open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lydia Wahlström

**Lydia Katarina Wahlström** (28. kesäkuuta 1869 – 2. kesäkuuta 1954) oli ruotsalainen kirjailija, historian professori ja äänioikeusaktiivi. Hän toimi Landsföreningen för kvinnans politiska rösträtt -järjestön puheenjohtajana 1909–1911. Kirjassaan *Den svenska kvinnorörelsen* (1933) hän loi yleisesityksen Ruotsin naisasialiikkeestä.
## Elämä ja ura
Wahlström oli kirkkoherra Johan Gustaf Wahlströmin ja tämän vaimon Idan neljäs lapsi ja kuopus. Hän varttui lähellä Västeråsia ja olisi halunnut isänsä tavoin papiksi, mutta naisilla ei tuohon aikaan ollut mahdollisuutta kyseiseen ammattiin. Wahlström puhuikin koko elämänsä naispappeuden puolesta.

Wahlström kirjoitti ylioppilaaksi Tukholmassa ja aloitti vuonna 1888 opinnot Uppsalan yliopistossa. Kymmenen vuotta myöhemmin hänestä tuli toinen historian tohtoriksi väitellyt nainen Ruotsissa. Väitöskirja käsitteli Ruotsin ja Tanskan suhteita vuosina 1788–1789. Wahlström oli myös yksi Uppsalan naisopiskelijayhdistyksen perustajista ja sen ensimmäinen puheenjohtaja.

Wahlströmin akateemisen uran esteenä oli laki, joka esti valitsemasta naisia yliopistovirkoihin. Laki kumottiin vasta vuonna 1925, ja vuonna 1939 hän sai professorin arvonimen. Yliopiston sijaan Wahlström teki elämäntyönsä rehtorina Åhlinin yksityiskoulussa Tukholmassa. Hän oli myös aktiivinen naisten äänioikeutta vaatineessa Landsföreningen för kvinnans politiska rösträtt (LKPR) -yhdistyksessä – toimien sen puheenjohtajana 1909–1911 – sekä Fredrika Bremer-förbundetissa.

Wahlström kirjoitti elämänsä aikana useita kansantajuisia historiateoksia sekä elämäkerrat muun muassa Erik Gustaf Geijeristä, Pyhästä Birgitasta ja Fredrika Bremeristä. Hän kirjoitti myös kolme romaania ja omaelämäkerran. Viimeksi mainituissa hän toi esille romanttisia suhteitaan naisiin.

Wahlström ei mennyt koskaan naimisiin eikä saanut lapsia. Hän kuoli vuonna 1954.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1960

**Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1960** pelattiin Brasiliassa 28. lokakuuta – 15. marraskuuta. Nämä olivat kolmannet naisten maailmanmestaruuskilpailut. Alkusarjaa pelattiin São Paulon osavaltiossa ja Belo Horizontessa sekä loppusarjaa Rio de Janeirossa ympäristöineen. Mukana oli kymmenen joukkuetta. Joukkueet pelasivat alkusarjan kolmessa lohkossa, joista kustakin kaksi parasta pääsi ylempään jatkosarjaan muiden jatkaessa alemmassa jatkosarjassa. Mestaruuden voitti Neuvostoliitto, joka oli voittanut kaksi aiempaa maailmanmestaruutta. Hopealle sijoittui ensi kertaa mukana ollut Japani ja pronssia sai Tšekkoslovakia.

## Lopulliset sijoitukset

## Lähteet
Bofors/Nexter Bonus

**155 BONUS** (*BOfors NUtating Shell*) on ruotsalaisen Boforsin ja ranskalaisen Nexterin yhteistyönä kehitetty 155 mm:n tykistöammus, joka on suunniteltu panssarivaunujen ja telahaupitsien torjuntaan pitkän kantaman päästä. BONUS-kehitys aloitettiin vuoden 1985 alussa Ruotsin puolustusmateriaalihallinnon tutkimusprojektina, ja alun perin odotettiin kehityksen valmistuvan vuoteen 1989 mennessä ja tuotannon alkavan vuoteen 1990 mennessä. Vuoteen 1990 mennessä kehitystyön valmistumisaika oli venynyt vuoteen 1992. Yksi BONUS sisältää kaksi tytärammusta, jotka etsivät kohteensa ja räjähtävät muutaman kymmenen metrin korkeudessa sen päällä.

## Suunnittelu

BONUS painaa 47 kg ja sisältää kaksi itsenäistä ammu-ja-unohda -tytärammusta.

Kun tytärammukset on vapautettu, ne avaavat kaksi leijailusiipeä. Laskeutuessaan ammukset pyörivät ja skannaavat alla olevaa aluetta monitaajuisilla infrapuna-antureilla ja LiDARilla , joka vertaa havaittuja ajoneuvoja ohjelmoitavaan kohdetietokantaan. Ammukset sisältävät kukin erittäin läpäisevän EFP- kärjen käytettäväksi jopa raskaita panssaroituja taisteluajoneuvoja, kuten taistelupanssarivaunuja vastaan.

Kun BONUS ammutaan 52-kaliiperisesta tykistä, se voi lentää jopa 35 km.  

## Toiminta

## Kilpailevat järjestelmät
BONUS on hyvin samanlainen kuin saksalainen SMArt 155 -järjestelmä; SMArt 155 laskeutuu laskuvarjolla siipien järjestelmän sijaan ja käyttää millimetritutkaa korkeusmittarina LIDAR:in sijaan.

Yhdysvallat kehitti samanlaisen M898 SADARM -järjestelmän (joka laskeutui varjolla hyökätäkseen panssaroitujen ajoneuvojen yläpintoja vastaan), mutta tämä lopetettiin GPS- ohjatun M982 Excalibur -ammuksen hyväksi. Yhdysvaltain tykistö käyttää myös M712 Copperhead -laserohjattua ammusta panssarintorjuntatehtäviin.

## Käyttäjät

*  Ranskan maavoimat - vuodesta 2000
*  Ruotsin puolustusvoimat - vuodesta 2000
*  Suomen maavoimat - vuodesta 2014
*  USA maavoimat - hankinnassa
*  Norjan asevoimat
*  Ukrainan asevoimat  - vuodesta 2022

## Toimintahistoria
Ukraina on saanut BONUS ammuksia avustuspaketeissa ainakin Ranskalta ja mahdollisesti myös muilta.

Tammikuussa 2023 Ukrainasta todettiin valokuvia BONUS-ammuksesta. Tämä on ensimmäinen vahvistettu todiste niiden käytöstä Ukrainassa. 

## Katso myös
* M982 Excalibur

## Lähteet
Judit Flanderilainen

**Judit Flanderilainen** (843 tai 844 – noin 870) oli ranskalainen prinsessa, josta tuli anglosaksisen Englannin kuningatar.

Judit oli frankkilais-roomalaisen karolingikuninkaan Kaarle Kaljupään ja Orléansin Ermentruden tytär. Wessexin kuningas Ethelwulf asui Kaarlen luona matkallaan pyhiinvaellukselta Roomasta kotiin. Hän kihlasi noin 13-vuotiaan Juditin vuonna 856. He matkustivat yhdessä Englantiin, missä heidät vihittiin lokakuussa 856, ja Judit kruunattiin kuningattareksi.
 
Ethelwulfin poika Ethelbald kapinoi isäänsä vastaan ja sai haltuunsa Wessexin länsiosat, ja vuonna 858, Ethelwulfin kuoltua, koko Wessexin. Hän meni naimisiin äitipuolensa Juditin kanssa. Kirkko tuomitsi liiton sukurutsaksi, ja se mitätöitiin. Samana vuonna Ethelbald kuoli. Judit, joka oli 16- tai 17-vuotias, kaksinkertainen kuninkaan leski ja edelleen lapseton, myi omaisuutensa ja palasi Ranskaan.

Vanhemmat laittoivat Juditin luostariin, mutta hän karkasi sieltä Baudouin-nimisen miehen kanssa. Kaarle Kaljupää oli aluksi vihainen mutta hyväksyi sitten liiton ja valtuutti Baudouinin karkottamaan viikingit alueelta, jonka nimeksi tuli myöhemmin Flanders. Baudouin sai uuden arvonimen Flanderin kreivi. Judit ja Baudouin saivat neljä lasta.

Judit kuoli pari vuotta ennen kuin hänen isästään tuli keisari vuonna 875. Hänen pojantyttärestään Flanderin Matildasta tuli Vilhelm Valloittajan vaimo.

## Lähteet
William Adam (arkkitehti)

**William Adam** (1689 – 24. kesäkuuta 1748) oli skotlantilainen arkkitehti. Hän oli arkkitehtien Robert ja James Adamin isä.

William Adam oli presbyteeri ja whig, ja hän saavutti Skotlannissa nopeasti johtavan arkkitehdin aseman. Adam oli liikemies, jolla oli monia kiinnostuksen kohteita. Hän muun muassa hankki Edinburghista kiinteistön ja osti maalaiskartanon Kinrossissa, jonka nimesi uudelleen Blair Adamiksi. Vuonna 1728 Adam sai Clerk and Storekeeper of the Works in Scotland -viran ja vuonna 1730 nimityksen Mason to the Board of Ordnance in North Britain.  Niiden myötä Adam sai useita kannattavia rakennusurakoita, muun muassa linnoitustöitä.

Arkkitehtina Adam ammensi monien Skotlannin ja Englannin arkkitehtien suunnitelmista ja loi niiden pohjalta oman eklektisen, eloisan ja omintakeisen tyylin. Hän sai paljon vaikutteita etenkin James Gibbsiltä ja John Vanbrughilta. William Adam tutustui myös mannermaan barokkiarkkitehtuuriin käydesään Alankomaissa. Adam kokosi julkaisua varten kokoelman mallipiirustuksia, jotka perustuivat hänen omiin sekä muiden skotlantilaisten arkkitehtien suunnitelmiin. Mallipiirustukset julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1811 nimellä *Vitruvius Scoticus*.

William Adamin huomattavimmat työt ovat Hopetoun House, Haddo House, Mavisbank House sekä Inverarayn linnan rakennustyö arkkitehti Roger Morrisin suunnitelmien pohjalta.

## Lähteet
*Curl, James Stevens: Dictionary of architecture. Oxford University Press 1999. 

### Viitteet
Abraham Jokinen

**Abraham Jokinen** (26. joulukuuta 1851 Pihlajavesi – 22. heinäkuuta 1904 Tampere) oli suomalainen Tampereella vaikuttanut kauppias, puutavara-alan liikemies ja lahjoittaja.

Jokinen oli mukana muun muassa J. W. Enqvistin sahausliikkeessä ja hän omisti höyrysahat Orivedellä ja Tyrväällä. Vuonna 1899 Jokinen oli mukana perustamassa *Puutavaraosakeyhtiö Piikkiötä*. Yhtiöllä oli Piikkiössä Harvaluodon saha ja höyläämö ja se omisti myös Piikkiö-nimisen hinaajan. Vuodesta 1902 alkaen Jokinen omisti myös Päijänteellä Lahden ja Jyväskylän välillä liikennöineen S/S Lahtis-siipirataslaivan. Jokinen kuoli 52-vuotiaana heinäkuussa 1904 sydänkohtaukseen pitkällisen sairauden jälkeen.

Abraham Jokinen testamenttasi omaisuudestaan 200&nbsp;000 markkaa yleishyödyllisiin tarkoituksiin. Testamenttivaroista muodostettiin kaksi hätäapurahastoa joista toinen oli tarkoitettu hädän lieventämiseen Tampereen kaupungissa ja toinen taas hädän lieventämiseen maalaiskunnissa erityisesti Pohjois-Suomen alueella. Edellisen *Abraham Jokisen hätäapurahaston* pääoma oli 30&nbsp;000 markkaa, jälkimmäisen *Abraham Jokisen hätäapurahaston maalaiskuntia varten* pääoma oli taas 150&nbsp;000 markkaa. Rahastot olivat Tampereen kaupungin hoidossa ja niiden suuruus oli vuonna 1933 edellisen osalta noin 200&nbsp;000 markkaa ja ja jälkimmäisen osalta miljoona markkaa. 1930-luvulla Tampereen kaupunginvaltuusto myönsi jälkimmäisestä rahastosta yhteensä noin 240&nbsp;000 markkaa avustustoimintaan Pohjois-Suomessa.

Abraham Jokinen on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle.

## Lähteet
Erkki Mantere (metsäneuvos)

**Erkki Eino Mantere**  (26. huhtikuuta 1918 Karjalohja – 12. toukokuuta 2013 Espoo) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen. 

Mantereen vanhemmat olivat maanviljelijä Eino Edvard Mantere, aiemmin Malmgren, ja emäntä Anna Sofia Rautell ja puoliso vuodesta 1949 sairaanhoitaja Saara Matilda Alho. Mantere tuli ylioppilaaksi Lohjan yhteiskoulusta 1937 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1945, metsätaloudellisen virkatutkinnon hän suoritti 1945. Mantere oli harjoittelijametsänhoitaja Metsähallituksen Kokemäen hoitoalueessa ja Nokia-yhtiössä 1945 ja sitten Nokian apulaismetsänhoitaja 1945–1950, piirimetsänhoitaja 1951–1968, puunjalostuksen tuotantokomitean jäsen ja varapuheenjohtaja 1958–1969, metsäosaston suunnittelu- ja valvontatoimiston päällikkö 1968–1976 ja metsäpäällikkö 1976–1981. Hänellä oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen Mantere sai 1982. Talvisotaan kiväärimiehenä osallistunut Mantere toimi jatkosodassa tulenjohtajana, patteriupseerina ja tiedustelu-upseerina. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
William Adam

** William Adam ** voi viitata seuraaviin:

* William Adam (1689–1748), skotlantilainen arkkitehti
* William Adam (1751–1839) skotlantilainen poliitikko
* William Patrick Adam (1823–1881), englantilainen poliitikko
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1962

**Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1962** pelattiin Neuvostoliitossa 13.– 25. lokakuuta. Nämä olivat neljännet naisten maailmanmestaruuskilpailut. Mitaliottelut pelattiin Moskovassa, ja muita kisakaupunkeja olivat Leningrad, Kiova ja Riika. Joukkueet pelasivat alkusarjan neljässä lohkossa, joista kustakin kaksi parasta pääsi ylempään jatkosarjaan muiden jatkaessa alemmassa jatkosarjassa. Mestaruuden voitti Japani, hopealle sijoittui kaikki kolme edellistä mestaruutta voittanut Neuvostoliitto ja pronssia sai Puola.

## Lopulliset sijoitukset

## Japanin maailmanmestarijoukkue

Yoko Aoki, Yuriko Honda, Noriko Honda, Sada Isobe, Masae Kasai, Mitsue Masuo, Katsumi Matsumura, Yoshiko Matsumura, Emiko Miyamoto, Yōko Shinozaki, Kuniko Tanida, Teruko Yamada; valmentaja Hirofumi Daymatsu.

## Lähteet
UBS Arena

**UBS Arena** on monitoimiareena Hempsteadissa Long Islandin saarella Yhdysvalloissa. Se avattiin vuonna 2021 ja on ollut siitä lähtien NHL-joukkue New York Islandersin jäähalli, kun se korvasi vanhan Nassau Coliseumin.

UBS Arenan katsojakapasiteetti on NHL-otteluihin 17&nbsp;250 ja konsertteihin jopa 19&nbsp;000. Areenan ensimmäisessä konsertissa 28. marraskuuta 2021 esiintyi brittilaulaja Harry Styles.

## Kuvia

Tiedosto:UBS Arena-10-8-22-25.jpg|UBS Arena Islandersin pelin aikana lokakuussa 2022.


## Lähteet
Keisarillinen välittömyys

**Keisarillinen välittömyys** ( tai *Reichsunmittelbarkeit*) oli Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa saksalaiseen feodaalilakiin perustuva etuoikeutettu asema, jossa valtakunnansäätyihin kuuluvat valtakunnankaupungit sekä ruhtinaspiispojen tai maallisten valtakunnanruhtinaiden alueet, tai yksittäiset henkilöt kuten valtakunnanritarit, olivat välittömästi keisarin (myöhemmin myös valtiopäivien ja keisarikunnan ylimpien tuomioistuimien) alamaisia.

Välittömyyden myöntäminen alkoi varhaiskeskiajalla, yleensä piispoille, apoteille ja kaupungeille. Alkuun se oli usein saajilleen enemmän rasite kuin etuoikeus, koska nämä joutuivat usein tukemaan keisaria rahallisesti tai sotilaallisesti, tai toimimaan isäntinä keisarilliselle seurueelle. Keisarin vallan heikentyessä 1200-luvulta alkaen keisarillista välittömyyttä nauttivat saivat kuitenkin haltuunsa huomattavia valtaoikeuksia, jotka olivat aiemmin kuuluneet keisarille. 

Vuonna 1648 Westfalenin rauhassa keisarillisen välittömyyden katsottiin liittyvän alueelliseen yliherruuteen ( tai ). Nykytermeillä sitä voisi kutsua rajoitetuksi suvereniteetiksi, koska *Landeshoheitia* nauttivat alueet olivat edelleen keisarikunnan yhteisen lain alaisia.

## Asteet
Keisarillista välittömyyttä nauttivat tahot voidaan jakaa kolmeen pääryhmään, joista kaksi ensimmäistä muodostivat valtakunnansäädyt.

* Ensimmäiseeen ryhmään kuuluivat ne, joilla oli henkilökohtainen ääni valtiopäivillä (): vaaliruhtinaat, muut valtakunnanruhtinaat ja ruhtinaspiispat, sekä jotkut ruhtinasapotit. 
* Toiseen ryhmään kuuluivat ne, joilla oli edustus valtiopäivillä, mutta ei henkilökohtaista äänioikeutta: välittömyyttä nauttivat kreivit ja muut aatelisherrat, valtakunnankaupungit, sekä välittömyyttä nauttivien luostarien apotit ja abbedissat. 
* Kolmanteen ryhmään kuuluivat ne, jotka nauttivat välittömyyttä mutta eivät kuuluneet valtakunnansäätyihin: valtakunnanritarit, eräät luostarit (yleensä nunnaluostarit), sekä jotkut vapaat paikkakunnat ().

## Etuja ja haittoja
Keisarilliseen välittömyyteen usein liittyviä oikeuksia olivat muun muassa oikeus kantaa veroja ja tullimaksuja, pitää markkinoita, lyödä rahaa, kantaa aseita, ja pitää oikeudenistuntoja. Näistä viimeiseen saattoi kuulua valta julistaa kuolemantuomioita (, 'verioikeus'). 

Merkittävä oikeus oli myös pääsy valtiopäiville. Vuonna 1528 Overijsselin maakunta Alankomaissa yritti saada tunnustuksen sille, että Kaarle V hallitsi sitä keisarin asemassa, eikä Burgundin herttuana. Tämä olisi tarkoittanut keisarillista välittömyyttä ja parantanut Overijsselin neuvotteluasemia hallitsijansa kanssa, koska maakunnan asukkaat olisivat voineet vedota valtiopäiviin kiistoissa Kaarlen kanssa. Tästä syystä keisari vastusti muutosta ankarasti ja sai sen estettyä.

Keisarillisen välittömyyden haittapuolia olivat keisarin mahdollinen puuttuminen paikalliseen hallintoon, tai välittömyyteen liittyvien etuoikeuksien rajoittaminen tai lakkauttaminen. 

## Lähteet
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1967

**Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1967** pelattiin Tokiossa, Japanissa 25.–29. tammikuuta. Nämä olivat viidennet naisten maailmanmestaruuskilpailut. Turnaus oli alun perin tarkoitus pelata vuonna 1966 Perussa, joka kuitenkin vetäytyi kisajärjestelyistä. Uusi järjestäjämaa Japani kieltäytyi näyttämästä Itä-Saksan ja Pohjois-Korean lippuja ja soittamasta niiden kansallislauluja, minkä seurauksena itäblokin maat boikotoivat kisoja. Neljä jäljelle jäänyttä joukkuetta pelasivat yksinkertaisen sarjan. Mestaruuden voitti hallitseva mestari Japani, joka ei hävinnyt yhtään erää, hopealle sijoittui Yhdysvallat ja pronssia sai Etelä-Korea.

## Lopulliset sijoitukset

## Japanin maailmanmestarijoukkue
Toyoko Iwahara, Wakako Kumasaka, Katsumi Matsumura, Sumie Oinuma, Aiko Onozawa, Setsuko Sasaki, Eiko Haga, Yōko Shinozaki, Kunie Shishikura, Suzue Takayama, Teruko Yamada, Setsuko Yoshida; valmentaja Sigeo Yamada.

## Lähteet
F. W. Palmroos

**Fredrik Wilhelm Palmroos** (17. toukokuuta 1840 Turku – 15. tammikuuta 1922 Tampere) oli suomalainen Tampereella vaikuttanut kauppias ja lahjoittaja.

Palmroos aloitti kauppa-alalla jo varhain nuorena kotikaupungissaan Turussa. Hän muutti vuonna 1859 Tampereelle ja oli työssä kauppias G. Orellin liikkeessä vuoteen 1879 saakka. Kun Orell lopetti liikkeensä 1879 Palmroos osti sen itselleen ja jatkoi sen toimintaa. Palmroosin sekatavara- ja siirtomaatavaraliike sijaitsi Kauppakadun varrella nykyisen Tirkkosen talon paikalla. Liike toimi aina vuoteen 1883 saakka, jolloin se tuhoutui tulipalossa eikä Palmroos enää jatkanut sitä.

Palmroos oli 1870-luvulta alkaen mukana tamperelaisten suomenkielisten kansallisista ja sivistysharrastuksista kiinnostuneiden liikemiesten veljespiirissä johon kuuluivat hänen lisäkseen G. F. Ahlgren, H. Liljeroos, H. Solin ja C. W. Åkerlund. Hän oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä 1882–1899 ja hänellä oli myös muita kunnallisia luottamustehtäviä. Palmroos oli mukana perustamassa Tampereen vapaapalokuntaa vuonna 1873 ja hän kuului Tampereen Säästöpankin hallintoon aina kuolemaansa saakka.

Palmroos oli G. F. Ahlgrénin testamentin toimeenpanijana yhdessä C. W. Åkerlundin kanssa. Oman 840&nbsp;000 markan omaisuutensa hän lahjoitti kokonaisuudessaan yleishyödyllisiin tarkoituksiin. Tampereen kauppiaskunnan eläkerahasto, Tampereen Ukkokoti-yhdistys ja Suomen Kirkon Sisälähetysseura saivat kukin viidesosan tästä määrästä ja Tampereen kaupunki, Tampereen kaupunkilähetys, Suomen Merimieslähetysseura ja Suomalaisen Kansakoulun Ystävät saivat kukin kymmenesosan. Tampereen kaupungille määrätystä osuudesta muodostettiin rahasto, jonka varoilla ylläpidettiin varattomien kansakoululasten kesäsiirtolaa.

Palmroos on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle.

## Lähteet
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1970

**Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1970** pelattiin Bulgariassa 22. syyskuuta – 2. lokakuuta. Nämä olivat kuudennet naisten maailmanmestaruuskilpailut. Mitaliottelut pelattiin Varnassa, ja muut kisakaupungit olivat Sofia, Burgas ja Sevlievo. Joukkueet pelasivat alkusarjan neljässä lohkossa, joista kustakin kaksi parasta pääsi ylempään jatkosarjaan muiden jatkaessa alemmassa jatkosarjassa. Mestaruuden voitti Neuvostoliitto, hopealle sijoittui Japani ja pronssia sai Pohjois-Korea.

## Lopulliset sijoitukset

## Lähteet
Milano – San Remo 2023

**Milano – San Remo 2023** oli järjestyksessään 114. maantiepyöräilyn Milano – San Remo -kilpailu. Se käytiin 294 kilometrin reitillä Abbiategrassosta San Remoon 18. maaliskuuta 2023.

Mathieu van der Poel voitti kilpailun karattuaan kärkiryhmästä Poggion nousussa hieman yli viisi kilometriä ennen maalia. Filippo Ganna sijoittui toiseksi 15 sekuntia hävinneenä kukistettuaan loppukirissä Wout van Aertin ja Tadej Pogačarin. Van der Poelin isoisä Raymond Poulidor voitti Milano – San Remon vuonna 1961.

## Tulokset

## Osallistuneet joukkueet

## Lähteet
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1978

**Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1978** pelattiin Neuvostoliitossa 25. elokuuta – 6. syyskuuta. Nämä olivat kahdeksannet naisten maailmanmestaruuskilpailut. Mitaliottelut pelattiin Leningradissa, ja muut kisakaupungit olivat Volgograd, Minsk ja Riika. Mukana oli 23 joukkuetta Pohjois-Korean vetäydyttyä turnauksesta. Joukkueet pelasivat alkusarjan kuudessa neljän joukkueen lohkossa, joista kustakin kaksi parasta pääsi kahdessa lohkossa pelattuun ylempään jatkosarjaan muiden jatkaessa kaksilohkoisessa alemmassa jatkosarjassa. Lopulliset sijoitukset ratkaistiin cupsysteemillä. Mestaruuden voitti Kuuba, hopealle sijoittui Japani ja pronssia sai Neuvostoliitto.

## Mitaliottelut

### Välierät

### Pronssiottelu

### Loppuottelu

## Lopulliset sijoitukset

## Kuuban maailmanmestarijoukkue

Nelly Barnet, Ana Díaz, Erenia Díaz, Ana María García, Mavis Guilarte, Libertad González, Sirenia Martínez, Mercedes Pérez, Mercedes Pomares, Imilsis Téllez, Lucila Urgelles; valmentaja Eugenio George Lafita.

## Lähteet
Celebesinluhtakana

**Celebesinluhtakana** (*Aramidopsis plateni*) on rantakanoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Indonesiassa.

## Koko ja ulkonäkö
Celebesinluhtakana voi kasvaa 20–29 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Celebesinluhtakana on lentokyvytön ja sen siivet ja pyrstö ovat lyhyet. Lajin pää, kaula ja rinta ovat harmaat. Niska on punaruskea, ja väri on kirkkaampi naaraalla kuin koiraalla. Celebesinluhtakanan yläselkä on harmaa ja alaselkä, siivet ja perä ovat ruskeat. Linnun kyljet ja vatsa ovat mustavalkoraidalliset.

## Levinneisyys ja elintavat
Celebesinluhtakana elää Sulawesin ja Butonin saarilla. Lajin elinympäristöä ovat sademetsät, ja erityisesti niiden bambu- ja liaanitiheiköt jokien lähellä. Toisinaan lajia tavataan myös aikaisemmin viljellyillä riisipelloilla. Celebesinluhtakanan ravintoa ovat pienet ravut ja liskot.

Celebesinluhtakana luokitellaan vaarantuneeksi lajiksi, ja kannan kooksi arvioidaan 3&nbsp;500–15&nbsp;000 yksilöä. Kantaa uhkaavat elinympäristön häviäminen hakkuiden vuoksi, metsästys ja vieraslajit kuten koirat ja kissat.

## Lähteet
Flanderin ympäriajo 2023

**Flanderin ympäriajo 2023** oli järjestyksessään 107. miesten ja 20. naisten maantiepyöräilyn Flanderin ympäriajo. Kilpailu käytiin 2. huhtikuuta 2023.

## Miesten kilpailu

Miesten kilpailu käytiin 273,4 kilometrin reitillä Bruggesta Oudenaardeen. Tadej Pogačar voitti kilpailun karattuaan irtiottoon Oude Kwaremontin nousussa vajaat 20 kilometriä ennen maalia. Mathieu van der Poel sijoittui toiseksi 16 sekuntia hävinneenä, Mads Pedersen oli kolmas. Pogačarista tuli Louison Bobet'n ja Eddy Merckxin jälkeen vasta kolmas pyöräilijä, joka on uransa aikana voittanut sekä Ranskan että Flanderin ympäriajon.

### Tulokset

### Osallistuneet joukkueet

## Naisten kilpailu

Naisten kilpailussa Oudenaarde toimi sekä lähtö- että maalipaikkana. Kilpailun pituus oli 156,6 kilometriä. Lotte Kopecky voitti kilpailun 13 kilometrin sooloajon jälkeen 36 sekunnin erolla Demi Volleringiin

### Tulokset

### Osallistuneet joukkueet
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1974

**Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1974** pelattiin Meksikossa 12.–27. lokakuuta. Nämä olivat seitsemännet naisten maailmanmestaruuskilpailut. Mukana oli 23 joukkuetta Pohjois-Korean vetäydyttyä turnauksesta. Mitaliottelut pelattiin Guadalajarassa. Joukkueet pelasivat alkusarjan kuudessa lohkossa, joista kustakin kaksi parasta pääsi ylempään jatkosarjaan muiden jatkaessa alemmassa jatkosarjassa. Kumpikin jatkosarja pelattiin kolmessa lohkossa, minkä jälkeen pelattiin vielä kuuden joukkueen loppusarjat. Mestaruuden voitti Japani, hopealle sijoittui Neuvostoliitto ja pronssia sai Etelä-Korea.

## Lopulliset sijoitukset

## Lähteet
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1982

**Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1982** pelattiin Perussa 13.–25. syyskuuta. Nämä olivat yhdeksännet naisten maailmanmestaruuskilpailut. Mitaliottelut pelattiin Limassa, ja muut kisakaupungit olivat Arequipa, Chiclayo, Ica, Tacna ja Trujillo. Mukana oli 23 joukkuetta. Jotkut itäblokin maat boikotoivat kisoja, ja yhtenä korvaavana joukkueena kisoissa pelasi epävirallisesti Perun kakkosjoukkue. Joukkueet pelasivat alkusarjan kuudessa neljän joukkueen lohkossa, joista kustakin kaksi parasta pääsi kahdessa lohkossa pelattuun ylempään jatkosarjaan muiden jatkaessa kaksilohkoisessa alemmassa jatkosarjassa. Lopulliset sijoitukset ratkaistiin cupsysteemillä. Mestaruuden voitti Kiinaa, hopealle sijoittui Peru ja pronssia sai Yhdysvallat.

## Mitaliottelut
### Välierät

### Pronssiottelu

### Loppuottelu

## Lopulliset sijoitukset

## Lähteet
Mikael Höckert

**Ernst John Mikael (Mikko) Höckert** (1. lokakuuta 1882 Helsinki – 1966) oli suomalainen konsuli ja pankkiiriliike Mikael Höckert & Co:n omistaja.

Mikael Höckertin vanhemmat olivat valtiokonttorin johtaja, valtioneuvos John Höckert (1849–1914) ja Hulda Sigrid Hjelt. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1900, valmistui Suomen Liikemiesten Kauppaopistosta 1906 ja opiskeli sitten kieliä Tallinnassa, Englannissa ja Ranskassa.

Höckert oli aluksi työssä valtiokonttorissa ja 1906–1909 Kansallis-Osake-Pankissa. Hän toimi sitten prokuristina pankkiiriliike E. Winckelmann & Co:n palveluksessa 1909-1912 ja arvopaperiosaston päällikkönä Helsingin Osakepankissa 1913. Vuonna 1914 hänestä tuli yksi pankkiiriliike Viktor Tavaststjerna & Co:n osakkaista ja johtajista ja vuonna 1917 hän perusti pankkiiriliike Mikael Höckert & Co:n. Höckert omisti Fabianinkatu 27:ssa toimineen pankkiiriliikkeen vuoteen 1961 saakka.

Höckert oli mukana perustamassa Tampereen Trikootehdas Oy:tä vuonna 1907 ja oli mukana sen johtotehtävissä vuoteen 1917 saakka. Hän oli mukana osakkaana Ab Granitissa, Keravan tiilitehtaassa (Aktiebolaget Kervo Tegelbruk) ja Oy Hultmanin panimoissa sekä oli tilintarkastajana useissa muissa yhtiöissä. Höckert oli Helsingin pörssin jäsenenä vuodesta 1912 ja jäsenenä  pörssikomiteassa 1920–1938. Hän toimi Helsingin kaupungin inventoimismiehenä 1912–1918. Hän oli myös Bolivian kunniakonsulina Suomessa vuodesta 1924 alkaen.

Höckert kuului Helsingin suojeluskunnan Old Boys-osastoon, Pelikanerna-voimistelukerhoon ja Espoon purjehdusseuraan.

Mikael Höckert oli naimisissa Walborg Emilia Lindegrénin kanssa. Heidän poikansa oli talvisodassa kaatunut kestävyysjuoksija ja olympiavoittaja Gunnar Höckert. Toinen heidän pojistaan Lars Mikael Höckert (1910–1944) kaatui jatkosodan aikana 26. kesäkuuta 1944. Mikko Höckertin veli oli jääkärieläinlääkintäluutnantti Oskar Arne Höckert (1890-1918).

## Lähteet
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1986

**Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1986** pelattiin Tšekkoslovakiassa 2.–13. syyskuuta. Nämä olivat kymmenennet naisten maailmanmestaruuskilpailut. Mitaliottelut pelattiin Prahassa, ja muut kisakaupungit olivat Brno, Olomouc, Ostrava, Plzeň ja Žilina. Mukana oli 16 joukkuetta. Ne pelasivat alkusarjan neljässä neljän joukkueen lohkossa, joista kustakin kolme parasta pääsi ylempään jatkosarjaan neljännen joukkueen jäädessä pelaamaan sijoista 13–16. Ylemmän jatkosarjan kahden lohkon kaksi parasta pelasivat mitaleista, kaksi seuraavaa sijoista 5–8 ja kaksi viimeistä sijoista sijoista 9–12 cupsysteemillä. Mestaruuden voitti Kiina, hopealle sijoittui Kuuba ja pronssia sai Peru.

## Mitaliottelut

### Välierät

### Pronssiottelu

### Loppuottelu

## Lopulliset sijoitukset

## Lähteet
Šemini atseret

**Šemini atseret** () on juutalaisten sukkot-juhlaa seuraava päivä, jossa juutalaiset perheet käyvät synagogassa ja palaavat koteihinsa rakentamistaan lehtimajoista.

## Lähteet
Horik I

**Horik I** (myös muodossa *Hårik*, ) oli tanskalaisten viikinkien (daanien) kuningas vuosina 827–854 ja jo sitä ennen kanssahallitsija vuodesta 813. 

Horik oli kuningas Godfredin poika. Tanska solmi vuonna 825 Aachenin rauhan frankkien kuninkaan Ludvig Hurskaan kanssa. Horik kuitenkin rikkoi rauhansopimuksen hyökkäämällä vuonna 834 suurella laivastolla Friisiaan ja myöhemmin ryöstämällä Pohjanmeren kauppakeskus Dorestadin (myöhemmässä Hollandissa). Dorestad rakennettiin uudestaan, mutta kun suurtulva tuhosi sen vuonna 864, se ei enää elpynyt. Horikin johtamat tai hänen käskyttämänsä tanskalaiset tekivät lähes vuosittain 830-luvulla hävitysretkiä Englantiin ja Ranskaan. Vuonna 845 he ryöstivät Hampurin, ja luultavasti Horikin käskystä viikinkipäällikkö Ragnar Lodbrok (Karvahousu) hyökkäsi Seinejoelle ja vaati Pariisilta suuren danegeldin eli tanskalaisveron. Englannissa Horik perusti tukikohdan Thamesjoen suulle.

On väitetty, että viikinkien hyökkäykset Länsi-Eurooppaan heikensivät Horikin auktoriteettia, koska hän ei kyennyt hallitsemaan soturipäälliköitään. Niinpä vuonna 850 Horik I ja kaksi hänen nepoteiksi nimitettyä veljenpoikaansa jakoivat valtakunnan kolmeen osaan, mikä väliaikaisesti lopetti maan yhtenäisen kuninkuuden.  Vuonna 854 Horikin veljenpoika Guttorm, jonka Horik oli ajanut maanpakoon, saapui hoviin ja vaati valtakuntaa itselleen. Syntyi kolmepäiväinen taistelu, jonka aikana kuningas Horik I ja nepottikuninkaat saivat surmansa, samoin kuin Guttorm ja monet viikinkipäälliköt. Kuninkuuden sai Horikin alaikäinen poika Horik II.

Horikia ei mainita monessakaan oman aikansa lähteessä. Saxo Grammaticuksen *Tanskan kronikassa [[Gesta Danorum]]* hänet mainitaan vain yhdessä osiossa nimellä Erik. Monissa vanhoissa lähteissä tämän ajan kuninkaana pidetään Ragnar Lodbrokia. 

## Lähteet
Domna Homjuk

**Domna Maksimovna Homjuk**, kansainvälisesti yleensä kirjoitusasulla *Domna Khomyuk* (o.s. Zaharova, ; s. 10. syyskuuta 1954, Voronje (Koarrdõgk), Murmanskin alue, Neuvostoliitto) on kiltinänsaamelainen eläinteknikko, kirjailija ja muusikko, joka on tehnyt työtä kiltinänsaamen kielen ja kulttuurin elvyttämiseksi.

## Elämäkerta
Domna Maksimovna Zaharova syntyi 10. syyskuuta 1954 Koarrdõgkissa. Hänen vanhempansa olivat poronhoitajat ja palkitut sotaveteraanit Maksim Antonovitš Zaharov (1919–1984) ja Marija Ivanovna Zaharova (1922–2008). Heille syntyi yhteensä yhdeksän lasta.

Vuonna 1962 neuvostoliittolaiset päättivät rakentaa vesivoimalaitoksen ja padota Koarrdõgkinjoen. Muutama vuosi myöhemmin perhe joutui muuttamaan Lovozeroon, kun koko Koarrdõgkin kylä jäi veden alle.

Zaharova alkoi lukea eläinteknikoksi Sortavalan maatalousopistossa. Valmistumisen jälkeen hän työskenteli yli 25 vuotta maatalousosuuskunnassa. Myöhemmin hän toimi erilaisissa julkihallinnollisissa tehtävissä, minkä myötä hän on myös toiminut erilaisissa luottamustehtävissä, esimerkiksi 10 vuotta Lovozeron vaalilautakunnan puheenjohtajana.

## Musiikki
Kiltinänensaamelainen lauluperinne *[[livvt]]* () on kuulunut Homjukin elämään syntymästä asti. Sekä Homjukin äiti että isoäiti lauloivat livvtejä, ja hänen äitinsä oli tunnettu livvttaaja. Homjukin äiti livvttasi tunnetuissa yhtyeissä, kuten Lovozeron kansallisyhtyessä *Lujavvr* () ja yhtyeessä *Ojar* (). Hänen livvttejään on nauhoitettu ja tallennettu arkistoihin muun muassa Norjassa, Virossa ja Saksassa. Homjukin sisko Anfisa Agejeva on myös tunnettu livvttaaja.

Vuonna 2002 Homjuk livvttasi ensimmäisen kerran Sámi Grand Prix&nbsp;-joiku- ja laulukilpailussa. Hän osallistui niin sanottuun joikuosioon kappaleella "Luojavr", joka kertoo hänen kaupungistaan Lovozerosta. Vuosina 2003 ja 2019 hän osallistui uudestaan samaan osioon, mutta tällä kertaa siskonsa Anfisa Agejevan kanssa. Vuonna 2003 he osallistuivat kappaleella "Duottar" ja vuonna 2019 kappaleella "Vuess". Vuoden 2021 Sámi Grand Prix’hin Homjuk osallistui taas yksin, tällä kertaa kappaleella "Parrša vigket".

## Palkintoja
Pääsiäislauantaina 2019 Homjuk voitti Áillohaš-musiikkipalkinnon.

## Diskografia
### Kokoelmalevyt
Homjukilla on kappaleet seuraavilla levyillä:

* 2002 – ''Sámi Grand Prix 2002'', kappale "Luojavr"
* 2003 – ''Sámi Grand Prix 2003'', kappale "Duottar" yhdessä Anfisa Agejevan kanssa
* 2014 – *Sbornik saamskih pesen* (Сборник саамских песен) 
* 2015 – *Sbornik saamskih skazok* (Сборник саамских сказок)
* 2017 – *Bogatyr Ljaine* (Богатырь Ляйне)
* 2019 – ''Sámi Grand Prix 2019'', kappale "Vuess" yhdessä Anfisa Agejevan kanssa
* 2021 – ''Sámi Grand Prix 2021'', kappale "Parrša vigket"

## Lähteet
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1990

**Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1990** pelattiin Kiinassa 22. elokuuta – 1. syyskuuta. Nämä olivat 11. naisten maailmanmestaruuskilpailut. Mitaliottelut pelattiin Pekingissä, ja muut kisakaupungit olivat Shanghai ja Shenyang. Mukana oli 16 joukkuetta. Ne pelasivat alkusarjan neljässä neljän joukkueen lohkossa, joista kustakin paras pääsi suoraan puolivälieriin kahden seuraavan ratkoessa ensimmäisissä pudotuspeleissä paikkoja kahdeksan parhaan joukkoon. Alkulohkojen viimeiset joukkueet pelasivat sijoista 13–16. Kärkisijoitukset ratkottiin cupsysteemillä. Mestaruuden voitti Neuvostoliitto, hopealle sijoittui Kiina ja pronssia sai Yhdysvallat.

## Mitaliottelut
### Välierät

### Pronssiottelu

### Loppuottelu

## Lopulliset sijoitukset

## Lähteet
Kelvin Kiptum

**Kelvin Kiptum** (2. joulukuuta 1999 – 11. helmikuuta 2024) oli kenialainen kestävyysjuoksija.

Joulukuussa 2022 Kiptum juoksi ensimmäisen maratoninsa voittaessaan Valencian maratonin ajalla 2.01.53. Aika oli kaikkien aikojen nopein debyyttimaraton ja maailmantilaston kolmanneksi paras aika. Huhtikuussa 2023 hän voitti Lontoon maratonin reittiennätyksellä 2.01.25. Hän jäi Eliud Kipchogen maailmanennätyksestä 16 sekuntia ja juoksi kilpailun toisen puoliskon aikaan 59.45. Lokakuussa 2023 Kiptum voitti Chicagon maratonin maailmanennätysajalla 2.00.35. Hän alitti Eliud Kipchogen maailmanennätyksen 34 sekunnilla. Hän juoksi kilpailun ensimmäisen puoliskon aikaan 1.00.48 ja toisen puoliskon aikaan 59.47. 

Kiptum kuoli auto-onnettomuudessa Keniassa 11. helmikuuta 2024.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1994

**Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1994** pelattiin Brasiliassa 17.–30. lokakuuta. Nämä olivat 12. naisten maailmanmestaruuskilpailut. Mitaliottelut pelattiin São Paulossa, ja toinen kisakaupunki oli Belo Horizonte. Mukana oli 16 joukkuetta. Ne pelasivat alkusarjan neljässä neljän joukkueen lohkossa, joista kustakin paras pääsi suoraan puolivälieriin kahden seuraavan ratkoessa ensimmäisissä pudotuspeleissä paikkoja kahdeksan parhaan joukkoon. Alkulohkojen viimeiset joukkueet jäivät sijoille 13–16. Kärkisijoitukset ratkottiin cupsysteemillä. Mestaruuden voitti Kuuba, hopealle sijoittui Brasilia ja pronssia sai Venäjä.

## Mitaliottelut

### Välierät

### Pronssiottelu

### Loppuottelu

## Lopulliset sijoitukset

## Lähteet
Transsytoosi

**Transsytoosi** on solussa tapahtuva ainemolekyylien kuljetus, jossa aine kulkee solun läpi solun toiselta ulkolaidalta sen toiselle ulkolaidalle. Aine tulee endosytoosin myötä sisään ja se poistuu solusta eksosytoosin keinoin. Molekyylien kuljetus tapahtuu tiettyjen molekyylireseptoreiden avulla. Aine kulkee solun läpi rakkulassa. Solukalvon sisäpuolelle muodostuu sytoskeletti ja epiteeli, ennen kuin tapahtuu eksosytoosi ja aine purkautuu rakkulasta solun ulkopuolelle. Endoteelisoluissa jotkut proteiinit ja ravintoaineet voivat kulkea vain transsytoosin välityksellä. Kun aineet kulkevat endoteelisolujen läpi vereen, se tapahtuu transsytoosin kautta. Transsytoosin energia tulee ATP:stä. Tämä molekyylin kulkeutuminen tapahtuu siten, että tietynlaiset molekyylit sitoutuvat tiettyihin reseptoreihin. Tällainen tapahtuma tapahtuu joskus jonkun signaalin laukaisemana. Transsytoosissa on kaksi muotoa, joista toinen perustuu klatriiniin ja toinen caveolinmolekyyliin. Klariiniin perustuva muoto koskee tiettyjä aineita, sillä klariini on reaktioherkkä joillekin ligandeja sitoville reseptoreille. Caveolinmolekyyliin perustuva muoto toimii rasvahappojen ja hormonien kulkeutumisessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://solunetti.fi/fi/sanasto/t/
Oksana Pavlenko

**Oksana Pavlenko**, , (12. helmikuuta 1895 Valjava, Tšerkasyin piiri, Kiovan kuvernementti – 21. huhtikuuta 1991 Moskova, Venäjä) oli ukrainalainen taidemaalari.

Pavlenko aloitti opinnot 1914 Kiovan taidekoulussa opettajinaan Foti Krasytskyi ja Fedir Krytševskyi. Hän opiskeli vuodesta 1917 Ukrainan valtion taideakatemiassa Myh’ailo Boitšukin oppilaana ja jatkoi 1918–1922 Boitšukin monumentaalimaalauksen työpajassa Kiovan plastisen taiteen instituutissa. Hän kuului 1919 Boitšukin ryhmään, joka koristeli Kiovassa Lutskin rykmentin kasarmit (tuhoutuivat 1922). Hän osallistui myös kokeelliseen freskomaalaukseen Kiovan plastisen taiteen instituutin auditoriossa (freskot tuhoutuivat 1934). Opettaessaan Mežyhirjan teknikumissa 1923–1929 hän maalasi sinne freskot 'Neuvottelu kylässä' (1925).

Pavlenko muutti 1929 Moskovaan, jossa hän opetti keramiikkaa Moskovan taide- ja tekniikkainstituutissa 1929–1931 ja sen jälkeen muissa kouluissa. Hän kävi vuosina 1933–1935 Ukrainassa useita kertoja maalaamassa Boitšukin, Vasyl Sedljarin ja Ivan Padalkan kanssa myöhemmin tuhoutuneet freskot Harkovan Tšervonozavodskyin ukrainalaiseen teatteriin. Pavlenko jatkoi maalaamista, mutta tyyli muuttui naturalistisemmaksi ja menetti Boitšukin koulukunnalle ominaiset piirteet. Myöhemmällä urallaan hän maalasi vesivärein paljon kukka- ja muita asetelmia. Leonid Cherevatenko on kirjannut muistiin ja julkaissut 1987 hänen muistelmansa Myh’ailo Boitšukista.

## Lähteet
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1998

**Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1998** pelattiin Japanissa 3.–12. marraskuuta. Nämä olivat 13. naisten maailmanmestaruuskilpailut. Mitaliottelut pelattiin Osakassa, ja muut kisakaupungit olivat Fukuoka, Kagoshima, Matsumoto, Nagoya, Tokio ja Tokuyama. Mukana oli 16 joukkuetta. Ne pelasivat alkusarjan neljässä neljän joukkueen lohkossa, joista kustakin kolme parasta pääsi kahdessa lohkossa pelattuun jatkosarjaan. Jatkolohkojen kaksi parasta ratkoivat mitalit ja kaksi seuraavaa sijat 5–8 cupsysteemillä. Mestaruuden voitti Kuuba, hopealle sijoittui Kiina ja pronssia sai Venäjä.

## Mitaliottelut

### Välierät

### Pronssiottelu

### Loppuottelu

## Lopulliset sijoitukset

## Lähteet
Stefania Sandrelli

**Stefania Sandrelli** (s. 5. kesäkuuta 1946 Viareggio, Italia) on italialainen näyttelijä, joka on esiintynyt elokuvissa teini-ikäisestä asti.
Hän alotti uransa toisen maailmansodan jälkeisten Commedia all’italianan suurten ohjaajien kuten Pietro Germin  ja Antonio Pietrangelin ohjauksessa, ja näytteli myöhemmin Bernardo Bertoluccin Fasistissa. Hän oli pääosassa Ettore Scolan elokuvassa ''Mehän rakastimme toisiamme niin paljon''.  Vuonna 2005 hänet palkittiin 45 vuotta jatkuneesta urastaan Kultaisella leijonalla Venetsian elokuvajuhlilla.  Vuonna 2018 hän sai David di Donatello -palkinnon urastaan.
 
Sandrellilla on kaksi lasta: näyttelijä Amanda Sandrelli Gino Paolin kanssa, ja lääkäri Vito Pende Nicky Penden kanssa. Hänen nykyinen kumppaninsa on Giovanni Soldati.

## Elokuvia
* Avioero italialaiseen tapaan 1961, ohjaus Pietro Germi 
* Fasisti 1970, ohjaus Bernardo Bertolucci
* Mehän rakastimme toisiamme niin paljon 1974, ohjaus Ettore Scola
* Kinkkua, kinkkua 1992, ohjaus Bigas Luna
* Per amore, solo per amore 1993, ohjaus Giovanni Veronesi
* Koskematon kauneus 1996, ohjaus Bernardo Bertolucci
* Nirvana 1997, ohjaus Gabriele Salvatores
* Illallinen 1998, ohjaus Ettore Scola
* Volavérunt 1999, ohjaus Bigas Luna
* Viimeinen suudelma 2001, ohjaus Gabriele Muccino

## Lähteet
Elisabeth Maragall

**Elisabeth "Eli" Maragall Verge** (s. 25. marraskuuta 1970 Barcelona) on espanjalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän pelasi Espanjan olympiakultaa voittaneessa maajoukkueessa Barcelonassa 1992. Maragall teki loppuottelussa Saksaa vastaan 2–1-voittomaalin. 

Elisabeth Maragallin setä Pasqual Maragall toimi Barcelonan olympialaisten järjestelytoimikunnan puheenjohtajana  ja oli tuolloin myös Barcelonan pormestari.

## Lähteet
Nomura Holdings

**Nomura Holdings** (jap. 野村ホールディングス株式会社, *Nomura hōrudingusu kabushiki kaisha*) on japanilainen holdingyhtiö, joka muodostaa Nomura Groupin tärkeimmän osan. Yhdessä meklari-, pankki- ja muiden rahoituspalveluihin erikoistuneiden tytäryhtiöidensä kanssa se tarjoaa sijoitus-, rahoitus- ja niihin liittyviä palveluja yksityisille, organisaatioille ja julkishallinnolle keskittyen erityisesti arvopapereihin. Nomura kuuluu Tokion pörssin TOPIX100-yhtiöihin.

Nomura perustettiin Osakassa vuonna 1925. Se sai nimensä perustajaltaan liikemies Tokushichi Nomura II:lta.

Vuonna 2008 Nomura hankki valtaosan Lehman Brothersin Euroopan- ja Lähi-idän-toiminnoista Lehman Brothersin kaaduttua. Hankinta aiheutti Nomuralle merkittäviä arvonalennuksia.

## Lähteet
Teresa Motos

**Teresa Motos Izeta** (s. 29. joulukuuta 1963 San Sebastián) on espanjalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän pelasi Espanjan olympiakultaa voittaneessa maajoukkueessa Barcelonassa 1992. Hän teki olympiaturnauksessa neljä maalia, millä hän oli joukkueensa paras maalintekijä. Hän pelasi myös Atlantan olympialaisissa 1996, missä Espanja jäi kahdeksan joukkueen turnauksessa viimeiseksi pelattuaan vain yhden tasapelin ja hävittyään loput ottelunsa.

## Lähteet
Kuljettajaproteiini

**Kuljettajaproteiini** on proteiini, jonka avulla aineet kulkevat solukalvon ulkopuolelta sisään ja solukalvon ulkopuolelle. Proteiinien avulla aineiden kuljetus tapahtuu silloin, kun vähäisempi pitoinen aine siirtyy suurempi pitoiseen aineeseen. Päinvastaisissa tapauksissa aineen kulkeutuminen tapahtuu passiivisesti diffuusion kautta. Yksi kuljettajaproteiinityyppi on ionipumppu, jonka avulla kulkevat ionit, joilla on sähköinen varaus. Tietty kuljettajaproteiini kuljettaa tiettyjä molekyylejä. Kuljettajaproteiinityyppejä ovat ionipumppujen lisäksi kanavaproteiinit ja kantajaproteiinit. Kanavaproteiinit aktivoituvat tietyn ärsykkeen laukaisemina. Ne muodostavat solukalvoon aukon, jota myöten aineet pääsevät kulkemaan. Yhdellä kertaa solukalvon läpi voi kulkea useampia molekyylejä. Kantajaproteiinit toimivat siten, että niissä on erityisiä paikkoja, joihin siirrettävät molekyylit voivat kiinnittyä.

## Lähteet
Nomura

**Nomura** (野村, suom. *eräkylä* tai *peltokylä*) on japanilainen sukunimi, joka voi viitata seuraaviin:

## Sukunimi
* Kichisaburō Nomura (1877–1964), japanilainen amiraali ja diplomaatti
* Mitsugu Nomura (s. 1956), japanilainen jalkapalloilija
* Tadahiro Nomura (s. 1974), japanilainen judoka
* Tetsuya Nomura (s. 1970), japanilainen videopelisuunnittelija
* Tokushichi Nomura II (1878–1945), japanilainen liikemies

## Yhtiöt
* Nomura Holdings, japanilainen holdingyhtiö
* Nomura Research Institute, japanilainen konsulttiyhtiö
* Nomura Securities, japanilainen arvopaperiyhtiö

## Muut
* nomuranmeduusa, *nemopilema nomurai*, meduusa
* Nomura, entinen kaupunki Japanissa
María Carmen Barea

**	María del Carmen Barea Cobos** (s. 5. lokakuuta 1966 Málaga) on espanjalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän pelasi Espanjan olympiakultaa voittaneessa maajoukkueessa Barcelonassa 1992. Hän teki olympiaturnauksessa kaksi maalia, joista toinen oli Saksaa vastaan pelatun loppuottelun 1–0-johtomaali (Espanja voitti loppuottelun 2–1). Hän pelasi myös Atlantan olympialaisissa 1996, missä Espanja jäi kahdeksan joukkueen turnauksessa viimeiseksi, ja Sydneyn olympialaisissa 2000, missä tuloksena oli neljäs sija. Barea pelasi myös maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1986 ja 1994 sekä Champions Trophyssa vuosina 1993 ja 1995. Hän saavutti Euroopan-mestaruuskilpailuissa hopeaa vuonna 1995.

## Lähteet
Gustaf Albert Stoore

**Gustaf Albert Stoore** (31. tammikuuta 1864 Kokkola – 29. joulukuuta 1915 Jyväskylä) oli suomalainen lyseon voimistelun lehtori ja harrastajavalokuvaaja.

Stooren vanhemmat olivat kauppias Gustaf Ferdinand Stoore (1827–1875) ja Brita Sofia Ulbrandt (1825–1889). Stooren perhe muutti Kokkolasta Kuopioon vuonna 1867 ja sieltä Jyväskylään vuonna 1875. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1884 ja valmistui Helsingin yliopistosta voimistelun opettajaksi 1889.

Stoore oli Jyväskylän lyseossa voimistelun opettajana ja sittemmin kollegana ja nuorempana lehtorina 1887–1915.

Stoore harrasti valokuvausta ja hän otti valokuvia Jyväskylässä ja Sysmän Suopellossa sijainneen vuonna 1899 rakennetun Tuulensuu-kesähuvilansa ympäristössä. Suurimman osan kuvista hän otti laatikkokameroilla mutta osan myös stereoskooppikameralla. Keski-Suomen museon kokoelmissa on yli tuhat Stooren kuvaamia lasinegatiivia 1890-luvulta aina vuoteen Stooren kuolinvuoteen 1915 saakka. Hänen leskensä Anna Maria Stoore lahjoitti negatiivit Keski-Suomen museoon vuonna 1941.

Stoore harrasti valokuvauksen ohella purjehdusta, metsästystä ja kalastusta. Hän kuului myös jyväskyläläisen mieskuoro Sirkkojen perustajajäseniin. Hän asui Jyväskylän Seminaarinrinteellä vuonna 1906 rakennetussa jugendtyylisessä talossa, jonka oli suunnitellut arkkitehti Wivi Lönn.
 
Stoore oli naimisissa vuodesta 1895 Anna Maria Swanin (1872–1942) kanssa. Heillä oli 1905 otettu kasvattitytär Irja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Gustaf Albert Stooren valokuvia Finnassa
Nagore Gabellanes

**Nagore Gabellanes Marieta** (s. 25. tammikuuta 1973 San Sebastián) on espanjalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän pelasi Espanjan olympiakultaa voittaneessa maajoukkueessa Barcelonassa 1992. Hän pelasi myös Atlantan olympialaisissa 1996, missä Espanja jäi kahdeksan joukkueen turnauksessa viimeiseksi. Gabellanes pelasi myös maailmanmestaruuskilpailuissa 1994 ja Champions Trophyssa 1995.

## Lähteet
Kalvolan Keihäs

**Kalvolan Keihäs** on entisessä Kalvolan kunnassa toimiva urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1909. Historian aikana seurassa on harrastettu useita lajeja, mutta sen nykyiset päälajit ovat salibandy ja suunnistus.

Vuonna 1975 Kalvolan Keihään jalkapallotoiminnan pohjalta on perustettu Iittalan Pallo.

## Lähteet
Iittalan Pallo

**Iittalan Pallo** eli **IPa** on Iittalan kylässä, Hämeenlinnassa toimiva jalkapalloseura. Seura perustettiin 1975 Kalvolan Keihään pohjalta.

## Lähteet
Kiira Kautto

**Kiira Kautto** (s. 2005) on suomalainen pesäpalloilija. Kautto edustaa Superpesiksessä pelaavaa Manse PP:tä. Hänen sopimuksensa Manse PP:n kanssa ulottuu kauden 2024 loppuun saakka. Kaudet 2021 ja 2022 hän edusti kasvattajaseuraansa Porin Pesäkarhuja ja pelasi joukkueen etenijäjokerina. Kaudella 2021 Kautto saavutti Pesäkarhujen joukkueessa SM-kultaa. Kaudella 2023 Kautto valittiin uransa ensimmäiseen naisten Itä-Länsi-otteluun Hänet valittiin Itä-Länsi-otteluun myös kaudella 2024. Kautto on pelannut 25 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tuonut 30 juoksua ja kerännyt 58 kärkilyöntipistettä. Kautto on pelannut kahdeksan Superpesiksen ylempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on tuonut seitsemän juoksua ja kerännyt 16 kärkilyöntipistettä. Tilastot päivitetty ennen kauden 2023 alkua.

## Lähteet
Maider Tellería

**Maider Tellería Goñi** (s. 14. heinäkuuta 1973 San Sebastián) on espanjalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän pelasi Espanjan olympiakultaa voittaneessa maajoukkueessa Barcelonassa 1992. Hän pelasi myös kolmissa seuraavissa olympialaisissa: Atlantan olympialaisissa 1996 Espanja jäi kahdeksan joukkueen turnauksessa viimeiseksi, Sydneyssa 2000 tuloksena oli neljäs sija ja Ateenassa 2004 Espanja oli kymmenestä joukkueesta viimeinen. Tellería pelasi myös maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1994 ja 2002 sekä Champions Trophyssa vuosina 1995 ja 2001.

## Lähteet
Anna Maiques

**Anna Maiques Dern** (s. 3. syyskuuta 1967 Barcelona) on espanjalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän pelasi Espanjan olympiakultaa voittaneessa maajoukkueessa Barcelonassa 1992.

## Lähteet
Avioero italialaiseen tapaan

**Avioero italialaiseen tapaan** (*Divorzio all’italiana*, 1961) on italialaisen Pietro Germin ohjaama  italialainen komediaelokuva, joka voitti kaksi Nastro d’argentoa ja Golden Globea sekä Oscarin parhaasta käsikirjoituksesta.

Ferdinando Cefalù (Marcello Mastroianni) haluaisi epätoivoisesti mennä naimisiin serkkunsa Angelan kanssa (Stefania Sandrelli), mutta on naimisissa Rosalian (Daniela Rocca) kanssa, ja avioero oli tuohon aikaan laiton Italiassa. Niinpä Ferdinando yrittää saada vaimonsa lankeamaan uskottomuuteen, jolloin hän voisi teosta kiinni saatuaan tappaa tämän ja selviäisi avionrikkojan murhasta kevyellä tuomiolla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Tuusulan suojeluskunta

**Tuusulan suojeluskunta** perustettiin 19. huhtikuuta 1918 Helsingissä. Sen muodosti aluksi yhteensä 62 jäsentä, mukana oli koululaisia, konttoristeja, kauppiaita ja opettajia. Myöhemmin jäsenmäärä nousi tasaisesti. Tuusulan Suojeluskunta jakautui paikallisosastoihin, jotka perustettiin  Keravalle, Korsoon, Ruotsinkylään, Hyrylään, Tuomaalaan, Nahkelaan, Järvenpäähän, Kellokoskelle  ja Jokelaan. Ensimmäisen komppanian muodostivat Tuomaalan, Järvenpään, Kellokosken ja Jokelan osastot. Toisen komppanian muodostivat Kerava, Hyrylä, Nahkela ja Ruotsinkylä. Hyrylän osaston päällikkönä toimi vääpeli J.E. Laaksonen.

Paikallisosastot keravalaisia ja korsolaisia lukuun ottamatta kuljettivat alueelta saadut punavangit Helsinkiin. Keravan paikallisosaston lippuun oli ommeltuna kuva veturin etuosasta muistoksi siitä, kun Keravan suojeluskuntalaiset olivat saapuneet 21. huhtikuuta 1918 Helsingin suunnasta ensimmäisellä käyttöönsä saamallaan junalla palauttamaan kotipaikkakunnalleen yhteiskuntajärjestyksen.

## Lähteet