open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bay-sur-Aube

**Bay-sur-Aube** on kunta Koillis-Ranskassa Haute-Marnen departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Aubejoen varrella, noin 26 kilometriä Langresin kaupungista länteen.

Kunnan keskustassa oleva goottilainen Saint-Hippolyten kirkko on peräisin 1200-luvulta. Pohjoisen sivukappelissa on alttaritaulu, joka kuvaa pyhän Hippolytoksen marttyyrikuoleman. Kirkko on luokiteltu historialliseksi muistomerkiksi 21. toukokuuta 1906.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Melodifestivalen 2025

**Melodifestivalen 2025** oli järjestyksessään 65. Melodifestivalen-laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 2025 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu koostui viidestä alkukarsinnasta ja finaalista, joka järjestettiin 8. maaliskuuta. Kilpailun juonsivat Edvin Törnblom ja Kristina ”Keyyo” Petrushina.

Kilpailun voitti suomenruotsalainen yhtye Kaj kappaleellaan ”Bara bada bastu”. Kappale rikkoi Melodifestivalenin kaikkien aikojen ennätyksen yleisöäänissä saatuaan yli 4,3 miljoonaa yleisöääntä.

## Formaatti
SVT ilmoitti muutoksista kilpailun kulkuun 22. elokuuta 2024. Kilpailuun osallistuu yhteensä 30 kappaletta viidessä osakilpailussa. Jokaisessa osakilpailussa on kuusi kappaletta, joista kaksi parasta pääsee suoraan finaaliin. Toisin kuin edellisinä vuosina, vain kolmanneksi sijoittunut kappale eteni lopulliseen karsintakierrokseen viidennen alkuerän jälkeen, jossa oli nyt viisi kappaletta aiemman kymmenen sijaan. Finaalikarsinnan kaksi parasta kappaletta jatkavat finaaliin.

Melodifestivalen-kiertue järjestetään kuudella eri paikkakunnalla. Vuoden 2025 Melodifestivalenin paikkakunnat olivat Luulaja, Göteborg, Västerås, Malmö, Jönköping ja Tukholma.

## Osakilpailut
Osakilpailut koostuvat viidestä alkukarsinnasta viidellä eri paikkakunnalla.

### Ensimmäinen osakilpailu
 
Ensimmäinen osakilpailu järjestettiin 1. helmikuuta Coop Norrbotten Arenalla, Luulajassa. Käärijä ja Hooja esittivät yhdessä kappaleen ”San Francisco Boy” kilpailun väliaikanumerona.

### Toinen osakilpailu
Toinen osakilpailu järjestettiin 8. helmikuuta Scandinavium Arenalla, Göteborgissa.

### Kolmas osakilpailu
Kolmas osakilpailu järjestettiin 15. helmikuuta ABB Arenalla, Västeråsissa.

### Neljäs osakilpailu
Neljäs osakilpailu järjestettiin 22. helmikuuta Malmö Arenalla, Malmössä.

### Viides osakilpailu
Viides osakilpailu järjestettiin 1. maaliskuuta Husqvarna Gardenissa, Jönköpingissä.

## Loppukilpailut
### Finaalikarsinta
Viidennen alkuerän jälkeen järjestettiin finaalikarsinta, johon osallistuivat alkuerien kolmanneksi sijoittuneet kappaleet. Kaksi eniten ääniä saanutta pääsi finaaliin. Ikäryhmäjärjestelmää ei käytetty, mutta alkuerien tulokset vaikuttivat lopputulokseen.

Alkuerissä kappaleiden äänimäärät suhteutettiin äänestäjien määrään, ja 1000 pistettä jaettiin suhteiden mukaan. Eniten pisteitä saanut eteni suoraan finaaliin. Lopuksi neljälle jäljelle jääneelle kappaleelle jaettiin vielä 800 lisäpistettä katsojaäänten perusteella.

### Finaali
Finaali järjestettiin 8. maaliskuuta Strawberry Arenalla, Tukholmassa.

KAJn saama yli 4,3 miljoonan yleisöäänen potti on suurin, joka on annettu yhdelle esiintyjälle Melodifestivalenin historiassa.

## Lähteet
Neulelanka

**Neulelanka** on neulonnassa käytettävä lanka. Neulelangat sisältävät yleensä tavallista villaa ja polyamidia, mutta jotkut neulelangat koostuvat merseroidusta puuvillasta. Joskus neulelangat sisältävät myös alpakan villaa, mohairvillaa ja merinovillaa. Joskus neulelankakerät ovat monivärisiä, jolloin neuleesta tulee monivärinen ilman että lankakerää tarvitsee välillä vaihtaa. Langan menekki esimerkiksi villasukkaan riippuu paitsi neulojan käsialasta ja sukkien käyttäjän jalan koosta, myös käytettävän langan laadusta.

## Lähteet
Freeway

**Freeway** (oikealta nimeltään **Leslie Edward Pridgen**, s. 1978 Philadelphia) on yhdysvaltalainen rap-artisti.

Hänen debyyttilevynsä Philadelphia Freeway julkaistiin vuonna 2003 Roc-A Fella Recordsilla. Albumi menestyi hyvin saaden kultalevyn ja sen menestynein single oli "What We Do" jossa esiintyi vierailevina artisteina Jay-Z ja Beanie Sigel. Hän julkaisi seuraavan albuminsa vasta vuonna 2007 ja se ei myynyt yhtä paljon kuin edeltäjänsä eikä sillä ollut erinäisiä hittejä.

Vuonna 2009 hän erosi Roc-A Fella Recordsilta ja Philadelphia Freeway 2 julkaistiin Real Talk Entertaimentillä. Hänen myöhemmät albuminsa Diamond In The Ruff, Free Will ja Think Free eivät menestyneet.

## Yksityiselämä
Freeway on muslimi ja on suorittanut pyhiinvaelluksen Mekkaan. Hän kärsii munuaisen vajaatoiminnasta ja viimeisin levy Think Free käsittelee osittain tätä aihetta. Hän sai vuonna 2019 munuaistensiirron.
Hiilibudjetti

**Hiilibudjetti** on konsepti, jossa verrataan hiilen kiertokulkua talouden käsitteisiin. Sitä käytetään kahdessa eri merkityksessä. 

Kun analysoidaan ilmakehän hiilipitoisuuden ”tulot ja menot” eli päästölähteet ja hiilinielut, voidaan puhua budjetista vuositasolla. Tällöin tarkastellaan yleensä koko maailmaa kokonaisuutena.

Jos halutaan laskea ”paljonko meillä on vielä varaa päästää kasvihuonekaasuja”, termiä käytetään kuvaamaan tiettyyn ilmastotavoitteeseen suhteutettua hiilen määrää, joka voidaan päästää ilmakehään. Tyypillisesti ilmastotavoitteeksi asetetaan lämpenemisen pysyminen tietyn rajan alapuolella tietyllä todennäköisyydellä.

Kansainvälinen ilmastopaneeli IPCC:n julkaisemien laskelmien mukaan ilmaston lämpenemisen pitämiseksi 50 prosentin todennäköisyydellä 1,5 asteessa, jäljellä oleva hiilibudjetti vuoden 2020 alussa oli kaikkiaan 500 miljardia hiilidioksiditonnia.

Globaalin budjetin jakaminen oikeudenmukaisesti eri maiden kesken ei ole yksiselitteinen asia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Figures from the Global Carbon Budget 2024 CC-lisenssillä jaettava kuvapankki vuoden 2024 budjetista
Hisor–Alai

**Hisor–Alai** on Pamir–Alain vuoristoalueeseen kuuluva vuoristo Keski-Aasiassa. Sen itäosa kuuluu Kirgisiaan, keskiosa Tadžikistaniin ja länsiosa Uzbekistaniin. Pääosin itä-länsisuuntainen vuoristo rajoittuu pohjoisessa Fergananlaaksoon ja Kyzylkumin itäosaan sekä etelässä Qarshin aroon, Tadžikistanin painanteeseen ja Alain laaksoon. Hisor–Alain pituus on noin 900 kilometriä ja leveys lännessä 150 ja idässä 80 kilometriä. Monet huiput kohoavat yli 5&nbsp;000 metrin korkeuteen. Korkein kohta on Masttšohin solan lähellä sijaitseva Skalistyi (5&nbsp;621 metriä).

Vuoriston itäosan muodostaa Alain vuorijono pohjoisine reunavuorineen. Siihen yhtyvät Masttšohissa läntiset Turkestanin, Zarafšonin ja Hisorin vuorijonot, joiden jatkeisiin kuuluvat muun muassa Nurotavuoret. Keskeiset vuorijonot ovat jyrkkärinteisiä alppivuoria, joiden huipulla on ikilunta ja jäätiköitä. Tektonisesti ne ovat variskilaisen kauden poimuvuoria, jotka ovat muodostuneet sedimentti- ja metamorfisista kivilajeista sekä granitoideista. Alueen hyötykaivannaisiin kuuluvat volframi, molybdeeni, arseeni, kulta, elohopea, antimoni, kivihiili ja rikki.

Vuorten tuulenpuoleisten länsi- ja lounaisrinteiden sademäärä on jopa 2&nbsp;000 millimetriä vuodessa, kun taas tuulen alapuolisilla rinteillä sademäärä jää 200–500 millimetriin. Joet kuuluvat pääosin Zarafšonin ja Amudarjan vesistöalueisiin. Vuorten reuna-alueilla on puoliaavikkojen ruoho- ja heinäkasvillisuutta, ylempänä subtrooppista aroa, harvoja katajametsiä ja niittyaroa ja ylinnä subalppisia ja alppiniittyjä. Länsiosassa kasvaa paikoitellen pähkinäpuita, vaahteroita ja muita lehtipuita.

## Lähteet
Auberive

**Auberive** on kunta Koillis-Ranskassa Haute-Marnen departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Aubejoen varrella, noin 27 kilometriä Langresin kaupungista länteen.

Auberiven kylä syntyi vuonna 1135 perustetun sisterssiläisluostarin ympärille, joka oli alun perin vain joukko luostarin palveluksessa olleita maallikkoveljiä. Auberiven luostari oli Clairvaux’n luostarin 24. tytärluostari. 1200-luvulla luostari oli varakas omistaen lukuisia navettoja ja myllyjä. 1600- ja 1700-luvuilla luostarin rakennukset rakennettiin uudelleen.

Ranskan suuren vallankumouksen aikana luostarikunnat hajotettiin vuonna 1790, ja Auberiven luostari myytiin valtion omaisuudeksi. Caroillon de Vandeul osti luostarin ja asennutti sen itäsiipeen puuvillakutomon vuosina 1797–1807. Yritys ei kuitenkaan menestynyt, ja Vandeulin perhe päätti muuttaa luostarin toiseksi asuinpaikakseen. Vandeulin poika myi luostarin valimomestari Bordetille, joka purki 1700-luvun kirkon rakentaakseen masuunin kuuden kilometrin päähän. Vuonna 1856 rakennukset muutettiin vankilaksi, jonka jälkeen se toimi muun muassa vuosina 1894-1924 maatalouden opetuslaitoksena. Vuonna 2005 nykyiset omistajat avasivat luostarin yleisölle ensimmäistä kertaa sen historiassa. Nykyään luostari on kulttuurikeskus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Saint-Loup-sur-Aujon

**Saint-Loup-sur-Aujon** on kunta Koillis-Ranskassa Haute-Marnen departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Aujonjoen varrella, noin 24 kilometriä Langresin kaupungista länteen.

Saint-Loup-sur-Aujonin kylä on nimetty seurakunnan suojelijan Loup Troyeslaisen mukaan. Hän oli Troyesin piispa, jonka sanotaan torjuneen hunnien hyökkäysen vuonna 451 ja estäneen Attilaa tuhoamasta kaupunkia. Kirkkoa vastapäätä oleva luostari on perustettu vuonna 1838. Luostari toimi lähes 130 vuoden. Alkuperäinen kappeli korvattiin vuonna 1875 goottilaisella kappelilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kitob

**Kitob** () on kaupunki ja Kitobin piirin hallinnollinen keskus Qashqadaryon alueella Uzbekistanissa. Se sijaitsee Qashqadaryo- ja Okdaryojokien välisessä Shahrisabzin-Kitobin laaksossa 115 kilometriä alueen pääkaupungista Qarshista koilliseen. Kaupungissa oli 40&nbsp;800 asukasta vuonna 2016.

Kitobin paikalla on sijainnut muinainen Kešin kaupunki, joka mainitaan kiinalaisissa ensimmäisen vuosituhannen lähteissä eri nimillä Samarkandia edeltäneenä Sogdianan pääkaupunkina. Arkeologisten tutkimusten mukaan se oli perustettu 200–100-luvulla ennen ajanlaskun alkua. Kitobin lähellä sijaitsevat 700–600-luvulla eaa. rakennetun suuren Uzunqirin linnoituksen rauniot, joiden on arveltu olevan Aleksanteri Suuren Keski-Aasian sotaretken yhteydessä mainittu Nautaka.

Arabialaisten maantieteilijöiden mukaan Kešissä oli 900-luvulla raunioitunut linnake ja sisäkaupunki, asuttu esikaupunki sekä siihen liittynyt toinen kaupunki, joka lienee Kitobin eteläpuolella sijaitseva nykyinen Shahrisabz. Sisäkaupungissa ollutta suurmoskeijaa pidettiin Samarkandin jälkeen Sogdianan kauneimpana. 1000–1100-luvulla Keš siirtyi Shahrisabzin paikalle ja entinen kaupunki hylättiin.

Kitob syntyi uudelleen maakuntakeskukseksi 1700-luvulla. Sen kautta kulkee Gʻuzorin ja Samarkandin välinen maantie. Kaupungin lähellä on Qarshista haarautuvan sivuradan pääteasema. Kitob on maatalousalueen keskus, jossa on muun muassa puuvilla- ja viiniteollisuutta. Sen lähistöllä sijaitsevat Uzbekistanin tiedeakatemian tähtitieteen instituutin observatorio ja Kitobin geologinen luonnonpuisto.

## Lähteet
Kansalaislibertarismi

**Kansalaislibertarismi** on poliittisen ajattelun kanta, joka tukee kansalaisvapauksia ja -oikeuksia tai korostaa yksilön oikeuksien ja henkilökohtaisten vapauksien ensisijaisuutta kaikenlaiseen auktoriteettiin (kuten valtioon, yhtiöön, vertaispaineen kautta asetettuihin yhteiskunnallisiin normeihin ja niin edelleen) nähden.
Jens Juel

**Jens Juel** (1745–1802) oli tanskalainen taidemaalari. Hän  opiskeli ensin Hampurissa ja sitten Kööpenhaminan taideakatemiassa. Vietettyään useita vuosia ulkomailla, muun muassa Italiassa ja Pariisissa, hän sai kotimaahan palattuaan nimityksen hovimaalariksi ja taideakatemian professoriksi sekä myöhemmin sen johtajaksi. Hän oli Pohjoismaissa aikansa suosituin muotokuvamaalaari. Hänen maalauksensa esittävät 1700-luvun lopun Tanskan ja Norjan tunnetuimpia henkilöitä. Lisäksi hän maalasi maisemia ja kukka-asetelmia siroon Ludvig XVI:n tyyliin.

## Maalauksia

Selbstbildnis an der Staffelei (1766).jpg|Omakuva, 1766.
Augusta Louise zu Stolberg-Stolberg (1753-1835).jpg|Augusta Louise Bernsdorff (s. Stolberg-Stolberg) (1753–1835). maalaus 1780.
Niels Ryberg med sin søn Johan Christian og svigerdatter Engelke, f. Falbe (Det Rybergske familiebillede).jpg|Niels Ryberg ja hänen poikansa Johan Christian ja miniänsä Engelke, s. Falbe'', maalaus 1796–1797.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Muslim Council of Britain

**Muslim Council of Britain** on brittiläinen sateenvarjojärjestö, johon kuuluu yli viisisataa brittiläisten muslimien järjestöä, moskeijaa ja koulua. Se on muun muassa kannustanut muslimeja ja näiden järjestöjä osallistumaan yhteiskunnalliseen elämään ja tuottanut islamin opetusmateriaalia kouluihin.

Muslim Council of Britain perustettiin Brentin kaupungintalolla Lontoossa 23. marraskuuta 1997. Sen ensimmäinen yleiskokous pidettiin 1. maaliskuuta 1998. Työväenpuolue katkaisi yhteistyön Muslim Council of Britainin kanssa vuonna 2009. Myöhemmät konservatiivien muodostamat hallitukset pääsääntöisesti pidättäytyivät yhteistyöstä, mutta periaatetta noudatettiin epäjohdonmukaisesti. Helmikuussa 2024 hallitus vetosi järjestön johtohahmojen aiempiin kantoihin, jotka ovat olleet hallituksen perusarvojen vastaisia ja joista ei ollut sanouduttu eksplisiittisesti irti. Tällä viitattiin ilmeisesti vuoden 2009 tapaukseen, jossa varapääsihteeri Daud Abdullah allekirjoitti Istanbulissa julistuksen, jossa hyväksyttiin iskut laivastoa vastaan mikäli se yrittäisi estää asekuljetukset Hamasille. Muslim Council of Britain sanoutui irti Abdullahin teosta, ja Abdullah erosi kohun seurauksena.

Muslim Council of Britain on muun muassa antanut neuvoa armeijassa olevia muslimeja palvelevien imaamien valinnassa, tukenut viranomaisia muslimien valistamisessa koronapandemian aikana ja pyrkinyt lisäämään jäsenjärjestöjensä tietoisuutta ilmastonmuutokseen vastaamisen keinoista. Järjestö on usein tehnyt terrorisminvastaisia julkilausumia sekä muslimien tekemien että muslimeihin kohdistuneiden terrorististen rikosten tiimoilta. Vuonna 2021 Muslim Council of Britainin pääsihteeriksi valittiin ensimmäisenä naispuolisena ja siihen saakka nuorimpana johtajana Zara Mohammed. Hän on pitänyt Muslim Council of Britainia ”helppona syntipukkina”, jota hänen mukaansa on osoiteltu kulttuurisodissa. Muihin Muslim Council of Britainin johtajiin on kuulunut esimerkiksi Iqbal Sacranie.

## Lähteet
Eino Rostén

**Eino Isak Arvo Rostén** (21. heinäkuuta 1884 Maarianhamina – 19. joulukuuta 1980 Vaasa) oli suomalainen opettaja ja Vaasan kaupunginjohtaja vuosina 1933–1953.

Eino Rosténin vanhemmat olivat kauppias Isak Rostén ja Wilhelmina Wahander. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta reaalilyseosta vuonna 1902 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1908 sekä filosofian maisteriksi 1953. Rostén teki opintomatkan Englantiin ja Alankomaihin 1928.

Rostén oli Kuopion ruotsalaisen yhteiskoulun opettajana ja johtajana vuosina 1909–1911 ja Hämeenlinnan ruotsalaisessa yhteiskoulussa opettajana 1911–1914 ja johtajana 1912–1914, Vaasan kauppakoulun ja kauppa-apulaiskoulun opettajana Rostén oli 1914-1933. Vuosina 1919–1933 Rostén toimi myös Vaasan kauppakamarin sihteerinä. Vuonna 1927 hän tuli Keskuskauppakamarin jäseneksi ja lisäksi hän oli Suomen satamaliiton hallituksen ja eri rautatiekomiteoiden jäsenenä. Hän oli Vaasan Sähkö Oy:n hallituksen jäsenenä vuodesta 1934, Keskinäinen Vakuutusyhtiö Tarmon hallintoneuvoston jäsenenä vuodesta 1938, Vaasan Messut-osuuskunnan hallintoneuvoston puheenjohtajana vuosina 1935–1951 ja Vaasan Matkatoimisto Oy:n hallituksen jäsenenä 1943–1951.

Vuonna 1926 Rostén valittiin Vaasan kaupunginvaltuuston jäseneksi ja vuonna 1933 Vaasan kaupunginjohtajaksi. Hän oli kaupunginjohtajana vuoteen 1953 saakka. 

Eino Rostén oli naimisissa vuodesta 1910 kansakoulunopettaja Sigrid Alice Erikssonin kanssa. Vuonna 1980 kuollut Eino Rostén on haudattu Vaasan uudelle hautausmaalle.

## Julkaisuja
* *Vaasan seurakuntien tilien tarkastuskertomus vuosilta 1922-1932*; tekijät Eino Levonius ja Eino Rostén. Vaasa 1933
* *Vaasan kaupungin rahastot*. Vaasan kaupunginhallitus, Vaasa 1944, ruotsiksi nmellä *Vasa stads fonder*. Vasa stadsstyrelse, Vasa 1944
* *Handlande borgerskapet (Handelssocieteten) och Handelsföreningen i Vasa: Historik*. Vasa handelskammares publikationer. Vasa 1969

## Käännöksiä
* Aleksis Kivi : *De sju bröderna* ; i förkortad översättning av Eino Rostén. Skrifter utgivna av Modersmålslärarnas förening, n:o 45. Gleerup, Lund 1935 (alkuteos *Seitsemän veljestä*)
* Mirjam Lehtikanto : *Vasa som biblioteksstad* ; till svenska av Eino Rostén. Vasa stad, Vasa 1964 (alkuteos *Vaasa kirjastokaupunkina*)

## Lähteet
Brekstad

**Brekstad** on taajama ja vuodesta 2005 kaupunki Ørlandin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 2,3 neliökilometriä ja asukasluku 1&nbsp;039,6 vuonna 2023.

## Lähteet
Ottersbo

**Ottersbo** on taajama Ørlandin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,29 neliökilometriä ja asukasluku 413 vuonna 2023.

## Lähteet
Mamusha

**Mamusha** (, , ) on kylä ja kunta Kosovossa. Se sijaitsee Prizrenin piirissä lähellä Prizreniä, josta se irtautui omaksi kunnakseen vuonna 2008. Mamusha on Kosovon ainoa turkkilaisenemmistöinen asutuskeskus. Vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnassa asui 5&nbsp;507 asukasta.  

Vuoden 2011 väestönlaskennassa Mamushan 5&nbsp;507 asukkaasta 5&nbsp;128 oli turkkilaisia, 327 albaaneja, 39 romaneja, 12 aškaaleita ja 1 bosniakki.

## Huomautukset

## Lähteet
Bjugnin kirkko

**Bjugnin kirkko** () on Ørlandin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1956.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nesin kirkko (Ørland)

**Nesin kirkko** () on Ørlandin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1878.
## Kuvia

Nes kirke 008.jpg|Kirkko sisältä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Austråttborgen

**Austråttborgen** on Ørlandin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva kartano. Se on perustettu 1000-luvulla ja ollut historian saatossa useiden mahtihenkilöiden omistuksessa. Päärakennus, joka on valmistunut vaiheittain vuosisatojen kuluessa, vaurioutui pahasti tulipalossa vuonna 1916, minkä jälkeen se siirtyi valtion omistukseen ja kunnostettiin.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum
Severin Jørgensen

**Jens Severin Jørgensen** (31. maaliskuuta 1842 Rostrup, Tanska – 10. tammikuuta 1926 Vester Nebel, Tanska) oli Tanskan osuustoimintaliikkeen perustajia. Hän aloitti uransa kauppiaana Falsterin saarella mutta luopui 1874 kaupasta ja siirtyi paikkakunnalle perustetun osuuskaupan johtajaksi. Hän oli vuodesta 1888 Jyllannin osuuskauppojen keskusosuuskunnan johtaja ja 1896 silloin perustetun Tanskan osuuskauppojen keskuskunnan esimies. Hän vaikutti merkittävällä tavalla Tanskan osuuskauppaliikkeen kehittymiseen ja keskusosuuskunnan toiminnan laajenemiseen myös tuotannon alalle.

Jørgensenin veli oli poliitikko Konrad Jørgensen.

## Katso myös
* Coop amba

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kjeungskjærin majakka

**Kjeungskjærin majakka** () on Ørlandn kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva majakka. Se perustettiin vuonna 1880 ja automatisoitiin sekä jätettiin miehittämättömäksi 1987.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Zara Mohammed

**Zara Mohammed** (s. 1991) on brittiläinen muslimiyhteisön johtaja.

Mohammedin kotikaupunki on Glasgow. Hän syntyi ensimmäisenä neljästä sisaruksesta ja on taustaltaan kolmannen sukupolven pakistanilainen; hänen isovanhempansa varttuivat Multanissa. Mohammed sai maisterin oppiarvon ihmisoikeuksia koskevassa lainsäädännössä. Hän johti Federation of Student Islamic Societies -sateenvarjojärjestöä ja toimi myös Muslim Council of Britainin apulaispääsihteerinä. 31. tammikuuta 2021 Mohammed valittiin Muslim Council of Britainin pääsihteeriksi. Hänestä tuli ensimmäinen nainen kyseisessä asemassa ja nuorin siihen mennessä siihen valittu. Hänet valittiin tehtävään 64 %:n ääniosuudella vastaehdokastaan, imaami Ajmal Masrooria vastaan. Lontoon pormestari onnitteli Mohammedia valinnan johdosta.

Mohammed suoritti hajjin vuonna 2017. Hän pitää ihmisoikeuksia tärkeinä sekä islamissa että muissa uskonnoissa. Hän on puhunut vahvasti uskontojen välisen vuoropuhelun puolesta. Tammikuussa 2022 Mohammed kertoi Iain Dalen ohjelmassa, että hän ei pidä Ahmadiyya-liikettä islamin piiriin kuuluvana, koska Ahmadiyya tunnustaa Muhammadin jälkeen eläneen henkilön profeetaksi. Kriittikot syyttivät häntä sekä islamin uskontunnustuksen virheellisestä tulkinnasta että Ahmadiyyan uskontulkintojen väärinymmärryksestä.

Helmikuussa 2021 Emma Barnett juonsi BBC Radio 4:n *[[Woman's Hour]]* -ohjelmassa Mohammedin haastattelun, joka kohtasi laajaa kritiikkiä sen vihamieliseksi koetun sävyn takia. Muiden muassa Sayeeda Warsi, Diane Abbott, Naz Shah, Afua Hirsch, Jordan Stephens ja Iqbal Sacranie allekirjoittivat avoimen kirjeen, jossa esitettiin valitus Mohammedin koetusta kaltoinkohtelusta. Kirjeen mukaan Barnett vaikutti toisintavan haastattelussa haitallisia ennakkoluuloja. Barnett oli muun muassa kysynyt naisimaamien määrästä, mutta keskeytellyt Mohammedin vastauksia.

## Lähteet
Giey-sur-Aujon

**Giey-sur-Aujon** on kunta Koillis-Ranskassa Haute-Marnen departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Aujonjoen varrella, noin 30 kilometriä Chaumontin kaupungista etelään.

Giey-sur-Aujonin kylä on joen rannalla. Kylän keskustassa on leikatuilla puilla koristeltu aukio. Vuodesta 1898 lähtien kadut ovat olleet jalkakäytävien reunustamia. Kolme neljäsosaa kunnan alueesta on metsän peitossa, ja niityt ovat laakson pohjalla kylän lähistöllä. Kaupungilla on teollinen menneisyys, josta ei tosin ole enää mitään jäljellä. Vuonna 1781 sinne perustettiin maalattuja kankaita valmisava tehdas, 1800-luvun alussa posliinitehdas ja vuonna 1883 avattiin käsineiden valmistuspaja. Mikään näistä ei toiminut pitkää aikaa. Giey-sur-Aujonin kirkko on peräisin 1200-luvulta. Kirkko on linnoitettu, erityisesti sen korkea ja massiivinen kellotorni, jossa on paksut seinät.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Toharistan

**Toharistan** on historiallinen alue Keski-Aasiassa. Se käsitti nykyisen Uzbekistanin ja Tadžikistanin eteläosan sekä Afganistanin pohjoisosan. Nimitystä käyttivät persialaiset ja arabialaiset kirjailijat 800–1200-luvuilla.

Toharistan rajoittui pohjoisessa Hisorvuoriin, idässä Pamiriin, etelässä Hindukušiin ja lännessä Murgab- ja Harijokiin. Alue on saanut nimensä tohaareista, jotka hävittivät Kreikkalais-baktrialaisen kuningaskunnan 100-luvulla ennen ajanlaskun alkua. Iranilaista kieltä puhuneilla tohaareilla, joita kutsuttiin kiinalaisilla lähteissä nimellä yuezhit, ei ole yhteyttä Itä-Turkestanin tokaarilaisten kielten puhujiin.

Toharistan muodosti ajanlaskun alusta 300-luvulle saakka Kušan-valtakunnan alkuperäisen ydinalueen ja hajosi sen jälkeen pieniksi ruhtinaskunnniksi. 400–500-luvulla se oli hefthaliittien ja 600-luvulta lähtien turkkilaisten alainen. Myöhemmin alue kuului Persiaan. Mongolit valtasivat sen 1200-luvun alussa.

Toharistan oli kaupan ja kulttuurin keskus, jolla oli tiiviit suhteet muualle Keski-Aasiaan, Intiaan ja Lähi-itään. Sillä oli suuri merkitys budhalaisuuden ja manikealaisuuden leviämisessä Keski-Aasiaan.

## Lähteet
Ace Rusevski

**Ace Rusevski** (s. 30. marraskuuta 1956 Kumanovo, Pohjois-Makedonia, Jugoslavia) on entinen Jugoslaviaa edustanut makedonialainen nyrkkeilijä, jonka amatööriura ajoittui 1970-luvulle Jugoslavian lipun alla ja ammattilaisura 1980-luvulla.

## Ura amatöörinä

Ace Rusevskista tuli nyrkkeilyuransa aikana nelinkertainen Jugoslavian mestari; 1977 ja 1978 kevyessä ja 1979 ja 1980 kevyessä keskisarjassa. Hän voitti Balkanin mestaruuden vuonna 1975 Sofiassa ja 1976 Zagrebissa sekä vuoden 1979 Välimeren kisat Splitissä. Junioritasolla hänestä tuli höyhensarjan pronssimitalisti vuoden 1974 nuorten EM-kisoissa Kiovassa.

Montrealin kesäolympialaisissa 1976 hän eteni välieriin neljällä voitolla ennen kuin hävisi välierissä tulevalle olympiavoittajalle Howard Davisille ja saavutti näin olympiapronssin. Seuraavana vuonna Rusevski voitti EM-mestaruuden Itä-Saksan Hallessa voittamalla Turkin Hasan Oğuzin, Puolan Ryszard Tomczykin, välierässä Länsi-Saksan René Wellerin ja loppuottelussa Itä-Saksan Christian Zornowin.

Vuoden 1978 MM-kisoissa Belgradissa hän voitti aluksi Suomen Jouko Moilasen keskeytyksellä 2. erässä, mutta kärsi tyrmäystappion Nigerian Andeh Davidsonille, josta tuli kisoissa sarjan maailmanmestari. Seuraavan vuoden 1979 Kölnin EM-kisoissa Rusevski nyrkkeili sarjaa ylempänä eli kevyessä välisarjassa (alle 63,5 kg), mutta koki heti ensimmäisessä ottelussa pistetappion Länsi-Saksan Karl-Heinz Krügerille.

Vuoden 1980 kesäolympialaisissa Moskovassa hän otti aluksi voitot Bulgarian Margarita Atanasovista ja Algerian Boualem Bel Alouanesta, mutta hävisi puolivälierissä niukasti tuomariäänin 2-3 tulevalle kultamitalistille Italian Patrizio Olivalle.

Ace Rusevski päätti amatööriuransa Moskovan olympiaturnaukseen oteltuaan amatöörinä 280 ottelua voittaen niistä 267.

## Ura ammattilaisena

Rusevskin ammatilaisura alkoi maaliskuussa 1981. Hän saavutti 14 peräkkäistä otteluvoittoa lokakuuhun 1983 mennessä. Kaksi hänen voitoistaan ​​tuli saksalaista Tony Habermayeria vastaan ​​vuonna 1983, jota saattoi pitää nimekkäimpänä nyrkkeilijänä Rusevskin voittamista. Kuitenkaan hän ei noussut titteliotteluihin. Maaliskuusta 1981 kesäkuuhun 1987 hän nyrkkeili ammattilaisena 23 ottelua, joista hän voitti 18, kolme ratkaisematonta ja kaksi tappiota.

## Urheilu-uran jälkeen

Ammattilaisuransa jälkeen hän toimi kotiseudullaan Kumanovossa. Hänet nimettiin vuonna 1999 Jugoslaviasta eronneen ja itsenäistyneen kotimaansa Makedonian olympiakomitean "Suurten" joukkoon vuonna 1999.

## Lähteet
Gʻuzor

**Gʻuzor** (uzb. kyrill. Ғузор, ) on kaupunki ja Gʻuzorin piirin hallinnollinen keskus Qashqadaryon alueella Uzbekistanissa. Se sijaitsee G‘uzordaryojoen varrella 55 kilometriä alueen pääkaupungista Qarshista kaakkoon. Kaupungissa oli 24&nbsp;500 asukasta vuonna 2016.

Sogdianan ja Toharistanin välisellä karavaanireitillä sijainnut Gʻuzor on syntynyt arkeologisten tutkimusten mukaan ensimmäisillä vuosisadoilla ennen ajanlaskun alkua. Sen eteläpuolella sijaitsevat Mardtepan linnoituksen rauniot, joka lienee ollut arabivalloitusta edeltävien hallitsijoiden asuinpaikka. Arabien hävitettyä kaupungin elämä jatkui G‘uzordaryon vasemmalla rannalla Gʻuzortepan linnoituksessa, jonka nimenä oli mahdollisesti Surxkat. Gʻuzor mainitaan ensimmäisen kerran 1300-luvun lähteissä. Sen nimi perustunee joen ylityspaikkaan. Muhammad Šaibani hävitti linnoituksen vuonna 1499, ja myöhemmin se oli Buharan kaanikuntaan kuulunut paikallinen varuskunta ja hallintokeskus. Nykyinen kaupunki on perustettu vuonna 1977.

Gʻuzorista on maantieyhteydet Qarshiin, Samarkandiin ja Termiziin, ja sen kautta kulkee Qarshista Kitobiin johtava rautatie. Kaupunki on maatalousalueen keskus, jossa on puuvilla- ja elintarviketeollisuutta.

## Lähteet
Iqbal Sacranie

Sir **Iqbal Sacranie** OBE (s. syyskuu 1951 Zomba) on malawilaissyntyinen, brittiläistynyt muslimiyhteisön johtaja.

Sacranie syntyi neljäntenä aasialaistaustaisen perheen kahdeksasta lapsesta Malawissa. Hän muutti perheineen Isoon-Britanniaan vuonna 1969 ja kouluttautui Lontoossa kirjanpitäjäksi. Sacranie oli mukana perustamassa Muslim Council of Britainia vuonna 1997 ja toimi sen ensimmäisenä pääsihteerinä. Hänet valittiin tähän tehtävään toistamiseen vuonna 2001. Lisäksi hän on muun muassa johtanut Muslim Aid -järjestöä ja toiminut Islam Channelin vanhempana neuvonantajana.

Sacranie sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseerin arvon vuonna 1999 ja Knight Bachelor -arvon vuonna 2005. Hänellä on vaimo Yasmin, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 1976. Pariskunta sai kolme poikaa ja kaksi tytärtä.

## Lähteet
Kulttuurisensitiivisyys

**Kulttuurisensitiivisyys** tarkoittaa tietoisuutta kulttuurieroista ja niiden kunnioittavaa huomioimista. Se on eri kulttuureista tulevien ihmisten toimivan vuorovaikutuksen kannalta oleellinen ominaisuus. 

Huomioitavat kulttuurierot voivat koskea moninaisia asioita, kuten tervehtimistapoja, kehonkieltä, puheen tyylejä ja ruokailutottumuksia. Esimerkiksi Thaimaan kulttuurissa kohteliaana tervehdyksenä pidetään hienoista kumartamista (wai) kättelyn sijaan. Kulttuurisensitiivisyydellä viitataan myös muun muassa valmiuteen käyttää tulkkia, selkokieltä, kuvia tai elekieltä yhteisen sujuvasti puhutun kielen puuttuessa. Eri määritelmissä on korostettu yksilöllisyyden huomioimista kulttuuritaustoista riippumatta. THL:n mukaan palveluiden kulttuurisensitiivisyys ei viittaa erillisten palveluiden järjestämiseen eri kohderyhmille vaan erilaisista kulttuuritaustoista tulevien henkilöiden tarpeiden tunnistamiseen palveluissa. Kulttuurisensitiivisyys ei edellytä kulttuurirelativismia.

Perusteluja kulttuurisensitiivisyyden puolesta ovat esimerkiksi yhteiskunnallisen koheesion ja vähemmistöjen hyvinvoinnin edistäminen. Kulttuurisensitiivisyyden sisarkäsite on kulttuurinen kompetenssi.

## Lähteet
Tom Metzger

**Thomas Linton "Tom" Metzger** (9. huhtikuuta 1938 Warsaw, Indiana – 4. marraskuuta 2020 Hemet, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen uusnatsi. Hän johti perustamaansa White Aryan Resistance -liikettä.

Metzger muutti asepalveluksen suoritettuaan vuonna 1961 Fallbrookiin Kaliforniaan. Hän työskenteli neljänkymmenen vuoden ajan televisioiden korjaajana. Vuonna 1975 hän liittyi Ku Klux Klaniin, jossa hän eteni Kalifornian-osaston johtajaksi. Metzger sai runsaasti mediahuomiota johtaessaan aseistautuneita aatetovereitaan, jotka partioivat Yhdysvaltain ja Meksikon rajalla etsien luvattomasti maahan tulevia. Metzger riitaantui David Duken kanssa ja irrotti Kalifornian Ku Klux Klanin vuonna 1980 liittovaltiotason liikkeen alaisuudesta. Vuonna 1980 hän oli Yhdysvaltain demokraattisen puolueen ehdokkaana kongressivaaleissa ja sai noin 33&nbsp;000 ääntä. Hän tavoitteli senaattoriehdokkuutta myös vuonna 1982, mutta hävisi demokraattien esivaalissa.

Metzger perusti 1980-luvun alussa oman viharyhmänsä, White American Political Associationin, joka tuki "valkoisille ystävällisiksi" julistettuja ehdokkaita. Nimi muutettiin vuonna 1983 White Aryan Resistanceksi. Skinheadliikehdintä nousi samoihin aikoihin. Metzger piti skinheadeja katujen "sotilaina" ja ryhtyi näiden tukijaksi. Hän juonsi omaa *Race and Reason* -televisio-ohjelmaansa, loi sähköisen viestintäkanavan, julkaisi lehteä ja avasi yhteydenottoja varten puhelinlinjan. Hän vieraili Oprah Winfreyn, Phil Donahuen ja Geraldo Riveran puheohjelmissa. Toimittaja James Ridgeway kertoi kirjassa *Blood in the Face: The Ku Klux Klan, Aryan Nations, Nazi Skinheads and the Rise of a New White Culture* Metzgerin olleen aikansa aktiivisin henkilö nuorten rekrytoinnissa äärioikeistoliikkeisiin. Metzger järjesti poikansa kanssa rasistisen musiikin Aryan Fest -tapahtuman vuonna 1988. Hänellä oli vihkimys antisemitististä Kristillinen identiteetti -teologiaa edustaneena pappina. Metzger tuki Nation of Islamin johtajaa Louis Farrakhania rahoittamalla liikettä, pitämällä mielenilmauksen ja osallistumalla tämän puheeseen. Metzger arvosti mustaihoisia rasisteja, jotka – samoin kuin hän – vastustivat "rotujen sekoittumista" ja olivat antisemitistisiä.

Vuonna 1990 oikeus Portlandissa totesi Metzgerin, hänen poikansa ja White Aryan Resistancen korvausvelvollisiksi skinheadien rasistisin motiivein tekemästä Mulugeta Serawin murhasta. Korvauksia määrättiin maksettaviksi 12,5 miljoonaa dollaria. Oikeuden mukaan Metzger oli poikansa kanssa yllyttänyt Portlandin skinheadeja konflikteihin värillisten kanssa ennen murhaa. Päätöksen jälkeen White Aryan Resistance ajautui käytännössä vararikkoon ja sen toiminta supistui. Metzger julkaisi myöhemminkin pamfletteja, piti yllä järjestönsä puhelinlinjaa ja levitti järjestön nettialustalla propagandaa. Metzgerillä oli kuusi lasta. Hän kuoli Parkinsonin taudin komplikaatioihin 82-vuotiaana.

## Lähteet
Fenimore Chatterton

** Fenimore Chatterton** (21. heinäkuuta 1860 – 9. toukokuuta 1958) oli yhdysvaltalainen republikaaninen poliitikko, liikemies ja lakimies. Hän astui Wyomingin kuvernööriksi  huhtikuussa 1903 edellisen kuvernöörin DeForest Richardsin kuoltua ja toimi virassa vuoteen 1905 asti. 

## Lähteet
Parkkumi

**Parkkumi** () on villaa sisältävä kangas, jossa loimet ovat puuvillaa tai pellavaa. Kudottaessa villa on karstavillaa ja sidos on kudepomsi. Parkkumi on raidallinen kangas, jota käytetään kansallispukujen hameissa, liiveissä ja röijyissä. Parkkumi on rakenteeltaan ryhdikäs ja tiivis. Parkkumia kutsutaan Suomen ulkopuolella muissa Pohjoismaissa kalmikiksi.

## Katso myös
* Verka
* Karttuuni

## Lähteet
Karttuuni

**Karttuuni** (< holl. < arab.) on kangas, jota käytetään muun muassa kansallispukuihin. Se on joko puuvillaa tai pellavaa. Sen kudontaan käytetään palttinasidosta ja siihen painetaan kuvioita. Ohutta puuvillaista karttuunia käytetään Rantalakeuden kansallispuvun esiliinaan.

## Lähteet
City Island (New York)

**City Island** on saari ja naapurusto New Yorkin Bronxissa. Sen asukasluku vuonna 2020 oli 4&nbsp;292.

## Maantiede

City Island sijaitsee New Yorkin Bronxin koillisosassa.

City Island on yhdistetty mantereeseen sillalla saaren pohjoiskärjestä. Asuttuun alueeseen mantereella City Islandia erottaa kuitenkin vielä Pelham Bay Park. City Islandin koilliskärjessä sijaitsee asumaton High Islandin saari, joka on yhdistetty City Islandiin pengertiellä.

## Historia
Paikalliset intiaanit tunsivat nykyisen City Islandin nimellä Minnewits ja myöhemmin saapuneet britit antoivat sille nimen Minneford Island. Nykyisen nimen antoi Benjamin Palmer, joka osti saaren vuonna 1761. Palmerin ajatuksena oli kehittää saaresta New Yorkin kaupungin kanssa kilpaileva kaupan keskus, mutta tämä idea jäi taka-alalle Yhdysvaltain itsenäisyyssodan puhkeamisen myötä.

Saaren asukkaiden elinkeino oli kalastus. Vuonna 1830 perustettiin Solar Salt Works, joka tuotti merisuolaa merivettä haihduttamalla. Vuosisadan loppupuolella saarelle asettui monia luotseja, jotka työskentelivät Uudesta-Englannista Manhattanille purjehtineilla laivoilla. Tällä matkalla oleva Hell Gaten salmi tunnettiin vaarallisena purjehdusreittinä. Saarella alettiin myös valmistaa jahteja ja monet liike-elämän vaikuttajista ankkuroivat jahtinsa saarelle. Alusten valmistui oli kasvava ala ja toisen maailmansodan aikana saarella valmistettiin esimerkiksi maihinnousualuksia. Ala taantui sodan jälkeen ja saaren viimeinen telakka Minneford Shipyard lakkautti toimintansa vuonna 1982. Purjeveneiden valmistus on kuitenkin edelleen huomattava ala.

laivanrakennuksen ohella saaresta on muodostunut lomakohde ja sillä on monia kesäasuntoja. Saaren pääkatu City Island Avenuen varrella sijaitsee lukuisia meriruokaravintoloita, antiikkikauppoja ja huvivenesatamia. North Wind Undersea Institute on paikallinen merimuseo.

## Väestö

Vuonna 2020 City Islandin asukasluku oli 4&nbsp;292. Heistä 17,33&nbsp;% oli syntynyt ulkomailla ja 11,81&nbsp;% ei omannut Yhdysvaltojen kansalaisuutta.

Kotitalouksien keskimääräinen vuotuinen tulo oli 155&nbsp;364 dollaria ja mediaanitulot 129&nbsp;109 dollaria.

## Lähteet
Bryant Butler Brooks

**Bryant Butler Brooks** (5. helmikuuta 1861 – 8. joulukuuta 1944) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, liikemies, karjatilallinen ja kirjailija. Massachusettsissa syntynyt Brooks toimi Wyomingin seitsemäntenä kuvernöörinä vuosina 1905–1911 

Brooks syntyi vuonna 1861 Bernardstonissa, Massachusettsissa ja muutti Wyomingin Big Muddyyn vuonna 1880, jossa aloitti liikemiehen uransa ja osallistui ensimmäistä kertaa politiikkaan.

## Lähteet
Mikko Terho

**Mikko Terho** (19. heinäkuuta 1874 Virolahti – 28. kesäkuuta 1937 Savitaipale) oli suomalainen opettaja ja heimoaktivisti.

Mikko Terho valmistui kansakoulunopettajaksi Sortavalan seminaarista vuonna 1899. Terho oli mukana seminaarin oppilaiden järjestäessä kirjastoja Karjalan rajapitäjiin ja teki niiden sijoitusten yhteydessä monia matkoja näille rajaseuduille. Hän oli opettajana Virolahdella Orslahden koulussa 1899–1900 ja Virojoen koulussa 1900–1917. Suomen sisällissodan alettua 1918 Terho liittyi valkoiseen armeijaan, otti osaa Antrean rintamalla Karisalmen ja Kavantsaaren taisteluihin ja toimi sodan loppuvaiheissa sotilasruokalan johtajana. Kun Repolan ja Porajärven kunnat Suomen itsenäistyttyä halusivat liittyä Suomeen, Terho sai syksyllä 1918 valtioneuvostolta määräyksen mennä järjestämään näiden kuntien asioita suomalaisen mallin mukaan. Terho toimi kevääseen 1919 saakka Repolan retkikunnan esikuntapäällikkönä ja sai sitten keväällä 1919 määräyksen lähteä Porajärvelle. Porajärven valtauksen jälkeen Terho toimi Porajärven piirin nimismiehenä siihen saakka, kunnes Tarton rauhassa Repola ja Porajärvi palautettiin takaisin Venäjän yhteyteen.

Terho siirtyi tämän jälkeen Kieltolakiliiton palvelukseen kahden vuoden ajaksi. Vuosina 1922-1925 Terho oli kouluhallituksen määräyksestä valistuskonsulenttina Raja-Karjalassa. Kevääseen 1925 mennessä Terho oli perustanut kymmeniä opintokerhoja Raja-Karjalan alueelle. Hänen toimestaan perustettiin Impilahden kansanopistolla 6. kesäkuuta 1925 Raja-Karjalan Sivistysliitto. Syksyllä 1925 Terho valittiin Savitaipaleen Karhulan koulun opettajaksi ja vuonna 1926 hän siirtyi Savitaipaleen Hämäläisen koulun opettajaksi.

Terho toimi puhujana juhlatilaisuuksissa ja johtajana kotiopintokerhoissa sekä kirjoitti Raja-Karjalan asioista eri lehtiin, muun muassa Toukomies-lehteen. Hän oli Karjalan Sivistysseuran ainaisjäsen. 

Mikko Terho kuoli 62-vuotiaana kesäkuussa 1937 Savitaipaleella pitkän sairauden jälkeen. Hänet haudattiin Virolahden hautausmaalle.

## Julkaisuja
* *Piirteitä Virolahden säästöpankin toiminnasta 1876-1926: liiketaulukkoja viimevuosikymmeniltä*, laatijat Mikko Terho ja Martta Seppä.  Virolahden säästöpankki, Kouvola 1926

## Lähteet
Synlab

**Synlab** Suomi tuottaa  laboratoriotutkimuksia, kuvantamispalveluita sekä kliinisfysiologiset tutkimuksia (EKG ja spirometria). Se on yksityisessä omistuksessa ja on osa Eurooppalaista Synlab Goupia. Synlab Suomi tuottaa palveluita julkisille ja yksityisille toimijoille, vakuutusyhtiöille, sairauskassoille sekä yksityisasiakkaille. Pääkonttori ja keskuslaboratorio sijaitsee Helsingin Kivihaassa. Suomessa on keskuslaboratorion lisäksi yhteensä 35 toimipistettä, 300 työntekijää sekä 18 magneettilaitetta.

Kuvantamistutkimuksia ovat magneettitutkimukset, rintatutkimukset, ultraäänitutkimukset ja röntgentutkimukset.

## Lähteet
Adolph Ditlev Jørgensen

**Adolph Ditlev Jørgensen** (1840–1897) oli tanskalainen historioitsija. Hän toimi opettajana Slesvigissä Flensborgissa, josta hänet karkotettiin 1864, ja hän asettui Kööpenhaminaan. Hän paneutui Tanskan historian tutkimiseen, varsinkin keskiaikaan. Hänet nimitettiin 1889 valtionarkistonhoitajaksi. Virkansa ohessa hän harjoitti laajaa kirjallista toimintaa. Hänen tuotannossaan ilmeni terävää arvostelukykyä mutta myös mielikuvitusta. Hän asettui mielellään vastustamaan vallalla olevaa näkemystä.

## Kirjallinen tuotanto
* *Bidrag til nordens historie i middelalderen* (1871)
* *Den nordiske kirkes grundlæggelse og første udvikling* (1874–1878)
* *Udsigt over de danske rigsarkivers historie* (1884)
* *Kongeloven og dens forhistorie* (1886)
* *Peder Schumacher Griffenfeld* (1893–1894)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Toivo Länsimäki

**Toivo Aleksanteri Länsimäki** (26. heinäkuuta 1884 Turku – 16. syyskuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja Helsingissä toimineen Tohtori Länsimäen naistensairaalan perustaja.

Toivo Länsimäen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Otto Aleksanteri Länsimäki ja Aleksandra Josefina Forsén. Länsimäki pääsi ylioppilaaksi Turun klassillisesta lyseosta 1904 ja hän valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1909, lääketieteen lisensiaatiksi 1914 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1919. Hän toimi aluksi kunnanlääkärinä muun muassa Korpilahdella, Virolahdella ja Lappfjärdissä. Vuonna 1915 hän tuli apulaislääkäriksi professori Otto Engströmin sairaalaan Helsingissä ja hoiti tätä tointa vuoteen 1919 saakka, avustaen samalla gynekologisen opetuksen antamisessa. lääketieteen kandidaateille samassa sairaalassa. Vuonna 1919 Länsimäki perusti oman naistentautien sairaalan Freesenkadulle Töölöön ja hoiti siitä lähtien yksityispraktiikkaa Helsingissä. 

Länsimäki perusti vuonna 1930 Taka-Töölöön yksityisen Tohtori Länsimäen naistensairaalan Espoonkadun varrelle, nykyisen Paasikivenkatu 4:n osoitteeseen. Vuonna 1930 valmistuneen, 1920-luvun klassismia edustaneen sairaalarakennuksen suunnitteli arkkitehti Elsi Borg. Sairaalatoiminnot sijaitsivat kolmikerroksisen rakennuksen kahdessa ensimmäisessä kerroksessa, ja niiden aputilat ylemmässä maantason kellarikerroksessa. Rakennuksen ylimmässä kerroksessa oli Länsimäen yksityisasunto. Länsimäki toimi sairaalan johtavana lääkärinä vuoteen 1951 saakka. Vuonna 1951 rakennus siirtyi Suomen Syöpäyhdistyksen omistukseen, ja Sairaskoti Radiumin nimellä toimintaansa jatkaneen laitoksen vuonna 1953 valmistuneen laajennuksen suunnitteli arkkitehti Iiro Tukkila. Myöhemmin rakennus oli Helsingin yliopistollisen keskussairaalan ja Samfundet Folkhälsanin omistuksessa ja oli viimeksi lähinnä kokous- ja toimistokäytössä. Rakennus siirtyi yksityiseen omistukseen vuonna 2015.

Länsimäki oli Duodecimin, Pohjoismaisen Kirurgisen Yhdistyksen ja Turun Suomalaisen Yliopistoseuran jäsen.

Toivo Länsimäki oli naimisissa vuodesta 1913 Hilda Edit Emilia Westerbackin kanssa. Avioeron jälkeen hän meni naimisiin 1930 Alli
Armida Pihlströmin kanssa. Vuonna 1973 kuollut Toivo Länsimäki on haudattu Honkanummen hautausmaalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tohtori Länsimäen sairaala Espoonkadulla, nykyisellä Paasikivenkadulla, valokuva vuodelta 1930. Museovirasto, Historian kuvakokoelma
* Uusi naistautisairaala ja synnytyslaitos Helsinkiin, Helsingin Sanomat, 01.05.1930, nro 116, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Oqtovvuoret

**Oqtovvuoret** (, myös *Oqtogʻ*) on Nurotavuorten eteläinen vuorijono Samarkandin ja Navoiyn alueilla Uzbekistanissa.

Kakkois-luoteissuuntaisen vuorijonon pituus on 120 kilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Nurotan laaksoon, idässä Qaroqchitog‘vuoriin, lännessä Kyzylkumin aavikkoon ja lounaassa Qoratog‘vuoriin. Oqtovvuorten keskikorkeus on 1&nbsp;000–1&nbsp;200 metriä. Korkein kohta on Taxku (2&nbsp;003 metriä).

Oqtovvuoret koostuvat kalkkikivestä, liuskeesta ja graniitista. Hyötykaivannaisiin kuuluu marmori. Vuorilla on paljon karstilähteitä.

Vuorten sademäärä on 250–450 millimetriä. Niiltä saavat alkunsa monet Zarafshonin sivujoet kuten Zarbandsoy, Quruqsoy, Andoqsoy, Tasmachisoy, Maydonsoy ja Oltinsoy. Aluetta käytetään laitumena.

## Lähteet
Tāvini Huira‘atira

**Tāvini Huira‘atira** () on Ranskan Polynesiassa toimiva keskusta-vasemmistolainen puolue, joka kannattaa alueen itsenäisyyttä Ranskasta.

## Historia
Oscar Temaru perusti separatistisen puolueen vuonna 1977 nimellä **Polynesian vapautusrintama** (). Nykyisen nimensä puolue sai vuonna 1986.

Vuoden 2023 paikallisvaaleissa puolue voitti 38 paikkaa Ranskan Polynesian parlamentissa ja nousi suurimmaksi puolueeksi.

Ranskan parlamenttivaaleissa vuonna 2024 puolue sai yhden paikan Ranskan kansalliskokoukseen. Territoriolle on kiintiöity kolme paikkaa.

## Ideologia
Kansallisella tasolla puolue on tehnyt yhteistyötä Ranskan kommunistisen puolueen kanssa. Vuoden 2022 parlamenttivaaleissa Tāvini Huira‘atira kuului vasemmistolaiseen NUPES-vaaliliittoon.

## Lähteet
Qarnobin aro

**Qarnobin aro** () on aroalue Samarkandin ja Navoiyn alueilla Uzbekistanissa.

Zarafshonjoen keskijuoksun vasemmalla rannalla sijaitsevan kumpuilevan tasangon pituus on 120 kilometriä idästä länteen ja leveys 40–50 kilometriä. Sen korkeus on keskimäärin 300 metriä merenpinnasta. Aro muuttuu lännessä Toshloqqumin ja Uchqumin aavikoiksi. Pohjoisessa ovat Ziyovuddinin ja Zirabuloqin vuoret.

Seudulla vallitsee kuiva mannerilmasto. Vuotuinen sademäärä on 165 millimetriä. Kasvillisuus koostuu etupäässä ruoho- ja heinäkasveista sekä pensaista. Aluetta käytetään karakullampaiden laidunmaana. Sinne on istutettu saksaulpuita.

## Lähteet
Ulappabassit

**Ulappabassit** (Howellidae) on lyhtyahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Lajeja tavataan syvissä vesissä valtamerissä.

## Lajit ja anatomia
Ulappabasseihin kuuluu kolme sukua ja yhdeksän lajia. Ne ovat hoikkia ja litteähköjä kaloja. Suurimmat lajit kasvavat 10–11 cm pitkiksi. Selkäeviä on kaksi ja niistä ensimmäinen on piikikäs, rintaevät ovat pitkät ja pyrstöevä haarautunut. Ulappabassien silmät ovat hyvin suuret ja kiduskannessa on piikejä. Kalat kykenevät työntämään yläleukaansa eteenpäin. Ulappabassit ovat tummanruskeita tai mustia.

## Levinneisyys ja elintavat
Ulappabasseja tavataan lauhkeissa ja lämpimissä vesissä Atlantissa, Intian valtameressä ja Tyynessämeressä. Heimon lajit elävät aina 2&nbsp;200 metrin syvyyteen asti. Päivisin ne uivat syvissä vesissä ja nousevat öisin lähemmäs pintaa.

## Lähteet
Tahitin kuningaskunta

**Tahitin kuningaskunta** oli nykyisen Ranskan Polynesian alueella olemassa ollut kuningaskunta. Sen pääkaupunki oli Pape‘ete.

Suomalainen merimies Peter Hagerstein saapui Tahitille 1793, opetteli kielen ja meni naimisiin paikallisen naisen kanssa. Hän alkoi myös auttamaan Pōmare I:sta toimien tämän neuvonantajana ja tulkkina. Hyödyntämällä mm. Hagersteinin tietämystä tuliaseista Pōmaren dynastia onnistui lopulta alistamaan alueen muut päälliköt Tahitin alusmaiksi. Tämä tapahtui lopullisesti vasta Pōmare II:n valtakaudella, jolloin tämä myös kääntyi kristinuskoon vuonna 1819.

1800-luvun lopulle tultaessa Havaijin kuningas Kalākaua suunnitteli Polynesian konfederaation perustamista. Tarkoituksena oli suojella pieniä polynesialaisia valtioilta eurooppalaisten ja amerikkalaisten kasvavalta vaikutusvallalta. Kun Tahitin kuningaskunta lakkautettiin vuonna 1880, ranskalaiset siirtomaaisännät pyrkivät pitämään vielä toistaiseksi itsenäisen Havaijin kuningaskunnan erossa Tahitin asioista estäen mm. kuningas Pōmare V:n vuonna 1882 suunnitteleman vierailun Honoluluun.

Kuningaskunta lakkautettiin vuonna 1880, kun Pōmare V luopui kruunusta ja luovutti Tahitin kaikkine alusmaineen Ranskan siirtomaiksi.

## Lähteet
Peter Hagerstein

**Peter Hegerstein** (1757 Helsinki, Ruotsi – 1807 Pape‘ete, Tahitin kuningaskunta) oli suomalainen merimies, neuvonantaja ja tulkki, joka tunnetaan parhaiten hänen tekemästään työstä Tahitin kuningaskunnan hyväksi 1700- ja 1800 -lukujen vaihteessa.

## Varhainen elämä
Hagersteinin varhaisesta elämästä ei tiedetä juurikaan mitään muuta kuin että hän syntyi Helsingissä vuonna 1757. Joidenkin lähteiden mukaan hänen nimensä oli todellisuudessa **Pehr Hagersten**.

Hagerstein lähti brittiläisen *Daedalus*-nimisen laivan mukana, joka liittyi vuonna 1791 isomman löytöretken huoltoalukseksi.

## Elämä Tahitilla
*Daedalus* saapui Tahitille alkuvuodesta 1793, minkä jälkeen Hagerstein hylkäsi miehistön ja päätti jäädä Tahitille. Syyksi on epäilty karua elämää laivalla, mille Tahitin trooppiset olot olivat huomattava vastakohta. Loikattuaan laivastosta Hagersteinin kerrotaan "alkaneen alkuasukkaaksi". Hän oppi tahitin kielen ja meni naimisiin paikallisen naisen kanssa.

Kielitaidostaan ja länsimaalaisesta taustastaan johtuen Hagerstein pestattiin aluksi kuningas Pōmare I:n hoviin tulkiksi ja neuvonantajaksi. Hän toimi myös hovin neuvottelijana kuninkaan ja ulkomaalaisten vierailijoiden välillä. Hagersteinin tietämys tuliaseista vaikutti myös hänen toimenkuvaansa, ja hänen avullaan Pōmare onnistui nousemaan muiden paikallisten päälliköiden yläpuolelle. Sotilasurasta kertovat Hagersteinin saamat tatuoinnit.

Hagerstein palveli myös Pōmare II:n alaisuudessa, mutta näiden kahden välit tulehtuivat myöhemmin. Hagersteinin epäillään jopa harkinneen loikkaamista toisen päällikön alaisuuteen, mutta hän palveli lopulta Pōmare II:ta elämänsä loppuun asti. 

Hagersteinilla kerrotaan olleen tahitilaisen vaimonsa kanssa ainakin yksi lapsi, minkä lisäksi hän huolehti kahdesta muusta. Hänen oma lapsensa Joseph ei saanut kastetta, koska eurooppalaiset lähetyssaarnaajat eivät tunnustaneet Hagersteinin ja tämän tahitilaisen vaimon liittoa. Lähetyssaarnaajat kuitenkin suostuivat opettamaan Josephille kristinuskosta. On epäselvää, saiko Joseph aikoinaan lapsia.

Hagerstein kuoli Pape‘etessa vuonna 1807 elefanttitautiin, jota hänen oletetaan sairastaneen jo vuosisadan alusta lähtien.

## Lähteet