open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Viitta ja Tikari (sarjakuvahahmo)

**Viitta** () (oikealta nimeltään **Tyrone Johnson**) ja **Tikari** () (oikealta nimeltään **Tandy Bowen**) ovat Marvel-kustantamon supersankarikaksikko. Hahmot loivat Bill Mantlo ja Ed Hannigan ja he esiintyivät ensi kerran lehden *Peter Parker, the Spectacular Spider-Man* numerossa 64 vuonna 1982.

Huhtikuussa 2016 Marvel Television toteutti hahmoille oman televisiosarjan *[[Cloak & Dagger (televisiosarja)|Cloak & Dagger]]*, jossa Aubrey Joseph näytteli Ty Johnsonia ja Olivia Holt näytteli Tandy Bowenia.

## Fiktiivinen historia
Tyrone ”Ty” Johnson ja Tandy Bowen tapasivat toisensa ensi kertaa New Yorkissa. Tyrone oli 17-vuotias poika, joka karkasi Bostonista vanhempiensa Otis ja Adina Johnsonin luota, kun hän ei puhehäiriönsä vuoksi pystynyt estämään poliisia ampumasta ystäväänsä, jota oli erehdyksessä epäilty kaupan ryöstöstä. Tandy oli 16-vuotias tyttö rikkaasta perheestä Shaker Heightsista, Ohiosta, joka karkasi, koska hänen äitinsä Melissa Bowen oli liian kiireinen supermalliuransa vuoksi viettämään aikaa tyttärensä kanssa. Kun he tapasivat, Tyrone harkitsi alun perin vain varastavansa Tandyn käsilaukun, mutta eräs toinen varasti sen ensin ja Tyrone pysäytti varkaan. Tämän jälkeen Tyronesta ja Tandystä tuli läheisiä ystäviä. Tandy oli kuitenkin naiivi ja Tyrone päätti suojella häntä, kun hämäräperäiset miehet tarjosivat Tandylle turvapaikkaa. Kaksikko toimitetaan rikolliskemisti Simon Marshallille, joka käyttää Silvermanen ja Maggian määräyksestä kehitettyä synteettistä heroiinia voidakseen tappaa nuoria ihmisiä. Johnson ja Bowen kuitenkin selviävät huumeen vaikutuksista hengissä ja saavat supervoimat. Tyrone huomaa pystyvänsä käyttämään pimeyttä ja hänelle kehittyy riippuvuus käyttää sitä muihin, mutta se helpottaa aina valoa käyttävän Tandyn ollessa lähellä. Tyrone piilottaa varjoisan ulkomuotonsa viittamaisella ilmiöllä, jonka luo piettämällä pimeyteen Marshallin kätyrit, jotka Tandy puolestaan tappaa valosta luoduilla tikareillaan. Tyrone ja Tandy alkavat kutsua itseään ”Viitaksi ja Tikariksi”, vannoen taistelevansa huumeita vastaan ja auttavansa muita kotoaan karanneita teini-ikäisiä. He kohtaavat toimintansa aikana paikallisen papin Francis Xavier Delgadon sekä rikosetsivä Brigid O’Reillyn, jotka aluksi vastustavat heidän toimiaan, mutta ryhtyvät myöhemmin heidän liittolaisikseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viitta Marvel.comissa 
* Tikari Marvel.comissa
Julisteiden liimaajat

**Julisteiden liimaajat** on Tuomo-Juhani Vuorenmaan ohjaama suomalainen yhteiskunnallinen draamaelokuva vuodelta 1972, joka perustuu Michel del Castillon romaaniin Julisteiden liimaaja. Elokuvassa suomalainen valokuvaaja Erkki ottaa kuvan maolaisesta mielenosoituksesta, joka päätyy kansainväliseen levitykseen, minkä jälkeen suojelupoliisi vie Erkiltä kuvien julkaisuluvat ja Erkki päättää osallistua voimakkaammin vallankumoukselliseen toimintaan.

Elokuvan kantaesitys oli ensimmäisillä Tampereen lyhytelokuvajuhlilla 21.2.1970. Yleisö suhtautui elokuvaan erittäin kielteisesti, jonka jälkeen levitysyhtiö Suomi-Filmi peruutti elokuvalle suunnitellut kaupalliset esitykset. Elokuvaa esitettiin tämän jälkeen erikoisnäytöksissä Tampereella ja Turussa vuosina  1972–1973.

Vuorenmaa pitää elokuvaa huonona. Hänen itsensä mukaan

Tampereen elokuvajuhlien jälkeen elokuvaa on esitetty vain muutaman kerran. Sitä ei ole nähty televisiossa, eikä sitä ole julkaistu VHS-kasettina tai dvd-levynä. Elokuvan alkuperäinen soundtrack-LP on nyttemmin satojen eurojen arvoinen keräilyharvinaisuus.

## Näyttelijät

## Musiikki
Elokuvan musiikin on säveltänyt Charlies-yhtye ja se on julkaistu vuonna 1970.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
M&J Dynastia

**M&J Dynastia Oy** on vuonna 2015 perustettu telemarkkinoinnin yritys, jonka päätoimipaikka on Kuopio. Yrityksen toimistot sijaitsevat Kuopiossa ja Jyväskylässä. Yrityksen toimitusjohtajana toimii Mika Kekkonen. 

Yritys on Suomen Asiakkuusmarkkinointiliiton (ASML) Reilu työnantaja .

## Lähteet
Tšekin läänit

**[[Tšekin tasavalta]]** () jakautuu 13 **lääniin** (*kraj*) sekä niiden ulkopuolella olevaan pääkaupunkialueeseen (*hlavní město*). Aiemmin Tšekki jakautui 73 piiriin (*okresy*, yksikkö *okres*), joiden toimivaltuudet lakkautettiin 1. tammikuuta 2003 toteutetussa paikallishallintouudistuksessa. Läänijako oli tosin otettu käyttöön jo aikaisemmin, tammikuussa 2000.

## Taulukko lääneistä

## Läänien vaakunat

Tiedosto:Coat of arms of Prague.svg|Praha
Tiedosto:Central Bohemian Region CoA CZ.svg|Keski-Böömi
Tiedosto:South Bohemian Region CoA CZ.svg|Etelä-Böömi
Tiedosto:Plzen Region CoA CZ.svg|Plzeň
Tiedosto:Karlovy Vary Region CoA CZ.svg|Karlovy Vary
Tiedosto:Usti nad Labem Region CoA CZ.svg|Ústí
Tiedosto:Liberec Region CoA CZ.svg|Liberec
Tiedosto:Hradec Kralove Region CoA CZ.svg|Hradec Králové
Tiedosto:Pardubice Region CoA CZ.svg|Pardubice
Tiedosto:CZE Kraj Wysoczyzna COA.svg|Vysočina
Tiedosto:South Moravian Region CoA CZ.svg|Etelä-Määri
Tiedosto:Olomouc Region CoA CZ.svg|Olomouc
Tiedosto:Zlin Region CoA CZ.svg|Zlín
Tiedosto:Moravian-Silesian Region CoA CZ.svg|Määri-Sleesia
Tiedosto:CoA CZ regions.png|Tšekin läänit kartalla


## Katso myös
* ISO 3166-2:CZ
* Tšekin NUTS-aluejako

## Lähteet
Imran Khan

**Imran Khan** -nimisiä henkilöitä ovat:

*Imran Khan (s. 1952), pakistanilainen poliitikko, pääministeri 2018–2022
*Imran Khan (s. 1983), yhdysvaltalaissyntyinen intialainen näyttelijä.
Pocket beagle

**Pocket beagle** on sukupuuttoon kuollut englantilainen koirarotu.

## Ulkonäkö
Pocket beagle oli vain 20–25 cm korkea, ja joidenkin yksilöiden sanottiin olleen niin pieniä, että ne mahtuivat taskuun.

## Luonne ja käyttäytyminen
Vuonna 1615 julkaistussa herrasmiesten urheiluharrastuksia koskeneessa kirjoituksessa tulevia metsästäjiä suositeltiin hankkimaan "pieniä kinnasbeagleja", jotka toimivat sekä naisten seuralaisina että metsällä yhtä tehokkaasti kuin mikä tahansa ajokoira.

## Alkuperä
Kuninkaalliset metsästäjät jalostivat tämän beaglen kääpiöversion, jotta se mahtuisi heidän satulalaukkuihinsa. Täten se oli helppo kantaa metsästysalueelle, jossa se päästettiin irti. Kokonsa vuoksi se sopeutui myös paremmin työskentelemään vaikeakulkuisessa maastossa kuin kookkaammat ajokoirat. Elisabet I:n tiedetään omistaneen ajueellisen pocket beagleja, ja vuodelta 1575 peräisin olevassa maalauksessa kuningatar esiintyy yhden niistä kanssa. Kaikkien hänen omistamiensa yksilöiden sanottiin olleen niin pieniä, että niitä olisi voinut kuljettaa miesten hansikkaassa. 1800-luvun alkupuolella myös Yrjö III ja Yrjö IV omistivat pocket beagleja. Viimeiset merkinnät alkuperäisestä rodusta ovat 1800-luvun puolivälistä eversti Thorntonin ja 1850-luvulta herra Cranen omistamista ajueista. Normaalikokoinen beagle alkoi saavuttaa enemmän suosiota ja syrjäytti lopulta pienoismuunnoksensa.

Myöhäisviktoriaanisella aikakaudella oli havaittavissa pientä elpymistä, mutta rotu joutui tuolloin kaupallisten kasvattajien kynsiin, jotka jalostivat niin pieniä koiria kuin mahdollista ja käyttivät prosessissa runsaasti sisäsiitosta. Tästä johtuen "Viktoriaanisilla taskubeagleilla" alkoi esiintyä yhä enenevässä määrin lisääntymisongelmia: nartut eivät usein kyenneet synnyttämään normaalisti. Huonon maineen vuoksi suosio romahti merkittävästi. Kun brittiläinen Beagle Club perustettiin vuonna 1890, rekisteröitäviltä pocket beagleilta vaadittiin "todellista beaglen rotutyyppiä" ja "hyvälaatuisuutta". Ensimmäisen maailmansodan myötä jäljellä olleet pocket beagle -ajueet hajaantuivat ja 1920-luvulla elossa oli enää muutamia yksilöitä. 1930-luvun alussa rotu yritettiin vielä pelastaa, mutta jalostusohjelmaan löytyi ainoastaan yksi narttu, jonka kuoleman myötä vuonna 1935 koko rotu kuoli lopulta sukupuuttoon.

### Etymologia
*Pocket Beagle* tarkoittaa "taskubeaglea". Rotu tunnettiin myös nimillä *Glove Beagle* ("hanskabeagle"), *Mitten Beagle* ("kinnasbeagle"), *Sleeve Beagle* ("hihabeagle"), *Dwarf Beagle* ("kääpiöbeagle"), *Toy Beagle* ("kääpiöbeagle", sananmukaisesti "lelubeagle"), *Lap Beagle* ("sylibeagle"), *Lapdog Beagle* ("sylikoira-beagle"), *Singing Beagle* ("laulava beagle"), *Rabbit Beagle* ("kaniinibeagle") ja *Elizabethan Beagle* ("elisabethinbeagle").

## Lähteet
Musta Lumikki

**Musta Lumikki** on Matti Sokan ohjaama suomalainen yhteiskunnallinen draamaelokuva vuodelta 1971. Elokuvassa suomalainen sairaanhoitaja Satu ja somalialainen lääkäriopiskelija Adam rakastuvat toisiinsa. Satu tulee raskaaksi ja pariskunta joutuu kohtaamaan lähipiirissään esiintyviä ennakkoluuloja. 

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Juha Majanen

**Juha Antti Majanen** (s. 11. helmikuuta 1969 Halikko) on suomalainen juristi, joka valittiin vuonna 2021 valtiovarainministeriön kansliapäälliköksi valtiosihteerin nimikkeellä viisivuotiskaudelle 2021–2026. Hän seuraa tehtävässä Martti Hetemäkeä.

Majanen opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 2000. Hän on työskennellyt valtiovarainministeriössä vuodesta 2002 lähtien muun muassa hallinto- ja kehitysjohtajana ja budjettipäällikkönä sekä määräaikaisena kansliapäällikkönä Hetemäen jäätyä eläkkeelle. Uuden kansliapäällikön valintaprosessi pitkittyi, ja Majanen oli mukana vasta toisella hakukierroksella. Hänen nimityksensä varmistui maaliskuussa 2021.

## Lähteet
Karkeakarvainen beagle

**Karkeakarvainen beagle** (*Wire-haired Beagle*) on sukupuuttoon kuollut englantilainen koirarotu. 

## Luonne ja käyttäytyminen
Karkeakarvainen beagle oli sileäkarvaista vahvempi, sitkeämpi ja nopeampi.

## Alkuperä
Alun perin oli olemassa kaksi beagle-muunnosta, karkeakarvainen "pohjoinen" ja sileäkarvainen "eteläinen". Karkeakarvaisen uskottiin syntyneen karkeakarvaisten terriereiden ja sileäkarvaisten beaglejen välisistä risteytyksistä. Paksumman karvapeitteensä ansiosta karkeakarvainen sopeutui sileäkarvaista paremmin kylmempään ja ankarampaan ilmastoon. Vuonna 1930 eräs beagle-harrastaja kuvaili kirjoituksessaan karkeakarvaista beaglea harvinaiseksi niin jänismetsällä kuin näyttelyissäkin, ja lisäsi että rodun elvytys tulisi aloittaa mitä pikimmiten ennen kuin se kuolisi sukupuuttoon. Elvytystä ei kuitenkaan aloitettu, ja rotu painui pian unholaan.

Ei ole varmaa oliko karkeakarvainen ns. "walesinbeagle" (*Welsh Beagle*) käytännössä samaa rotua kuin karkeakarvainen beagle.

## Lähteet
Thaba Bosiu

**Thaba Bosiu** (joskus myös **Thaba Bosigo**) on vuori ja ylänkö Lesothossa sen pääkaupunki Maserun itäpuolella. Jyrkkien rinteiden suojaama ylänkö on ollut basothojen turvapaikka ja sitä pidetään myös Lesothon syntypaikkana. Nykyisin vuori on asumaton, mutta sillä on kylien jäänteitä ja sothopäällikköjen hautoja. Paikka on Lesothon kansallismonumentti ja se on myös Lesothon aielistalla Unescon maailmanperintöluetteloon.

## Maantiede

Thaba Bosiun vuori tai ylänkö sijaitsee Lesothon vuorien alarinteillä noin 50 kilometriä Caledonjoelta. Sen korkeus merenpinnasta on noin 1&nbsp;804&nbsp;metriä. Pääkaupunki Maseru sijaitsee vuorelta noin 24 kilometriä länteen. Thaba Bosiu kohoaa ympäröivästä laaksosta noin 100 metriä ja sen jyrkkien kallioiden reunustamalla huipulla on suhteellisen tasainen alue. Alue on hiekkakiveä. Ylängön pinta-ala vuoren huipulla on noin 2&nbsp;km².

## Historia

Nimi Thaba Bosiu voidaan kääntää "vuoreksi yöllä". Nimi liittyy sothopäällikkö Moshoeshoen ja hänen seuraajiensa saapumiseen tarinan mukaan yöllä vuonna 1824. Moshoeshoe seuraajineen etsi turvapaikkaa kaoottisen lifaqanen kaudella. Thaba Bosiu muodosti kallioineen luontaisen linnoituksen, jolle alkoi kerääntyä yhä enemmän pakenevia. Moshoeshoen seuraajista Thaba Bosiulla tuli basothoja.

Afrikkalaisten heimojen välisten lifaqanen kauden sotien lisäksi Thaba Bosiu toimi turvana myös eurooppalaisilta. Britit yrittivät alistaa basothoja vuonna 1852 ja vuosina 1858–1868 käytiin sotia Oranjen vapaavaltion buureja vastaan. Moshoeshoe menetti huomattavan osan basothojen viljelykelpoisesta maasta buureille Thaba Bosiun sopimuksella vuonna 1866. Louis Wepener sai surmansa luodista hänen yrittäessään vallata Thaba Bosiuta 15. elokuuta 1865.

Moshoeshoe kuoli vuonna 1870 ja hänen seuraajansa Letsie I siirsi valtakeskuksensa Matsiengiin. Moshoeshoen kolmas poika Masopa Moshoeshoe jäi vuorelle ja uhmasi siltä käsin Letsie I:n arvovaltaa. Lerotholi pisti lopulta lopun sedälleen valtaamalla vuoren 1898. Vuorelle aikanaan rakennetut puolustusvarustukset purettiin ja asukkaat siirrettiin muualle. Seuraavat parikymmentä vuotta vuori oli asumaton.

Vuonna 1917 tuolloinen Basutomaan brittiläinen siirtomaahallinto alkoi maksaa vuoren ylläpidosta. Vuonna 1967 itsenäistynyt Lesotho julisti sen kansalliseksi monumentiksi. Vaikka vuori ei ole enää poliittinen keskus, se näyttelee tärkeää osaa kansallisessa identiteetissä. Se nähdään usein valtion syntypaikkana. Basothojen kansanperinteessä siihen on liitetty maagisia voimia. Se on samoista syistä myös ollut poliittisten hankkeiden lavaste. Moshoeshoe II:n koolle kutsumasta rukoustilaisuudesta syntyi verisiä yhteenottoja poliisin ja väkijoukon välillä joulukuussa 1966. Oppositio kokoontui vuorella vuoden 1998 levottomuuksien aikaan. Vuorella ei ole nykyisellään asutusta.

Thaba Bosiu on ollut Lesothon aielistalla Unescon maailmanperintöluetteloon vuodesta 2008.

## Lähteet
Sankareiden illat

**Sankareiden illat** on Liisa Tavin toinen, vuonna 1980 julkaistu studioalbumi. Tavi osallistui albumin päätöskappaleella ”Nopea talven valo” Suomen euroviisukarsintaan 1980 mutta jäi viimeiselle sijalle.

Albumin nimkappale on balladi, jonka on säveltänyt Se-yhtyeen keulakuva Jari ”Yari” Knuutinen ja sanoittanut Hector. Kappaleen sanoituksessa mainitaan maailman merkittävin filosofi Platon ja sen sanoitus on hyvin filosofinen.

## Kappaleet
Kaikki sovitukset Pekka Tegelman.
; A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

; B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Tekijät
### Muusikot
* Liisa Tavi – laulu
* Arto Piispanen – kosketinsoittimet; piano (5)
* Seppo Rauteva – rummut, lyömäsoittimet (kaikki paitsi 5)
* Raimo Salmiheimo – basso
* Pekka Tegelman – kitarat
+
* Juhani Aaltonen – alttohuilu (3)
* Markku Johansson – flyygelitorvi (3)
* Seppo Keskinen – tenorisaksofoni (1, 11)
* Jari Metsberg – kitara (4)
* Markku Paalanen – käyrätorvi (5)
* Jarmo Savolainen – kosketinsoittimet (2, 10)
* Ari Valtonen – congarummut (9)
Lähteet:

### Tuotanto
* Pekka Aarnio – tuottaja
* Måns Groundstroem, Risto Hemmi ja Paul Jyrälä – äänitys (Finnvox-studiot, Helsinki, 1980)
* Ake Mäkinen – kansi, valokuvat
* Esa Kärki – valokuvat
Lähde:

## Lähteet
* Discogs.com
* Fenno-musiikkiarkisto

### Viitteet
Kukkia muovipussissa

**Kukkia muovipussissa** on suomalaisen laulaja-lauluntekijän Litku Klemetin 19. maaliskuuta 2021 julkaistu studioalbumi. Klemetti ja hänen levy-yhtiö kuvailevat albumia nimellä ”tyttöjen teinilevy”. Albumi on nauhoitettu Klemetin ja hänen aviomiehensä Pekka Tuomen kotistudiossa. Soundi-lehden toimittajat valitsivat levyn vuoden viidenneksi parhaaksi suomalaiseksi albumiksi. Levyllä olevat Klemetin sanoitukset ja Klemetin ja Tuomen sävellykset ja sovitukset olivat ehdokkaina Teosto-palkinnon saajaksi.

## Kappaleet

Sanoitukset Klemetti, sävellykset ja sovitukset Klemetti ja Tuomi,  paitsi kappaleessa Mona sävellys Klemetti.

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* *[[Helsingin Sanomat]]*: 
* *[[Soundi]]*: 
* *[[Kulttuuritoimitus]]*: 

## Lähteet
Harald Forss

**Harald Forss** (1911 Örebro, Ruotsi – 1996) oli ruotsalainen runoilija. Hän oli idyllikko, joka tuotannossaan muistuttaa 1920–1930-luvun Pär Lagerkvistia. Hänen runoilleen on ominaista naiivi romantiikka. Hän kirjoitti myös muistelmateokset *Skomakarstan* (1965) ja *Parnassen i S:ta Clara* (1968).

Forss kirjoitti niin oman nimensä kuin teostensa nimet pienillä alkukirjaimilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luettelo lakkautetuista Suomen paperitehtaista

Lakkautetut paperitehtaat
* Kaukaan paperitehdas, Lauritsala, Lappeenranta, 305 000 t/a  (suljettu 10.11.2025)
* Veitsiluodon paperitehdas, Kemi, 790 000 t/a (suljettu 9/2021)
* Kaipolan paperitehdas, Jämsä, 710 000 t/a (suljettu 12/2020)
* Kyron paperitehdas, Kyröskoski, Hämeenkyrö, 105&nbsp;000 t/a (suljettu 28.9.2016)
* BillerudKorsnäs, Tervasaaren paperitehdas, Valkeakoski,  100 000 t/a (suljettu 9/2016, koskien BillerudKorsnäsin tehdasosuutta Tervasaaren paperitehdaskokonaisuudesta)
* Varkauden paperitehdas, Varkaus, (paperin tuotanto lopetettu 8/2015)
* Mondi Group, Lohjan paperitehdas, Lohja 70&nbsp;000 t/a (suljettu 6/2015)
* Äänekosken paperitehdas, Äänekoski, 200&nbsp;000 t/a (suljettu 12/2011)
* Myllykosken paperitehdas,	Anjalankoski, Kouvola, 560&nbsp;000 t/a (suljettu 12.12.2011)
* Simpeleen paperitehdas, Simpele, Rautjärvi, 55&nbsp;000 t/a (suljettu 23.12.2010)
* Kankaan paperitehdas, Jyväskylä, 210&nbsp;000 t/a (suljettu tammikuussa 2010)
* Kajaanin paperitehdas, Tihisenniemi, Kajaani, 640&nbsp;000 t/a (suljettu 17.12.2008)
* Summan paperitehdas, Hamina, 415&nbsp;000 t/a (lakkautettu tammikuussa 2008)
* Voikkaan paperitehdas, Kuusankoski, Kouvola (lakkautettu syksyllä 2006)
* Kuusaansaaren paperitehdas, Kuusankoski, Kouvola (lakkautettu vuonna 2005)
* Hovinsaaren paperitehdas, Kotka (lakkautettu vuonna 1999)
* Porin paperitehdas, Pori (muutettu kartonkitehtaaksi 1990-luvun alussa)
* Haarlan paperitehdas, Tampere (lakkautettu vuonna 1989)
* Kymintehdas, Kuusankoski (lakkautettu vuonna 1989)
* Frenckellin paperitehdas, Tampere
* Enqvistin paperitehdas, Tampere
* Kissakosken paperitehdas, Hirvensalmi
* Patalankosken paperitehdas, Jämsänkoski (lakkautettu vuonna 1925)
* Hovilanhaaran paperitehdas, Jämsänkoski (lakkautettu vuonna 1974)
* Takon paperitehdas (muutettu kartonkitehtaaksi 1930-luvulla)
* Myllysaaren paperitehdas, Valkeakoski
* Ryötön paperitehdas, Ähtäri
* Kangaskosken paperitehdas, Simpele
* Tornatorin paperitehdas, Tainionkoski, Imatra
* Loimijoen paperitehdas, Loimaa (lakkautettu vuonna 1909)
* Pitkänkosken paperitehdas, Anjalankoski, Kouvola
* Holmqvistin paperitehdas (Ab Holmquists pappersbruk), Tampere (paperikone 1886-19xx)
* Santalahden paperitehdas, Tampere (lakkautettu 1990-luvulla)
* Åsrandin paperitehdas, Rakkolanjoki (yksi paperikone vuonna 1873)
* Vesakosken paperitehdas, Ikaalinen
* Juvankosken paperitehdas, Salo
* Järvenojan paperitehdas, Aura
Jurvelin

**Jurvelin** on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* Aappo Jurvelin (1870–1962), kansanparantaja ja maanviljelijä
* Anna-Maria Jurvelin (s. 1971), sopraano ja oopperalaulaja
* Esko Jurvelin (s. 1935), tenori ja laulunopettaja
* Jukka Jurvelin (s. 1957), Kuopion yliopiston lääketieteellisen fysiikan ja tekniikan professori
* Pekka Jurvelin (s. 1955), lääketieteen lisensiaatti, lastenneurologi ja luontokirjailija.
Lars Forssell

**Lars Forssell** (1928 Tukholma, Ruotsi – 2007  Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen runoilija ja Ruotsin akatemian jäsen. Hän kirjoitti aktiivisesti lehtiin. Esikoisrunokokoelma *Ryttaren* ilmestyi 1949. Hänen runotuotantonsa on vaikeaselkoista eikä siten nauti suurta suosiota. Hän on kirjoittanut myös laulurunoja ja ruotsintanut toisen maailmansodan jälkeistä ranskalaista laulurunoutta. Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu näytelmiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Naamiot

**Naamiot** on Liisa Tavin albumi vuodelta 1984.

*[[Suomen Kuvalehti|Suomen Kuvalehden]]* Jorma Tuominen kuvasi pitkään odotettua albumia tuhlatuksi tilaisuudeksi huolimatta ammattitaitoisista studiomuusikoista. Hän vieroksui sen moralistista totisuutta ja surumielisyyttä: ”Sopiessaan Liisa Tavin ilmaisuun *Naamioiden* laulut samalla alleviivaavat sen kapeutta.”

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
*Junior Simola – basso
*Keimo Hirvonen – rummut
*Pekka Rechardt – kitarat
*Pekka Hedkrok – kosketinsoittimet
*Jone Takamäki – saksofonit

## Lähteet
*Discogs.com
*Fenno-musiikkiarkisto
### Viitteet
Luettelo puhekieleen vakiintuneista tavaramerkeistä

Tässä listassa on tavaramerkkejä ja mitätöityjä tavaramerkkejä, jotka ovat vakiintuneet yleiskielessä käyttöön minkä tahansa sanan tavoin.

Luettelossa on seuraavan kaltaisia sanoja:

* **Entisiä tavaramerkkejä**, joiden omistaja on menettänyt oikeuden tavaramerkkiin, kun sana on muuttunut yleiskieliseksi sanaksi. Kun sana menettää erottumiskykynsä ja sitä käytetään yleisesti puhekielessä kaikista vastaavista tavaroista tai palveluista, voidaan tavaramerkki mitätöidä.
* **Hylättyjä tavaramerkkejä**, joita ei enää käytetä.
* **Voimassa olevia tavaramerkkejä**, jotka ovat voimassa jossain päin maailmaa.

## Luettelo

## Lähteet
Eizik Meir Dick

**Eizik Meir Dick** eli **Isaac Mayer Dick** (1814 Vilna – 1893 Vilna) oli juutalainen kirjailija. Hän kirjoitti lyhyitä kertomuksia jiddišiksi ja hepreaksi. Suositut moralisoivat kertomukset mukailevat tunnettuja teoksia.

## Huomautuksia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Giuseppe Dessì

**Giuseppe Dessì** (1909 Cagliari, Sardinia, Italia  – 1977 Rooma, Italia) oli italialainen kirjailija, jonka kirjojen tapahtumaympäristö on Sardinia. Hän kuvaa tapahtumia historiallisesta perspektiivistä. Esikoisromaani *San Silvano* ilmestyi 1939. Sen henkilöhahmoja Dessì käyttää myöhemmissäkin teoksissaan *I passieri* (1955) ja pääteoksessa *Varjojen maa* (*Paese d'ombre*, 1972).

Dessì sai vuonna 1972 Premio Strega -palkinnon.

## Suomennettu tuotanto
* *Varjojen maa* (*Paese d'ombre*), suom. Jorma Kapari. Jyväskylä: Gummerus 1977. 

## Lähteet
Per Anders Fogelström

**Per Anders Fogelström** (1917 Tukholma, Ruotsi – 1998) oli ruotsalainen kirjailija. Hän kuvasi teoksissaan erityisesti Tukholmaa ja sen asukkaita. Menestysromaani oli *Sommaren med Monika*, jonka pohjalta Ingmar Bergman on ohjannut samannimisen elokuvan.

## Palkinnot ja tunnustukset
* BMF-plaketten 1961 ja 1963

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Moshoeshoen päivä

**Moshoeshoen päivä** on Lesothon kansallinen juhlapäivä, jota vietetään vuosittain 11. maaliskuuta.

Moshoeshoen päivää vietetään Lesothon perustajana pidetyn kuningas Moshoeshoen muistoksi. Juhlapäivää ehdottivat Basutoland Progressive Association -järjestön jäsenet vuonna 1913. Alkuperäisen ehdotuksen mukaan päivää oli tarkoitus viettää 12. maaliskuuta, jolloin Moshoeshoe solmi sopimuksen Basutomaan protektoraatin perustamisesta brittien kanssa. Päivä virallistettiin vuonna 1919 kansallisena juhla- ja vapaapäivänä.

Päivän ensimmäisissä juhlallisuuksissa Basutomaan brittiläinen asiamies Edward Garraway lahjoitti tuolloiselle kuninkaalle Griffith Lerotholille hopeisen pistoolin norsunluisella kahvalla. 1920-luvulta lähtien päivän yhteydessä alettiin järjestää esimerkiksi perinteisiä tanssi- ja lauluesityksiä sekä raveja. Eri koulujen oppilaat kilpailivat toisiaan vastaan laulukisoissa. Vuonna 1996 tuolloin vallassa ollut Basutoland Congress Party -puolue siirsi Moshoeshoen päivän nykyiselle päivämäärälleen 11. maaliskuuta. 11. maaliskuuta oli Moshoeshoen kuolinpäivä. Edellinen päivä katsottiin ongelmalliseksi brittien siirtomaahistorian takia.

## Lähteet
Hubert Fichte

**Hubert Fichte** (1935 Perleberg, Brandenburg, Saksa – 1986 Hampuri, Länsi-Saksa) oli länsisaksalainen kirjailija. Hän oli silloisessa yhteiskunnassa monessa suhteessa ulkopuolinen – avioton lapsi, joka protestanttina kasvoi katolisessa orpokodissa, puolijuutalainen, homoseksuaali – ja tuotannossaan hän käsitteli ihmisiä, jotka elävät yhteiskunnan laitamilla. Hän on kirjoittanut lapsuudenkokemuksistaan muun muassa kirjoissa *Der Aufbruch nach Turku* (1963) ja *Das Waisenhaus* (1965) Hän kirjoitti myös Keski- ja Etelä-Amerikan sekakulttuureja käsitteleviä "etnopoeettisia" kirjoja.

## Suomennetut teokset

## Lähteet
Penelope Fitzgerald

**Penelope Fitzgerald** (1916 Lincoln, Britannia – 2000 Lontoo, Britannia) oli brittiläinen kirjailija.

Fitzgerald kirjoitti romaaneja ja elämäkertoja ja toimi Lontoossa englanninopettajana. Hän työskenteli kuolemaansa asti, ja hänen viimeinen teoksensa *The Means of Escape* ilmestyi hänen kuolemansa jälkeen syksyllä 2000.

Fitzgerald sai Booker-palkinnon romaanista *Offshore*.

## Lähteet
Giovanni Zarrella

**Giovanni Zarrella** (s. 4. maaliskuuta 1978 Hechingen, Baden-Württemberg) on saksalais-italialainen laulaja ja televisiojuontaja. Kykyjenetsintäkilpailusta 2000-luvun alussa maineeseen ampaissut Zarrella aloitti soolouransa 2006. Hän on muun muassa laulanut italiankielisiä versioita saksalaisista popmusiikin menestyskappaleista, kuten "Ci sarai" ("Irgendwie, irgendwo, irgendwann").

## Ura
Giovanni Zarrella syntyi italialaisten siirtolaisten perheeseen Etelä-Saksassa, ja omaksui sekä saksan että italian kielen. Hän muutti perheensä mukana Italiaan 1990-luvulla, mistä hän kuitenkin palasi Saksaan. Zarrellan ensimmäinen yhtye oli Brotherhood, jonka hän perusti kuusitoistavuotiaana. Sittemmin hän opiskeli ATK-alaa, mutta suuntautui lopulta muusikon ammattiin. Zarrellan läpimurto tapahtui 2001, jolloin hän oli mukana Bro'Sis-lauluyhtyeessä, joka voitti saksalaisen *Popstars*-musiikkikilpailun. Bro'Sis oli aktiivinen neljän vuoden ajan, ja siihen kuului Zarrellan ohella muun muassa Ross Antony, Hila Bronstein ja Indira Weis. Bro'Sisin tyylilajit olivat R&B ja pop, ja siltä ilmestyi neljä studioalbumia sekä muutama singlejulkaisu.

Zarrellan ensimmäinen sooloalbumi, *Coming Up* (2006), menestyi huonosti. Seuraava albumi, *Musica* (2008), nousi Saksan musiikkilistalla sijalle 90. Albumin menestynein kappale oli "Wundervoll - Sei bellissima". Sitä seuraavat albumit, *Ancora musica* (2010) ja *La vita è bella* (2019), menestyivät aiempia paremmin paitsi Saksassa, myös Itävallassa ja Sveitsissä.

Zarrella aloitti televisiojuontajana syksyllä 2005 ohjelmassa *Bravo Sport TV*. Sen jälkeen hän on juontanut lukuisia viihdeohjelmia, kuten *Popstars* (2008). ProSieben-kanava esitti vuonna 2010 tositelevisio-ohjelman *Jana Ina & Giovanni – Pizza, Pasta & Amore*, jossa Zarrella esiintyi puolisonsa Jana Inan kanssa.

## Diskografia
### Studioalbumit
*Coming Up (2006)
*Musica (2008)
*Ancora musica (2010)
*La vita è bella (2019)
### Singlet (valikoitu)
*Wundervoll – sei bellissima (2008)
*I Can’t Dance Alone (2010)
*Senza te (Ohne dich) (2019)
*Ci sarai (Irgendwie) (2021)

## Lähteet
Väinö Kemppainen

**Väinö Kemppainen** (19. kesäkuuta 1889 Oulu – 29. syyskuuta 1927 Oulu) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Hän teki valtaosan urastaan Oulun Työväen Näyttämöllä.

## Ura
Ennen ammattinäyttelijän uraansa Kemppainen työskenteli kirjansitojana. Taiteellisen uransa hän aloitti Oulun Työväen Näyttämöllä 1907, alkuun iltanäyttelijänä, sittemmin vakinaisena. Oulun kausi päättyi 1921, minkä jälkeen Kemppainen toimi kaksi vuotta Karihaaran Työväen Näyttämön johtajana. Sitä seurasi lyhyt rupeama Jyväskylän Työväen Näyttämön johtajana. Vuonna 1926 Kemppainen aloitti uudelleen Oulun Työväen Näyttämön näyttelijänä.

Kemppaisen rooleja olivat muiden muassa Turkka laulunäytelmässä *[[Tukkijoella (näytelmä)|Tukkijoella]]*, Jussi näytelmässä *[[Pohjalaisia (näytelmä)|Pohjalaisia]]*, Klaus Kurki klassikkoballadissa *[[Elinan surma]]* sekä nimiosat Ingmar Santerin näytelmässä *Juho Vesainen* ja Alexandre Dumas'n näytelmässä *Edmund Kean*.

## Lähteet
*

### Viitteet
Palavat ikkunat

**Palavat ikkunat** on Liisa Tavin albumi vuodelta 1981. Kaikki sovitukset on tehnyt Pekka Tegelman, ja albumin on tuottanut Pekka Aarnio.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
*Heikki Virtanen – basso
*Keijo Hirvonen – rummut
*Pekka Tegelman – kosketinsoittimet, kitarat
*Esa Kotilainen – kosketinsoittimet (A2, A5)

## Lähteet
*Discogs.com
Antti Kiiski (näyttelijä)

**Antti Kiiski** (13. joulukuuta 1887 Terijoki – 20. maaliskuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Hän työskenteli lukuisilla työväen näyttämöillä vuodesta 1905 alkaen.

## Ura
Kiiskin vanhemmat olivat kalastaja Antti Kiiski ja Anna Honkanen. Ennen näyttelijän uraansa hän toimi rautatieläisenä. Kiiski aloitti taiteellisen uransa Terijoen Työväen Näyttämöllä 1905–1910, vuosina 1910–1911 hän toimi Kaarlo Karin johtamassa Suomalaisessa Teatteriseurueessa ja 1912–1918 Pietarin rautatieläisten näytelmäseurassa. Vuosina 1920–1921 Kiiski näytteli Heikki Välisalmen johtamassa Pietarin Suomalaisessa Teatterissa.

Kiiski palasi itsenäiseen Suomeen ja näytteli 1921–1922 Kymin Työväen Näyttämöllä, 1922–1923 Savonlinnan Työväen Teatterissa, 1923–1925 Terijoen Työväen Näyttämöllä, 1925–1926 Lahden Teatterissa, 1927–1928 Karppilan Työväen Näyttämöllä, 1928–1929 Pitkänrannan Työväen Näyttämöllä ja 1929 alkaen jälleen Terijoen Työväen Näyttämöllä. Kiiski toimi myös usean edellämainitun näyttämön johtajana.

Kiiskin näyttämötehtäviä olivat muun muassa *[[Nummisuutarit|Nummisuutareiden]]* Esko ja *[[Nukkekoti (näytelmä)|Nukkekodin]]* Torvald Helmer. Ludvig Holbergin komediassa *Valtioviisas kannunvalaja* Kiiskillä oli Hermannin osa.

Kiiskin opettajista mainittakoon Hemmo Kallio ja Kaarlo Kari.

## Lähteet
*

## Viitteet
Žibuoklė Martinaitytė

**Žibuoklė Martinaitytė-Rosaschi** (s. 1973 Leningrad) on liettualainen säveltäjä.

Martinaitytė opiskeli aluksi Juozo Naujalio muzikos gimnazijassa Kaunasissa ja jatkoi sitten sävellysopintoja Liettuan musiikki- ja teatteriakatemiassa vuosina 1991–1993 Bronius Kutavičiuksen sekä vuosina 1993–1997 Julius Juzeliūnaksen johdolla. Hän osallistui myös monille ulkomailla järjestetyille kursseille, kuten Darmstadtin uuden musiikin kesäkursseille Saksassa vuonna 1998. Martinaitytė voitti vuonna 2010 parhaan orkesteriteoksen palkinnon teoksella *Thousand Doors to the World* Liettuan säveltäjäliiton järjestämässä sävellyskilpailussa. Hän on tullut useassa muussakin yhteydessä Liettuan säveltäjäliiton palkitsemaksi ja saanut muitakin palkintoja. Esimerkiksi vuonna 2020 hänelle myönnettiin sekä Liettuan kansallinen kulttuuri- ja taidepalkinto että Guggenheim-stipendi.

Martinaitytė on säveltäjänä ollut aktiivisin kamarimusiikin parissa. Hän on suosinut epätavallisia instrumentaatioita, joissa korostuvat matalan rekisterin äänet. Hän on teoksissaan myös haastanut soitinten teknisiä rajoja. Maita, joissa Martinaitytėn tuotantoa on esitetty, ovat olleet Liettua, Suomi, Venäjä, Ukraina, Puola, Saksa, Itävalta, Ranska ja Yhdysvallat. Aloitettuaan uransa Euroopassa säveltäjä on asettunut New Yorkiin.

## Lähteet
Outi Kero

**Outi Kero** (s. 1988 tai 1989) on suomalainen näyttelijä, joka näytteli pääroolin elokuvassa *[[Vähän kunnioitusta]]* (2010).

Kero toimii myös *Tunneteatteri*-nimisen Helsingin työväenopiston ja Kehitysvammatuki 57 ry:n näytelmäkurssin vertaisryhmän vetäjänä. Kerolla itsellään on kehitysvamma.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Niin se käy

**Niin se käy** on Liisa Tavin albumi vuodelta 1986. Sen on tuottanut Pekka Aarnio ja sovittanut Pekka Tegelman.

## Kappaleet
### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
*Junior Simola – basso
*Pekka Tegelman – basso (B1, B4), kitarat, piano
*Reino Laine – rummut
*Matti Tegelman – rummut (B1, B4)
*Arto Piispanen – kosketinsoittimet
*Petri Rantala – lyömäsoittimet
*Heikki Keskinen – saksofonit
*Juha Salo, Junior Simola, Timo Ylinen – taustalaulu

## Lähteet
*Discogs.com
*Fenno-musiikkiarkisto
Nightingale Health

**Nightingale Health Oyj** on suomalainen terveysteknologiayhtiö.

Nightingale Health listautui Helsingin pörssin First North -listalle maaliskuussa 2021. Vuonna 2025 yhtiö siirtyi Helsingin pörssin päälistalle 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nightingale Health
Hugo Makkonen

**Hugo Valter Makkonen** (1. helmikuuta 1896 Savonlinna – 2. syyskuuta 1964) oli suomalainen näyttelijä. Hänen ominta alaansa olivat laulunäytelmät.

## Ura
Makkosen vanhemmat olivat puutyömies Paavo Makkonen ja Henriikka Kaiponen. Hän opiskeli laulua kanttori Arvi Lindroosin, laulajatar Dagmar Parmaksen ja musiikinopettaja Väinö Lehtisen johdolla. Makkonen työskenteli kiinnitettynä näyttelijänä Savonlinnan Työväen Teatterissa 1914–1920, Porin Työväen Teatterissa 1921–1923 ja Tampereen Työväen Teatterissa 1923–1948.

Makkosen erikoisalaa olivat operetit ja laulunäytelmät. Hänen roolejaan olivat muiden muassa Jussi näytelmässä *[[Pohjalaisia (näytelmä)|Pohjalaisia]]*, Teemu komediassa *[[Nummisuutarit]]*, Boni operetissa *[[Mustalaisruhtinatar]]* ja Koloman Zsuoan näytelmässä *Kreivitär Maritza*. Makkosen rooliluetteloon kuuluu myös kolme Aleksis Kiven *Seitsemästä veljeksestä*, nimittäin Aapo, Lauri ja Eero.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Sunday Adeyemo

**Sunday Adeyemo** (s. 1972, lempinimeltään **Igboho**) on nigerialainen autokauppias, joka on tullut tunnetuksi jorubien keskuudessa vaikutusvaltaisena hahmona fulbeihin ja karjankasvatukseen liittyvän verisen konfliktin aikana. Adeyemo on vaatinut fulbejen poistumista maan lounaisosista ja hän on tukenut myös ajatusta jorubien itsenäisyydestä.

## Elämäkerta
Sunday Adeyemo syntyi vuonna 1972 Oyon osavaltiossa Igbohon kaupungissa. Sittemmin hän sai usein käytetyn lempinimensä "Igboho" kotikaupunkinsa mukaan.

1990-luvun loppupuolella Adeyemo tuli tunnetuksi eri jurbaryhmittymien yhteenotoissa. Hänen väitettyjä edesottamuksiaan on kuvattu myös nigerialaisessa elokuvassa, jossa hänen tarinaansa liittyy myös taikuus ja *[[juju (uskonto)|juju]]*. Paikallisesti hän sai mainetta vahnigoittumattomana hahmona.

Sittemmin Adeyemo on toiminut autokauppiaana Ibadanissa. Yrityksen taustoja ei tunneta varmuudella, mutta Adeyemo on myynyt eri automerkkejä aina Toyotasta Rolls Royceen. Hänen asiakaskuntaansa on kuulunut esimerkiksi monia vaikutusvaltaisia poliitikkoja, joiden kanssa hän on myös esiintynyt usein julkisuudessa.

2010-luvulla kasvoivat jännitteet Nigerian lounaisosien väestön ja pohjoisempaa tulevien karjaa kasvattavien fulbejen välillä. Kahden ryhmän välillä on ollut myös verisiä yhteenottoja. Adeyemo tuli tunnetuksi karjankasvattajien vastaisista ulostuloistaan. Hän on vaatinut esimerkiksi fulbejen poistumista Nigerian lounaisosista. Sittemmin hän on ilmaissut myös halunsa luoda jorubien itsenäinen valtio.

Kannattajiensa joukossa Adeyemo on sankarihahmo. Hänen vastustajansa ovat syyttäneet häntä etnisen väkivallan lietsomisesta.

Lokakuussa 2023 Sunday Igboho vapautettiin Beninissä, jossa hänet oli pidätetty pakeni poliisia Nigeriassa vuonna 2021.

## Lähteet
Keijo Antero Moksen

**Keijo Antero Moksén** (s. 1950) on suomalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän käytti taiteilijanimeä **Keijo-Antero**.

Armeijan jälkeen Moksén perusti oman orkesterin nimeltä Saletti. Vuonna 1977 hän voitti Uudet kyvyt -kilpailun Hämeen sarjan. Kilpailun televisioesityksen jälkeen hän teki levytyssopimuksen Tophits-FinnHits -levy-yhtiön kanssa. Keijo-Antero oli mukana Syksyn sävel -kilpailussa vuonna 1979, jolloin hän sijoittui kolmanneksi kappaleella ”Hetki Lapselle”. Kilpailun voitti Lea Laven kappaleella ”Ei oo, ei tuu” ja toiseksi sijoittui Purema kappaleella ”Elegia”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*
Alain Poher

**Alain Émile Louis Marie Poher** (ranskaksi: [alɛ̃ pɔɛʁ]; (17. huhtikuuta 1909 – 9. joulukuuta 1996) oli ranskalainen Demokraattisen keskustapuolueen poliitikko. Hän toimi Val-de-Marnen senaattorina vuosina 1946–1995.

Poher oli Euroopan parlamentin puhemies 1966–1969.

Hän oli Ranskan senaatin presidentti 3. lokakuuta 1968 – 1. lokakuuta 1992 ja toimi sen lisäksi kahdesti maan väliaikaisena presidenttinä. Poher oli presidenttiehdokas vuoden 1969 presidentinvaaleissa, jossa hän hävisi toisella kierroksella Georges Pompidoulle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jarosław Kalinowski

**Jarosław Kalinowski** (ääntäminen puolaksi: [jaˈrɔswaf kaliˈnɔfskʲi] (s. 12. huhtikuuta 1962 Wyszków) on puolalainen poliitikko. Hän edustaa Puolan kansanpuoluetta.

Hänet valittiin ensimmäisen kerran Sejmiin vuonna 1993 ja hänet valittiin uudelleen myös seuraavissa vaaleissa: 1997, 2001, 2005 ja 2007. Vuoden 2005 parlamenttivaaleissa hän sai 15 855 ääntä kahdeksannestatoista vaalipiirissä, Siedlcen vaalipiirissä. Hänet valittiin uudelleen Sejmiin jälleen 21. lokakuuta 2007 pidetyissä parlamenttivaaleissa. Kalinowski valittiin 7. kesäkuuta 2009 Euroopan parlamentin jäseneksi Masovian voivodikunnan vaalipiiristä. Hän sai 51 014 ääntä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Andrzej Olechowski

**Andrzej Marian Olechowski** (ääntäminen puolaksi: [ˈandʐɛj ɔlɛˈxɔfskʲi] (s. 9. syyskuuta 1947 Krakova, Puola) on puolalainen poliitikko. Hän oli yksi Kansalaisfoorumi-puolueen perustajista vuonna 2001 yhdessä Donald Tuskin ja Maciej Płażyńskin kanssa. Hän toimi valtiovarainministerinä vuonna 1992 Jan Olszewskin hallituksessa ja ulkoministerinä vuosina 1993–1995 Waldemar Pawlakin hallituksessa.

Olechowski oli sitoutumaton ehdokas vuoden 2000 presidentinvaaleissa ja tuli toiseksi istuvan presidentin Aleksander Kwaśniewskin jälkeen. Vuonna 2002 hän oli Kansalaisfoorumin ehdokas Varsovan pormestariksi, mutta ei päässyt edes toiselle kierrokselle. Sen jälkeen hän alkoi siirtyä pois politiikan parista.
Anttolan hyvinvointiasema

**Anttolan hyvinvointiasema** on Mikkelin Anttolan pitäjän kirkonkylällä palveleva julkinen sosiaali- ja terveysasema. Vuoden 2017 alusta Mikkelin terveys- ja sosiaalipalveluiden toteuttamisesta on vastannut usean kunnan yhteisen Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä Essote ja vuoden 2023 alusta Etelä-Savon hyvinvointialue.

Terveysaseman laboratoriotoiminnoista vastaa Itä-Suomen laboratoriokeskuksen liikelaitoskuntayhtymä (ISLAB).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Essote - sairaaloiden ja hyvinvointikeskusten osoitteet ja kartat  (essote.fi)
*Anttolan hyvinvointiasema  (suomi.fi)
*Essote Palveluopas 2020 (issuu.com)
Iranin presidentinvaalit 2009

**Iranin presidentinvaalit 2009** järjestettiin Iranissa 12. kesäkuuta 2009. Istuva presidentti Mahmoud Ahmadinejad pyrki jatkokaudelle. Seuraavana aamuna Iranin uutistoimisto Islamic Republic News Agency ilmoitti, että kun kaksi kolmasosaa äänistä oli laskettu, niin Ahmadinejad oli voittanut vaalit 62%:lla annetuista äänistä, ja että hänen vastaehdokkaansa Mir-Hosein Musavi oli saanut 34% äänistä. Tuloksissa esiintyi suuria sääntöjenvastaisuuksia, ja ihmiset olivat niistä yllättyneitä, mikä johti miljoonien iranilaisten mielenosoituksiin jokaisessa iranilaisessa kaupungissa ja ympäri maailmaa ja opposition vihreän liikkeen ilmaantumiseen.

## Tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sultan (elokuva)

**Sultan** (suomeksi ”Kuningas”) on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen urheiludraamaelokuva, jonka ohjasi ja kirjoitti Ali Abbas Zafar. Salman Khan näyttelee nimiroolia vastanäyttelijänään Anushka Sharma. Elokuva keskittyy Sultan Ali Khaniin, kuvitteelliseen haryanalaiseen pehlwani-painijaan ja entiseen painin maailmanmestariin, jonka menestyksekäs ura on luonut kuilun hänen henkilökohtaisessa elämässään.

*Sultan* sai ensi-iltansa Id al-Fitrinä 6. heinäkuuta 2016. Elokuva oli suuri kaupallinen menestys ja se voitti muutamia palkintoja.

## Näyttelijät

## Soundtrack

## Vastaanotto
Box Office India julisti *Sultanin* ”jymymenestykseksi”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Sami Myllys

**Sami Myllys** on suomalainen dokumenttielokuvien ohjaaja, tuottaja, kuvaaja ja käsikirjoittaja. 

Myllys toimii MTV:n Asian ytimessä.doc dokumenttisarjan pääkuvaajana. 

## Elokuvat
* #Fillaripäiväkirja  (eng. #Bicyclediary) (2018) 
* Operaatio M-25 Kiantajärven tähtimoottori (2021)
* Vaiettu uhka (eng. Unspoken threat) (2023)

## Lähteet
* 
* 
* Fillaripäiväkirjasta dokumenttielokuva Karkkilan tienoo 5.1.2024
* MTV Uutisten suosikkiohjelmassa uudistuksia – koskettavia dokumentteja syksyn ajan MTV Uutiset 27.8.2024

## Aiheesta muualla
* Yle Areena - Operaatio M-25 - Kiantajärven tähtimoottori
* Films for change - #Bicyclediary 
* 
* Vaiettu uhka
Lublinin kolmio

**Lublinin kolmio** (; ; ) on Liettuan, Puolan ja Ukrainan muodostama kolmiosainen taloudellinen, kulttuurillinen ja poliittinen yhteistyöjärjestö, jonka tarkoituksena on tukea Ukrainan liittymistä Euroopan unioniin.

Lublinin kolmion maat ovat ilmoittaneet tukevansa Ukrainan alueellisen koskemattomuuden palauttamista kansainvälisesti tunnustetuilla rajoilla ja vaatineet Venäjää lopettamaan sotatoimet sitä vastaan. Lublinin kolmio tukee myös Ukrainan Nato-kumppanuutta ja pitää Ukrainan Nato-jäsenyyden toimintasuunnitelmaa seuraavana välttämättömänä askeleena tähän suuntaan.

Lublinin kolmion mailla on vahvat kulttuurilliset ja historialliset siteet. Liettuan, Puolan ja Ukrainan ulkoministerit Linas Linkevičius, Jacek Czaputowicz ja Dmytro Kuleba allekirjoittivat liiton perustamista koskevan yhteisen julistuksen 28. heinäkuuta 2020 Puolan Lublinissa viitaten tällä keskiaikaiseen Lublinin unioniin, joka loi Puola-Liettuan valtioliiton.

Ajatus tällaisen organisaation perustamisesta kuuluu puolalaiselle ruhtinaalle Adam Czartoryskille, mutta sen esitti ensimmäisenä ukrainalainen poliitikko Vjatšeslav Tšornovil.

## Katso myös
* Itäinen kumppanuus
* Kolmen meren aloite
* Visegrád-ryhmä
* GUAM
* Demokraattisten valintojen yhteisö
* Intermarium

## Lähteet
Vivarium

**Vivarium** on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut kauhu- ja tieteiselokuva, jonka pääosissa näyttelevät Jesse Eisenberg ja Imogen Poots. 

Elokuva on irlantilainen, tanskalainen ja belgialainen yhteistuotanto, joka sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 18. toukokuuta 2019. Elokuva kertoo pariskunnasta, joka ostaa asunnon merkilliseltä Yonderin esikaupunkialueelta, jossa kaikki asunnot ovat identtisiä.

## Juoni
Elokuva alkaa kohtauksella, jossa käenpoikanen valtaa linnunpesän työntäen pesän asukkaan oikeat poikaset ulos pesästä. 

Ala-asteen opettaja Gemma (Imogen Poots) ja hänen poikaystävänsä Tom (Jesse Eisenberg) etsivät omaa asuntoa. Omituinen kiinteistönvälittäjä Martin (Jonathan Aris) tarjoaa heille asuntoa Yonderin esikaupunkialueelta, ja vie heidät katsomaan asuntoa numero 9. Asunnolla Martin kyselee heiltä heidän lastenhankintasuunnitelmistaan, ja katoaa äkkiarvaamatta kesken asuntoesittelyn. Gemma ja Tom lähtevät ajamaan talolta pois, mutta näkevät joka puolella vain identtisiä asuntoja ja päätyvät yhä uudestaan asunnon 9 ovelle. He eivät voi muuta kuin yöpyä asunnossa, jota Martin heille tarjosi.

## Vastaanotto
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 72 prosenttia arvosteluista on ollut myönteisiä. Sivuston mukaan elokuvassa on kiinnostavia ideoita, ja se yhtälailla hämmentää ja kiehtoo katsojaansa. Myös näyttelijäsuorituksia kehuttiin. Jotkut kriitikot rinnastivat elokuvan asetelman niin nykypäivän kapitalismiin kuin käynnissä olevaan koronaviruspandemiaan. Elokuvan voi nähdä myös metaforana ihmiselämän merkityksestä. Kriitikko Jared Mobarak rinnastaa elokuvan päähenkilöiden synkän tilanteen todellisuuteen: kapitalistisessa maailmassa ihmiset ovat vain välineitä ja yksilöllisyys vain valeasu. Ihmiset sopeutuvat vallitsevaan järjestelmään, ostavat talon ja lisääntyvät luoden näin itselleen korvaajat pitämään kapitalistista koneistoa käynnissä. Tämä tehdään täysin vapaaehtoisesti, koska siitä on tullut luonnonmukaista.

## Lähteet
Beige

**Beige** eli **beesi** on vaalean ruskehtava värisävy, jota eri lähteissä kuvaillaan  vaalean hiekankeltaiseksi tai ruskean erityisen vaaleaksi sävyksi. Ranskassa se on maalaamattoman villan erittäin vaalean kellanruskea väri. Eri beigesävyjä ovat mm. beasar, bisque, dead spaniard, hare naturel, niini, papyrus ja suede. Beigestä on olemassa vakioiduissa värikartastoissa, esimerkiksi ajoneuvojen spraymaaleissa useita asteita, kuten harmaabeige.

Sana *beige* on peräisin ranskan kielestä, jossa se on alkujaan tarkoittanut värjäämätöntä luonnonvillaa ja sen ruskehtavaa väriä. Ranskassa sana esiintyy lähinnä Burgundin ja Franche-Comtén alueiden murteissa, ja se tulee keskiranskan sanan *baige* kautta vanhan ranskan sanasta *bege*, jonka alkuperä on tuntematon. Värisävynä beige esiintyy englannin kielessä ensimmäisen kerran vuonna 1891, mutta värjäämättömän villan väriä kuvailevana adjektiivina se on tunnettu jo aiemmin, tietynlaisen kankaan nimenä jo vuonna 1819.

Kirkkautensa ja suhteellisen neutraaliutensa ansiosta beige on sävynä yhteensopiva monen puhtaan perusvärin, kuten punaisen, sinisen, keltaisen, sinivihreän, violetin, viininpunaisen tai aprikoosinkeltaisen kanssa. Se sopii myös neutraaliin harmaaseen, jolloin huoneesta tulee rauhallinen ja tyylikäs. Beige on hyvä huonesuunnittelun perussävyksikin, jolloin siihen voidaan lisätä täyteläisempiä värejä viimeistelemään kokonaisuuden.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Viron europarlamenttivaalit 2009

**Viron europarlamenttivaalit 2009** järjestettiin Virossa 7. kesäkuuta 2009. Vaaleissa valittiin kaikki kuusi edustajaa Euroopan parlamenttiin.

## Tulokset

## Valitut ehdokkaat
Euroopan parlamenttiin valitut ehdokkaat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Axel Valdemar Lindberg

**Axel Valdemar (Waldemar) Lindberg** (9. marraskuuta 1860 Loppi – 8. lokakuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen juristi, virkamies ja porvarissäädyn sihteeri seitsemillä eri valtiopäivillä.

## Henkilöhistoria
Lindbergin vanhemmat olivat tehtailija Johan August Lindberg ja Amanda Amalia Sohlman ja puoliso vuodesta 1889 Aina Maria Georgine Tammelander. Teatterihistorioitsija Ester-Margaret von Frenckell oli heidän tyttärensä. Lindberg tuli ylioppilaaksi 1879 ja suoritti oikeustutkinnon 1884, varatuomarin arvon hän sai 1886. Hän oli senaatissa ylimääräinen kopisti vuodesta 1885, senaatin sivilitoimituskunnan kanslisti 1890–1896, Helsingin raastuvanoikeudessa rikosasiain notaari 1887–1896, Helsingin maistraatin oikeusneuvosmies 1896–1913, raastuvanoikeuden siviilinotaari 1913–1914 ja merenkulkuhallituksen merenkulkuneuvos 1917–1926. Lindberg hoiti myös useaan otteeseen Helsingin kunnallispormestarin virkaa ja toimi Helsingin kaupunginvaltuuston sihteerinä 1914–1917. Vuonna 1918 hän oli korkeimman hallinto-oikeuden jäsenenä ja hallintoneuvoksena. Porvarissäädyn sihteerinä Lindberg toimi valtiopäivillä 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.

Lindberg oli höyrykattilakomitean puheenjohtajana 1907, merenkulkukomitean puheenjohtajana 1913 ja 1918 ja Suomen merilakikomitean puheenjohtajana 1926 sekä skandinavialaisen merilakikomitean Jäsenenä 1919. Hän oli Helsingin merimieshuoneen sihteerinä 1898–1917 sekä vuodesta 1926 alkaen, Suomen kauppavaltuuskunnan keskusvaliokunnan sihteerinä 1900–1919, Suomen palkinto-oikeuden puheenjohtajana 1920 ja Helsingin satamahallituksen jäsenenä 1928. Helsingin Säästöpankin johtokunnan jäsen hän oli vuodesta 1916 ja pankin asiamiehenä hän toimi vuodesta 1928 lähtien. Lindberg julkaisi eräitä lainopillisia teoksia.

## Julkaisuja
* *Formulär för överexekutorer*, 1911

## Lähteet
Maurizio Gucci

**Maurizio Gucci** (26. syyskuuta 1948 – 27. maaliskuuta 1995) oli italialainen liikemies ja Guccin muotitalon johtaja. Hän oli Rodolfo Guccin poika ja Guccio Guccin pojanpoika.

## Elämäkerta
Maurizio Gucci syntyi 26. syyskuuta 1948 Firenzessä, Rodolfo Guccille ja Sandra Ravellille. 

Toukokuussa 1983 Rodolfo Gucci kuoli Milanossa. Maurizio Gucci peri isänsä enemmistöosuuden yhtiöstä ja aloitti oikeussodan setäänsä Aldo Guccia vastaan Guccin muotitalon täydestä hallinnasta (syyte, jota johti kaupunginsyyttäjä Rudolph Giuliani ja jossa Domenico de Sole edusti Guccin perhettä).

Vuonna 1988 Maurizio Gucci myi lähes 47,8 prosenttia Guccista Bahrainissa toimivalle sijoitusrahasto Investcorpille (Tiffanyn omistaja vuodesta 1984) ja säilytti 50 prosentin omistusosuuden. Guccin talous oli miinuksella vuodesta 1991 vuoteen 1993. Maurizio Guccia syytettiin siitä, että hän tuhlasi valtavia summia yhtiön pääkonttoriin Firenzessä (Via delle Caldaie palazzo) ja Milanossa.

Vuonna 1993 Maurizio Gucci myi osakkeensa Guccissa Investcorpille 170 miljoonalla dollarilla. Vuonna 1995, puolitoista vuotta Guccin myynnin jälkeen, palkkamurhaaja ampui hänet. Hänen ex-vaimonsa Patrizia Reggiani tuomittiin tapon järjestämisestä vuonna 1998.

Marraskuussa 2021 julkaistiin Ridley Scottin ohjaama elokuva ''House of Gucci''. Se kertoo tarinan siitä, kuinka Patrizia Reggiani (Lady Gaga) juonitteli tappaakseen miehensä Maurizio Guccin (Adam Driver). Muita näyttelijöitä ovat Jeremy Irons Rodolfo Guccina, Jared Leto Paolo Guccina ja Al Pacino Aldo Guccina.

## Lähteet