open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kultaiset korvarenkaat

**Kultaiset korvarenkaat** on alun perin amerikkalaiseen elokuvaan *[[Kultaiset korvarenkaat (elokuva)|Golden Earrings]]* vuonna 1947 sävelletty ja sanoitettu nimikkokappale. Sen sävelsi elokuvan musiikista vastannut Viktor Young ja sanoitti Ray Evans ja Jay Livingston. Elokuvan pääosissa olivat Ray Milland ja Marlene Dietrich. Kappaleen esitti Murvyn Vye. Elokuva sai ensiesityksensä elokuussa 1947.

"Golden Earrings" -kappaleen musiikki on sävelletty tangomusiikin tahtiin. A-osan eli ensimmäisen säkeistön jälkeen musiikki etenee kertosäkeeseen. Kertosäkeiden välissä on instrumentaalisoolo. Laulun sanat kertovat kultaisista korvarenkaista, joita käyttämällä mustalaisten tarun mukaan rakkaus tulee luoksesi.    

Kappaleen levytti ensimmäisenä Dinah Shore yhdessä Sonny Burken orkesterin kanssa syyskuussa 1947. Peggy Lee äänitti kappaleen ensimmäisenä, mutta hänen levynsä ilmestyi vasta lokakuussa 1947. Peggy Leen esittämänä "Golden Earrings*"* nousi Yhdysvaltain single-listan kakkoseksi vuonna 1947. Dinah Shoren ja Peggy Leen jälkeen "Golden Earrings*"* -kappaleen ovat levyttäneet useat maailmantähdet muun muassa Bing Crosby (joulukuussa 1947), Guy Lombardo orkestereineen (helmikuussa 1948), Caterina Valente (1958) ja Willie Nelson (1983).

## Suomenkielinen versio: Kultaiset korvarenkaat
Laulun suomenkielisen version on sanoittanut Anja Eskonmaa. Anja Eskonmaata pidetään taiteilijanimenä, jonka todellista henkilöllisyyttä ei kuitenkaan tunneta. Suomenkieliset sanat ovat varsin tarkka käännös englanninkielisen laulun aiheesta ja sanoista runomittaan sovitettuna. 

Laulu alkaa sanoin: "Kohtasin kerran tiellä mustalaisen, Lausui mulle tuo: Ostaos multa korvarenkaat vainen, Niin ne sulle suuren onnen suo. Totta varmaan on taru vanha tää: Kenelle nämä renkaat annat, Iäks valtaas jää."

Suomenkielisen kappaleen levytti ensimmäisenä Kalevi Tauru vuonna 1957. Kappaleen ovat levyttäneet suomalaisartisteista myös muun muassa Eila Pellinen (1963), Eino Grön (1970), Taisto Tammi (1976) ja Erkki Junkkarinen (1978).

Vuoden 1989 Seinäjoen tangomarkkinoilla tangokuningattareksi kruunattu Arja Koriseva esitti tangon "Kultaiset korvarenkaat*"* kilpailun finaalissa. Hän myös levytti kappaleen samana vuonna. 

## Lähteet
Vladan Desnica

**Vladan Desnica** (1905 Zadar – 1967 Zagreb, Jugoslavia) oli jugoslavialainen kirjailija ja asianajaja. Desnican aiheena on dalmatialainen kylä- ja pikkukaupunkielämä, jota hän kuvaa myötätuntoisesti ja tarkasti. Romaanien lisäksi hän on kirjoittanut näytelmiä ja esseitä.

## Lähteet
Johanna Tamminen

**Johanna Tamminen** (s. 12. marraskuuta 1966) on suomalainen tutkimusprofessori ja Suomen Akatemian huippuyksikköohjelman tutkimusryhmän jäsen. Tamminen työskentelee Ilmatieteen laitoksella ryhmäpäällikkönä.

Tammisen asiantuntemusalueita ovat muun muassa ilmakehän koostumuksen kaukokartoitushankkeet, sekä siihen liittyvä tutkimus ja palveluiden kehittäminen ilmaston, ilmanlaadun ja keski-ilmakehän havainnointiin, matemaattiset ja tilastolliset algoritmit satellittihavaintojen tulkintaan, inversio-ongelmat, epävarmuuksien ymmärtäminen. 

Tammisella on yli 20 vuoden kokemus satelliittimittauksesta ja ilmakehän koostumuksen tutkimisesta. Tamminen on väitellyt tohtoriksi soveltavan matematiikan alueen tutkimuksella Helsingin yliopistosta vuonna 2004. 

## Lähteet

## Julkaisut
* Publications by Johanna Tamminen
Léon-Paul Fargue

**Léon-Paul Fargue** (1876 Pariisi, Ranska – 1947 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen runoilija.

Farguen opettaja oli Stéphane Mallarmé. Hän kuului tämän tiistai-istuntoihin. Hän sai vaikutteita symbolismista ja surrealismista. Pariisin arki on läsnä hänen runoissaan, joissa vallitsee nostalgia ja kaipaus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ronald Fangen

**Ronald Fangen** (29. huhtikuuta 1895 Kragerø, Norja – 22. toukokuuta 1946 Fornebu, Norja) oli norjalainen kirjailija ja toimittaja.

Saksalaiset miehittäjät vangitsivat Fangenin ensimmäisenä norjalaisena kirjailijana. Hän kuoli 1946 lento-onnettomuudessa.

Fangen aloitti ekspressionistina mutta omaksui 1920-luvulla konservatiivisen humanismin, vastusti kulttuuriradikalismia ja liittyi Oxford-liikkeeseen (myöhemmin Moraalinen varustautuminen, MRA). Hän käsittelee moraalisia ja uskonnollisia ongelmia muissakin teoksissaan kuin romaaneissa. Fangen käänsi norjaksi Frans Emil Sillanpään *[[Nuorena nukkunut|Nuorena nukkuneen]]*.

## Suomennetut teokset
* *Nuoria ihmisiä*, suom. Joel Lehtonen, Helsinki: Otava 1930
* *Mies rakasti vanhurskautta*, suom. Ester Koskelainen, Helsinki: WSOY 1935
* *Kristillinen maailmanvallankumous: tutustumiseni Oxfordin ryhmäliikkeeseen* (*En kristen verdensrevolusjon*), suom. Lauri Hirvensalo, WSOY 1935
* *Paljaalla pohjalla* (*På barn bunn*), suom. Anna Talaskivi, WSOY 1936.
* *Jo tällä puolen*, suom. Aukusti Simojoki, WSOY 1937.
* *Kaksintaistelu*, suom. Ester Koskelainen, Helsinki: WSOY 1937
* *Mylly, joka jauhaa hitaasti* (*Kvernen som maler langsomt*), suom. Juho Tervonen, WSOY 1939. Sarja: Perheromaanit, 4.
* *Kristinusko ja nykyaika* (*Kristendommen og vaar tid*), suom. Juho Tervonen, WSOY 1939
* *Valon enkeli* (*En lysets engel*), suom. Lauri Hirvensalo, WSOY 1946

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Naughty BRGR

**Naughty BRGR** (lausutaan *burger*) on suomalainen vuonna 2015 perustettu ravintolaketju, jonka päätuotteita ovat hampurilaiset, ranskalaiset ja muut lisukkeet. Franchise-pohjalla toimivan ketjun pääyhtiöt Street Food Group Oyj ja Naughty Brgr Oy ajautuivat konkurssiin alkuvuodesta 2025, mutta kesäkuussa Kesko ilmoitti ostaneensa ketjun tuotemerkit konkurssipesältä. 

Naughty BRGR:llä on suurimmillaan ollut 10 toimipistettä: Helsingissä, Espoossa ja Tampereella sijaitsee kussakin kaksi ja Turussa sekä Jyväskylässä yksi. Vuonna 2021 uudet ravintolat avattiin Lahteen ja Ouluun. 

Ketjun perusti television *[[Top Chef Suomi]]* -kilpailuohjelman voittaja Akseli Herlevi ja hänen yhteistyökumppaninsa Tomi Ruuskanen. Ensimmäinen Naughty BRGR avattiin Helsinkiin Lönnrotinkadulle marraskuussa 2015. Sittemmin ketju laajensi Helsingissä Sturenkadulle, Espoossa kauppakeskus Selloon ja Isoon Omenaan, Tampereella Aleksanterinkadulle, Turussa Aurakadulle ja Jyväskylässä Aren aukiolle. Espoon molemmat ja Turun yksi ravintola jouduttiin kuitenkin sulkemaan kesällä 2024.

Vuonna 2019 yritys kertoi luopuneensa kaikesta muovin käytöstä annoksiensa ja take-away-tuotteiden pakkauksissa.

Vuodesta 2022 ketju valmisti K-kaupoissa myytäviä Naughty BRGR -tuotesarjan katuruokatuotteita. Tuotesarjaan kuului mm. hampurilaispihvejä, hotdog-nakkeja, sämpylöitä, kastikkeita ja mausteita.

Syksyllä 2024 talousvaikeuksiin ajautunut Street Food Group Oyj teki aiesopimuksen yhdistymisestä samojen ongelmien kanssa taistelleen Rush Factory Oyj:n kanssa, mutta hanke ei toteutunut. Kolmea ravintolaa pyörittänyt Naughty Brgr Oy asetettiin konkurssiin tammikuussa 2025 ja emoyhtiö Street Food Group Oy maaliskuussa 2025. Franchising-periaatteella toimivan viiden jäljellä olevan ravintolan tulevaisuus jäi epäselväksi. Vuoden 2026 alussa ravintoloita oli toiminnassa neljä: Tampereella, Jyväskylässä, Seinäjoella ja Oulussa.

Kesäkuussa 2025 päivittäistavarajätti Kesko kertoi ostaneensa oikeudet Naughty BRGR- ja Pups-tuotemerkkeihin (hampurilaiset ja hot dogit) jatkaakseen katuruokatuotteiden hyvin alkanutta myyntiä vähittäiskaupoissaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Édouard Goubert

**Édouard Goubert** (29. heinäkuuta 1894 Pondichéry – 14. elokuuta 1979 Asho, Bangaloren piirikunta) oli ranskalais-intialainen poliitikko, joka toimi Ranskan kansalliskokouksen edustajana ja Puducherryn pääministerinä.

Goubertin isä oli ranskalainen ja äiti ranskalais-intialainen. Hän opiskeli oikeustiedettä Ranskassa ja työskenteli kotikaupunkinsa alioikeudessa.

Goubert valittiin Ranskan Intian edustajaksi Ranskan kansalliskokoukseen vuonna 1951. Hän kannatti ensin alueen itsehallintoa, mutta ryhtyi sitten johtamaan kansanliikettä, joka vaati Ranskan omistusten liittämistä Intiaan. Goubertilta riistettiin kansanedustajan syytesuoja vuonna 1954, mutta pian tämän jälkeen päättyi myös hänen edustajankautensa, kun Ranskan Intia lakkasi olemasta. 

Goubert toimi myöhemmin kongressipuolueen johtajana Puducherryssa ja osavaltion ensimmäisenä pääministerinä vuosina 1955–1965.

## Lähteet
Moritz (koira)

**Moritz** oli ensimmäisen maailmansodan hävittäjä-ässä Manfred von Richthofenin tanskandoggi.

Manfred von Richthofen eli ”Punainen Paroni” oli ensimmäisen maailmansodan aikana tunnetuksi tullut saksalainen hävittäjä-ässä. Asemasodan aikana lentäjien taisteluita taivaalla romantisoitiin ja von Richthofen sai runsaasti tilaa lehdistössä, jossa tarinoita käytettiin kohottamaan sotilaiden ja kotirintaman taistelutahtoa.

Moritz oli von Richthofenin koira. Richthofen omisti koiran jo päätyessään lentäjäksi vuonna 1915. Richthofen mainitsi Moritzin olleen rodultaan puhdasverinen tanskandoggi. Koira oli von Richthofenin läheinen ystävä. Uransa alkupuolella hänen sanotaan jopa ottaneen koiran mukaansa lennoilleen. Muutaman lentokerran jälkeen koira alkoi kuitenkin pelätä lentämistä ja kieltäytyi nousemasta enää koneeseen. Sen sijaan se saattoi omistajansa koneelle ja jäi katselemaan lähtöä kiitoradalle. Sitten se odotti Richthofenin paluuta läheisen huoltorakennusken kupeessa nukkuen. Punaisen Paronin paluun kuullessaan se lähti odottamaan isäntäänsä radan varteen. Aikana jolloin tutkia ei vielä ollut, radan henkilökunta tottui luottamaan Moritzin kykyyn havaita paronin ja tämän laivueen paluu kauan ennen, kuin ihmiset havaitsivat koneet taivaanrannassa. Lentojen lähdön ja paluun ohella Moritz oli omistajansa mukana monissa tilaisuuksissa ja se nukkui von Richthofenin kanssa samassa pedissä.

Sommen taistelun aikana 21. huhtikuuta 1918 von Richthofen oli lähdössä jälleen lennolle. Haukotellen hän mainitsi esimiehelleen nukkuneensa huonosti, koska Moritz oli käyttäytynyt yöllä epätavallisen hermostuneesti ja piti häntä valveilla. Vitsaillen hän sanoi ”minulle pitää antaa isompi vuode, jos minun halutaan voittavan tämä sota”. Lennolla Punaisen Paronin kone sai ensin osumia maasta ja sitten vielä kanadalaisen hävittäjä-ässä A. Roy Brownin koneesta. Kuolettavasti haavoittunut paroni laskeutui, mutta kuoli vammoihinsa koneessaan. Joskus on pohdittu, vaikuttiko edellisen yön väsymys paronin alasammuntaan tai yrittikö Moritz ”varoittaa” isäntäänsä käyttäytymisellään.

Charles M. Schulzin klassikkosarjakuvan *[[Tenavat]]* päähenkilöllä Jaska Jokusella on koira Ressu. Toisin kuin Moritz, Ressu on beagle, ja kuvittelee olevansa ensimmäisen maailmansodan lentäjäsankari, joka taistelee Punaista paronia vastaan. Ressun alter egoa on pidetty viittauksena Moritzin tarinaan.

## Lähteet
Ryömintäkaista

**Ryömintäkaista** tai **nousukaista** on raskaalle ja hitaalle liikenteelle tarkoitettu erillinen ajokaista, jonka tarkoituksena on edistää liikenteen sujuvuutta erityisesti raskaille ajoneuvoille hankalissa ylämäissä. Niitä on rakennettu 1960-luvulla Ruotsissa ja hieman myöhemmin myös Suomessa ainakin Kehä III:lle sekä Helsingin ja Turun väliselle ykköstielle ennen nykyisten kaksiajorataisten teiden valmistumista.

Nykyisin ryömintäkaistat ovat Suomessa harvinaisia. Paimiossa, Turku–Helsinki-moottoritiellä Helsingin suuntaan kulkiessa on yksi ryömintäkaista pitkässä ylämäessä.

## Luettelo nousukaistoista
Seuraavassa on lueteltu vuonna 1975 käytössä olleet nousukaistat Tie- ja vesirakennushallituksen mukaan.

*  Lohjanharju - Turku (nykyisin ), useita
*  Hyrkkölänmäki, Korpilahti (nykyisin )
*  Evätmäki, Heinola (nykyisin )
*  Paltanmäki, Orivesi
*  Vartinkangas - Honkimaa (ei varsinaisia nousukaistoja)
*  Kuusikonmäki/Kalkkikallio
*  Hänninmäki
*  Kurenkangas (nykyisin )

1970-luvulla suunnitteilla olleita nousukaistoja:

* Useita Uudenmaan tiepiirin alueella
*  Punkanmäki, Nihattulanmäki, Pelkola
*  Tuhkamäki
*  Pyhäntaka, Pohjoismäki, Nikkilänmäki, Peltosmäki, Vehmasmäki, Petosenmäki, Kasurilanmäki
*  Pohjois-Karjalan tiepiirin alueella
*  Kalaniemenmäki
*  Turun tiepiirin alueella, Sarkolanmäki
* 

## Katso myös
*Ohituskaistatie

## Lähteet
Sven Fagerberg

**Sven Fagerberg** (1918 Nässjö, Ruotsi – 2006 Lund, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija.

Fagerberg oli koulutukseltaan insinööri, ja hän työskenteli 1943–1965 Electroluxin palveluksessa. Fagerbergin esikoisteos *Pesäyö* oli käänteentekevä ruotsalaisessa kaunokirjallisuudessa. Hän yhdistää teollisuusympäristöön myyttisiä aineksia tavalla, jota on verrattu James Joycen tuotantoon. Romaanien lisäksi Fagerberg on kirjoittanut esseitä.

Växjön yliopisto jakaa joka toinen vuosi kirjallisuuspalkintoa Sven Fagerbergs pris.

## Suomennetut teokset
* *Valkaistu sydän* (*Det vitmålade hjärtat*), suom. Markku Lahtela, Helsinki: Otava 1968.
* *Pesäyö* (*Höknatt*), suom. Eila Pennanen, Helsinki: WSOY 1976
;Novellit
* Uudenvuoden juhla, suom. Eila Kivikk'aho, teoksessa *27 pohjoismaista kertojaa*, Tammi 1964

## Lähteet
Mikael Mattlin

**Mikael Mattlin** (s. 1974) on suomalainen kansainvälisen politiikan tutkija ja Ulkopoliittisen instituutin tutkimusprofessori. Mattlin johtaa Ulkopoliittisen instituutin Globaalin järjestyksen ja Kiinan tutkimuskeskusta (CORD). Hänen erikoisalojaan ovat Kiinan poliittinen järjestelmä, ulkopolitiikka ja taloudelliset ulkosuhteet, Kiinan innovaatio- ja teknologiapolitiikka, EU-Kiina ja Kiina-Yhdysvallat suhteet, Taiwanin kysymys ja Taiwanin sisäpolitiikka sekä kansainvälisen politiikan simulaatiot.

Mattlin on aiemmin toiminut muun muassa vt. johtajana, vs. apulaisjohtaja ja tutkijana Ulkopoliittisessa instituutissa, valtio-opin professorina, kansainvälisen politiikan yliopistonlehtorina ja TIAS-kollegiumtutkijana Turun yliopistossa, Kiinan tutkimuksen professorina ja kansainvälisen politiikan yliopistonlehtorina Helsingin yliopistossa, sekä vierailevana tutkijana ja opettajana useissa ulkomaisissa yliopistossa sekä Suomen Pankin BOFITissa. Hän on ajoittain toiminut myös kiinan kielen tulkkina.

Keväällä 2022 Mattlin julkaisi ensimmäisen kattavan suomenkielisen tutkimukseen perustuvan teoksen Kiinan poliittisesta järjestelmästä (Vastapaino) yhdessä kahden muun johtavan suomalaisen Kiina-asiantuntijan kanssa. Kirja oli Vuoden tiedekirja 2022 -palkinnon finalisti.

## Lähteet
Matti Laipio

**Matti Laipio** (s. 25. helmikuuta 1944 Helsinki) on suomalainen talous- ja musiikkitoimittaja, levytuottaja ja tietokirjailija, jonka erikoisalana on jazz, blues, rock ja muu rytmimusiikki. Hän on kir­joit­ta­nut musii­kis­ta eri leh­tiin, laatinut rytmimusiikkiaiheisia tietokirjoja ja toi­mi­nut musiik­kia­lan jär­jes­töis­sä. (

Suomen Jazzliitto palkitsi Matti Laipion vuonna 2020 elämäntyöstä Andania-palkinnolla. Perusteluissa todettiin hänen tehneen jazzmusiikin eri vivahteita tunnetuksi varsinkin toimittajana ja kirjoittajana. Laipiolla on ollut myös merkittävä ura Jazzliiton puheenjohtajana ja hallituksen jäsenenä 1970- ja 1990-luvuilla. Vanhemmat jazzharrastajat muistavat Laipion yhtenä ”jazzin äänistä” Ylen radio-ohjelmissa.

Matti Laipio tuli ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta ja opiskeli valtiotieteitä Helsingin yliopistossa. Hän toimi *[[Uusi Suomi|Uuden Suomen]]* taloustoimittajana 1967–1971, sitten Scandia-Musiikin tiedotuspäällikkönä ja Jazzliiton *[[Rytmi (lehti)|Rytmi]]*-lehden päätoimittajana. Vuonna 1977 hän palasi pariksi vuodeksi *Uuteen Suomeen* ja toimi sitten läpi 1980-luvun *[[Kauppalehti|Kauppalehden]]* uutis- ja toimituspäällikkönä, kunnes siirtyi päälliköksi *[[Aamulehti|Aamulehden]]* asiakaslehtiä tuottaneeseen yksikköön.

## Teoksia
**Pari chorusta jazzia*. Yhdessä Mauri Mäkisen kanssa. Suomen Jazzliitto, Kirjastopalvelu 1975.
**Si­ni­nen sie­lua myö­ten: Suo­mi-blue­sin ta­ri­na.* Yhdessä Pete Hoppulan kanssa. Aviador, 2018. .
**Mapesta kaikki alkoi: Tapiola Big Bandin tarina.* Aviador, 2019. .
**Nubbenin levyt : taiteilija [[Lars-Gunnar Nordström]] jazzkeräilijänä.* Yhdessä Janne Mäkelän ja Pekka Gronowin kanssa. Kansalliskirjasto, 2019. .

## Lähteet
Euphratensis

**Euphratensis** eli **Augusta Euphratensis** (; ), joskus *Syria Euphratensis*, oli myöhäisen Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Syyriassa nykyisten Syyrian ja Turkin valtioiden alueella.

## Maantiede

Euphratensiksen provinssi käsitti antiikin aikaisen Syyrian koillis- ja itäosan Eufrat-joen länsipuolella. Siihen kuului alueita nykyisen Syyrian valtion koillisosasta sekä Turkin kaakkoisosasta. Provinssin pohjoispuolella sijaitsi Cappadocian provinssi, itäpuolella Osroenen provinssi, eteläpuolella Syria secundan eli Syria salutariksen provinssi ja Syria priman provinssi, ja länsipuolella Cilicia secundan provinssi. Provinssin hallinnollinen keskus oli Hierapolis.

### Kaupunkeja

Euphratensiksen roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

* Europos (*Europus*)
* Germanikeia (*Germanicea*)
* Hierapolis
* Kyrrhos (*Cyrrus*)
* Samosata
* Zeugma

## Historia

Euphratensiksen alue oli aiemmin osa ensin Syrian provinssia ja sitten Syria Coelen provinssia. Euphratensiksen provinssi perustettiin jossain vaiheessa 300-luvun jälkimmäistä puoliskoa, viimeistään keisari Theodosius I:n aikaa seuranneen, vuonna 395 tapahtuneen Rooman valtakunnan jaon aikoihin. Viimeistään se oli olemassa noin vuonna 400. Provinssi oli osa Itä-Roomaa ja kuului Oriensin prefektuuriin ja Oriensin diokeesiin.

Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

## Lähteet
Palaestina prima

**Palaestina prima** (*Palaestina I*, ) oli myöhäisen Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Palestiinassa pääosin nykyisten Israelin ja Palestiinan valtioiden alueella.

## Maantiede

Palaestina priman provinssi käsitti Palestiinan ydinalueet: aiemman Juudean alueen sekä aiemman Syria Palaestinan provinssin eteläosan. Siihen kuului nykyisen Israelin keskiosa, osa nykyisestä Palestiinan valtiosta sekä jonkin verran nykyisen Egyptin aluetta Siinain rannikolla. Provinssin pohjoispuolella sijaitsivat Phoenice priman ja Palaestina secundan provinssit, itäpuolella Arabian provinssi ja eteläpuolella Palaestina salutariksen eli Paleastina Tertian provinssi. Provinssin hallinnollinen keskus oli Caesarea Maritima eli Caesarea Turris Stratonis.

### Kaupunkeja

Palaestina priman roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

* Aelia Capitolina eli Jerusalem (*Hierosolyma*)
* Askalon (*Ascalon*)
* Dora
* Caesarea Maritima
* Flavia Neapolis
* Gaza
* Ioppe (*Joppe*)
* Maiuma (*Maioma Ascalonitis*)
* Maiuma (*Maioma Gazae*)
* Rafia (*Raphia*)

## Historia

Palaestina priman alue oli aiemmin osa ensin Judaean ja sitten Syria Palaestinan provinssia. Palaestina priman provinssi perustettiin keisari Theodosius I:n aikaa seuranneen, vuonna 395 tapahtuneen Rooman valtakunnan jaon aikoihin, jolloin Syria Palaestinan provinssi jaettiin kolmeksi provinssiksi, joista Palaestina prima oli yksi. Viimeistään jako on ollut voimassa vuonna 409, sillä se esiintyy *Codex Theodosianuksessa* kyseisenä vuonna. Provinssi oli osa Itä-Roomaa ja kuului Oriensin prefektuuriin ja Oriensin diokeesiin.

Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

## Lähteet
Palaestina salutaris

**Palaestina salutaris** () eli **Palaestina tertia** (*Palaestina III*, ), jossakin välissä mahdollisesti **Arabia secunda** (*Arabia II*, ), oli myöhäisen Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Palestiinassa nykyisten Israelin, Egyptin ja Jordanian alueilla.

## Maantiede

Palaestina salutariksen provinssi käsitti Negevin ja muun nykyisen Israelin eteläosan, sekä Siinain nykyisen Egyptin alueella ja Wadi Araban itäpuolen nykyisen Jordanian alueella. Provinssin pohjoispuolella sijaitsivat Palaestina priman ja Arabian provinssit ja länsipuolella Egypti ja sen Augustamnican provinssi. Etelässä provinssin alue rajautui Punaiseenmereen.

Provinssin hallinnolliseksi keskukseksi mainitaan yleensä Petra. Nykytutkijat ovat kuitenkin usein katsoneet, että alkuperäisenä hallinnollisena keskuksena provinssin perustamisen aikoihin olisi toiminut Elusa. Asema olisi siirtynyt Petralle sen jälkeen, kun se liitettiin provinssiin ja rakennettiin uudelleen 400-luvun puolivälissä.

### Kaupunkeja

Palaestina salutariksen roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

* Ailana (*Aelana*) eli Aila (*Aela*)
* Areopolis
* Elusa
* Mampsis
* Nessana
* Petra

## Historia

Palaestina salutariksen alue oli aiemmin osa Arabian provinssia. Se liitettiin Syria Palaestinan provinssiin 200-luvun lopulla tai 300-luvulla. Jossakin vaiheessa alue saattoi myös muodostaa oman Arabia secundan provinssinsa. Alue erotettiin Syria Palaestinan provinssista Palaestina salutariksen provinssiksi mahdollisesti noin vuonna 358. Viimeistään jako on ollut voimassa vuonna 409, sillä se esiintyy *Codex Theodosianuksessa* kyseisenä vuonna. Provinssi oli osa Itä-Roomaa ja kuului Oriensin prefektuuriin ja Oriensin diokeesiin.

Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

## Lähteet
Pekka Huttunen (tietokirjailija)

**Pekka Huttunen** (s. 20. toukokuuta 1941 Haapajärvi) on suomalainen filosofian kandidaatti *(FK)*, matemaatikko, suunnittelija ja tietokirjailija. Hän valmistui Helsingin yliopistosta vuonna 1971 pääaineena matematiikka.

Hän on toiminut suurvesistöjärjestelyjen yli-suunnittelijana Maatalous­hallituksessa, matematiikan opettajana Hämeenkylän yhteiskoulussa, suunnittelijana ja laskentatoimen asiantuntijana Vesi­hallituksessa, erikoistutkijana konsultoiden keskeisten ministeriöiden ylimmän johdon johtamisen kehittämistä Valtiovarainministeriön Suunnittelusihteeristössä, suunnittelupäällikkönä Oikeusministeriössä, muutos­johtajana Patentti- ja rekisteri­hallituksessa, konsultti­yksikön johtajana HAUS:n Kehittämiskeskuksessa, HAUS Oy:n johtokunnan jäsenenä vuonna 1992 ja viransijaisina valtiovarainministeriön hallinnon kehittämisosaston osastopäällikkönä ja finanssineuvoksena. Hän toimi Ahon hallituksen kehittämisvaliokunnan asiantuntijajäsenenä.

Hän toimi myös Lipposen hallituksen aikana KOHOn hallituksen pääsihteerinä.

Viime vuodet Huttunen on toiminut tietokirjailijana bloginpitäjänä. Hän on pitänyt vuodesta 2012 lähtien blogia ”Mikä vain on, ei pysy”. Postauksia on yli 5&nbsp;000. Ne käsittelevät näkökulmia päivän kysymyksistä ja tekstejä arkielämästä.

## Teoksia
* Johtaminen muuttuvassa julkishallinnossa 
* *Ministeriöissä käsi käden pesee* Mediapinta 2021
* *Konsultin muistelmat* Mediapinta 2012
* *Onnistuneen konsulttihankkeen toteuttaminen* Talentum 2003
* *Neljäs aalto* Kauppakaari 2000

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* [Huttusen teokset Finnassa](https://kansalliskirjasto.finna.fi/AuthorityRecord/melinda.(FI-ASTERI-N)000044749) Kansalliskirjasto
Palaestina secunda

**Palaestina secunda** (*Palaestina II*, ) oli myöhäisen Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Palestiinassa nykyisten Israelin, Jordanian ja Syyrian alueilla.

## Maantiede

Palaestina secundan provinssi käsitti Palestiinan ja aiemman Syria Palaestinan provinssiin pohjoisosan, ennen kaikkea Galilean alueen Gennesaretinjärven ympäristössä. Sen pohjoispuolella sijaitsi Phoenice priman provinssi, koillispuolella Phoenice secundan eli Phoenice Libanensiksen provinssi, itäpuolella Arabian provinssi ja eteläpuolella Palaestina priman provinssi. Provinssin hallinnollinen keskus oli Skythopolis (lat. *Scythopolis*).

### Kaupunkeja

Palaestina secundan roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

* Abila
* Filotera (*Philotera*)
* Gadara
* Hippos (*Hippus*, *Hippum*)
* Horvat Kur (kohteen nykyinen nimi, antiikin aikainen nimi ei tiedossa)
* Kapernaum (*Capernaum*)

* Kapitolias (*Capitolias*)
* Magdala
* Pella
* Skythopolis (*Scythopolis*)
* Tiberias

## Historia

Palaestina secundan alue oli aiemmin osa ensin Judaean ja sitten Syria Palaestinan provinssia. Palaestina secundan provinssi perustettiin keisari Theodosius I:n aikaa seuranneen, vuonna 395 tapahtuneen Rooman valtakunnan jaon aikoihin, jolloin Syria Palaestinan provinssi jaettiin kolmeksi provinssiksi, joista Palaestina secunda oli yksi. Viimeistään jako on ollut voimassa vuonna 409, sillä se esiintyy *Codex Theodosianuksessa* kyseisenä vuonna. Provinssi oli osa Itä-Roomaa ja kuului Oriensin prefektuuriin ja Oriensin diokeesiin.

Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

## Lähteet
Phoenice prima

**Phoenice prima** (*Phoenice I*, ), myös **Phoenice maritima/paralia/paralios** () ja **Phoenicia** (), oli myöhäisen Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Syyriassa nykyisten Libanonin ja Syyrian valtioiden alueella.

## Maantiede

Phoenice priman provinssi sijaitsi Syyrian luoteisosan rannikolla pääasiassa nykyisen Libanonin alueella, ja käsitti näin sille nimensä antaneen historiallisen Foinikian ydinosan. Siihen kuului aiemman Syria Phoenicen provinssin länsiosa eli rannikkoalue. Provinssin pohjoispuolella sijaitsi Syria priman provinssi, koillispuolella Syria secundan eli Syria salutariksen provinssi, itäpuolella Phoenice secundan eli Phoenice Libanensiksen provinssi ja eteläpuolella Palaestina priman ja Palaestina secundan provinssit. Provinssin hallinnollinen keskus oli Tyros.

### Kaupunkeja

Phoenice priman roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

* Berytos (*Berytus*) eli Laodikeia (*Laodicea*)
* Caesarea Philippi eli Caesarea Paneas
* Ptolemais
* Sidon
* Tripolis
* Tyros

## Historia

Phoenice priman alue oli aiemmin ensin osa Syrian provinssia ja sitten Syria Phoenicen provinssia. Phoenice priman provinssi perustettiin 300-luvun jälkimmäisellä puoliskolla, kun Syria Phoenice jaettiin kahdeksi provinssiksi, joista toinen oli Phoenice secunda. Jako oli voimassa viimeistään Theodosius II:n aikoihin. Provinssi kuului Oriensin prefektuuriin ja Oriensin diokeesiin. Rooman jaon jälkeen se oli osa Itä-Roomaa.

Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

## Lähteet
Phoenice secunda

**Phoenice secunda** (*Phoenice II*, ), myös **Phoenice Libanensis** () tai **Augusta Libanensis** (), oli myöhäisen Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Syyriassa ja käsitti alueen nykyisen Syyrian valtion eteläosassa.

## Maantiede

Phoenice secundan provinssi käsitti alueen historiallisen Syyrian kaakkoisosassa nykyisen Syyrian valtion eteläosassa. Siihen kuului aiemman Syria Phoenicen provinssin itäosa eli sisämaan puoleinen osa, ja se ulottui lännestä Libanoninvuorilta itään pitkälle Syyrian aavikolle. Provinssin länsipuolella sijaitsi Phoenice priman eli Phoenician provinssi, pohjoispuolella Syria Coelen provinssi, eteläpuolella Arabian provinssi ja luoteispuolella Palaestina secundan provinssi. Provinssin hallinnollinen keskus oli Emesa.

### Kaupunkeja

Phoenice secundan roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

* Damaskos (*Damascus*)
* Emesa
* Heliopolis
* Laodikeia (*Laodicea*)
* Palmyra

## Historia

Phoenice secundan alue oli aiemmin ensin osa Syrian provinssia ja sitten Syria Phoenicen provinssia. Phoenice secundan provinssi perustettiin 300-luvun jälkimmäisellä puoliskolla, kun Syria Phoenice jaettiin kahdeksi provinssiksi, joista toinen oli Phoenice prima. Jako oli voimassa viimeistään Theodosius II:n aikoihin. Provinssi kuului Oriensin prefektuuriin ja Oriensin diokeesiin. Rooman jaon jälkeen se oli osa Itä-Roomaa.

Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

## Lähteet
Syria Coele

**Syria Coele** () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Syyriassa nykyisten Syyrian ja Turkin valtioiden alueella.

## Maantiede

Syria Coelen provinssi käsitti antiikin aikaisen Syyrian pohjoisosan. Se sai nimensä hellenistisen kauden Koile-Syyriasta, vaikkakaan niiden alueet eivät vastanneet toisiaan kuin joiltakin osin. Nykyisistä valtioista provinssiin kuului alue Turkin kaakkoisosassa sekä Syyrian pohjoisosa mukaan lukien sen rannikko. Provinssin länsipuolella sijaitsi Cilician provinssi, pohjoispuolella Cappadocian provinssi, itäpuolella Osroenen provinssi ja eteläpuolella Syria Phoenicen provinssi. Syria Coelen hallinnollinen keskus oli Antiokia.

### Kaupunkeja

Syria Coelen roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

* Aleksandreia Katisson (*Alexandria ad Issum*)
* Anasartha
* Antiokia (*Antiochia*)
* Apameia (*Apamea*)
* Arethusa
* Balanea eli Claudia Leucas
* Barkusos (*Barcusus*)
* Beroia (*Beroea*)
* Dolikhe (*Doliche*)
* Epifaneia (*Epiphania*)
* Europos
* Gabala
* Gabula
* Germanikeia (*Germanicea*)
* Gindaros (*Gindarus*)
* Hierapolis
* Issos (*Issus*)
* Khalkis (*Chalcis ad Belum*)
* Kyrrhos (*Cyrrus*)
* Laodikeia (*Laodicea ad Mare*)
* Larissa
* Mariamme
* Myriandros (*Myriandrus*)
* Paltos (*Paltus*)
* Rafaneia (*Raphanea*)
* Rhosos (*Rhosus*)
* Salamias
* Samosata
* Seleukeia eli Seleukobelos (*Seleucobelus*)
* Seleukeia Pieria (*Seleucia Pieria*)

## Historia

Syria Coelen alue oli aiemmin osa Syrian provinssia. Syria Coelen provinssi perustettiin keisari Septimius Severuksen aikana vuonna 194, jolloin Syrian provinssi jaettiin kahteen osaan, joista toinen oli pohjoisosan käsittänyt Syria Coele ja toinen eteläosan käsittänyt Syria Phoenice. Syria Coeleen asetettiin tuolloin kaksi legioonaa. Vuodesta 293 provinssi kuului Oriensin diokeesiin. 300-luvulla se oli osa Oriensin prefektuuria.

Provinssi lakkautettiin Rooman valtakunnan jaon vuonna 395 tienoilla tai viimeistään vuoteen 400 mennessä, jolloin se oli jaettu kolmeen provinssiin. Nämä olivat Syria prima, Syria secunda (Syria salutaris) ja Euphratensis (Augusta Euphratensis).

Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

## Lähteet
Syria Palaestina

**Syria Palaestina** () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Palestiinassa pääosin nykyisten Israelin ja Palestiinan valtioiden alueella.

## Maantiede

Syria Palaestinan provinssi sijaitsi Palestiinassa ja käsitti ennen kaikkea Juudean ja Galilean alueen. Siihen kuului myös Foinikian eteläosaa. Provinssin alue vastasi suurin piirtein nykyisen Israelin pohjoisosaa sekä Palestiinan valtion aluetta. Siihen kuului myös jonkin verran Siinain aluetta nykyisen Egyptin puolelta sekä nykyisten Jordanian ja Syyrian aluetta Jordanjoen itäpuolelta. Syria Palaestinan pohjoispuolella sijaitsi Syria Phoenicen provinssi, koillispuolella Syria Coelen provinssi ja itä- ja eteläpuolella Arabian provinssi. Provinssin hallinnollinen keskus oli Caesarea Maritima.

### Kaupunkeja

Syria Palaestinan roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

* Abila
* Aelia Capitolina eli Jerusalem (*Hierosolyma*)
* Anthedon
* Antipatris
* Apollonia
* Azotos (*Azotus*)
* Askalon (*Ascalon*)
* Betomolakhon (*Betomolachon*)
* Caesarea maritima
* Caesarea Philippi
* Dora
* Elusa
* Emmaus Nikopolis (*Emmaus Nicopolis*)
* Filotera (*Philotera*)
* Flavia Neapolis
* Gadara
* Gaza
* Hippos (*Hippus*, *Hippum*)
* Iamneia (*Jamnia*)
* Iamneia paralios (*Jamnia maritima*)
* Ioppe (*Joppe*)
* Kapernaum (*Capernaum*)
* Lydda
* Magdala
* Maiuma (*Maioma Ascalonitis*)
* Maiuma (*Maioma Gazae*)
* Mampsis
* Marisa
* Pella
* Rafia (*Raphia*)
* Samaria eli Sebaste
* Sepforis eli Diokaisareia (*Sepphoris*, *Diocaesaraea*)
* Skythopolis (*Scythopolis*)
* Sykomazon
* Tiberias

## Historia

Syria Palaestinan alue oli aiemmin osa Judaean provinssia. Syria Palaestinan provinssin perusti keisari Hadrianus vuonna 135 Bar Kokhban kapinan murskaamisen jälkeen. Samaan aikaan hän perusti entisen Jerusalemin paikalle Aelia Capitolinan kaupungin. Samalla provinssiin sijoitettiin toinen legioona, Legio VI Ferrata, Galilean alueelle. Toimien tarkoituksena on voinut olla ainakin osittain juutalaisuuden muiston hävittäminen: samalla kun Aelia Capitolina oli tarkoitettu korvaamaan Jerusalem, Syria Palaestina hävitti juutalaisiin viittaavan Judaean nimen provinssien joukosta.

Diocletianuksen uudistuksesta noin vuonna 293 lähtien Syria Palaestinan provinssi kuului Oriensin diokeesiin. 300-luvulla se oli osa Oriensin prefektuuria. Jossakin välissä Arabian provinssin eteläosa liitettiin Syria Palaestinaan.

Provinssi lakkautettiin keisari Theodosius I:n aikaa seuranneen, vuonna 395 tapahtuneen Rooman valtakunnan jaon aikoihin, ja se jaettiin kolmeksi provinssiksi, jotka olivat Palaestina prima, Palaestina secunda ja Palaestina salutaris (Palaestina tertia). Jako on tapahtunut vaiheittain, ja esimerkiksi Palaestina salutaris on voinut olla olemassa jo vuonna 358. Viimeistään koko jako on ollut voimassa vuonna 409.

Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Compute Express Link

**Compute Express Link** (CXL) on suorittimen, muistin ja kiihdytinlaitteiden välinen avoimen standardin väyläkytkentä, jota kehittää CXL Consortium. Ratkaisu pyrkii korkeaan kaistanleveyteen ja alhaiseen latenssiin. 
CXL rakentuu PCI Express -linkin päälle. Käyttökohteita ovat muun muassa älykkäät verkkokortit, grafiikkasuoritinkortit ja tallennusmedialaitteet.

CXL Consortium ja Gen-Z Consortium ovat ilmoittaneet yhteistyöstä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://www.computeexpresslink.org
Syria Phoenice

**Syria Phoenice** (*Phoenice*, ; ) oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Syyriassa nykyisten Libanonin ja Syyrian valtioiden alueella.

## Maantiede

Syria Phoenicen provinssi käsitti vanhan Foinikian ydinosat ja suurin piirtein antiikin aikaisen Syyrian alueen eteläosan. Nykyisistä valtioista sen alue käsittää suunnilleen Libanonin sekä Syyrian eteläosan. Lännessä aluetta rajasi Välimeri. Idässä provinssin alue ulottui Palmyraan ja Eufrates-joelle asti. Provinssin pohjoispuolella sijaitsi Syria Coelen provinssi ja eteläpuolella Syria Palaestinan ja Arabian provinssit. Provinssin hallinnollinen keskus saattoi olla Tyros.

### Kaupunkeja

Syria Phoenicen roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

* Arados (*Aradus*)
* Arka (*Arca*)
* Berytos (*Berytus*) eli Laodikeia (*Laodicea*)
* Damaskos (*Damascus*)
* Emesa
* Heliopolis
* Laodikeia (*Laodicea*)
* Palmyra
* Ptolemais
* Rafanai (*Raphanae*)
* Sidon
* Tripolis
* Tyros (*Tyrus*)

## Historia

Syria Phoenicen alue oli aiemmin osa Syrian provinssia. Syria Phoenicen provinssi perustettiin keisari Septimius Severuksen aikana vuonna 194, jolloin Syrian provinssi jaettiin kahteen osaan, joista toinen oli eteläosan käsittänyt Syria Phoenice ja toinen pohjoisosan käsittänyt Syria Coele. Syria Phoeniceen asetettiin tuolloin yksi legioona. Diocletianuksen uudistuksesta noin vuonna 293 lähtien provinssi kuului Oriensin diokeesiin. 300-luvulla se oli osa Oriensin prefektuuria.

Provinssi lakkautettiin Rooman valtakunnan jaon vuonna 395 tienoilla tai viimeistään vuoteen 400 mennessä, jolloin se oli jaettu kahteen provinssiin. Nämä olivat Phoenice prima (Phoenice paralia, Phoenicia) ja Phoenice secunda (Phoenice Libanensis, Augusta Libanensis).

Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

## Lähteet
Syria prima

**Syria prima** (*Syria I*, ) oli myöhäisen Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Syyriassa nykyisten Syyrian ja Turkin valtioiden alueella.

## Maantiede

Syria priman provinssi käsitti antiikin aikaisen Syyrian keskisen ja Välimeren rannikon puolisen ydinalueen. Sen pohjoispuolella sijaitsi Cilicia secundan provinssi, koillis- ja itäpuolella Euphratensiksen provinssi, kaakkoispuolella Syria secundan eli Syria salutariksen provinssi ja eteläpuolella Syria Phoenicen provinssi. Provinssin hallinnollinen keskus oli Antiokia (lat. *Antiochia*).

### Kaupunkeja

Syria priman roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

* Antiokia (*Antiochia*)
* Beroia (*Beroea*)
* Gabala
* Khalkis (*Chalcis ad Belum*)
* Laodikeia (*Laodicea ad Mare*)
* Seleukeia Pieria (*Seleucia Pieria*)

## Historia

Syria priman alue oli aiemmin osa ensin Syrian provinssia ja sitten Syria Coelen provinssia. Syria priman provinssi perustettiin keisari Theodosius I:n aikaa seuranneen, vuonna 395 tapahtuneen Rooman valtakunnan jaon aikoihin. Viimeistään se oli olemassa noin vuonna 400. Provinssi oli osa Itä-Roomaa ja kuului Oriensin prefektuuriin ja Oriensin diokeesiin.

Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

## Lähteet
Sammonlahden hyvinvointiasema

**Sammonlahden hyvinvointiasema** on Lappeenrannassa toimiva julkisen palvelun sosiaali- ja terveysasema. Sen palvelut tuottaa Etelä-Karjalan kuntien yhteinen sote-kuntayhtymä (Eksote). Alkuvuonna 2019 viestittiin, että Sammonlahden hyvinvointiasema keskittyy helmikuusta 2019 lähtien asiakkaiden kiireettömään hoitoon. 

Sammonlahden hyvinvointiasema palvelee normaalisti maanantaista torstaihin kello 8-16 ja perjantaisin (ja pyhien aattona) kello 8-15. Kiireellisestä hoitoa tarvittaessa otetaan yhteys Päivystysapuun (116 117; hätätilanteessa luonnollisesti Yleiseen hätänumeroon 112). Ensiapu- ja päivystyspalvelut tarjoaa ympärivuorokautisesti aukioleva Etelä-Karjalan keskussairaalan päivystys sairaalan K-siivessä (sisäänkäynti ovi 10, Kahilanniementie 2, Lappeenranta).

Jo keväällä 2019 havaittiin, että Etelä-Karjalan keskussairaalan päivystysvastaanotto ruuhkaantui, ja vaadittiin kiirevastaanoton palauttamista pikaisesti myös Sammonlahden hyvinvointiasemalle.    
 
Sammonlahden hyvinvointiasema on valmistunut vuonna 1986. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sammonlahden hyvinvointiaseman sijainti (kartta.lappeenranta.fi)
Pirkko Pitkänen

**Pirkko Anneli Pitkänen** (s. 31. toukokuuta 1954 Tuusniemi) on suomalainen kasvatustieteilijä ja professori.

Pitkänen väitteli tohtoriksi Joensuun yliopistossa vuonna 1996. Hän on työskennellyt Suomen Akatemian vanhempana tutkijana 1998–2001 ja Tampereen yliopiston kasvatustieteen professorina vuodesta 2005 erityisaloinaan koulutuspolitiikka ja monikulttuurisuuskasvatus.

## Viitteet
Ballendorf

**Ballendorf** on kunta Saksan Baden-Württembergin osavaltion Alb-Donau-Kreisin piirikunnassa. Kunnan pinta-ala on 14,21 neliökilometriä, ja kesäkuun 2022 lopussa siellä oli 670 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kunnan verkkosivut
Pekka Pitkänen (kuvanveistäjä)

**Pekka Sakari Pitkänen** (s. 15. maaliskuuta 1950 Jyväskylä) on suomalainen kuvanveistäjä. Pitkäsen varhaista tuotantoa leimasi rosoinen ekspressionismi, mutta hän on sittemmin siirtynyt koruttomiin monumentaalisiin muotoihin.

## Ura
Pitkänen opiskeli 1970-luvulla Taideteollisessa oppilaitoksessa ja Suomen Taideakatemian koulussa. Hän on työskennellyt kuvanveiston opettajana Taideteollisessa korkeakoulussa 1979–1984.

Pitkänen on pitänyt useita yksityisnäyttelyitä Suomessa ja ulkomailla vuodesta 1979 alkaen. Hänen teoksiaan on esillä julkisissa tiloissa, muun muassa Eduskuntatalossa. Pitkänen suunnitteli myös Kalevalan 150-vuotisjuhlamitalin. Pitkäselle on myönnetty Suomen Taideyhdistyksen dukaattipalkinto 1982, ja hän on menestynyt useissa veistoskilpailuissa. Pitkäselle on myönnetty myös valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha vuosina 1991, 1996 ja 2002.

## Julkisia teoksia

Tiedosto:Masuunin henki by Pekka Pitkänen 1999.JPG|*Masuunin henki*, 1999, Kerava.
Tiedosto:Rakentajankilpi.jpg|thumb|*Rakentajan kilpi*, 2006, Jyväskylä.
Tiedosto:Pekka Pitkanen Seppo Hiltusen muistolaatta 2016.jpg|Kirjakauppias *Seppo Hiltusen muistolaatta*, 2016, Helsinki.
Tiedosto:Pitkanen Vapaus Kerava.jpg|*Vapaus, tasa-arvo, ihmisyys*, 2018, Kerava.
Tiedosto:Kotkan kilpi 1.jpg|*Kotkan kilpi*, 2018, Kotka.


## Perhe
Pekka Pitkäsen ensimmäinen puoliso oli rehtori Maj-Lis Pitkänen. Heidän tyttärensä on kuvataiteilija Veera Pitkänen. Pitkäsen ttoinen puoliso vuodesta 1990 oli kuvanveistäjä Minna Tuominen.

## Lähteet
Timo Innanen

**Timo Innanen** (s. 29. toukokuuta 1984) on suomalainen urheilutoimittaja, joka on erikoistunut lajeista jalkapalloon: lisäksi hän on keskittynyt tutkivaan journalismiin. 

Innanen on työskennellyt vuodesta 2014 lähtien MTV Urheilun Tulosruudun toimittajana. Ennen nykyistä pestiään hän toimi Urheilulehdessä (vuosina 2009–2014). 

Vuonna 2018 Innanen palkittiin vuoden urheilutoimittajana. Lisäksi hänelle myönnettiin samana vuonna Koura-erikoispalkinto. Vuoden 2022 marraskuussa Innanen palkittiin vuoden tennistoimittajana, ja saman vuoden joulukuussa hän sai vuoden jalkapallotoimittajan tittelin.

Innanen on opiskellut urheilujournalismia Haaga-Helia ammattikorkeakoulussa.

## Lähteet
Dejan Lazić

**Dejan Lazić** (s. 1977 Zagreb) on kroatialaissyntyinen, Itävallan kansalaisuuden saanut pianisti ja säveltäjä. Hän on myöhemmin asettunut Amsterdamiin, Alankomaihin. 

Lazić syntyi musikaaliseen perheeseen ja varttui Salzburgissa, jossa opiskeli pianon- ja klarinetinsoittoa sekä sävellystä Mozarteumissa. Hän sai oppia muiden muassa Zoltán Kocsisilta ja Imre Rohmannilta, joiden lisäksi Péter Eötvös toimi hänen keskeisenä innoittajanaan. Lazić on kiertänyt orkesterien solistina, kamarimuusikkona ja resitalistina Euroopassa, Pohjois- ja Etelä-Amerikassa, Aasiassa sekä Australiassa. Lazić on tehnyt läheistä yhteistyötä sellaisten kapellimestarien kuin Giovanni Antoninin, Iván Fischerin, Andris Nelsonsin, Robert Spanon, John Storgårdsin ja Krzysztof Urbańskin kanssa. Hän on esiintynyt lukuisten aasialaisorkesterien kanssa ja saavuttanut huomattavan seurannan Kaukoidässä.

Lazić on tehnyt levytyksiä Channel Classics Recordsille, Sony Classicalille ja Onyx Classicsille. Sergei Rahmaninovin toisesta pianokonsertosta Kirill Petrenkon johtaman Lontoon filharmonisen orkesterin kanssa tekemästään levytyksestä hän sai Echo Klassik -palkinnon.

Lazićin omiin sävellyksiin kuuluvat vuonna 2014 kantaesitetty *In Istrian Style* -pianokonsertto ja huhtikuussa 2017 kantaesitetty sävelruno *Mozart and Salieri*. Lazić on myös sovittanut Johannes Brahmsin viulukonserton pianokonsertoksi; tämä hänen laatimansa versio sai kantaesityksensä vuonna 2009 ja on sittemmin tullut useasti uudelleen esitetyksi.

## Lähteet
Salmijärvi (Vihti)

**Salmijärvi** on Uudellamaalla Vihdissä Salmin lähellä sijaitseva järvi. Etäisyys Nummelasta on yksitoista kilometriä itäkoilliseen ja Helsingin keskustasta 31 kilometriä luoteeseen.

## Maantietoa
Salmijärvi on 2,8 kilometriä pitkä, 900 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 123 hehtaaria eli 1,2 neliökilometriä. Järvi on monta kertaa pitempi kuin se on leveä. Sillä on lounaisrannikolla kolme niemeä; Lammasniemi, Lautmäen niemi ja Kirvesniemi. Lautmäen länsipuolella on matala Lahiniitunlahti. Järven keskiosassa sijaitsee viiden hehtaarin laajuinen Lammassaari ja länsirannan tuntumassa muutaman aarin laajuinen Sikasaari. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 1,87 miljoonaa kuutiometriä, jolloin sen keskisyvyydeksi on saatu 1,5 metriä. Sen syvänteessä on 2,4 metriä syvää ja syvänne sijaitsee Kirvesniemen edustalla .

Järven rantaviivan pituus on 9,4 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituuden osuus siitä on 1,3 kilometriä. Rannoilla on levittäytyy tavanomainen eteläsuomalainen kulttuurimaisema. Lammassaaren eteläpuolella sijaitseva Lautmäen niemi on metsäistä, kuten Lammassaari. Myös länsirannan Kutumäki on metsämaata, sen korkeustaso on noin 100 metriä merenpinnan yläpuolella, eli 50 metriä Salmijärven pinnan yläpuolella. Järven luoteispäässä on laaja suoalue, jonka läpi laskujoki virtaa. Salmijärven läheisyydessä on useita järviä ja lampia. Lännessä on Poikkipuoliainen ja Iso-Parikas, pohjoisessa Otalampi ja etelässä muun muassa Lummukas. Salmijärven länsipuolella sijaitsee Salmen ulkoilualue, ja sen itäpuolitse kulkee seututie 120.

## Luontoarvoja
Salmijärvi on runsasravinteinen, sen ekologinen tila on huono ja kemiallinen tila hyvä. Maa- ja metsätalous sekä haja-asutus kuormittavat järveä. Yleisimmät kalat ovat särki ja hauki.

## Vesistösuhteet
Salmijärvi sijaitsee Vantaanjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 21) Lepsämänjoen valuma-alueella (21.04), jonka Härkälänjoen valuma-alueeseen (21.045) järvi kuuluu. Sen valuma-alueen pinta-ala on 10,6 neliökilometriä . Salmijärvi on Härkälänjoen suurin järvi. Järveen virtaa vettä useasta tulo-ojasta. Järven luoteiskolkasta lähtee Härkälänjoki itää kohti yhtyen ensin Lepsämänjokeen ja se vuorostaan Vantaanjokeen. Salmijärven vedenpinnan korkeus on 52,1 metriä mpy (N2000).

## Lähteet
Grigori Mirošnitšenko

**Grigori Iljitš Mirošnitšenko** (, 22. tammikuuta 1904 – 26. huhtikuuta 1985 Azov) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Grigori Mirošnitšenko syntyi rautatieläisen perheeseen ja osallistui Venäjän sisällissotaan. Hän työskenteli viilaajana ja liittyi komsomoliin ja kommunistiseen puolueeseen.

Maksim Gorkin ja Romain Rollandin kiittämä pienoisromaani *Nuorten armeija* (*Junarmija*, 1927) teki Mirošnitšenkosta tunnetun tunnetun kirjailijan. Sen sankareita ovat Venäjän sisällissodan nuoret soturit. Mirošnitšenko muutti Leningradiin, valmistui kommunistisesta yliopistosta ja sotilasakatemiasta ja työskenteli kirjakustantamoissa sekä kirjallisuuslehden toimittajana. Hän osallistui talvisotaan ja toiseen maailmansotaan ja keskittyi sen jälkeen historialliseen suurromaaniinsa *Azov*.

Kirjailijana vähäpätöinen Mirošnitšenko toimi vuosina 1936–1938 Leningradin kirjailijajärjestön puolueosaston puheenjohtajana. Han laati poliittisia ilmiantoja, väärensi henkilötietojaan ja osallistui Vera Ketlinskajaan vuonna 1949 kohdistuneeseen vainoon. Mirošnitšenko erotettiin puolueesta vuonna 1964.

## Suomennettu teos
* *Nuorten armeija*. Petroskoi: Kirja, 1937.

## Lähteet
Sirkka Rikka

**Sirkka Virginia Rikka** (myöh. **Vainonen**, 4. heinäkuuta 1912 Michigan, Yhdysvallat – 20. tammikuuta 2002 Kankaanpää) oli Neuvostoliitossa kuuluisaksi noussut amerikansuomalaistaustainen laulaja.

Sirkka Rikka syntyi amerikansuomalaiseen perheeseen Michiganin osavaltiossa Yhdysvalloissa 1912. Hän työskenteli nuoruudessaan muun muassa tavaratalossa ja vaatemallina. 1930-luvun laman aikaan irtisanottu Rikka muutti suomalaistaustaisen miehensä Aarne Rikan kanssa yleisen muuttoliikkeen houkuttelemana Neuvostoliittoon vuonna 1932. Sirkka Rikka opiskeli lääketiedettä, mutta äänialaltaan koloratuurisopraanon Rikan kyvyt huomattiin ja hänet kiinnitettiin neuvostokarjalaiseen kansanmusiikkiin erikoistuneeseen Kantele-yhtyeeseen. 

Sirkka Rikka lauloi muun muassa suomenkielisiä, karjalankielisiä, venäjänkielisiä, englanninkielisiä, saksankielisiä ja ranskankielisiä kappaleita. Hänen äänensä taipui myös ooppera-aarioihin.

## Lähteet