open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ranta (Muurla)

**Ranta** on kylä Salon kaupungin Muurlassa. Kylä sijaitsee Ylisjärven itärannalla Muurlan kirkonkylän pohjoispuolella.

Muurlan kirkonkylän taajama yltää Rannan alueelle. Rannan historiallinen kyläkeskus on Ylisjärven itärannalla Kaarlan kantatilan ympäristössä, mutta valtaosa kylän asutuksesta sijaitsee kylän läpi kulkevan Muurlantien varrella. Rannan kyläalue ulottuu Ylisjärveltä kapeana suorakulmana kaakkoon Metsä-Valkjärven yli vanhalle kunnanrajalle. Kylään kuuluu myös pieni kaistale Ylisjärven vastarannalta. Ylisjärven lähistöllä on peltoa, muuten valtaosa kylän alueesta on mäkistä metsämaata.

Rannasta on tehty kivikautisia löytöjä ja siellä on mahdollisesti ollut kivikautinen asuinpaikka. Rannan kylä on ollut olemassa viimeistään varhaiskeskiajalla. Lähikylät Kaukelmaa, Ruotsala, Hakola ja Koski lienevät Rannan tytärkyliä, sillä ne ovat muodostaneet yhdessä Rannan jakokunnan. Rannassa on ollut neljä maatilaa vuonna 1540. Isojaon aikaan vuonna 1795 kylässä on ollut kolme tilaa, jotka yhdistettiin yhdeksi tilaksi vuonna 1923. Kylään lohkottiin runsaasti pientiloja sotia edeltävinä vuosikymmeninä ja pian sotien jälkeen. Rannassa toimi sekatavarakauppa 1930-luvulta 1960-luvulle. Ylisjärven vastarannalla on toiminut Muurlan saha.

Muurlan kirkonkylän kasvun myötä Rannan asutus on tihentynyt huomattavasti. 1900-luvun lopulla taajama-asutus ulottui Rantaan ja kylään tehtiin asemakaava 1997. Lisää omakotiasutusta on kaavoitettu 2002 ja 2020.

## Lähteet
Souk Ahrasin maakunta

**Souk Ahrasin maakunta** () eli wilaya on hallintoalue Algerian koillisosassa. Sen keskus on Souk Ahrasin kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 4&nbsp;359,65 neliökilometriä. Asukkaita on 514&nbsp;400 henkeä (vuonna 2017, arvio).

Souk Ahrasin maakunta rajoittuu etelässä Tébessan, lännessä Oum El Bouaghin ja pohjoisessa Guelman ja El Tarfin maakuntiin sekä idässä Tunisiaan. Maisemaa leimaavat metsäiset vuoret pohjoisessa ja ylätasankojen arot etelässä. Vuotuinen sademäärä on 350–650 millimetriä. Kesä on kuiva ja kuuma (25–32 astetta heinä-elokuussa) ja talvi kostea ja kylmä (1–15 astetta tammikuussa).

Maakunta jakautuu hallinnollisesti kymmeneen piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 26 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Bir Bou Haouch, Heddada, M’daourouch, Mechroha, Merahna, Ouled Driss, Oum El Adhaim, Sedrata, Souk Ahras ja Taoura.

Souk Ahrasista on maantieyhteydet naapurimaakuntiin ja Tunisiaan sekä rautatieyhteydet Annabaan, Tunisian rajalle ja Tébessan maakunnan El Kouifiin. Maakunnan pääelinkeino on maatalous, joka tuottaa viljaa, maitoa, lihaa ja vihanneksia. Lisäksi on muun muassa elintarvike-, tekstiili- ja kemian teollisuutta. Nähtävyyksiä ovat roomalais- ja bysanttilaisajan rauniot kuten Madaure, Khemissa ja Thagaste, Sidi Messaoudin mausoleumi, luontokohteet ja kuumat lähteet.

## Lähteet
Lapinjärvi (Ruokolahti)

**Lapinjärvi** on valtaosin metsäalueiden reunustama järvi Ruokolahdella Etelä-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 66 hehtaaria. Etäisyys Imatralta on 21 kilometriä pohjoiseen.

## Maantiede
Lapinjärven lahdet ovat leveitä lukuun ottamatta eteläistä Jokilahtea. Niemistä karttanimi on annettu vain luoteisrannan Eliisanniemelle. Sen eteläpuolella sijaitsee järven ainoa saari, noin 25-aarinen Verkkosaari. Noin kuudesosa Lapinjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin kohta, noin 15 metriä, sijaitsee järven pohjoispuoliskolla. Lahdet ovat matalia ja järven koillinen osa on kauttaaltaan matalaa vesialuetta.

Lapinjärven rannoilla on pientaloja ja pohjoisrannalla sijaitsee pieni peltoalue. Järven länsirantaa viistää paikallistie 14882. Lapinjärvi kääntyy alavirtaan Jokilahden eteläkolkasta, josta alkaa etelään virtaava lasku-uoma.

Lapinjärven vesitilavuus on 3&nbsp;422&nbsp;000 kuutiometriä.

Lapinjärvi (04.112.1.020) kuuluu Ala-Saimaan lähialueeseen (04.112), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ala-Saimaan alue (04.11) ja ensimmäinen on Suur-Saimaan alue (04.1). Ala-Saimaan lähialueeseen kuuluu 612 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista selkeästi laajin on Saimaa. Toiseksi laajin on Paljavesi, jota seuraa Oininki ja Niinivesi.

## Lähteet
Eardwulf

**Eardwulf** oli yhdessä isänsä Eadbert I:n ja setänsä Æthelbert II:n kanssa Kentin kuningas. Eardwulfin nimi mainitaan kahdessa säädöskirjassa, joista toisessa nimetään hänen isäkseen Eadbert I. Eardwulf kuoli joskus vuoden 760 jälkeen.

## Lähteet
Antonio Rolla

**Giuseppe Antonio Rolla** (18. huhtikuuta 1798 Parma – 19. toukokuuta 1837 Dresden) oli italialainen säveltäjä ja viulisti. Hänen isänsä oli säveltäjä Alessandro Rolla.

Rolla sai opetusta isältään. Hän työskenteli Dresdenin italialaisen oopperan orkesterin konserttimestarina vuosina 1823–1835. Rollan tuotantoon kuuluu muun muassa viulukonsertto sekä viulu- ja alttoviulukappaleita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Jane Cobden Unwin

**Jane Cobden Unwin** (1851–1947) oli brittiläinen liberaali poliitikko. Hän oli enimmäinen nainen joka valittiin Lontoon kaupunginvaltuustoon, missä hän edusti Bromleyn ja Bown vaalipiiriä.

Cobdenin isä Richard Cobden oli tunnettu liberaalipoliitikko, joka ajoi aktiivisesti vapaakauppaa. Jane ja hänen sisarensa tiedostivat varhain monien ihmisten kokemaa epäoikeudenmukaisuutta. 1870-luvun alusta alkaen Jane Cobden oli mukana suffragettiliikkeessä edistämässä naisten äänioikeutta.

Cobdenin mielenkiinto ulottui hänen oman maansa ulkopuolelle. Hän matkusteli laajalti ja tuki Irlannin itsenäisyyttä, Kongon uudistuksia ja Venäjän vapautusliikettä. Hän vastusti orjuutta ja buurisotaa ja edisti siirtomaiden asukkaiden oikeuksia. Matkallaan Irlannissa vuonna 1887 hän näki miten irlantilaisia maanvuokraajia kohdeltiin huonosti, ja kirjoitti tästä englantilaisiin sanomalehtiin. Levottomuuksien aikana hän hankki apua lakkolaisten lapsille ja vaimoille, ja Irlannin vapaussodan aikana tuki sodan uhreja.

Vuonna 1892 41-vuotias Jane Cobden meni naimisiin kustantaja Thomas James Fisher Unwinin kanssa, ja otti käyttöön nimen Cobden-Unwin. Puolisoilla oli yhteinen näkemys edistyksellisestä politiikasta. Unwin julkaisi modernien kirjailijoiden kuten Ibsenin, Yeatsin ja H. G. Wellsin teoksia, ja pariskunta seurusteli aikansa taiteilijoiden kanssa.

## Lähteet
Da’Vine Joy Randolph

**Da’Vine Joy Randolph** (s. 21. toukokuuta 1986 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka aloitti uransa 2010-luvun alussa teatterista ja on siirtynyt sitten myös elokuviin ja televisioon. Hän oli 2012 Tony-ehdokkaana heti ensimmäisestä Broadway-roolistaan. Randolphin elokuvia ovat muun muassa *[[Dolemite Is My Name]]* ja *[[The Holdovers]]*, josta hän on voittanut Golden Globen, Baftan, SAG-palkinnon ja Oscar-palkinnon.

## Opiskelu
Randolph aloitti korkeakouluopintonsa Temple-yliopistossa. Hän opiskeli klassista laulua ja haaveili ooperalaulajan urasta. Randolph sai ensimmäisenä opiskeluvuonna pääosan *[[Aida]]*-oopperan yliopistotuotannosta. Hän hakeutui näyttelijäntyön opettajan luo roolia varten, mutta hänet erotettiin tämän jälkeen oopperalinjalta, koska tämän epäilytiin haluavan salaa näyttelijäksi. Randolph vaihtoi tämän jäljeen suuntautumisalaa musikaaliteatteriin. Alemman korkeakoulututkinnon jälkeen Randolph jatkoi Yalen yliopiston draamakouluun, mistä hän valmistui 2011 maisteriksi.

## Ura
Randolph sai marraskuussa 2011 roolin Broadwayllä elokuvan *[[Ghost – näkymätön rakkaus]]* musikaalisovituksesta. Roolia ei oltu vielä julkistettu, kun hänet kutsuttiin Lontooseen näyttelemään sama osa Sharon D. Clarken loukkaannuttua. *Ghostin* ensi-ilta Broadwaylla oli huhtikuussa 2012. Randolph oli osastaan ehdolla parhaasta naissivuosasta musikaalissa.

Randolphin ensimmäinen elokuvarooli oli vuonna 2013 elokuvasta *[[Mother of George]]*. Samana vuonna hän debytoi myös televisiossa, *[[Good Wife]]* -sarjan jaksossa. Randolph on sen jälkeen tehnyt muun muassa elokuvat *[[Firman pikkujoulut]]* (2016), *[[Dolemite Is My Name]]* (2019) ja *[[The Lost City (vuoden 2022 elokuva)|The Lost City]]* (2022) sekä ääninäytellyt elokuvissa ** (2020) ja *[[Saapasjalkakissa: Viimeinen toivomus]]* (2022).

Randolph sai nimeä teatterimaailman ulkopuolella elokuvasta *Dolemite Is My Name*, jossa hän varasti monia kohtauksia, vaikka hänen vastanäyttelijöinään olivat muun muassa Eddie Murphy ja Wesley Snipes. Hän on saanut sen jälkeen huomattavia rooleja televisiosarjoista *[[High Fidelity (televisiosarja)|High Fidelity]]* ja *[[Only Murders in the Building]]*.

Randolph näytteli vuoden 2023 elokuvassa *[[The Holdovers]]* sisäoppilaitoksen kokkia Mary Lambia, joka joutuu viettämään joulun happaman opettajan ja kapinallisen oppilaan kanssa. Marylle joulu on ensimmäinen, jonka hän on ilman Vietnamin sodassa kuollutta poikaansa. Randolph sai elokuvasta valtavasti tunnustusta, ja hän voitti muun muassa Golden Globen, Baftan, SAG-palkinnon ja Oscar-palkinnon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
*Randolph Internet Broadway Databasessa
Giuseppe Matteo Alberti

**Giuseppe Matteo Alberti** (20. syyskuuta 1685 Bologna – 18. helmikuuta 1751 Bologna) oli italialainen säveltäjä ja viulisti.

Alberti opiskeli viulunsoittoa Carlo Manzolinin ja Pietro Maria Minellin johdolla, minkä lisäksi hän sai kontrapunktissa opetusta Floriano Arrestilta. Alberti työskenteli vuodesta 1709 viulistina Bolognan San Petronio -basilikan orkesterissa. Hänet valittiin vuonna 1705 Accademia Filarmonica di Bolognan jäseneksi. Alberti valittiin sen johtajaksi vuosina 1721, 1724, 1728, 1733, 1740 ja 1746. Lisäksi hän oli vuodesta 1726 San Giovanni in Monten *maestro di cappella*.

Albertin sävellystuotannon joukossa on viulukonserttoja, sonaatteja, sinfonioita ja vokaaliteoksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Alkmaion (alkmaionidit)

**Alkmaion** (, ) oli kolmen eri henkilön nimi ateenalaisessa alkmaionidien ylimyssuvussa. Heidät erotetaan nykytutkimuksessa toisistaan roomalaisilla numeroilla.

## Alkmaion I

Alkmaion I oli alkmaionidien kantaisä, joka oli antiikin aikaisen käsityksen mukaan Nestorin pojanpojan poika ja taustaltaan Pyloksesta Ateenaan tulleita neleidejä (*Neleidai*) eli Neleuksen jälkeläisiä.

## Alkmaion II

Alkmaion II (700-luku eaa.) oli Megakles I:n poika ja Alkmaion I:n pojanpoika. Hän toimi ateenalaisen perimätiedon mukaan kaupungin viimeisenä elinikäisenä arkonttina noin vuoteen 753 eaa.

## Alkmaion III

Alkaion III (600/500-luku eaa.) oli Megakles II:n poika ja Alkmaion II:n pojanpoika. Plutarkhoksen mukaan hän komensi Ateenan joukkoja 500-luvun eaa. alkuun sijoitetussa ensimmäisessä pyhässä sodassa Kirrhaa vastaan. Nykyisin sodan historiallisuus on kuitenkin kyseenalaistettu. Alkmaion kasvatti hevosia valjakkoajoihin ja voitti Olympian kisojen nelivaljakkoajot vuonna 592 eaa.

Herodotos kertoo, että Kroisos kutsui Alkmaionin Sardeeseen kiitoksena palveluksista, jotka hän oli tehnyt Kroisoksen lähetystölle, jonka tämä oli lähettänyt Delfoin oraakkelin luokse. Sardeessa Kroisos lupasi antaa Alkmaionille niin paljon kultaa kuin hän pystyisi itse kantamaan pois aarrekammiosta. Alkmaion pukeutui väljimpään vaatteeseensa ja täytti sen laskokset kullalla, ja jalkoihinsa hän oli laittanut tarkoituksella liian isot saappaat, joihin mahtui lisää kultaa. Lopuksi hän vielä täytti suunsa kultapölyllä ja laittoi sitä myös hiuksiinsa. Kroisos nauroi tempulle ja antoi hänelle vielä lisää kultaa saman verran. Tämä lisäsi huomattavasti alkmaionidien myöhempää vaurautta. Tapahtuma ajoittuu noin vuoteen 590 eaa.

Joskus, kun mukaan ei lueta varhaisempia sukupolvia, häneen viitataan numerolla Alkmaion I.

## Lähteet
Kleinias (alkmaionidit)

**Kleinias** (, ) oli neljän eri henkilön nimi ateenalaisessa alkmaionidien ylimyssuvussa. Heidät erotetaan nykytutkimuksessa toisistaan roomalaisilla numeroilla.

## Kleinias I

Kleinias (500-luku eaa.) oli Alkibiades I:n poika ja Alkibiades II:n isä.

## Kleinias II

Kleinias (500/400-luku eaa.) oli Alkibiades II:n poika ja tätä kautta johti sukutaustansa Eurysakeehen, Aiaan poikaan. Kleinias nai Deinomakhen, joka oli Megakles IV:n tytär, ja heidän lapsiaan olivat Alkibiades III ja Kleinias IV. Kleinias kunnostautui vuoden 480 eaa. Artemisionin meritaistelussa varustettuaan siihen laivan ja sen 200-henkisen miehistön omalla kustannuksellaan. Hän kaatui vuoden 447 eaa. Koroneian taistelussa, jossa ateenalaiset kärsivät tappion boiotialaisille ja Euboiasta pois ajetuille.

## Kleinias III

Kleinias (400-luku eaa.) oli Aksiokhoksen poika ja Alkibiades III:n serkku. Hän esiintyy nuorena miehenä Platonin dialogissa *[[Euthydemos (dialogi)|Euthydemos]]*.

## Kleinias IV

Kleinias (400-luku eaa.) oli Kleinias II:n poika ja Alkibiades III:n nuorempi veli. Perikles pelkäsi, että Alkibiades turmelisi hänet, ja antoi hänet siksi veljensä Arifron II:n kasvatettavaksi. Arifron kuitenkin lähetti hänet takaisin puolen vuoden päästä sanoen, ettei voinut tehdä hänelle mitään. Platonin Alkibiades kutsuu häntä hulluksi.

## Lähteet
Annika Åman

**Annika Åman** (s. 1986 Oravainen) on suomalainen kirjailija, näyttelijä ja ohjaaja, joka perusti 2012 Alexandra Mangsin kanssa Pohjanmaalle lasten ja nuorten teatteriryhmän Unga Scenkompanietin. Hän on myös näytellyt teatterissa sekä ohjannut ja käsikirjoittanut Oravaisten teatterille. Åmanin esikoisromaani *Lumpänglar* julkaistiin 2022.

## Ura
Annika Åman opiskeli Novia-ammattikorkeakoulussa esittäviä taiteita ja valmistui sieltä 2011. Hän on näytellyt Wasa-teatterissa ja Espoon Unga Teaternissa.

Åman ja Alexandra Mangs perustivat vuonna 2012 ruotsinkieliselle Pohjanmaalle lasten ja nuorten teatteriryhmän Unga Scenkompanietin. Åman toimii sen ohjaajana, dramaturgina ja taiteellisena johtajana. Teatteri toimii yhteisöteatterina, jonka esitykset pohjautuvat taustatutkimukseen ja yhteistyöhön lasten ja nuorten kanssa. Åman ja Mangs palkittiin 2022 lastenkulttuurin valtionpalkinnon ”intohimoisesta työstään lasten- ja nuortenteatterin parissa”.

Åman on toiminut näyttelijänä, ohjaajana ja käsikirjoittajana Oravaisten teatterille. Åmanin esikoisromaani *Lumpänglar* julkaistiin 2022. Kirja sijoittuu Oravaisten tekstiilitehtaalle, ja Åman oli aiemmin ohjannut ja kirjoittanut samaan Oravaisten teatterille samaan paikkaan näytelmät *Lumpänglar* (2013–2014) ja *Lumpänglars väg* (2017–2018). Esitykset saivat yhdessä teatterin ennätysyleisön.

## Lähteet
Megakles (alkmaionidit)

**Megakles** (, ) oli usean eri henkilön nimi ateenalaisessa alkmaionidien ylimyssuvussa. Heidät erotetaan nykytutkimuksessa toisistaan roomalaisilla numeroilla.

## Megakles I

Megakles I oli (900/800-luku eaa.) oli Alkmaion I:n poika. Hän toimi ateenalaisen perimätiedon mukaan kaupungin kuudentena elinikäisenä arkonttina noin vuosina 922–892 eaa.

## Megakles II

Megakles II (600-luku eaa.) oli Alkmaion II:n poika ja Megakles I:n pojanpoika. Hän toimi Ateenan arkonttina Kylonin vallankaappausyrityksen aikaan noin vuonna 632/612 eaa. Hän toi alkmaioinidien suvun päälle kirouksen surmauttamalla vallankaappausyritykseen osallistuneet, vaikka nämä olivat asettuneet turvananojiksi. Joskus, kun mukaan ei lueta varhaisempia sukupolvia, häneen viitataan numerolla Megakles I.

## Megakles III

Megakles III (500-luku eaa.) oli Alkmaion III:n poika ja Megakles II:n pojanpoika. Hän osallistui Sikyonin tyranni Kleistheneen tyttären Agaristen kilpakosintaan ja sai tämän vaimokseen. Heidän poikiaan olivat Kleisthenes ja Hippokrates. Joskus, kun mukaan ei lueta varhaisempia sukupolvia, häneen viitataan numerolla Megakles II.

## Megakles IV

Megakles IV (500/400-luku eaa.) oli Hippokrateen poika ja Megakles III:n pojanpoika. Hänet karkotettiin Ateenasta ostrakismiäänestyksellä vuonna 487/486 eaa. Hänen poikansa oli Megakles V ja tyttärensä Deinomakhe, joka naitettiin Kleinias II:lle ja josta tuli Alkibiadeen äiti.

## Megakles V

Megakles V (400-luku eaa.) oli Megakles IV:n ja Koisyran poika ja Deinomakhen veli.

## Megakles VI

Megakles VI (toimi n. 440–430 eaa.) oli Megakles V:n poika.

## Megakles VII

Megakles VII (500/400-luku eaa.) oli Euryptolemos I:n poika ja Isodiken, Euryptolemos II:n ja Peisianaks II:n veli.

## Lähteet
Megakles

**Megakles** (, ) voi viitata seuraaviin henkilöihin:

* Megakles, useita henkilöitä ateenalaisessa alkmaionidien suvussa:
** Megakles I (900/800-luku eaa.), Ateenan arkontti n. 922–892 eaa., Alkmaion I:n poika
** Megakles II (600-luku eaa.), Ateenan arkontti n. 632/612 eaa., Alkmaion II:n poika
** Megakles III (500-luku eaa.), Alkmaion III:n poika
** Megakles IV (500/400-luku eaa.), Hippokrateen poika
** Megakles V (400-luku eaa.), Megakles IV:n poika
** Megakles VI (toimi n. 440–430 eaa.), Megakles V:n poika
** Megakles VII (500/400-luku eaa.), Euryptolemos I:n poika
* Megakles Mytileneläinen, kotikaupunkinsa vallankumoukseen osallistunut
* Megakles Syrakusalainen (400/300-luku eaa.), Dionysios vanhemman ja Dionin tyranniaan osallistunut
* Megakles (300/200-luku eaa.), sotilas Pyrrhoksen palveluksessa
* Megakles, arkkitehti
* Megakles, kirjailija
Artem Hrebenyk

**Artem Serhijovytš Hrebenyk** (; s. 4. heinäkuuta 2002 Kiova, Ukraina) on ukrainalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla FFHG Division 1:n Yétis du Mont-Blancissa.

## Ura
### Seuraura
Hrebenyk on H’K Sokil Kiovan kasvatti. Hän pelasi juniorina sittemmin myös Venäjällä Kometa Samarassa, josta Hrebenyk palasi kaudeksi 2017–2018 kotimaahansa ja siirtyi Bilyi Bars Bila Tserkvan U16-joukkueeseen. Hän voitti kauden päätteeksi Ukrainan U16-sarjan pronssia. Kaudella 2018–2019 Hrebenyk nousi Bilyi Barsin miesten joukkueeseen, jossa hän pelasi Ukrainan liigassa 35 runkosarjaottelua tehopistein 1+5=6 ja seitsemän playoff-ottelua tehopistein 2+1=3. Hrebenyk teki miesten pääsarjadebyyttinsä vain 16-vuotiaana 16. syyskuuta 2018 Dynamo Harkovaa vastaan. Ensimmäisen pääsarjamaalinsa hän teki 29. joulukuuta 2018 Dynamo Harkovaa vastaan. Hrebenyk pelasi osan kaudestaan vielä myös Bilyi Barsin U19-joukkueessa, jossa hän voitti Ukrainan U19-sarjan mestaruuden.

Hrebenyk pelasi Bilyi Barsissa Ukrainan liigaa neljänä kautena, mutta kaudella 2021–2022 hän pelasi myös BSFK Brovaryn riveissä. Kaudeksi 2022–2023 Hrebenyk siirtyi Dnipro H’ersoniin. Hän voitti koko Ukrainan liigan puolustajien piste- ja maalipörssin tehoilla 14+14=28. Hrebenyk edusti kauden aikana myös HK Krementšukin joukkuetta Continental Cupissa.

Kaudeksi 2023–2024 Hrebenyk siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Mestis-joukkue Imatran Ketterään. Hän teki runkosarjassa 41 ottelussa tehot 2+9=11 ja pudotuspeleissä yhdeksässä ottelussa tehot 2+1=3. Hrebenyk teki molemmat pudotuspelimaalinsa toisessa välieräottelussa 29. maaliskuuta 2024 vieraissa Kiekko-Espoota vastaan, joista toinen jäi Ketterän 2–3-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi ja vei joukkueen ottelusarjassa 2–0-johtoon. Hrebenyk voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Ketterä ei käyttänyt kauden päätteeksi hänen sopimuksessaan ollutta optiota.

Syyskuussa 2024 Hrebenyk siirtyi kauden 2024–2025 kattavalla sopimuksella Ranskan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle FFHG Division 1:n Yétis du Mont-Blanciin.

### Maajoukkueura
Hrebenyk edusti Ukrainaa IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2022 ja 2023, joista jälkimmäinen turnaus päättyi hopeaan ja ensimmäinen pronssiin. Hän pelasi myös Milanon olympiakisojen 2026 karsinnoissa. Yhteensä Hrebenyk on pelannut 35 A-maaottelua tehden viisi syöttöpistettä. Hän teki A-maajoukkudebyyttinsä Beat Covid-19-turnauksessa 16. toukokuuta 2021 Slovenian Ljubljanassa Puolaa vastaan.

Hrebenyk pelasi myös alle 20-vuotiaiden IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2022, jolloin hän toimi Ukrainan kapteenina ja voitti hopeaa. Hrebenyk pelasi myös talviuniversiadeissa vuonna 2023.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Giovanni Battista Polledro

**Giovanni Battista Polledro** (10. kesäkuuta 1781 Piovà – 15. elokuuta 1853 Piovà tai Asti) oli italialainen viulisti ja säveltäjä.

Polledro opiskeli Astissa ja 15-vuotiaasta lähtien Gaetano Pugnanin johdolla Torinossa, jossa hänestä tuli kuninkaallisen orkesterin viulisti. Hän teki ensimmäisen julkisen esiintymisensä vuonna 1797. Polledro kiersi Pohjois-Italiassa vuodesta 1798 ja asettui Milanoon vuonna 1801. Vuonna 1804 hänestä tuli Bergamon teatterin orkesterin konserttimestari. Polledro työskenteli viiden vuoden ajan muusikkona Moskovassa. Hän konsertoi lisäksi Pietarissa, Varsovassa, Berliinissä, Lontoossa, Alankomaissa ja Ranskassa. Vuodesta 1811 lähtien Polledro teki menestyksekkäitä kiertueita Saksassa. Vuonna 1812 hän esiintyi Ludwig van Beethovenin kanssa Karlsbadissa. Vuosina 1814–1823/1824 Polledro oli Dresdenin hoviorkesterin konserttimestari. Tämän jälkeen hän oli vuoteen 1844 saakka *maestro di cappella* Torinon hovissa.

Polledro tuurasi Niccolò Paganinia tämän suunnittelemalla esiintymismatkalla Englannissa vuonna 1829. Hän sai Paganinilta luvan esittäytyä tämän oppilaaksi. Polledro sävelsi lukuisia viulukonserttoja, hengellisiä teoksia ja kamarimusiikkia.

## Lähteet
Merike Ilves

**Rita Merike Ilves** (ent. **Kaira**, ent. **Kilpi**, o.s. *Ilves*, 14. heinäkuuta 1925 Helsinki – 2. maaliskuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kääntäjä. 

Ilves työskenteli Yleisradiossa televisio-ohjelmien freelancerkääntäjänä vuosina 1963–1987. Uransa loppuvuosina hän oli Ylen suomentajien esihenkilö.

## Yksityiselämä
Ilveksen isä oli pankinjohtaja Eero Ilves (1887–1953), ja äitinsä säveltäjä Jean Sibeliuksen tytär Katarina Sibelius (1903–1984). Hänen veljensä Jan Ilves oli ekonomi ja diplomipianisti.

Ilveksen ensimmäinen aviopuoliso oli Yleisradion toimittaja ja kansanedustaja Kalevi Kilpi.

## Tunnustukset
* Sibelius-seuran mitali (1965)

## Ilveksen televisioon tekemiä käännöksiä/suomennoksia
* Animaatiosarjan *[[Postimies Pate]]* suomenkielinen tunnuskappale.
* Vuonna 1982 valmistuneen animaatioelokuvan *[[Lumiukko (elokuva)|Lumiukko]]* alkujohdannon ja Walking in the Air -kappaleen suomenkielinen tekstitys (elokuva ensiesitettiin Suomessa Yle TV1-kanavalla jouluaattona 1983). Ilveksen tekemän tekstityksen sisältämää elokuvaa esitetään edelleen vuosittain Yleisradion televisiokanavilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yle Areena: Kansakunnan perilliset (kausi 1, jakso 5): Jean Sibelius (ohjelmassa haastatellaan Jean Sibeliuksen tyttärentyttäriä Merike Ilvestä ja Aino Porraa).
Hiidenkirnu Festival

**Hiidenkirnu Festival** on Vihdin Nummelassa järjestettävä järjestettävä musiikkifestivaali. Tapahtuma järjestetään kesäisin Nummelan pesäpallostadionilla. Tapahtuma on järjestetty ensimmäisen kerran vuonna 2022. Festivaalin tuotannosta vastaa United Festivals Oy.

Hiidenkirnu Festival järjestettiin ensimmäisen kerran 15.–16. heinäkuuta 2022 Nummelan pesäpallostadionilla. Ensimmäisen vuoden tapahtuma keräsi 6&nbsp;000 kävijää.

## Festivaalin artistit
### 2024
* Haloo Helsinki
* Kwan
* Juha Tapio
* Abreu
* Antti Ketonen
* JVG
* Isac Elliot
* Viivi
* Anssi Kela
* Ressu Redford
* Amanda Harkimo

### 2023
* The Rasmus
* Alphaville
* Teflon Brothers
* Neon 2
* JVG
* Klamydia
* Jannika B
* Anssi Kela
* Kuumaa
* Younghearted

### 2022
* JVG
* Eppu Normaali
* Ressu Redford
* Suvi Teräsniska
* Sanni
* Blind Channel
* Tommi Läntinen

## Lähteet
Vihdin Uutiset

**Vihdin Uutiset** on keskiviikkoisin Vihdissä, Veikkolassa ja Nummelassa ilmestyvä kaupunkilehti. Lehden lukijamäärä on noin 24&nbsp;700, joista noin 1&nbsp;000 tapahtuu noutopistejakelun kautta. Lehden julkaisija on Keskisuomalainen Media. Lehdellä on myös *vihdinuutiset.fi* -verkkopalvelu. Lehden päätoimittaja on Päivi Kallo.

Vihdin Uutiset on perustettu vuonna 1979. Lehdellä oli yhteistoimitus *[[Luoteis-Uusimaa]]n* kanssa toukokuusta 2021 lähtien vuoden 2022 loppuun. Vihdin Uutiset tekee tiivistä yhteistyötä samaan konserniin kuuluvan *[[Länsi-Uusimaa (sanomalehti)|Länsi-Uusimaan]]* kanssa.

## Lähteet
Franz Lachner

**Franz Paul Lachner** (2. huhtikuuta 1803 Rain am Lech – 20. tammikuuta 1890 München) oli saksalainen säveltäjä ja kapellimestari.

Lachnerin isä Anton (k. 1822) oli urkuri. Myös hänen veljensä Ignaz ja Vinzenz Lachner loivat uran musiikissa. Lachner opiskeli Caspar Ettin johdolla Münchenissä. Wienissä hän sai opetusta Maximilian Stadlerilta, Simon Sechteriltä ja Joseph Weigliltä. Lachner ystävystyi Franz Schubertin ja Ludwig van Beethovenin kanssa. Vuonna 1826 hän pääsi Wienin Theater am Kärntnertorin kapellimestariksi. Lachner työskenteli kapellimestarina Mannheimissa vuosina 1834–1836 ja oli vuosina 1836–1868 hovikapellimestarina Münchenissä. Vuonna 1852 hänestä tehtiin Münchenin *Generalmusikdirektor*, ja vuonna 1872 hän sai Ludwig-Maximilians-Universität Münchenin kunniatohtorin arvon.

Lachnerin teosten joukossa on muun muassa sinfonioita, orkesterisarjoja, kamarimusiikkia, kuoroteoksia ja lauluja. Hän sävelsi myös oopperoita, joiden joukossa ovat *Catharina Cornaro* (1841) ja *Benvenuto Cellini* (1849).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Alkmaion

**Alkmaion** (, ) voi viitata seuraaviin henkilöihin:

* Alkmaion, hahmo kreikkalaisessa mytologiassa
* Alkmaion, useita henkilöitä ateenalaisessa alkmaionidien suvussa:
** Alkmaion I, alkmaionidien kantaisä
** Alkmaion II (700-luku eaa.), Ateenan arkontti n. –753 eaa., Megakles I:n poika
** Alkmaion III (600/500-luku eaa.), Megakles II:n poika
* Alkmaion Krotonlainen (400-luku eaa.), lääkäri ja pythagoralainen filosofi
Pietro Rovelli

**Pietro Rovelli** (6. helmikuuta 1793 Bergamo – 8. syyskuuta 1838 Bergamo) oli italialainen säveltäjä ja viulisti.

Rovelli syntyi viulisti Alessandro Rovellin ja Giulia Paghinin perheeseen. Hän sai varhaisimman musiikkikasvatuksen isältään ja isoisältään, viulisti Giovanni Battista Rovellilta. Hänen veljensä Giuseppe oli sellisti. Pietro Rovelli piti 13-vuotiaana konsertteja Pohjois-Italian ja Sveitsin kaupungeissa. Hän pääsi opiskelemaan Pariisin konservatorioon. Vuonna 1811 hän lähti isänsä kanssa lyhyeksi ajaksi Weimariin. Vuonna 1812 Rovelli palasi Pariisiin, jossa hän opiskeli vuoden Rodolphe Kreutzerin johdolla. Rovellista oli jo tullut tunnettu viulisti. Hän lähti konserttikiertueelle, jonka aikana esiintyi Berliinissä, Wienissä ja Münchenissä. 1810-luvun jälkipuoliskolla Rovelli työskenteli hoviorkesterin konserttimestarina Münchenissä. Hän opetti samalla Bernhard Moliqueta ja Thomas Täglichsbeckiä. Rovelli esiintyi usein Wienissä. Hän tapasi siellä pianisti Micheline Försterin, joka oli Emanuel Aloys Försterin tytär. Pariskunta avioitui ja sai yhdessä kahdeksan lasta. Näistä Costanza oli laulaja ja Emanuele viulisti.

Rovelli palasi Bergamoon vuonna 1819. Hän työskenteli siellä Sociale- ja Riccardi-teatterien orkesterinjohtajana. Lisäksi hän oli *maestro di cappella* Santa Maria Maggioren kirkossa ja opetti Simon Mayrin johtamassa musiikki-instituutissa. Samanaikaisesti Rovelli jatkoi konsertoimista. Vuodesta 1827 hän johti Bergamon Accademia filarmonicaa. Rovelli kärsi kuitenkin terveysongelmista ja joutui vähentämään toimintojaan ennen jäämistään eläkkeelle. Hänen kuoltuaan perhe joutui taloudelliseen ahdinkoon ja Rovellin leski myi hänen Guarneri del Gesù -viulunsa Niccolò Paganinille.

Rovellia pidettiin yhtenä 1800-luvun alkupuoliskon suurimmista viuluvirtuooseista Euroopassa. Hänen teostensa joukossa ovat *Variazioni* viululle ja orkesterille sekä kaksi viulukonserttoa, joista toinen on keskeneräinen. Rovelli sävelsi viululle myös kapriiseja, jotka pysyivät pitkään pedagogisessa käytössä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Kodyma

**Kodyma** () on kaupunki Odessan alueen Podilskin piirissä Ukrainassa. Kaupunki sijaitsee Etelä-Bugin valuma-alueeseen kuuluvan Kodymajoen varrella, 242 kilometriä aluekeskus Odessasta luoteeseen. Kodumassa on rautatieasema.

Tammikuun keskilämpötila on −5,0 ja heinäkuun +21,0 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 450 millimetriä.

Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 8&nbsp;404 (2022). Vuonna 2001 siellä oli 9&nbsp;634 asukasta, joista etnisesti ukrainalaisia oli 91 prosenttia, venäläisiä 4,7 % ja moldovalaisia 2,7 %. Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 11&nbsp;531 asukasta.

Maat omistanut Lubomirskin magnaattisuku perusti paikkakunnalle siirtokunnan vuonna 1754; tämän vuoden osa lähteistä mainitsee asutuksen perustamisajankohdaksi. Paikalla oli kuitenkin jo pitkään tätä ennen sijainnut maatila. Odessasta Baltaan johtavan rautatien rakentaminen (1865) edesauttoi paikkakunnan kehitystä. Säännöllinen junaliikenne Kodyman kautta alkoi 1870, ja paikkakunnalle rakennettiin rautatieasema. Kaupunkityyppisen taajaman aseman Kodyma sai vuonna 1938 ja kaupungiksi se tuli vuonna 1979.

Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen Kodyma on kuulunut Podilskin piiriin; sitä ennen se oli Kodyman piirin hallintokeskus.

Kaupungin arkkitehtuurisesti ja kulttuurihistoriallisesti arvokkaisiin rakennuksiin lukeutuvat muun muassa Pyhän Ristin ylentämisen kirkko (1780), Kirkastumisen kirkko (1850) ja 1800-luvun kartano, joka nykyään toimii kotiseutumuseona.


Спасо-Кресто-Воздвиженский храм.jpg|Kirkko Kodymassa.
Kodyma railway station.jpg|Rautatieasemaa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kodyma (Ukrainan historian tietosanakirjan artikkeli, 2008)  (history.org.ua)
Veli-Matti Puutio

**Veli-Matti Puutio** (s. 20. maaliskuuta 1961 Ullava) on suomalainen kaupan alan yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.

Ullavalla syntynyt Puutio valmistui kauppatieteiden maisteriksi Vaasan yliopistosta 1994 ja kävi SOK:n kenttäkoulutuksen 1986–1988. Osuuskauppa Arinan palveluksessa Puutio oli juoksupoika Oulussa 1976 ja ryhmäpäällikkö 1988. SOK:n Prisma-ketjuohjauksen valikoimapäällikkö hän oli 1989–1990, Osuuskauppa Arinan Prismajohtaja 1990–1995, Osuuskauppa Keulan kaupallinen johtaja Raumalla 1995–1998 ja Osuuskauppa Arinan Prismajohtaja 1998–2000, Prismaketjun johtaja 2000–2001 ja sitten toimitusjohtaja vuoden 2021 loppuun asti. Hänellä on ollut myös liike-elämän ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Puutio sai 2012. 

## Lähteet
Puutio

**Puutio** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

*Kasper Puutio (s. 2002), jääkiekkoilija
*Veli-Matti Puutio (s. 1961), yritysjohtaja, kauppaneuvos
Lapita

**Lapita** oli esihistoriallinen kulttuuri Oseanian alueella. Se sai alkunsa todennäköisesti Bismarckinsaarilla 1500 eaa. Tuona aikana tehtiin keramiikkaesineitä ja simpukankuorista tehtyjä koruja. Tuon ajan kivitaltat olivat toisinaan kulmikkaita. Keraamisiin lautasiin, ruukkuihin ja maljakoihin tehtiin etenkin kulttuurin alkuaikoina koristeellisia kaiverruksia. Kulttuurin aikana tehtiin jättiläissimpukan kuorista helmiä, riipuksia, rannerenkaita sekä joitakin työkaluja, kuten veitsiä ja ongenkoukkuja. Tästä kulttuurista on löydetty merkkejä eniten pieniltä saarilta ja rannikoiden avoimesta maastosta.

Nimi "Lapita" tulee samannimisestä Uudella-Kaledonialla sijaitsevasta paikasta, josta ensimmäiset todisteet kyseisestä kulttuurista löydettiin.

Lapita-kulttuuri oli ensimmäinen Polynesiaan levinnyt ihmisryhmä. Se saavutti Samoan ja Tongan arviolta noin 10–15 sukupolven kuluessa. Polynesiaan levittäytymisen myötä Lapita-kulttuuri koki huomattavaa väestönkasvua oletettavasti siksi, että malaria ei enää ollut yhtä vakava uhka avomerellä.

Ihmiset asuivat saarten rannoilla tai paalujen päälle rakennetuissa taloissa. Tärkeimmät viljelyskasvit olivat kookospähkinä, taaro, banaani ja leipäpuu. Lapitat olivat myös onnistuneet kesyttämään sikoja, kanoja ja koiria. Polynesianrotta levisi myös Lapita-kulttuurin myötä, mutta on epäselvää, tapahtuiko tämä ihmisen aktiivisen myötävaikuttamisen takia vai salamatkustivatko rotat uusille saarille.

## Lähteet
Nærøysund

**Nærøysund** on kunta Trøndelagin läänissä Norjassa. Se perustettiin vuonna 2020 yhdistämällä Nærøy ja Vikna. Kunnalla on kaksi hallinnosta keskusta, Kolvereid ja Rørvik. Kolmas taajama on Ottersøya. Vuoden 2024 alussa kunnassa oli 9&nbsp;968 asukasta.

Rørvikin lounaispuolella sijaitsee vuonna 1986 avattu lentoasema.

## Media
Paikallislehti *[[Ytringen]]* ilmestyy paperisena torstaisin.

## Kuvia

Nærøya kirke 11c.jpg|Nærøyn vanha kirkko
Sjømannens hustru II.jpg|Patsas Rørvikin torilla
YNVS 02c.jpg|Ytre Namdalin lukio
00 1000 Hurtigruten - Norwegen.jpg|Hurtigrutenin aluksia Nærøysundissa
Kystkultursenteret Rørvik.jpg|Kulttuurikeskus Norveg


## Tunnettuja henkilöitä
* Lars Peder Brekk (s. 1955), poliitikko
* Magnhild Haalke (1885–1984), kirjailija
* Ivar Kirkeby-Garstad (1877–1951), poliitikko
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kolvereid

**Kolvereid** on taajama Nærøysundin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus Rørvikin ohella. Taajaman pinta-ala on 1,3 neliökilometriä ja asukasluku 1&nbsp;788 vuonna 2023. Vuonna 2002 Kolvereid otti käyttöön kaupunkistatuksen, ja se on nykyisin Norjan pienin kaupunki.

Kolvereidissa on paikallislehti *[[Ytringen]]in* toimitus.


Kolvereid kirke.jpg|Kolvereidin kirkko

## Lähteet
Kolvereidin kirkko

**Kolvereidin kirkko** () on Nærøysundin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1874.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ottersøya

**Ottersøya** on taajama Nærøysundin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,3 neliökilometriä ja asukasluku 248 vuonna 2023.
## Lähteet
Ytringen

**Ytringen** on norjalainen vuonna 1982 perustettu paikallislehti, jonka toimitus on Nærøysundin Kolvereidissa. Lehti ilmestyy paperisena torstaisin.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Relentless Mutation

__NOTOC__

**Relentless Mutation** on kanadalaisen teknistä death metalia soittavan Archspiren kolmas albumi. Se julkaistiin Season of Mistin toimesta 22. syyskuuta 2017. Kansitaide on Eliran Kantorin käsialaa.

## Kappaleet

## Kokoonpano
* Jared Smith - bassokitara
* Dean Lamb - kitara
* Spencer Prewett - rummut
* Tobi Morelli - kitara
* Oliver Rae Aleron - laulu

## Arvostelut
* Imperiumi: 
* Angry Metal Guy: 
* Metal Injection: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Albumi ''Relentless Mutation'' Bandcamp -sivustolla
Nærøyn vanha kirkko

**Nærøyn vanha kirkko** () on Nærøysundin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta. Vuonna 1848 se tuhoutui tulipalossa, ja vasta 1900-luvun lopulla se jälleen kunnostettiin.

Nærø kirkeruin - an10071204260034.jpg|Kirkon rauniot piirroksessa vuodelta 1912.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ethelbert

**Ethelbert** tai **Æthelbert** tarkoittaa seuraavia:

* Ethelbert Kentiläinen, *Ethelbert I*, Kentin kuningas 560–616
* Æthelbert II, Kentin kuningas 725–762
* Ethelbert, Kentin kuningas 858–865, Wessexin kuningas 860–865
* Ethelbert Lort Phillips (1857–1943), englantilainen lintutieteilijä.
Yleisurheilu kesäuniversiadeissa 1983

Yleisurheilu oli XII Kesäuniversiadien yksi kymmenestä urheilulajista. Tapahtuma järjestettiin Edmontonissa, Kanadan Albertassa 5.-11. heinäkuuta 1983. Kisapaikkana oli Commonwealth Stadium. 
## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Mitalitaulukko

## Lähteet
*World Student Games (Universiade - Men)  - GBR Athletics
*World Student Games (Universiade - Women)  - GBR Athletics
Djamaâ El-Djazaïr

**Djamaâ El-Djazaïr** () on moskeija Algerian pääkaupunki Algerissa. Moskeija valmistui vuonna 2019, mutta se avattiin virallisesti vasta helmikuussa 2024. Avautuessaan se oli maailman kolmanneksi suurin moskeija ja siihen kuului maailman korkein minareetti.

## Rakennus ja toiminnot

Djamaâ El-Djazaïr on maailman kolmanneksi suurin moskeija heti Mekan Masjid al-Haramin ja Medinan Masjid al-Nabawin jälkeen. Pinta-alaa sillä on 27,75 hehtaaria. Moskeijaan kuuluu myös maailman korkein 265-metrinen minareetti. Arkkitehtuuriselta tyyliltään se on saanut vaikutteita modernismista.

Moskeijan kapasiteetti on 120&nbsp;000 henkilöä. Moskeijan ohella rakennuskompleksin tiloissa toimii myös kirjasto, yliopisto ja imaamikoulu.

## Historia

Moskeijan rakennuttamisen taustalla oli Algerian entinen presidentti Abdelaziz Bouteflika. Bouteflika halusi maamerkin omalle perinnölleen ja moskeijasta tuli tarkoituksella Afrikan suurin. Aiemmin Afrikan suurin moskeija oli Hassan II:n moskeija Marokon Casablancassa. Algeria ja Marokko ovat alueellisia kilpailijoita. Joskus moskeijaa kutsuttiin sen hankevaiheessa Bouteflikan moskeijaksi. Sen rakennustyöt aloitettiin vuonna 2012, jolloin öljyn hinnat olivat korkealla. Öljy muodostaa huomattavan osan Algerian valtiontuloista. Rakennustyöt toteutti kiinalainen rakennusyritys China State Construction Engineering.

Moskeija oli alkujaan tarkoitus avata virallisesti jo vuonna 2019. Tätä lykkäsivät Algeriassa saamana vuonna puhjenneet Bouteflikan vastaiset laajat mielenosoitukset, jotka johtivat hänen eroonsa. Moskeija avautui kuitenkin epävirallisesti kansainvälisille vierailijoille ja valtionvieraille jo 2019, sekä rukoilijoille lokakuussa 2020. Viralliset avajaiset myöhästyivät koronaviruspandemian takia. Presidentti Abdelmadjid Tebboune avasi sen virallisessa seremoniassa 25. helmikuuta 2024.

Rakennushankkeen viralliset kustannukset olivat lopulta 898 miljoonaa dollaria. Hanke herätti kritiikkiä. Sen yhteydessä rakennettuun maantie- ja asuinaluehankkeeseen liitettiin korruptioepäilyjä. Osa olisi myös halunnut ohjata rahaa ennemminkin esimerkiksi työttömyyden ja terveydenhuollon tilanteen kohentamiseen.

## Lähteet
Baldred

**Baldred** tai **Bealdred** oli Kentin kuningas 820-luvun alussa. Kent oli tuohon aikaan Mercian alainen, eikä Kentin nimellisillä kuninkailla ollut itsenäistä valtaa. Roger Wendoverilaisen mukaan Baldred olisi noussut valtaistuimelle Cuthredin kuoltua. Luultavasti Baldredin asetti alikuninkaaksi Mercian kuningas Beornwulf. Anglosaksien kronikan mukaan Wessexin kuningas Egbertin poika Ethelwulf miehitti Kentin vuonna 825 ja karkotti Baldredin.

## Lähteet
Amyra Dastur

**Amyra Dastur** (s. 7. toukokuuta 1993 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee hindin-, telugun- ja tamilinkielisissä elokuvissa. Lisäksi hän näytteli kiinalaisessa elokuvassa *[[Kung Fu Yoga]]* (2017).

## Filmografia

## Televisio

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Christian Ritter

**Christian Ritter** (n. 1650 – 1725 tai sen jälkeen) oli saksalainen säveltäjä ja urkuri.

Ritter aloitti työskentelyn hovimuusikkona Hallessa vuoden 1665 paikkeilla. Vuosina 1681–1682 hän työskenteli hovikapellimestarina Tukholmassa ja vuosina 1683–1687 varakapellimestarina sekä urkurina Dresdenissä. Ritter palasi vuonna 1688 Tukholmaan, jossa toimi kunnes siirtyi vuonna 1699 työskentelemään Hampuriin. Hän edusti säveltäjänä samaa koulukuntaa kuin Heinrich Schütz. Ritterin säilyneistä vokaaliteoksista useimmat kuuluvat Uppsalan yliopistossa säilytettyyn Dübenin kokoelmaan. Ritter sävelsi myös muun muassa sonatiinin uruille, kaksi klaveerisarjaa ja kantaatteja. Urkusonatiini ja yksi klaveerisarja kuuluvat Johann Andreas Bachin kosketinsoitinkappaleiden kokoelmaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Faija vaihtaa heviin

**Faija vaihtaa heviin** (*Like Father, Like Son*) on Rod Danielin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1987. Sen pääosissa näyttelevät Dudley Moore, Kirk Cameron ja Margaret Colin.

## Juoni
Taikarohto saa kirurgin ja tämän teinipojan vaihtamaan kehojaan keskenään.

## Vastaanotto
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* Asko Alanen ihmetteli, miten 1980-luvun lopulla saatettiin vuoden tai kahden sisällä julkaista monta kehonvaihtoideaan perustuvaa elokuvaa (tämän lisäksi ainakin italialainen *Da grande*, Tom Hanksin tähdittämä *[[Big (elokuva)|Big]]* sekä *[[Paluu teiniksi]]*, *[[Vice Versa]]* ja *[[Suuri pieni mies]]*). Tässä tapauksessa tarjotaan hänestä kohkaavaa ja yllätyksetöntä roolienravistelun komiikkaa vain yhden tähden edestä.
Mikael Fränti luonnehti *Helsingin Sanomissa* elokuvaa pöhköksi nuorisokomediaksi, joka käsittelee fantasia-ainestaan yllätyksettömästi ja panee Dudley Mooren näyttelemään väsyneesti.

## Lähteet
Antti Annola

**Antti Annola** (s. 1989) on suomalainen laulaja. Vuodesta 2023 hän on toiminut Rajaton-yhtyeen tenorina.

## Laulaja
Antti Annola on työskennellyt laulajana lukemattomissa produktioissa ja monissa kokoonpanoissa. Vuonna 2022 hän julkaisi debyyttijazzalbumin *Whirlpool*, joka sisältää hänen omia sävellyksiään ja jazzstandardeja.

## Teatteri
Annola on toiminut näyttelijänä ja esiintyjänä useissa erilaisissa näyttämöproduktioissa.

### Roolit
* Elias, Puhelias Elias -musiikkinäytelmä, 2022, Pohjoinen oopperakomppania
* Tommi, Peppi Pitkätossu, 2019, Oulun Teatteri
* Freddy Eynsford-Hill, My Fair Lady, 2018, Oulun Teatteri
* Rakastakaa!, 2017, Oulun Teatteri
* Uppo-Nalle, Uppo-Nalle löytää ystävän, 2016, Pohjoinen oopperakomppania
* Lucas Beineke, The Addams Family, 2015, Oulun Teatteri
* Määttä, Tuntematon Sotilas -ooppera, 2014, Oulun Teatteri
* Tony, West Side Story, 2009, Oulun Teatteri
* Ville, Kakaravaara, 2001, Meri Oulu Kesäteatteri

## Lähteet
BIOS-tutkimusyksikkö

**BIOS-tutkimusyksikkö** on vuonna 2015 perustettu itsenäinen tutkimusyksikkö, joka tutkii ympäristö- ja resurssitekijöiden vaikutuksia suomalaiseen yhteiskuntaan ja ennakoi sosio-ekologisia muutoksia. Yksikössä toimii 10 tutkijaa, jotka edustavat useita eri ympäristötutkimuksen aloja. BIOSin tutkijoita ovat muiden muassa Tere Vadén, Ville Lähde ja Jussi T. Eronen. Yksikkö on saanut rahoitusta mm. Koneen säätiöltä ja Suomen Akatemialta.

Yksikön tunnetuin aloite on ekologisen jälleenrakennuksen ohjelma, jota on verrattu kansainvälisiin "green new deal"-aloitteisiin. "Ekologinen jälleenrakennus" on mainittu mm. Sitran megatrendinä ja Sanna Marinin hallituksen hallitusohjelmassa. Ekologinen jälleenrakennus suosittelee ilmastonmuutoksen ja muiden ekologisten kriisien kohtaamiseksi kokonaisvaltaista yhteiskunnallista muutosta, jossa jälleenrakennusajan mukaisesti luodaan hyvinvointia ja jossa julkisvallalla on nykyistä suurempi taloutta ohjaava rooli. Vuonna 2017 yksikkö fasilitoi 68 asiantuntijan allekirjoittaman julkilausuman Suomen metsänkäyttösuunnitelmien ilmasto- ja monimuotoisuusvaikutuksista. Kansainvälistä huomiota on saanut yksikön raportti "Governance of Economic Transition", joka laadittiin tausta-aineistona YK:n globaalin kestävän kehityksen vuoden 2019 raportille. Tutkimuksen lisäksi BIOS on osallistunut laajasti julkiseen keskusteluun ja tiedonvälitykseen, mm. yhteistyössä YLE:n kanssa "Tehtävänä tulevaisuus" -nimisen ohjelmien ja uutisten kokonaisuuden tekoon. Vuonna 2021 BIOS osallistui Helsinki Biennaaliin Vallisaaren tutkimusasemalla teoksella, jonka inspiraationa oli yksikön kehittämä siirtymäpolitiikan kojelauta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* BIOS-tutkimusyksikön verkkosivut
* Kansallisteatterin ja BIOSin järjestämä ekologisen jälleenrakennuksen esittelytilaisuus
Tébessan maakunta

**Tébessan maakunta** () eli wilaya on hallintoalue Algerian koillisosassa. Sen keskus on Tébessan kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 13&nbsp;878 neliökilometriä. Asukkaita on 794&nbsp;500 henkeä (vuonna 2020, arvio).

Tébessan maakunta rajoittuu etelässä El Ouedin, lännessä Khenchelan ja Oum El Bouaghin ja pohjoisessa Souk Ahrasin maakuntiin sekä idässä Tunisiaan. Maisemaa leimaavat Atlasvuoret ja ylätasangot pohjoisessa sekä Saharan tasanko etelässä. Vuotuinen sademäärä on 200–400 millimetriä.

Maakunta jakautuu hallinnollisesti 12 piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 28 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Bir El Ater, Bir Mokkadem, Chéria, El Aouinet, El Kouif, El Malabiod, El Ogla, Morsott, Negrine, Ouenza, Oum Ali ja Tébessa.

Tébessasta on maantieyhteydet naapurimaakuntiin ja Tunisiaan sekä rautatie Annabaan, Djebel Onkiin ja El Kouifiin. Kaupungissa on kotimaanliikenteen lentoasema.

Maakunnan pääelinkeinot ovat viljaa, oliiveja, hedelmiä ja taateleita tuottava maanviljely, lampaanhoito sekä rautaa, fosfaattia ja kalkkikiveä tuottava kaivosteollisuus. Tébessassa toimii Cheikh Larbi Tebessin yliopisto.

Nähtävyyksiä ovat Tébessan roomalaisaikaiset ja bysanttilaiset rauniot, El Atiqin moskeija sekä seudun luonto ja kulttuuriperintö.

## Lähteet
Polyvinylideenifluoridi

**Polyvinylideenifluoridi** eli **PVDF** on halogenoituihin polyolefiineihin kuuluva polymeeri, jonka monomeeri on vinylideenifluoridi. Polyvinylideenifluoridilla on useita käyttökohteita. 

## Ominaisuudet
Polyvinylideenifluoridi on termoplastinen polymeeri. Polymeerin molekyylimassa on tavanomaisesti 60&nbsp;000–534&nbsp;000 g/mol. Sen sulamispiste on 154–184 °C ja lasisiirtymälämpötila on -57– -29 °C. Polyvinylideenifluoridi on puolikiteinen polymeeri, jonka kiteisyysaste on 35–70 %. Aine on polymorfista ja siitä tunnetaan α-, β-, γ- ja δ-kidemuodot. Polymeeri liukenee vain eräisiin poolisiin iuottimiin, kuten asetoniin, dimetyyliformamidiin ja dimetyylisulfoksidiin. Se ei reagoi halogeenien tai laimeiden happojen tai emästen kanssa. Polyvinylideenifluoridi on mekaanisilta ominaisuuksiltaan lujaa, sitkeää ja kulutusta kestävää. Se kestää hyvin myös UV-säteilyn vaikutuksia. Vesihyöry ja muut kaasut läpäisevät polyvinylideenifluoridin huonosti. Polyvinylideenifluoridi on dielektristä, ferrosähköistä ja erityisesti β-kidemuodossaan pietsosähköistä. Yhdisteen tiheys on 1,68–1,98 g/cm3.

## Valmistus ja käyttö

Polyvinylideenifluoridia valmistetaan vinylideenifluoridista radikaalipolymeroinnilla emulsiona tai suspensiona vedessä 20–150°C:n lämpötilassa. Radikaali-initiaattorina reaktiossa käytetään niin epäorgaanisia kuin orgaanisiakin peroksideja. Komonomeereinä voidaan käyttää heksafluoripropeenia, klooritrifluorieteeniä tai tetrafluorieteeniä.

Polyvinylideenifluoridista valmistetaan niin kalvoja, kuituja kuin kappaletuotteitakin. Käyttökohteita ovat muun muassa metallien pinnoitus, kaapelien päällystys, suodattimien valmistus, kondensaattorien valmistus, tikkien valmistus, teollisuuden putkien ja venttiilien valmistus sekä pietsosähköisten ominaisuuksien vuoksi käyttö mikrofoneissa, kaiuttimissa ja tutkissa. 

## Lähteet
Peter Ritter

**Peter Ritter** (2. heinäkuuta 1763 Mannheim – 1. elokuuta 1846 Mannheim) oli saksalainen säveltäjä, sellisti ja kapellimestari.

Ritter oli Georg Wenzel Ritterin sisaruksenpoika. Hän opiskeli sävellystä Mannheimissa Georg Joseph Voglerin johdolla. Ritter oli vuodesta 1784 hoviorkesterin sellistinä Mannheimissa ja johti hoviorkesteria vuosina 1803–1823. Hän teki myös omia kiertueitaan. Ritterin säveltämistä monista näyttämöteoksista menestyksekkäin oli laulunäytelmä *Der Zitherschläger* (1810). Vuodelta 1792 on koraali *Großer Gott, wir loben Dich* ja vuodelta 1819 oratorio *Das verlorene Paradies* (1819). Lisäksi Ritterin tuotantoon kuuluu muun muassa kamarimusiikkia.

## Lähteet
Vihdin kunnanvaltuusto

**Vihdin kunnanvaltuusto** on Vihdin kunnan kunnanvaltuusto ja ylin päättävä elin. Kunnanvaltuustossa on 43 jäsentä, jotka valitaan neljän vuoden toimikaudeksi kuntavaaleissa.

Kaudella 2025–2029 valtuuston neljä suurinta puoluetta ovat kokoomus (12), SDP (12), keskusta (9) ja vihreät (4). Valtuuston puheenjohtajana toimii Eerikki Viljanen (kesk.). Varapuheenjohtajina toimivat Heidi Nieminen (sd.) ja Markku Pietilä (kok.).

## Kunnanvaltuusto

## Lähteet
Egidio Duni

**Egidio Romualdo Duni** (11. helmikuuta 1708 Matera – 11. kesäkuuta 1775 Pariisi) oli italialainen säveltäjä. Hän saavutti mainetta vakavan oopperan säveltäjänä ennen muuttoaan Pariisiin ja siirtymistä koomisen oopperan pariin.

Duni sai varhaista musiikkikasvatusta isältään Francesco Dunilta ja kahdelta siskoltaan. Hänet lähetettiin 9-vuotiaana Napolin Santa Maria di Loreto -konservatorioon ja sitten Pietà dei Turchini -kirkkoon. Häntä opetti Francesco Durante. Vuonna 1735 Duni saavutti suosiota oopperallaan *[[Nerone (Dunin ooppera)|Nerone]]*. Pian hän sävelsi oopperan *Adriano in Siria* Pietro Metastasion librettoon. Dunin ooppera *Demofoonte* esitettiin Lontoossa. Lisäksi hänen oopperoitaan alettiin esittää Venetsiassa ja Pariisissa. Lontoossa Duni sairastui; hän matkusti hoitoa varten Alankomaihin ja vietti siellä vuoden. Duni palasi Italiaan, sai teoksiaan esitetyiksi Firenzessä ja asettui jälleen Napolin kuningaskuntaan. Hän sai vuonna 1743 nimityksen *maestro di cappellan* asemaan Barin Basilica di San Nicolaan.

Parmassa Duni opetti herttua Filippon tytärtä. Hän sävelsi Filippon palveluksessa ranskankielisen oopperan *Ninette à la cour*, ja Filippo rohkaisi häntä lähtemään Pariisiin. Duni asui pysyvästi Pariisissa vuodesta 1757 ja sävelsi runsaasti oopperoita ranskaksi. Denis Diderot vetosikin Dunin työhön argumentoidessaan sitä Jean-Jacques Rousseaun kantaa vastaan, että ranskan kieli olisi oopperaan soveltumaton. Dunin tuotantoon kuuluu oopperoiden lisäksi muun muassa oratorio *Giuseppe riconosciuto*, joka esitettiin Italiassa vuonna 1759. Duni sävelsi myös kamarimusiikkia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja