open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pelttarinjärvi

**Pelttarinjärvi** on osin soiden, osin asutuksen reunustama keskimäärin matala järvi Pudasjärvellä Pohjois-Pohjanmaalla. Sen pinta-ala on 1,9 neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 96 kilometriä itäkoilliseen.

## Maantiede
Pelttarinjärven keskisyvyys on noin 192 senttimetriä ja ulottuvuus lännestä itään noin 3,8 kilometriä. Etelärannan Suonniemi ja Pihlajatörmä ovat niemiä, joiden väliin jää Tahkolahti. Niiden itäpuolella sijaitsee Pohjukanlahti, jossa on järven syvin kohta, noin yksitoista metriä. Pohjukanlahteen pääsee noin 120 metriä leveää salmea pitkin.

Pelttarinjärvessä on yksi saari. Se sijaitsee järven luoteisosassa niemen jatkeena ja sen nimi on Pihlajasaari. Järven rannoilla on pysyvää asutusta ja maantie 18779 kulkee sen pohjoispuolitse.

Pelttarinjärveen laskee Korpijoki kaakosta Jaurakkajärveltä (125,5 metriä merenpinnan yläpuolella). Pelttarinjärvi laskee länteen Jongunjärveen (120,1 metriä mpy) niin ikään Korpijokea.

Pelttarinjärven vesitilavuus on 3&nbsp;666&nbsp;000 kuutiometriä. Järven ekologinen tila on hyvä.

Pelttarinjärvi (61.711.1.002) kuuluu Korpijoen suualueeseen (61.711), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Iijoen vesistössä (61). Toinen jakovaihe on Korpijoen alaosan alue (61.71) ja ensimmäinen jakovaihe on Korpijoen valuma-alue (61.7). Pelttarinjärvi on laajin Korpijoen suualueen neljästä järvestä. Toiseksi laajin järvi, Takalampi (61.711.1.001), on pinta-alaltaan noin 23 hehtaaria.

## Lähteet
Augustenborgin linna

**Augustenborgin linna** () on Tanskassa Sønderborgin kunnassa sijaitseva barokkilinna. Se rakennettiin alun perin vuosina 1660–1664 Augustenborgin herttua Ernst Güntherille, mutta nykyinen päärakennus on 1770-luvulta. Sen rakennutti herttua Frederik Kristian I. Linnaa on käytetty historian saatossa kasarmina, opettajaseminaarina ja psykiatrisena sairaalana.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kinskýn palatsi

**Kinskýn palatsi** on Tšekin pääkaupunki Prahan Vanhankaupungin aukion laidalla sijaitseva rokokoorakennus. 

## Historia
Kinskýn palatsi rakennettiin vuosien 1755 ja 1765 välilä samalla paikalla sijanneiden kolmen keskiaikaisen rakennuksen paikalle. Eteläisimmän ja pohjoisimman talon pohjakerrokset ovat säilyneet palatsin kellarikerroksessa. Vaikka talot olivat erillisiä, oli niillä ollut yhteinen omistaja useaan kertaan historiassa. Lopulta kreivi Jan Arnošt Goltz hankki ne omistuksiinsa vuosina 1750 ja 1755 ja yhdisti ne toisiinsa lopullisesti. Nykyiseen muotoonsa rakennettu palatsi myytiin František Oldřich Kinskýlle vuonna 1768. Palatsia laajennettiin sen pohjoispuolella sijainneen talon alueelle, jonka osio sai vakutteita klassismista.

Prahan kansallisgalleria on toiminut palatsin tiloissa vuodesta 1949 lähtien.

Kesällä 2025 palatsin tiloissa aloitettiin mittava peruskorjaus, jonka aikana sen tiloissa ei järjestetä näyttelyitä.

## Arkkitehtuuri
Rakennuksen alkuperäinen rokootyyli on luultavasti Anselmo Luragon käsialaa. 1800-luvun alkupuoliskolla sen sisäpihan siivet rakennettiin uudestaan Josef Krannerin suunnitelmien mukaan. Palatsin koristelut on valmistanut Ignác František Platzer.

Palatsin muodostamat rakennukset koostuvat Vanhankaupungin aukion laidalla sijaitsevasta päärakennuksesta, vasemmasta siivestä, poikittaissiivestä, Týnská-kadun puolella olevasta rakennuksesta ja sivusiivistä. Kinskýn palatsin julkisivu on koristeltu näyttävillä stukoilla, kohokuvilla sekä patsailla. Päärakennuksen toisessa kerroksessa sijaitsevat kolme suurta salia. Palatsin alueelle lukeutuu myös kaksi sisäpihaa, jossa toisessa sijaitsee suihkulähde.

### Suojelu
Kinskýn palatsi on suojeltu kulttuurimonumenttina vuodesta 1958 ja kansallisena kulttuurimuistomerkkinä vuodesta 1992 lähtien. Se kuuluu myös Prahan historiallisen keskustan Unescon maailmanperintökohteeseen.

## Galleria

Tiedosto:Praha - Palac Goltz-Kinskych.jpg|Palatsi ilmasta nähtynä.
Tiedosto:Palác Kinských erb.JPG|Palatsissa sijaitseva Kinskýn suvun vaakuna.
Tiedosto:Praha Stare Mesto Staromestske nam 12 kasna 2 a.jpg|Sisäpihan suihkulähde.
Tiedosto:Praha, Husův pomník - panoramio.jpg|Palatsi ja sen edustalla sijaitseva Jan Husin patsas.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Clas Livijn

**Clas Johan Livijn** (12. marraskuuta 1781 Skänninge – 12. lokakuuta 1844 Tukholma) oli ruotsalainen juristi ja kirjailija. Hän johti ja uudisti Ruotsin vankilahallintoa vuodesta 1835. Kirjailijana hänet tunnetaan erityisesti teoksestaan *Spader Dame: En Berättelse i Bref, funne på Danwiken* (1824), joka kuvaa ironisesti rakkautta, hulluutta ja turmiota. Livijn oli myös mukana perustamassa Witterhetens vänner -nimistä seuraa, joka oli romantiikan uranuurtajia Ruotsissa.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jeremi Virtanen

**Jeremi Virtanen** (s. 30. syyskuuta 2007 Espoo) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Turun Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Virtanen osaa pelata myös laidassa. Hänellä on juniorisopimus ja hän on pelannut pääasiassa seuran U20-joukkueessa.

## Ura
### Seuraura
Virtanen on Forssan Palloseuran kasvatti. Hän siirtyi 13-vuotiaana Tutoon kaudeksi 2021–2022. Kaudeksi 2022–2023 Virtanen siirtyi Turun Palloseuraan, jonka U16-joukkueen varakapteenina hän toimi. Virtanen jakoi kahdeksalla osumallaan koko U16 SM-sarjan maalipörssin voiton Tapparan Joonas Rajalan kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kaudella 2024–2025 Virtanen voitti TPS:n U20-joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +4. Hänet valittiin U20 SM-sarjan tammikuun kuukauden nuoreksi pelaajaksi.

Kaudella 2025–2026 Virtanen debytoi TPS:n SM-liigajoukkueessa. Hän teki liigadebyyttinsä 11. lokakuuta 2025 vieraissa JYPiä vastaan. Virtanen merkittiin joukkueen nelosketjun oikeaan laitaan niin ikään kahden muun U20-joukkueen pelaajan: Jesse Pärssisen ja Santeri Elon viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.322 minuuttia ja hänelle merkittiin teholukema –1, kunnes Virtanen sai kolmannessa erässä ottelurangaistuksen Roni Jokiseen kohdistuneesta polvitaklauksesta. Hänet asetettiin teostaan kahden ottelun mittaiseen pelikieltoon.

### Maajoukkueura
Virtanen pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2025. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2023. Yhteensä Virtanen on pelannut 41 poikien maaottelua.

## Pelityyli
Virtanen on kuvaillut olevansa aika monipuolinen hyökkääjä, joka pystyy sekä puolustamaan, tekemään maaleja että syöttämään. Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueen valmennusjohdon mukaan hän on valmentajan ihannepelaaja, jonka voi laittaa rooliin kuin rooliin ja hän tekee illasta toiseen pelikavereistaan parempia.

Virtanen on seurannut NHL:n puolelta erityisesti Aleksander Barkovin, Anton Lundellin ja Roope Hintzin sekä SM-liigasta Viljami Marjalan pelaamista.

## Yksityiselämä
Virtanen harrasti lapsena myös jalkapalloa ja salibandya. Hän teki lajivalinnan jääkiekkoon 14–15-vuotiaana.

## Tilastot

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Heimojärjestöjen Liitto

**Heimojärjestöjen Liitto** (aik. **Heimojärjestöjen keskusvaliokunta**) oli vuosina 1929–1944 toiminut suomalainen heimotyön keskusjärjestö, joka edisti heimoalalla toimivien seurojen ja yhdistysten työn yhtenäistämistä. Ensimmäisen kerran heimojärjestöjen keskusvaliokunta perustettiin talvella 1923, mutta sen toiminta lakkasi kuitenkin pian. Uusi heimojärjestöjen keskusvaliokunta perustettiin vuonna 1929. Heimojärjestöjen Liitto lakkautettiin marraskuussa 1944 syksyn 1944 aseleposopimuksen mukaisesti.

Keskusvaliokunnan jäsenjärjestöt suuntautuivat heimotyössä pääasiassa Itä-Karjalaan ja Inkeriin. Heimotyö keskitettiin tammikuussa 1943 heimojärjestöjen keskusvaliokuntaan ja samassa yhteydessä järjestön nimi muutettiin Heimojärjestöjen Liitoksi. Nimenmuutoksen yhteydessä järjestön yhteyteen hyväksyttiin viisi uutta jäsenjärjestöä, joista useimmat pitivät yhteyttä Viroon ja Unkariin.

Uudistuneen liiton tarkoituksena oli koota yhteistyöhön järjestöjä, jotka toimivat Suomen heimokansojen tukemiseksi ja toisiinsa lähentämiseksi. Se edusti heimotyötä, levitti tietoja heimokansoista ja niiden yhteenkuuluvaisuuden aatteen valaisemaa käsitystä Suomen eduista ja historiallisesta tehtävästä sekä tuki heimopakolaisia.

## Jäsenet
Heimojärjestöjen Liittoon kuuluivat jäseninä:
* Akateeminen Heimoklubi
* Akateeminen Karjala-Seura 
* Akateemisten Naisten Karjala-Seura
* Helsingin Eesti Selts
* Inkerin Avun Säätiö
* Inkeriläisten Yhdistys
* Inkerin Liitto 
* Kalevalaiset Naiset
* Karjalakerhojen Keskusliitto 
* Karjalan Kansalaisliiton Itä-Karjalan komitea 
* Suomalais-Unkarilainen Seura 
* Suomalaisuuden Liitto 
* Suomen Heimotyöseura; ja 
* Unkarin Ystäväin Kerho

## Katso myös
* Luettelo välirauhansopimuksen perusteella lakkautetuista järjestöistä

## Lähteet
Ochsenzollin metroasema

**Ochsenzoll** on Hampurin metron U1-linjan asema, joka avattiin 5. tammikuuta 1918. Asemaa käyttää arkisin 9 100 matkustajaa päivässä. Asema toimi alunperin kehälinjan (U3) haaran pääteasemana ja vuosina 1966-1960 U1-linjan pääteasemana.

## Historia
Asema rakennettiin Langenhornin rautatien pohjoiseksi päätepysäkiksi, ja se otettiin väliaikaisesti käyttöön 5. tammikuuta 1918, jolloin se oli höyryjunien käytössä. Linja sähköistettiin 1920-luvun alussa, ja varsinainen liikennöinti alkoi 1. heinäkuuta 1921. Linjan tavara-asema, joka sijaitsi aiemmin suoraan metroaseman pohjoispuolella katutasossa, ei ole ollut sellaisenaan käytössä 1990-luvun jälkeen, ja se purettiin 2000-luvun puolivälissä. Vuosina 1953–1967 Alsternordbahnin (ANB) asema sijaitsi aseman länsipuolelle. ANB yhteys korvattiin toukokuun lopussa 1969 U1-linjan jatkeella Garstedtiin.

Joulukuuhun 2008 asti Ochsenzoll toimi metron yöliikenteen. Siitä lähtien kaikki yöjunat ovat kulkeneet 20 minuutin välein Norderstedt Mitten pääteasemalle.

Marraskuusta 2015 lähtien asema on ollut esteetön.

## Lähteet
Catalina Usme

**María Catalina Usme Pineda** (s. 25. joulukuuta 1989) on kolumbialainen jalkapalloilija. Hän on pelannut kotimaansa lisäksi Meksikon, Turkin ja Perun sarjoissa. Elokuusta 2025 alkaen hän on edustanut perulaista Universitariota. Hän on pelannut pitkään Kolumbian naisten maajoukkueessa. 

Usme edusti kotimaassaan Formas Íntimasia, América de Calia ja Independiente Santa Fetä. Vuoden 2024 alkupuoliskolla hän pelasi Meksikossa Pachucan joukkueessa ja kaudella 2024–2025 Turkissa  Galatasarayssa.

Usme pelasi maailmanmestaruuskilpailuissa kaksi ottelua vuonna 2011, neljä ottelua vuonna 2015 ja viisi ottelua vuonna 2023. Hän teki maalin vuoden 2015 MM-kilpailuissa alkulohko-ottelussa Ranskaa vastaan sekä vuoden 2023 MM-kilpailuissa alkulohko-ottelussa Etelä-Koreaa ja neljännesvälieräottelussa Jamaikaa vastaan. Olympialaisissa Usme pelasi kolme ottelua niin Lontoossa 2012, Rio de Janeirossa 2016 kuin myös Pariisissa 2024. Hän teki Rion olympialaisissa kaksi maalia Yhdysvaltoja vastaan ja Pariisissa yhden maalin Ranskaa vastaan. Usme on pelannut Copa Américassa vuosina 2014, 2018, 2022 ja 2025. Vuoden 2018 turnauksessa hän oli yhdeksällä maalillaan paras maalintekijä.

## Lähteet
Alexandre de Moraes

**Alexandre de Moraes** (s. 13. joulukuuta 1968, São Paulo) on brasilialainen juristi, joka toimii maansa korkeimman oikeuden tuomarina.

## Tausta ja yksityiselämä
Moraes syntyi São Paulossa vuonna 1968. Hän valmistui juristiksi São Paulon yliopistosta vuonna 1990. Hän väitteli tohtoriksi oikeustieteestä samasta yliopistosta 10 vuotta myöhemmin. Hänen erikoisalaansa on Brasilian perustuslaki ja hän on myös opettanut vaalioikeutta São Paulon yliopistossa.

Moraes on naimisissa Viviane Barci de Moraesin kanssa. Parilla on kolme lasta. Uskonnolliselta vakaumukseltaan Moraes on katolilainen.

## Poliittinen ura
Vuonna 2002 Moraes nimitettiin São Paulon osavaltion julkisesta turvallisuudesta vastaavaksi ministeriksi. Hän toimi virassa seuraavat kolme vuotta. Moraesia kritisoitiin poliisiväkivallan peittelystä: Moraesin kaudella São Paulon kaupungin murhista neljännes oli poliisin tekemiä. Lisäksi Moraes määräsi mellakkapoliisit vasemmiston mielenosoitusten hajoittamiseksi.

Vuonna 2016 presidentti Michel Temer nimitti Moraesin oikeusministeriksi hallitukseensa.

## Korkeimmassa oikeudessa
Korkeimman oikeuden tuomarina Moraes aloitti 22. maaliskuuta 2017. Moraes puolusti poliisin kovakouraisia otteita ja sai tämän vuoksi jälleen osakseen kritiikkiä erityisesti vasemmistolaisilta puoluilta. Lisäksi Moraesia syytettiin Transcooper -nimisen osuuskunnan suojelusta, jolla puolestaan väitettiin olleen yhteyksiä Primeiro Comando da Capital -nimiseen huumeliigaan.

Moraesin lakisääteinen eläkeikä korkeimmasta oikeudesta tulee täyteen vuonna 2043.

### Kiistat väitetystä puolueellisuudesta
Syyskuussa 2025 Yhdysvallat asetti Moraesille pakotteita, koska hän oli osallisena Jair Bolsonaron syyttämiseen. 

## Kunnianosoituksia

*  Rio Brancon ritarikunnan suurristi (Brasilia, 2023)
*  Ilmavoimien ansioritarikunnan suurupseeri (Brasilia)
*  Maavoimien ansioritarikunnan suurupseeri (Brasilia)
*  Merivoimien ansioritarikunnan suurupseeri (Brasilia)
*  Puolustusansioiden ritarikunnan suurupseeri (Brasilia)

## Galleria

Tiedosto:Twitter 29 agosto 2024 - Carlos Latuff.png|Elokuussa 2024 julkaistu pilakuva, jossa Moraes potii Elon Muskin pois Brasilian markkinoilta 
Tiedosto:Ordem do Mérito do TSE (52767822382).jpg|Moraes ja varapresidentti Geraldo Alckminin kanssa vuonna 2023
Tiedosto:Manifestação Reaja Brasil no Parque Moinhos de Vento em Porto Alegre em 7 de setembro de 2025 33.jpg|Mielenosoittaja vastustaa Moraesia


## Lähteet
Toliaran yliopisto

**Toliaran yliopisto** (; ) on julkinen yliopisto, joka toimii Madagaskarin lounaisosassa,  Atsimo-Andrefanan hallintoalueen keskuskaupungissa Toliarassa.

Yliopisto on saanut alkunsa vuonna 1977 Madagaskarin yliopiston alueellisena toimipisteenä (). Nykyinen itsenäisen yliopiston asema on vuodelta 1988.

Yliopiston akateeminen lukuvuosi ajoittuu marras-heinäkuulle. Opetuskielinä ovat ranska ja malagassi. Yliopistossa on neljä tiedekuntaa ja useita erillisinstituutteja tai muita toimipaikkoja.

Yliopistovertailuissa Toliaran yliopisto sijoittuu Madagaskarin korkeatasoisimpien korkeakoulujen joukkoon.

## Tunnettuja alumneja

* Olivier Mahafaly Solonandrasana, aiempi Madagaskarin pääministeri (2016–2018)
* Bahia Massoundi, komorilainen poliitikko, ministeri

## Lähteet
Tsypnavolok

**Tsypnavolok** (, suomeksi myös *Tsipniemi*) on taajama Murmanskin alueen Petsamon piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Barentsinmeren rannalla Kalastajasaarennon itäosassa. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan taajamassa oli 35 asukasta.

## Maantiede
Tsypnavolok sijaitsee Kalastajasaarennon koillisrannalla. Matkaa piirin hallintokeskukseen Nikkeliin on noin 222 kilometriä.  Petsamon taajamaan matkaa on noin 76 kilometriä. Ennen Petsamon piirin vuoden 2020 hallintouudistusta Tsypnavolok kuului Petsamon kaupunkikuntaan. 

Nimi *Tsyp-Navolok* viittaa myös kylän lähellä sijaitsevaan 1,4 kilometrin pituiseen niemeen. Niemeltä on tavattu useita harvinaisia kasvilajeja. Nimi esiintyy myös niemen eteläpuolisen lahden sekä läheisen 109 metrin korkuisen mäen nimissä.

## Historiaa
Nykyisen Tsypnavolokin alue tunnettiin kalastuspaikkana jo 1500-luvulla. 1600-luvun alkupuolella alueella oli kolme kalastajien tilapäistä asutuskeskusta, joissa oli yhteensä 30 pirttiä. 

Varsinaisen kylän alueelle perustivat norjalaiset siirtolaiset vuonna 1867. Paikka tunnettiin norjaksi nimellä *Stangenes*. 1880-luvun alkupuolella Tsypnavolok oli Muurmannin rannikon kalastuksen keskus, jossa oli parhaimmillaan 2&nbsp;000 kalastajaa. Kalastajat siirtyivät myöhemmin Vaitolahteen ja kylä autioitui, mutta se asutettiin uudelleen vuonna 1888 lännempänä sijainneesta Supuskan (*Zubovka*) kylästä käsin.

Osa kylän asukkaista muutti Norjaan vuonna 1919. Kylässä oli kuitenkin vielä norjalaista asutusta neuvostoajan alkupuolella, jolloin Tsypnavolok oli norjalaisten kansallisen kyläneuvoston keskus. Vuonna 1926 kylässä oli 118 asukasta. Kylään perustettiin kalastuskolhoosi ”Poljarnaja zvezda” (kirjaimellisesti ’Pohjantähti’, ) vuonna 1930. Vuonna 1937 suurin osa kyläläisistä siirrettiin Lohilahteen Kantalahden rannalle ja loput asukkaat karkotettiin vuonna 1940. Vuonna 1942 Tsypnavolokissa oli rannikkotykistön patteri ja 1950-luvulta vuoteen 1993 sijoitettuna ilmapuolustusdivisioona.

## Lähteet
* 
### Viitteet
Katherine Tapia

**Luz Katherine "Kate" Tapia Ramírez** (s. 7. joulukuuta 1992 Santa Cruz de Lorica) on kolumbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut seuraurallaan aiemmin kotimaansa lisäksi Chilessä, ja tammikuusta 2023 alkaen hän on edustanut brasilialaista Palmeirasia. 

Tapia pelasi Kolumbian naisten maajoukkueen ykkösmaalivahtina Pariisin olympialaisissa 2024 ja vuoden 2025 Copa Américassa, jossa Kolumbia saavutti hopeaa.

## Lähteet
Immunologinen trombosytopeeninen purppura

**Immunologinen trombosytopeeninen purppura** (myös idiopaattinen trombosytopeeninen purppura, idiopaattinen trombosytopenia tai ITP) on autoimmuunisairaus, jossa keho muodostaa verihiutaleita hajottavia vasta-aineita ja seurauksena on trombosytopenia eli matala verihiutaleiden lukumäärä. Tämä aiheuttaa muun muassa alttiutta mustelmille. Verenvuotoherkkyys on yksilöllistä, mutta vaikeat vuodot ovat suhteellisen harvinaisia. Paradoksaalisesti ITP-potilaalla on vuotoriskin lisäksi korostunut tukostaipumus. 

## Oireet
Tyypillisimpiin oireisiin kuuluvat verenpurkaumataipumus sekä petekiat. Herkkyys verenpurkamille ilmenee vasta, kun veren verihiutaleiden määrä on laskenut hyvin alhaiseksi.


Kuva:Petechiaesmall.jpg|Petekiaa alaraajoissa
Kuva:Oral petechiae.JPG|Oraalipetekiaa/purppuraa alahuulessa
Kuva:Petechia on the tongue.jpg|Petekiaa potilaan kielessä, jolla on ITP:n aiheuttamana matala verihiutalemäärä
Kuva:Petechia lower leg2.jpg|Petekiaa potilaan jalan alaosassa – potilaan verihiutalemäärä on alhainen


## Diagnostiikka
Ensisijaisen ITP:n diagnostiikka on pitkälti poissulkevaa ja perustuu muiden trombosytopenian juurisyiden sekä toissijaisen trombosytopenian poissulkemiseen mahdollisten diagnoosien ulkopuolelle.
ITP:n kannalta merkityksellisiä potilaalta hankittavia esitietoja ovat potilaan sairaushistoria, alkoholin käyttö, lääkitykset sekä lähiaikoina sairastetut infektiot. Lisäksi rokotushistoria on tärkeä olla tiedossa.

## Taudin synty

Idiopaattisessa ja immuunivälitteisessä trombosytopeniassa verihiutaleiden pinnalle kohdistuvat IgG‑luokan vasta‑aineet sitoutuvat verihiutalemembraanin glykoproteiineihin. 

Vasta-aineiden päällystämät verihiutaleet opsonisoituvat ja fagosytoituvat pääosin pernassa Fcγ-reseptorien välityksellä makrofagien toimesta. Maksan GPIbα-kalvoproteiinille spesifit vasta-aineet voivat näin indusoida verihiutaleiden desialylaatiota ja johtaa niiden Fc-proteiiniin liittymättömään poistumiseen verenkierrosta hepatosyyttien Ashwell–Morell-reseptorin kautta.

## Historia
Saksalainen lääkäri Paul Gottlieb Werlhof kirjasi vuonna 1735 aiempaan kirjallisuuteen perustuen selostuksen ITP:hen liittyvistä kudosmuutoksista. Verihiutaleita ei tunnettu vielä tuohon aikaan. ITP:stä käytettiin laajalti ilmaisua *Werlhofin tauti* ennen kuin nykyinen, tarkemmin tautia kuvaava nimitys ehti vakiintua. Verihiutaleet kuvattiin lääketieteellisenä ilmiönä 1800-luvun alkuvuosikymmeninä, jolloin yhä useammat tutkijat kykenivät liittämään purppuramuutokset verihiutalemäärän muutoksiin.

Ensimmäinen efektiivinen hoito kuvattiin vuonna 1916, kun puolalainen lääketieteen opiskelija Paul Kaznelson raportoi naispotilaansa hyvästä vasteesta pernan poistoon. Pernanpoisto säilyi pitkään ensisijaisena hoitokeinona ITP:lle aina kortikosteroidi-hoitojen kehittämiseen asti.

## Katso myös
* Trombosytopenia
* Hemostaasi 

## Lähteet
Catalina Pérez

**Catalina Pérez Jaramillo** (s. 8. marraskuuta 1994 Bogotá) on kolumbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut seuraurallaan Yhdysvalloissa, Italiassa, Espanjassa, Brasiliassa, Saksassa ja Ranskassa. Elokuusta 2025 alkaen hän on edustanut ranskalaista RC Strasbourgia. Hän on pelannut Kolumbian naisten maajoukkueessa. 

Pérez pelasi Yhdysvalloissa Miamin yliopiston ja Mississippin osavaltionyliopiston joukkueissa. Vuonna 2019 hän edusti Yhdysvalloissa New England Mutinya, ja sen jälkeen hän siirtyi Eurooppaan. Italiassa Pérezin seuroja olivat Fiorentina ja Napoli, Espanjassa Real Betis, Brasiliassa Avaí ja Saksassa Werder Bremen.

Pérez pelasi maailmanmestaruuskilpailuissa yhden ottelun vuonna 2015 ja Kolumbian kaikki viisi ottelua vuonna 2023. Olympialaisissa hän oli varamaalivahtina Rio de Janeirossa 2016 ja Pariisissa 2024. Vuoden 2022 Copa Américassa Pérez oli ykkösmaalivahti Kolumbian saavuttaessa hopeaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Inder

**Inder** () on laskujoeton suolajärvi Kaspian syvängöllä Kazakstanin Atyraun alueen Inderin piirissä. Sen pinta-ala on 110 neliökilometriä, suurin syvyys 0,7 metriä ja valuma-alueen laajuus 425 neliökilometriä.

Uraljoen itärannalla sijaitseva järven allas on alkuperältään tektoninen. Se saa vetensä sateista sekä pohjavedestä, jonka mukana tulee vuosittain 1,5 miljoonaa tonnia suolaa. Pohjan ylimmän suolakerroksen paksuus on jopa kahdeksan metriä. Järvellä tuotetaan bromia ja kaliumia sisältävää keittosuolaa. Mutaa käytetään erilaisten sairauksien parantamiseen.

## Lähteet
Cavernas do Peruaçun kansallispuisto

**Cavernas do Peruaçun kansallispuisto** on luonnonsuojelualue Brasiliassa, Minas Geraisin osavaltion pohjoisosassa. Suojelualue perustettiin vuonna 1999, ja sen pinta-ala on 56 448 hehtaaria. Se ulottuu Januárian, Itacarambin ja São João das Missõesin kuntien alueille.

Puistossa on dramaattisia karstimaisemia, laajoja luolia ja rikas biologinen monimuotoisuus. Karbonaattikiveen muodostuneisiin vaakasuoriin luolajärjestelmäiin kuuluu luolamuodostumia, romahtaneita dolineja, kalkkikiviholveja ja maanalaisia jokia. Vakaaseen São Franciscon kratoniin kehittynyt maisema heijastaa merkittäviä ilmastollisia ja geologisia muutoksia plio-pleistoseenikaudelta. Luolista on löytynyt esihistoriallisia kalliotaidepiirroksia ja kansainvälisesti merkittäviä tuhatvuotisia arkeologisia kohteita.

Luolat ovat syntyneet miljoonien vuosien aikana, kun Peruaçu-joki on kaivertanut itselleen reittiä kalkkikivikallioiden läpi.

Puiston alueella kohtaa kolme erilaista metsäbiomia: Cerrado, Caatinga ja Mata Atlântica. Siellä tavataan yli 2 000 kasvi- ja eläinlajia, joihin kuuluu monia uhanalaisia lajeja.
Kalkkipitoista massiivia peittävät harvinaiset ja aluelle tyypilliset lehtipuumetsät, joiden lajit ovat sopeutuneet sen emäksiseen maaperään ja kausittaiseen vedenpuutteeseen (kalkkikivi ei pidätä vettä kuivana kautena, eikä sadetta saada usein). Nämä "kuiviksi metsiksi" (Mata Seca) kutsutut metsät ovat lähes kokonaan kadonneet Keski-Brasiliasta.

Jokien varrella kasvaa galleriametsiä, joissa on korkeita puita, runsaasti epifyyttejä ja monipuolinen kasvillisuus. Avointa pensassavannia (Campo Cerrado) esiintyy Peruaçu-joen yläjuoksulla.

Alueella elää rikas ja monipuolinen Cerrado-eläimistö, jossa on harvinaisia ja uhanalaisia lajeja sekä joitakin kotoperäisiä lajeja. Sitä pidetään tärkeänä lintujen muuttoreittinä.

Cavernas do Peruaçun kansallispuisto on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2025.

## Lähteet
Pedro Sarabia

**Pedro Alcides Sarabia Achucarro** (s. 5. heinäkuuta 1975 Asunción) on paraguaylainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija, joka pelasi keskuspuolustajan pelipaikalla. Hän on oikeajalkainen ja pituudeltaan 183-senttimetrinen. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut valmentajana, viimeisimpänä vuodesta 2025 Nacionalille.

Sarabia voitti River Platen joukkueessa kahdesti Argentiinan liigamestaruuden kausina 1999 ja 2000. Argentiinan lisäksi hän pelasi Paraguayssä ja Meksikossa. Sarabia pelasi 48 ottelua Paraguayn A-maajoukkueessa. Hän pelasi vuoden 1997 Copa Américassa yhden ottelun Brasiliaa vastaan. Hän pelasi joukkueensa kaikki neljä ottelua seuraavan vuoden MM-kilpailuissa. Hän kuului joukkueensa kokoonpanoon myös vuoden 2002 MM-kilpailuissa mutta ei päässyt kertaakaan vaihtopenkiltä kentälle.

## Lähteet
Fianarantsoan yliopisto

**Fianarantsoan yliopisto** (; ) on julkinen yliopisto, joka toimii Madagaskarin kaakkoisosan sisämaassa, Haute Matsiatran hallintoalueen keskuskaupungissa Fianarantsoassa.

Yliopisto on saanut alkunsa vuonna 1977 Madagaskarin yliopiston alueellisena toimipisteenä (). Nykyinen itsenäisen yliopiston asema on vuodelta 1988.

Yliopiston akateeminen lukuvuosi ajoittuu loka- ja kesäkuun väliseen aikaan. Opetuskielinä ovat malagassi ja ranska. Tiedekuntia on neljä, jonka ohella toimii useita instituutteja tai kouluja. Myös Fianarantsoan yliopistosairaala sijaitsee kampusalueella. Opiskelijoita on noin 24&nbsp;000 (lukuvuonna 2018–2019).

Yliopistovertailuissa Fianarantsoan yliopisto sijoittuu Madagaskarin korkeatasoisimpien korkeakoulujen joukkoon.

## Lähteet
Viipurin suojeluskuntapiiri

**Viipurin suojeluskuntapiiri** oli Suomen suojeluskuntien piirijärjestö, johon kuuluivat monet Karjalankannaksen suojeluskunnat. Viipurin suojeluskuntapiiri perustettiin vuonna 1919. Suojeluskuntajärjestö lakkautettiin eduskunnan päätöksellä 3.11.1944.

## Piiripäälliköt
Seuraavat sotilaat toimivat Viipurin suojeluskuntapiirin päälliköinä:
* Aarno Karimo (1919–1925)
* Eversti / Everstiluutnantti Urho Sihvonen (1925–1938)
* Eversti Jussi Sihvo (1938-1940)

## Lähteet
Sortavalan suojeluskuntapiiri

**Sortavalan suojeluskuntapiiri** oli Suomen suojeluskuntien piirijärjestö, johon kuuluivat monet Laatokan Karjalan suojeluskunnat. Sortavalan suojeluskuntapiiri perustettiin vuonna 1919. Suojeluskuntajärjestö lakkautettiin eduskunnan päätöksellä 3.11.1944.

## Piiripäälliköt
Seuraavat sotilaat toimivat Sortavalan suojeluskuntapiirin päälliköinä:
* Jääkärikapteeni Toivo Kuisma (1919)
* Frans Evert Sulin (1919)
* Eversti Kaarlo Raunio (1919–1940)

## Lähteet
Markku Koulu

**Markku Tapani Koulu** (s. 28. elokuuta 1953 Mikkeli) on suomalainen lääkäri ja lääkekehityksen emeritusprofessori.

Koulu syntyi merkonomi Martti Vilho Koulun ja kirjanpitäjä Rauha Ingrid Siljanderin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1976 on Leena Marianne Urmas. Koulu tuli ylioppilaaksi Mikkelin lyseosta 1972 ja valmistui Turun yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi 1980. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli siellä 1988.

Koulu oli Turun yliopistossa farmakologian assistentti vuodesta 1981, dosentti vuodesta 1988 ja apulaisopettaja vuodesta 1998. Farmakologian ja toksikologian apulaisopettaja hän oli 1998–2000 ja lääkekehityksen professori 2000–2018. Koulu on tutkimusjulkaisujen lisäksi ollut kirjoittamassa ja toimittamassa alansa tietoteoksia.

## Lähteet
Fromage fort

**Fromage fort** () on juustotähteistä ja esimerkiksi valkoviinistä ja valkosipulista valmistettava ranskalainen juustotahna.

Fromage fortin nimi ”vahva juusto” viittaa sen makuun ja hajuun. Ranskan ohella sitä valmistetaan Espanjan Kataloniassa nimellä *tupi*. Fromage fort valmistetaan alueesta tai käytetystä juustosta riippuen erilaisilla resepteillä. Perinteisiin resepteihin kuuluvat usein juuston ohella valkoviini, valkosipuli ja yrtit. Viinin ohella voidaan käyttää esimerkiksi siideriä, olutta, brandyä tai muita alkoholijuomia. Lopputulos voidaan syödä tuoreena tai kypsyttää sen käymiseksi. Käymisaika riippuu reseptistä ja sitä voidaan nopeuttaa lisäämällä heraa tai lientä. Käyminen lopetetaan lisäämällä alkoholia esimerkiksi viinistä.

Fromage fort on saanut alkunsa tarpeesta käyttää juustontähteet kotona tai juustokaupoissa taloudellisesti. Joissain ranskalaisissa kodeissa sen valmistukseen käytettiin omaa astiaansa, johon ajan kuluessa muodostui käymisestä oma mikrobikantansa. Nykyisin fromage fortia käytetään useimmiten kypsymättömänä ja maku juontuu kypsymisen sijaan vain käytetystä juustosta ja lisukkeista.

## Lähteet
Kirke Hørup

**Ketting** on taajama Sønderborgin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 258 asukasta vuoden 2025 alussa.

## Väestökehitys

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Yoshua Bengio

**Yoshua Bengio** (s. 5. maaliskuuta 1964 Pariisi) on kanadalainen tietojenkäsittelytieteilijä, joka työskentelee Montrealin yliopiston professorina.  Bengio on tekoälyn huippuasiantuntija. Hänelle myönnettiin vuonna 2018 Turing-palkinto yhdessä kahden muun tieteilijän kanssa saavutuksistaan neuroverkkojen syväoppimisen parissa. 

Bengio on sittemmin kertonut olevansa hyvin huolissaan tekoälyn edistymisestä ja erityisesti laajojen kielimallien kyvykkyydestä. Hänen mukaansa tekoäly on edennyt GPT-5:n myötä vuonna 2025 jo niin pitkälle, että se voisi tuhota koko ihmiskunnan. Tämä voisi tapahtua esimerkiksi kehittämällä tappavia taudinaiheuttajia.

Bengio opiskeli kanadalaisessa McGill-yliopistossa ensin tietotekniikkaa (BSc, 1986) ja sitten tietojenkäsittelytiedettä (M.Sc. 1988, Ph.D. 1991). Hänen englanninkielinen väitöskirjatutkimuksensa käsitteli neuroverkkoihin pohjautuvia oppivia järjestelmiä, erityisesti puhutun kielen foneemien tunnistamiseksi. Työ oli otsikoitu *Artificial neural networks and their application to sequence recognition*. Hän oli postdoc-tutkijana Yhdysvalloissa ensin MIT:n Aivotutkimuksen ja kognitiotieteiden laitoksella (1991–1992), sitten Bell Labsissa oppimisen ja näkemisen algoritmien parissa (1992–1993). 

Bengio rekrytoitiin Montrealin yliopistoon professorin urapolulle vuonna 1993. Varsinaiseksi professoriksi hän eteni vuonna 2002. Bengio perusti vuonna 1993 Montrealin yliopistoon LISA-tutkimuslaboratorion (), jossa hän yhdessä kollegoittensa kanssa tutki koneoppimista. Montrealin englanninkielisen McGill-yliopiston tietojenkäsittelyopin Reasoning and Learning -laboratorio perustettiin seuraavalla vuosikymmenellä, ja yliopistojen välille luotiin yhteistyötä. Yhteistyön seurauksena muodostettiin MILA (Montrealin oppivien algoritmien instituutti), joka on laajentumisten myötä nykynimeltään Quebecin tekoälyinstituutti. Se oli lukuvuonna 2022–2023 noin 1&nbsp;400:n tekoälyä kehittävän asiantuntijan muodostama organisaatio. Bengio työskenteli MILA-instituutin tieteellisenä johtajana kevääseen 2025 saakka.

Bengio on ollut erittäin tuottelias ja poikkeuksellisen paljon viitattu tieteentekijä, joka on ohjannut monia kymmeniä maisteri- ja väitöskirjatöitä sekä postdoc-opintoja. Joulukuussa 2022 hänen julkaisuluettelossaan oli yli 460 tieteellistä julkaisua, oppikirjaa tai kirjanosaa. Syksyyn 2025 mennessä Bengio oli noussut maailman viitatuimmaksi tieteentekijäksi kautta aikain, kaikki tieteenalat huomioiden. Marraskuussa 2025 tiedelehti *[[Nature]]* raportoi Bengiosta tulleen maailman ensimmäinen ihminen, johon oli viitattu Google Scholarin mukaan miljoona kertaa. Bergion kotiyliopisto uutisoi miljoonan tieteellisen viittauksen ylittymisestä jo lokakuun puolella. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Yoshua Bengio  (mila.quebec)
* Yoshua Bengion Google Scholar -profiili  (google.com)
Skodsbøl

**Skodsbøl** on entinen taajama Sønderborgin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 204 asukasta vuoden 2020 alussa.

## Väestökehitys

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nordborgin linna

**Nordborgin linna** () on Sønderborgin kunnassa Alsin saarella Tanskassa sijaitseva linna, jonka nykyinen päärakennus valmistui vuonna 1909. Siinä toimii nykyisin koulu.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nivaagaards Malerisamling

**Nivaagaards Malerisamling** on taidemuseo Nivåssa Fredensborgin kunnassa Tanskassa. Sen perusti liikemies ja poliitikko Johannes Hage vuonna 1908. Museon kokoelmissa on muun muassa Giovanni Bellinin, Claude Lorrainin, Rembrandtin, Christen Købken, Johan Thomas Lundbyen, Wilhelm Marstrandin ja Herman Vilhelm Bissenin teoksia.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Museon verkkosivut
Carl Lundbye

**Carl Lundbye** (12. huhtikuuta 1812 – 2. tammikuuta 1873) oli tanskalainen upseeri ja poliitikko. Hän toimi sotaministerinä vuosina 1856–1859 ja 1863–1864.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Johan Thomas Lundbye

**Johan Thomas Lundbye** (1. syyskuuta 1818 Kalundborg – 25. huhtikuuta 1848) oli tanskalainen taidemaalari. Hän valmistui Kuninkaallisesta taideakatemiasta vuonna 1832 ja erikoistui maisema- ja eläinmaalauksiin. Lisäksi hän kuvitti kirjoja. Hänen opettajinaan toimivat muun muassa Johann Ludvig Lund, Christian Holm ja Christen Købke. Lundbyen ystäväpiiriin kuuluivat esimerkiksi Jens Adolf Jerichau, Dankvart Dreyer ja Thorald Læssøe.
## Teoksia

Lundbye, Christen Carl (av J Th Lundbye 1840, Glyptoteket).JPG|Muotokuva veljestä, sotaministeri Carl Lundbyestä (1840)
Johan Thomas Lundbye - Landskab fra Vejby.jpg|*Landskab fra Vejby* (1843, Tanskan valtion taidemuseo)
To køer på en åben mark.jpg|*To køer på en åben mark* (1845, Tanskan valtiollinen taidemuseo)
Hunden ved stranden.jpg|*Hunden ved stranden* (1845, kuvitusta H. V. Kaalundin kirjaan)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kolbjörn Knudsen

**Kolbjörn Knudsen** (13. lokakuuta 1897 Bergen – 8. tammikuuta 1967 Göteborg) oli norjalaissyntyinen ruotsalainen näyttelijä. Hän näytteli vuodesta 1932 Göteborgin kaupunginteatterissa.
## Rooleja
* *[[Talven valoa]]* (1963) – huoltomies Aronsson
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kiwittsmoorin metroasema

**Kiwittsmoor** on Hampurin metron U1-linjan asema, joka avattiin 10. toukokuuta 1960. Asemaa käyttää arkisin 4 900 matkustajaa päivässä.

## Historia
Ohlsdorfista Ochsenzolliin kulkenut Lagenhornin rautatien laajennus avattiin 1. heinäkuuta 1921. Linjan rakentamisen aikana Kiwittsmoorin asemalle ei ollut tarvetta, koska alue oli suurelta osin asumaton. Asuitorakentaminen alkoi vasta sodanjälkeisinä vuosina, mikä johti metroaseman toteuttamiseen. Aseman rakennustyöt alkoivat vuonna 1959 ja se avattiin 10. toukokuuta 1960 Suuri remontti tehtiin vasta vuonna 2013, jolloin asema muutettiin esteettömäksi. Vuonna 2019 aseman viereen avattiin 274 pysäköintipaikkaa sisältävä Park+Ride-tila.

## Lähteet
Lundbye

**Lundbye** on seuraavien tanskalaisten henkilöiden sukunimi:

* Carl Lundbye (1812–1873), upseeri ja poliitikko
* Johan Thomas Lundbye (1818–1848), taidemaalari
* Vagn Lundbye (1933–2016), kirjailija
4,4'-bipyridiini

**4,4'-bipyridiini** (C10H8N2) eli **4,4'-dipyridiini** on pyridiinijohdannaisiin kuuluva heterosyklinen ja aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muiden yhdisteiden valmistukseen ja analyyttisen kemian reagenssina.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa 4,4'-bipyridiini on kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja paremmin useisiin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin, kloroformiin ja bentseeniin. 4,4'-bipyridiini voi muodostaa komplekseja siirtymämetallien kanssa ja toimii usein niin kutsuttuna silloittavana ligandina muodostaen polymeerejä.

4,4'-bipyridiiniä valmistetaan pyridiinin ja natriumin välisellä reaktiolla. Natrium liuotetaan ensin nestemäiseen ammoniakkiin ja yhdistetään pyridiiniliuokseen. Liuottimena käytetään aproottisia orgaanisia liuottimia, kuten dimetyyliformamidia. Muodostuvan tuotteen hapetus johtaa 4,4'-bipyridiiniin.

4,4'-bipyridiiniä käytetään esimerkiksi parakvatin valmistamiseen. Yhdistettä käytetään myös palladiumin ja platinan pitoisuuksien määrittämiseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Human Metabolome Database (HMDB): 4,4'-Bipyridine
Namibian kansalliskokous

**Namibian kansalliskokous** () on Namibian kaksikamarisen parlamentin alahuone. Se koostuu 104 jäsenestä, jotka valitaan viiden vuoden välein. Kahdeksan heistä nimittää presidentti.

Parlamentin suurin puolue on Namibian itsenäistymisestä 1990 lähtien ollut SWAPO. Viimeisimmissä syksyn 2024 vaaleissa se sai 51 paikkaa.
## Vaalitapa
Vaalikausi on viisi vuotta. Vaaleissa käytetään suhteellista ja suljettua listavaalia. Presidentti nimittää kahdeksan edustajaa, joilla ei ole parlamentissa äänioikeutta. Vaaleissa äänioikeusikäraja on 18 vuotta ja ehdolleasettumisikäraja 21 vuotta. Äänestyspakkoa ei ole.
## Työskentely
Säännöllisiä istuntoja järjestetään helmikuusta huhtikuuhun, kesäkuusta heinäkuuhun ja syyskuusta marraskuuhun. Pysyviä valiokuntia on kymmenen.

Kansalliskokous säätää lakeja yhdessä ylähuoneen eli kansallisen neuvoston kanssa. Mikäli kamarit eivät pääse yksimielisyyteen, kansalliskokouksen päätös astuu voimaan määräajan jälkeen.

Parlamentti ei voi tehdä muutoksia hallituksen budjettiesitykseen, vaan sen pitää hyväksyä tai hylätä budjetti sellaisenaan.

Parlamentin hyväksymät lait menevät presidentin vahvistettaviksi. Mikäli tämä kieltäytyy, perustuslakituomioistuin ratkaisee tuleeko laki voimaan vai ei.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Parlamentin verkkosivut
Privilegium minus

**Privilegium minus** (lat. ’pieni privilegio’, ’pieni etuoikeus’) oli asiakirja, jonka Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Fredrik Barbarossa 17. syyskuuta 1156 antoi Itävallan herttua Henrik II Jasomirgottille ja tämän puolisolle Theodoralle. 

Tällä asiakirjalla ratkaistiin Welfien ja Hohenstaufien pitkällisiin riitoihin liittynyt kiista, joka koski aiemmin Henrikille läänitettyä Baijeria. Henrik luopui Baijerista ja sai hallintaansa Itävallan, joka erotettiin Baijerista ja muutettiin rajakreivikunnasta *(Mark)* herttuakunnaksi. Itävallan alueella ei enää saisi oikeutta istua kukaan ilman herttuan suostumusta. Herttuan vasallivelvollisuudet keisaria kohtaan rajoitettiin siihen, että hänen tulisi osallistua Baijerin hovipäiville sekä Itävallan naapurimaihin suuntautuviin sotaretkiin. Henrik ja Theodora (joilla asiakirjaa myönnettäessä ei vielä ollut poikaa) saivat myös oikeuden, mikäli kuolisivat vailla perillistä, jättää herttuakunnan perinnöksi kenelle halusivat *(libertas affectandi).*

Privilegium minus oli merkittävimpiä virstanpylväitä Itävallan kehityksessä valtioksi. Sitä on nimitetty jopa ”Itävallan suvereeniuden peruskirjaksi”.

Privilegium minuksen eräänlaiseksi laajennukseksi syntyi noin kaksisataa vuotta myöhemmin, 1359, *[[Privilegium Maius|Privilegium maius]]* (’suuri privilegio’), herttua Rudolf IV:n teettämä kokoelma 1000-luvulta 1200-luvulle päivättyjä, väärennettyjä asiakirjoja. Siinä Itävallan herttuan arvo säädetään aina periytyväksi kulloisenkin herttuan vanhimmalle pojalle, tai ellei hänellä ole poikaa, vanhimmalle tyttärelle. Privilegium maius oli voimassa vuoteen 1806 saakka; 1800-luvulla se tunnistettiin väärennökseksi.

## Aiheesta muualla
Privilegium minus (alkuperäinen latinankielinen teksti ja saksannos)

## Lähteet
Namibian kansallinen neuvosto

**Namibian kansallinen neuvosto** () on Namibian kaksikamarisen parlamentin ylähuone. Se koostuu 42 jäsenestä, kolme kultakin alueelta. Edustajat valitaan alueellisissa valtuustoissa kuuden vuoden välein.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Parlamentin verkkosivut
Namibian parlamentti

**Namibian parlamentti** on Namibian korkein lainsäädäntöelin. Se on kaksikamarinen koostuen 104-paikkaisesta alahuoneesta (kansalliskokous) ja 42-paikkaisesta ylähuoneesta (kansallinen neuvosto).

## Lähteet
Modak

**Modak** (,  tai * kudumu*, , ) on Länsi- ja Etelä-Intiassa suosittu makea myky.

Modakin taikina valmistetaan riisistä tai vehnästä ja taikinasta tehtävä myky täytetään perinteisesti kookoksella, raakasokerilla, pähkinöillä, khoalla (maitotiiviste) ja kardemummalla. Nykyisin käytetään myös muita täytteitä, kuten suklaata, mangoa, mantelia, paneeria, tomaattia ja taatelia. Modakit voidaan höyrystää, uppopaistaa tai tarjoilla gheen (kirkastettu voi) kera.

Modakin historia ulottuu mahdollisesti 200-luvulle eaa. Ne mainitaan ayurvedassa, Ramayanassa ja Mahabharatassa. Hindulaisuudessa modakit liitetään erityisesti jumala Ganeshaan. Ganeshan kuvauksissa hänet esitetään usein käsissään modakeja. Länsi-Intian Ganesh Chaturthi-juhliin liitetyissä puja-seremoniat päätetään uhraamalla Ganeshalle 21 modakia. Kerääntyneet modakit jaetaan lopuksi osanottajille.

## Lähteet
Arvo Tuononen

**Arvo Uolevi Tuononen** (2. heinäkuuta 1932 Kirvu – 29. huhtikuuta 2021 Espoo) oli suomalainen yritysjohtaja ja talousvaikuttaja, joka teki pitkän uran Kone Oy:lla. Hän kehitti muun muassa skaalausstrategioita ja ATK-järjestelmien käyttöönottoa.

Tuononen toimi Koneen talousjohtajana ja johtoryhmän jäsenenä vuosina 1972–1991, mutta oli aloittanut muunlaisissa johtotehtävissä jo vuonna 1963.

Tuononen oli keskeisessä asemassa Koneen kansainvälistymisessä ja laajentumisessa erityisesti 1970- ja 1980-luvuilla. Hänen talousjohtajakautenaan yhtiö kasvatti tuotannon määrää ja markkina-aluettaan merkittävästi, lähinnä yrityskauppojen ansiosta. Tuonosen panosta on pidetty merkittävänä Koneen nousussa yhdeksi Suomen kansainvälisesti menestyneimmistä teollisuusyrityksistä.

## Yksityiselämä

Tuononen suoritti asepalveluksensa Helsingissä jääkärinä sekä Haminan Reserviupseerikoulussa. Hän oli sotilasarvoltaan reservin kapteeni.

Arvo Tuononen kuoli 89-vuotiaana kotonaan Espoossa 29. huhtikuuta 2021.

## Lähteet
Kontinjärvi

**Kontinjärvi** on metsien ja soiden reunustama järvi Kainuussa. Se sijaitsee länsi- ja keskiosaltaan Kajaanissa ja itäosaltaan Sotkamossa. Järven pinta-ala on 93 hehtaaria. Etäisyys Kajaanin keskustasta on 12 kilometriä eteläkaakkoon.

## Maantiede
Kontinjärven suurin ulottuvuus on lounaiskolkasta itärantaan, noin 1,5 kilometriä. Nimettyjä niemiä on pohjoisrannan Teeriniemi ja sen koillispuolella sijaitseva Tervaniemi. Lahdet ovat avosuisia ja matalia. Kontinjärven syvyyssuhteita ei ole ilmoitettu, mutta kartan perusteella noin kahdeksasosa järvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin piste, noin seitsemäntoista metriä, sijaitsee järven eteläosassa.

Kontinjärven saarilukua ei ole ilmoitettu, mutta kartan perusteella laajin saari on järven pohjoisosassa sijaitseva noin hehtaarin laajuinen Karinsaari. Kontinjärven länsipuolella sijaitseva Kontinkangas on ylänköä yli 200 metriä merenpinnan yläpuolella. Myös järven eteläpuolinen Petäjämäki kohoaa ylängöksi. Kontinjärven pohjoisrannalla on pientaloja.

Kontinjärveen laskee etelästä Rahikaisenpuro kapean suoalueen halki. Järven luoteispuolella sijaitsee Metsäpörönniitty, jonka halki laskee nimetön tulouoma. Kontinjärven luusua sijaitsee itäkolkassa, josta alkaa itään virtaava lasku-uoma, joka yhtyy pohjoiseen kohti Rehjaa (138,1 metriä mpy) virtaavaan Kontinjokeen.

Kontinjärven vesitilavuus on 4&nbsp;852&nbsp;000 kuutiometriä. Järven ekologinen tila on erinomainen.

Kontinjärvi (59.892.1.001) kuuluu Runsikkojoen alueeseen (59.892), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Kontinjoen valuma-alue (59.89) ja ensimmäinen jakovaihe on Nuasjärven–Kiimasjärven alue (59.8). Kontinjärvi on laajin Runsikkojoen alueen kahdesta järvestä. Toinen järvi, Linnalampi (59.892.1.002), on pinta-alaltaan noin kaksi hehtaaria. Se sijaitsee Kontinjärven eteläpuolella.

## Lähteet
Papa Jack Laine

**George Vetiala “Papa Jack” Laine** (21. syyskuuta 1873 New Orleans – 1. kesäkuuta 1966) oli yhdysvaltalainen jazzrumpali ja yhtyeenjohtaja. Hän oli varhainen New Orleansin tyylin edustaja.

Laine oli vuodesta 1895 naimisissa kuubalaisten maahanmuuttajien tyttären Blanche Nunezin kanssa. Avioliitosta syntyivät lapset Alfred vuonna 1895 ja Alma vuonna 1901. Laine perusti lähellä vuosisadan vaihdetta Reliance Brass Bandin, jota hän johti lähes kahdenkymmenen vuoden ajan. Hänen kokoonpanossaan toimivat muiden muassa Nick LaRocca, Larry Shields, Eddie Edwards, Tony Sbarbaro, Alcide Nunez, Achille Baquet, George Brunies ja Chink Martin. Laine suurimmilta osin vetäytyi musiikin parista vuonna 1919. Hän kuitenkin soitti yhä ajoittain poikansa Alfred Lainen perustamassa yhtyeessä. Hän oli siviiliammatiltaan seppä.

Lainen maine uranuurtajana kasvoi hänen viimeisinä vuosikymmeninään. Hän teki tammikuussa 1959 kornetisti Johnny Wiggsin kanssa äänitteen, jolla hän soitti bassorumpua.

## Lähteet
Joachim Wigelius

**Joachim Wigelius** (s. 9. heinäkuuta 1962 Helsinki) on suomalainen näyttelijä.

## Elämä ja ura
Joachim Wigelius syntyi Ulf Wigeliuksen ja Britt-Marie Wigeliuksen perheeseen. Hän suoritti Teatterikorkeakoulun 1981–1985, jonka jälkeen hän näytteli vapaana taiteilijana Pozzon roolia Joakim Grothin näytelmässä *I väntan på Godot* juuriperustetussa Teater Marsissa. Vuonna 1989 Wigelius ja Groth tekivät jälleen yhteistyötä Anton Tšehovin jopa huvittavan hauskassa versiossa *[[Lokki (näytelmä)|Måsenista]]*. Wigelius näytteli Trepleviä.

Kuuden vuoden vapaan taiteilijan ura päättyi Wigeliuksen palkkaukseen Turun ruotsalainen teatteriin vuonna 1991. Hän kehitti koomisen näyttelijän taitojaan muun muassa musikaalissa *[[Lainahöyhenissä (musikaali)|La Cage aux folles]]*.

Tunneasteikon toisella puolella olivat Wigeliuksen roolit Cabaret’n juontajana ja Stavroginin rooli Fjodor Dostojevskin näytelmässä *[[Riivaajat|Onda andar]]*. Wigelius on musikaalinen ja hänellä oli Higginsin rooli *[[My Fair Lady]]ssa*.

1990-luvun puolivälissä Wigelius siirtyi Lilla Teaterniin, jossa hän näytteli muun muassa Andrei Sergejevitš Prozorovan osan Tšehovin näytelmässä *[[Kolme sisarta|Tre systrar]]* (2004). Wigeliuksen myöhempiä rooleja ovat olleet muun muassa Giuseppe Bonno draamassa *Amadeus* (2009), Cléante komediassa *[[Tartuffe]]* (2016) ja Micke kappaleessa *Älä pukeudu päivälliselle* (2018).

Wigelius näytteli pienen roolin Peter Lindholmin ohjaamassa elokuvassa *[[Leijat Helsingin yllä (elokuva)|Drakarna över Helsingsfors]]* vuonna 2001.

## Lähteet
Oiyl

**Oiyl** () on Uraljoen altaaseen kuuluva joki Aqtöben, Atyraun ja Länsi-Kazakstanin alueilla Kazakstanissa. Sen pituus on 800 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 31&nbsp;500 neliökilometriä.

Oiyl saa alkunsa Qandyağaşin luoteispuolelta ja ehtyy useampina haaroina Kaspian syvängölle. Se laski aikaisemmin Uraljokeen. Joki virtaa yläjuoksullaan syvissä rotkoissa ja alajuoksullaan tasangolla. Tärkeimmät sivujoet ovat Aşşyoiyl, Kenjaly, Qiyl ja Qaiyñdy.

Oiyl täyttyy sulamisvesistä maalis-toukokuussa. Sen keskimääräinen virtaus Mialyn kylän luona on 10,8 kuutiometriä sekunnissa. Joen rannoilla on laitumia ja sen vettä käytetään maatalouden keinokasteluun. Sen varrella sijaitsevat Oiylin ja Mianlyn piirikeskukset.

## Lähteet
Maqat

**Maqat** () on taajama ja Maqatin piirin hallinnollinen keskus Atyraun alueella Kazakstanissa. Se sijaitsee Kaspian syvängöllä 120 kilometriä Atyrausta koilliseen. Taajamassa oli 13&nbsp;690 asukasta vuonna 2025.

Maqat on perustettu 1910-luvulla avatun öljyesiintymän yhteyteen. Siitä tuli taajama vuonna 1934.

Maqatin kautta kulkee Atyraun ja Qandyağaşin välinen maantie sekä rautatie, josta haarautuvat radat Beineuhun ja Inderboriin. Taajamassa toimii öljyn- ja kaasuntuotantoalueen hallinto, veturivarikko ja korjauspaja.

## Lähteet
Vilhelm I Provencelainen

**Vilhelm I Provencelainen** (), tunnetaan nimellä **Vapauttaja** (), (n. 955-993) oli Provencen kreivi.

Vilhelm I Provencelainen on tärkeä varhaiskeskiajan henkilö, joka vapautti Provencen lopullisesti saraseeneilta vuonna 973 Tourtourin taistelun aikana, ja ansaitsi lempinimen "Vapauttaja". Tourtour sijaitsee nykyisessä Varin departementissa.

Hänet on haudattu Sarriansiin Pyhän Ristin kirkkoon. Hän lahjoitti omistamansa maat nykyisen Sarriansin kylän alueella vuonna 993 sillä ehdolla, että sinne rakennettaisiin Pyhälle Ristille omistettu kirkko, ja että hänet haudattaisiin sinne. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ronny Jackson

**Ronny Jackson** (s. 4. toukokuuta 1967 Levelland, Texas) on yhdysvaltalainen republikaanipuolueen poliitikko.

Jackson sai luonnontieteiden kandidaatin oppiarvon Texas A&M Universitysta vuonna 1991 ja lääketieteen tohtorin oppiarvon Texasin yliopistosta vuonna 1995. Hän palveli Yhdysvaltain laivastossa vuosina 1995–2019. Jackson oli Yhdysvaltain presidentin lääkäri vuosina 2013–2018 sekä presidentin avustaja ja lääketieteellinen pääneuvonantaja Donald Trumpille vuonna 2019. Trump ehdotti Jacksonia vuonna 2018 veteraaniasiainministeriksi, mutta nimitys estettiin. Työtoverit toivat esiin syytöksiä vihamielisyydestä työtovereita ja alaisia kohtaan, alkoholinkäytöstä töissä sekä epäasianmukaisista lääkemääräyksistä. Vuonna 2022 Yhdysvaltain laivasto alensi Jacksonin kontra-amiraalista kapteeniksi. Heinäkuussa 2023 hänet pidätettiin rodeolla Texasissa riitelystä viranomaisten kanssa.

Jackson valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen ensimmäisen kerran vuoden 2020 vaaleissa. Hänen lääkärioikeutensa vanhenivat Virginiassa vuonna 2020, mutta hänelle jäi oikeus antaa hoitoa hätätilanteissa. Jackson sitoi Trumpin korvan tämän jouduttua salamurhayrityksen uhriksi heinäkuussa 2024. Jackson on pitänyt Trumpia Yhdysvaltain historian terveimpänä presidenttinä ja uskonut tämän voivan elää 200-vuotiaaksi. Syyskuussa 2025 Jackson ja toinen edustajainhuoneen jäsen Nancy Mace viittasivat transsukupuolisiin terroristeina ja kannattivat heidän saattamistaan laitoshoidon piiriin.

## Lähteet