open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Cemal Reşit Rey

**Cemal Reşit Rey** (25. syyskuuta / 25. lokakuuta 1904 Jerusalem – 7. lokakuuta 1985) oli turkkilainen säveltäjä, kapellimestari ja pianisti. Yhdessä Necil Kazım Aksesin, Hasan Ferit Alnarin, Ulvi Cemal Erkinin ja Ahmed Adnan Saygunin kanssa hän muodosti Turkin viisikoksi kutsutun säveltäjäryhmän.

Reyn isä oli diplomaatti, kirjailija Ahmet Reşit Rey, joka toimi Jerusalemin ja sitten Aleppon ottomaanikuvernöörinä. Rey opiskeli Pariisin konservatoriossa, jossa sai pianonsoiton opetusta Marguerite Longilta. Ensimmäisen maailmansodan aikana Rey joutui lähtemään Geneveen jatkamaan opintojaan, mutta hän palasi Pariisiin vuonna 1919. Siellä hän jatkoi opiskelua Longin johdolla, minkä lisäksi opiskeli sävellystä Gabriel Faurén ja orkesterinjohtoa Henri Defossén johdolla.

Vuonna 1932 Rey pääsi opettamaan pianonsoittoa ja sävellystä Istanbulin konservatorioon. Vuonna 1943 hän perusti Istanbuliin kaupungin ensimmäisen jousiorkesterin. Tästä orkesterista tuli vuonna 1945 kaupunginorkesteri, ja myöhemmin se otti käyttöön nimen Istanbulin valtionsinfoniaorkesteri. Rey oli myös yksi filharmonisen seuran perustajista Istanbulissa 1946. Hän toimi johtajana ja neuvonantajana Ankaran ja Istanbulin radioissa vuosina 1938–1949. Vuonna 1985 hän sai nimityksen Mimar Sinan -yliopiston valtionkonservatorion taiteilijaprofessoriksi. Maaliskuussa 1989 Istanbuliin avattiin säveltäjän mukaan nimetty Cemal Reşit Rey -konserttisali.

Rey omaksui musiikkiinsa aluksi impressionistisia vaikutteita ja sittemmin turkkilaisen kansanmusiikin tyylillisesti länsimaalaistettuja muotoja. Hänen tuotannossaan ovat edustettuina lukuisat länsimaalaiset genret, kuten sävelruno, muunnelma, sinfonia, konsertto ja ooppera. Sinfonioita hän sävelsi kaksi; konsertot hän sävelsi viululle ja pianolle.

## Lähteet
Bab Zuwaila

**Bab Zuwaila** on Kairon kaupunginmuurin portti Egyptissä. Se on toinen muurin kahdesta jäljellä olevasta portista. Portti on peräisin fatimidien kaudelta 1000-luvun alulta.

## Portti

Bab Zuwaila on toinen fatimidien aikaisen Kairon kaupunginmuurin vielä jäljellä olevasta portista. Toinen portti on pohjoisportti Bab al‑Futuh. Portilta sisään käydessä kuljetaan al-Muizz -kadulle, joka kulkee aina pohjoisportille saakka. Bab Zuwaila on rakennettu kivestä. Portilla on kaksi pyöreää tornilla, joiden katolla on kaksi minareettia.

## Historia
Portin rakennutti vanhemman portin paikalle fatimidien visiiri Badr al‑Jamali vuonna 1092. Vanhemman portin oli rakennuttanut Egyptin aikanaan joukkoineen valloittanut fatimidikomentaja Jawhar al‑Siqilli. Hänen joukoissaan oli Zuwailan berberiheimon sotilaita. Zuwaila-heimon sotilaiden tehtävä oli valvoa kaupunginmuurin eteläistä porttia ja portin nimi Bab Zuwaila johdettiin heidän nimestään. Portin minareetit rakennettiin vuonna 1415, kun mamelukkisulttaani al-Malik al-Muaijad Šaikh rakennutti lähelle moskeijan.

Portti tuli tunnetuksi sen luona tehdyistä teloituksista. Usein teloitetut pistettiin näytille portin luona. Esimerkiksi Egyptin viimeinen mamelukkisulttaani Tumanbei hirtettiin portilla Osmanien valtakunnanvallattua Egyptin.

## Lähteet
Petriikka

**Petriikka** on suomenkielinen naisen etunimi. Se liittyy läheisesti nimeen Petri.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on syyskuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 33 Petriikka-nimistä henkilöä, joista alle 5 on miehiä ja loput naisia. Heistä suurin osa on syntynyt vuosina 1960–2009.

## Tunnettuja Petriikkoja

* Petriikka Pohjanheimo (s. 1971), näyttelijä, laulaja ja laulunopettaja

## Lähteet
Albatross Island

**Albatross Island** on Hunter Islandin saariryhmään kuuluva 18 hehtaarin kokoinen saari ja luonnonsuojelualue Bassinsalmella Luoteis-Tasmanian ja King Islandin välissä Australiassa. Tasmanian alkuperäisväestön kielen mukainen nimi on Tangatema.

Saari on yhdessä Black Pyramid Rock -saaren kanssa tärkeää lintualuetta, joka on kuuluisa 5&nbsp;000 isoalbatrossiparin pesintäalueesta. Alueella pesivien isoalbatrossien määrä kattaa noin 40&nbsp;prosenttia maailman kaikista isoalbatrosseista.

## Eläimistö
Isoalbatrossien lisäksi pesiviin meri- ja rantalintuihin kuuluu sinipingviini, lyhytpyrstöliitäjä, pikkuprioni, keisarilokki, hopealokki ja sysimeriharakka. Siellä pesii yleensä vuosittain yksi valkomerikotkapari. Saarella vierailee säännöllisesti afrikanmerikarhuja ja uudenseelanninmerikarjuja. Matelijoista saarelta löytyy mm. metalliskinkki *(Carinascincus metallicus)* ja tasmanianpuuskinkki (*Carinascincus pretiosus).*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*On Albatross Island: shy albatross and resilient scientists joined by 'starving artists' *abc.net.au*

*Albatross Island: the remote outcrop where conservation counts *theguardian.com*
Amerikanlumimarja

**Amerikanlumimarja** eli **lumimarja** (*Symphoricarpos albus*) on koristekasvina viljelty pensaslaji, joka esiintyy alkuperäisenä läntisessä Pohjois-Amerikassa. Se muodostaa juurivesojen avulla tiheitä kasvustoja. Pensas kasvaa yhdestä kahteen metriä korkeaksi. Lehdet ovat 2–5 senttimetrin mittaisia, soikeita tai leveän soikeita, ehyitä, lähes kaljuja. Tertussa on 3–8 pientä, vaaleanpunaista, viisilukuista kukkaa. Kukista kehittyvät luumarjat ovat valkoisia, mehukkaita ja pehmeitä, 1–1,5 senttimetrin kokoisia. Amerikanlumimarja on myrkyllinen ihmiselle.

Valkolumimarja (var. *laevigatus*) ja vitilumimarja (var. *albus*) ovat amerikanlumimarjan muunnoksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Amerikanlumimarja (''Symphoricarpos albus'')
* Kasviatlas 2020: Amerikanlumimarja (''Symphoricarpos albus'')
* Arboretum Mustila: ''Symphoricarpos albus'' var. ''laevigatus'' - valkolumimarja 
* ITIS: ''Symphoricarpos albus'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Symphoricarpos albus'' 
* Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): ''Symphoricarpos albus'' (common snowberry)
Ulvi Cemal Erkin

**Ulvi Cemal Erkin** (14. maaliskuuta 1906 Istanbul – 15. syyskuuta 1972 Ankara) oli turkkilainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän kuului Turkin viisikoksi kutsuttuun säveltäjäryhmään. Ryhmään kuuluneet olivat ensimmäisiä ammattimaisia säveltäjiä, jotka pyrkivät uudistamaan turkkilaista musiikkielämää länsimaisten mallien pohjalta.

Erkin sai varhaisimman musiikkikasvatuksensa äidiltään. Hän valmistui 19-vuotiaana Galatasarayn lyseosta ja lähti Pariisiin. Hän suoritti siellä opintoja sekä Pariisin konservatoriossa että École Normale de Musique de Parisissa. Opettajia olivat Isidor Philipp, Camille Decreus, Jean Gallon, Noël Gallon ja Nadia Boulanger. Instrumenttinaan Erkin opiskeli pianoa. Hän palasi diplomin saatuaan Turkkiin vuonna 1930 ja pääsi harmonian- sekä pianonsoitonopettajaksi Ankaran musiikkiopettajakouluun. Uudelleenorganisoinnin jälkeen tästä oppilaitoksesta tuli vuonna 1936 Ankaran valtionkonservatorio, jossa Erkin jatkoi pianonsoiton opettamista. Vuosina 1949–1951 Erkin työskenteli valtionkonservatorion rehtorina. Hän oli vuodesta 1932 naimisissa pianisti Ferhunde Remzin kanssa; puolisosta tuli Erkinin teosten säännöllinen esittäjä. 

Vuonna 1943 Erkin osallistui Tasavaltalaisen kansanpuolueen järjestämään sävellyskilpailuun pianokonsertolla ja teoksella *Köçekçe*. Pianokonsertto palkittiin kilpailussa. Orkesterille laadittu tanssirapsodia *Köçekçe* nousi yhdeksi Erkinin tunnetuimmista teoksista. Pianokonserton esityksessä solistina toimi säveltäjän vaimo. Erkinin tuotantoon kuuluu myös esimerkiksi viulukonsertto. Kapellimestarina Erkin johti myös ulkomaisten orkesterien konsertteja. Hän sai kunnianosoitukset Ranskan ja Italian valtioilta sekä vuonna 1971 Turkin valtiontaiteilijan arvon. Erkin kuoli sydäninfarktiin vuonna 1972. Hänen muistokseen painettiin postimerkki vuonna 1985.

## Lähteet
Mustakuusama

**Mustakuusama** (*Lonicera nigra*) on kuusamalaji, jota käytetään koristepensaana. Se kasvaa 0,5–1,5 metriä korkeaksi. Oksat ovat vaaleanruskeat, kaljut tai hienokarvaiset. Lehdet kasvavat vastakkain, ne ovat 3–7 senttimetrin mittaisia, ehyitä, muodoltaan suikeita–leveän soikeita. Lehtilavat ovat päältä kiiltävänvihreitä ja suonia pitkin karvaisia, alta vaaleanvihreitä. Kukat kasvavat kaksittain lehtihankaisissa kukkaperissä, joiden pituus on 3–4 kertaa kukkien pituuden verran. Kukat ovat valkoisia tai vaaleanpunaisia, teriön tyvipuolen torvi on puolet teriön pituudesta, kärkipuolella on kaksi selvää huulta. Hedelmänä on parittainen marja, kaksi marjaa ovat tyvestä yhteenkasvaneet, ne ovat kypsänä sinimustia.

Mustakuusama esiintyy alkuperäisenä Keski-Euroopan vuoristoissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Mustakuusama – ''Lonicera nigra''
Roman J. Israel, Esq.

**Roman J. Israel, Esq.** on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Dan Gilroy sekä tähdittänyt Denzel Washington ja Colin Farrell.

*Roman J. Israel, Esq.* sai maailmanensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla 19. syyskuuta 2017. Elokuva tuotti vain 13 miljoonaa dollaria 22 miljoonan dollarin budjetilla ja se sai ristiriitaisen vastaanoton kriitikoilta. Washington sai roolisuorituksestaan parhaan miespääosan Oscar-ehdokkuuden.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Pál Losonczi

**Pál Losonczi** (synt. **Pál Laklia**; 18. syyskuuta 1919 – 28. maaliskuuta 2005) oli unkarilainen valtiomies, joka toimi maan puhemiehistön puheenjohtajana eli kansantasavallan presidenttinä 1967–1987.

Losonczi oli talonpoika ja hän hyötyi vuonna 1945 toteutetun suurien maa-alueiden jakamisesta. Kolme vuotta myöhemmin hän joutui kuitenkin muiden maanviljelijöiden mukana luopumaan maistaan kolhoosimallin tulon takia. Hän oli kuitenkin yksi ainoista, joka hyötyi mallista. Hänestä tuli Vörös Csillag -osuuskuntatilan (suom. *punainen tähti*) puheenjohtaja, jossa virassa hän toimi 12 vuotta. 

Losonczi nousi maatalousministeriksi vuonna 1960. Virkakaudellaan hän auttoi muun muassa toteuttamaan varapääministeri Lajos Fehérin suunnittelemia maatalousuudistuksia. Losonczin kohtuullinen suosio ja maanviljelijän alkuperä auttoivat hänen nousuaan presidentiksi 1967. Hän oli matalan profiilin presidentti, ja hänen tärkein tehtävänsä oli tarjota vakaata tukea pääministeri János Kádárille.

Losonczi jäi eläkkeelle vuonna 1987, vuosi ennen János Kádárin vallan loppua. Losonczi asui eläkkeellä eristyksessä ja kieltäytyi antamasta haastatteluja. Hän kuoli 28. maaliskuuta 2005. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kylmäkoski (yritys)

**Oy Kylmäkoski Ab** oli suomalainen Kylmäkoskella vuosina 1916−1967 toiminut huonekaluja, valmispuutaloja ja muita puusepäntuotteita valmistanut yritys. Yhtiön perusti ja omisti tohtori Friedrich Schuffert (myöhemmin Sumari, 1888−1961). Hän omisti puoliksi myös Auran asemalla toimineen vuonna 1917 perustetun Tekovilla ja Tilke Osakeyhtiön, joka valmisti shoddyksi kutsuttua tekovillaa ja tilkkeitä jätevillasta sekä tavallisia ja tervattuja tilkkeitä hirsirakentamiseen.

Yhtiön tytäryhtiöitä olivat Hillosensalmen Saha Oy, Kylmäkosken Taimisto Oy, Kälviän Puutavara Oy, Kurun Parkkuussa 1950-luvun alkuun saakka toiminut Leppälahden Saha Oy, Asikkalassa vuoteen 1955 saakka toiminut Salonsaaren Saha Oy, Oy Kylmäkosken valmistamia huonekaluja Helsingissä myynyt Kalusto-Oy Sekta, Suomen Liesitehdas Oy, Taloteollisuus Oy ja Ullavan Saha Oy. Oy Kylmäkoski Ab fuusioitiin vuonna 1967 Otto Wuorio Oy:hyn ja tämä yritys fuusioitiin oston jälkeen Perusyhtymä Oy:hyn vuonna 1985. Yhtiön Kylmäkosken tehdas toimi vuoteen 1983 saakka.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Oy Kylmäkoski Ab, Kylmäkoski-Seura ry:n sivut
* Hanna Sumarin blogi 21.08.2019 : Matka juurilleni – Kylmäkoski ja Sumarintie
* Oy Kylmäkosken pienpainatteita Kansalliskirjastossa
* Kylmäkoski-huonekalujen mainos, Suomen Kuvalehti, 17.11.1934, nro 47, s. 37, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Oy Kylmäkosken lehti-ilmoitus, Helsingin Sanomat, 27.09.1936, nro 261, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Kylmäkosken huonekalustojen mainos, Suomen Kuvalehti, 16.10.1937, nro 42, s. 39, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Meksikon tiedeakatemia

**Meksikon tiedeakatemia** (, lyhennys AMC) on vuonna 1959 perustettu kansallinen, Meksikon pääkaupungista Méxicosta käsin toimiva tiedeakatemia. 

Helmikuussa 2021 tiedeakatemialla oli 2&nbsp;935 varsinaista jäsentä sekä 115 kirjeenvaihtajajäsentä. Jäsenet ovat luonnon-, yhteiskunta- ja humanististen tieteiden sekä teknisten tieteiden aloilla tutkimustyötä tekeviä kyvykkäitä tieteentekijöitä. Lisäksi tiedeakatemialla on institutionaalisina jäseninä Meksikon kansallisen yliopiston (Universidad Nacional Autónoma de México, UNAM) tutkimusyksikköjä ja Meksikon Etelämantereen tutkimuslaitos.

## Lähteet
Alppikuusama

**Alppikuusama** (*Lonicera alpigena*) on kuusamalaji, jota käytetään koristepensaana. Se on pystyhaarainen pensas ja kasvaa 0,6–2 metriä korkeaksi. Lehdet kasvavat vastakkain, ne ovat 6–11 senttimetrin mittaisia, ehyitä, soikeita, suippoja. Lehtilavat ovat päältä tummanvihreitä ja suonia pitkin karvaisia, alta kiiltävän vaaleanvihreitä. Kukat kasvavat kaksittain lehtihankaisissa kukkaperissä, joiden pituus on 3–4 cm. Kukat ovat kellanvihreän punertavia, teriön tyviosan torvi on lyhyt ja kärkiosa kaksihuulinen. Hedelmänä on mehevä marja, kypsänä kiiltävän kirkkaanpunainen.

Alppikuusama esiintyy alkuperäisenä Keski- ja Etelä-Euroopassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Alppikuusama – ''Lonicera alpigena''
Ty Cobb

**Tyrus Raymond Cobb** (18. joulukuuta 1886 – 17. heinäkuuta 1961) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja, pelipaikaltaan takakenttäpelaaja. Hän pelasi Major League Baseballissa (MLB) 22 kautta Detroit Tigersissa (1905–1926) ja päätti uransa Philadelphia Athleticsissa (1927–1928).

Cobb rikkoi useita MLB-ennätyksiä ja lopetettuaan uransa hänellä oli hallussaan niistä 43, mukaan lukien paras osumatarkkuus 36,6 prosentilla. Hän voitti American Leaguen (AL) parhaan lyöjän palkinnon 12 kertaa; kaikkiaan hän löi yli 32,0 prosentin osumatarkkuudella 22 kauden ajan. Vuonna 1909 hän voitti Triple Crownin, joka annetaan pelaajalle, jolla on liigan paras osumatarkkuus sekä eniten kunniajuoksuja ja lyötyjä juoksuja. Cobb valittiin ensimmäisten joukossa Baseball Hall of Fameen vuonna 1936.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ty Cobb Baseball-Reference.comissa
Amanlis

**Amanlis** () on kunta läntisessä Ranskassa Ille-et-Vilainen departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Seichejoen varrella, noin 23 kilometriä Rennesin kaupungista kaakkoon.

Kylän keskustassa oleva Saint-Martin-de-Toursin kirkko on rakennettu pääosin 1300-luvulla samalla paikalla olleen kirkon tai linnan perustuksille. Kirkon kuori rakennettiin vuonna 1625. Kirkko on listattu historialliseksi monumentiksi 21. helmikuuta 1974 annetulla asetuksella. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Crystal (nimi)

**Crystal** on naisen etunimi. Se pohjautuu kidettä ja kristallilasia tarkoittavaan englannin kielen sanaan *crystal*. Lähtömuotona on kreikan *krýstallos*, joka merkitsee jäätä ja vuorikristallia.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on syyskuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 60–70 Crystal-nimistä naista.

## Tunnettuja Crystaleja
* Crystal Bradford (s. 1993), yhdysvaltalainen koripalloilija
* Crystal Chow (s. 1986), hongkongilainen toimittaja ja aktivisti
* Crystal Cox (s. 1979), yhdysvaltalainen pikajuoksija
* Crystal Dunn (s. 1992), yhdysvaltalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti
* Crystal Kay (s. 1986), japanilainen poplaulaja
* Crystal Scales (s. 1971), yhdysvaltalainen ääninäyttelijä

## Lähteet
Cobb

**Cobb** on muun muassa seuraavien yhdysvaltalaisten henkilöiden sukunimi:

* Howell Cobb (1815–1868), poliitikko
* Jerrie Cobb (1931–2019), lentäjä, koe-, avaruus- ja avustuslentäjä ja astronauttien kouluttaja
* Jimmy Cobb (1929–2020), jazzrumpali
* Lee J. Cobb (1911–1976), näyttelijä
* Price Cobb (s. 1954), autourheilija
* Randall Cobb (s. 1950), nyrkkeilijä ja näyttelijä
* Rufus W. Cobb (1829–1913), poliitikko
* Thomas Reade Rootes Cobb (1823–1862), lakimies, kirjailija, poliitikko ja etelävaltioiden kenraali
* Ty Cobb (1886–1961), baseballpelaaja.

**Cobb** on myös yhden piirikunnan nimi Yhdysvalloissa:
* Cobbin piirikunta ().
Châteaugiron

**Châteaugiron** () on kunta läntisessä Ranskassa Ille-et-Vilainen departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee noin 17 kilometriä Rennesin kaupungista kaakkoon.

Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2017. Tuolloin kolme kuntaa Châteaugiron, Ossé ja Saint-Aubin-du-Pavail yhdistyivät.

Kunnan nähtävyys on 1100-luvulla rakennettu linna *Château de Châteaugiron*. Linnassa on jäljellä osia, jotka bretagnelainen paroni Jean de Derval rakennutti vuosina 1450–1470. Linnassa oli alun perin kuusi tornia, joista neljä on vielä jäljellä. Torneista mahtavin on 38 metriä korkea pääpuolustustorni, donjon. Châteaugironin historiallinen keskusta on linnan ja Sainte-Croix’n luostarin välisellä alueella. Kaupungissa on jäljellä useita vanhoja puuristikkotaloja. 

## Tunnettuja kuntalaisia
*Julien Gourdel (1804-1846), kuvanveistäjä
*Pierre Gourdel (1824-1892), kuvanveistäjä
*Léon-Paul Ménard (1946-1993), kilpapyöräilijä


Tiedosto:Châteaugiron-ruelle-32.JPG|Puuristikkotaloja
Tiedosto:Halles de Châteaugiron.JPG|Kauppahalli


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Edvard Mikkola

**Juho Edvard Mikkola** (5. marraskuuta 1882 Pälkäne − 6. elokuuta 1942 Kalvola) oli suomalainen Kalvolassa vaikuttanut kansakoulunopettaja, toimittaja, kirjailija ja runoilija. Hän käytti nimimerkkejä Laippa-Juha ja ELA.

Mikkola valmistui opettajaksi Kajaanin seminaarista 1908 ja hän oli aluksi opettajana Ylöjärvellä ja Hausjärvellä. Hän oli Kalvolassa yläkoulun opettajana Patakankaan kansakoululla 1911−1916 ja Kutilan kansakoululla 1916−1942. Hän oli Kalvolan kunnanvaltuuston puheenjohtajana 1919−1942 ja Kalvolan säästöpankin isännistön puheenjohtajana. Mikkola oli mukana nuorisoseuratyössä ja hän oli muun muassa hankkimassa nuorisoseurantaloa Patakankaalle. Hän oli myös puuhamiehenä kun Kutilan kylään perustettiin osuuskunta sillan rakentamiseksi kylään. 

Vuonna 1936 Mikkola julkaisi kotikylänsä Pälkäneen Luikalan tapoja, juhlanviettoa, uskomuksia ja murretta kuvanneen kotiseutututkimuksen *Kylästä ja kyläraitilta: katkelmia hämäläisen saarikylän elämästä viime vuosisadalla*. Teos kuvasi saaressa sijainneen kylän elämää 1800-luvun lopulla, jolloin Mikkola oli itsekin asunut siellä.

Edvard Mikkola oli naimisissa vuodesta 1911 käsityönopettaja Hilja Lydia Palvan (s. 1890) kanssa.

## Julkaisuja
Nimellä *Edv. Mikkola*:
* *Palanen Kalwolan Kutilan kylän historiaa*. Tekijä, Kalvola 1921
* *Kirret sulaa: juhlaruno Kalvolan Kutilan torpparivapautusjuhlaan 19. 3. 1921*. 
* *Nuorten kotiseutuopas: viitteitä kansantietouden keräilyyn kansakouluissa ja opintokerhoissa*. Hämeen heimoliiton julkaisuja 7. Karisto 1932
* *Kalvolan Keihään 25-vuotishumoreski*. Suomalainen kirjapaino Osakeyhtiö, Hämeenlinna 1934
* *Kylästä ja kyläraitilta: katkelmia hämäläisen saarikylän elämästä viime vuosisadalla*. Hämeen heimoliiton julkaisuja 12. Karisto 1936
* *Tonttujen kepposet* : neljä lastennäytelmää. Otava 1938
* *[[Emanuel Kanajärvi]]*. Kotiseutu 1/1941
* *Kotimatkalla: Etelä-Hämeen ja Keski-Uudenmaan kirkollisiin laulujuhliin Kalvolassa 29.6.1941*. Hämeenlinna 1941

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Juho Edvard Mikkolan ja Hilja Lydia Mikkolan (os. Palva) visiittikorttikuva, Hyvinkään kaupunginmuseo (Finna)
* Edv. Mikkola : Torpparivapautuksen 10-vuotispäivän johdosta: "Riikrooli", Suomen Kuvalehti, 27.10.1928, nro 44, s. 29, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Edvard Mikkola : Pääsiäisen vietto maaseudulla entisinä aikoina, Aamulehti, 09.04.1939, nro 95, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Edvard Mikkola : Emanuel Kanajärvi, hämäläinen talonpoika ja kirjainkokooja, Aamulehti, 23.06.1939, nro 166, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Edvard Mikkola : "Pakolaisten" poluilla, Aamulehti, 30.07.1939, nro 201, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Genesis XIX

__NOTOC__
**Genesis XIX** on saksalaisen thrash metal -yhtye Sodomin 16. studioalbumi, joka julkaistiin 27. marraskuuta 2020 levymerkillä Steamhammer.
## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Frank Blackfire Gosdzik – kitara
* Toni Merkel – rummut
* Yorck Segatz – kitara
* Tom Angelripper Such - laulu, basso

## Arvostelut
* Imperiumi: 8/10
* Inferno: 
* Kaaoszine: 8+/10
* Metalliluola: 7½/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Marc-André Dalbavie

**Marc-André Dalbavie** (s. 10. helmikuuta 1961 Neuilly-sur-Seine) on ranskalainen säveltäjä. Hän on erikoistunut spektrimusiikkiin.

Dalbavie opiskeli Pariisin konservatoriossa Marius Constantin ja Pierre Boulez'n johdolla. Hän oli vuosina 1985–1990 IRCAM:n musiikintutkimusyksikön aktiivinen jäsen. Hän saavutti kansainvälistä mainetta ensimmäisellä IRCAM:ssa tekemällään teoksella (*Diadèmes*). Dalbavie asui vuosina 1992–1993 Berliinissä Deutscher Akademischer Austauschdienstin kutsumana. Hän sai vuonna 1994 Ernst von Siemens -musiikkipalkinnon sekä Rome Prizen, ja hänellä oli vuosina 1995–1996 residenssi Rooman Villa Medicissä. Dalbavie oli Clevelandin orkesterin residenssisäveltäjä vuosina 1998–2000 ja Pariisin orkesterin residenssisäveltäjä vuosina 2001–2005. Hänet palkattiin orkestroinnin opettajaksi Pariisin konservatorioon vuonna 1997.

Dalbavie on säveltänyt tilaustöitä maailman johtaville orkestereille ja musiikki-instituutioille. Jotkin hänen teoksistaan ovat olleet tilasidonnaisia; orkesterille ja kuorolle sävelletty teos *Mobiles* (2001) on luotu varta vasten Cité de la Musiquen auditoriota varten. *Rocks Under the Water* (2002) puolestaan sävellettiin Frank Gehryn suunnittelemaa Peter B. Lewis Buildingia (Cleveland) varten. Kontratenorille ja orkesterille tehdyn *Sonnets de Louise Labbé* -teoksen (2008) jälkeen Dalbavie sävelsi ensimmäisen oopperansa, *Gesualdon*. Se kantaesitettiin Zürichissä vuonna 2010. Toinen ooppera, *Charlotte Salomon*, sävellettiin vuoden 2014 Salzburgin musiikkijuhlia varten.

Dalbavie sai sävellyspalkinnon Salzburgin pääsiäisfestivaalilla ja voitti vuonna 2010 Grand prix Sacemin sinfonisesta musiikista. Vuonna 2018 hän sai Chamber Music Society of Lincoln Centerin Stoeger-palkinnon. Dalbaviesta tehtiin vuonna 2004 Ordre des Arts et Lettres'n *Chevalier*.

## Lähteet
Jenniina

**Jenniina** on suomalainen naisen etunimi, joka on otettu käyttöön 1970-luvulla. Se on Jenni-nimen pidentymä. Jenniinan rinnakkaismuotona esiintyy lyhyempi nimiasu **Jennina**.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on syyskuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 610 *Jenniina*-nimistä ja noin 140–150 *Jennina*-nimistä naista. Suurin osa heistä on syntynyt 1980- tai 1990-luvulla.

Jenniinalla (Jenninalla) ei ole nimipäivää almanakassa.

## Tunnettuja Jenniinoja
* Jenniina Halkoaho (s. 1982), yleisurheilija
* Jenniina Nylund (s. 1999), jääkiekkoilija ja olympiamitalisti
* Jenniina Tuokko (s. 1989), missi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Etunimien taivutus: Jenniina ja Jennina (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Sammakkoankerias

**Sammakkoankerias** (*Coloconger raniceps*) on karttuankeriaisiin kuuluva kalalaji. Sitä tavataan indopasifiselta merialueelta.

## Koko ja ulkonäkö
Sammakkoankerias voi kasvaa suurimmillaan noin 50 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan laji on pitkänomainen ja sen ruumis on tukevahko. Kalalla on kookkaat silmät ja kuono on lyhyt ja tylppä. Sammakkoankeriaan selkä- ja peräevät ovat pitkät ja yhtyneet pyrstöevään. Väriltään laji on tumman violetti, lähes musta.

## Levinneisyys ja elintavat
Sammakkoankeriasta tavataan alueelta, joka ulottuu Itä-Afrikasta Japaniin ja Tyynenmeren länsiosiin. Se on syvän veden kala ja liikkuu useimmiten 300&ndash;1&nbsp;100 metrin syvyydessä.

## Lähteet
Kalpi

**Kalpi** on kaupunki Intian Uttar Pradeshin osavaltiossa. Se tunnetaan esimerkiksi vanhoista hautamonumenteistaan. Kalpin asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 51&nbsp;670.

## Maantiede ja kaupunkikuva

Kalpi sijaitsee Intian Uttar Pradeshin osavaltiossa. Kaupunki voidaan jakaa uuteen ja vanhaan kaupunginosaan. Vanha kaupunginosa sijaitsee kallioilla Jamunajoen vieressä. Uudempi kaupunginosa sijaitsee vanhasta hieman kaakkoon.

Kalpin vanha linna on suojattu muurein kolmelta suunnalta. Neljättä suojaavat kallio ja joki. Kalpin vanhastakaupungista länteen sijaitsee useita vanhoja islamilaisia hautamonumentteja. Yksi niistä tunnetummista on yhdeksänkupolinen Chaurasi Gumbad. Kansanperinteessä hauta on liitetty Lodi-dynastiaan. Rakennus on todennäköisesti 1400- tai 1500-luvulta.

## Historia
Perimätiedon mukaan Kalpin perusti Kannaujin hallitsija 300-luvulla. Muslimit valtasivat sen vuonna 1196. Kaupungista tuli Delhin sulttaanien tärkeä tukikohta Jamunan varrella. Kalpin linnoitus suojeli alueen kautta kulkevia kulkuyhteyksiä. Kalpi itsenäistyi joksikin aikaa Delhin kärsiessä mittavia tuhoja Timur Lenkin sotaretkellä 1400-luvulla, mutta myöhemmin sen omistuksesta kilpailivat Delhin, Jaunpurin ja Malwan hallitsijat. Viimein vuonna 1527 Kalpi liitettiin Suurmogulien valtakuntaan. Kalpista tuli oman piirikuntansa (*sarkar*) hallinnollinen keskus. Kaupunkiin perustettiin myös rahapaja. Marathojen vallattua alueen Kalpista tuli marathakuvernöörin tukikohta.

Britit valtasivat Kalpin vuonna 1803 ja se liitettiin suoraan brittiläiseen Intiaan vuonna 1806. Sepoy-kapinan aikaan vuonna 1857 britit voittivat Kalpissa Lakshmibain johtaman kapinallisarmeijan.

## Väestö
Kalpin asukasluku oli Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 51&nbsp;670. Heistä hinduja oli 61,26&nbsp;% ja muslimeja 38,15&nbsp;%. Lukutaitoisuus oli 71,86&nbsp;%.

## Lähteet
Hugo Emil Timonen

**Hugo Emil Timonen** (3. kesäkuuta 1906 Helsinki – 7. toukokuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen kauppaneuvos, yrittäjä ja yritysjohtaja.

Timosen vanhemmat olivat kauppias Emil Timonen ja Ida Kaivola ja puoliso vuodesta 1930 Aune Mirjam Kaipainen. Timonen kävi kauppakoulun 1920–1922 ja toimi sitten kirjanpitäjänä, myyjänä ja Tilkan sotilassairaalan kanslistina ja kanslianvanhimpana. Varusmiespalveluksensa jälkeen hän oli Rautakonttori-yhtiön osastopäällikkö 1926–1928 ja sitten kauppamatkustaja, ostaja Renlundilla 1928–1932, myyjä Järvenpään Gummitehtaalla 1932–1933 ja myyntipäällikkö Nordqvistilla 1934–1936. Sota-aikana Timonen oli puolustusministeriön komentamana hankintatehtävissä 1939–1944, mutta jatkosodassa lyhyen aikaa myös sotasaalisupseerina Itä-Karjalassa. Sotilasarvoltaan hän oli reservin luutnantti. Merkittävimmän uransa Timonen teki Machineryllä, jossa hän oli Tampereen konttorin johtaja 1937–1939, yhtiön kaupallinen johtaja, johtokunnan jäsen 1940–1950, toimitusjohtaja 1950–1971 ja hallituksen puheenjohtaja 1950–1976. Hän hankki lähes kaikki Machineryn osakkeet omistukseensa 1950-luvun alussa. Kauppaneuvoksen arvon 1957 saaneella Timosella oli myös runsaasti luottamustehtäviä.

Hugo Emil Timosen poika ja isänsä seuraaja Machineryn johdossa oli kauppaneuvos Heikki Timonen. 

## Lähteet
Abracadaver

**Abracadaver** on Lordi-yhtyeen singlejulkaisu vuoden 2021 *[[Lordiversity]]* -boksin samannimiseltä albumilta *Abracadaver*.

Kappaleen musiikkivideolla on kuvattu yhtyeen matkaa festivaalikeikalle Itävaltaan. Videolle kuvattiin erikseen Mr. Lordia laulamassa.

## Kappaleet
# 
# 

## Lähteet
Maria Jyrkäs, Mr. Lordi: *Lordiary*. Tammi, 2022

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Abracadaver Discogsissa. 
*
Baptistisota

**Baptistisota** tai **joulukapina** oli orjakapina brittien hallitsemalla Jamaikalla joulukuusta 1831 tammikuuhun 1832. Nimensä se sai baptistijohtajistaan. Baptistikirkko oli Jamaikalla merkittävä orjuuden vastustaja. Baptistisota alkoi lakkona ja levisi väkivaltaisemmaksi kapinaksi, jonka sotilaat lopulta tukahduttivat. Ihmishenkiä ei menetetty montaa, mutta materiaalivahingot olivat mittavat. Kapinan johtajia teloitettiin ja muita ruoskittiin.

Orjien niin sanottu vapauslaki astui voimaan muutama vuosi kapinan jälkeen vuonna 1834 ja siihen liittynyt työvelvollisuus lakkautettiin vuonna 1838.

## Tausta
Jamaikalla paikallisten orjien parissa oli 1700-luvun lopulta lähtien alkanut toimia evankelisia kirkkoja. Niistä ajan mittaan merkittävimmäksi muodostuivat baptistit. Baptistit profiloituivat orjuuden vastustajina. Erityisen kuuluisaksi tuli esimerkiksi William Knibb. Myös Isossa-Britanniassayleensä mielipiteet olivat kääntymässä orjuutta vastaan. 1830-luvun alussa orjien vapauttamisesta puhuttiin jatkuvasti myös Jamaikalla. Monet orjat olivat kuulleet vapautuksesta niin paljon, että osa oletti sen tosiasiassa jo tapahtuneen. Monet uskoivat Jamaikalaisten isäntien yksinkertaisesti jättäneen piittaamatta vapautuksesta, joka oli huhujen mukaan jo myönnetty. Tämä johti liikehdintään orjien joukossa.

## Kapina
Baptistisota alkoi baptistisaarnaaja Samuel Sharpen johtaman lakon alkaessa Montego Bayn alueella Jamaikan länsiosassa jouluviikolla 1831. Baptistisota tunnettiinkin myös joulukapinan nimellä. Lakko kehittyi edelleen täydeksi kapinaksi väkivaltaisuuksien levitessä ympäri koko saarta. Kapinalliset polttivat plantaaseja. Aineelliset tuhot olivat mittavia, vaikka ihmishenkiä menetettiinkin vain muutama. Kapinaan puuttui kruunun varusväki, joka sai kapinan tukahdutettua vuoden 1832 tammikuun aikana.

## Seuraukset
Kapinan jälkeen oli otettu kiinni satoja kapinallisia, joista monet saivat hyvin ankaria rangaistuksia oikeusistuimissa. Kapinaa johtanut Sharpe ja muita johtohahmoja teloitettiin. Sadat muut saivat ruoskintatuomioita. Baptistit joutuivat vainon kohteeksi. Kapinan jälkimainingeissa poltettiin 12 baptistikirkkoa ja esimerkiksi Knibb sai tappouhkauksia. Knibb lähti lopulta Isoon-Britanniaan kierrellen pitämässä orjuuden vastaisia puheita, joilla sanottiin olleen suuri vaikutus yleisöönsä. Vuonna 1834 annettiin lopulta niin sanottu vapauslaki, johon tosin sisältyi 6 vuoden mittainen työvelvollisuuden sisältänyt siirtymävaihe. Yleisen mielipiteen kääntyessä orjuutta vastaan työvelvollisuuskin tosin lakkautettiin jo 1. elokuuta 1838.

## Lähteet
Servant of the Mind

**Servant of the Mind** on tanskalaisen Volbeatin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 3. joulukuuta 2021.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### Bonuskappaleet
# (Wolfbrigade cover)
#  (The Cramps/Roy Orbison cover)
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Michael Poulsen - kitara, laulu
* Jon Larsen - rummut
* Rob Caggiano - kitara 
* Kaspar Boye Larsen - basso

## Arvostelut
* Kaaoszine: 
* Soundi: 
* Imperiumi: 7-/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Salomon Hanelles

**Salomon Hanelles**, vuoteen 1785 *Hannelius* (28. heinäkuuta 1771 Ilmajoki − 11. helmikuuta 1843 Ilmajoki) oli suomalainen filosofian maisteri,  maanviljelijä ja Suomen ensimmäisen maamiesseuran perustaja.

Salomon Hanellesin vanhemmat olivat Ilmajoen kirkkoherra Salomon Hannelius ja Magdalena Peldan. Hän kävi Vaasan triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1790. Hanelles valmistui filosofian kandidaatiksi 1792 Turun akatemiasta.

Hanelles toimi maanviljelijänä Ilmajoella ja hän omistui siellä  Peuralan, Anttilan ja Valkaman tilat. Hän laati säännöt Suomen Talousseuran mallin mukaan Suomen ensimmäiselle maamiesseuralle, Ilmajoen maamiesseuralle ja hän kutsui yhdessä Otto R. Meurmanin, J. G. Toppeliuksen, A. Schöningin ja G. A. Palanderin kanssa koolle seuran perustamiskokouksen, joka pidettiin Ilmajoen Peltoniemessä 11. joulukuuta 1803. Hanelles toimi sitten seuran sihteerinä kymmenen vuoden ajan. Hanelles teki vararikon 1831. Hänet on haudattu Ilmajoen kirkon viereen isänsä rinnalle.

Hanelles otti soita viljelykseen ja hän teki viljelykokeita perunalla ja rukiilla. Hän uudisti yhdessä Korven tilan isännän Karl Gustaf Borgemanin kanssa tilojensa palstajaon yhtenäiseksi niin että maanvaihtojen avulla kummankin tilat järjestettiin yhteen lohkoon. Vuonna 1817 Hanelles välitti maamieseuran sihteerinä 542 tynnyriä Vaasan ruista ulkomaille. Hän hankki omistukseensa Jalasjärveltä Koskelan uudistalon sekä Peräseinäjoelta Torpan (Majakankaan) uudistalon, tarkoituksena oli perustaa uudisasukkaiden opastusta varten mallitiloja hallasta kärsineille takamaille.

## Julkaisuja
* *Uudistettu Kylän asetus Ilmajoen Pitäjässä*. 1805
* *Yritys Ilmajoen pitäjän kertomukseen: esitetty Kunink. Suomen talous-seuralle*; osaksi suomentanut Niilo Liakka.  	Tietoja Ilmajoen pitäjästä 1. Ilmajoen maamiesseura, Helsinki 1903

## Lähteet
Obock

**Obock** on kaupunki ja Obockin alueen hallinnollinen keskus Djiboutissa. Se sijaitsee Tadjouranlahden pohjoisrannalla 50 kilometriä Djiboutin kaupungista meritse pohjoiseen. Kaupungissa on 11&nbsp;700 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).

Eurooppalaiset suurvallat kiinnostuivat nykyisen Djiboutin alueesta Suezin kanavan rakentamisen yhteydessä 1800-luvun puolivälissä. Ranskalaiset hankkivat vuonna 1862 ankkuripaikan Obockista, jota alettiin hyödyntää vuosina 1881–1882. Vuonna 1885 perustetun protektoraatin keskus siirrettiin vuonna 1892 nykyiseen Djiboutin kaupunkiin. Aikaisemmin Obockina tunnettu siirtomaa nimettiin Ranskan Somalirannikoksi vuonna 1896.

Obock on hiljainen pikkukaupunki, jonka tärkein elinkeino on kalastus. Sen nähtävyyksiä ovat ranskalaisen kuvernöörin residenssi, merimiesten hautausmaa ja Ras Birin majakka kuuden kilometrin päässä kaupungissa. Matkailijoita houkuttelevat seudun hiekkarannat ja koralliriutat. Obockin majoituspalvelut ovat vaatimattomia. Kaupunkiin on maantie- ja lauttayhteydet Djiboutista.

## Lähteet
Jelena Silajdžić

**Jelena Silajdžić** (s. noin 1954, Sarajevo) on bosnialainen, Tšekin tasavallassa työskentelevä elokuvaohjaaja, -tuottaja ja ihmisoikeusaktivisti. Vuonna 1977 Sarajevon yliopistosta journalistiksi valmistunut Silajdžić toimi ennen elokuvauraansa toimittajana Sarajevon suurimman sanomalehtitalon (“Oslobodjenje”) palveluksessa. Elokuva-alalla hän teki yhteistyötä esimerkiksi ohjaaja Emir Kusturican kanssa Cannesissa Parhaan ohjaajan palkinnon saaneen *[[Mustalaisten aika]]* -elokuvan (1988) parissa. Silajdžić työskenteli 15 vuotta elokuvayhtiö Forum Sarajevossa. Hän tuotti 20 elokuvaa, 6 tv-sarjaa ja 150 dokumenttielokuvaa.

Jugoslavian hajottua ja sodan alettua Bosnia-Herzegovinassa vuonna 1992, Silajdžić muutti Prahaan, jossa hän ryhtyi työskentelemään ihmisoikeuksien puolesta ja tuottamaan kulttuuritapahtumia. Vuonna 1999 Silajdžić perusti Slovo 21 -järjestön, joka on voittoa tuottamaton, erityisesti Tšekin romanien ja Balkanin alueelta tulleiden maahanmuuttajien ihmisoikeuksien puolesta toimiva, Silajdžićin johtama järjestö. 

Silajdžić oli eräs YK:n pakolaisjärjestö (UNHCR) vuoden 2000 Nansen-palkinnon saajista.

## Lähteet
Stephon Gilmore

**Stephon Stiles Gilmore** (s. 19. syyskuuta 1990, Rock Hill, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on kulmapuolustaja. Gilmore edustaa New England Patriotsia.

Gilmore pelasi yliopistotasolla Etelä-Carolinan yliopistossa vuodet 2009–2011. Hän pelasi Etelä-Carolinassa 40 ottelua, joissa teki 181 taklausta ja kahdeksan syötönkatkoa. Buffalo Bills varasi Gilmore  ensimmäisellä kierroksella 10. pelaajana. Bills ja Gilmore solmivat toukokuussa 2012 nelivuotisen tulokassopimuksen. Neljän vuoden jälkeen Bills käytti Gilmoren tulokassopimuksen optiovuoden. Gilmore pelasi viiden kauden aikana Billsissä 68 ottelua ja hänet valittiin kauden 2016 päätteeksi Pro Bowliin. Maaliskuussa 2017 Gilmore solmi viisivuotisen sopimuksen New England Patriotsin kanssa. Hän on pelannut kausina 2017–2020 Patriotsissa 56 ottelua. Hänet valittiin kausien 2018 ja 2019 jälkeen Pro Bowliin ja All-Pro-joukkueeseen sekä voitti Super Bowlin vuonna 2018.

## Lähteet
FIFAn Reilun pelin palkinto

**Reilun pelin palkinto** () on Fifan vuosittain myöntämä palkinto esimerkillisestä käyttäytymisestä, reilusta pelistä, urheilullisuudesta ja myötätunnosta jalkapallossa. Palkinnon voi saada pelaaja, valmentaja, joukkue, jalkapalloliitto, fanit tai jopa jalkapalloyhteisö.

## Palkinnon saajat
Lähde: 

## Lähteet
Pohjois-Kyproksen presidentti

**Pohjois-Kyproksen presidentti** () on kiistanalaisen Pohjois-Kyproksen valtionpäämies. Virkaa hoitaa nykyisin Tufan Erhürman, joka astui virkaan 24. lokakuuta 2025. 

Presidentin virkakausi on pituudeltaan viisi vuotta. Mikäli vaaleissa kukaan ehdokkaista saa yli 50 % äänistä ensimmäisellä kierroksella, järjestetään toinen kierros. Maan perustuslain mukaan presidentin on oltava:

* pätevä toimimaan kansanedustajana
* korkeakoulutettu
* vähintään 35-vuotias
* etnisten turkkilaisten lapsi molempien vanhempien puolelta ja oltava Pohjois-Kyproksen kansalainen
* Pohjois-Turkin asukas vähintään 5 vuotta ennen presidentinvaaleja
Vuonna 2021 presidentin palkka oli 45 000 liiraa vuodessa.

## Luettelo presidenteistä

Lähde:

## Lähteet
Presidentillinen palatsi (Taiwan)

**Presidentillinen palatsi** () on Kiinan tasavallan presidentin virallinen toimisto, jossa presidentti ja hänen kansliansa työskentelevät.

## Historia
Rakennustyö aloitettiin vuonna 1912 ja ne saatiin päätökseen vuonna 1919. Rakennuksen alkuperäinen käyttäjä oli Taiwanin kenraalikuvernööri saaren ollessa osa Japanin imperiumia. Palatsin suunnitteli Uheiji Nagano, jonka työ oli yksi seitsemästä suunnittelukilpailuun ilmottautuneista ehdokkaista. Uheijin työ sijoittu aluksi toiseksi kisassa, mutta ensimmäiseksi tulleen työn tultua hylätyksi sen muistuttaessa liikaa Haagissa sijaitsevaa Rauhanpalatsia. Rakennustyömaan tieltä raivattiin Kungfutselle ja Guan Yulle pyhitetyt tempelit, lammikko ja muutama talo. Kustannukset olivat 2,8 miljoonaa jeniä..

## Nykyään
Palatsi avasi ovensa yleisölle vuonna 1995 ja keskimäärin siellä vierailee 10 000 turistia kuukaudessa. Huoneita palatsissa on yli 300 ja suurin osa niistä on edelleen Taiwanin hallinnon käytössä.. Sisäänpääsy ei maksa mitään ja turisteja otetaan vastaan arkisin vain 9–11:30 välisenä aikana.

## Galleria

Tiedosto:Presidential Building and Judicial Yuan Building 20050702.jpg|Palatsi kuvattuna vuonna 2005
Tiedosto:中華民國(台灣)總統府 Presidential palace of R.O.C.(Taiwan) (22200206080).jpg|Palatsi valaistuna illalla
Tiedosto:Presidential Building Main Hall Birdview 20100101.jpg|Palatsin eteinen  
Tiedosto:Office of the President, Republic of China (Taiwan) logo.svg|Taiwanin presidentti-instituution logo, jossa palatsi on kuvattuna
Tiedosto:1923年臺北小學生於日本皇太子裕仁訪問臺灣時群集總督府前 Students gathered in front of the Governor-General's Office as Japanese Crown Prince Hirohito visited Taipei, TAIWAN.jpg|Opiskelijoita koolla kenraalikuvernöörin palatsin edustalla vuonna 1923, kun kruununprinssi Hirohito vieraili Taiwanissa.


## Lähteet
Hiiripäästäinen

**Hiiripäästäinen** eli **kyläpäästäinen** (*Suncus murinus*) on Etelä- ja Kaakkois-Aasiasta kotoisin oleva päästäislaji. Luonnollisen levinneisyysalueensa ulkopuolella sitä elää muun muassa Filippiineillä, Intian valtameren saarilla, Lähi-idässä ja Afrikassa. Hiiripäästäistä pidetään haitallisena vieraslajina, ja se on ollut osallisena useiden saariliskolajien häviämiseen. Hiiripäästäinen itse on IUCN:n mukaan elinvoimainen laji, koska sen populaatio on suuri ja levinneisyysalue laaja.

## Lähteet
Márcio de Souza

**Márcio de Souza** (4. maaliskuuta 1946 Manaus, Amazonas, Brasilia – 12. elokuuta 2024) oli brasilialainen kirjailija. Hän opiskeli São Paulon yliopistossa sosiologiaa ja palasi sitten kotiseudulleen, jossa hän ryhtyi kirjoittamaan. 1976 ilmestyneellä fantasiasävyisellä teoksella *Galvez, Imperador do Acre* hän sai kansainvälistäkin huomiota.

## Lähteet
When a Shadow is Forced Into the Light

__NOTOC__
**When a Shadow Is Forced into the Light** on suomalaisen metalliyhtye Swallow the Sunin seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin 25. tammikuuta 2019 levymerkillä Century Media.
## Kappaleet
# 
# 
# 	 
# 	
# 
# 
# 	
# 

## Kokoonpano
* Mikko Kotamäki – laulu
* Juha Raivio – kitara
* Juho Räihä – kitara
* Matti Honkonen – basso
* Juuso Raatikainen – rummut
* Jaani Peuhu – kosketinsoittimet, taustalaulu

## Arvostelut
* Imperiumi: 9½/10
* Inferno: 
* Kaaoszine: 9+/10
* Metalliluola: 9½/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Carl Erik Soya

**Carl Erik (C. E.) Soya**, oik. **Carl Erik Soya-Jensen**, käsikirjoittajana **Soya** (1896 Kööpenhamina, Tanska – 1983 Rudkøbing, Tanska) oli tanskalainen kirjailija ja teatterikriitikko. Hän kirjoitti kritiikkiä *[[Ekstra Bladet]]iin*

Saksalaisten miehittäessä Tanskaa toisen maailmansodan aikana Soya joutui 1943 pidätetyksi teoksen *En gæst* vuoksi. Hän pakeni Ruotsiin ja asui sitten Espanjassa. Hän kirjoitti näytelmiä, muun muassa näytelmän *Loinen* (*Parasiterne*, 1929), jossa hän paljastaa ihmisten halpamaisuuden. Hänen *Pukki*-romaaniensa pohjalta on tehty elokuvia.

## Suomennetut teokset
* *Isoäitini talo* (*Min Farmors Hus: et Tidbillede*), suom. Veera Roos, Turku: Aura 1944
* *Seitsemäntoistavuotias* (*Sytten*), suom. Vilho Hokkanen, Helsinki: Tammi 1966
;Näytelmät
* *Punaista ja harmaata: yksinäytöksinen tragikomedia*, kuunnelma, Helsinki: Yleisradio 1966.
* *Loiseläjät*, myös nimellä *Parasiitit* (*Parasiterne*, 1929)
* *Kulta vai kunnia* (*Frit Valg*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
William Knibb

**William Knibb** (6. tai 7. syyskuuta 1803 – 15. marraskuuta 1845) oli baptistinen lähetyssaarnaaja ja koulumestari tuolloin brittien hallitsemalla Jamaikalla. Hän tuli erityisen tunnetuksi orjuuden vastustajana ja tätä kautta Knibbistä tuli myös hyvin arvostettu Jamaikan mustan väestönosan keskuudessa. Orjuudesta annettiin vapauslaki vuonna 1834 ja osittain Knibbin ansiosta sitä seurannut työvelvollisuus päättyi etuajassa vuonna 1838.

## Elämäkerta

### Nuoruus
William Knibb syntyi 6. tai 7. syyskuuta 1803 Ketteringissä Englannin Northamptonshiressa. Hänen isänsä oli Thomas ja äiti Mary Knibb. Perheessä oli yhteensä kahdeksan lasta. William meni 5. lokakuuta 1824 naimisiin Mary Watkinsin kanssa ja pari lähti jo saman vuoden marraskuussa Länsi-Intiaan.

### Jamaikalla
Jamaikalle Knibb saapui vain 21-vuotiaana. Hän oli saanut töitä korvatakseen kuolleen veljensä paikan koulumestarina ja lähetyssaarnaajana. Knibb oli baptisti ja Jamaikalla baptistit olivat profiloituneet orjuuden vastustajina. Esimerkiksi orjakapina joulukuusta 1831 tammikuuhun 1832 tuli tunnetuksi baptistisotana, koska monet sen johtajista olivat mustia baptistikirkon jäseniä. Kapinan tukahduttamista seurasi kuitenkin baptistien vainoja. Knibb aiottiin murhata, mutta hanke paljastui ennen sen toteuttamista. Knibb sai turvapaikan erään vaikutusvaltaisen jamaikalaisen luota.

Knibbin omat mustat seurakuntalaiset puhuivat hänet lähtemään vuonna 1832 takaisin Isoon-Britanniaan, jossa hän alkoi kiertää puhumassa orjuutta vastaan. Knibb puhui esimerkiksi parlamentissa. Joskus hänen kuvailtiin kääntäneen mielipiteitä orjuutta vastaan enemmän, kuin kenenkään muun puheet aikaisemmin. Lopulta Knibb palasi Jamaikalle, jossa hän vastusti vuoden 1834 vapautuslain ja siihen liittyneen 6 vuoden työvelvollisuuden väärinkäyttöä jamaikalaisilla plantaaseilla. Orjille yritettiin esimerkiksi myydä vapautusta kiskurihintoihin ja työvelvollisille annettavassa ruuassa pihisteltiin. Osittain Knibbin vaikutuksesta työvelvollisuutta lyhennettiin lopulta 2 vuoteen. Lopullisesti se lakkautettiin 1. elokuuta 1838.

### Orjuuden päätyttyä
 
Työvelvollisuuden päättymisen jälkeen baptistikirkot saivat tuhansia uusia jäseniä vapautetuista orjista. Tilanteesta on joskus puhuttu "Jamaikan heräämisenä". Knibb itse kastoi 6&nbsp;000 uutta baptistia ja oli mukana 35 uuden kirkon, 24 lähetysaseman ja 16 koulun perustamisessa. Knibb myös käänsi raamatun jamaikankreolille, jota erityisesti entiset orjat käyttivät.

Knibb sairastui lopulta keltakuumeeseen ja hän kuoli sunnuntaina 15. marraskuuta 1845. Knibb oli 42-vuotias. Taakse jäi nyt leskiytynyt vaimo ja kaksi tytärtä. Knibbin hautajaisiin osallistui 8&nbsp;000 pääosin mustaa surijaa. Knibb sai orjuuden päättymisen 150-vuotis juhlapäivänä Jamaikalla postuumisti Jamaikan valtion korkeimman kunniamerkin, joka tuolloin myönnettiin ensimmäistä kertaa valkoiselle.

## Lähteet
Inez (nimi)

**Inez** on useissa maissa käytetty naisen etunimi. Se on muunnelma Agnes-nimen espanjalaisesta muodosta *Inés*.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on huhtikuuhun 2024 mennessä tilastoitu noin 320–330 Inez-nimistä naista. Samaa alkuperää olevat nimet Ines ja Iines ovat suomalaisilla huomattavasti yleisempiä.

## Nimipäivä
Inez-nimi sisältyy Ruotsin almanakkaan. Sen mukaan Inez viettää nimipäivää 6.&nbsp;elokuuta.

## Tunnettuja Inez-nimisiä
* Inez Borg (1859–1900), suomalainen näyttelijä
* Inez Bjørg David (s. 1982), tanskalainen näyttelijä
* Inez Fung (s. 1949), yhdysvaltalainen ilmakehätieteilijä ja professori
* Inez Leander (1878–1969), ruotsalainen taidemaalari
* Inez Schreck (1870–1947), suomalainen opettaja ja sanakirjantekijä

## Lähteet
Lefort

**Lefort** () oli Venäjän keisarikunnan laivaston kaksikantinen 94-tykkinen Imperatritsa Aleksandra -luokan linjalaiva, joka kaatui ja upposi syysmyrskyssä 22. syyskuuta 1857 Suomenlahdella Suursaaren ja Tytärsaaren välissä. Onnettomuudessa sai surmansa 826 miehistönjäsentä.

## Valmistus
Alus tilattiin Amiraliteetin uudelta telakalta Pietarista, missä köli laskettiin 1833. Alus laskettiin vesille 9. elokuuta 1835 keisari Nikolai I:n ollessa läsnä tilaisuudessa. Aluksen pituus oli 58,3 metriä, leveys 15,6 metriä ja syväys 6,6 metriä. Miehistöön kuului 743 merimiestä ja 13 upseeria. Laiva nimettiin Venäjän laivaston päällikkönä 1695–1696 olleen amiraali Frants Lefortin (1656–1699) mukaan. *Lefort* liitettiin Venäjän Itämeren laivastoon.

## Palvelus
Alus partioi 1836–1838, 1840–1841 ja 1843 Itämerellä. Se oli 1844 Pohjanmerellä ja jälleen 1846 Itämerellä ja uudelleen 1847 Pohjanmerellä. Schleswig-Holsteinin sodassa alus kuljetti 1848 apua Tanskalle. Alus oli purjehduskauden 1850–1851 telakalla modernisoitavana sekä uudelleen aseistettavana, minkä jälkeen sitä pidettiin Itämeren parhaiten aseistettuna kaksikantisena linjalaivana.

Alus partioi 1853 Itämerellä ja vuodet 1854–1855 alus oli Kronstadtissa miehistönään kaartin eliittisotilaita. Se kuljetti 1856–1857 tarvikkeita ja sotilaita Itämerellä.

*Lefort* oli 22. syyskuuta 1857 matkalla Tallinnasta Kronstadtiin vara-amiraali I. Nordmanin komentamassa laivasto-osastossa, johon kuuluivat myös *[[Imperatritsa Aleksandra]]*, *Vladimir* ja *Pamjat Azova*. Aluksella oli 756 miehistöön kuulunutta sekä miehistön perheenjäseniä 53 naista ja 17 lasta. Laivasto-osasto joutui äkilliseen myrskypuuskaan ja *Lefort* kallistui kahdesti ja lopulta upposi Suursaaren ja Tytärsaaren välisellä merialueella 10,2 kilometriä pohjoiskoilliseen Tytärsaaresta. Laivalla olleista pelastui vain yksi merimies, jonka onnistui mastonkappaleen varassa kelluen päästä Suursaareen. Samassa myrskyssä haaksirikkoutui noin 30 laivaa Venäjän Itämeren rannikolla.

Onnettomuuden syytä selvittänyt tutkijalautakunta arveli todennäköisemmäksi syyksi sitä, että laivan runko oli heikentynyt, kun laivan tykkikansilla oli vuonna 1856 kuljetettu kahdesti raskaita lasteja. Laivan runkoa ei ollut myöskään tiivistetty tarpeeksi hyvin ja laivalla onnettomuushetkellä ollut lasti oli ollut liian vähäinen ja väärin sijoitettu. Lisäksi otaksuttiin, että laivan tykkiportteja oli jätetty auki, jotta matkustajat olisivat saaneet raitista ilmaa, mikä mahdollisti veden virtaamisen alukseen sen kallistuessa myrskyssä ensimmäisen kerran.

*Lefortin* uppoaminen nähtiin laivasto-osaston muilta aluksilta, mutta tarkka uppoamispaikka jäi tuntemattomaksi. Hylyn löysi 4. toukokuuta 2013 kansainvälinen ryhmä, joka etsi toisessa maailmansodassa uponnutta sukellusvenettä. Hylky makaa pohjassa oikein päin ja sen muoto ja rakenne on säilynyt kylmässä vähähappisessa vedessä. Siinä on edelleen näkyvissä onnettomuudessa kuolleiden luurankoja ja pääkalloja.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Battleship of Imperial Russian Baltic Fleet Lefort, NP "Exploring-diving Center" and K.Bogdanov website
SinäTuubaPaska

**SinäTuubaPaska** (eli **STP**, engl. YouTube Poop, eli YTP) on eräänlainen Youtube-kulttuurin osa-alue, useimmiten videomashup tai -editointi, joka luodaan muokkaamalla jo olemassa olevia medialähteitä uudeksi videoksi humoristista tarkoitusta varten. STP-videot ladataan perinteisesti Youtube-videonjakosivustolle, mistä SinäTuubaPaskan englanninkielinen nimi juontuu.

## Historia
Ensimmäisenä SinäTuubaPaska-videona pidetty video ladattiin Youtuben sijasta SheezyArt-sivustolle *SuperYoshi*-nimisen käyttäjän toimesta vuonna 2004. Video oli nimeltään ”*The Adventures of Super Mario Bros. 3 REMIXED!!!”* ja se oli tehty käyttäen Windows Movie Maker -sovellusta. Video sisälsi klippejä 1990-luvun ''The Adventures of Super Mario Bros. 3'' -televisiopiirretystä. Nykyisin ”*The Adventures of Super Mario Bros. 3 REMIXED!!!”* tunnetaan nimellä ”*I'D SAY HE'S HOT ON OUR TAIL”*.

## Lähteet