open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Metsäkalteva

**Metsäkalteva** (alun perin **Yli-Jurva**) on Hyvinkään kaupunginosa. Se sijaitsee noin kolme kilometriä Hyvinkään keskustan eteläpuolella valtatie 25:n varrella ja Helsinki–Riihimäki-radan länsipuolella. Se kuuluu Hyvinkään uusimpiin kaupunginosiin. Metsäkaltevan rakentaminen alkoi 2010-luvun alussa, jolloin Metsäkaltevaan valmistui 30 omakotitalon asuinalue Kravunharju Hyvinkään vuoden 2013 asuntomessuja varten. Metsäkaltevan asukasluvun odotetaan nousevan 6&nbsp;000 asukkaaseen 2030-luvulle mennessä. Vuonna 2019 asukkaita oli noin 800. Asukkaista monet ovat kuuluvat erillistaloissa asuviin lapsiperheisiin.

Metsäkaltevan palveluihin kuuluvat päiväkoti, alakoulu, lähikauppa, pikaruokaravintola, toimintapuisto ja seurakuntakeskus.

Hyvinkään rautatieaseman ja Metsäkaltevan välillä liikennöi Hyvinkään Liikenteen paikallisbussilinja 7.

## Lähteet
Johannes Alarik von Knorring

**Johannes Alarik von Knorring** (31. toukokuuta 1847 Valkeala – 14. maaliskuuta 1909 Helsinki) oli suomalainen hovioikeudenneuvos, vapaaherra ja moninkertainen valtiopäivämies. 

Von Knorringin vanhemmat olivat tuomari, vapaaherra Sebastian von Knorring ja Fredrika Ottiliana Finckenberg ja puolisot vuodesta 1875 Ina Johanna Ringbom (k. 1887) ja Jenny Nana Gustava Jägerskiöld. Von Knorring tuli ylioppilaaksi Turussa, suoritti tuomarintutkinnon 1870 ja sai varatuomarin arvon 1873. Hän oli pitkään Turun hovioikeuden palveluksessa, toimien hovioikeudenneuvoksena 1900–1903 ja uudelleen vuodesta 1907, sen jälkeen kun oli ollut välillä poliittisista syistä tehtävästä erotettu.

Von Knorring oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1885, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.

## Lähteet
Chicago Union Station

**Chicago Union Station** on Chicagossa Yhdysvalloissa sijaitseva rautatieasema. Asemaa ovat vuodesta 1972 lähtien käyttäneet sekä kaukoliikenneyhtiö Amtrak että Chicagon paikallisjunayhtiö Metra. Asemaa käyttää vuosittain noin kolme miljoonaa Amtrak-asiakasta ja 35 miljoonaa Metra-asiakasta, mikä tekee asemasta Yhdysvaltain kolmanneksi suurimman käyttäjämäärän perusteella. Aseman läpi kulkee keskimäärin noin 300 junaa päivässä.

Daniel Burnhamin suunnittelema Union Station avattiin toukokuussa 1925 noin kymmenen vuoden rakennustöiden jälkeen. Aseman rakentaminen maksoi 75 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, mikä nykyrahassa vastaa noin miljardia dollaria.

## Lähteet
Milanon viisi päivää

**Milanon viisi päivää** (*Cinque giornate di Milano*) oli aseellinen kapina joka käytiin 18. maaliskuuta – 22. maaliskuuta 1848. Paikkana oli Milano, joka oli tuolloin Lombardia-Venetsian kuningaskunnan pääkaupunki. Kuningaskunta kuului Itävallan keisarikuntaan. Milanolaiset nousivat itävaltalaishallintoa vastaan ja voittivat.

Kapina liittyy sekä Euroopan hulluun vuoteen (, "kansojen kevät") että Italian yhdistymiseen ().

## Tapahtumien kulku
16. maaliskuuta ja 17. maaliskuuta Milanoon levisi uutisia Ranskassa, Itävallassa, Unkarissa, Böömissä ja Kroatiassa tapahtuneista kansannousuista. Itävaltalaisvallan alla eläneet milanolaiset nousivat kapinaan marsalkka Radetzkyn komentamia keisarillisia joukkoja vastaan. Kolmantena päivänä, eli 20. maaliskuuta, Milanon kapinalliset hylkäsivät itävaltalaisten aselepotarjouksen ja pystyttivät väliaikaisen hallituksen (). Neljäntenä päivänä, eli 21. maaliskuuta, milanolaiset valtasivat kaikki itävaltalaisten hallussaan pitämät kasarmit ja asemat. Illan tullen Radetzky joukkoineen alkoi vetäytyä kaupungista.

Viidennen päivän sarastaessa Milano avasi porttinsa Genovasta ja Torinosta saapuneille vapaaehtoisille. Carlo Alberto julisti Lombardian ja Veneton kansoille, että hän joukkoineen tukee kapinallisia. Julistus johti Italian ensimmäiseen itsenäisyyssotaan (), jonka aikana 6. elokuuta 1848 Itävallan joukot saapuivat uudelleen Milanoon.

## Lähteet
Tapani Kuusalo

**Jussi Tapani Kuusalo** (s. 1943) on suomalainen matemaatikko ja emeritusprofessori. Hän toimi Jyväskylän yliopistossa matematiikan apulaisprofessorina 1972–1998 ja professorina 1998–2010. Matemaatikkona hänen tutkimusalansa on pääasiassa ollut matemaattinen analyysi.

## Akateeminen ura
### Väitöskirja
Tapani Kuusalo väitteli filosofian tohtoriksi matematiikan alalta vuonna 1967 Helsingin yliopistossa. Väitöskirjan ohjasivat professorit Olli Lehto ja Kaarlo Virtanen. 

Kuusalon väitöskirjan aihe (*Verallgemeinerter riemannscher Abbildungssatz und quasikonforme Mannigfaltigkeiten*; ) liittyy matemaattisen analyysin alaan.  Tarkemmin määritellen Kuusalon väitöskirjassa käsitellään geometrista analyysiä. *Geometrinen analyysi* on määritelmänsä mukaan matemaattista analyysiä, mutta siinä käytettävät menetelmät ovat geometrisia ja saaduille tuloksille voidaan antaa geometrinen tulkinta. Geometrinen analyysi on eräs Jyväskylän yliopiston matematiikan tutkimuksen keskeinen alue vielä 2020-luvulla. 

Tutkimusteemoista Riemannin kuvauslause puolestaan kuuluu kompleksianalyysin alaan. Riemannin kuvauslauseen esitti ensi kertaa saksalainen matemaatikko Georg Bernhard Riemann väitöskirjassaan vuonna 1851.

### Myöhempi ura
Valmistumisen jälkeen Kuusalo on työskennellyt erilaisissa opetus- ja tutkimustehtävissä. Vuodesta 1972 hän on ollut Helsingin yliopiston matematiikan dosentti. Hänet nimitettiin 1971 matematiikan apulaisprofessoriksi  Jyväskylän yliopistoon ja hän aloitti tehtävässä vuoden 1972 alussa. Apulaisprofessuurin alaksi oli tarkemmin määritelty matemaattinen analyysi. Virka muutettiin vakinaiseksi professuuriksi vuonna 1998.

Kuusalo toimi opetus- ja tutkimustyön ohella Jyväskylän yliopiston silloisen matematiikan laitoksen johtajana vuosina 1993–1999. Vuodesta 2001 laitoksen nimenä on ollut matematiikan ja tilastotieteen laitos, kun tilastotiede yhdistettiin matematiikan kanssa yhdeksi laitokseksi.

Kuusalo jäi toimestaan eläkkeelle vuonna 2010. Hän jatkoi tutkimusta vielä emerituksena.

## Tutkimustyö

Matemaatikkona Kuusalo erikoistui matemaattiseen analyysiin. Hänen myöhempi tieteellinen tutkimuksensa on käsitellyt Riemannin geometriaa, jota hän tutki yhdessä dosentti Marjatta Näätäsen kanssa.

## Lähteet
* Jari Eloranta: *Jyväskylän matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta 1965–1995. Opettajankoulutuksen laajentamispyrkimyksistä monialaiseen tiedekuntaan*. (1995). Jyväskylä: Gummerus. 
* Mari Heikkilä (toim.): *Sattumaa, haperotatteja, keltainen syklotroni. Aikalaistarinoita Jyväskylän yliopiston matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan 50-vuotiselta taipaleelta* (2015). Jyväskylä: Jyväskylän yliopisto. .

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Muutamia professori Kuusalon tieteellisiä julkaisuja *ResearchGate*-palvelu. 
* Mathematics Genealogy Project: Tapani Kuusalo
Takoja

**Takoja** on Hyvinkään ja Tuusulan rajalla sijaitseva kylä. Se sijaitsee Helsinki–Riihimäki-radan länsipuolella noin kahden kilometrin päässä Jokelasta ja viiden kilometrin päässä Hyvinkään keskustasta. Kylässä asuu parisataa ihmistä, joista suurin osa Tuusulan kunnan puolella.

Takojaa palveli vuonna 1996 suljettu VR:n Takojan seisake. Nykyään Takojalla pysähtyvät Hyvinkään, Jokelan ja Kaukaan välillä kulkevat paikallisliikenteen linja-autot.

## Lähteet
Carlo Cattaneo

**Carlo Cattaneo** (15. kesäkuuta 1801 Milano – 5. helmikuuta 1869 Lugano) oli italialainen filosofi, lehtikirjoittaja, poliitikko, opettaja ja patriootti. Hänellä oli merkittävä rooli keväällä 1848 järjestetyssä kapinassa, joka tunnetaan nimellä Milanon viisi päivää. Hän oli myös eräs Italian yhdistymisen keskeisiä hahmoja. Tasavaltalaisena Cattaneo piti määrätietoisesti etäisyyttä syntyneeseen Italian kuningaskuntaan. Cattaneo hankki huomattavan henkisen pääoman, ja hänet tunnetaan positivismin kannattajana.

## Ura
Carlo Cattaneon vanhemmat olivat kultaseppä Melchiorre ja Maria Antonia Sangiorgi. Cattaneo opiskeli alkuun Milanossa ja sittemmin oikeustiedettä Pavian yliopistossa. Hän valmistui 1824, minkä jälkeen hän toimi opettajana Milanossa vuoteen 1835. Cattaneo osallistui aktiivisesti keskusteluun Lombardian kehittämisestä; hän perusti 1839 Il Politecnico -aikakauslehden ajatustensa alustaksi. Cattaneo oli mukana kevään 1848 kapinassa, jota alettiin kutsua nimellä Milanon viisi päivää. Demokraattina ja tasavaltalaisena hän joutui kuitenkin oppositioon suhteessa Milanon maltilliseen hallitukseen. Cattaneo muutti samana vuonna Pariisiin, ja sieltä edelleen Sveitsin Ticinoon, jossa hän eli loppuelämänsä. Hän opetti filosofiaa Luganossa vuodesta 1852.

Cattaneo seurasi Italian yhdistymiskehitystä ulkopuolelta ja suhtautui siihen kriittisesti. Federalistina hän ei myöskään sopinut niin kutsutun demokraattisen vasemmiston riveihin. Cattaneo valittiin Italian edustajainhuoneeseen 1860 ja 1867, mutta hän ei hyväksynyt monarkiaa, eikä osallistunut istuntoihin.

Cattaneo kirjoitti ahkerasti politiikasta, taloudesta, historiasta ja filosofiasta. Lisäksi hän toimi kirjallisuuskriitikkona.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Filosofico.net: CARLO CATTANEO
Hakakallio

**Hakakallio** on Hyvinkään kaupunginosa kaupungin keskustan eteläosassa Hakalan, Mäkivehkojan ja Metsäkaltevan kaupunginosien naapurissa valtatie 25:n varrella ja Helsinki–Riihimäki-radan länsipuolella. Etäisyyttä Hyvinkään keskustaan on noin kaksi kilometriä.

Hakakalliossa ei ole lähes lainkaan asutusta, mutta se on paikallisesti merkittävä teollisuusalue, yrityskeskittymä ja työpaikka-alue. Hakakalliossa toimivat muun muassa Kirjavälitys ja Beckhoff Automation.

Hakakallion kaupunginosaa palvelee Hyvinkään rautatieaseman ja Metsäkaltevan välillä liikennöivä Hyvinkään Liikenteen paikallisbussilinja 7.
Viljo Karhu

**Viljo Asser Karhu** (3. maaliskuuta 1912 Muolaa – 3. syyskuuta 1983) oli suomalainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja teatterinjohtaja.

## Ura
Karhu opiskeli laulua Olavi Rapelin ja Boris Levitzkyn johdolla sekä lausuntaa Siiri Franssilan johdolla. Hän kävi Viipurin Kaupunginteatterin teatterikoulun 1933–1935. Karhu aloitti näyttelijän uransa Viipurin Kaupunginteatterin harjoittelijana, minkä jälkeen hänellä oli lukuisia näyttelijänkiinnityksiä itäisen ja kaakkoisen Suomen teattereihin. Vuodesta 1944 alkaen Karhu toimi useiden teatterien johtajana, pisimpään Lohjan Työväen Teatterissa 1951–1959 ja Kuusankosken Teatterissa 1965 alkaen. Karhun teatteriohjaajan ura limittyi johtajan uraan, hän ohjasi muun muassa Lahden Kaupunginteatterissa 1946–1947.

Karhun rooleja olivat muun muassa Armand (*Kamelianainen*), ministeri (*Ministerin rakastettu*), Topias (*[[Nummisuutarit]]*), Töyry (*Täällä Pohjantähden alla I*) ja Lilo-Taro (*Havaijin kukka*). Karhu näytteli sivurooleja muutamissa televisiotuotannoissa, viimeisen kerran minisarjassa *[[Kukkivat roudan maat]]* (1981).

Lohjalla asuessaan Karhu toimi myös *[[Uusmaan Kunnallislehti|Uusmaan Kunnallislehden]]* vt. päätoimittajana.

## Perhe
Karhu avioitui näyttelijä Tuulikki Kaipiaisen kanssa 1938. Pariskunnalle syntyi neljä lasta vuosina 1939–1947.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Maltan parlamentti

**Maltan parlamentti** () on Maltan ylin lainsäädäntöelin. Se on yksikamarinen parlamentti, joka koostuu edustajainhuoneesta (). Maltan parlamenttiin äänestetään viisi edustajaa kustakin 13 vaalipiiristä. Lisäksi lisää jäseniä voidaan lisätä perustuslain ehtojen mukaisesti. Tällä hetkellä Maltan parlamentissa on 79 edustajaa. Maltan parlamentin edustajat äänestetään viiden vuoden välein järjestettävillä vaaleilla, viimeksi 2022.

Parlamentti kokoontuu maan pääkaupungissa Valletassa sijaitsevassa Maltan parlamenttitalossa.

## Lähteet
* https://parlament.mt/en/14th-leg/political-groups/ 

### Viitteet
Atomin paluu

**Atomin paluu** on Mika Taanilan ja Jussi Eerolan ohjaama ja käsikirjoittama suomalais-saksalainen yhteiskunnallinen dokumenttielokuva vuodelta 2015. Dokumentissa seurataan Olkiluoto 3 -ydinvoimalan rakennushanketta lähes kymmenen vuoden ajan.

## Palkinnot ja ehdokkuudet
* Elokuva voitti vuonna 2015 Kööpenhaminan kansainvälisillä dokumenttielokuvafestivaaleilla parhaan pohjoismaisen elokuvan palkinnon.
* Pan Sonic -yhtye (Mika Vainio ja Ilpo Väisänen) voittivat elokuvasta parhaan musiikin Jussi -palkinnon vuonna 2016.
* Elokuva oli ehdolla parhaan dokumentin Jussi-palkinnosta vuonna 2016.

## Lähteet
Hintajäykkyys

**Hintajäykkyys** tarkoittaa hintojen taipumusta pysyä samana tai reagoida hitaasti kysynnän ja tarjonnan muutoksiin. Tämä voi johtua muun muassa hintojen muuttamisesta aiheutuvista kustannuksista, epätäydellisestä informaatiosta tai pyrkimyksestä pitää asiakkaat tyytyväisinä. Hintajäykkyys aiheuttaa sen, että taloudellista tasapainoa ei saavuteta kysynnän tai tarjonnan muuttuessa.

## Lähteet
* https://www.investopedia.com/terms/p/price_stickiness.asp
Dene-jeniseiläiskielet

**Dene-jeniseiläiskielet** on hypoteettinen kielikunta, johon lasketaan kuuluvaksi na-dené-kielet sekä jeniseiläiset kielet. Hypoteesi sai alkunsa vuosina 2006–2010, kun Washingtonin yliopistossa työskentelevä Edward J. Vajda, joka perusti sen havaitsemiinsa yhtäläisyyksiin kahden kieliryhmän sanastojen välillä..

## Lähteet
Carpentras

**Carpentras** on kunta eteläisessä Ranskassa Vauclusen departementissa Provence-Alpes-Côte d’Azurin alueella. Se sijaitsee Mont Ventoux'n juurella, noin 26 kilometriä Avignonin kaupungista koilliseen. Carpentras on departementin aliprefektuuri.

## Historia
Carpentras on historiallisen maakunnan Comtat Venaissinin pääkaupunki. Alue kuului Kirkkovaltiolle liki viiden vuosisadan ajan, vuoteen 1791 saakka. Paavin vaikutus näkyykin kaupungissa monin paikoin. Myös juutalaisten vuosisatainen läsnäolo antaa oman leimansa kaupungille. Ranskan kuningaskunnasta karkotetut juutalaiset löysivät turvapaikan Comtat Venaissinista.

## Gastronomia
Carpentras’n viikoittaiset markkinat ovat laajalti tunnetut. Torilla tuottajat myyvät kojuissaan paikallisia tuotteita, joista tunnetuimpia ovat mansikat, melonit, tryffelit sekä sokeroidut hedelmät. Paikallinen erikoisuus on kova makeinen Berlingot de Carpentras. Carpentras’n viinitarhat tuottavat Ventoux (AOC) laatuluokituksen saanutta viiniä.

## Nähtävyyksiä
Kaupungin pohjoispuolella on viimeinen jäänne 1300-luvulla kaupunkia suojanneesta muurista, 26 metriä korkea kaupunginportti Porte d'Orange. Alun perin muurissa oli 32 pyöreää ja puolipyöriä tornia. 1800-luvun lopulla kaupungissa tehtiin suuria kunnostus- ja muutostöitä, ja Porte d'Orange säilyi ainoana tornina tuholta.

Carpentras’n synagoga on luokiteltu historialliseksi muistomerkiksi. Synagoga on rakennettu vuonna 1367, ja se on Ranskan vanhin edelleen toiminnassa oleva synagoga. Rukoushuone on sisustettu pylväillä ja tekomarmorikoristeilla 1700-luvun barokkityyliin. Rakennuksen ensimmäisessä kerroksessa on synagogan vanhimmat osat: rituaalikylpylät ja kaksi leipomoa. Toisessa leipomossa valmistetaan päivittäinen leipä, ja toisessa leivotaan happamaton leipä.

Carpentras’n katedraali rakennettiin 1400-luvulla Avignonin paavi Benedictus XIII:n määräyksellä paikkaan, jossa oli aiemmin ollut kolme muuta kirkkoa. Kirkko oli entisen Carpentras’n hiippakunnan kotipaikka. Kirkko edustaa arkkitehtuuriltaan Etelä-Ranskan goottilaista tyyliä.


Tiedosto:FR-84-Carpentras23.JPG|Porte d'Orange
Tiedosto:Carpentras_synagogue_02.jpg|Synagogan rukoushuone
Tiedosto:Cathédrale_Saint-Siffrein_de_Carpentras.JPG|Carpentras’n katedraali


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Suomussalmen Rasti

**Suomussalmen Rasti** on vuonna 1952 perustettu suomussalmelainen urheilun yleisseura, jonka lajeihin kuuluvat frisbeegolf, hiihto, kiipeily, karate, tanssi, voimistelu, pesäpallo, suunnistus, triathlon, uinti ja yleisurheilu.

## Historia
Suomussalmen Rasti on perustettu vuonna 1952. Vuonna 1906 perustettuun nuorisoseuraan syntyi urheilujaosto vuonna 1908. Silloin voimisteluharjoituksia pidettiin sunnuntaiaamuisin seitsemältä ja Kiantajärven jäällä pidettiin hiihtokilpailuja.

Vuonna 1931 perustettu Kiannan Yritys oli alueen ensimmäinen varsinainen urheiluseura. Hankilan koululle perustettiin 1938 urheiluseura Ilves. Ensimmäinen urheilukenttä avattiin 1930 kirkon pihalle ja Kiannan kenttä valmistui 1936. Suomussalmen Rasti perustettiin 26. tammikuuta 1952 pitäjäseuran perustamistoimikunnan kokouksessa matkustajakoti Kalevassa. Rasti viittaa Suomussalmen paikkaan risteyspaikkana. Seuran jäsenmäärä ensimmäisenä vuotena oli 576.

## Lähteet
*Seuran kotisivut

### Viitteet
Tuulikki Karhu

**Tuulikki Maria Karhu** (o.s. Kaipiainen, 21. helmikuuta 1920 Kotka – 14. tammikuuta 2014) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki useita operettien pääosia.

## Ura
Karhun vanhemmat olivat mittariasentaja Lauri Kaipiainen ja Tilda Leppänen. Oppikoulun jälkeen hän opiskeli laulua muun muassa Lea Piltin ja Jorma Huttusen johdolla. Karhu työskenteli näyttelijänä Lohjan Työväen Teatterissa 1951–1959, Imatran teatterissa 1961–1965 ja Kuusankosken Teatterissa 1965 alkaen.

Karhu teki lukuisia operettien päärooleja (*Ilonen leski*, *Rose-Marie*, *Erämaan laulu*). Hänen puheroolejaan olivat muun muassa Kristiina (*[[Gabriel, tule takaisin]]*), Riikka (*Savu-uhri*), Anu (*[[Anu ja Mikko]]*), Alina (*Täällä Pohjantähden alla*) ja Colombe (*Volpone*).

Tuulikki Kaipiainen avioitui näyttelijä Viljo Karhun kanssa 1938. Pariskunnalle syntyi neljä lasta vuosina 1939–1947.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Ydinlämpöraketti

**Ydinlämpöraketti** on raketti, jossa nestemäistä polttoainetta lämmitetään ydinreaktorissa. Lämmitetty polttoaine höyrystyy ja pääsee purkautumaan suuttimen läpi. Tämä työntää rakettia vastakkaiseen suuntaan. Nasa on tutkinut kyseistä rakettia yhtenä vaihtoehtona Marsiin matkustamiseksi. 

## Lähteet
So Kwan-hui

**So Kwan-hui** (; k. 9. syyskuuta 1998 Pjongjang) oli pohjoiskorealainen poliitikko.

So toimi Pohjois-Korean maatalousministerinä vuodesta 1973 Kim Man-kumin seuraajana. Hän osallistui usein Kim Il-sungin maatilavierailuihin. Vuonna 1997 huipentui Pohjois-Korean nälänhätä, johon So nimettiin syypääksi. Hänen ilmoitettiin toimineen Yhdysvaltain agenttina ja tahallisesti sabotoineen jucheaatteen pohjalta järjestettyä maataloutta. 9. syyskuuta 1998 yli 20&nbsp;000 henkilöä kutsuttiin Pjongjangissa katsomaan Son ja kymmenien merkittävien viranomaishenkilöiden teloituksia ampumalla. Myös Son edeltäjän, juchepohjaisen maatalouden luojana tunnetun Kim Man-kumin (k. 1984) jäänteet nostettiin nälänhädän takia Marttyyrien hautausmaalta ylös teloituskomppanian ammuttaviksi.

## Lähteet
Tulivuoren kraatteri

**Tulivuoren kraatteri** on maanpinnassa oleva aukko tai painauma, joka toimii tulivuoren purkausaukkona. Kraatterit ovat usein muodoltaan maljamaisia. Osa kraattereista on syviä ja jyrkkäreunaisia ja osa on matalia ja laakeita.

Tulivuoren huipulla on huippukraatteri, jossa vulkaaninen materiaali on lähimpänä maanpintaa. Huipulla saattaa olla vain yksi kraatteri, mutta monilla vuorilla on useampiakin kraattereita. Esimerkiksi Etnan huipulla on neljä kraatteria. Vuoren rinteillä voi olla myös sivukraattereita.

Rauhallisten tulivuorten kraattereihin voi syntyä laavajärviä. Tällainen on esimerkiksi Mount Erebuksella, jossa magma on kuplinut maanpinnalle. Kraatteri voi täyttyä vedellä, jolloin muodostuu kraatterijärvi, joita on sekä aktiivisissa että sammuneissa tulivuorissa. Kraatterijärvet voivat olla sekä hyvin happamia että emäksisiä. Veden happamuus liittyy siihen, mitä kaasuja veteen pääsee. El Salvadorin Tecapan kraatterijärven Laguna de Alegrían veden pH on 2,7, kun taas Nicaraguassa sijaitsevan Nejapa-Mirafloresin kraatterijärven pH on 9,9.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sveitsin vihreä puolue

**Sveitsin vihreä puolue** on Sveitsiläinen puolue, joka on kansallisenneuvoston neljänneksi suurin puolue ja suurin puolue, joka on ei ole edustettuna liittoneuvostossa. Puolueen puheenjohtajana toimii Balthasar Glättli.

## Lähteet
Navarran kansanliitto

**Navarran kansanliitto** (), lyh. **UPN**), on alueellinen konservatiivinen puolue Navarrassa, Espanjassa. Puolueella on tällä hetkellä kaksi edustajaa Espanjan edustajainhuoneessa sekä yksi edustaja Espanjan senaatissa.

## Lähteet
Laavajärvi

**Laavajärvi** on sulasta laavasta kerääntynyt järvimäinen, usein pyöreähkö muodostuma. Laavajärvien laava on useimmiten basalttista, ja sellainen voi syntyä purkausaukkoon, kraatteriin tai suureen painaumaan. Laavajärvi voi muodostua, kun kraatteriin virtaa purkausaukosta tarpeeksi laavaa sen osittaiseen täyttämiseen. Laavajärvi voi syntyä myös, kun kraatteriin tai painaumaan virtaa laavaa sen ulkopuolisesta purkauksesta. Aktiivinen laavajärvi on suoraan yhteydessä magmasäiliöön.

Pitkäaikaisia laavajärviä synnyttävät tulivuoret ovat melko harvinaisia. Kuuluisimmat laavajärvet ovat Havaijin Kīlauealla, Etiopian Erta Alessa, Kongon demokraattisen tasavallan Nyiragongossa, Vanuatun Ambrymissa ja Antarktiksen Mount Erebuksella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sveitsin liittovaltion demokraattinen liitto

**Sveitsin liittovaltion demokraattinen liitto** (saks. *Eidgenössisch-Demokratische Union*, EDU) on sveitsiläinen poliittinen puolue. Sen ideologia on poliittisesti konservatiivinen, protestanttinen, fundamentalisti ja oikeistopopulistinen.

Vuonna 1975 perustetun puolueen nykyinen puheenjohtaja on Daniel Frischknecht. Puolueella on yksi paikka Sveitsin kansallisneuvostossa vuodesta lokakuusta 2019 alkaen.

## Lähteet
Siouxilaiset kielet

**Siouxilaiset kielet** on Pohjois-Amerikkaan sijoittuva kielikunta. Merkittävä osa siihen kuuluvista kielistä on jo kuollut ja ne, joilla on vielä puhujia, ovat uhanalaisia. Siouxilaisia kieliä on pyritty yhdistämään muihin paikallisiin kielikuntiin kuten esim. irokeesikieliin..

Kielikunta jakautuu kahteen alaryhmään, joista itäinen on kuollut kokonaan pois. Siihen lasketaan kuuluvaksi 18 kieltä:

* Itäiset
** Catawba
** Woccon
* Läntiset
** Mandan
** Dakotalaiset kielet
*** Assiniboine
*** Dakota
*** Lakota
*** Stoney
** Dhegihakielet
*** Omaha-ponca
*** Kansa
*** Osage
*** Quapaw
** Winnebago-chiwere-kielet
*** Ho-chunk
*** Iowa-oto
** Missourin siouxilaiset kielet
*** Crow
*** Hidatsa
** Ohion siouxilaiset kielet
*** Biloxi
*** Ofo
*** Tutelo

## Lähteet
Sosialistinen puolue (Alankomaat)

**Sosialistinen puolue** (hollanniksi: *Socialistische Partij* lyh. **SP**) on alankomaalainen vasemmistolainen puolue.

Vuoden 2023 parlamenttivaalien jälkeen puolueella on 5 edustajaa edustajainhuoneessa ja 3 edustajaa senaatissa.

Puolueen puheenjohtajana toimii Jimmy Dijk.

## Lähteet
Kotikieli

**Kotikieli** on määritelmällisesti se kieli, jota henkilö käyttää kotonaan eniten. Kotikieli ei ole sama asia kuin äidinkieli, vaikka nämä ovatkin sama asia yksikielisissä perheissä. Kodin lisäksi kotikieltä voidaan käyttää myös laajemmin sukulaisten tai muun lähipiirin kesken.

## Lähteet
Nippon ishin no kai

**Nippon ishin no kai** (, ”Japanin uudistusliitto”) on konservatiivinen ja oikeistopopulistinen poliittinen puolue Japanissa. Puolue perustettiin 2. marraskuuta 2015. Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa puolue sai 16 paikkaa Japanin parlamenttiin.

## Lähteet
Luettelo Turkin puolueista

Tämä artikkeli on **luettelo** **[[Turkki|Turkin]] [[puolue]]ista**.

## Nykyiset parlamenttipuolueet

## Lähteet
Samsung Galaxy Ace Plus

**Samsung Galaxy Ace Plus** on Samsung Electronicsin tammikuussa 2012 esittelemä ja helmikuussa julkaisema älypuhelin, jossa on 3,65 tuuman kosketusnäyttö. Tallennustilaa on kolme gigatavua ja keskusmuistia 512 megatavua. Lisäksi puhelimessa on viiden megapikselin kamera ja paikka microSD-kortille. Akun kapasiteetti on 1&nbsp;300 milliampeerituntia. Käyttöjärjestelmänä on Android 2.3 Gingerbread, joka on päivitettävissä 4.1 Jelly Bean -versioon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Babben Enger-Damon

**Barbra Mette Stockfleth "Babben" Enger-Damon** (o.s. **Enger**, s. 19. syyskuuta 1939 Oslo) on norjalainen maastohiihtäjä, viestin olympiavoittaja. Hän edusti aktiiviurallaan oslolaista Romerikslagets IL -seuraa.

Enger-Damon sijoittui Innsbruckin olympialaisissa 1964 5 kilometrillä 18:nneksi ja 10 kilometrillä 31:nneksi. Grenoblessa 1968 hän hiihti toisen osuuden Norjan voittaessa olympiakultaa 3&nbsp;×&nbsp;5&nbsp;kilometrin viestissä. Lisäksi hän sijoittui 10 kilometrillä kahdeksanneksi ja 5 kilometrillä 21:nneksi.

Enger-Damon voitti Norjan-mestaruuden 10 kilometrillä  1963 ja 1964. Hän voitti maansa mestaruuden myös purjehduksessa ja saavutti suunnistuksessa Norjan-mestaruuskilpailuissa hopeaa ja pronssia.

Enger-Damon avioitui aktiiviuransa aikana yhdysvaltalaisen maastohiihtäjä Larry Damonin kanssa. Hänen isänsä oli taidemaalari Erling Enger.

## Lähteet
UTC+3.30

**UTC+3.30** on aikavyöhyke, joka on 3 tuntia ja 30 minuuttia UTC±0-aikavyöhykettä edellä. Se on käytössä vain Iranissa.

## Lähteet
UTC+2.30

**UTC+2.30** on aikavyöhyke, joka on 2 tuntia ja 30 minuuttia UTC±0-aikavyöhykettä edellä. Se ei ole käytössä missään nykyisellä alueella, mutta sitä käytettiin Moskovan virallisena aikana vuoteen 1919 saakka, jonka jälkeen Venäjällä siirryttiin ensin aikavyöhykkeeseen UTC+2.31:19 ja 1921 nykyiseen UTC+3.

## Lähteet
Krăstana Stoeva

**Krăstana Stoeva** (, 3. tammikuuta 1941 Stoikite, Bulgaria – 24. heinäkuuta 2004) oli bulgarialainen maastohiihtäjä. Hän oli pituudeltaan 178&nbsp;cm.

Stoeva sijoittui 1960 Squaw Valleyn olympialaisissa 10 kilometrillä yhdeksänneksi. Innsbruckin olympialaisissa 1964 hän oli 5 kilometrillä kolmastoista, 10 kilometrillä 26:s ja 3&nbsp;×&nbsp;5&nbsp;kilometrin viestissä Bulgarian joukkueessa viides. Oslon MM-kilpailuissa 1966 hän sijoittui 5 ja 10 kilometrillä viidenneksi sekä 3&nbsp;×&nbsp;5&nbsp;kilometrin viestissä kuudenneksi.

Stoeva saavutti universiadeissa kultaa 8 kilometrillä ja 3&nbsp;×&nbsp;5&nbsp;kilometrin viestissä 1966 sekä hopeaa 7,5 kilometrillä 1962 ja 5 kilometrillä 1964.

## Lähteet
UTC+1.30

**UTC+1.30** on aikavyöhyke, joka on yhden tunnin ja 30 minuuttia UTC±0-aikavyöhykettä edellä. Se ei ole tällä hetkellä käytössä millään alueella. Sitä käytettiin nykyisen Etelä-Afrikan alueella Oranjen vapaavaltiossa, Transvaalissa ja Kapmaassa vuosien 1892–1903 välillä.

## Lähteet
UTC+1.24

**UTC+1.24** on aikavyöhyke, joka on yhden tunnin ja 24 minuuttia UTC±0-aikavyöhykettä edellä. Se ei ole tällä hetkellä käytössä millään alueella. Se oli käytössä 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa Puolassa, mutta Varsova siirtyi käyttämään aikavyöhykettä UTC+1 vuonna 1915 ja muu Puola vuonna 1922.

## Lähteet
Ferenc Juhász

**Ferenc Juhász** (1928 Bia, Unkari – 2015) oli unkarilainen runoilija ja *[[Új írás]]* -lehden päätoimittaja. Juhászin esikoiskokoelma *Szárnyas csikó* ilmestyi 1949. Eepoksissaan hän hyödyntää Unkarin historian tapahtumia.

## Suomennetut teokset
* *Kukkiva maailmanpuu: runoja ja runoelmia* (*Virágzó világfa*); suom. Hannu Launonen ja István Kecskemét. Helsinki: Otava 1974 Sarja: Delfiinikirja (Kääntäjien valtionpalkinto 1975)

### Runosuomennoksia
;Lähde
* Aavistuksen kellot, suom. Anna-Maija Raittila, teoksessa: *Lähteenkirkas hiljaisuus: uskonnollista runoutta 1900-luvun Euroopassa*, Kirjapaja 1983 
* Bulgarialainen kirkko, suom. teoksessa: *Unkarin lyyra: unkarilaista lyriikkaa keskiajalta nykyaikaan*, suom. ja toim. Toivo Lyy, Helsinki: Suomalaisen kirjallisuuden seura 1970
* Endre Adyn viimeinen valokuva, suom. teoksessa: *Kaivojen maa: valikoima unkarilaista nykylyriikkaa*, suom. ja toim. Anna-Maija Raittila, Helsinki: Kirjayhtymä 1970
* Hiljaisuuden kukka, suom. Hannu Launonen ja István Kecskemét, julkaisussa: *Kulttuurivihkot* 1985; nro 1
* Hirveksi muuttunut poika huutaa salaisuuksen portilta, suom. Hannu Launonen, julkaisussa: *Parnasso* 1969; nro 5
* Historia, suom. Anna-Maija Raittila, teoksessa: *Kaivojen maa*
* Humalassa, suom. Anna-Maija Raittila, teoksessa: *Kaivojen maa*
* Katkelma runosta neljälle äänelle (valittaen ja anellen, kiroamatta), suom. Hannu Launonen, julkaisussa: *Kulttuurivihkot* 1979; nro 3
* Mitä te tiedätte György Dózsasta?, suom. Hannu Launonen ja István Kecskemét, julkaisussa: *Parnasso* 1973; nro 7 ja teoksessa: *Runon suku: valikoima suomeksi elävää käännöslyriikkaa*, toim. Jarkko Laine, Otava Helsinki 1991 
* Pyhän tulitulvan tarinat (katkelma), suom. Anna-Maija Raittila, teoksessa: *Kaivojen maa*
* Runoilija (kasvattaja) ei voi odottaa, suom. teoksessa: Helena Kekkonen, *Ikkuna tulevaisuuteen* Helsinki: Vapaan sivistystyön yhteisjärjestö 1982 
* Taikauskon päivä, torstai: kun on vaikeinta, suom. Anna-Maija Raittila, teoksessa: *Kaivojen maa*
* Äitini: katkelma eepoksesta, suom. Hannu Launonen julkaisussa: *Parnasso* 1983; nro 2

## Lähteet

## Aiheesta muualla
UTC+0.30

**UTC+0.30** on aikavyöhyke, joka on 30 minuuttia UTC±0-aikavyöhykettä edellä. Se ei ole tällä hetkellä käytössä millään alueella, mutta se oli käytössä Sveitsissä vuoteen 1894 asti. Lisäksi se oli käytössä Sandringhamin kartanossa vuosien 1901 ja 1936 välillä.

## Lähteet
Sansankidé

**Sansankidé** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Diéman piirissä Malissa. Se sijaitsee 95 kilometriä Diémasta länteen. Kunnassa on 5&nbsp;000 ja kylässä 1&nbsp;600 asukasta (vuonna 2009).

Sansankidén kunnan pinta-ala on 308 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Lakamanén ja idässä Diéouran sekä etelässä Bafoulabén piirin Diallanin ja lännessä Diakonin kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Vesistöihin kuuluu Koumbo.

Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Luonnonvarainen kasvillisuus on savannia ja pensasaroa.

Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat khasonkoja, fulbeja ja bambaroita.

Sansankidésta on huonokuntoinen tieyhteys Lakamanéen. Asukkaiden pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maapähkinä, maissi ja vihannekset. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä ja käsityöammatteja.

## Lähteet
Britt Strandberg

**Britt Marianne Lundén** (o.s. **Strandberg**, s. 31. maaliskuuta 1934 Hennan, Ljusdalin kunta) on ruotsalainen viestihiihdon olympiavoittaja ja MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 167&nbsp;cm.

Strandberg hiihti toisen osuuden Ruotsin voittaessa olympiakultaa 3&nbsp;×&nbsp;5 kilometrin viestissä Squaw Valleyssa 1960. Hän oli samoissa kilpailuissa lisäksi kymmenellä kilometrillä kymmenes. Hän hiihti keskimmäisen viestiosuuden myös Ruotsin hopeajoukkueissa Zakopanen MM-kilpailuissa 1962 ja Innsbruckin olympialaisissa 1964. Innsbruckin 10 kilometrin kilpailussa hän sijoittui neljänneksi ja 5 kilometrillä 11:nneksi.

Strandberg hiihti toisen osuuden Ruotsin saavuttaessa viestipronssia Oslon MM-kilpailuissa 1966. Grenoblen olympialaisissa 1968 hän oli avausosuudella Ruotsin pronssijoukkueessa 3&nbsp;×&nbsp;5 kilometrin viestissä. Lisäksi hän sijoittui 15:nneksi sekä 5 että 10 kilometrillä.

Strandberg voitti Ruotsin-mestaruuden 10 kilometrillä 1961 sekä viestissä Edsbyns IF -seurassa 1961–1964 ja 1966–1967.

## Lähteet
UTC+0.20

**UTC+0.20** on aikavyöhyke, joka on 20 minuuttia UTC±0-aikavyöhykettä edellä. Se ei ole tällä hetkellä käytössä millään alueella, mutta se oli käytössä Alankomaissa 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa. Todellisuudessa kyseessä oli pyöristys ajasta UTC+0.19:32. Alankomaat siirtyi käyttämään aikavyöhykkettä UTC+2 vuonna 1940 ja UTC+1 vuonna 1942.

## Lähteet
Igor Vorontšihin

**Igor Nikolajevitŝ Vorontšihin** (, 14. huhtikuuta 1938 Moskova – 10. maaliskuuta 2009 Moskova) oli venäläinen maastohiihdon olympiamitalisti, joka aktiiviurallaan edusti Neuvostoliittoa. Hän oli pituudeltaan 177&nbsp;cm ja hän edusti seuratasolla Burevestnik Moskva -seuraa.

Vorontšihin saavutti Innsbruckin olympialaisissa 1964 pronssia 30 kilometrillä ja 4&nbsp;×&nbsp;10&nbsp;kilometrin viestissä, jossa hän hiihti kolmannen osuuden. Hän sijoittui samoissa kilpailuissa lisäksi 15 kilometrillä seitsemänneksi ja 50 kilometrillä 11:nneksi. Grenoblen olympialaisissa 1968 hän oli 50 kilometrillä 31:s. Muihin arvokilpailuihin hän ei uransa aikana osallistunut.

Vorontšihin voitti universiadeissa kultaa 11,5 kilometrillä 1962, 15 kilometrillä ja 4&nbsp;×&nbsp;8&nbsp;kilometrin viestissä 1964 sekä 15 kilometrillä ja 4&nbsp;×&nbsp;10&nbsp;kilometrin viestissä 1966. Hän voitti Neuvostoliiton-mestaruuden 30 kilometrillä 1964 ja viestissä 1966.

Aktiiviuransa jälkeen Vorontšihin toimi hiihtovalmentajana Burevestnik Moskva -seurassa sekä Neuvostoliiton maajoukkueessa, ensin naisten, sitten miesten joukkueessa. 1990-luvulla hän toimi Venäjän nuorten maajoukkueen päävalmentajana.

## Lähteet
UTC−0.25.21

**UTC−0.25.21** on aikavyöhyke, joka on 25 minuuttia 21 sekuntia UTC±0-aikavyöhykettä jäljessä. Nykyisin se ei ole käytössä millään alueella, mutta sitä on käytetty Irlannissa, jossa se otettiin käyttöön 2. elokuuta 1880. Irlannissa siirryttiin kuitenkin vuonna 1916 käyttämään samaa aikaa kuin Britanniassa.

## Lähteet
UTC−0.44

**UTC−0.44** on aikavyöhyke, joka on 44 minuuttia UTC±0-aikavyöhykettä jäljessä. Se ei ole tällä hetkellä käytössä millään alueella, mutta sitä käytettiin vielä 1970-luvulla Liberiassa. 7. tammikuuta 1972 Liberia siirtyi käyttämään aikavyöhykettä UTC±0.

## Lähteet
UTC−1

**UTC−1** on aikavyöhyke, joka on yhden tunnin UTC±0-aikavyöhykettä jäljessä. Sitä käytetään noin 15–30 astetta läntistä pituutta. UTC−1 on käytössä muutamilla Itä-Atlantin saarilla ja Grönlannissa.

## Aikavyöhykettä käyttävät valtiot ja alueet

### Ympäri vuoden
* 

### Normaaliaika
* 
** Ittoqqortoormiit ja sen alue
* 
** Azorit

## Lähteet
UTC−2

**UTC−2** on aikavyöhyke, joka on kaksi tuntia UTC±0-aikavyöhykettä jäljessä. Sitä käytetään noin 15–65 astetta läntistä pituutta. UTC−2 on käytössä muun muassa lähes koko Grönlannissa ja Brasilian saarilla.

## Aikavyöhykettä käyttävät valtiot ja alueet

### Ympäri vuoden
* 
** Fernando de Noronha
** Trindade ja Martim Vaz
* 
** Etelä-Georgia ja Eteläiset Sandwichsaaret

### Kesäaika
* 
** Ei Ittoqqortoormiit, Danmarkshavn ja Pituffik ja niitä ympäröivät alueet
* 
** Saint-Pierre ja Miquelon

## Lähteet
UTC−2.30

**UTC−2.30** on aikavyöhyke, joka on kaksi tuntia ja 30 minuuttia UTC±0-aikavyöhykettä jäljessä. Sitä käytetään vain kesäaikaan Kanadan provinsseista Newfoundland ja Labradorissa Newfoundlandin saarella ja Labradorin kaakkoisosassa.

## Lähteet
UTC−4

**UTC−4** on aikavyöhyke, joka on neljä tuntia UTC±0-aikavyöhykettä jäljessä. Sitä käytetään noin 50–90 astetta läntistä pituutta. UTC−4 on käytössä muun muassa Yhdysvaltojen ja Kanadan itäosissa, Karibialla ja useissa Etelä-Amerikan valtioissa.

## Aikavyöhykettä käyttävät valtiot ja alueet

### Ympäri vuoden
* 
** Amazonas (osa), Mato Grosso, Mato Grosso do Sul, Rondônia, Roraima
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
** Guadeloupe, Martinique, Saint Barthélemy, Saint Martin
* 
* 
** Saba, Sint Eustatius, Sint Maarten, Aruba, Bonaire, Curaçao
* 
* 
* 
* 
* 
** Anguilla, Brittiläiset Neitsytsaaret, Montserrat
* 
** Puerto Rico, Yhdysvaltain Neitsytsaaret
* 
** Quebec (pieni alue Itä-Quebecissä)

### Normaaliaika
* 
** Pituffik
* 
** New Brunswick, Nova Scotia, Prinssi Edwardin saari
** Newfoundland ja Labrador, Labrador pois lukien kaakkoisosa
* 
** Bermuda
*  (ei Pääsiäissaari, Magallanes y Antártica Chilena)
* 

### Kesäaika
* 
** Nunavut, Ontario, Quebec (pois lukien alue Itä-Quebecissä, jossa ei ole käytössä kesäaikaa)
* 
** Yhdysvaltain itäinen aika, käsittää suurimman osan itärannikosta
* 
* 
* 
* 
** Turks- ja Caicossaaret

## Lähteet
UTC−4.30

**UTC−4.30** on aikavyöhyke, joka on neljä tuntia ja 30 minuuttia UTC±0-aikavyöhykettä jäljessä. Se ei ole tällä hetkellä käytössä millään alueella. Se on ollut käytössä Venezuelassa kahdesti: ensimmäisen kerran vuosien 1912 ja 1965 välissä ja uudestaan 2007–2016. Nykyään Venezuela käyttää aikavyöhykettä UTC−4.

## Lähteet
UTC−9

**UTC−9** on aikavyöhyke, joka on yhdeksän tuntia UTC±0-aikavyöhykettä jäljessä. Sitä käytetään noin 125–165 astetta läntistä pituutta. UTC−9 on käytössä Alaskassa ja Ranskan Polynesiassa.

## Aikavyöhykettä käyttävät valtiot ja alueet

### Ympäri vuoden
* 
** Gambiersaaret

### Normaaliaika
* 
** Alaskan aika (pois luken osa Aleuteista)

### Kesäaika
* 
** Aleuuttien länsiosa

## Lähteet
UTC−9.30

**UTC−9.30** on aikavyöhyke, joka on yhdeksän tuntia ja 30 minuuttia UTC±0-aikavyöhykettä jäljessä. Se on käytössä vain Ranskan Polynesiaan kuuluvilla Marquesassaarilla.

## Lähteet
Gennadi Vaganov

**Gennadi Viktorovitš Vaganov** (, s. 25. marraskuuta 1936 Duvan, Baškortostan, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen maastohiihtäjä, joka aktiiviurallaan edusti Neuvostoliittoa. Hän on viestin olympia- ja MM-mitalisti. Seuratasolla hän edusti TsSKA Moskovaa. Hän on pituudeltaan 173&nbsp;cm. 

Vaganov saavutti Squaw Valleyn olympialaisissa 1960 pronssia 4&nbsp;×&nbsp;10&nbsp;kilometrin viestissä, jossa hän oli nopein toisen osuuden hiihtäjistä. Hän sijoittui samoissa kilpailuissa neljänneksi 15 ja 30 kilometrillä sekä seitsemänneksi 50 kilometrillä. Zakopanen MM-kilpailuissa 1962 hän hiihti ankkuriosuuden Neuvostoliiton saavuttaessa viestipronssia. Innsbruckin olympialaisissa 1964 hän hiihti jälleen toisen osuuden olympiapronssia saaneessa  Neuvostoliiton viestijoukkueessa

Vaganov voitti Neuvostoliiton-mestaruuden 15 kilometrillä 1960, 1962 ja 1964 sekä viestin 1960 ja 1962–1965. Neuvostoliiton puolustusvoimien mestaruuskilpailuissa hän voitti kaikki viisi maastohiihtomatkaa vuonna 1961. Aktiiviuransa jälkeen hän on toiminut hiihtovalmentajana.

## Lähteet
Machhapuchhare

**Machhapuchhare** on vuori Himalajan vuoristolla Nepaliin keskiosassa. Sen huipun korkeus on 6&nbsp;993 metriä. Nepalissa jossa vuorikiipeilyyn liittyvä matkailu on hyvin laajaa, Machhapuchhare tunnetaan vuorena, jolle kiipeäminen on kielletty.

## Maantiede

Machhapuchhare sijaitsee Nepalin keskiosan Himalajalla Annapurnan vuorijonolla. Annapurna käsittää kolme maailman korkeimmista vuorihuipuista. Machhapuchharen korkeus on 6&nbsp;993 metriä. Vuoren huippu on kaksikärkinen. Machhapuchhare ei ole yhtä korkea kuin jotkin muut huiput, mutta sijaitsee niistä erillään näkyen selvästi maastosta eri kohteilta sen ympärillä.  Maasto kohoaa lähialueelta vain 900 metrin korkeudelta nopeasti lähes 7&nbsp;000 metriin vuoren huipulla. Pokhara sijaitsee vuoresta noin 24 kilometriä etelään. Lähellä on myös Phewan järvi. Vuorta ympäröivä alue on osa vuonna 1992 perustettua Annapurnan suojelualuetta.

## Historia
Ympäröivän seudun asukkaat ovat gurungeja. Gurungit ovat taas yksi gurkhina tunnetuksi tulleista heimoista. Gurungit pitävät Machhapuchharea pyhänä vuorena. Nepalissa monet vuorenhuiput ovat matkailukohteita vuorikiipeilijöille. Maassa sijaitsee esimerkiksi Mount Everest, maailman korkein huippu ja suosittu kiipeilykohde. Machhapuchharella kiipeily on kuitenkin kielletty. Ensimmäisen virallisen kiivennän Machhapuchharelle järjesti brittiläinen Jimmy Roberts vuonna 1957. Tuolloin kiipeilijät eivät huonon sään takia päässeet koskaan huipulle saakka. Yrityksen epäonnistuttua Roberts käytti yhteyksiään Nepalin hallintoon saaden tehtyä vuorelle kiipeämisen kielletyksi. Täysin varmaa ei ole, miten tai miksi Roberts lopulta tämän sai aikaan. Sittemmin vuori on tullut kuitenkin erityisesti tunnetuksi vuorena, jolle kiipeäminen ei ole sallittua.

## Lähteet
UTC−8.30

**UTC−8.30** on aikavyöhyke, joka on kahdeksan tuntia ja 30 minuuttia UTC±0-aikavyöhykettä jäljessä. Se ei ole tällä hetkellä käytössä millään alueella. Sitä on käytetty Pitcarinsaarilla, mutta sielläkin siitä luovuttiin huhtikuussa 1998, kun saaret siirtyivät aikavyöhykkeeseen UTC−8.

## Lähteet
UTC−10

**UTC−10** on aikavyöhyke, joka on kymmenen tuntia UTC±0-aikavyöhykettä jäljessä. Sitä käytetään noin 145–165 astetta läntistä pituutta. Se on käytössä muun muassa Havaijilla ja joidenkin valtioiden merentakaisilla alueilla Tyynellämerellä.

## Aikavyöhykettä käyttävät valtiot ja alueet

### Ympäri vuoden
* 
**  pois lukien Gambiersaaret ja Marquesassaaret
* 
** Cookinsaaret
* 
** Havaiji
** Johnstonin atolli

### Normaaliaika
* 
** Aleuuttien länsiosa

## Lähteet
UTC−11

**UTC−11** on aikavyöhyke, joka on 11 tuntia UTC±0-aikavyöhykettä jäljessä. Sitä käytetään noin 155–175 astetta läntistä pituutta. Se on käytössä joillakin Yhdysvaltojen saarilla ja Uuden-Seelannin Niuella.

## Aikavyöhykettä käyttävät valtiot ja alueet

### Ympäri vuoden
* 
** Niue
* 
** 
** Swains Island
** Yhdysvaltain pienet erillissaaret (Jarvis, Kingmanin riutta, Midwaysaaret, Palmyran atolli)

## Lähteet
UTC−12

**UTC−12** on aikavyöhyke, joka on 12 tuntia UTC±0-aikavyöhykettä jäljessä. Sitä käytetään noin 170–180 astetta läntistä pituutta. Se on käytössä Yhdysvalloille kuuluvilla Bakerin ja Howlandin saarilla.

## Lähteet
Jukatanin kanaali

**Jukatanin kanaali** tai **Jukataninsalmi** (esp. *Canal de Yucatán*) on salmi Meksikon ja Kuuban välissä. Se yhdistää Meksikonlahden ja Karibianmeren.

## Maantiede
Jukatanin kanaali on saanut nimensä Jukatanin niemimaasta. Se on 217 km leveä Meksikon Cabo Catochen ja Kuuban Cabo San Antonion välillä. Suurin syvyys on 2779 metriä, lähellä Kuuban rannikkoa.

## Virtaukset
Suurin osa Meksikonlahteen virtaavasta merivedestä tulee Jukatanin kanaalin kautta. Tästä n. 5 Sv tulee Pohjoisesta päiväntasaajavirrasta, joka virtaa Windward-väylän kautta Kuuban ja Hispaniolan välistä, ja 12 Sv Eteläisestä päiväntasaajavirrasta, joka virtaa Brasilian rannikolta. Yhdessä nämä muodostavat Meksikonlahdelle Jukataninvirran.

## Lähteet
UTC−10.30

**UTC−10.30** on aikavyöhyke, joka on kymmenen tuntia ja 30 minuuttia UTC±0-aikavyöhykettä jäljessä. Sitä ei käytetä tällä hetkellä millään alueella. Se oli käytössä Havaijilla vuosina 1896–1947.

## Lähteet
Redonit

**Redonit** olivat gallialainen kelttiheimo. Klaudios Ptolemaioksen mukaan he asuivat senonien länsipuolella Breslejoen sivuhaaran Loiren () varrella. Redonien pääkaupunki oli *Condate*, nykyinen Rennes. Plinius vanhemman mukaan redonit olivat yksi Gallia Lugdunensiksessa asuneista kansoista diablindien ja turonien ohella. Gallian sodan aikana vuonna 57 eaa Julius Caesar lähetti yhden legioonan alistamaan venetit, redonit sekä muut kelttiheimot Seinen ja Loiren välillä. Caesarin mukaan redonit olivat yksi kelttien merivalloista, joiden alue ulottui valtamerelle asti. Vuonna 52 eaa redonit ja heidän naapuriheimonsa lähettivät Alesian taisteluun apujoukkoja Vercingetorixille.

## Lähteet
Carl Otto Alexander Munck

**Carl Otto Alexander Munck** (29. toukokuuta 1853 Hamina – 26. tammikuuta 1927 Hausjärvi) oli suomalainen vapaaherra, tilanomistaja, tutkimusmatkailija ja valtiopäivämies. 

Munckin vanhemmat olivat kenraali, vapaaherra Johan Reinhold Munck ja Wilhelmina Margareta von Kraemer ja puoliso vuodesta 1882 Natalia Ruin. Sairaanhoitaja Ruth Munck oli heidän tyttärensä. Carl Otto Alexander Munck tuli ylioppilaaksi Helsingissä ja valmistui agronomiksi Ultunassa 1880. Hän oli Hausjärven Erkylän kartanon omistaja ja tutkimusmatkailija, joka teki tutkimusmatkoja sekä Aasiaan että Amerikkaan. Munck oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1885, 1899, 1900 ja 1905–1906.

Munckin veli oli vapaaherra, insinööri, valtiopäivämies Nikolai Adolf Reinhold Munck.

## Lähteet
Madiga Sacko

**Madiga Sacko** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Diéman piirissä Malissa. Se sijaitsee 25 kilometriä Diémasta lounaaseen. Kunnassa on 13&nbsp;900 ja kylässä 9&nbsp;800 asukasta (vuonna 2009).

Madiga Sackon kunta rajoittuu lännessä Diéman piirin Lambidoun, pohjoisessa Diangounté Camaran, idässä Diéman ja etelässä Kitan piirin Guémoukouraban kuntiin. Maisemaa leimaavat alangot. Pysyviä vesistöjä ei ole. Seutu kuuluu Sahelin vyöhekkeeseen.

Kuntaan kuuluu neljä kylää. Asukkaat ovat sonikeja, fulbeja, maureja, bambaroita ja mandinkoja.

Madiga Sackosta on huonokuntoinen tieyhteys Diémaan. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, lehmänpapu, riisi, maapähkinä ja vihannekset. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Madiga Sackossa pidetään viikoittain suuret markkinat.

Palveluihin kuuluu kahdeksan alakoulua, kaksi yläkoulua, kuusi madrasaa, kaksi lukutaitokeskusta sekä Madiga Sackon ja Souranguédoun terveyskeskukset. Vesihuolto kattaa 78 prosenttia tarpeesta. Kunnassa on Malitelin ja Orangen matkapuhelinverkot.

## Lähteet
Eva Lille

**Eva Lille** (o.s. Hyvärinen, s. 13. toukokuuta 1941 Helsinki) on suomalainen kulttuurihenkilö ja kääntäjä, joka on esitellyt suomalaista kulttuuria Virossa ja kääntänyt virolaista kirjallisuutta suomeksi.

Lillen äidinkielenopettaja, joka osasi viroa ja tunsi maan hyvin, antoi kirjallisuudesta kiinnostuneelle oppilaalleen vihjeen tutustua virolaisen kirjallisuuden suomennoksiin. Isältä saatu Ants Oraksen tietokirja *Viron kohtalonvuodet* oli lopullinen heräte tutustua maahan ja sen historiaan. Lille aloitti Helsingin yliopistossa itämerensuomalaisten kielten opinnot ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi 1967. Jo opiskelijamatkalla hän näki ja kuuli, miten Virossa elettiin ja millaisia ihmiskohtaloita siellä oli tapahtunut. Turismin alkaessa 1965 Lillestä tuli matkanjohtaja ja yhteydet maan kulttuurielämään laajentuivat entisestään, kun hän 1968 avioitui pianisti Mart Lillen kanssa.

Lillet asuivat kolme vuotta Tallinnassa Eva Lillen työskennellessä matkanjohtajana ja Viron radiossa. Kääntäjän ura alkoi jo 1960-luvulla, kun Lille suomensi virolaisia näytelmiä, ja myöhemmin kansatieteellisiä teoksia ja proosaa. Vuosina 1980–1996 hän toimi matkanjohtajana monella Viroon suuntautuneella luonto- ja kulttuurimatkalla. Sihteerin ja toiminnanjohtajan töitä Tuglas-seurassa Lille teki 1989–1993, kulttuurisihteerinä Tallinnassa sijaitsevassa Suomen Viron-instituutissa hän oli 1994–1996 ja lehdistöneuvoksena Suomen Tallinnan suurlähetystössä 1997–2002. Valtion taiteilijaeläke myönnettiin Lillelle 2003.

## Suomennoksia
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
Pikselitiheys

**Pikselitiheys** on näytön resoluutiota kuvaava suure, joka kertoo kuinka monta pikseliä näytöllä on pituusyksikköä kohti. Yleensä pikselitiheyttä mitataan pikseleinä tuumaa kohti (**ppi**) mutta voidaan ilmoittaa myös senttimetriä kohden (**ppcm**). Pikselitiheys voidaan laskea kaavalla:

Pikselitiheys = \frac{\sqrt{w_p^2 + h_p^2}}{d}
, jossa
# w_p on näytön leveys pikseleissä
# h_p on näytön korkeus pikseleissä
# d on näytön lävistäjä (yleensä tuumina).
Mitä suurempi pikselitiheys on, sitä tarkempi samankokoinen kuva on.

## Lähteet
* https://www.scientiamobile.com/what-is-pixel-density/
* https://turbofuture.com/computers/How-To-Calculate-Pixel-Density-ppi-By-Yourself-And-What-Is-Pixel-Density
Punapapukaijakala

**Punapapukaijakala** (*Sparisoma viride*) on huulikaloihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Atlantin länsiosista. Lajia pidetään myös akvaarioissa.

## Koko ja ulkonäkö

Punapapukaijakala kasvaa tyypillisesti 30&ndash;40 cm pitkäksi ja voi suurimmillaan olla noin 60 cm pitkä. Koiraat ovat naaraita suurempia. Ruumiinmuodoltaan kala on pitkänomaisen soikea ja tukevahko. Punapapukaijakalan suomut ovat kookkaat ja väritys vaihtelee niin kalan iän kuin sukupuolen mukaan. Nuoret yksilöt ovat harmahtavanruskeita ja punavatsaisia ja ruumiissa on valkoisia pilkkurivejä. Aikuiset naaraat ja naaraasta koiraiksi sukupuoltaan vaihtaneet niin kutsutut välimuodon koira musituttavat nuoria kaloja, mutta valkoiset suomut eivät ole riveissä vaan satunnaisesti. Täysikasvuiset punapapukaijakalakoiraat ovat väritykseltään vihreitä. Päässä on punavioletteja juovia ja kiduskannen lähellä ja pyrstössä on keltaiset täplät. Lajin pyrstöevä on voimakkaasti haarautunut. Punapapukaijakalan etumaiset hampaat ovat yhdistyneet terävälaitaiseksi nokaksi ja taaemmat hampaat ovat levymäiset.

## Levinneisyys ja elintavat
Punapapukaijakala elää Meksikonlahdella Floridasta Meksikoon ja Karibianmererellä. Lajin elinympäristöä ovat kirkasvetiset koralliriutat yksin tai muutaman yksilön ryhminä ja nuoret kalat elävät meriruoho- ja leväkasvustoissa. Punapapukaijakalat syövät kivien pinnoilta levää ja korallieläimiä. Eläin on aktiivinen vain päivällä. Lajin lisääntyminen on ympärivuotista. Koiraalla voi olla useita naaraita ja lisääntyminen tapahtuu syvän veden koralleissa. Osa punapapukaijakalanaaraista vaihtaa sukupuoltaan koiraiksi. Sukupuoltaan vaihtaneiden kalojen 11-ketotestosteronihormonin pitoisuus on korkea. 

Punapapukaijakala on hyvä ruokakala ja sitä kalastetaan kaupallisesti. Se on myös suosittu laji yleisöakvaarioissa.

## Lähteet