jansson, Synnöve Lindberg ja Oili Tanninen. Sarja pohjautuu ruotsalaiseen sarjaan *Barndomslandet*.

Sarjasta on julkaistu valikoima nimellä *[[Lapsuuden satuaarre]]* (Otava 1987 )

## Sarjan osat
Lähde:
* *Satumaailma 1, Peukaloputti*
* *Satumaailma 2, Kotikartanolla*
* *Satumaailma 3, Kaukana metsässä*
* *Satumaailma 4, Taivaankannen alla*
* *Satumaailma 5, Avarassa maailmassa*
* *Satumaailma 6, Taikapuun oksilla*
* *Satumaailma 7, Yli vuorten ja laaksojen*
* *Satumaailma 8, Sateenkaaren portti*

## Lähteet
Seututie 548

**Seututie 548** on Pohjois-Savossa kulkeva seututie. Tie kulkee Suonenjoen kaupungin keskustaajamasta Kuopion Karttulaan. Tien kunto on vaihteleva, mutta pääosin huono. Seututie 548 kulkee 200 metriä merenpinnasta olevan Mustolanmäen halki. Mäen päältä on avarat maisemat etenkin Karttulan suunnasta tullessa. Mäellä on mansikan viljelyyn valjastettuja peltoja ja tien varsilla kasvaa suuria euroopanlehtikuusia.

## Reitti ja tieyhteydet

* Suonenjoki (valtatie 9)
* Karsikonmäki (yhdystie 16154) ja (yhdystie 16155)
* Mustolanmäki (yhdystie 16151)
* Virmaanpää (yhdystie 16157)
* Vatilahti (yhdystie 16161)
* Karttula (seututie 551)

## Lähteet
Nenna

**Nenna** on viime vuosi­kymmeninä käyttöön tullut suomalainen naisen etunimi. Se on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Suomessa annettu helmikuuhun 2021 mennessä noin 400 naiselle, joista valtaosa on syntynyt 1990-luvulla tai 2000-luvun ensikymmenellä. Nennalla ei ole virallista nimipäivää, mutta nimen epävirallisena nimipäivänä voidaan pitää heinäkuun 9. päivää, jolloin on Nannan nimipäivä.

## Tunnettuja Nennoja
*Nenna Tyni, suomalainen näyttelijä
*Nenna Nen, suomalainen videoeditori

## Lähteet
Örjan

**Örjan**, Norjassa ja Tanskassa **Ørjan**, on skandinaavinen miehen etunimi. Kummassakin kirjoitusasussaan nimi on jo keskiajalla syntynyt muunnos nimestä *Jurian*, joka taas on vanha alasaksalainen muunnos alun perin kreikkalaisperäisestä nimestä Georgios (). Kreikan kielen sana *georgios* merkitsee maanviljelijää, mutta suosituksi nimen monine eri maissa ja eri kielissä käytettyine muunnelmineen on tehnyt varsinkin varhaiskristillisenä aikana marttyyrikuoleman kärsinyt Pyhä Yrjö.

Suomessa nimi Örjan annettiin vuosien 1940 ja 1999 välisenä aikana 48 henkilölle. Ennen vuotta 1940 jai vuoden 2000 jälkeen syntyneitä Örjan-nimisiä on vain muutama. Harvinaisuudestaan huolimatta nimi on esiintyy kuitenkin suomenruotsalaisessa kalenterissa, jonka mukaan Örjanin nimipivä on 23. huhtikuuta, Pyhän Yrjön perinteisenä muistopäivänä, jolle on sekä suomen- että ruotsinkielisessä kalenterissa sijoitettu muutkin samaa alkuperää olevat nimet. Muoto Örjan lisättiin suomenruotsalaiseen kalenteriin vuonna 1973.

## Tunnettuja Örjan- ja Ørjan-nimisiä

* Örjan Atterberg (1943–1963), ruotsalainen autourheilija
* Ørjan Hartveit (s. 1982), norjalainen ooppera- ja konserttilaulaja
* Örjan Kihlström (s. 1962), ruotsalainen raviohjastaja ja -valmentaja
* Ørjan Nyland (s. 1990), norjalainen jalkapalloilija
* Örjan Ramberg (s. 1948), ruotsalainen näyttelijä
* Örjan Sandler (s. 1940), ruotsalainen pikaluistelija

## Lähteet
Dave Thomas (liikemies)

**Rex David Thomas** (2. heinäkuuta 1932 Atlantic City, New Jersey – 8. tammikuuta 2002 Fort Lauderdale, Florida) oli yhdysvaltalainen liikemies, filantrooppi ja pikaruokaketjun pitäjä. Thomas on parhaiten tunnettu hänen vuonna 1969 perustamastaan pikaruokaketju Wendy'stä.

Thomaksella oli kuollessaan kolme tytärtä, Pam, Lori ja Molly, sekä poika Ken.

## Elämä
Thomas syntyi 2. heinäkuuta 1932 Atlantic Cityssä, New Jerseyssä. Hänet adoptoitiin pian syntymänsä jälkeen. Thomasin ollessa viisivuotias hänen adoptioäitinsä kuoli. Tämän jälkeen hänen isänsä muutti ympäri Yhdysvaltoja töiden perässä ja vietti paljon aikaa myös isänsä äidin hoidossa.

Thomas ryhtyi tekekmään töitä hyvin nuorena: esimerkiksi 12-vuotiaana hän oli töissä ravintolassa Knoxvillessä, Tenneseessä, josta hän sai kuitenkin potkut jäätyään kiinni ikänsä valehtelusta. 

15-vuotiaana Thomas sai ensimmäisen ravintola-alan työn Fort Waynessä, Indianassa, jonne hän päätti jäädä isänsä muuttamisesta huolimatta. Myöhemmin hän lopetti lukion voidakseen työskennellä kokoaikaisesti. Thomas suoritti lukion loppuun lopulta vasta vuonna 1993.

Koulun keskeyttämisen jälkeen Thomas suoritti asepalveluksensa ja palasi sitten takaisin Fort Wayneen, jossa hänen entinen työnantajansa oli avannut KFC-ravintoloita. Thomas teki työnantajansa kanssa sopimuksen, jossa hän sai osan ravintoloista hoitaakseen ja sai vastineeksi osuuden ravintoloiden omistuksesta. Thomas myi osuutensa ravintoloista 1,5 miljoonalla dollarilla vuonna 1968.

Vuonna 1969 Thomas avasi oman ravintolansa, josta tuli hänen tyttärensä lempinimen mukaan Wendy's. Wendy'sistä kasvoi nopeasti suuri ravintolaketju ja sillä oli jo kymmenen vuotta ensimmäisen ravintolan avaamisen jälkeen yli 1 000 toimipistettä.

## Kuolema
Rex David Thomas kuoli 8. tammikuuta 2002 69-vuotiaana kodissaan Fort Lauderdalessa, Floridassa maksasyöpään.

## Lähteet
Maria Domenica Michelotti

**Maria Domenica Michelotti** (s. 8. lokakuuta 1952) on sanmarinolainen poliitikko, joka on toiminut maansa kapteenivaltionhoitajana eli valtionpäämiehenä yhdessä Gian Marco Marcuccin kanssa huhtikuusta lokakuuhun vuonna 2000.

Ennen politiikkaan nousuaan Michelotti toimi yliopistolehtorina San Marinon tasavallan yliopistossa. Michelotti on leski ja hänellä on kaksi tytärtä.

## Lähteet
Marie-Luise Jahn

**Marie-Luise Jahn** (28. toukokuuta 1918 - 22. kesäkuuta 2010) oli saksalainen lääkäri. Hän kuului kansallissosialismia vastustaneeseen Valkoinen Ruusu- järjestöön. Jäsenyytensä vuoksi hänet tuomittiin kahdeksitoista vuodeksi pakkotyöhön.

Opiskellessaan nuorena Münchenin yliopistossa Jahn tutustui Hans Conrad Leipeltiin ja muihin Valkoisen Ruusun jäseniin. Kun Sophie Scholl ja Christoph Probst oli surmattu, jatkoi Jahn lentolehtisten levittämistä. Hän myös keräsi rahaa Kurt Huberin leskelle, kunnes jäi kiinni.

Saksan liittopäivät kumosivat hänen tuomionsa vuonna 2008. 
## Viitteet

## Lisää aiheesta
* http://www.weisse-rose-stiftung.de/white-rose-foundation/
Edda Ceccoli

**Edda Ceccoli** (s. 26. kesäkuuta 1947) on sanmarinolainen poliitikko, joka on toiminut maansa valtionpäämiehenä eli kapteenivaltionhoitajana lokakuusta 1991 huhtikuuhun 1992.

Vuosina 2000–2002 Ceccoli toimi maansa terveysministerinä.

## Lähteet
TRKZ

**TRKZ** (oik. **Ailton José Matavela**, s. 1994, Maputo, Mosambik) on mosambikilainen artisti, tuottaja ja säveltäjä. 

Hänen musiikkinsa on kokeellista rap-musiikkia indievaikuttein. Hänen live-esiintymisiä on päässyt seuraamaan niin Portugalissa kuin Mosambikissakin . Portugalissa hän on esiintynyt muun muassa Imenente-festivaaleilla   

Matavela alkoi tehdä musiikkia 17-vuotiaana.   Matavela on laulanut Xiquitsi-orkesterissa, joka oli Mosambikin ensimmäinen klassisen musiikin orkesteri.  Kuorossa hän lauloi baritonina .  

Matavela on vaikuttanut myös Continuadores-yhtyeessä sekä Cantinho das Cores -yhtyeessä yhdessä **Nandele**n ja **May Mbira**n kanssa    

## Julkaisut

* Storytellers (2019)
* Filhos da Terra (2016)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* https://soundcloud.com/trkz_94
Marianne Joachim

**Marianne Joachim,**, etunimi myös muodossa **Marianna**, syntyjään **Prager**, (5. marraskuuta 1921 - 4. maaliskuuta 1943) oli saksalainen lastenhoitaja, joka vastusti aktiivisesti kansallissosialismia. Yhdessä toisten nuorten kanssa juutalaistaustainen Joachim tuhopoltti kansallissosialistisen propagandanäyttelyn, jonka nimi oli "Neuvostoparatiisi". 
## Elämänvaiheita
Marianne Prager oli työläisperheen tytär. Koulunsa käytyään hän hankki lastenhoitajan ammatin ja työskenteli juutalaislasten orpokodissa vuoteen 1940, jolloin sen toiminta lopetettiin. Vuoden 1940 hänet määrättiin pakkotöihin maatilalle. 

Avioliiton hän solmi vuonna 1941 Heinz Joachimin kanssa. Ollessaan pakkotyöläisenä Siemensin tehtailla hän tapasi Herbert Baumin. Miehensä kanssa hän liittyi Baumin ryhmään, joka piti salaisia kokouksia. Heinz Joachimin pidätyksen jälkeen ryhmä päätti toimia ja poltti propagandanäyttelyn. Nuoret jäivät kiinni kaikki kahdeksan ja heidät teloitettiin. 

## Viitteet

## Lisää aiheesta
* http://www.gedenktafeln-in-berlin.de/nc/gedenktafeln/gedenktafel-anzeige/tid/widerstandsgruppe-um/
Heisala

**Heisala** on saari ja kylä Paraisilla. 4,92 neliökilometrin kokoisella saarella asuu vakituisesti 15 ihmistä. Saari sijaitsee Stortervolandetin eteläpuolella ja Atun länsipuolella. Yhteysalus M/S Viken kulkee saarelle päivittäin.

## Lähteet
Anneke Grönloh

**Anneke Grönloh** (1942 Tondano, Pohjois-Sulawesi, Alankomaiden Itä-Intia – 2018) oli indonesialaissyntyinen alankomaalainen laulaja. Hänen menestyneimpiin kappaleisiinsa kuuluvat ”Brandend Zand” ja ”Paradiso”. 

Grönloh aloitti musiikkiuransa 17-vuotiaana asuessaan Alankomaissa. Vuonna 1962 julkaistu kappale ”Brandend Zand” oli yli 30 viikon ajan listojen kärjessä Alankomaissa. Se on kaikkien aikojen menestyneimpiä kappaleita maassa. Sitä on myyty yli 3,5 miljoonaa kappaletta. Hänen julkaisujaan on myyty maailmanlaajuisesti yli 30 miljoonaa kappaletta.

Grönloh edusti Alankomaita vuoden 1964 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Jij bent mijn leven”, jolla sijoittui kymmenenneksi.

## Lähteet
Maarika Kasonen

**Maarika Kasonen** on Heinäveden kunnanjohtaja. Hän aloitti työssään toukokuussa 2017 ja korvasi eläkkeelle jääneen kunnanjohtaja Riitta A. Tiluksen. Ennen kunnanjohtajana työskentelyä, hän työskenteli myös Heinäveden kunnan palveluksessa, sivistysjohtajana vuodesta 2009. Koulutukseltaan Kasonen on filosofian maisteri Joensuun yliopiston kulttuurintutkimuksen koulutusohjelmasta.

## Valintasotku ja valitukset hallinto-oikeuteen
Vuonna 2016, kun Maarika Kasonen valittiin Heinäveden uudeksi kunnanjohtajaksi, muodostui suuri valintasotku. Sotku syntyi siitä, kun Kasonen ei ollut poistunut kunnanjohtajan valinnan ajaksi kunnanvaltuuston kokouksesta, koska hän osallistui siihen kunnan sivistysjohtajana. Valintasotkun selvittyä asiasta tehtiin valitus hallinto-oikeuteen. Hallinto-oikeuteen joutumisen takia Kasosesta tuli väliaikainen virkaa hoitava kunnanjohtaja eli va. kunnanjohtaja. Hallinto-oikeus kumosi Kasosen valinnan, mutta Heinäveden kunta päätti valita hänet kunnanjohtajaksi uudemman kerran. Tässä vaiheessa tehtiin taas kaksi uutta valitusta hallinto-oikeuteen. Yksi aiemmin kunnanjohtajaksi hakenut valitti siitä, että häntä ei ollut valittu, vaikka hän oli mielestään ansioituneempi kuin Kasonen. Toinen valitus tehtiin siitä, että virka olisi pitänyt laittaa uudestaan hakuun ja että Kasosen valinta uudelleen oli lainvastainen. Itä-Suomen hallinto-oikeus hylkäsi valitukset. Tämän jälkeen Kasosen virka muuttui va. kunnanjohtajasta kunnanjohtajaksi.

## Lähteet
Peter Hacks

**Peter Hacks** (1928 Breslau, Saksa – 2003 Groß Machnow, Saksa) oli saksalainen kirjailija. Hän asui vuodesta 1955 DDR:ssä. Hän oli ennen kaikkea näytelmäkirjailija ja sovelsi historiallisiin näytelmiinsä marxilaista näkökulmaa komedian keinoin. Hän on kirjoittanut lisäksi satuja ja esseitä.

## Suomennetut teokset
* *Köyhä ritari* (*Armer Ritter*), suom. Liisa Ryömä, Työväen näyttämöiden liitto 1985 (näytelmämoniste)
* *Albert Einstein*
* *Keskusteluja Steinin talossa poissaolevasta herra Goethesta*
;Sadut
* Karhu metsänvartijoiden juhlassa, satu, suom. Liisa Laukkanen, teoksessa *Viimeinen hevonen* (*Dichter erzählen Kindern*), Gummerus 1975
* Tuhatjalkaisen pesupäivä, teoksessa. *[[Satumaailma|Satumaailma. 4, Taivaankannen alla]]*, Otava 1964

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Adolf Aminoff (1860–1914)

**Adolf Aminoff** (19. kesäkuuta 1860 Turku − 5. huhtikuuta 1914 Helsinki) oli suomalainen juristi, pankinjohtaja, pormestari ja virka- ja valtiopäivämies.

## Perhe
Aminoffin vanhemmat olivat eversti Gregorius Aminoff ja Sara Adelaide Constance Sofia Ithimaeus ja puoliso vuodesta 1888 Anna Marta Elisabet Schauman. Hän solmi avioliiton 27. joulukuuta 1888 Vistolassa. Heidän tytär Anna Margareta Aminoff avioitui professori, vapaaherra John Oskar Palménin kanssa***.***

## Ura
Hän valmistui ylioppilaaksi Helsingissä keväällä 1880 ja aloitti pian oikeustieteelliset opintonsa. Vuonna 1885 hän pääsi auskultantiksi Turun hovioikeuteen, ja muutamaa vuotta myöhemmin hänet nimitettiin senaatin talousosaston sekä myöhemmin oikeusosaston ylimääräiseksi kopistiksi.

Vuonna 1888 Aminoff sai varatuomarin arvon, ja samana vuonna hän ryhtyi kamariviranhaltijaksi Suomen senaatissa. Oikeusosastossa hän eteni ensin kanslistiksi vuonna 1891 ja sittemmin protokollasihteeriksi vuonna 1896. Hän toimi myös Suomen Hypoteekkiyhdistyksen asiamiehenä vuodesta 1898 alkaen.

Senaatin palveluksesta Aminoff erosi sortovuosien aikana marraskuussa 1903. Sen jälkeen hän siirtyi pankkialalle ja aloitti vuonna 1907 Vaasan Osakepankin johtokunnan jäsenenä. Lokakuussa 1908 hänet nimitettiin Helsingin kunnallispormestariksi, mutta hän jätti viran sairastuttuaan kesäkuussa 1913.

Aminoff oli myös Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen ja rahatoimikunnan varapuheenjohtajana. Hän oli aatelissäädyn edustaja valtiopäivillä 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.

Aminoff kuoli Helsingissä 5. huhtikuuta 1914, 53 vuoden iässä pitkäaikaiseen sairauteen. 

## Lähteet
Annette Holmberg-Jansson

**Annette Holmberg-Jansson** (s. 11. maaliskuuta 1969) on ahvenanmaalainen poliitikko. Hän on toiminut joulukuusta 2019 sosiaali- ja terveysministerinä sekä pohjoismaisesta yhteistyöstä vastaavana ministerinä Ahvenanmaan maakunnan hallituksessa.

Holmberg-Jansson on keskustaoikeistolaisen Ahvenanmaan maltilliset -puolueen jäsen. Marraskuussa 2016 hänet valittiin puolueen puheenjohtajaksi. Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsen hänestä tuli marraskuussa 2013, mitä ennen hän työskenteli vuodesta 2003 Mariepark Ab:n ravintolapäällikkönä. Holmberg-Jansson oli ennen ministeriyttään maakuntapäivien sosiaali- ja ympäristövaliokunnan jäsen marraskuusta 2015. Hän toimi vuosina 2015–2019 myös Ålands hälso- och sjukvård -sairaanhoitopiirin hallituksen puheenjohtajana.

Holmberg-Jansson asuu Jomalassa, jonka kunnanvaltuuston jäsen hän on ollut vuodesta 2019. Hän on naimisissa Dennis Janssonin kanssa. Parilla on kaksi poikaa.

## Lähteet
Luca (vuoden 2021 elokuva)

**Luca** on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tietokoneanimoitu komediaelokuva, jonka tuottavat Walt Disney Pictures ja Pixar. Elokuva kertoo nuoresta pojasta nimeltä Luca ja hänen parhaasta ystävästään Albertosta. Heillä on suuri salaisuus, sillä he ovat merihirviöitä vedenalaisesta maailmasta. Elokuvan on ohjannut Enrico Casarosa ja käsikirjoittanut Mike Jones sekä Jesse Andrews.

*Lucaa* ei koronaviruspandemian vuoksi julkaistu elokuvateattereissa valmistuttuaan mutta se tuli elokuvateattereihin 11.05.2024.

Se julkaistiin suoratoistopalvelu Disney+:ssa 18. kesäkuuta 2021.

## Ääninäyttelijät

Suomenkielisen dialogin on kääntänyt Tuija Korhonen ja sen on ohjannut Petri Hanttu.

## Arvosteluja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset verkkosivut
Kalastusoikeus

Oikeus kalastaa ja määrätä kalastuksesta kuuluu **kalastusoikeuden** omistajalle. Laintulkinnan näkökulmasta kalastusoikeus on varallisuusarvoinen etu.

## Historia
Jo vanhimpina aikoina kalastusoikeus oli rajoitettu asukkaan kotiseutuun, ja toisen kalavesille tunkeutuminen oli rangaistava teko.

## Kalastusoikeuden lähde ja määrittely
Kalastusoikeus on osa maanomistusta. Oikeus kalastaa ja määrätä kalastuksesta kuuluu vesialueen omistajalle, jollei laissa erikseen muuta säädetä. Yhteisen vesialueen osakkaalla on oikeus kalastaa vesialueella siten kuin yhteisen vesialueen osakaskunta päättää. 

Kalastusoikeus on omaisuutta, jonka voi vuokrata tai myydä. Kalastuslupa tulee hankkia ennen kalastamista. 

Maanomistukseen liittyvän kalastusoikeuden lisäksi on olemassa jokamiehenoikeuksiin rinnastuva yleiskalastusoikeus. Tämä on kaikille kuuluva oikeus. Jokaisella on oikeus veloituksetta onkia ja pilkkiä sekä kalastaa silakkaa yhdellä vavalla siimaan kiinnitetyillä pystysuunnassa liikuteltavilla koukuilla.

## Katso myös
* Käyttöoikeus
* Vallintaoikeus
* Omistusoikeus
* Kalastuslain 379/2015 käyttö- ja hoitosuunnitelma
* Yleinen vesialue

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kalastusoikeus Oikeustiede: Tieteen termipankki.
* ahven.net: Kalatalousaluekartta
Helvi Salminen

**Helvi Rakel Maria Sopanen** (o.s. *Salminen*; 12. tammikuuta 1892 Eräjärvi – 23. tammikuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen voimistelunopettaja, tanssinopettaja ja koreografi.

## Elämä ja ura
Köyliössä ja Jaakkimassa varttuneen Salmisen vanhemmat olivat rovasti Viktor Salminen ja Hanna Vilhelmina Sipilä (1867–1946). Salminen tuli ylioppilaaksi Tampereen suomalaisesta tyttökoulusta vuonna 1912. Uimakoulun opettajana hän toimi 1912–1913 Jaakkimassa. Salmisella oli opintoja Suomen Keisarillisessa Aleksanterin Yliopistossa vuosina 1913–1918. Valmistuttuaan vuonna 1915 voimistelunopettajaksi Helsingin yliopiston voimistelulaitokselta Salminen oli tanssija Maggie Gripenbergin opissa apulaisopettajana. Vuonna 1923 hän suoritti tanssiopintoja myös Saksassa kuuluisassa Helleraun koulussa sekä Mary Wigmanin tanssikoulussa. Opintomatkoja Salminen teki Dresdeniin, Berliiniin (Reinhardtin näyttämöteknillinen koulu), Wieniin (Hellerau-Laxenburg), Moskovaan ja Müncheniin. Vuonna 1922 Salminen perusti Helsinkiin oman liikuntakoulun, jossa hän toteutti modernin liikunta- ja tanssisuunnan periaatteita ja loi niiden pohjalla oman koulukunnan. Hänen sekä liikuntapedagogiselle että tanssilliselle työlleen antoi elävän persoonallisen leiman hänen oma musikaalinen ja hieno taiteellisesti luova persoonallisuutensa. Vuonna 1924 hän avasi Helsinkiin tanssi- ja liikuntakoulun yhdessä Ester Naparstokin kanssa. Naparstokin muutettua Saksaan johti Salminen tanssiopistoa vuodesta 1925 lähtien vuoteen 1939 saakka. Kesäisin Salminen piti voimistelukursseja myös muun muassa Tanhuvaaran, Pajulahden ja Varalan urheiluopistoissa. Teatterikoulun liikunnanopettajana Salminen oli vuosina 1924–1929. Vuoteen 1930 saakka hän toimi myös Suomen Tanssitaiteilijaliiton johtokunnan jäsenenä. Sodan aikana Salminen oli kanslia-apulaisena Savonlinnassa. Vuonna 1927 Salminen julkaisi opiskelutoverinsa Hilma Jalkasen kanssa klassisen voimisteluoppaan *Tie terveyteen ja kauneuteen*.

Helvi Salmisen veljiä olivat runoilija Hannu Viktor Salminen ja jääkärimajuri Aarne Salminen. Salminen avioitui toimittaja Eino Rainer Sopasen kanssa vuonna 1928. Salmisen erikoisharrastuksia olivat kirjallisuus, musiikki ja sienten keruu.

## Teokset
*
*

## Lähteet
Zakouman kansallispuisto

**Zakouman kansallispuisto** on kaakkoisessa Tšadissa Saharan autiomaan ja trooppisten sademetsien välissä sijaitseva kansallispuisto. Se perustettiin vuonna 1963 presidentin asetuksella, ja sitä on vuodesta 2010 hoitanut African Parks -järjestö. Puistoa vaivasi 2000-luvun alussa runsas norsujen salametsästys, mutta 2010-luvulla tehostetun vartioinnin ansiosta norsukanta on saatu jälleen kasvamaan. Muita huomattavia puistossa eläviä lajeja ovat muun muassa kordofankirahvi (jopa puolet lajin yksilöistä elää Zakoumassa), isohevosantilooppi ja pensassarvikuono, joka palautettiin alueelle vuonna 2018 Tšadin ja Etelä-Afrikan hallitusten yhteistyönä. Eläinten suojelun lisäksi African Parks on pyrkinyt parantamaan alueen asukkaiden elinoloja muun muassa rahoittamalla kouluja. Viime vuosina puistoon ovat alkaneet enenevissä määrin löytää turistit, mikä on tuonut alueelle työpaikkoja.

## Luonto

Zakouma sijaitsee Saharan eteläpuolisella savannialueella, ja sille on tyypillistä kuivan kauden ja sadekauden vuorottelu. Sadekausi on heinä—marraskuussa, jolloin sataa keskimäärin 850 millimetriä. Tällöin maasta tulee märkää, ja villieläimet siirtyvät kuivemmille alueille, usein Zakouman rajojen ulkopuolelle. Ne palaavat kuivan kauden aikana, kun sadekauden jäljiltä Zakoumassa on niille tarjolla runsaasti juomavettä ja kasveja. Zakouman itäosissa on galleriametsiä. Lounaisosille ominainen piirre ovat jäännösvuoret.  

Puistosta on tavattu 66 nisäkäslajia. Se on myös monien muuttolintujen pysähtymis- ja pesintäpaikka. Petolintulajeja puistossa elää arviolta 40.  

## Lähteet
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1978

**Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1978** oli jalkapallon naisten SM-sarjan viides kausi ja kahdeksas kerta, jolloin jalkapallon naisten Suomen mestaruus ratkaistiin. Mestaruuden voitti Turun Palloseura, jolle saavutus oli ensimmäinen Suomen mestaruus. Mikkelin Palloilijat putosi Naisten perussarjaan kaudeksi 1979 ja SM-sarjaan nousi Turun Pyrkivä.

## Sarjajärjestelmä
Naisten SM-sarja 1978 pelattiin 10 joukkueen yksinkertaisena alkusarjana, jonka jälkeen neljä parasta jatkoivat välieriin. Alkusarjan kaksi viimeistä pelasivat karsintaturnauksen Naisten perussarjan kahden parhaan kanssa. Karsintasarjan kaksi parasta selviytyi SM-sarjaan kaudeksi 1979. 

Sarjakauteen lähdettäessä nousijoita olivat IF-FK, JyP, MyPa ja PK-37. Jyväskylän Palloilijoiden sarjapaikka siirtyi JyP-77:lle.

## Joukkueet

## Alkusarja

## Mitaliottelut
### Välierät

### Pronssiottelu

### Loppuottelu

## Karsintaturnaus

## Suomen mestarit
TPS:n joukkue: Anita Aakula, Soile Andelmin, Sirpa Auvinen, Jaana Gröndahl, Kristiina Hollmén, Regina Hollmén, Sirpa Iso-Ahola, Regina Karppinen, Jaana Kiviniemi, Mari Koukkumäki, Anita Lindroos, Maarit Nenonen, Minna Mäentaka, Maija Raitanen, Merja Sjöman, Hannele Vanhanen. Valmentaja: Aimo Moisander.

## Lähteet
Emily Lau

**Emily Lau Wai-hing** (; s. 21. tammikuuta 1952) on hongkongilainen poliitikko, joka on toiminut Hongkongin lainsäädäntöneuvoston (LegCo) edustajana sekä demokraattisen puolueen puheenjohtajana.

## Tausta ja yksityiselämä
Lau valmistui kandidaatiksi Etelä-Kalifornian yliopistosta pääaineenaan journalismi vuonna 1976, minkä jälkeen hän työskenteli vuoden toimittajana hongkongilaisille *[[South China Morning Post]]* -lehdelle. 1978–1984 hän työskenteli Hong Kong TVB - ja BBC-kanaville. Lau jatkoi opintojaan LSE-yliopistossa pääaineenaan kansainväliset suhteet ja valmistui maisteriksi vuonna 1982. Vuosina 1987–1990 hän toimi yliopistolehtorina Hongkongin kiinalaisessa yliopistossa ja sittemmin Hongkongin yliopistossa. Vuosina 1989–1991 Lau toimi Hongkongin journalistiliiton puheenjohtajana.

Vuosina 1983–1985 Lau oli naimisissa John Ballin kanssa. Vuonna 1989 Lau meni uudestaan naimisiin Winston Poonin kanssa. Laulle myönnettiin Britannian kansalaisuus vuonna 1982 ensimmäisen avioliittonsa kautta. Hän ilmoitti luopuvansa tästä ja hakevansa tilalle Hongkongin passia vuonna 1997.

## Poliittinen ura
Lau on kertonut, että lähti politiikkaan todistaakseen, että Britannian pääministeri Margaret Thatcher oli väärässä väittäessään, että Hongkongin asukkaat olivat kaikin puolin tyytyväisiä Britannian sopimukseen Kiinan kanssa. Hänet valittiin nykyistä LegCoa edeltäneeseen parlamenttiin Hongkongin ensimmäisten vaaleilla valittujen naisten joukossa vuonna 1991.. Vuonna 1994 hän vetosi Britannian parlamenttiin, jotta 3,5 miljoonaa hongkongilaista saisi Britannian kansalaisuuden, ja johti kaksi vuotta myöhemmin hongkongilaisen delegaation Lontooseen lobbaamaan asiaa, mutta kampanjoinnin tulokset jäivät laihoiksi.

Vuonna 2012 Lau valittiin demokraattisen puolueen puheenjohtajaksi. Hän oli ensimmäinen tehtävään valittu nainen. Häntä edeltänyt puheenjohtaja Albert Ho irtisanoutui puolueen huonon vaalituloksen takia. Puheenjohtajaksi noustuaan Lau kertoi haluavansa rekrytoida enemmän naisia puolueeseen. Hän uusi puheenjohtajan paikkansa vuonna 2014.

1990-luvulta lähtien Laun poliittiset vastustajat ovat yhä enenevässä määrin pyrkineet leimaamaan tätä agitaattoriksi ja kapinalliseksi. Hän on profiloitunut ennen kaikkea hongkongilaisten puolustajana sekä Britannian että Kiinan ylivaltaa vastaan.

Hongkongin protestien puhjettua vuonna 2019 Lau asettui tukemaan mielenosoittajia. Hän myös totesi, että Britannian tulisi edelleen myöntää brittipasseja hongkongilaisille. Myöhemmin hän on myös arvostellut kovasanaisesti hallintojohtaja Carrie Lamia, jonka johdolla tulevissa LegCon vaaleissa ehdokkaiksi saisivat asettua vain "patriootit".

## Galleria

Tiedosto:香港泛民議員發表民情報告.jpg|Lau tiedotustilaisuudessa ns. sateenvarjo-protestien aikana vuonna 2014
Tiedosto:Emily Lau in Oslo.jpg|Lau Oslossa vuonna 2010
Tiedosto:Democratic Party at 2015 DC election press con.jpg|Lau pitämässä DP:n tiedotustilaisuutta vuonna 2015
Tiedosto:Emily Lau and Crystal Chow 20090603.jpg|Lau ja Hongkongin yliopisto-opiskelijoiden liiton pääsihteerin, Crystal Chow, vuonna 2009.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Emily Laun Twitter-tili
* Emily Laun Facebook-sivu
Katalin Cseh

**Katalin Cseh** (s. 29. kesäkuuta 1988) on unkarilainen lääkäri ja poliitikko, joka toimi vuosina 2019–2024 Euroopan parlamentin jäsenenä. Hän on edustanut Momentum-puoluetta ja oli Euroopan parlamentissa Uudistuva Eurooppa -ryhmän varapuheenjohtaja. Marraskuussa 2025 hän ilmoitti siirtyvänsä uuden puolueen, ”Humanistien” riveihin.

## Tausta ja yksityiselämä
Cseh syntyi vuonna 1988 Montrealissa, Kanadassa, minne hänen vanhempansa muuttivat vähän ennen hänen syntymäänsä hänen isänsä tutkijanuran takia. Csehillä on sekä Unkarin että Kanadan kansalaisuus. Hän viimeisteli lukio-opintonsa Budapestissa. Vuonna 2014 hän valmistui lääketieteen tohtoriksi Semmelweis-yliopistosta erikoisalanaan gynekologia.

Valmistuttuaan hän oli aluksi töissä sairaaloissa Barcelonassa ja Rio de Janeirossa. Sittemmin hän toimi tutkimusavustajana Semmelweisissa ja Erasmus-yliopistossa.

## Poliittinen ura
Vuonna 2017 Cseh oli mukana perustamassa Momentum-puoluetta. Vuoden 2019 europarlamenttivaaleissa Cseh oli puolueen listan kärkiehdokas. Toisena listalla oli Anna Júlia Donáth. Molemmat tulivat valituiksi ainoina puolueensa edustajina.

EU-parlamentissa Cseh istui ulkoasiainvaliokunnassa ja ihmisoikeusvaliokunnassa.

Heinäkuussa 2020 Cseh oli mukana laittamassa alulle yhdessä Hilde Vautmansin kanssa avoimen kirjeen, jossa kehotettiin EU:ta asettamaan pakotteita kiinalaisille poliitikoille, jotka ovat osallisia Xinjiangin ihmisoikeusrikkomuksia.. Cseh uskoi tämän ja hänen jäsenyytensä ihmisoikeusvaliokunnassa johtavan siihen, että Kiina lisäisi hänet mustalle listalleen ja julistaisi hänet *[[Persona non grata|persona non grataksi]]*.

Myöhemmin samassa kuussa Cseh ilmoitti vastaavansa Unkarin terveysviranomaisten kutsuun ja palasi lääkäriksi Unkariin hoitamaan koronasta kärsiviä potilaita.

Cseh on kritisoinut kovasanaisesti Unkarin pääministeri Viktor Orbánia ja pyrkinyt vetoamaan etenkin nuoriin äänestäjiin.

Vuoden 2024 europarlamenttivaaleissa Cseh putosi Euroopan parlamentista, eikä Momentum-puolue saanut läpi yhtään ehdokasta. Marraskuussa 2025 Cseh sekä Vuoropuhelu-puoluetta edustanut Richárd Barabás ilmoittivat perustaneensa uuden puolueen, *Magyar Humanisták Pártja* (’Unkarin humanistien puolue’) tai lyhyemmin *Humanisták* (’Humanistit’), joka osallistuu kevään 2026 parlamenttivaaleihin ja tulee tukemaan pääministeriehdokkaanaan TISZA-puolueen Péter Magyaria. 12. marraskuuta 2025 Momentum-puolue ilmoitti erottavansa Csehin jäsenyydestään ja vaati tätä luopumaan edustajanpaikastaan Unkarin parlamentissa, mistä Cseh kuitenkin kieltäytyi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Rei Kawakubo

**Rei Kawakubo** (s. 1942) on japanilainen muotisuunnittelija ja Comme des Garçonsin perustaja.

## Elämäkerta

Rei Kawakubo syntyi vuonna 1942 Japanin pääkaupungissa Tokiossa. Hän työskenteli nuorempana ensin mainosalalla, mutta ryhtyi vuonna 1967 freelance-suunnittelijaksi. Vuonna 1973 hän perusti oman yrityksensä Comme des Garçons ja avasi ensimmäisen naisille suunnatun vaatekauppansa vuonna 1975. Vuosikymmenen lopulta alkaen hän alkoi laajentaa mallistoaan myös miestenvaatteiden puolelle.

Vuonna 1980 Kawakubo muutti Ranskan Pariisiin. Hänen kokoelmansa oli esillä ensimmäistä kertaa seuraavana vuonna. Kokoelma herätti tuolloin hämmennystä. Kawakubon vaatteista puuttui tyypillinen länsimainen naisellinen kauneus ja seksuaalinen vetovoima. Sen sijaan kokoelmaa kuvailtiin köyhyyden ja hävityksen ilmentymäksi. Jotkut kuvailivat sitä termillä "post-Hiroshima". Tyypillisiä piirteitä olivat revityt ja tarkoituksella kuluneen näköiset vaatteet. Tyypillinen väri oli musta. Hieman sama toistui kevät ja kesämalliston esittelyssä jälleen Pariisissa vuonna 1983. Vaatteiden kankaat olivat täynnä reikiä ja värit olivat ankeita. Vaatteet olivat kaukana tyypillisestä glamourista. Kawakubo kritisoi myös itse muodin merkitystä. Hänen vaatteensa olivat pikemminkin veistoksia kuin huippumuotia.

Alkukritiikistä huolimatta Comme des Garçons oli 1980-luvun puoliväliin mennessä kansainvälinen menestys. Vaatteita kuvattiin usein taidelehtiin. Vuonna 1986 Kawakubo sai Fashion Group International -järjestön palkinnon. Vuonna 1992 esiteltiin vaatteita, jotka ulkonäöltään muistuttivat tavallista vaatetta enemmän vaatteiden paperimalleja. 1990-luvulla Kawakuboa kritisoitiin jälleen. Etenkin juutalaiset etujärjestöt suuttuivat Kawakubon suunnittelemista miestenvaatteista, joissa oli keskitysleirimäisesti raitakuviolliset pyjamat. Vaatteita esittelivät miesmallit, joiden hiukset oli ajeltu lyhyeksi. Vuonna 1997 esiteltiin kevään ja kesän mallistoa, jonka näyttävin piirre olivat topatut vaatteet. Myöhemmin Kawakubo on tehnyt useita yllättäviä yhteistyömallistoja ja valinnut erikoisia sijainteja liikkeilleen. Vuonna 2004 avattiin useita "pop-up"-tyylisiä kauppoja kaukana tyypillisistä muodin keskuksista. Comme des Garçons teki puolestaan vuonna 2008 malliston yhteistyössä H&M-vaatekauppakonsernin kanssa. Metropolitan Museum of Art New Yorkissa järjesti Comme des Garçonsin vaatteiden näyttelyn nimellä *Rei Kawakubo/Comme des Garçons*.

Kawakubo on henkilökohtaisesti tunnettu lähinnä parrasvaloja välttelevänä hahmona. Häntä itseään on kuvattu varsin harvoin, eikä hän ei ole antanut monta haastattelua. Hänen signatuurityylinsä on musta univormu ja polkkatukka.

## Lähteet
Inger Hagerup

**Inger Hagerup** (1905 Bergen, Norja – 1985 Fredrikstad, Norja) oli norjalainen runoilija. Hän toimi vuodesta 1946 kirjallisuuskriitikkona kommunistisessa *[[Friheten]]*-lehdessä. Runoissaan hän käsittelee dramaattisin keinoin ihmisen arkea. Aikuisten- ja lastenrunojen lisäksi hän on kirjoittanut muistelmaromaaneja, näytelmiä ja lastenkirjoja.

## Suomennettuja runoja
* Tänään on taivas, suom. Anna-Maija Raittila, teoksessa: *Kutsut minua nimeltä: uskonnollista runoutta 1900-luvun Euroopassa*, Kirjapaja 1981 
* Voikukkamaassa, suom. Kirsi Kunnas, teoksessa: *Kuka on nähnyt tuulen?: runoja ja satuja maailmalta*, Toim. Kirsi Kunnas, Helsinki: WSOY 2010 

Hagerupin lastenrunoja on myös kokoelmissa *[[Aarteiden kirja]]* (osa 5; WSOY), *[[Satumaailma]]* (osat 1, 2, 3, 6, 7; Otava) ja *Tarua ja totta* (WSOY).

## Lähteet
Viron tietosanakirjakustantajat

**Viron tietosanakirja kustantaja** (viro : Eesti Entsüklopeediakirjastus) oli virolainen kustantaja, joka julkaisi viitekirjallisuutta (kuten tietosanakirjoja, kartastoja) ja populaaritieteellistä kirjallisuutta.

Kustantajan pääomistajat vuodesta 2009 olivat Hardo Aasmäe (omisti 25,6%), Jüri Ott (omisti 20,4%) ja Ülo Kaevats (omisti 12,0%). 

Vuonna 2011 kustantaja meni konkurssiin.

## Merkittävät julkaisut
*1999 " 100 suurta 1900-luvun virolaista "
*2004 "A ja O"

## Lähteet
Hasan Abdrahim

**Hasan Abdrahim** (Abdurrahim; 13. helmikuuta 1914 Helsinki – 5. maaliskuuta 1940 Säkkijärvi) oli tataaritaustainen suomalainen pikaluistelija, joka kaatui Talvisodassa. Hänen isänsä oli liikemies Ymär Abdrahim. 

## Elämä
Abdrahim (Abdurrahim, حسن عبد الرحيم) oli taustaltaan Suomen tataariyhteisön jäsen. Hänen isänsä oli sotia ennen tunnettu helsinkiläinen kangaskauppias Ymär Abdrahim, jonka liikkeessä Hasankin työskenteli. Hän tuli tunnetuksi 1930-luvun lopulla Helsingin Luistinkiitäjien pikaluistelijana. Hän osallistui ensimmäisen kerran SM-kisoihin talvella 1938 sijoittuen kymmenenneksi. Parhaat matkat olivat hänellä 500 ja 1&nbsp;500 metriä, joissa sijoitus oli kahdeksas. Seuraavan vuoden SM-kisoissa hän sijoittui yhteispisteissä viidenneksi sijoittuen 1&nbsp;500 metrillä neljänneksi ja 500 metrillä viidenneksi. Samana vuonna Helsingissä käydyissä MM-kisoissa Abrahim oli myös mukana. Hänen paras matkansa oli 500 metriä, jossa hän sijoittui seitsemänneksi yhdessä norjalaisten nimimiesten Charles Mathiesenin ja Ivar Ballangrudin kanssa. Suomalaisista hänen taakseen jäivät kolmen matkan yhteispisteissä 1940-luvun tulevat suomalaisnimet Pentti Lammio, Keijo Lehdikkö ja Kalevi Laitinen. Pikaluistelun lisäksi Abdrahim kilpaili pikaluistelijoille tyypilliseen tapaan pyöräilyssä ja edusti helsinkiläisseura Pyörä-Tovereita.

Abdrahim osallistui Talvisotaan Ässärykmentissä. Hän haavoittui käsivarteen, olkavarteen ja kaulaan, menehtyen myöhemmin samana päivänä eli 5. maaliskuuta 1940 Viipurinlahden pohjoispuolella Säkkijärven Niskapohjassa. Hän kuoli joukkosidontapaikalla. Sotien jälkeen hänen seuransa Helsingin Luistinkiitäjät (HLK) järjesti 1940-luvun lopulla hänelle nimettyä muistokilpailua Eläintarhan kentällä.

## Henkilökohtaiset ennätykset

* 500 metriä 46,3
* 1&nbsp;500 metriä 2.32,4
* 3&nbsp;000 metriä 5.25,7
* 5&nbsp;000 metriä 9.23,8
* 10&nbsp;000 metriä 20.06,2

## Lähteet
* 

### Viitteet
Anna-Maria Idman-Tigerstedt

**Anna-Maria Idman-Tigerstedt** (24. elokuuta 1887 Tampere – 31. maaliskuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen huone- ja maustekasveista kirjoittanut tietokirjailija.

Anna-Maria Idman-Tigerstedtin vanhemmat olivat lääkintöneuvos Gustaf Rudolf Idman ja Olga Elisabeth Gustafsson. Hän oli naimisissa 1915–1923 agronomi Carl-Gustaf Ludvig Tigerstedtin (1886–1957) kanssa. Anna-Maria Idmanin veljiä olivat diplomaatti Karl Gustaf Idman ja pääkonsuli Niilo Idman. 

## Julkaisuja
Nimellä *A.-M. Idman-Tigerstedt*:
* *Kodin ruukkukasvit*. WSOY 1926, 9. painos 1961
* *Kotipuutarhan maustekasvit*; käyttö- ja ruokaohjeet kirj. Marianne Lüchou. WSOY 1954
Nimellä *Anna-Maria Idman-Tigerstedt*:
* *Gustaf Rudolf Idman* teoksessa *Människor och minnen: Personliga hågkomster och släkthistoriska skildringar*; toim. Paul Nyberg. Söderström, Helsingfors 1953

## Suomennoksia
* Clemens Brentano : *Kieku Kanakaija ja Tipuleia* ; suomentanut Anna-Maria Tigerstedt ; kuvittanut Gunilla Jung. WSOY 1931

## Lähteet
Anna Smoleńska

**Anna Smoleńska** (20. helmikuuta 1920 Varsova - 19. maaliskuuta 1943 Auschwitz) oli puolainen toisen maailmansodan aikainen vastarintataistelija. Hän loi "Puola taistelee"- tunnuksen, jota vastarintataistelijat käyttivät toisen maailmansodan aikana. Hän osallistui myös sabotaaseihin ja toimi vastarintaliikkeen kuriirina. Smoleńska oli taidehistorian opiskelija ja harrasti partiota. 
## Viitteet
Ingeborg Hagen

**Ingeborg Refling Hagen** (19. joulukuuta 1895 Tangen,  Stange, Norja – 30. lokakuuta 1989 Stange, Norja) oli norjalainen kirjailija. Hänen tuotannossaan keskeisenä on yhteiskuntakritiikki, johon hän yhdisti muun muassa kansanomaisuutta, mystiikkaa ja rationalismia. Aihepiiri liittyy hänen kotiseutuunsa. Hän perusti Suttung-liikkeen, jonka kautta hän halusi välittää lapsille ja nuorille kirjallista kulttuuriperinnettä. Hänen esikoisteoksensa oli 1920 ilmestynyt novellikokoelma *Naar elv skifter leie*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Yvonne Jospa

**Yvonne Jospa**, syntyjään **Have Groisman** (3. helmikuuta 1910 Poputi, Bessarabia – 20. tammikuuta 2000 Bryssel, Belgia) oli yhdessä aviomiehensä Herz Groismanin kanssa tuhansia juutalaislapsia toisen maailmansodan aikana varmalta kuolemalta pelastaneen "Comité de Défense des Juifs" -organisaation perustaja. 
## Viitteet
Stephanie Garber

**Stephanie Garber** on yhdysvaltalainen nuorten aikuisten fiktiokirjailija, joka tunnetaan *[[Caraval]]-* kirjasarjan kirjoittajana.

## Kirjailijan ura
Garber oli yliopistossa asuva johtaja, kun hän aloitti kirjoittamisen vapaa-ajallaan. Hän kirjoitti useita romaaneja ja sai paljon hylkäyksiä, kunnes hänen neljäs kirja, Avaruusooppera, herätti kiinnostuksen kustantajissa. Kun avaruusoopperaa ei myyty tarpeeksi, Garber kirjoitti *Caravalin*. Garber on ilmoittanut, ettei hän aikonut tehdä *Caravalista* alun perin kirjasarjaa. Caraval sai myöhemmin kaksi jatko-osaa, kirjat nimeltä *Legendary* ja *Finale.* 

Hänen kirjansa ovat saaneet ristiriitaisen vastaanoton. *Caraval* sai erittäin hyvät arvostelut *[[Publishers Weekly]]* -lehdeltä, jossa todettiin, että "kiehtovat hahmot, mielikuvitukselliset puitteet ja mielikuvituksellinen kirjoittaminen yhdessä luovat lumoavan tarinan rakkaudesta, menetyksestä, uhrautumisesta ja toivosta", kun taas Caitlin Paxson NPR: stä kirjoitti, kuinka "viime kädessä *Caravalin* viesti päätyy sekavaksi." *Caraval* oli The New York Timesin bestseller -listalla viidentoista viikon ajan, parhaimmillaan toisella sijalla. Caravalliin hankittiin myös elokuvaoikeudet, Twentieth Century Foxin toimesta.

*Legendary* oli *The* *New York Timesin* bestseller-listalla kahdeksan viikon ajan ja saavutti parhaimmillaan ensimmäisen sijan. *[[Kirkus Reviews]]* arvosteli *Legendaryn* "heikkoa juoni- ja ultraviolettiproosaa", mutta kehui sitä "mielikuvituksen kiertueeksi".

## Teokset

### Caraval-trilogia

# *Caraval*. Flatiron Books, 2017.
# *Legendary*. Flatiron Books, 2018.
# *Finale*. Flatiron Books, 2019.

### Once Upon A Broken Heart-sarja

# *Once Upon a Broken Heart*. Flatiron Books, 2021.
# *The Ballad of Never After*. Flatiron Books, 2022.
# *A Curse For True Love*. Flatiron Books, 2023.

## Lähteet
Teneriffanhelmikkä

**Teneriffanhelmikkä** (*Melica teneriffae*) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, helmiköiden (*Melica*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on huhti–kesäkuussa kukkiva heinälaji, jota kasvaa endeemisenä Kanariansaarilla. Lajia tavataan ainoastaan Teneriffan, Gomeran, Gran Canarian ja Lanzaroten saarilta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Melica teneriffae''
Marianne Golz

**Marianne Golz-Goldlust**, syntyjään **Belokosztolszky** (30. tammikuuta 1895 Wien – 8. lokakuuta 1943 Praha) oli itävaltalainen oopperalaulaja ja näyttelijä. Golzin ääniala oli sopraano. Hän auttoi toisen maailmansodan aikana vastarintaliikettä. Hän järjesti vastarintaliikkeelle rahoitusta, välitti tietoja sekä auttoi juutalaisia.

Golzin isä oli puolalainen ja äiti tšekki. Koulunsa käytyään Golz alkoi ottaa ja laulu- ja tanssitunteja sillä halusi oopperalaulajaksi ja balettitanssijaksi. Ensimmäinen maininta oopperalaulajana hänestä on vuodelta 1921. Sitä seurasivat esiintymiset Stuttgartissa vuonna 1922, ja Salzburgiin hänet kiinnitettiin vuosiksi 1922–1924. Vuonna 1924 hän muutti Berliiniin aviomiehensä, kustantaja Ernst Wengrafin luo. 

Berliinin seuraelämässä Golz tapasi Hans-Werner Goldlustin, joka oli muuttanut sukunimekseen Golzin, sillä halusi välttää juutalaisperäisiä nimiä käyttäneisiin ihmisiin kohdistuneet ennakkoluulot. Avioliiton he solmivat vuonna 1929. Adolf Hitler nousi valtaan vuonna 1933, ja pariskunta ymmärsi elävänsä nyt vaarallisessa tilanteessa. He myivät yrityksensä ja muuttivat vuonna 1934 Prahaan. Vuonna 1936 sinne muuttivat myös Marianne Golzin vanhemmat. 

15. maaliskuuta 1939 Saksa miehitti Prahan ja muodosti Böömin ja Määrin protektoraatin. Marianne Golzin aviomies pakeni Prahasta Lontooseen, mutta Marianne Golz päätti jäädä Prahaan huolehtimaan vanhemmistaan ja kälystään. Hänen tiedetään yrittäneen saada aikaan matkan Lontooseen kesällä 1939, mutta asia ei järjestynyt. 

Marianne Golz ryhtyi torstaisin kutsumaan ihmisiä asuntoonsa vierailulle. Jo vuonna 1939 heidän tiedetään muodostaneen ryhmän, joka auttoi juutalaisia poistumaan maasta väärennetyillä matkustusasiakirjoilla. Asiassa oli mukana myös Wienissä asunut sisar Rosi, joka toimi apuna valuuttasiirroissa. Golz värväsi ryhmään lisää jäseniä ja välitti tietonsa Prahan tapahtumista Lontoossa oleskelleelle Tšekkoslovakian pakolaishallitukselle. 

Gestapo pidätti Golzin ja tämän ryhmän 19. marraskuuta 1942. Golz tunnusti heti kaiken toimintansa ja sanoi, että muut hänen tuttavistaan eivät tiedä asiasta mitään. Heidät vapautettiin. Vankeusaikanaan Golz kirjoitti paljon kirjeitä, jotka onnistuttiin salakuljettamaan ulos vankilasta. 

Oikeudenkäynti Marianne Golzia vastaan aloitettiin 18. toukokuuta 1943. Kyseessä oli lähinnä näytösluonteinen oikeudenkäynti. Puolustusasianajajaa oli hyvin vaikea löytää, sillä juuri kukaan ei halunnut ottaa riskiä joutua saksalaisten viranomaisten epäsuosioon. Golzin asiasta vedottiin aina korkeimpaan oikeuteen ja oikeusministeriöön saakka, mutta turhaan. Golz teloitettiin vankilassa. 

Sodan jälkeen Golzin vankilakirjeet julkaistiin kirjana sekä tšekiksi että saksaksi. 9. kesäkuuta 1988 hänet julistettiin vanhurskaaksi kansakuntien joukossa. 
## Viitteet
Tämäkohtu

**Tämäkohtu** on karu ja kirkas lähdepohjainen metsäjärvi Lohjan pohjoisosassa luoteisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Tämäkohdun itäiset lahdet sijaitsevat Karkkilan alueella. Etäisyys Lohjan keskustasta on 33 kilometriä pohjoiseen ja Karkkilasta seitsemän kilometriä länsiluoteeseen.

## Maantiede
Tämäkohdun suhteellisen suorakulmaisesta pääaltaasta työntyy etelään muodokas Runkkalanlahti. Pääaltaan koillisosan Miilulahti ja kaakkoisosan Pienojanlahti työntyvät itään Karkkilan alueelle. Saaria on kahdeksan, suurin niistä noin kahden hehtaarin laajuinen Isosaari. Runkkalanlahden suulla sijaitsee Salakkasaari. Tämäkohdun länsipuolisko on suurelta osin 10–20 metriä syvä, itäpuoliskolla on 13,5-metrinen syvänne. Lahdet ovat matalia. Pääaltaan rannoilla on rakennuskantaa, Runkkalanlahden rannat ovat rakentamatta.

Tämäkohdun pohjoispuolella sijaitsee rannoiltaan erittäin mutkitteleva Kolmperse-Vähävesi. Järvien välinen kannas on kapeimmillaan noin sata metriä leveä. Länsipuolella sijaitsee Antiainen. Tämäkohdun ja Antiaisen välinen Antiaisenkannas tunnetaan marjoistaan ja sienistään. Runkkalanlahden länsipuolella sijaitsee muutaman hehtaarin laajuinen Pojanto. Lahden kaakkoispuolella levittäytyy Runkkalansuo. Sen halki virtaa Tämäkohdun laskuoja, Runkkalanoja, Keskimmäinen-järveen, jonka korkeustaso on noin seitsemäntoista metriä Tämäkohtua alempi. Tämäkohtuun laskee pieniä puroja läheisiltä lammilta ja soilta.

Tämäkohdun ekologinen tila on erinomainen, järveä kuormittaa lähinnä ranta-asutus. Järven tilavuus on runsaat 8,5 miljoonaa kuutiometriä.

Tämäkohtu (23.066.1.007) kuuluu Räpsänjoen valuma-alueeseen (23.066), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Pusulanjoen alue (23.06). Tämäkohtu on laajin Räpsänjoen alueen yhdestätoista yli hehtaarin laajuisesta vakavedestä.

## Muuta
Tämäkohdun ja sen lähialueen epätavanomaiset nimet (muun muassa Kaljakuru, Hutiluikku, Ryyppymäki) saattavat olla alueella toimineiden järvimalmenlouhijoiden antamia.

## Lähteet
Sandra Reemer

**Barbara Alexandra ”Sandra” Reemer** (17. lokakuuta 1950 Bandung, Indonesia – 2017) oli indonesialaissyntyinen alankomaalainen laulaja ja televisiojuontaja.

Reemer syntyi Indonesiassa, mutta kahdeksan vuotta myöhemmin hän muutti perheensä kanssa Alankomaihin. Reemer osallistui Eurovision laulukilpailuun kolmesti. Hän edusti Alankomaita vuoden 1972 Eurovision laulukilpailussa yhdessä Dries Holtenin kanssa kappaleella ”Als het om de liefde gaat” sijoittuen neljänneksi. Vuoden 1976 Eurovision laulukilpailussa hän lauloi kappaleen ”The Party's Over”, jolla sijoittui yhdeksänneksi. Vuoden 1979 Eurovision laulukilpailussa hän esiintyi nimellä Xandra sijoittuen kappaleella ”Colorado” 12:nneksi.

Reemer kuoli rintasyöpään vuonna 2017.

## Lähteet