open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
OFC:n karsinnat jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2026

**[[Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2026|Vuoden 2026 jalkapallon MM-kilpailujen]] [[Vuoden 2026 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen karsinnat|karsintoihin]]** osallistui Oseanian maanosaliitosta (OFC) 11 joukkuetta. Karsinnat pelattiin 6. syyskuuta 2023 – 
24. maaliskuu 2025.

## Karsintasysteemi


Karsintojen rakenne oli seuraava:

***Ensimmäinen kierros**: FIFA:n miesten maailmanrankingin neljä alimmalla sijalla olevaa joukkuetta pelasivat syyskuussa 2024 kolmen ottelun pudotuspelikierroksen. Voittaja eteni toiselle kierrokselle.

***Toinen kierros**: Ensimmäisen kierroksen voittaja liittyi seitsemän korkeimmalle sijoitetun joukkueen seuraan kahteen neljän joukkueen lohkoon, jotka pelattiin lokakuussa ja marraskuussa 2024. Kunkin lohkon kaksi parasta joukkuetta etenivät kolmannelle kierrokselle.

***Kolmas kierros**: Toiselta kierrokselta edenneet neljä joukkuetta pelasivat maaliskuussa 2025 kolmen ottelun pudotuspelikierroksen. Kierroksen voittaja eteni vuoden MM-kilpailuihin 2026 ja toiseksi sijoittunut eteni kansainvälisiin pudotuspeleihin.



## Ensimmäinen kierros

### Kierros 1

### Kierros 2

## Toinen kierros
### Lohko A
}

----

 
----

 

### Lohko B

}

----

 
----

 

## Kolmas kierros




### Välierät

### Loppuottelu

## Lähteet
Jeffrey Goldberg

**Jeffrey Goldberg** (s. 1965 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen toimittaja. Hän on erikoistunut kansallisen turvallisuuden ja ulkopolitiikan kysymyksiin.

Goldberg muutti vuonna 1987 Israeliin ja palveli sen asevoimissa. Hän ystävystyi palestiinalaisen Rafiq Hijazin kanssa ollessaan vartijana Ktzi’otin vankilassa. Hän palasi Yhdysvaltoihin sittemmin. Goldberg käsitteli ystävyyttään Hijazin kanssa kirjassaan *Prisoners: A Muslim and a Jew across the Middle East Divide* (Knopf, 2006). Hän aloitti toimittajauransa *[[The Washington Post]]issa* ja kirjoitti myös *[[The New York Times Magazine]]en*. Hän oli ensin Lähi-idän-kirjeenvaihtaja ja sitten Washingtonin-kirjeenvaihtaja *[[The New Yorker]]issa*. 

Goldberg liittyi *[[The Atlantic]]iin* kansallisena kirjeenvaihtajana vuonna 2007 ja tuli valituksi sen 15. päätoimittajaksi vuonna 2016. Hänet valittiin *[[Adweek]]in* vuoden toimittajaksi 2020. Hän on saanut myös monia muita palkintoja ja tunnustuksia. 

13. maaliskuuta 2025 Goldberg lisättiin vahingossa Donald Trumpin hallinnon viestiketjuun Signalissa, jossa käsiteltiin etukäteen salaisia suunnitelmia ilmaiskuista Jemenin huthikapinallisia vastaan. Ketjussa keskustelivat muiden muassa J. D. Vance, Pete Hegseth, Marco Rubio ja Michael Waltz. Goldberg epäili aluksi viestiketjun aitoutta, mutta vakuuttui siitä ja poistui ketjusta. Hän kirjoitti 24. maaliskuuta 2025 artikkelin aiheesta ja julkaisi kuvakaappauksia, joissa esimerkiksi J. D. Vance vaikutti kyseenalaistavan iskusuunnitelmia.

## Lähteet
Usha Vance

**Usha Vance** (o.s. *Chilukuri*; s. 1986 San Diego, Kalifornia) on nykyisen Yhdysvaltain varapresidentin, J. D. Vancen puoliso.

Vancen vanhemmat ovat lähtöisin Andhra Pradeshista Intiasta. Vance sai humanististen tieteiden kandidaatin arvon historiassa Yalen yliopistosta ja pääsi Gates Scholarina Cambridgen yliopistoon, josta hän sai filosofian maisterin arvon varhaismodernin ajan historiassa. Yale Law Schoolissa opiskellessaan hän tapasi tulevan miehensä, Donald Trumpin toisen kauden varapresidentti J. D. Vancen vuonna 2010. Pariskunta meni naimisiin Kentuckyssa vuonna 2014 ja heillä on kolme lasta.

Vance on työskennellyt juristina ja avustanut Brett Kavanaugh’ta sekä John Robertsia. 24. maaliskuuta 2025 ilmoitettiin hänen kuuluvan yhdysvaltalaiseen korkean tason seurueeseen, joka tekee kutsumattoman vierailun Grönlantiin, jonka liittämistä Yhdysvaltoihin Donald Trump on vaatinut. Grönlannin pääministeri Múte Bourup Egede ilmoitti pitävänsä aiottua vierailua erittäin aggressiivisena eleenä.

Vance on uskonnoltaan hindu.

## Lähteet
Darkside (yhtye)

**Darkside** on Providencesta Yhdysvalloista kotoisin oleva yhtye.

Kokeellisen tanssimusiikin tuottaja Nicolás Jaar ja hänen kiertuekitaristinsa Dave Harrington muodostivat Darksiden. He saivat paljon kehuja ensimmäisestä studioalbumistaan *Psychic* (2013) sekä intensiivisistä ja laajoista konserteistaan. *Spiral*-albumin (2021) jälkeen duoon liittyi kolmanneksi jäseneksi rumpali Tlacael Esparza.

Syyskuussa 2022, noin kahdeksan vuotta siitä, kun Darkside oli viimeksi tehnyt keikan, se palasi lavalle Esparzan kanssa Los Angelesissa. Touko- ja kesäkuussa 2023 he tekivät Euroopan-kiertueen. Esitelläkseen uuden kokoonpanonsa niille, jotka eivät olleet nähneet näitä konsertteja, Darkside julkaisi kesäkuussa 2023 albumin *Live at Spiral House*, joka koostuu kesän 2022 harjoituksista.

Kolmas albumi *Nothing* julkaistiin helmikuussa 2025. *[[Billboard]]in* Eric Renner Brownin mukaan dikotominen albumi heijastelee maailman levotonta tilaa ja vastaa siihen yhtyeen tähän astisen uran eloisimmalla materiaalilla.

## Diskografia (valikoima)

### Studioalbumit
* *Psychic* (2013)
* *Spiral* (2021)
* *Nothing* (2025)

### Live-albumit
* *Psychic Live July 17 2014* (2020)
* *Live at Spiral House* (2023)

### EP-levyt
* *Darkside EP* (2011)

### Singlet
* ”Heart” (2013)
* ”Paper Trails” (2014)
* ”What They Say” / ”Gone Too Soon” (2014)
* ”Liberty Bell” (2020)
* ”Ecdysis!” (2022)
* ”Graucha Max” (2024)

## Lähteet
Conmebolin karsinnat jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2026

**[[Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2026|Vuoden 2026 jalkapallon MM-kilpailujen]] [[Vuoden 2026 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen karsinnat|karsintoihin]]** osallistui  Etelä-Amerikan maanosaliitosta Conmebolista 10 joukkuetta. Karsinnat alkoivat 7. syyskuuta 2023 ja päättyivät 9. syyskuuta 2025.

## Karsintasysteemi

Kaikki kymmenen maata pelaavat samassa lohkossa siten, että kaikki kohtaavat muut maat kahdesti, kerran kotiottelussa ja kerran vierasottelussa. Kuusi parasta joukkuetta etenivät suoraan lopputurnaukseen ja seitsemäs etenee liittojen välisiin pudotuspeleihin.


## Sarjataulukko



## Ottelut
### Ottelupäivä 1

### Ottelupäivä 2

### Ottelupäivä 3

### Ottelupäivä 4

### Ottelupäivä 5

### Ottelupäivä 6

### Ottelupäivä 7

### Ottelupäivä 8

### Ottelupäivä 9

### Ottelupäivä 10

### Ottelupäivä 11

### Ottelupäivä 12

### Ottelupäivä 13

### Ottelupäivä 14

### Ottelupäivä 15

### Ottelupäivä 16

### Ottelupäivä 17

### Ottelupäivä 18

## Lähteet
Małgorzata Szejnert

**Małgorzata Szejnert** (; s. 28. huhtikuuta 1936, Varsova) on puolalainen toimittaja ja kirjailija .

## Elämä
Szejnert kävi Emilia Plater -tyttölukion Biała Podlaskassa ja valmistui Varsovan yliopiston journalismin tiedekunnasta. Hän toimi Literaturan reportaasiosaston päällikkönä. Vuonna 1981 Puolan sotatilan käyttöönoton jälkeen hän teki yhteistyötä maanalaisen antikommunistisen lehdistön kanssa. Vuonna 1984 hän muutti Yhdysvaltoihin, missä hän työskenteli *Nowy Dziennik* -päivälehdessä. Szejnert palasi Puolaan vuonna 1986. Hän on yksi *[[Gazeta Wyborcza]]n* perustajista.

Szejnertin kirjallinen debyytti *Borowiki przy ternpajku* ilmestyi vuonna 1972. Teos kertoo puolalaisesta diasporasta Amerikassa.

## Palkinnot ja kunnianosoitukset
Vuonna 2008 Szejnert sai Angelus-palkinnon teoksestaan *Czarny ogród* (Musta puutarha). Hänen kirjansa *Wyspa klucz* sai Nike Award -ehdokkuuden vuonna 2010. Lisäksi teos *Usypać góry.* *Historie z Polesia* oli ehdolla Ryszard Kapuściński -palkinnon saajaksi vuonna 2015.

Szejnert palkittiin Jälleensyntyneen Puolan ritarikunnan upseeriristillä vuonna 2015.

## Bibliografia
* *Borowiki przy ternpajku*, Varsova: Ludowa Spółdzielnia Wydawnicza, 1972.
* *Ulica z latarnią*, Varsova: Ludowa Spółdzielnia Wydawnicza, 1977.
* *I niespokojnie tu i tam*, Olsztyn: Wydawnictwo Pojezierze, 1980.
* *Szczecin: Grudzień-Sierpień-Grudzień*, współautor Tomasz Zalewski, Varsova: NOWA, 1984; Lontoo: Aneks, 1986.
* *Sława i infamia.* *Rozmowa z Bohdanem Korzeniewskim* , Lontoo: Aneks, 1988; Warszawa: "Pokolenie", 1988; Krakova: Wydawnictwo Literackie, 1992
* *Śród żywych duchów*, Lontoo: Aneks, 1990; wyd. II, Varsova: Znak, 2012
* *Czarny ogród*, Krakova: Społeczny Instytut Wydawniczy Znak, 2007,
* *Szczecin: Grudzień-Sierpień-Grudzień* współautor Tomasz Zalewski, Lontoo: Aneks, 1990;
* *Szczecin: Walkowska* Wydawnictwo, 2008,
* *Wyspa klucz*, Krakova: Społeczny Instytut Wydawniczy Znak, 2009,
* *Dom żółwia.* *Sansibar* , Krakova: Społeczny Instytut Wydawniczy Znak, 2011,
* *Minun, właściciele Teksasu.* *Reportaże z PRL-u* , Krakova: Społeczny Instytut Wydawniczy Znak, 2013, .
* *Usypać góry.* *Historia z Polesia* , Krakova: Społeczny Instytut Wydawniczy Znak, 2015,

## Katso myös
* Puolan kirjallisuus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* www.culture.pl – Małgorzata Szejnert
Charleyn sota

**Charleyn sota** (Charley’s War) oli ensimmäiseen maailmansotaan sijoittuva brittiläinen sarjakuva, jonka kirjoitti Pat Mills ja piirsi Joe Colquhoun. Se julkaistiin alun perin *Battle Picture Weeklyssä* tammikuusta 1979 lokakuuhun 1986.

*Charleyn sota* kertoo alaikäisestä brittisotilaasta nimeltä Charley Bourne. Charley liittyy Ison-Britannian armeijaan ensimmäisen maailmansodan aikana 16-vuotiaana, kun hän on valehdellut iästään ja kertonut värväysupseereille olevansa 18-vuotias. Hän päätyy nopeasti Sommen taisteluun. Tarina seuraa Charleyn elämää juoksuhaudoissa ja hänen kokemuksiaan sodan aikana.

*Charleyn sotaa* pidetään yhtenä historian parhaista sotasarjakuvista. Tarina perustuu laajaan taustatutkimukseen, ja sen realismi puhuttelee ja puistattaa lukijaansa.

*Charleyn sota* julkaistiin Suomessa vuonna 2023 Zum Teufel & Kvaak Kirjan toimesta kolmiosaisena kirjasarjana, joka sisälsi yhteensä 1&nbsp;043 sivua.

## Lähteet
Risto Raiko

**Risto Antero Raiko** (s. 28. maaliskuuta 1952 Rusko) on suomalainen energiatekniikan emeritusprofessori.

Risto Raiko syntyi Kaarlo Raikon ja Maire Haltian perheeseen. Hän avioitui 1981 lääkäri Ulla Maija Wärrin kanssa. Räikö tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta yhteiskoulusta 1971 ja valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1975 ja tekniikan lisensiaatiksi 1979. Tekniikan tohtoriksi hän väitteli  Tampereen teknillisestä korkeakoulussa 1986 tutkimuksella *Factors affecting combustion of milled peat in fluidized bed*. 

Raiko oli tutkija Teknillisessä korkeakoulussa 1975–1978 ja VTT:llä 1978–1979. Suomen Akatemian nuorempi tutkija hän oli 1981–1983. Tampereen teknillisessä korkeakoulussa, myöhemmin Tampereen yliopistossa, Raiko oli yliassistentti 1979–1981, lämpötekniikan vs. apulaisprofessori 1984–1987 ja sitten lämpötekniikan apulaisprofessori ja professori ja energiatekniikan professori. 

## Lähteet
Miia Vistilä

**Miia Vistilä** (s. 1979) on suomalainen sarjakuvataiteilija, kuvittaja ja toimittaja. Vistilä on julkaissut kolme sarjakuva-albumia, jotka käsittelevät nuorten aikuisten elämää. Hänen sarjakuviaan on lisäksi julkaistu kokoelmissa ja lehdissä.  

Vistilä on toimittanut tietokirjan *Kotimaista naissarjakuvaa – Marginaalista maailmalle* (2019). Hän on ollut mukana feministisen sarjakuvatoiminnan verkoston käynnistämisessä.

Vistilä on toiminut *[[Nettinarttu]]*-verkkolehdessä  ja kuratoinut sarjakuvanäyttelyitä.

Vistilän erikoisaloja toimittajana ovat kulttuuri, yhteiskunta ja talous. Hänen kirjoittamiaan artikkeleita on julkaistu ''Voima''-lehdessä ja *[[Sarjainfo|Sarjainfossa]]*. Vistilä on myös *[[Nuorten Luonto]]* -lehden päätoimittaja. 

## Sarjakuva-albumit

* *Rakkaat kämppikset,* AmiComix, 2013.
* *Rakkaat Siskot*, AmiComix, 2015.
* *Rakkaat ystävät,* AmiComix, 2019.

## Lähteet
Memphisin yliopisto

**Memphisin yliopisto** (**University of Memphis**, lyh. **UofM**) on Yhdysvaltojen Tennesseen osavaltion Memphisissä toimiva julkinen yliopisto, jossa on noin 20&nbsp;000 opiskelijaa ja noin 2&nbsp;500 työntekijää.

Yliopisto juontaa juurensa vuonna 1912 perustettuun osavaltion ylläpitämään normaalikouluun nimeltä West Tennessee State Normal School ja sitä seuranneeseen opettajankoulutuslaitokseen West Tennessee State Teachers College (1925–1941). Oppilaitoksen muita aiempia nimiä ovat olleet **Memphis State College** (1941–1957) ja **Memphis State University** (1957–1994).

## Tiedekunnat ja opetusalat
*Cecil C. Humphreys School of Law – oikeustiede
*College of Arts & Sciences – humanistiset tieteet, luonnontieteet, yhteiskuntatieteet
*College of Communication and Fine Arts – journalismi, arkkitehtuuri, kuvataiteet, elokuva, musiikki, teatteri ja tanssi
*College of Education – kasvatustiede
*College of Health Sciences – terveystieteet, ravitsemustiede, biomekaniikka, liikuntapedagogia
*College of Professional & Liberal Studies – liberal arts college, ammattitutkintoja monille erityisaloille ilmailusta teologiaan
*Fogelman College of Business and Economics – kauppa- ja taloustiede
*Graduate School
*Herff College of Engineering – tekniset tieteet
*Kemmons Wilson School of Hospitality and Resort Management – hotelli- ja ravintola-ala
*Loewenberg College of Nursing – hoitotiede
*School of Communication Sciences and Disorders – puhetta tukeva ja korvaava kommunikaatio
*School of Public Health – terveydenhoito

Memphisin yliopistossa toimii muun muassa maanjäristysten tutkimuslaitos CERI, teknologian tutkimuskeskus FedEx Institute of Technology sekä muinaisen Egyptin taidetta ja arkeologiaa tutkiva yksikkö.

## Alumneja
Tunnettuja aiempia opiskelijoita ovat näyttelijät Dixie Carter, Andy Dick, Michael Jeter ja Stella Stevens, koripalloilijat Penny Hardaway, Derrick Rose ja Lorenzen Wright, muusikko Jason Isbell, showpainiselostaja Jerry Lawler sekä poliitikko Fred Thompson.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Edvard Brandes

**Carl Edvard Cohen Brandes** (21. lokakuuta 1847 – 20. joulukuuta 1931) oli tanskalainen kirjailija, toimittaja ja poliitikko. Hän valmistui vuonna 1879 yliopistosta, missä hän oli opiskellut itämaisia kieliä. Isoveljensä Georg Brandesin kanssa hän nousi kulttuurielämän keskiöön ja työskenteli kriitikkona *[[Morgenbladet (Tanska)|Morgenbladetissa]]*. Vuonna 1884 hän ja Viggo Hørup lähtivät sen toimituksesta ja perustivat *[[Politiken]]*-lehden. Brandes valittiin kansankäräjille vuonna 1881 Venstren edustajana. Hän oli myöhemmin mukana perustamassa Radikaalia Venstreä ja toimi valtiovarainministerinä 1909–1910 sekä 1913–1920.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rantajärvi

**Rantajärvi** -nimisiä järviä ovat:

* Rantajärvi, järvi Padasjoella
* Rantajärvi, järvi Rovaniemellä
* Rantajärvi, järvi Savonlinnassa
* Rantajärvi, järvi Suomussalmella
* Rantajärvi, järvi Torniossa.

## Lähteet
Antero Kahila

**Antero Kahila** (28. lokakuuta 1954 Hankasalmi) on suomalainen kuvataiteilija. Hän valmistui Lahden taidekoulusta vuonna 1983 taidemaalariksi. Hänelle on myönnetty Suomen Taiteilijain 100 -vuotisjuhlanäyttelyssä tunnustuspalkinto ja hänen töitään on ollut esillä useissa näyttelyissä kotimaassa ja ulkomailla. Kahila on tullut tunnetuksi teoksillaan, jotka käsittelevät vieraantumista ja ulkopuolisuutta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Antero Kahilan kotisivut
Grönlannin historia

**Grönlannin historia** alkaa ajalta 2500 eaa, jolloin Saqqaq-kulttuurin ihmiset saapuivat läntiseen Grönlantiin Siperian ja Alaskan suunnalta. Muita Grönlannissa asuneita alkuperäiskansoja ovat olleet Thulen kulttuurin ja Dorsetin kulttuurin ihmiset. Thulen kulttuuri vaikutti Alaskasta Grönlantiin ulottuneella alueella noin 1000 vuotta sitten. Dorsetin kulttuuri taas levisi Grönlantiin Kanadasta.

Skandinaaviset kansat perustivat ensimmäisiä siirtokuntia Grönlantiin 900-luvun lopulla. Nämä siirtokunnat olivat olemassa 1400-luvun alkuun saakka. Skandinaaveilla oli kaksi pääsiirtokuntaa, joista toinen oli lännempänä Nuukin seudulla ja toinen etelämpänä Qaqortoqin seudulla sijainnut Erik Punaisen perustama siirtokunta. Norjalainen "Kuninkaan peili" 1220-1230-luilta kertoo, että grönlantilaiset toivat saarelle rautaa ja puuta sekä veivät turkiksia, köysiä, mursunhampaita ja taljoja. Norja kuningas Haakon IV Haakoninpoika liitti Grönlannin muodollisesti Norjaan vuonna 1261, minkä jälkeen grönlantilaiset eivät saaneet käyttää kauppamatkoilla omia laivojaan, vaan jäivät Norjalaisten ja etenkin bergeniläisten varaan. 1300-luvun puolivälistä alkaen emämaa ei enää piitannut Grönlannista, sillä turkiksia sai helpommin Venäjlätä ja mursunhampaat oli korvannut Afrikasta tuotu norsunluu. Elintärkeä Bergenistä kulkenut yhteysaluskin lakkautettiin vuonna 1367 tai 1369.

Skandinaaviasutus hävisi 1400-luvulla 200-vuodeksi. Syynä on pidetty ilmaston kylmenemistä, sillä sen seurauksena maanviljely muuttui mahdottomaksi ja alueella oli pula käyttöpuusta, mikä paheni entisestään. Tutkimusten mukaan asiaan vaikuttivat ilmaston kylmeneminen ja kuivuus. Asiaan vaikuttivat myös skandinaavien ja inuiittien väliset konfliktit. Kalastuksella ja hylkeenpyynnillä pääasiassa eläneet inuiittiheimot olivat sopeutuneet skandinaaveja paremmin kylmyyteen. Läntinen siirtokunta hävisi ilmeisesti jo 1350. Islantilainen annaali vuodelta 1379 kuvaa *[[skræling]]ien eli Thulen kansan hyökkäystä grönlantilaisten kimppuun ja vuosina 1350-1400 kirjoitettu *Grönlannin kuvau'' kertoo läntisen siirtokunnan jääneen Thulen kansan haltuun. Viimeinen kirjallinen maininta skandinaaviasutuksesta koskee vuonna 1408 Hvalseyn kirkossa pidettyjä häitä.

Eurooppalaiset palasivat Grönlantiin 1600-luvulla valaanpyytäjinä ja kauppiaina. Kauppaa kävivät hollantilaiset ja tanskalaiset ja kauppatavaroita olivat työvälineet ja muut arkiset tarvikkeet. 1720-luvulla tanskalaiset perustivat uusia siirtokuntia Grönlantiin. Tässä olivat ratkaisevassa asemassa Det Bergenske Companien laivastolla saapunut väki. Tanskalaiset tekivät myös löytöretkiä Grönlantiin 1700-luvulla.

Grönlanti jäi Tanskalle, kun Norja erosi Tanskasta 1814. Yhdysvallat tunnusti alueen Tanskalle kuuluvaksi vuonna 1916, mutta Norja vaati tunnustusta itärannikolla 71. ja 75. leveysasteen välissä hallussaan olevalle alueelle. Kansainvälinen tuomioistuin tunnusti vuonna 1933 Grönlannin osaksi Tanskaa.

## Lähteet
Pako järjestä

**Pako järjestä** () on reformoidun filosofin ja apologeetin Francis A. Schaefferin yleistajuinen teos kristinuskon, rationaalisuuden ja rationalismin keskinäisestä suhteesta. Tekijä pyrkii filosofianhistoriallista kehitystä havainnoimalla osoittamaan, kuinka rationalismi on paradoksaalisesti johtanut rationaalisuuden menettämiseen uskon alueella, ja osoittamaan, mitä tämä merkitsee vapauden käsitteelle käytännössä.
## Suomennos
*Pako järjestä. Suom. Raimo Koski-Homi. SLEY-kirjat, Joensuu 1975.   
## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Escape from Reason
Pekka Orponen

**Olli Pekka Orponen** (s. 19. huhtikuuta 1959 Helsinki) on Aalto-yliopiston tietojenkäsittelytekniikan professori, joka on käsitellyt kirjoittamissaan artikkeleissa tietojenkäsittelyteoriaa, algoritmitutkimusta, tekoälyä, neuroverkkoja ja DNA-nanoteknologiaa.

Orponen kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin suomalaisessa yhteiskoulussa 1978, valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1983 ja väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa 1986. Hänen väitöskirjansa nimike on *The structure of polynomial complexity cores*.

Työurallaan Orponen on toiminut päätoimisena tuntiopettajana Helsingin yliopistossa 1979–1982, sekä Suomen Akatemiassa ensin tutkimusapulaisena 1983, sitten tutkimusassistenttina 1984–1986 ja lopuksi vanhempana tutkijana 1987–1990. Helsingin yliopiston dosentuurin hän sai 1990 ja toimi tämän yliopiston yliassistenttina 1990–1994. Orponen jatkoi vielä työskentelyä Helsingin yliopistossa ensin apulaisprofessorina 1994–1995 ja lopuksi määräaikaisena professorina 1995–1996. Jyväskylän yliopiston professorina hän työskenteli 1996–2001 ennen siirtymistään 2001 tietojenkäsittelytekniikan professoriksi Teknilliseen korkeakouluun, josta 2010 tuli osa Aalto-yliopistoa.

Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi Orponen kutsuttiin 2013. Hänen monista luottamus- ja asiantuntijatehtävistään pitkäaikaisia ovat olleet muun muassa toimiminen jäsenenä Suomen Kulttuurirahaston kannatusyhdistyksen johtokunnassa 2003–2012 ja hallintoneuvostossa 2012–2021 sekä Avoimen tieteen kansallisen koordinaation Avoimen datan asiantuntijaryhmän puheenjohtajuus 2018–2020.

## Lähteet
Kromosomi 5

**Kromosomi 5** on yksi ihmisen kromosomeista. Se on pituudeltaan noin 181 miljoonaa emäsparia ja kattaa lähes 6 prosenttia ihmisen perimästä. Kromosomin arvellaan sisältävän noin 900 proteiinia koodaavaa geeniä.

## Geenit
Kromosomissa 5 sijaitsevat muun muassa seuraavat geenit:
* IL7R
* SIL1

## Sairaudet
Seuraavat sairaudet on yhdistetty kromosomiin 5:
* Cri du chat
* Hartnupin tauti
* Marinesco–Sjögrenin oireyhtymä
* PURA-oireyhtymä
* Tyypin AB GM2-gangliosidoosi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gerlingen

**Gerlingen** on kaupunki Baden-Württembergin osavaltiossa lounaisessa Saksassa. Se sijaitsee Ludwigsburgin piirikunnan eteläosassa Stuttgartin suurkaupunkialueella ja rajoittuu idässä Stuttgartiin. Lännessä Gerlingen rajoittuu Böblingenin piirikuntaan. Gerlingen tunnetaan Boschin kotipaikkana.

## Maantiede
Gerlingen sijaitsee yhdeksisen kilometriä Stuttgartista länteen.

## Historia
Alemannit tulivat nykyisen Gerlingenin alueelle noin vuonna 260 ja syrjäyttivät siellä aiemmin asuneet roomalaiset. Alemannit jättivät alueelle myös geneettisen jälkensä. Nimi Gerlingen palautunee klaanipäällikön nimeen Gero. Ensimmäinen kirjallinen maininta Gerlingenistä on vuodelta 797. Kaupunkioikeudet Gerlingen sai 30. kesäkuuta 1958.

## Talous ja liikenne
Gerlingenin yrityksiä ovat muun muassa monialayritys Robert Bosch GmbH ja hyvinvointialan yritys Sanitätshaus Glotz GmbH. Gerlingen on Stuttgartin paikallisjunaliikenteen piirissä linjan U6 päätepisteenä. Moottoritie Bundesautobahn 81 kulkee kaupungin pohjoisosan halki.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Gerlingen, Baden-Württemberg, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Sling in

**Sling In** oli Helsingin keskustassa, Aikatalossa sijainnut cocktail-baari, joka avasi ovensa vuonna 1999. Taustayhtiö Sling In Oy perustettiin jo vuonna 1996. Heti avajaisvuotenaan Sling In voitti City-lehden äänestyksen Helsingin parhaana baarina, mikä vahvisti sen aseman kaupungin baaripiireissä. Baari pysyi toiminnassa yli 17 vuotta, kunnes se sulkeutui 2016. Sling Inin perustivat ja omistivat baarimikot Kalle Alajoki sekä Jacek “Jasu” Piasecki.

## Konsepti ja teema
Sling Inin konsepti erottui aikakauden muista ravintoloista. Tavoitteena oli luoda laadukas drinkkibaari tavalliselle yleisölle, aikana jolloin cocktail-paikat olivat lähinnä hotelleissa.

Sisustukseltaan paikka oli rustiikkinen ja sijaitsi Aikatalon toisen kerroksen parvella, mikä antoi sille hieman piilossa olevan “piilopaikan” fiiliksen. Kokonaisuutena Sling Inin teema yhdisti korkeatasoiset cocktailit epämuodolliseen, kapakkamaiseen ilmapiiriin.

Myöhemmässä vaiheessa Sling In laajensi tarjontaansa lounaisiin. 

## Juomalista ja signature-cocktailit
Sling Inin juomalista oli laaja. Valikoima käsitti satoja, jopa yli 900 erilaisen cocktailin reseptiä. Baarin nimikkodrinkki Singapore Sling oli listan kärkituote ja samalla inspiraation lähde baarin nimelle.

Erikoisuutena oli myös nimikyltit cocktail- listan alla, jotka kertoivat kyseisen henkilö juoneen koko listan läpi, yhden illan aikana. Tämän suorittaneen henkilön loppuillan juomat olivat ilmaisia. 

## Maininnat mediassa
Sling In sai paljon huomiota niin alan piireissä kuin mediassakin. Avajaisvuonna 1999 City-lehti noteerasi paikan antamalla sille “Helsingin paras baari” -tittelin lukijaäänestyksessä​. Myöhemmin baarin maine levisi kansainvälisesti: vuonna 2010 arvostettu Drinks International -julkaisu listasi Sling Inin maailman 50 parhaan baarin joukkoon, sijalle 38. 

Vielä sulkemisensa jälkeenkin Sling In herätti kiinnostusta: loppuvuodesta 2016 horeca-alan verkkojulkaisu Viisi Tähteä vihjasi huhuun, jonka mukaan “haudan lepoon taputellun” Sling Inin paluuta kaavailtiin uuden rahoituksen turvin.

## Lähteet
Tikkuviuhkaheinä

**Tikkuviuhkaheinä** (*Chloris truncata*) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, viuhkaheinien (*Chloris*) sukuun kuuluva kasvilaji. Tikkuviuhkaheinä on jokseenkin samankaltainen kuin samaan sukuun kuuluva *[[Chloris ventricosa]]* -laji. Lajit eroavat toisistaan yleensä röyhyn haarojen pituuden perusteella sekä tähkylöiden ulkohelpeiden ulkonäön perusteella.

Tikkuviuhkaheinä on monivuotinen ja rönsyllinen heinälaji, jonka korret voivat kasvaa 30–50 cm korkeiksi. Lehtitupet ovat kaljuja ja lehtilavat ovat 9–17 cm pitkiä ja 0,2–0,3 mm leveitä. Lehtien kielekkeet ovat lyhyitä. Tikkuviuhkaheinän kukintona on 5–13 selvästi erillisestä tähkyläryppäästä koostuva röyhy. Kukin tähkylärypäs on noin 5–23 cm pitkä ja niissä on keskimäärin kuusi tähkylää senttimetrillä. Tähkylät ovat tummanruskeita tai mustia ja kussakin tähkylässä on yksi kaksineuvoinen kukka sekä yksi tai joskus kaksi hedekukkaa. Tähkylöiden ulkokaleet ovat 1,4–2,3 mm pitkiä ja sisäkaleet 2,8–4,2 mm pitkiä. Ulkohelpeet ovat 1,8–4,5 mm pitkiä ja 0,2–0,7 mm leveitä. Ulkohelpeissä on myös 0,3–1,6 cm pitkät vihneet. Jyvien kypsyessä ulkohelpeet muuttuvat hyvin tummiksi tai usein lähes mustiksi. Hedelminä olevat jyvät ovat 1,7–2,2 mm pitkiä ja halkaisijaltaan 0,3–0,5 mm.

Tikkuviuhkaheinä kasvaa luontaisena Australiassa, mutta on levinnyt myös muille mantereille, kuten Pohjois-Amerikkaan.

## Lähteet
Iso Simolampi

**Iso Simolampi** on metsäjärvi Ilomantsissa Pohjois-Karjalassa. Ilomantsin eteläosassa sijaitsevan järven pinta-ala on noin 1,1 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 74 kilometriä itään. Kansalaisen karttapaikkaan Iso Simolampi on merkitty järven osana.

## Maantiede
Iso Simolampi rajautuu etelässä Suomen ja Venäjän väliseen rajavyöhykkeeseen. Järveen pääsee luoteesta Syväsalmen kautta. Syväsalmen eteläpuolella on Syvänsalmenkangas ja Vitsanrannankangas. Järven itäpuolella levittäytyy Pajarinsuo. Etäisyys järven eteläosan Hanttamanlahden perukasta pohjoisimman lahden pohjukkaan on noin 1,9 kilometriä. Noin kahdestoistaosa Isosta Simolammesta on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin kohta, noin 17 metriä, sijaitsee järven eteläosassa.

Ison Simolammen saariluku on neljä. Saarista kolme on yli aarin mutta alle hehtaarin laajuisia. Järven pohjoisosassa sijaitsevan Suurisaaren pinta-ala on hieman yli hehtaarin.

Ison Simolammen vesitilavuus on 4&nbsp;604&nbsp;000 kuutiometriä.

Iso Simolampi (04.991.1.098) kuuluu Melasenjärven alueeseen (04.991), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Tolvanjoen valuma-alue (04.99) ja ensimmäinen jakovaihe on Koitajoen valuma-alue (04.9). Iso Simolampi on toiseksi laajin Melasenjärven alueen 20:stä vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä.

## Lähteet
Hannu Halinen

**Hannu Halinen** on suomalainen ulkoasianneuvos ja suurlähettiläs. Halinen on edustanut Suomea Senior Arctic Officials (SAO) -toimielimessä. Halinen on toiminut ulkoasiain edustajana vuodesta 1973 vuoteen 2015 ja toiminut lähettiläänä useissa maissa.

## Lähteet
Alajärven Pallohalli

**Alajärven Pallohalli** (myös **Alajärven ylipainehalli**) on Alajärvellä sijaitseva ylipainehalli. Pallohalli on Suomen ainoa sisätiloissa oleva hiekkatekonurmi. 

## Historia
Vuonna 2016 Alajärvelle alettiin suunnittelemaan monitoimihallin hankkeen rinnalle hanketta ylipainehallista. Ylipainehallin kuluiksi laskettiin hieman alle miljoona euroa, joista Alajärven kaupunki maksaisi 400&nbsp;000&nbsp;€ ja Maaseutuvirasto 600&nbsp;000&nbsp;€.

Alajärven kaupungin ylipainehallin avajaiset ja vihkijäiset pidettiin 10. marraskuuta 2017. Nimiehdotuksia ylipainehallille oli tullut 97 kappaletta, joista valittiin yksimielisesti nimi Alajärven Pallohalli. Halli otettiin viralliseen käyttöön tammikuussa 2018 Alajärven Ankkurien pelatessa harjoitusottelun Koskenkorvan Urheilijoita vastaan. Pallohalli otettiin myös käyttöön Halli-SM:n otteluihin Kankaanpään Mailaa ja Vimpelin Vetoa vastaan helmikuussa 2018.

Koronaviruspandemian vuoksi Pallohalli suljettiin marraskuussa 2020 osana varotoimenpiteitä. Pallohalli avattiin uudelleen 12. tammikuuta 2021, pandemiatilanteen rauhoituttua.

Vuonna 2024 tulleen Talvisuperin uudistuksen myötä Pallohalli nimettiin viralliseksi pelipaikaksi B-lohkon joukkueille.Ensimmäistä kertaa Pallohallissa pelattiin naisten korkeinta sarjatasoa 20. tammikuuta 2024 Kirittärien kohdatessa Jussittaret Talvisuperissa.

17. helmikuuta 2024 Pallohalli suljettiin kovan lumisateen vuoksi. Asiaan valmistauduttiin edeltävänä päivänä nostamalla hallin lämpötilaa ja painetta. Varotoimenpiteiden vuoksi hallille ei käynyt vaurioita.

## Lähteet
Luettelo Veijo Meren teoksista

Tämä on **luettelo [[Veijo Meri|Veijo Meren]] teoksista**.

## Proosa

* *Ettei maa viheriöisi*, 1954, novelleja.
* *[[Manillaköysi]]*, 1957, romaani.
* *Irralliset*, 1959, romaani.
* *Vuoden 1918 tapahtumat*, 1960, romaani.
* *Sujut*, 1961, romaani.
* *Tilanteita*, 1962, novelleja.
* *Manillaköysi ja kahdeksan novellia sodasta ja sotilaselämästä*, 1962.
* *Peiliin piirretty nainen*, 1963, romaani.
* *Tukikohta*, 1964, romaani.
* *Veijo Meren novellit*, 1965.
* *Everstin autonkuljettaja*, 1966, romaani.
* *Veijo Meren sotaromaanit 1&ndash;2*, 1966.
* *Yhden yön tarinat*, 1967, romaani.
* *Suku*, 1968, romaani.
* *Veijo Meren romaanit 1*, 1968.
* *Sata metriä korkeat kirjaimet*, 1969, novelleja.
* *Valitut teokset*, 1969.
* *Kersantin poika*, 1971, romaani.
* *Morsiamen sisar ja muita novelleja*, 1972.
* *Leiri*, 1972, novelleja.
* *Keskeiset teokset 1&ndash;4*, 1975.
* *Valitut novellit*, 1979.
* *Jääkiekkoilijan kesä*, 1980, romaani.
* *Novellit*, 1985.

## Esseitä, tutkielmia ja muuta asiaproosaa

* *Kaksitoista artikkelia*, 1967, esseitä.
* *Aleksis Stenvallin elämä*, 1973, tutkielma.
* *Kuviteltu kuolema*, 1974, esseitä.
* *Goethen tammi*, 1978, esseitä.
* *Tuusulan rantatie*, 1981, tutkielma.
* *[[Sanojen synty]]*, 1982, etymologinen sanakirja.
* 
* 
* *C. G. Mannerheim – Suomen Marsalkka*, 1988.
* 
* *Olavi Paavolainen*, 1990, dokumenttikuunnelma.
* *Suurmiehen luonne*, 1992, teoksessa *Mannerheim: sotilas ja ihminen*. 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Runoteokset

* *Mielen lähtölaskenta*, 1976.
* *Toinen sydän*, 1978.
* *Ylimpänä pieni höyhen*, 1980.
* 
* *Yhdessä ja yksin*, kootut runot, 1986
* *Kevät kuin aamu*, 1987
* *Lasiankeriaat*, 1990
* *Kun*, 1991

## Näytelmät ja kuunnelmat

* *Suomen paras näyttelijä*, 1964, kuunnelma
* *Vapaa iltapäivä*, 1965, televisionäytelmä
* *Sotamies Jokisen vihkiloma*, 1965, näytelmä
* *Taksikuski*, 1967, kuunnelma
* *Uhkapeli*, 1968, näytelmä
* *Maaottelussa*, 1969, kuunnelma
* *Kaupungin valtaus*, 1969, televisionäytelmä
* *Näytelmiä*, 1970, näytelmiä
* *Nuorempi veli*, 1970, näytelmä
* *Hyvää yötä, tohtori Bergbom*, 1973, kuunnelma.
* *Vääpeli Sadon tapaus*, 1973, kuunnelma Pentti Haanpään romaanin pohjalta
* *Aleksis Kivi*, 1974, näytelmä
* *Kaksi komediaa: Sano Oili vaan, Syksy 1939*, 1978, kaksi näytelmää
* *Veitsi*, 1989, libretto Paavo Heinisen oopperaan
Utby

**Utby** on taajama Uddevallan kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 480 asukasta vuoden 2023 lopussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Veikko Javanainen

**Veikko Javanainen** (s. 31. lokakuuta 1925 Räisälä – 20. kesäkuuta 2018 Pori) oli suomalainen keihäänheittäjä ja keilaaja.

## Ura
Javanainen edusti urallaan porilaisia seuroja Porin Tarmo ja BK-52. Hän voitti 1953 alkaneella keilailu-urallaan mestaruuden kolmesti seuranaan BK-52.  Vuonna 1976 BK-52 mestarijoukkueeseen kuuluivat myös Jukka Laurén, Tauno Levo sekä Olavi Mannila. Merkittävä saavutus Javanaisen uralla oli Pori-Turnauksen voitto vuonna 1983 (joukkueeseen kuuluivat Håkan Backman, Tauno Levo ja Jukka Laurén).

Javanainen edusti Suomea maajoukkuetta Suomi - Ruotsi maaottelussa vuonna 1998 lajinaan keilaus.

Keihäänheittourallaan Javanainen voitti veteraanien MM-kilpailuissa kymmenen maailmanmestaruutta, 11 EM- ja PM-voittoa.

## Muuta
Ammatiltaan Javanainen oli rakennusalan työnjohtaja.

## Lähteet
Zsolt Bayer

**Zsolt Bayer** on unkarilainen toimittaja, kolumnisti, juontaja ja hallituksen propagandisti. Hän on tullut tunnetuksi juutalaisvastaisista ja rasistisista lausunnoistaan.

Bayer opiskeli Budapestin yliopistossa ja oli yksi Fidesz-puolueen perustajajäsenistä vuonna 1988. Hän toimi puolueen lehdistösihteerinä vuosina 1990–1993. Bayer aloitti uransa toimittajana Budapestissa 1990-luvun alkupuolella. Hän on kirjoittanut muun muassa *[[Magyar Nemzet]]iin* ja *[[Magyar Hírlap]]iin*. *Magyar Hírlap* sai Unkarin lehdistöviranomaisilta vuosina 2013 ja 2014 sakkoja Bayerin kolumnien vihamielisistä huomioista. Television puolella Bayer on muun muassa juontanut poliittista puheohjelmaa Echo TV:ssä. Hän on myös johtanut mielenosoitusmarsseja Viktor Orbánin hallinnon puolesta Unkarissa. 

Bayer on julkisesti rinnastanut juutalaiset ulosteeseen, viitannut romaneihin ihmisten keskuudessa elämään sopimattomina ja käyttänyt rasistisia ilmauksia mustaihoisista. Marraskuussa 2015 hän kirjoitti kolumnissa pitävänsä kaikkia yli 14-vuotiaita muslimeita potentiaalisina murhaajina. Bayer sai vuonna 2016 Unkarin ansioritarikunnan ritarin ristin kirjoituksistaan Transilvanian unkarilaisista, unkarilaisten vankien kohtaloista gulageilla ja “esimerkillisestä journalistisesta toiminnasta“. Monet muut palkitut protestoivat palauttamalla arvomerkkinsä valtiolle. Näin tekivät muiden muassa vähemmistöjen oikeuksia ajanut Katrina Swett, juutalaisyhteisön johtaja András Heisler ja vähemmistövaltuutettuna toiminut Jenő Kaltenbach. Huhtikuussa 2016 Israelin suurlähettiläs esitti vastalauseen *Magyar Hírlap* -lehdelle, jossa julkaistuja Bayerin kolumneja hän piti antisemitistisinä ja vihaa lietsovina.

Toukokuussa 2022 Bayer esiintyi puhujana Conservative Political Action Conferencessa, joka järjesti tapahtuman ensimmäisen kerran Euroopassa. Samassa tapahtumassa kuultiin puheita muiden muassa Donald Trumpilta, Tucker Carlsonilta ja Mark Meadowsilta.

## Lähteet
Magyar Narancs

**Magyar Narancs** on unkarilainen vuonna 1989 perustettu politiikkaan ja kulttuuriin keskittyvä viikkolehti. Alkuvaiheessa se oli lähellä Fidesziä, kun puolue oli vielä liberaali, mutta nykyisin lehti on sitoutumaton ja keskusta-vasemmistolainen.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Al-Sabaah

**Al-Sabaah** (, ’aamu’) on irakilainen vuonna 2004 perustettu maansa luetuin päivälehti. Sen rahoitus tulee valtiolta, ja sitä pidetään maan hallituksen elimenä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Ad medias (Latium)

**Ad medias** oli antiikin aikainen tieasema ja asutus Via Appian varrella Latiumissa Italiassa. Se sijaitsi nykyisessä Latinan maakunnan Posta la Mesassa.

Ad medias sijaitsi nimensä, suomeksi ”Puolivälissä”, mukaisesti Decennoviumin eli Via Appian 19 roomalaista mailia pitkän, Pontisten soiden läpi kulkeneen suoran osuuden puolivälissä. Osuus kulki Forum Appiista Tarracinaan. Ad medias mainitaan *[[Itinerarium Burdigalense]]ssa* eli *Itinerarium Hierosolymitanum*. Se antaa paikan etäisyydeksi Forum Appiista yhdeksän mailia ja Tarracinasta kymmenen mailia. Toisaalta löydetty mailipylväs antaa etäisyydeksi Forum Appiista kuusi mailia.

Ad mediaksessa oli tieasema eli hevostenvaihtopiste *[[cursus publicus]]ta* varten. Ajan kuluessa sen ympärille kasvoi asutus. Paikalla on mausoleumin jäänteet, joita kutsutaan Clesippus Geganiuksen mausoleumiksi. Paikalta on löydetty piirtokirjoituksia, joista yksi mainitsee keisari Caracallan suorittaman Kirkelle omistetun alttarin kunnostustuksen, ja toiset Teoderik Suuren Via Appialla suorittamat kunnostustyöt.

Paavi Pius VI perusti Ad mediaksen paikalle 1700-luvulla postiaseman nimeltä Cásale di Mesa. Groningenin yliopiston arkeologinen instituutti (Groningen Institute of Archaeology) on suorittanut paikalla laajoja kenttätutkimuksia.

## Lähteet
Magyar Demokrata

**Magyar Demokrata** on unkarilainen vuonna 1997 perustettu poliittinen viikkolehti. Se on linjaltaan äärioikeistolainen ja myötäilee Viktor Orbánin hallitusta.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Magyar Idők

**Magyar Idők** (’Unkarilaiset ajat’) oli vuosina 2015–2019 ilmestynyt unkarilainen sanomalehti, joka vuodesta 2019 on ilmestynyt nimellä *[[Magyar Nemzet]].*

*Magyar Idők* perustettiin Unkarin hallituksen uudeksi äänenkannattajaksi aiemman talouslehden *Napi Gazdaság* (’Päivän talous’) pohjalta, kun suurliikemies, talous- ja mediavaikuttaja Lajos Simicska, jonka hallinnassa olivat olleet merkittävimmät hallitusta lähellä olevat mediat, oli rikkonut välinsä Viktor Orbánin kanssa helmikuussa 2015. Osa Simicskan julkaisujen toimittajista siirtyi uuteen lehteen, näiden joukossa perinteikkään konservatiivisen *Magyar Nemzet* -päivälehden päätoimittaja Gábor Liszkay.

Kun Orbánin Fidesz-puolue oli vuonna 2018 jälleen voittanut vaalit, Simicska lopetti *Magyar Nemzet* -lehden, ja sen oikeudet siirtyivät hallitusta lähellä olevalle Mediaworks Hungary Zrt. -yhtiölle. Simicskan ja Orbánin välirikon neljäntenä vuosipäivänä 6. helmikuuta 2019 *Magyar Idők* otti virallisesti käyttöönsä *Magyar Nemzet* -lehden nimen ja logon. Viimeisessä *Magyar Idők* -lehden numerossa ilmoitettiin, että nimenmuutos ei vaikuta lehden sisältöön, linjaan eikä julkaisijaan.
## Lähteet
Ad nonum

**Ad nonum** tai **Ad IX** (lat., ”Yhdeksännellä [maililla]”) voi viitata seuraaviin antiikin roomalaisiin tieasemiin tai asutuksiin:

* Ad nonum, tieasema Galliassa
* Ad nonum, tieasema Via Appialla Latiumissa
* Ad nonum, tieasema Via Praenestinalla Latiumissa
* Ad nonum, tieasema Moesia superiorissa
* Ad nonum, tieasema Syriassa
* Ad nonum, tieasema Via Geminalla Venetia et Histriassa
* Ad IX eli Ad nonum, tieasema Transpadanassa
* Ad IX eli Ad nonum, tieasema Via Annialla Venetia et Histriassa
Ad novas (Campania)

**Ad novas** eli **Vicus novaniensis** oli antiikin aikainen tieasema ja asutus Via Appian varrella Campaniassa Italiassa. Se sijaitsi nykyisen Casertan maakunnan Santa Maria a Vicon paikalla.

Ad novas sijaitsi Calatian ja Caudiumin välissä. Etäisyys ensiksi mainittuun oli *[[itinerarium]]eiden* mukaan kuusi roomalaista mailia ja viimeksi mainittuun yhdeksän mailia. Ad novaksen kohdalla Via Appia alkoi tulla Campanian tasangoilta Apenniineille.

## Lähteet
Ad novas

**Ad novas** (lat., ”Uusilla”) voi viitata seuraaviin antiikin roomalaisiin tieasemiin tai asutuksiin:

* Ad novas, tieasema Via Popillialla Aemiliassa
* Ad novas eli Vicus novaniensis, tieasema Via Appialla Campaniassa
* Ad novas, tieasema Via Clodialla Etruriassa
* Ad novas, tieasema Hispania Tarraconensiksessa
* Ad novas, tieasema Macedoniassa
* Ad novas, tieasema Mauretania Tingitanassa
* Ad novas, tieasema Raetiassa
* Ad novas, tieasema Pannonia inferiorissa
* Novae eli Ad novas, linnoitus ja asutus Moesia inferiorissa
Eternautti

**Eternautti** (*El Eternauta*) on argentiinalainen science fiction -sarjakuva, jonka käsikirjoitti Héctor Germán Oesterheld ja kuvitti Francisco Solano López. Se julkaistiin alun perin *Hora Cero Semanali* -nimisessä lehdessä vuosina 1957–1959 jatkosarjana. *Eternautti* on Latinalaisen Amerikan merkittävimpiä sarjakuvia. Tarina keskittyy kouralliseen eloonjääneitä Buenos Airesissa, jonne muukalaiset ovat hyökänneet.

Alkuperäisestä sarjasta tuli menestys, ja tarinalla syntyi myöhempinä vuosina useita jatko-osia. Vuonna 1969 Oesterheld teki *Eternautista* uuden version, jossa on Alberto Breccian kuvitus ja avoimempi poliittinen sävy. Oesterheld joutui neljän tyttärensä kanssa likaisen sodan uhriksi, ja he kaikki katosivat.

*Eternautti* on toinen joukkorahoituksella suomennettu sarjakuva. Sen toteuttivat yhteistyössä KVAAK Kirja ja Zum Teufel Kustannus.

Netflix julkaisi huhtikuussa 2025 *Eternautti*-sarjakuvaan perustuvan kuusiosainen minisarjan, jonka pääosassa on Ricardo Darín.

## Lähteet
Ad octavum (Campania)

**Ad octavum** eli *Ad VIII* oli antiikin aikainen tieasema ja asutus Via Appian varrella Campaniassa Italiassa. Sen tarkkaa sijaintipaikkaa ei tunneta, mutta se sijoitetaan lähelle nykyistä Casertan maakunnan Brezzaa.

Ad octavum sijaitsi Pons Campanuksen ja Casilinumin välissä nimensä mukaisesti kahdeksan roomalaisen mailin päässä Capuasta Roomaan päin. Etäisyys Pons Campanukseen oli yhdeksän mailia ja Casilinumiin viisi mailia. Tieaseman mainitsee ainoastaan *[[Itinerarium Burdigalense]]* eli *Itinerarium Hierosolymitanum*.

## Lähteet
Ad octavum

**Ad octavum** tai **Ad VIII** (lat., ”Kahdeksannella [maililla]") voi viitata seuraaviin antiikin roomalaisiin tieasemiin tai asutuksiin:

* Ad octavum, tieasema Via Appialla Campaniassa
* Ad octavum, tieasema Moesia superiorissa
* Ad octavum, tieasema Sardiniassa
* Ad octavum, tieasema Via Flaminialla Umbriassa
* Ad VIII, tieasema Galliassa
* Ad VIII, tieasema Transpadanassa
Ad medias

**Ad medias** (lat., ”Puolivälissä") voi viitata seuraaviin antiikin roomalaisiin tieasemiin tai asutuksiin:

* Ad medias, tieasema Aemiliassa
* Ad medias, tieasema Africa proconsulariksessa
* Ad medias, tieasema Via Appialla Latiumissa
* Ad medias, tieasema Pannonia superiorissa
* Ad medias, tieasema Sardiniassa
* Carbantia eli Ad medias, tieasema Transpadanassa
Ad nonum (Via Appia)

**Ad nonum** eli *Ad IX* oli antiikin aikainen tieasema ja asutus Via Appian varrella Latiumissa Italiassa. Se sijaitsi yhdeksän roomalaisen mailin eli noin 13,3 kilometrin päässä Roomasta kaakkoon. Paikka on noin 1,5 kilometriä lounaaseen nykyisestä Ciampinosta ja 0,5 kilometriä lounaaseen Ciampinon lentoasemasta.

Ad nonum sai nimensä, suomeksi ”Yhdeksännellä”, yksinkertaisesti sijainnistaan Via Appian yhdeksännen mailipylvään kohdalla. Se oli tien ensimmäinen asema Roomasta lähdettäessä. Seuraava asemapaikka oli Bovillae kolme mailia eli 4,4 kilometriä kaakkoon. Ad nonumissa oli tieasema eli hevostenvaihtopiste *[[cursus publicus]]ta* varten. Ajan kuluessa sen ympärille kasvoi asutus. Ad nonumissa sijaitsi myös Gallienuksen mausoleumi.

Ad nonumista ei ole säilynyt nykyaikaan mitään, mutta paikalla on Gallienuksen mausoleumin raunioita.

## Lähteet
Kansainvälinen hallintotieteiden instituutti

**Kansainvälinen hallintotieteiden instituutti** (, , lyh. **IIAS-IISA**) on kansainvälinen hallintotieteellinen tiedejärjestö. IIAS on jäsenvaltioiden, kansallisten jaostojen ja akateemisten tutkimuslaitosten liitto, joka kehittää ratkaisuja julkishallinnon poliittisiin haasteisiin.

IIAS on perustettu Madridissa, Espanjassa vuonna 1930. Suomessa toimii IIAS:n Suomen osasto, joka järjestää säännöllistä toimintaa.

## Tytärorganisaatiot
* Asian Group for Public Administration (AGPA)
* European Group for Public Administration (EGPA)
* Latin American Group for Public Administration (LAGPA)
* International Association of School and Institutes of Administration (IASIA)

## Lähteet
Dubai-suklaa

**Dubai-suklaa** on maitosuklaata, pistaasipähkinää ja kataifi-taikinaa sisältävä suklaatyyppi, jonka nauttiminen nousi nopeasti kansainväliseksi ilmiöksi. Kataifi-taikina on Lähi-idän keittiössä käytettyä revittyä filotaikinaa.

Suklaatyypin keksi Dubaissa asuva brittiläis-egyptiläinen Sarah Hamouda käyttääkseen sitä raskaudenaikaisten mielitekojensa tyydyttämiseen. Ideaa kehittivät Hamouda yhdessä aviomiehensä Yezen Alanin kanssa. Hamouda perusti aluksi sivutoimenaan hoitamansa Dubai-suklaata myyvän Fix Dessert Chocolatier -yrityksen 2021. Tieto uudesta suklaatyypistä levisi Tiktok-videoiden välityksellä, ja varsinaiseksi hittituotteeksi se nousi loppuvuodesta 2023, kun ruokavaikuttaja Maria Vehera maisteli sitä videollaan.

Alkuperäistä dubai-suklaata myy FIX Chocolatier tuotenimellä *Can't Get Knafeh of It* yksinomaan Yhdistyneissä arabiemiraateissa. Nykyisin ideaan perustuvia imitaatioita myydään laajasti myös muualla maailmassa. Omia versioitaan valmistaa esimerkiksi sveitsiläinen suklaanvalmistaja Lindt ja saksalainen kauppaketju Lidl. Suomessa tämä herkku nousi laajaan suosioon vuoden 2025 alussa.

Tämän suklaatyypin maailmanvalloitus jatkui keväällä 2025. Pääsiäisen tienoilla Keski-Euroopassa myytiin jo suklaamuniakin pistaasipähkinätahnalla täytettyinä. Myös suklaalevyinä ja -patukoina sitä ostettiin paljon. Suosio aiheutti maailmanlaajuisen pistaasipähkinäpulan, joka nosti niiden hintaa. Suklaavalmistajat ostivat kaikki saatavilla olevat pistaasipähkinät vastatakseen kasvavaan kysyntään. Samaan aikaan tapahtunut kaakaopapujen hinnan jyrkkä nousu lisäsi tämän suklaan hintaa aina vain kalliimmaksi. Vuonna 2025 Suomessa tuli markkinoille Dubai-suklaan makuista jäätelöä. Dubai-jäätelön suosio oli kuitenkin maltillista, mutta se saattoi johtua siitä, että esimerkiksi K-ruokakauppoihin tuli kesäksi yli sata jäätelöuutuutta.

Saksassa ja joissakin muissa Euroopan maissa elintarviketurvallisuusviranomaiset löysivät 2025 valvonnan yhteydessä Dubai-suklaista korkeita pitoisuuksia aflatoksiineja. Suomen Tullin tutkimista tällä nimellä markkinoiduista suklaaeristä ei löytynyt tällaisia terveydelle haitallisia aineita. Homeet saattavat tuottaa pistaasipähkinöihin aflatoksiineja, joiden epäillään aiheuttavan esimerkiksi syöpää. Ainoat Tullin löytämät puutteet tuotteissa olivat pakkausmerkinnöissä, joissa yliherkkyyttä aiheuttavat ainesosat oli kerrottu epätäydellisesti tai yrityksen yhteystiedot puuttuivat.

Monet suklaanvalmistajat tekivät tästä tuotteesta oman versionsa, mutta säilyttivät sanan Dubai osana tuotenimeä. Dubai on Yhdistyneiden arabiemiraattien suurin kaupunki, ja siksi sosiaalisen median keskusteluissa alettiin 2025 pohtia, onko suklaa osa valtion pehmeää vaikuttamista ja julkisuuskuvan kiillottamista. Arabiemiraatit oli käyttänyt miljardeja jalkapalloilun tukemiseen ja muun muassa Louvre-museoon ja omaan Guggenheimiin. Näin se oli halunnut päästä eroon maineestaan vanhoillisena poliisivaltiona, jossa siirtotyöläisiä hyväksikäytetään ja toisinajattelijoita pidätetään.

## Lähteet
Mascha Kaléko

**Mascha Kaléko** (synt. **Golda Malka Aufen**; 7. kesäkuuta 1907 Chrzanów, Itävalta-Unkari – 21. tammikuuta 1975 Zürich) oli saksalainen runoilija.

Mascha Kaléko syntyi vuonna 1907 juutalaiseen perheeseen Itävalta-Unkariin kuuluneessa Chrzanówin kaupungissa. Perhe muutti vuonna 1914 Saksaan, missä Kaléko kävi koulunsa ja työskenteli juutalaisessa seurakunnassa. Hän julkaisi vuonna 1933 esikoisrunokokoelmansa *Das lyrische Stenogrammheft*, jota vuonna 1934 seurasi *Kleines Lesebuch für Große*. Kalékon runot käsittelivät tavallisten berliiniläisten arkea ja sosiaalisia eroja, ja ne olivat suosittuja. Natsien noustua valtaan hänen elämänsä vaikeutui, minkä vuoksi hän 1938 muutti miehensä kanssa maanpakoon Yhdysvaltoihin. Vuodesta 1960 hän asui vakituisesti Israelissa, mutta vietti pitkiä aikoja Saksassa ja Sveitsissä. Maanpaossa ollessaan hän ikävöi Berliiniä, mikä näkyi hänen runoissaan. Toisen maailmansodan jälkeen Kaléko nousi uudelleen suosioon Saksassa.

## Yksityiselämä
Kaléko oli vuosina 1928–1937 naimisissa hepreantutkija Saul Kalékon kanssa, minkä jälkeen hän avioitui säveltäjä-kapellimestari Chemjo Vinaverin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Poseidon (Göteborg)

**Poseidon** (virallisesti **Poseidon med brunnskar**) on Carl Millesin veistämä patsas Göteborgin Götaplatsenilla ja yksi kaupungin tunnetuimmista symboleista. Seitsemänmetrinen Poseidon-jumalaa esittävä patsas pitelee käsissään kalaa ja simpukkaa. Patsas on sijoitettu suihkulähteen päälle. Suihkulähteessä on useita mereen liittyviä aiheita, kuten kaloja, rapuja, koralleja sekä taruolentoja, kuten najadeja,  tritoneja ja merenneitoja. Paljastustilaisuuteen vuonna 1931 osallistui noin 20&nbsp;000 ihmistä. Patsasta kuitenkin myös arvosteltiin rumaksi erityisesti epärealistisen pitkien jalkojen vuoksi, ja Milles tarjoutui jopa tekemään patsaasta uuden version.

IFK Göteborgin jalkapallojoukkueen tunnuskappale on vuodesta 2009 ollut Joel Almen kirjoittama *Snart skiner Poseidon*.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bokondji Imama

**Bokondji Imama** (s. 3. elokuuta 1996 Montreal, Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on laitahyökkääjä ja hän pelaa NHL-seura Pittsburgh Penguinsin organisaatiossa. Imama on pelannut aiemmin NHL-urallaan Arizona Coyotesissa ja Ottawa Senatorsissa. Hän on fyysinen ja kova pelaaja. Imaman molemmat vanhemmat ovat kotoisin Kongon demokraattisesta tasavallasta.

## Lähteet
Kasvatushistoria

**Kasvatushistoria** kuvaa kasvatukseen liittyneitä ilmiöitä eri aikoina. Entisaikoina tyttöjen ja poikien kasvatus oli erilaista. Tytöille opetettiin yleensä naisten töitä ja pojille yleensä miesten töitä. Kuitenkin perheen kaikkien lasten ollessa poikia heidän täytyi auttaa myös naisten töissä. Ensimmäiset varhaiskasvatusta varten olleet laitokset perustettiin 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa.

## Lähteet