open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kuitubetoni

**Kuitubetoni** on kuiduilla vahvistettua betonia, joko perinteisen tankoraudoituksen lisänä tai tankojen korvaajana. Kuidut vahvistavat tankoraudoituksen tapaan betonin vetolujuutta, jotta betoni ei halkeaisi tai rakenneosa katkea niin helposti. 

Kuitutyypeistä yleisin on teräskuitu, mutta markkinoille on tulossa yhä enemmän muun muassa polymeeri- ja lasikuituja. 

Kuitubetonin yleisimpiä käyttökohteita ovat ruiskubetonit, pintabetonit, maanvaraiset laatat ja paalulaatat. Kuitubetonia on käytetty myös muun muassa seinissä, pilareissa, välipohjalaatoissa, ulkotilojen laatoissa (kuten jalkakäytävät) sekä erilaisissa betonituotteissa, kuten kaivonrenkaissa. Suomessa kuitubetonin käyttö on ollut vähäisempää kuin esimerkiksi naapurimaissa, sillä kotimaisten suunnitteluohjeiden saatavuus on ollut heikkoa. 

## Yleistä

Kuitujen käyttö perustuu työmaalla saataviin etuihin: raskaita teräsverkkoja ja tankoja ei tarvitse kuljettaa tai kasata yhtä paljon tai jopa ollenkaan. Kuidut sekoitetaan betoniin jo valmistusvaiheessa. Ne tuovat betoniin lisähintaa, mutta säästävät aikaa ja rahaa työmaalla.

Kuidut voivat korvata betonin raudoituksen tietyin edellytyksin, mutta ne voivat toimia myös tankoraudoituksen lisänä. Esimerkiksi kantavissa, sortumavaarassa olevissa rakenteissa edellytetään vähintään onnettomuusraudoitusta, joka toteutetaan tankoraudoitteena. Myös esimerkiksi pilarien yläpäät ja laatan reunat saatetaan vahvistaa tangoilla, jotta betonirakenne ei lohkeilisi. Palkkien taipumaraudoitus toteutetaan tankojen avulla mutta kuidut toimivat palkeissa hyvänä leikkausraudoituksena. 

Kuitubetonin lujuus perustuu jäännöstaivutusvetolujuudelle. Se tarkoittaa sitä, että betonin jo haljettua kuidut eivät anna halkeaman avautua. Toisin sanoen kuidut tekevät betonista sitkeän. Mikäli rakenteeseen on asetettu tiukka halkeilurajavaatimus, kuitujen käyttöä ilman tankoraudoitusta ei suositella.

## Käyttökohteet

Kuitubetonia käytetään Suomessa yleisimmin maanvaraisiin laattoihin, paalulaattoihin, ruiskubetoniin ja pintabetonilattioihin. Ulkomailla on toteutettu vaativimpiakin kohteita, kuten Virossa sijaitseva 16-kerroksinen Rocca Tower, jossa on käytetty kuitubetonisia välipohjia. 

Kuitubetoni soveltuu myös betonituotteisiin, kuten kaivonrenkaisiin ja pihalaattoihin. Kulkuväylissä ja muissa ulkotilojen laatoissa kuitubetoni toimii myös. Esimerkiksi polyymerikuidut, eli muovikuidut, soveltuvat kulutuspinnoille hyvin, sillä polymeerikuidut eivät ole niin suureksi haitaksi pintaan noustessaan kuin teräskuidut. 

Kuitubetonissa ei tarvitse huolehtia terästankojen vaatimista betonipeitteistä eli suojaetäisyyksistä. Rasitusluokasta riippuen terästankojen ja betonipinnan välissä täytyy olla betonia jopa useita senttimetrejä, joka pakottaa betonirakenteen tiettyyn paksuuteen. Pelkkiä kuituja käytettäessä tätä vaatimusta ei ole, ja se mahdollistaa ohuemmat rakenteet esimerkiksi betonisten ulkoseinäelementtien ulkokuorissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Marrit Steenbergen

**Marrit Steenbergen** (s. 11. tammikuuta 2000 Ooststellingwerf) on alankomaalainen uimari. Hän on voittanut neljä maailmanmestaruutta ja neljätoista Euroopan-mestaruutta. Hän on menestynyt vapaauinnin lisäksi sekauinnissa.

Steenbergen on voittanut useiden viestimestaruuksien lisäksi henkilökohtaisen Euroopan-mestaruuden 200 metrin vapaauinnissa Kazanin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2021, 100 ja 200 metrin vapaa- ja sekauinneissa Lublinin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2025 sekä sadan ja 200 metrin vapaauinnissa Rooman pitkän radan EM-kilpailuissa 2022. Hän voitti lyhyen radan maailmanmestaruuden 100 metrin sekauinnissa Melbournessa 2022 sekä pitkän radan maailmanmestaruuden 100 metrin vapaauinnissa Dohassa 2024 ja Singaporessa 2025. Tokion olympialaisissa kesällä 2021 hän ui 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestin alkuerässä; Alankomaat sijoittui loppukilpailussa neljänneksi.

## Lähteet
Uusi Poru

**Uusi Poru** (), myös "Uusi-Poru", on entinen inkeriläinen kylä, joka kuului Serepetan  luterilaisen seurakuntaan. Nykyään se kuuluu hallinnollisesti Leningradin alueen Lomonosovin piiriin.

Kylän nimi polveutuu varmasti inkeroisesta Kangas-nimestä, jotka kirjurit ovat kääntäneet venäjäksi (bor - "kangas, nummi"). Uusi Poru esiintyy kartoilla 1800-luvun alussa (lähellä sijatseva Vanha Poru - 1600-luvulla).

Vuonna 1849 kylässä asui 41 inkeriläistä (savakoita), 19 miestä ja 22 naista, ja 38 venäläistä. Kylän isot suvut oli Parisniekka ja Perosti. Molemmat sukunimet olivat harvinaisia, ja yleisiä vain Inkerissä.
Vuonna 1926 Uusi-Porussa oli 21 taloa ja 106 asukasta, niistä 43 henkilöä (8 taloa) - inkeriläisiä. 

Toisen maailmansodan aikana kylä oli saksalaisjoukkojen miehittämä. Vuosina 1943-1944 inkeriläisiä vietiin Viron kautta Suomeen.  Sodan jälkeen osa heistä jäi Suomeen, jotkut pakenivat Ruotsiin. Neuvostoliittoon palanneet eivät vastoin lupauksia päässeet kotikyläänsä, vaan heidät karkotettiin eri puolille Venäjää.

## Lähteet

### Viitteet
Noora Schroderus

**Noora Schroderus** (s. 1982 Pirkkala) on Salossa asuva ja työskentelevä suomalainen kuvanveistäjä. Schroderus käsittelee teoksissaan muun muassa erilaisia vallan rakenteisiin ja sukupuoleen liittyviä kysymyksiä ja ottaa niissä kantaa usein hienoisen sarkastisella otteella. Hänelle myönnettiin vuonna 2025 Suomi-palkinto.

## Taiteellinen työskentely
__NOTOC__
Schroderuksen teosten materiaalivalikoima on laaja. Hän hyödyntää niissä muun muassa postikortteja, pronssia, terästä, lyöntimetallia, muovia, vaneria ja tekstiiliä, kuten flanellia, satiinia ja lankoja. Teoksissaan Schroderus karnevalisoi oletuksia esineiden muodoista ja ominaisuuksista ja haastaa sukupuolittuneita ajattelumalleja. Esimerkiksi Soft Tools -veistossarjan (2006) kankaista valmistetut moottorisahat, porat ja ruuvimeisselit muistuttavat värikkäitä pehmoleluja haastaen työkalujen maskuliinista maailmaa. Toistuva piirre Schroderuksen teoksissa on myös erilaiset vääristymät, kuten Fiskarsin oransseja saksia muistuttavien valettujen veistosten vääntyneet ja valuvat muodot teoksessa Still life (2019). Schroderus on käyttää teoksissaaan myös tekstiilikäsityön tekniikoita kuten kirjointaa. Setelisarjan teoksissa Schroderus on tehnyt värikkäillä langoilla seteleiden muotokuviin lisäyksiä rakentaen niihin uusia merkityskerroksia.  

Schroderus on esitellyt teoksiaan yksityis- ja ryhmänäyttelyissä vuodesta 2006 lähtien. Hän on työskennellyt myös residensseissä Ranskassa ja muissa pohjoismaissa. Schroderus on toteuttanut suurikokoisia veistoskokonaisuuksia myös yhdessä puolisonsa kuvanveistäjä Kimmo Schroderuksen kanssa. Taiteilijapari kuvaa taiteelliselle työskentelylle keskeiseksi tietyn materiaalin tai tekniikan mahdollisimman hyvän hallinnan.https://matkalla.maintaining.fi/project/taiteilijan-elamaa-kimmo-schroderus-ja-noora-schroderus/  
## Opinnot
Schroderus on opiskellut taidetta Oriveden opistossa vuosina 2001–2002 sekä Kankaanpään taidekoulun kuvanveiston laitoksella vuosina 2002–2006. Vuonna  2014 hän valmistui taiteen maisteriksi Taideyliopiston Kuvataideakatemiasta.       

## Julkisen tilan teoksia

* Quercus robur (2021, Turku)
* Pique Nique (2019, Turku)https://kampusart.turkuamk.fi/arkisto/teokset/noora-schroderus-pique-nique/index.html

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Noora Schroderus Kuvataiteilijamatrikkelissa
*Noora Schroderuksen teoksia Kansallisgalleria kokoelmassa
Claire Curzan

**Claire Marie Curzan** (s. 30. kesäkuuta 2004 Cary, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen uimari. Hän saavutti vuonna 2021 Tokion olympialaisissa hopeaa uituaan Yhdysvaltain joukkueessa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestin alkuerässä. Henkilökohtaisessa 100 metrin perhosuinnissa hän karsiutui loppukilpailusta oltuaan välierissä kymmenes. 

Curzan voitti Dohan pitkän radan MM-kilpailuissa 2024 kultaa kaikilla kolmella henkilökohtaisella selkäuintimatkalla. Hän on voittanut pitkän radan maailmanmestaruuden lisäksi naisten 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin sekauintiviestissä 2022 ja 2025 sekä vastaavassa sekajoukkueiden viestissä 2022 ja 2024. Hän on saavuttanut MM-hopeaa 100 metrin perhosuinnissa 2024 sekä pronssia 100 metrin selkäuinnissa ja molemmissa 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin vapaauintiviesteissä 2022, sekajoukkueiden 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin vapaauintiviestissä 2024 ja 200 metrin selkäuinnissa 2025.

Curzan saavutti lyhyen radan MM-kilpailuissa 2021 kultaa molemmissa naisten vapaauintiviesteissä, hopeaa molemmissa 4&nbsp;×&nbsp;50&nbsp;metrin sekauintiviesteissä sekä pronssia 50 ja 100 metrin perhosuinneissa. Lyhyen radan MM-kilpailuissa 2022 hän sai kultaa naisten  4&nbsp;×&nbsp;50&nbsp;metrin vapaauinti- ja 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin sekauintiviesteissä, hopeaa 50 ja 200 metrin perhosuinneissa, naisten 4&nbsp;×&nbsp;50&nbsp;metrin sekauinti- ja 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin vapaauintiviesteissä sekä pronssia 100 metrin selkäuinnissa.

## Lähteet
Hyvinkään vapaaseurakunta

**Hyvinkään vapaaseurakunta** on Hyvinkäällä toimiva vapaaseurakunta. Seurakunnan vanhimmiston puheenjohtaja on Pekka Hartikianen ja seurakunta kuuluu Suomen Vapaakirkkoon. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Hyvinkään keskustassa Donnerikadulla. Seurakunnan toimintaan kuuluu jumalanpalvelusten ja rukouskokousten lisäksi lapsityö pyhäkoulun ja perhekirkon muodossa, pienryhmätoiminta, diakoniatyö ja ruokajakelu. Hyvinkään vapaaseurakuntaan kuuluu noin 80 jäsentä. Vapaaseurakunnan toimintaan on osallistunut runsaasti myös afrikkalaistaustaisia henkilöitä. Afrikkalaismessuissa saarnataan ranskaksi, minkä lisäksi messuissa lauletaan ja tanssitaan.

## Katso myös
* Uskonto Uudellamaalla
* Vapaakirkollisuus Suomessa
* Suomen Vapaakirkko
* Hyvinkään seurakunta

## Lähteet
Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2023

**Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2023** järjestettiin Fukuokassa Japanissa 14.–30. heinäkuuta 2023. Kilpailuohjelmaan kuuluivat ratauinti, avovesiuinti, taitouinti, uimahypyt, korkeat uimahypyt ja vesipallo.

Kilpailut oli alun perin tarkoitus järjestää vuonna 2021. Tokion olympialaisten siirryttyä koronaviruspandemian vuoksi vuodelle 2021 siirrettiin MM-kilpailuja vuodella eteenpäin. Japanin edelleen huonon koronavirustilanteen vuoksi Fukuokan MM-kilpailut päätettiin tammikuussa 2022 siirtää vielä vuoteen 2023 ja vuoden 2022 kilpailut sai järjestettäväkseen Unkarin Budapest.

Kilpailujen menestyneimmät maat olivat 20 kultamitalia voittanut Kiina ja 15 kultamitalin Australia sekä eniten mitaleja, 44 kappaletta, joista vain seitsemän oli kultaa, saanut Yhdysvallat.

## Lähteet
Hyvinkään adventtiseurakunta

**Hyvinkään adventtiseurakunta** on vuonna 1949 perustettu hyvinkääläinen adventtiseurakunta. Seurakunnan pastori on Sakari Vehkavuori. Seurakunta kuuluu Suomen Adventtikirkko-kirkkokuntaan Seurakunnan tilat sijaitsevat Hyvinkään keskustassa, Seittemänmiehenkadulla. Tilat on rakennettu vuonna 1955 ja rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Risto Sammalkorpi. Rakennus vihittiin käyttöön 14. tammikuuta 1956. Adventtikirkon rakennus on sijoitettu puistomaiseen rinteeseen. Rakennus on rapattu valkoiseksi ja siinä on loiva harjakatto sekä matalampi siipirakennus. Seurakunnalla oli erityisen vahva aika 1960-luvulla. Hyvinkään adventtiseurakuntaan kuuluu noin 70 jäsentä.

## Katso myös
* Uskonto Uudellamaalla
* Adventismi Suomessa
* Suomen Adventtikirkko

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tytti Roto

**Tytti Roto**, artistinimeltään **Ty Roxy**, on suomalainen vaihtoehtopoppia tekevä ja esittävä muusikko. Hänen musiikkinsa nojaa 1980-luvun tyylikeinoihin, kuten syntetisaattoriin instrumenttina. Esimerkiksi soolomusiikissa DIY-kulttuuri ja niin sanotun matalan estetiikan eli lo-fin hyödyntäminen ovat osa musiikin tekemistä sekä sen soundia. Roto julkaisi ensimmäinen sooloalbuminsa *音楽 (Music), joka* ilmestyi vuonna 2021 Fonal Recordsin julkaisemana. Hän on kuulunut yhtyeisiin Kissa, Ghost World, Plastic Tones, Rosettes ja Tamara Luonto. Roton ja Ville Valavuon muodostaman Modem-syntikkapopyhtyeen albumi *Megalomania* julkaistiin huhtikuussa 2024. Julkaisun musiikkityyli edustaa 1980-luvun tyylistä syntetisaattoripoppia, jossa on vaikutteita italodiskosta.

Roto sai tunnustuksena Indie Awards 2023 -tapahtumassa Radio Helsingin kunniamaininnan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tytti Roton Discogs-sivu
Keski-Uudenmaan kristillinen koulu

**Keski-Uudenmaan kristillinen koulu** on Järvenpään Lepolassa toimiva kristillinen peruskoulu. Koulu on perustettu vuonna 2000. Yläkoulu aloitettiin vuonna 2009. Keski-Uudenmaan kristillisessä koulussa opiskelee noin 220 oppilasta. Peruskoulun lisäksi kristillisen koulun yhteydessä toimii päiväkoti Petra, jossa on noin 60 lasta. Koulun rehtorina toimii Mari Vesin.

Keski-Uudenmaan kristillinen koulu sijaitsi alkujaan Keravalla, josta se muutti Järvenpäähän vuonna 2009. Keski-Uudenmaan kristillinen koulu sijaitsee nykyisin Järvenpään kaupungin keskustan tuntumassa. Koulu toimii kahdessa eri rakennuksessa Lepolan alueella, joka on laaja historiallinen kampus. Päärakennus on rakennettu vuosina 1929-1931 maatalousnormaalikouluksi ja ympärillä on useita maatalouskoulun toimintaan liittyviä rakennuksia. Vuonna 2020 kristillisen koulun ja päiväkodin yhteyteen rakennettiin uusia lisätiloja, kun toinen käytössä olevista rakennuksista tuli elinkaarensa päähän.

## Lähteet
### Viitteet
Jaana Hyvärinen

**Jaana Hyvärinen** (nyk. **Kauko**, s. 19. marraskuuta 1961) on suomalainen jalkapalloilija, joka on pelannut neljä jalkapallon naisten A-maaottelua vuosina 1984–1985. Hänen seuransa oli Jalkapallokirjan mukaan Koparit. Hyvärisen pelipaikka oli maalivahti. 1980-luvun puolivälissä Hyvärinen siirtyi KPT:stä Turun Pyrkivään ja juuttui pysyvästi Turkuun. Hyvärisen poika Joni Kauko pelasi Interissä ja nuorten maajoukkueessa Koparien tarina -kirjan tekohetkellä vuonna 2011.

## Lähteet
Dorothy Stickney

**Dorothy Stickney** (21. kesäkuuta 1896 Dickinson, Pohjois-Dakota, Yhdysvallat – 2. kesäkuuta 1998) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa näytelmässä *Life with Father*.

Stickney syntyi Dickinsonissa Pohjois-Dakotassa. Hän oli lapsuudestaan asti puolisokea ja valoherkkä, minkä vuoksi hän joutui olemaan suurimman osan ajastaan pimennetyssä huoneessa. Stickney kävi koulua draamakoulussa Minneapolisissa. Hänen ensimmäinen teatterinäytelmä oli vuonna 1926 *The Squall* -näytelmässä. Muita hänen esittämiään näytelmiä olivat muun muassa *Chicago*, *Philip Goes Forth*, *To Be Continued* ja *The Small Hours*. Stickney meni naimisiin näytelmäkirjailija Howard Lindsayn kanssa vuonna 1927. Hän näytteli äidin hahmoa Lindsayn kirjoittamassa näytelmässä *Life with Father* vuodesta 1939 eteenpäin, ja näytelmää esitettiin 3&nbsp;183 kertaa. Lindsay kuoli vuonna 1968.

Stickney sai tutkinnon Dickinsonin yliopistosta sekä Bowdoinin yliopistosta. Vuonna 1963 hänestä tuli toinen pohjoisdakotalainen *[[Rough Rider Award]]* -palkinnon saaja. May Hallissa nimettiin vuonna 1976 auditorio hänen mukaansa.

Stickney kuoli kotonaan New Yorkissa 101 vuoden iässä 2. kesäkuuta 1998.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kopun kristillinen koulu

**Kopun kristillinen koulu** (lyh. **KOKRIKO**) on Vihdin Hiidenrannassa toimiva kristillinen peruskoulu. Koulu on perustettu vuonna 1992 ja sen ylläpitäjänä toimii Suomen Adventtikirkko. Koulu tarjoaa maksutonta perusopetusta vuosiluokille 1–6. Alun perin koulu aloitti toimintansa Helsingissä vuonna 1966. Nummelaan koulu siirtyi vuonna 1992. Koululla on ollut vuodesta 1997 lähtien pysyvä toimilupa. Koulun rehtorina toimii Anita Syväsalmi.

Kopun kristlllinen koulu toimi Kopun kartanossa vuosina 1992–2013. Vuosien mittaan kasvanut oppilasmäärä johti uusien tilojen tarpeeseen. Koulu sai uudet vuokratilat lokakuussa 2013 Pelastusarmeijan lasten lomakodista.

## Lähteet
### Viitteet
Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2024

**Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2024** järjestettiin Dohassa Qatarissa 2.–18. helmikuuta 2024. Kilpailuohjelmaan kuuluivat ratauinti, avovesiuinti, taitouinti, uimahypyt, korkeat uimahypyt ja vesipallo.

Kilpailut oli alun perin tarkoitus järjestää marraskuussa 2023. Koronaviruspandemia aiheutti niin Tokion olympialaisten kuin sitä seuranneiden Budapestin ja Fukuokan MM-uintien siirtymisiä, joten Dohan MM-kilpailut käytiin alle seitsemän kuukautta edellisten MM-kilpailujen jälkeen ja alle puoli vuotta ennen Pariisin olympialaisia.

Kilpailujen menestyneimmät maat olivat 23 kultamitalia voittanut Kiina, yhdeksään kultaan yltänyt Yhdysvallat ja seitsemän kultamitalin Australia. Kiina sai myös eniten mitaleja, kaikkiaan 33 kappaletta.

## Lähteet
Ertha Pascal-Trouillot

**Ertha Pascal-Trouillot** (s. 13. elokuuta 1943 Pétion-Ville, Haiti) oli Haitin ensimmäinen naispuoleinen juristi, tuomari ja presidentti. Pascal-Trouillot toimi 1986–1990 korkeimman oikeuden tuomarina ja kenraali Prosper Avrilin lähdettyä maanpakoon hän toimi virkaatekevänä presidenttinä 1990–1991. 

## Ura
Ertha Pascal-Trouillot valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1971. Hän liittyi Port-au-Princen asianajajaliittoon. Hän työskenteli Haitin siviililain tarkistamisesta vastaavan komission jäsenenä. Vuonna 1979 hänet valittiin Port-au-Princen siviilioikeuteen tuomariksi, 1985 muutoksenhakutuomioistuimen tuomariksi ja 1986 hänet nimitettiin korkeimman oikeuden tuomariksi. Hän oli ensimmäinen nainen Haitissa joka oli päässyt näihin tehtäviin.

Vuonna 1990 Pascal-Trouillot oli yksi kahdestatoista korkeimman oikeuden tuomareista joille, vuoden 1987 lainsäädännön mukaan, oli mahdolista siirtää valta kenraali Prosper Avrilin lähdettyä maanpakoon. Maahan muodostettiin väliaikainen siviilihallitus.  Pascal-Trouillot toimi Haitin virkaatekevänä presidenttinä vuosina 1990–1991. Hän selvisi tehtävässään entisen ministerin Roger Lafontantin johtamasta vallankaappausyrityksestä ja järjesti vaalit. Vaaleissa presidentiksi valittiin Jean-Bertrand Aristide josta tuli Haitin ensimmäinen demokraattisesti valittu johtaja.

Presidenttinä toimimisen jälkeen Pascal-Trouillot muun muassa keskittyi koostamaan elämäkerrallista tietosanakirjaa 1700–2006 välillä eläneistä haitilaisista merkkihenkilöistä. Hän oli aloittanut kirjan valmistelun edesmenneen puolisonsa Ernst Trouillot'n kanssa. Tietosanakirjan ensimmäinen osa julkaisiin 2001 ja jälkimmäinen 2009.
## Yksityiselämä
Ertha Pascalin vanhemmat olivat metalliartesaani Thimocles Pascal ja ompelija Louise Dumornay. Hän syntyi vuonna 1943 ja oli 10 lapsesta toiseksi nuorin. Hän syntyi Pétion-Villessä ja kävi lukio-opintonsa siellä. Hän jatkoi opiskelemaan koneistamista. Hän kuitenkin siirtyi lukemaan lakia opettajansa ja tulevan puolisonsa, Ernst Trouillot'n, suosituksesta. Hän valmistui Gonayivin satamakaupungissa sijaitsevasta Ecole de Droit des Gonaives -korkeakoulusta oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1971. Ertha Pascal ja Ernst Trouillot menivät naimisiin 1971. Heille syntyi tytär 1974/1975. Ernst Trouillot kuoli sairauskohtaukseen 1986/1987. 

Ertha Pascal-Trouillot'n veli oli halvaantunut vyötäröstä alaspäin aiemman diktaattori Duvalier'n joukkojen ampumasta luodista. Ernst Trouillot'n aiemmasta avioliitosta syntynyt lapsi, antropologi Michel-Rolph Trouillot on hänen poikapuolensa.

## Julkaisut
* 1973: *Statut juridique de l'Haïtienne dans la Législation sociale* (laajennettu versio opinnäytetyöstä)
* 1978: *Code de lois usuelles*, yhdessä Ernst Trouillotin kanssa
* 1980: *Rétrospectives... Horizons*
* 1981: *Au grand boulevard de la Liberté*
* 1982: *Analyse de la Législation révisant le statut de la femme mariée*
* 1990: Code de lois usuelles (julkaistiin kahdessa osassa 1989 ja 1998)
* Cahier juridique de l'enfant et de la famille
* Dictionnaire biographique d'Haïti, yhdessä Ernst Trouillotin kanssa (julkaistiin kahdessa osassa 2001 ja 2009)

## Lähteet
Leena Kuumola

**Leena Kuumola** (s. 1958) on suomalainen kuvataidekriitikko, jonka suomen- ja ruotsinkielisiä arvioita ja kolumneja ovat vuodesta 2006 alkaen julkaisseet Hufvudstadsbladet, Ny Tid, Taide, Mustekala ja Turun Sanomat.  Kuumola on kirjoittanut taiteesta myös näyttelykatalogehin sekä tehnyt opetus- ja käännöstöitä. Koulutukseltaan Kuumola on filosofian maisteri.

Vuosina 1992−2005 Kuumolalla oli oma taidegalleria, joka toimi aluksi Tukholmassa ja siirtyi vuonna 1996 Helsinkiin Oksasenkatu 11:teen. Käsitteelliseen ja kokeelliseen taiteeseen keskittynyt Galleri Leena Kuumola tarjosi ajan taidemarkkinoista riippumattoman taiteen esityapaikan erityisesti vaihtoehtoisen taiteen tekijöille. Galleriassa esiteltiin monia marginaalisia taiteen muotoja, kuten käsite- ja tilataidetta ja ääni- ja valoteoksia sekä järjestettiin kokeellisen elokuvan näytöksiä, joissa esitettiin toisinaan myös äänitaidetta.

## Kirjoituksia näyttelykatalogeissa

* *Ben af Schultén muotoilija = formgivare*. Parus Verus, 2023.
* *Baroque. Ulla Maija Hänninen*. Helsinki: Musta taide, 2019.
* *Senja Vellonen.* Helsinki: Parvs, 2013.

## Palkinnot ja tunnustukset
Suomen Kulttuurirahasto myönsi Kuumolalle vuonna 2014 E. J. Vehmas -palkinnon, joka jaetaan ansioituneelle taidekriitikolle.

## Lähteet
Jokipitaho

**Jokipitaho** (*Ochthornis littoralis*) on tyranneihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa.

## Koko ja ulkonäkö
Jokipitaho kasvaa noin 13–14 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää ja selkä ovat harmahtavanruskeat. Siivet ja pyrstö ovat tummemmat. Päässä on valkoinen silmäkulmajuova. Jokipitahon rinta on harmahtavanruskea ja vaalenee vatsaa kohden.

## Levinneisyys ja elintavat
Jokipitahoa tavataan Venezuelasta ja Ranskan Guayanasta Boliviaan. Lajin elinympäristöä ovat jokivarsien törmät. Se liikkuu yksin tai pareittain. Jokipitahon ravintoa ovat hyönteiset, joita se pyydystää vedenpinnan yltä.

## Lähteet
Mari Hokkanen

**Mari Hokkanen** (s. 1979 Espoo) on Helsingissä asuva ja työskentelevä suomalainen kuva- ja valokuvataiteilija, jonka teokset käsittelevät ihmisen suhdetta luontoon, yhteiskuntaan tai toisiin ihmisiin.    

## Taiteellinen työskentely
__NOTOC__

Hokkasen valokuvat ovat kameralle esitettyjä performansseja ja lavastettuja tilanteita, joissa ihmishahmo esitetään oudoissa, surrealistisissa asetelmissa. Keskeinen lähtökohta teosten suunnittelussa on Hokkasen mukaan niiden värimaailma. Esimerkiksi Room of colours -sarjan (2018) valokuvat ovat väritutkielmia, joita varten Hokkanen etsi tietoa värien historiasta ja merkityksistä eri kulttuureissa. Tärkeä osa Hokkasen taiteellisen työskentelyn prosessia on mielikuvituksellisten lavasteiden rakentaminen sekä niiden valmistamisen edellyttämä käsityö ja ruumiillinen työskentely. Hokkanen on omaksunut työskentelyynsä vaikutteita myös teatterista. Lavastettujen valokuvien rakentamisessa Hokkanen käyttää muun muassa kierrätysmateriaalia ja erilaista orgaanista ainesta. Kuvien kohtauksissa ihmishahmo poseeraa usein luonnossa tai huoneinteriööreissä. Hokkasen valokuvien toistuva piirre on vaikutelma henkilöhahmon anonyymiydestä ja kasvottomuudesta: pää on rajattu ulos kuvasta tai peittyy kankaisiin, esineisiin tai asioihin. Osana kuvien rakentamisen menetelmää Hokkanen käyttää myös ennalta määriteltyjä sääntöjä. Hän myös esiintyy valokuvissaan useimmiten itse.           

Hokkasen teoksia on ollut näytteillä yksityis- ja ryhmänäyttelyissä vuodesta 2008 lähtien paitsi Suomessa ja muissa Pohjoismaissa, myös muun muassa Espanjassa, Italiassa, Saksassa, Virossa ja Luxenburgissa.   

## Opinnot
Hokkanen on tehnyt valokuvaajan ammattitutkinnon Helsingin teknillisestä ammattikoulusta vuosina 2006–2008.       

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Mari Hokkasen verkkosivut
*Mari Hokkasen teoksia 100 suomalaista valokuvaajaa  -sivustolla.
Ludvig Lapsi

**Ludvig IV** (893–911)**,** lisänimeltään **Ludvig Lapsi,** oli viimeinen karolingien sukuun kuulunut Itä-Frankian kuningas vuosina 900–911.

Ludvig oli kuningas Arnulfin ainoa poika. Hänet julistettiin kruununperilliseksi vuonna 897 ja kruunattiin kuninkaaksi isänsä kuoleman jälkeen vuonna 900, jolloin hän oli vain 7-vuotias. Lapsikuninkaan puolesta valtakunnan asioita hoitivat Mainzin arkkipiispa Hatto I ja Konstanzin piispa Salomo. Ludvig IV:n valtakaudella maa oli unkarilaisten toistuvien hyökkäysten kohteena. Hänen kuolemansa jälkeen maa oli hajaannuksen tilassa.

## Lähteet
Monika Österberg

**Monika Österberg**  on suomalainen kemisti (PhD), joka työskentelee Aalto-yliopiston biotuotekemian professorina. 

Hän opiskeli kemiaa Helsingin yliopistossa (FM 1994). Jatko-opintoihin hän suuntasi professorinsa suosituksesta Ruotsiin, ja valmistui siellä tohtoriksi vuonna 2000. Hänen englanninkielinen, paperinvalmistamisen pintakemiaa käsittelevä väitöskirjansa (2000) Kuninkaaliselle teknilliselle korkeakoululle (KTH, Tukholma) oli otsikoitu *On the Interactions in Cellulose Systems: Surface Forces and Adsorption*.

Väitöskirjansa jälkeen hän työskenteli tutkijana Teknillisessä korkeakoulussa Espoossa, ja lyhyen aikaa professorina Lappeenrannan teknillisessä korkeakoulussa. Vuonna 2012 hän pääsi professuuriin johtavalle urapolulle Aalto-yliopistossa.

Hän on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2023. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Irtoaako puumuovista mikromuovia luontoon? Asiantuntija vastaa (1.2.2024) (forest.fi)
* Introducing Monika Österberg, Associate Professor, Aalto University (2012)  (youtube.com)
* Monika Österberg. Aalto University, Department of Bioproducts and Biosystems  (researchgate.net)
Taina Pihlajarinne

**Taina Pihlajarinne** (s. 1977) on suomalainen oikeustieteilijä ja varatuomari, joka työskentelee Helsingin yliopiston tekijänoikeuden professorina. Hän on ollut esillä myös joukkotiedotusvälineissä tekijänoikeusasioiden tiimoilta.

Hänen suomenkielinen, tavaramerkkioikeuteen liittyvä väitöskirjansa (2009) Helsingin yliopistolle oli otsikoitu *Tunnusmerkin suoja verkkotunnuskäytössä*.

Pihlajarinne on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2023. 

## Teokset

* Yritys, kirjanpito, kestävyys (2023)
* 
* Oikeustiede (2020)
* Johdatus immateriaalioikeuteen (2014)
* Nettiajan oikeus (2013)
*  (pdf),  (sidottu) 
* Vastaako joku viestistä? (2012)
* Internetvälittäjä ja tekijänoikeuden loukkaus (2012)
* Tavaramerkki ja toiminimi (2010)
* Toisen tavaramerkin sallittu käyttö (2010)
* 
* Riita verkkotunnuksesta (2007)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Taina Pihlajarinteen Google Scholar -profiili  (scholar.google.com)
Camilla Wide

**Camilla Wide** (s. 1967) on suomalainen kielitieteilijä (FT), joka työskentelee Turun yliopiston pohjoismaisten kielten professorina. Häntä on haastateltu runsaasti etenkin ruotsinkielisissä joukkotiedotusvälineissä sekä Suomessa että Ruotsissa, jossain määrin myös suomenkielisessä mediassa.

Wide valmistui Helsingin yliopistosta (FM 1994, FT 2003) ja opiskeli myös Islannin yliopistossa (B. Phil. Isl.). Hänen englanninkielinen nykyislantia käsittelevä väitöskirjansa (2002) oli otsikoitu *Perfect in dialogue : form and functional potential of the vera bi̮nn aö + inf. construction in contemporary Icelandic*.

Hänelle myönnettiin Uppsalan yliopiston kunniatohtorin arvo (2020). Wide on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2023. 

## Teoksia

* 
*     
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Camilla Wide. FT (PhD) Turun yliopiston tutkimusportaalissa (utu.fi)
* Camilla Widen Google Scholar -profiili  (scholar.google.com)
* Camilla Wide. University of Turku, School of Languages and Translation Studies. PhD  (researchgate.net)
* Hej, hallå, päivää, goddag! - Hur hälsar du? (19.1.2023)  (arenan.yle.fi)
* Modersmål och litteratur - Vetamix: Hur ska man använda utropstecknet?! (Utdrag ur Min Morgon; FST (2010)   (arenan.yle.fi)
Paramic

**Oy Paramic Ab** oli paksukalvohybridipiirejä Oulussa valmistanut yritys, jonka perustivat vuonna 1971 kauppa- ja teollisuusministeriön tuella noin 30 piensijoittajaa Oulun yliopistosta, Teknillisestä korkeakoulusta ja VTT:n Puolijohdelaboratoriosta, joissa oli tehty tutkimusta ko. aiheesta. Yrityksellä ei alkuvaiheessa ollut kilpailijoita Suomessa, mutta kulutuselektroniikassa kuten televisioiden tuotannossa oli tarvetta paksukalvotekniikan tarjoamalle integroinnille osien vähentämiseksi, ja niinpä v. 1974 Salora Oy pystyttikin paksukalvotekniikkaan perustuvan tuotantolinjan omien osakomponenttiensa valmistamiseen.

Pian perustamisensa jälkeen Paramic Oy patentoi Snapistor-kauppanimellä myytävän, mekaanisesti muutettavan/säädettävän vastuksen, jolla oli useita käyttökohteita elektroniikassa muun muassa televisioissa maailmanlaajuisesti. Lisäksi yritys kehitti kaksivuotisessa projektissa paksukalvotekniikkaa hyväksikäyttäen pienikokoisen mikroaaltotutkan, jonka se patentoi Snapistorin lisäksi vuonna 1975.  Pienikokoinen mikroaaltotutka oli avainkomponentti muun muassa murtohälytysjärjestemissä, joita Aspo Elektroniikka valmisti. 

Aspo kiinnostui yrityksestä ja hankki vähitellen omistukseensa yrityksen osakkeet vuodesta 1972 alkaen. Yritys Oy Paramic Ab:n nimellä lakkasi v. 1976. Yrityksen tuotteita markkinoitiin Aspo Oy Paramic -nimellä useita vuosia, koska yritys oli jo saavuttanut markkinat kansainvälisesti ennen siirtymistään kokonaan Aspon omistukseen. Vuonna 1976 yrityksen tuotteita vietiin yli kahteenkymmeneen maahan.

Moduliliiketoiminto liitettiin Aspo Oy:ssä myöhemmin osaksi Aspocompia, josta se myytiin Selmic Oy:lle vuonna 2006. Myyntihetkellä moduliliiketoiminnoissa työskenteli 150 henkilöä.

## Lähteet

## Aiheesta lisää
* https://www.youtube.com/watch?v=Ns8FWobISNA Englanniksi, kohdasta 40:20 eteenpäin: miltä Snapistor näytti ja miten se toimii
* https://turvallisuusmuseo.fi/magento-custom-produ/aspo-paramic-oyn-tarina/
Fogelstadin ryhmä

**Fogelstadin ryhmä** () oli ruotsalainen feministinen ryhmä, joka ylläpiti naisille tarkoitettua kansalaiskoulua Sörmlannin Fogelstadissa lähellä Katrineholmia vuosina 1925–1954. Ryhmä julkaisi myös *[[Tidevarvet]]*-nimistä aikakauslehteä. Naiset olivat saaneet äänioikeuden Ruotsissa vuonna 1921, ja Fogelstadin ryhmän tavoitteena oli antaa naisille tarpeellisia tietoja ja taitoja, jotta heistä tulisi itsenäisiä ja vastuullisia kansalaisia. Kurssien aiheina olivat muun muassa historia, yhteiskuntaoppi, ruotsin kieli, hygienia, kodinhoito ja käsityöt. Osallistujat saivat myös harjoitella kunnallishallintoa opettaja Ebba Holgerssonin kehittämässä fiktiivisessä Komtemåttan kunnassa.
## Kuvia

Fogelsta Kvinnliga medborgarskolan vykort.jpg|Fogelstadin päärakennus.
Tidskriften Tidevarvets redaktion 1935.jpg|Vilinää *Tidevarvet*-lehden toimituksessa.

## Lähteet
Berestetško

**Berestetško** () on pikkukaupunki Volynian alueen Lutskin piirissä Ukrainan länsiosassa. Kaupunki sijaitsee Dneprin Pripet-sivuhaaran Styr-sivujoen varrella aluekeskus Lutskista etelälounaaseen.

Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 1&nbsp;630 (2022). Vuonna 2001 siellä oli 1&nbsp; 904 asukasta.

Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen Berestetško on kuulunut Lutskin piiriin. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sam Reich

**Samuel Dalton Reich** (s. 22. heinäkuuta 1984) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, tuottaja, koomikko, näyttelijä ja mediajohtaja. Hänet tunnetaan parhaiten työstään Dropoutissa (entinen CollegeHumor), jonka toimitusjohtajana hän toimii, mukaan lukien *[[Game Changer]]*-sarjan ja sen *Make Some Noise-*spin-offin juontajana, sekä työstään TruTV:n *Adam Ruins Everything*-sarjassa.

## Ura
Vuonna 2000 Reich keskeytti Buckingham Browne & Nichols Schoolin kliinisen masennuksen seurauksena sekä jatkaakseen näyttelemistä. Pian tämän jälkeen hän muutti New Yorkiin ja perusti komediaryhmän Dutch West, joka keskittyi komediavideoiden tekemiseen.  CollegeHumor löysi hänet vuonna 2006, jolloin hänet palkattiin alkuperäisen sisällön johtajaksi. 2009 hänet ylennettiin alkuperäisen sisällön johtajaksi samanaikaisesti *The CollegeHumor Shown* ensiesityksen kanssa MTV:ssä.

Vuonna 2014 Reich perusti Big Breakfastin, CollegeHumorin sivutuotantoyhtiön, ja siirsi CollegeHumorin videotiimin Los Angelesiin. Yritys on sittemmin tuottanut ohjelmia *Adam Ruins Everything* TruTV:ssä; *Middle of the Night Show* MTV:llä; *Time Travelling Bong* Comedy Centralissa; *The Britishes* DirecTV:ssä; *I want My Phone Back* Comcastin Watchablessa; ja *Bad Internet*  sekä *Rhett and Linkin Buddy System* YouTube Redissä.

CollegeHumorin kanssa hän teki yhteistyötä musiikkivideoissa "Weird Al" Yankovicin ja Michelle Obaman kanssa.

8. tammikuuta 2020 ilmoitettiin, että Reich ostaa CollegeHumorin IAC:lta, joka muutettiin CHMediaksi. Tämä sisälsi Dropout-suoratoistopalvelun.  Kun IAC myi CollegeHumorin, Reich pyysi faneja Twitterissä tukemaan yritystä tilaamalla suoratoistopalvelun. Vuonna 2020 *[[Wired]]in* Kate Knibbs kirjoitti, että: "Reich on rakastettu CollegeHumor-yhteisössä – WIRED puhui yli tusinan entisen työntekijän kanssa, ja ylistys oli yksimielisesti runsasta. Harvinaista jollekin, joka juuri lomautti joukon ihmisiä". Reich valvoo Dropoutissa luotua sisältöä ja juontaa joitain ohjelmia, kuten *[[Game Changer (peliesitys)|Game Changer]]* ja *Make Some Noise*.

2023 Reich ilmoitti, että CollegeHumor-tuotemerkki poistetaan käytöstä ja muutetaan Dropoutiksi.

## Yksityiselämä
Sam Reich on Bill Clintonin alaisen entisen työministerin Robert Reichin ja Northeasternin yliopiston eläkkeellä olevan oikeustieteen professorin Clare Daltonin poika. Adam Reich, hänen veljensä, on sosiologian professori Columbian yliopistossa. Hän on isänsä puolelta juutalaista syntyperää.

Reich on naimisissa näyttelijä-kirjailija Elaine Carrollin kanssa, jonka hän tapasi kesäleirillä vuonna 2000. Yhdessä he ovat tehneet yhteistyötä muun muassa *Very Mary-Kate*-verkkosarjassa.

## Filmografia

## Palkinnot

* Nimetty Forbesin 30 Under 30 mediakategoriassa.
* Nimetty monikanavaiseksi verkostoksi 40 Under 40-kategoriassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen verkkosivusto
* 
* Webby Awardsin voittajat
* Telly Awardsin voittajat
Hlávkan silta

**Hlávkan silta** (tšk. *Hlávkův most*) on silta Tšekin pääkaupungissa Prahassa, joka yhdistää toisiinsa Holešovicen ja Karlínin kaupunginosat. Se on nimetty arkkitehti Josef Hlávkan mukaan.

## Historia
Samalla paikalla oli sijainnut aiemmin vuonna 1900 valmistunut puinen Teurastussilta (*Jateční most*), joka oli nimetty Holešovicessä sijainneen suuren teurastamon mukaan. Se kuitenkin purettiin suuremman Hlávkan sillan tieltä vuosina 1910–1912. Valmistuessaan Hlávkan silta oli nykyisen Tšekin alueen ensimmäinen betonia rakennusaineenaan käyttänyt silta. Se nimettiin tunnetun tšekkiläisen arkkitehdin ja mesenaatti Jesef Hlávkan mukaan. 

Silta uudelleenrakennettiin vuosien 1958–1962 välillä tehdyssä remontissa.

Hlávkan silta on yhä nykyäänkin Tšekin levein silta. Prahan Vltavan ylittävistä silloista sen tekee ainutlaatuiseksi se, ettei sitä ole uudelleennimetty kertaakaan Tšekin 1900-luvun hallintomuutoksissa.

## Sijainti
Hlávkan silta ylittää Vltavajoen Štvanicen saaren kohdalla. Läntisellä puolella se yhdistää Holešovicen kaupunginosan idän Karlíniin ja Uuteen kaupunkiin.

## Taide

Sillan näkyvimmät veistokset ovat sen Holešovicen päädyssä sijaitsevat massiiviset veistokset Práce (*Työ*) ja Humanita (*Ihmiskunta*). Ne veisti kuvanveistäjä Jan Štursa. Muita sillan taideteoksia ovat muun muassa Bohumil Kafkan ja Ladislav Kofránekin valmistamat ihmisruumiita esittävät kohokuvat sekä Josef Mařatkan ja Otto Gutfreundin kiveenhakatut muotokuvat kahdestatoista sillan valmistuskeen osallistuneesta prahalaisesta poliitikosta.

1960-luvulla tehdyssä remontissa osa sillan alkuperäisistä taideteoksista kadotettiin.

## Lähteet
*
### Viitteet

## Aiheesta muualla
Ann Miller

**Ann Miller** (oik. **Johnnie Lucille Collier**; 12. huhtikuuta 1923 Houston, Texas – 22. tammikuuta 2004 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, tanssija ja laulaja. Hän näytteli 1940- ja 1950-luvulla Hollywood-musikaaleissa, joihin lukeutuvat muun muassa *[[Sinun kanssasi kahden]]* (1948), *[[Ilo irti]]* (1949) ja *[[Anna suukko, äkäpussi]]* (1953). Lisäksi hän on esiintynyt elokuvissa *[[Komedia meistä ihmisistä]]* (1938) sekä *[[Mulholland Drive]]* (2001), joka jäi hänen viimeiseksi elokuvakseen.

Miller esiintyi myös teatterinäytelmissä, joihin lukeutuu Broadway-musikaali *[[Sugar Babies]]*, josta hän sai Tony-ehdokkuuden vuonna 1980.

Miller sai vuonna 1960 tähden Hollywood Walk of Famelle. Vuonna 2017 *[[The Daily Telegraph]]* nimesi hänet yhdeksi kaikkien aikojen parhaista näyttelijöistä, jotka eivät ole olleet ehdolla Oscar-palkintoon.

## Yksityiselämä
Miller oli naimisissa kolme kertaa: Reese Llewellyn Milnerin kanssa vuosina 1946–1947, William Mossin kanssa 1958–1961 ja Arthur Cameronin kanssa 1961–1962. Hänellä oli myös lyhyitä seurustelusuhteita tunnettujen miesten, kuten Howard Hughesin ja Conrad Hiltonin, kanssa.

Miller tuli raskaaksi Milnerille, ja heidän tyttärensä Mary syntyi 12. marraskuuta 1946. Mary kuoli muutamia tunteja syntymänsä jälkeen. Uutislehtien mukaan Miller joutui auto-onnettomuuten ja joutui synnyttämään lapsensa ennenaikaisesti, mutta myöhemmin on paljastunut, että Milner oli raskauden aikana työntänyt hänet portaista alas, ja siksi Miller oli joutunut synnyttämään ennenaikaisesti. Miller jätti avioerohakemuksen pian synnytyksen jälkeen.

## Kuolema
Miller menehtyi 22. tammikuuta 2004 80-vuotiaana kauhkosyövän takia. Hänet on haudattu Culver Cityssä sijaitsevalle Holy Crossin hautausmaalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Jere Tuononen

**Jere Tuononen** (s. 17. kesäkuuta 2002 Nokia) on suomalainen oikeusnotaari ja kristillisdemokraattinen poliitikko. Hänet valittiin marraskuussa 2023 KD Nuorten puheenjohtajaksi kaudelle 2024–2025. Hän toimii myös IYDU:n varapuheenjohtajana kaudella 2025–2027.

Tuononen valmistui ylioppilaaksi Tampereen klassillisen lukion luonnontiedelinjalta vuonna 2021. Hän aloitti oikeustieteen opinnot Turun yliopistossa vuonna 2022 varusmiespalveluksensa jälkeen.

Tuononen suoritti varusmiespalveluksensa toimittajana Suomen puolustusvoimien uutislehti Ruotuväessä ja on aktiivisesti mukana Pirkanmaan Reservipiirien Tiedotustoimikunnassa.

## Poliittinen ura

Tuononen valittiin KD Nuorten hallitukseen ensi kerran Vaasan vuosikokouksessa vuonna 2019, mistä lähtien hän toimi hallituksen jäsenenä kolmen vuoden ajan vuosina 2020–2022. Hänen kautensa hallituksen jäsenenä päättyi valintaan 1. varapuheenjohtajaksi ja kansainväliseksi sihteeriksi vuodelle 2023. 

Tuononen valittiin KD Nuorten puheenjohtajaksi kaudelle 2024–2025 Seinäjoen vuosikokouksessa marraskuussa 2023. Hän edustaa KD Nuoria puolueensa eduskuntaryhmässä ja puoluehallituksessa.

Tuononen on nimitetty puolustusministeriön Veteraaniasiain neuvottelukunnan varsinaiseksi jäseneksi kaudelle 2025–2027 Kristillisdemokraattisen eduskuntaryhmän edustajana.

Tuononen on edustanut KD Nuoria YEPP:n ja IYDU:n kokouksissa. Hänet valittiin Nashvillen kokouksessa elokuussa 2025 IYDU:n varapuheenjohtajaksi. Hän on toiminut myös Eurooppalaisen Suomen hallituksessa vuonna 2023.

## Lähteet
Manda Björling

**Hedvig Amanda "Manda" Björling** (o.s. **Lindroth**; 15. lokakuuta 1876 Tukholma – 29. helmikuuta 1960 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa August Strindbergin perustamassa tukholmalaisessa Intima Teaterissa sekä tulevan miehensä August Falckin kiertävässä teatteriryhmässä. Björling esitti ensimmäisenä *[[Neiti Julie (näytelmä)|Neiti Julie]]n* naispääosan vuonna 1906. Björling näytteli myös muutamissa elokuvissa 1910- ja 1920-luvuilla.

Björling kuoli karkauspäivänä 1960 ja hänet on haudattu Norra begravningsplatseniin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Elsa Björkman-Goldschmidt

**Elsa Andrea Elisabeth Björkman-Goldschmidt** (16. huhtikuuta 1888 Linköping – 6. huhtikuuta 1982 Tukholma) oli ruotsalainen opettaja, kuvataiteilija ja kirjailija, joka työskenteli vapaaehtoisena sairaanhoitajana Punaisen Ristin palveluksessa ensimmäisen maailmansodan aikaisilla ja vallankumouksen jälkeisillä vankileireillä Venäjällä ja kirjoitti kokemuksistaan muistelmia. Hän laati myös elämäkerran lapsuudenystävästään Elsa Brändströmistä. Vuosina 1950–1978 hän oli Samfundet De Nion jäsen. Björkman-Goldschmidt oli myös mukana Fogelstadin ryhmän toiminnassa luennoitsijana.

Björkman-Goldschmidt tapasi tulevan miehensä Waldemar Goldschmidtin moskovalaisessa sairaalassa, jossa tämä toimi kirurgina. Pari asui vuosina 1919–1938 Wienissä, missä Björkman-Goldschmidt jatkoi vapaaehtoistyötään paikallisen Punaisen Ristin palveluksessa ja työskenteli myös toimittajana. Hänen pakinoitaan julkaistiin *[[Dagens Nyheter]]issä* salanimellä Mélange. Vuonna 1938 pariskunta pakeni natseja Tukholmaan – molemmilla oli juutalaista taustaa. Toisen maailmansodan aikana Björkman-Goldschmidt oli mukana Suomea avustavassa toiminnassa ja auttoi Ruotsiin saapuvia pakolaisia. Sodan jälkeen hän palasi Wieniin, jossa hän toimi Pelastakaa Lapset -järjestön palveluksessa.

Björkman-Goldschmidt kuoli vuonna 1982 ja hänet on haudattu Norra begravningsplatseniin.
## Biografia
* *Elsa Brändström* (1932)
* *Det var i Wien* (1944)
* *Donaurapsodi* (1945)
* *Elsa Brändströms liv och gärning i sammandrag* (1945)
* *[[Harriet Löwenhjelm]]* (1947)
* *Wien vaknar* (1949)
* *Jag begär efterlysning* (1951)
* *[[Fogelstadin ryhmä|Fogelstad]]: berättelsen om en skola* (1956, toim.)
* *Följ med till Wien* (1959)
* *Jag minns det som igår* (1962)
* *Vad sedan hände* (1964)
* *Den värld jag mött* (1967)
* *Vägen till Villagatan* (1976)
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Emilia Fogelklou

**Emilia Maria Fogelklou** (20. heinäkuuta 1878 Simrishamn – 26. syyskuuta 1972 Uppsala) oli ruotsalainen teologi, opettaja ja tietokirjailija. Hän oli maansa ensimmäinen nainen, joka suoritti yliopistossa teologian kandidaatin tutkinnon. Hän ei kuitenkaan sukupuolensa vuoksi voinut edetä akateemisiin virkoihin. Vuonna 1941 hänet nimettiin Uppsalan yliopiston kunniatohtoriksi. Fogelklou oli mukana Fogelstadin ryhmän toiminnassa. Uskonnolliselta vakaumukseltaan hän oli kveekari. Vuonna 1922 hän meni naimisiin Arnold Norlindin kanssa.
## Teoksia
* *Birgitta* (1919)
* *Bortom Birgitta* (1941)
* *Arnold* (1944)
* *Barhuvad* (1950)
* *Resfärdig* (1954)
* *Minnesbilder och ärenden* (1963)
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ebba Holgersson

**Karin Ebba Sofia Holgersson** (13. elokuuta 1885 Karlskrona – 13. joulukuuta 1966 Karlskrona) oli ruotsalainen opettaja ja naisasianainen. Hän toimi Fogelstadin ryhmän ylläpitämän kansalaiskoulun ainoana vakituisena opettajana vuosina 1925–1954. Hän muun muassa kehitti kuvitteellisen Komtemåttan kunnan, jonka hallintoa kurssien osallistujat saivat johtaa.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Angelina Köhler

**Angelina Köhler** (s. 12. marraskuuta 2000 Dernbach) on saksalainen uimari. Hän voitti maailmanmestaruuden 100 metrin perhosuinnissa vuonna 2024.

Köhler saavutti nuorten olympialaisissa 2018 hopeaa 100 metrin perhosuinnissa ja pronssia 50 metrin perhosuinnissa. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Gwangjun pitkän radan MM-kilpailuissa 2019 hän ylsi 100 metrin perhosuinnissa välieriin. Glasgow'n lyhyen radan EM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui 100 metrin ja 200 metrin perhosuinnissa kahdeksanneksi. Budapestin pitkän radan EM-kilpailuissa 2021 hän karsiutui 100 metrin perhosuinnin välierissä. Kazanin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2021 hän jäi välieriin sekä sadalla että 200 metrillä.

Vuonna 2022 Köhler sijoittui Budapestin pitkän radan MM-kilpailuissa kahdeksanneksi sekajoukkueiden 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä ja karsiutui 100 metrin perhosuinnin välierissä. Pari kuukautta myöhemmin Rooman pitkän radan EM-kilpailuissa hän oli 100 metrin perhosuinnissa neljäs ja sai viesteistä sijat viisi, kahdeksan ja kahdeksan. Joulukuussa hän sijoittui Melbournen lyhyen radan MM-kilpailuissa 100 metrin perhosuinnissa neljänneksi. Fukuokan pitkän radan MM-kilpailuissa 2023 Köhler sijoittui 100 metrin perhosuinnissa viidenneksi ja sekajoukkueiden sekauintiviestissä kahdeksanneksi, mutta 50 metrin perhosuinnissa hän jäi välieriin. Hän saavutti ensimmäiset yleisen sarjan arvokisamitalinsa Otopenin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2023, kun hän voitti kultaa 200 metrin perhosuinnissa ja sai hopeaa 100 metrillä. Hän sijoittui viidenneksi sekajoukkueiden 4&nbsp;×&nbsp;50 metrin sekauintiviestissä sekä jäi 50 metrin perhosuinnissa ja 50 metrin vapaauinnissa välieriin. Dohan pitkän radan MM-kilpailuissa 2024 Köhler voitti kultaa 100 metrin perhosuinnissa ja sijoittui viidenneksi 50 metrin perhosuinnissa.

## Lähteet
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2025

**Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2025** pelattiin Yhdysvalloissa 23. huhtikuuta – 3. toukokuuta 2025 Friscon ja Allenin kaupungeissa Texasin osavaltiossa. Otteluareenat olivat Comerica Center sekä Credit Union of Texas Event Center. Turnaukseen osallistui kymmenen joukkuetta. Mestariksi ylsi Kanada päihittäen Ruotsin loppuottelussa. Pronssia voitti Yhdysvallat, kun se voitti Slovakian pronssipelissä. Suomi jäi viidenneksi.

Ennen turnausta Yhdysvallat oli isännöinyt alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskisoja kolmesti, vuosina 2009, 2016 ja 2021.

## Otteluareenat

## Joukkueet

**Lohko A**
*
*
*
*
*

**Lohko B**
* **(I)**
*
*
*
*

## Turnausmuoto
Turnauksessa pelattiin yhteensä 29 ottelua. Lohko A pelasi ottelunsa Allenin Credit Union of Texas Event Centerissä ja lohko B Friscon Comerica Centerissä. Turnauksen kaksi puolivälieräottelua, välierät sekä pronssi- ja loppuottelu pelattiin Comerica Centerissä. Credit Union of Texas Event Centerissä pelattiin A-lohkon otteluiden lisäksi kaksi puolivälieräottelua.

## Lähteet
### Viitteet
Lahden kristillinen koulu

**Lahden kristillinen koulu** on Lahden Kiveriössä toimiva kristillinen peruskoulu. Koulu on perustettu vuonna 2008 ja sen ylläpitäjänä toimii koulun kannatusyhdistys. Koulu tarjoaa perusopetusta vuosiluokille 1–6, minkä lisäksi koulun yhteydessä on aamu- ja iltapäivätoimintaa sekä kristillinen päiväkoti. Koulun rehtorina toimii Aleksi Rinne. Koulussa oli vuonna 2018 130 oppilasta ja päiväkodissa noin 20 lasta.

## Historia
Kannatusyhdistys koulun perustamista varten perustettiin vuonna 2005. Koulun ensimmäiset 14 oppilasta aloittivat elokuussa 2008 Liipolan Ostoskadulla sijaitsevissa koulun vuokratiloissa. Koulu toimi Liipolassa vuoteen 2013 saakka, jolloin koulu siirtyi Kiveriöön, nykyisiin Teinintien tiloihin. Samaan rakennukseen muutti myös ruotsinkielinen koulu ja koulun pihapiiriin tuli myös Pelastusarmeijan ylläpitämä päiväkoti. Pelastusarmeijan toiminnan loputtua toimintaa jatkoi kristillinen päiväkoti Ilo, joka aloitti vuonna 2016. Kristillinen koulu sai pysyvän opetusluvan syksyllä 2019. 

## Lähteet
### Viitteet