open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tomáš Suslov

**Tomáš Suslov** (s. 7. kesäkuuta 2002 Spišská Nová Ves) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Hellas Veronaa. Hän on pelannut Slovakian maajoukkueessa vuodesta 2020.

Suslov siirtyi kotimaansa Tatran Prešovista Alankomaiden Groningeniin kesällä 2018. Hän pääsi Eredivisiessa ensi kertaa kentälle helmikuussa 2020. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 29 Eredivisien ottelua ja teki niissä kaksi maalia: kauden avausottelussa syyskuussa PSV Eindhovenia ja helmikuussa Heerenveeniä vastaan. Hän pelasi 17 kertaa avauskokoonpanossa. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 29 Eredivisie-ottelua, jotka yhtä lukuun ottamatta avauskokoonpanossa, ja teki maalin syyskuussa Willem II:ta vastaan. Kaudella 2022–2023 hän pelasi 30 Eredivisie-ottelua, joissa hän oli 26 kertaa avauksessa, ja teki maalin syyskuussa Cambuuria vastaan.

Suslov aloitti kauden 2023–2024 toiselle sarjatasolle pudonneessa Groningenissa mutta siirtyi syyskuussa 2023 italialaisseura Hellas Veronaan, aluksi lainasopimuksella. Hän on pelannut kaudella 2023–2024 Serie A:ssa 31 ottelua, joista 22 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki maalin tammikuussa Frosinonea sekä toukokuussa Salernitanaa vastaan.

Suslov on pelannut useissa Slovakian nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Slovakian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Tšekkiä vastaan. Maaliskuun 2021 MM-karsintaottelussa Maltaa vastaan hän pelasi ensi kertaa avauskokoonpanossa. Kesällä 2021 käydyissä Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän tuli vaihdosta kentälle kahdessa alkulohko-ottelussa. Suslov on pelannut huhtikuun 2024 loppuun mennessä 26 A-maaottelua, joissa hän on ollut kymmenen kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt maalin kesäkuussa 2022 Kansojen liigan ottelussa Valko-Venäjää ja kesäkuussa 2023 EM-karsintaottelussa Islantia vastaan.

## Lähteet
Ronis-luokka

**Ronis-luokka** oli Latvian merivoimien kahden sukellusveneen muodostama alusluokka, jonka alukset siirtyivät maan valtauksen jälkeen Neuvostoliiton laivastolle. Kumpikin alus oli Liepājan laivastotukikohdassa huollettavana Saksan aloittaessa operaatio Barbarossan kesällä 1941. Miehistöt tuhosivat aluksensa estääkseen niiden joutumisen vihollisen haltuun.

## Alukset
Alukset tilattiin 1925 Ranskasta. Niiden sukellussyvyys oli noin etriä.

## Lähteet
*
*
* 

### Viitteet
Patrik Hrošovský

**Patrik Hrošovský** (s. 22. huhtikuuta 1992 Bojnice, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on kesästä 2019 alkaen edustanut belgialaista Genkiä. Aiemmin hän pelasi Tšekin liigassa. Hän on pelannut Slovakian maajoukkueessa vuodesta 2014.

Hrošovský voitti Tšekin liigamestaruuden Viktoria Plzeňin joukkueessa vuosina 2015, 2016 ja 2018. Hän siirtyi Genkiin elokuussa 2019 ja on viiden kauden aikana pelannut Belgian liigassa 161 ottelua, joissa hän on tehnyt 11 maalia. Hän voitti Belgian cupin vuonna 2021. Hän on pelannut Mestarien liigassa 11 ottelua ja tehnyt maalin lokakuussa 2018 Viktoria Plzeňin pelaajana Real Madridia vastaan. Hän on pelannut Eurooppa-liigassa 25 ottelua ja tehnyt maalin lokakuussa 2015 Viktoria Plzeňin ottelussa Rapid Wieniä vastaan.

Hrošovský on pelannut Slovakian nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Slovakian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2014 ystävyysottelussa Suomea vastaan. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi 60 minuuttia ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Walesia vastaan ja täydet minuutit tappiollisessa neljännesvälieräottelussa Saksaa vastaan. Kesällä 2021 käydyissä EM-kilpailuissa hän tuli vaihdosta kentälle ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Puolaa vastaan ja pelasi avauskokoonpanossa toisessa alkulohko-ottelussa Ruotsia vastaan. Huhtikuun 2024 loppuun mennessä hän on pelannut 54 A-maaottelua. Maaleja hän ei ole maaotteluissaan tehnyt.

## Lähteet
Quepem

**Quepem** on Intian Goan osavaltiossa sijaitseva noin 15&nbsp;000 asukkaan kaupunki. Historiansa aikana se on toiminut Portugalin Intian tärkeänä hallintokeskuksena uusille alueille, jotka Portugali sai haltuunsa vuoden 1773 tienoilla. Quepemin perustajana pidetään portugalilaista pappia Jose Paulo de Almeidaa, joka perusti alueelle useita rakennuksia. Hänen rakennuttamansa Palácio do Deão -palatsi toimii nykyisin museona. Almeida vaikutti myös paikallisten roomalaiskatolisten kirkkojen perustamiseen. Nykyisin useita portugalilaisen siirtomaavallan aikaisia rakennuksia on purettu ja korvattu uudemmilla rakennuksilla. Vuonna 2020 portugalilaisaikaisen vankilan viimeiset jäänteet hävitettiin uuden poliisiaseman tieltä. 

Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Quepemin väkiluku oli 14&nbsp;795 henkeä. Suurin uskonto paikallisten keskuudessa oli kristinusko (48&nbsp;%). Toiseksi suurin uskonto oli hindulaisuus (42&nbsp;%). Muslimit muodostivat kolmanneksi suurimman uskonnollisen ryhmän hieman alle kymmenen prosentin osuudella.

## Lähteet
Michal Ďuriš

**Michal Ďuriš** (s. 22. huhtikuuta 1988 Uherské Hradiště, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut Tšekissä, Venäjällä ja Kyproksella. Hän on kesästä 2020 alkaen edustanut kyproslaista Omoniaa. Hän on pelannut Slovakian maajoukkueessa vuodesta 2012. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2016 kolme joukkueensa neljästä ottelusta ja kahdessa niistä avauskokoonpanossa. Kesäkuun 17. päivään 2021 mennessä hän on pelannut 57 A-maaottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia.

## Lähteet
Oskari Lukkari

**Oskari Lukkari** (s. 2. marraskuuta 1999) on suomalainen pesäpalloilija. Lukkari edustaa Superpesiksessä pelaavaa Pattijoen Urheilijoita. Hän pelaa sisäpelissä etenijänä ja ulkokentällä kopparina. Lukkari pelasi kolme Superpesiksen runkosarjaottelua kaudella 2019 ja saavutti Jymyn joukkueessa SM-hopean. Lukkari on pelannut urallaan 18. kesäkuuta 2021 mennessä seitsemän Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on tuonut kuusi juoksua ja kerännyt 14 kärkilyöntiä. Lisäksi Lukkari on pelannut urallaan 40 Ykköspesiksen runkosarjaottelua Sotkamon Jymyn kakkosjoukkueessa.

## Lähteet
Kangaslammin kirjasto

**Kangaslammin kirjasto** on Varkauden kaupungin Kangaslammin kirkonkylässä toimiva yleinen kirjasto. Se on ollut vuodesta 2005 Varkauden kaupunginkirjaston lähikirjasto ja on osa Etelä-Savon Lumme-kirjastojen kirjastokimppaa. Kirjastokimpan jäsenet voivat lainata koko kirjastokimpan eri toimipisteiden fyysisiä aineistoja ja verkkoaineistoja.

Kirjastotoiminta alkoi Kangaslammilla 1800-luvun loppupuoliskolla. Nykyisin kirjasto toimii samassa Kangaslammin koulun pihapiirin koulurakennuksessa, jossa se toimi aiemmin jo 1880-luvulla. Samassa tilassa on myös Varkauden kaupungin Kangaslammin yhteispalvelupiste. Rakennus on Museoviraston suojelema. Kirjastolla on ollut oma rakennus vuosina 1966–2009, mutta vakavien kosteus- ja sisäilmaongelmien vuoksi tuosta tilasta luovuttiin.

## Lähteet
Giovanni delle Bande Nere

**Giovanni delle Bande Nere** tai **Giovanni dalle Bande Nere**, alun perin **Lodovico de' Medici** (6. huhtikuuta 1498 Forlì – 30. marraskuuta 1526 Mantova) oli kondottieeri ja Medici-suvun huomattavin sotilas.

Hänen kutsumanimensä Giovanni delle Bande Nere merkitsee ”Mustien nauhojen Giovanni”. Nimitys tulee siitä, että hänen palkkasoturijoukkonsa piti mustia surunauhoja paavi Leo X:n kuoleman muistoksi.

## Tausta
Giovanni delle Bande Nere kuului Medicien suvun nuorempaan haaraan, joka polveutui Cosimo de’ Medicin nuoremmasta veljestä Lorenzosta. Tämä nuorempi sukulinja pysyi sivuosassa aina 1500-luvulle saakka, jolloin Medicien vanhempi haara oli lähellä sammua. Giovannista tuli nuoremman sukuhaaran ensimmäinen merkittävä edustaja.

Giovanni delle Bande Neren isä oli Giovanni di Pierfrancesco de’ Medici ja äiti Caterina Sforza. Poika kastettiin Lodovicoksi, mutta hän otti etunimekseen isänsä nimen Giovanni. Isä oli nimittäin kuollut pian hänen syntymänsä jälkeen. Nuori Giovanni sai jo varhain koulutusta aseiden käytössä, ja hän näytti perineen äitinsä energisen luonteen.

## Kondottieerina
Giovanni aloitti taistelunsa Medici-sukuisen paavi Leo X:n joukoissa Urbinon herttua Francesco Maria della Roverea vastaan vuosina 1516–1517 sekä ranskalaisia vastaan vuonna 1521. Hän siirtyi ranskalaisten riveihin vuonna 1522, mutta astui keisari Kaarle V:n palvelukseen vuonna 1523. Giovanni delle Bande Nere palasi takaisin Ranskan joukkoihin vuonna 1525, juuri ennen Pavian taistelua. Vuonna 1526 Giovanni delle Bande Nere liittyi Cognacin liiton armeijaan, joka taisteli keisaria vastaan. Giovanni haavoittui kuitenkin kuolettavasti lähellä Mantovaa 25. marraskuuta ja kuoli vammoihinsa viisi päivää myöhemmin.

Giovanni oli naimisissa Maria Salviatin kanssa, ja he saivat pojan, Cosimon, josta tuli Cosimo I de’ Medici, ensimmäinen Toscanan suurherttua ja Medicien uuden hallitsijasuvun perustaja.

## Lähteet
Viru – Tarinoita hotellista

**Viru – Tarinoita hotellista** on Taru Mäkelän ja Jolle Onnismaan ohjaama suomalais-virolaisena yhteistuotantona tehty yhteiskunnallinen dokumenttielokuva vuodelta 2013.

Elokuva on dokumentti Tallinnassa sijaitsevasta Viru-hotellista. Elokuvassa käydään läpi hotellin historia sen Neuvostoliiton aikaisesta rakentamisajankohdasta, aina Viron itsenäistymisen jälkeiseen hotellin yksityistämiseen saakka. Elokuva käsittelee myös neuvostoaikaista Suomen ja Viron välistä suhdetta sekä Viroon suuntautunutta suomalaisturismia.

## Lähteet
Musta nuoli (kirja)

**Musta nuoli**, koko nimeltään **Musta nuoli: kertomus Ruusujen ajalta** (), on Robert Louis Stevensonin kirjoittama historiallinen seikkailuromaani vuodelta 1888, joka sijoittuu juonellisesti Englannin Lancasterin ja Yorkin sukujen välillä vuosina 1455–1485 käydyille Ruusujen sotaan. Teos julkaistiin alkujaan nuorille suunnattuun *Young Folks* -lehteen jatko-sarjana vuonna 1883, Stevensonin käyttäessä alkujaan salanimeä kapteeni George North. Kirjan suomennoksen on julkaissut Otava vuonna 1913.

## Juoni
Tarinan päähenkilö on Richard "Dick" Shelton -niminen isänsä menettänyt nuorukainen, joka on Ruusujen sodan aikana Lancastereihin kuuluvan ritarin, Sir Daniel Brackleyn, suojeluksessa samalla kun hän suorittaa holhoojansa antamia luottotehtäviä. Pian Sir Danielia vastaan hyökkäävät "Mustana nuolena" tunnetut, Tunstallin metsässä piileskelevät lainsuojattomat, joiden antamien vihjauksien ansiosta Dick Shelton alkaa epäillä holhoojansa Sir Danielin kuuliaisuutta ja jopa osuutta hänen isänsä murhaan. 

Kohta hän tapaa Sir Danielin vankeudesta pakoon yrittäneen Joanna Sedleyihin, joka alkujaan esiintyy Dickille pojan valepuvussa John Matchamina. Dick kiintyy Joannaan, ja kun hän alkaa saada lisävarmistusta Sir Danielin kavaluudesta, hän yrittää paeta Moat House -linnoituksesta Joannan kanssa, mutta pakoyrityksessä Joanna jää vangiksi ja Dick haavoittuu. Lopulta Dick päätyy "Mustan nuolen" haltuun, jota johtaa Ellis Duckworth -niminen mies, jolla on kaunoja Sir Danielia kohtaan. Dick päätyy taistelemaan "Mustan nuolen" rinnalla Yorkin ja Gloucesterin herttuana tunnetun Richardin puolesta petollista Sir Danielia vastaan samalla kun hän yrittää pelastaa rakastamansa Joannan tämän kynsistä.

## Sovituksia
Tarinan pohjalta on tehty muutamia elokuvasovituksia, joista tunnetuimmat lienevät löyhästi tarinaan perustuva Gordon Douglasin ohjaama vuoden 1948 elokuva sekä Disneyn televisiolevitykseen tuottama John Houghin ohjaama vuoden 1985 versio, jonka pääosissa näyttelevät Benedict Taylor, Oliver Reed ja Donald Pleasence. Australialainen Burbank Films on tuottanut vuonna 1988 tarinasta animaatiosovituksen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Musta nuoli vapaasti luettavana ja ladattavana Gutenberg-projektissa
* Musta nuoli Kirjasampo-sivustolla
Enonkosken kirjasto

**Enonkosken kirjasto** on itäsavolaisen Enonkosken kunnan kirkonkylässä toimiva yleinen kirjasto. Kirjasto on osa Lumme-kirjastokimppaa. Kirjastokimpan aineistot ovat kirjastokimppaan osallistuvien kuntien asukkaiden lainattavissa. Verkkokirjasto on toteutettu osana Lumme-kirjastojen palveluja. 

Kirjastotoiminta alkoi Enonkoskella jo 1860-luvulla Kangassaaren lasitehtaan omistajan kirkon yhteyteen perustaman pienen kirjalainaamon muodossa. Nykyinen Enonkosken koulun ja kirkon läheisyydessä sijaitseva kirjastorakennus on arkkitehti Irma Valjuksen suunnittelema ja valmistui vuonna 1992.

## Lähteet
The Paris Review

**The Paris Review** on vuonna 1953 perustettu kirjallinen aikakauslehti, joka kuuluu alansa tunnetuimpiin. Lehden perustivat Peter Matthiessen, Harold L. Humes ja George Plimpton. Lehti perustettiin Pariisissa, mutta se siirtyi 1970-luvulla New Yorkiin. Ensimmäinen päätoimittaja oli Plimpton 1953–2003.

Lehti julkaisee sekä vakiintuneiden tunnettujen että vähemmän tunnettujen kirjailijoiden tuotantoa. Se vauhditti muun muassa Philip Rothin ja Jack Kerouacin uraa. Lehti on julkaissut merkittävien kirjailijoiden haastatteluja *Writers at Work* -nimisenä sarjana. Lehti jakaa vuosittain kirjallisuuspalkintoja Hadada Award, Plimpton Prize for Fiction ja Terry Southern Prize for Humor. Aiempia palkintoja ovat Aga Khan Prize for Fiction ja Bernard F. Conners Prize For Poetry, jotka molemmat jaettiin viimeisen kerran 2004.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* The Paris Review’n verkkosivut
Ján Greguš

**Ján Greguš** (s. 29. tammikuuta 1991 Nitra, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Major League Soccerissa pelaavaa yhdysvaltalaista Minnesota Unitedia. Aiemmin hän on pelannut kotimaansa lisäksi Tšekin ja Tanskan pääsarjoissa. Hän on pelannut Slovakian maajoukkueessa vuodesta 2015.

Greguš on edustanut seuratasolla kotimaassaan Nitraa, Tšekissä Baník Ostravaa ja Jablonecia sekä Tanskassa FC Kööpenhaminaa. Vuonna 2013 hän oli lainalla englantilaisseura Bolton Wanderersissa mutta ei pelannut edustusjoukkueessa yhtään ottelua. Vuoden 2019 alussa hän siirtyi Minnesota Unitediin.

Greguš pelasi Slovakian alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Slovakian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2015 ystävyysottelussa Tšekkiä vastaan. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi toisen jakson neljännesvälieräottelussa Saksaa vastaan. Kesäkuun 17. päivään 2021 mennessä hän on pelannut 36 A-maaottelua, joissa 18 kertaa avauskokoonpanossa. Maaleja hän on tehnyt neljä: maaliskuussa 2017 MM-karsintaottelussa Maltaa, kesäkuussa 2018 ystävyysottelussa Marokkoa, kesäkuussa 2019 ystävyysottelussa Jordaniaa ja marraskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Skotlantia vastaan.

## Lähteet
Helmikiilarausku

**Helmikiilarausku** (*Rhynchobatus luebberti*) tai **helmikitararausku** on kiilarauskuihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan uhanalaisena Länsi-Afrikan rannikolta.

## Koko ja ulkonäkö
Helmikiilarausku kasvaa useimmiten 1,5 metriä pitkäksi, ja voi suurimmillaan saavuttaa 3 metrin pituuden. Lajin pää on muodoltaan kolmiomainen ja litteähkö. Kuono on pitkä. Kalalla on kaksi selkäevää, joista etumainen on hieman korkeampi. Pyrstössä on lovi. Helmikkiilarausku on väriltään selästään harmahtavanruskea valkoisin ja tummareunaisin pilkuin. Vatsan väri on valkoinen. 

## Levinneisyys ja elintavat
Helmikiilarauskua tavataan Mauritaniasta Angolan pohjoisosiin ulottuvalta alueelta. Kala elää rannikon matalissa vesissä lähellä muta- tai hiekkapohjaa. Sen ravintoa ovat kalat ja äyriäiset. Helmikiilarausku on ovovivipaarinen ja synnyttää kerrallaan 2&ndash;5 poikasta.

Helmikiilarausku luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi. Kantaa uhkaa laajamittainen kalastus ja kannat ovat pienentyneet jopa yli 80 %. Lajia kalastetaan sekä lihan että evien vuoksi.

## Lähteet
Tarik O’Regan

**Tarik Hamilton O'Regan** (s. 1. tammikuuta 1978 Lontoo) on brittiläis-yhdysvaltalainen säveltäjä.

O'Regan oppi nuotinluvun verrattain myöhään, 13-vuotiaana. Hän valmistui Oxfordin Pembroke Collegesta vuonna 1999 ja jatkoi sävellysopintoja muiden muassa Robin Hollowayn johdolla Cambridgen Corpus Christi Collegessa. Opiskeluaikoinaan hän muun muassa kirjoitti säännöllisesti levyarvosteluja *[[The Observer]]* -lehteen. O'Regan saavutti varhaista menestystä, kun vuoden 2002 aikana London Sinfonietta kantaesitti hänen teoksensa *Cliches* (2000) ja BBC:n sinfoniaorkesteri teoksen *The Pure Good of Theory* (2000). Vuonna 2003 hän sai Corpus Christi Collegen säveltäjäresidenssin. Vuonna 2004 O'Regan muutti New Yorkiin. Hänellä oli Yhdysvalloissa stipendiaatit Columbian ja Harvardin yliopistoissa. Vuonna 2005 O'Regan sai British Composer Awardin (nyk. Ivors Composer Award) vokaaliteoksellaan *Sainte* (2002). Toinen British Composer Award hänelle myönnettiin vuonna 2007 teoksesta *Threshold of Night*. Teoksen mukaan nimetty Harmonia Mundin levy toi säveltäjälle kaksi Grammy-ehdokkuutta vuonna 2009. Proms-debyyttinsä O'Regan teki vuonna 2010, jolloin Royal Philharmonic Orchestra esitti hänen teoksensa *Latent Manifest*. O'Reganin saamien nimitysten ja kunnianosoitusten joukossa on ollut myös esimerkiksi valinta Yaddo-taiteilijayhteisön johtokuntaan vuonna 2017.

Vuonna 2011 kantaesitettiin Royal Opera Housessa O'Reganin ensimmäinen ooppera, *Heart of Darkness*. Vuonna 2016 Alankomaiden kansallisbaletissa sai kantaesityksensä hänen ensimmäinen täysimittainen balettinsa, *Mata Hari*. O'Reganin musiikkiin ovat vaikuttaneet muiden muassa hänen irlantilais- ja arabijuurensa sekä jazz- ja rocktyylit. Sävellykset ovat usein olleet tonaalisia tai modaalisia, ja niissä on esiintynyt minimalistisia aineksia. Erityisen runsaasti O'Reganin tuotantoon kuuluu kuoroteoksia. Pohjois-Afrikan musiikkiperinteet ovat kuuluneet sellaisista teoksista kuin rai-genren mukaan nimetty *Rai* (kamariteos, 2006; orkestroitu versio, 2011) ja ud-luutulle sekä orkesterille sävelletty konserttotyyppinen *Corsair* (2014).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Billy Gilmour (jalkapalloilija)

**Billy Clifford Gilmour** (s. 11. kesäkuuta 2001 Irvine) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 170-senttimetrinen. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Napolia.

## Seurajoukkueura
Gilmour pelasi skotlantilaisseura Rangersin junioreissa vuoteen 2017, jolloin hän siirtyi lontoolaiseen Chelseaan. Edustusjoukkueeseen hän pääsi kaudella 2019–2020, jolloin hän pelasi Valioliigassa kuusi ottelua, FA Cupissa kolme ottelua ja liigacupissa kaksi ottelua. Kaudella 2020–2021 hän pelasi viisi valioliigaottelua, neljä FA Cupin ottelua ja kaksi Mestarien liigan ottelua. Kauden 2021–2022 hän pelasi lainalla Norwich Cityssä, jossa hänelle kertyi 24 Valioliigan, kaksi FA Cupin ja kaksi liigacupin ottelua. Hän siirtyi syyskuussa 2022 Brighton & Hove Albioniin, jossa hän pelasi 14 Valioliigan ja kaksi liigacupin ottelua sekä yhden FA Cupin ottelun kaudella 2022–2023. Seuraavalla kaudella hän pelasi Brightonissa 30 valioliigaottelua, kaksi FA Cupin ottelua, yhden liigacupin ottelun ja kahdeksan Eurooppa-liigan ottelua.

Elokuussa 2024 Gilmour siirtyi Brighton & Hove Albionista italialaiseen SSC Napoliin viisivuotisella sopimuksella. Siirtosummaksi uutisoitiin noin 15 miljoonaa euroa. Gilmour pelasi debyyttikaudellaan Napolissa 26 Serie A:n ottelua ja voitti Italian mestaruuden.

## Maajoukkueura
Gilmour pelasi useissa Skotlannin nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Skotlannin A-maajoukkueessa ensimmäiset kaksi otteluaan kesäkuussa 2021 EM-kilpailuihin valmistavissa ystävyysotteluissa Alankomaita ja Luxemburgia vastaan. EM-lopputurnauksessa hän pelasi avauskokoonpanossa Englantia vastaan mutta ei päässyt kolmanteen alkulohko-otteluun jouduttuaan koronavirustartunnan vuoksi karanteeniin. Syksyllä 2021 hän pelasi seitsemän MM-karsintaottelua ja kesäkuussa 2022 MM-jatkokarsintaottelun Ukrainaa vastaan. Kesän 2024 EM-kilpailuissa Gilmour tuli vaihdosta kentälle turnauksen avausottelussa Saksaa vastaan ja oli avauskokoonpanossa muissa alkulohko-otteluissa Sveitsiä ja Unkaria vastaan.

Toukokuun 24. päivään 2025 mennessä hän on pelannut 38 miesten maaottelua, joissa hän on ollut 31 kertaa avauskokoonpanossa ja tehnyt niissä kaksi maalia: lokakuussa 2023 ystävyysottelussa Ranskaa vastaan sekä syyskuussa 2024 Kansojen liigan ottelussa Puolaa vastaan.

## Lähteet
Rob Cohen

**Rob Cohen** (12. maaliskuuta 1949 Cornwall, New York) on yhdysvaltalainen ohjaaja, tuottaja ja käsikirjoittaja joka on ohjannut muun muassa ensimmäisen *[[Hurjapäät]]* (*The Fast and The Furious*, 2001) elokuvan.

## Töitä
* *[[Alex Cross (elokuva)|Alex Cross]]* (*Alex Cross*), 2012, ohjaus
* ** (*The Mummy: Tomb of the Dragon Emperor*), 2008, ohjaus
* *[[Stealth - näkymätön uhka]]* (*Stealth*), 2005, ohjaus
* *[[xXx]]* (*xXx*), 2002, ohjaus
* *[[Hurjapäät]]* (*The Fast and the Furious*) 2001, ohjaus
* *[[Skulls]]* (*The Skulls*), 2000, ohjaus
* *[[Rat Pack]]* (*The Rat Pack*), 1998, ohjaus
* *[[Daylight - paniikki tunnelissa]]* (*Daylight*), 1996, ohjaus
* *[[Viimeinen lohikäärme]]* (*Dragonheart*), 1996, ohjaus
* *[[Vanishing Son]]* (*Vanishing Son*), 1994, ohjaus, käsikirjoitus
* *[[Dragon - Bruce Leen tarina]]* (*Dragon: The Bruce Lee Story*), 1993, ohjaus, käsikirjoitus
* *[[Rankka keikka]]* (*The Hard Way*), 1991, tuottaja
* *[[Vastakkain]]* (*The Antagonists*), 1991, ohjaus
* *[[Kuin lintu langalla]]* (*Bird on a Wire*), 1990, tuottaja
* *[[Kolkyt ja risat]]* (*Thirtysomething*), 1987, ohjaus (myös muita ohjaajia)
* *[[Matkalla maineeseen (vuoden 1987 elokuva)|Matkalla maineeseen]]* (*Light of Day*), 1987, tuottaja
* *[[Käärme ja sateenkaari ]]* (*The Serpent and the Rainbow*), 1987, tuottaja
* *[[Hei me vakoillaan]]* (*Scandalous*), 1984, ohjaus
* *[[Läheiset ystävät]]* (*A Small Circle of Friends*), 1980, ohjaus
* *[[Nippa nappa kesä]]* (*Almost Summer*), 1978, tuottaja
* *[[Luojan kiitos, on perjantai!]]* (*Thank God It's Friday*), 1978, tuottaja
* *[[Taikuri Oz]]* (*The Wiz*), 1978, tuottaja
Lähde: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Mansikkalahden uimaranta

**Mansikkalahden uimaranta** on uimaranta Kotkassa Kotkansaarella  Katariinan kaupunginosassa. Uimaranta on jaettu kahteen osaan: kivipohjaiseen päärantaan sekä sen vieressä sijaitsevaan pienempään lastenrantaan. Mansikkalahden uimaranta sijaitsee meren rannalla, jonka vuoksi siellä on havaittu ajoittaisia sinileväesiintymiä. Uimarannalla on myös pieni leikkipuisto, sekä ajoittain toiminnassa oleva kioski. 

## Lähteet
Juri Isakov

**Juri Isakov** () (s. 30. joulukuuta 1949 Sverdlovsk - 29. syyskuuta 2013 Jekaterinburg) oli venäläinen seiväshyppääjä, joka edusti urallaan Neuvostoliittoa. Hän saavutti EM-pronssia vuonna 1974. Urheilu-uransa jälkeen hän toimi neuvostoarmeijassa alueellisena urheilujohtajana. 

Isakov aloitti yleisurheilun Uralmash Sverdlovskin urheilukoulussa opettajanaan Valeri Isakin. Hän monipuolinen yleisurheilija ja saavutti erinomaisia tuloksia erityisesti hyppylajeissa. Hän saavutti juniorien Euroopan mestaruuden vuonna 1968 Leipzigissa maanmiehen Vladimir Kiškunin sijoittuessa hopealle. Samana vuonna hän aloitti opinnot Sverdlovskin pedagogisessa instituutissa.

Vuonna 1969 Isakov otti ensimmäisen Neuvostoliiton mestaruuden. Samana vuonna hän sijoittui EM-sisähalleissa neljänneksi ja oli mukana vuoden 1969 Ateenan EM-kisoissa jääden ilman tulosta. Hän oli kyseisenä vuonna saavuttanut ennätyksekseen 520 cm. Ensimmäisen kerran kansainvälistä menestystä tuli aikuisten sarjassa vuoden 1971 EM-sisähalleissa Sofiassa, joissa hän sijoittui pronssille Itä-Saksan Wolfgang Nordwigin voittaessa ja Ruotsin Kjell Isakssonin ottaessa hopeaa. Kesän 1971 alussa Isakov teki uuden Neuvostoliiton ennätyksen 536 cm Rostovissa. Myöhemmin kesällä EM-kisoissa Helsingissä hänen sijoituksensa oli 7. tuloksella 510 cm. Olympiavuoden 1972 EM-sisähalleissa hän oli 4. Nordwigin voittaessa ja Suomen Antti Kalliomäen sijoittuessä edelle kolmanneksi. Maansa mestaruuskisojen hopea jäi kyseisen vuoden ainoaksi menestykseksi.

Vuonna 1973 Isakov päätti opinnot pedagogisessa instituutissa ja siirtyi neuvostoarmeijan palvelukseen. Samana vuonna hän teki toisen kerran maansa ennätyksensä tuloksella 541 cm, otti toisen kerran maansa mestaruuden ja saavutti hopeaa Moskovassa Universiadeissa Ranskan François Tracanellin voittaessa. Seuraavan vuoden EM-kisoissa Roomassa hän sai pronssia voiton mennessä maanmiehelle Vladimir Kiškunille ja hopean Puolan Władysław Kozakiewicz 5 cm paremmalla tuloksella eli 535 cm:llä. Isakov osallistui ainoan kerran olympialaisiin vuonna 1976 Montrealissa, joissa kohtalo oli pudota jo karsinnoissa saavuttamatta tulosta. Ennätyksensä 550 cm hän teki kesäkuussa 1977, ja uraansa hän jatkoi aina vuoteen 1980 asti menestyksen kuitenkin vähetessä. Kaikkiaan Isakov saavutti kaksi Neuvostoliiton seiväsmestaruutta (1969 ja 1973) sekä viisi hopeaa (1970, 1972 ja 1974-1976).

Hän oli armeijan palveluksessa aina eläköitymiseensä eli vuoteen 1994 asti. Viime vaiheessa uraansa Isakov oli vuosina 1989-1994 Uralin sotilaspiirin armeijan urheiluseuran johtaja. Hän oli tällöin everstiluutnantin arvoinen. Sen jälkeen hän toimi paikallisen jääpallojoukkueen SKA Jekaterinburgin palveluksessa. Hänen poikansa Jevgeni Isakov (1974-) jatkoi isänsä urheiluperinteitä ja saavutti vuonna 1997 Venäjän yleisurheilumestaruuskilpailuissa seiväshypyssä hopeaa. Hänen ennätyksensä on 5 cm parempi kuin isänsä Jurin eli 555 cm.

## Lähteet
Luettelo Helsingin kaupunginvaltuutetuista, 2021–2025

Valtuustokauden **2021–2025 Helsingin kaupunginvaltuutetut** valittiin  kuntavaaleissa 2021. Helsingin kaupunginvaltuusto koostuu 85:stä edustajasta.

Kaudella 2021–2025 valtuustoryhmät ovat kokoomus (23 paikkaa), vihreät (18), SDP (13), vasemmistoliitto (11), perussuomalaiset (9), RKP (5), Liike Nyt (3), keskusta (2) sekä kristillisdemokraatit (1). 2. elokuuta 2021 kaupunginvaltuuston puheenjohtajana aloitti Fatim Diarra (vihr.), ensimmäisenä varapuheenjohtajana Wille Rydman(kok.) ja toisena varapuheenjohtajana Pilvi Torsti (sd.).

## Valtuutetut
Valtuustoryhmät on lueteltu paikkamäärien mukaisesti. Edustajat on lueteltu valtuustoryhmiensä sisällä heidän vaalissa saamansa äänimäärän mukaan.

## Lähteet
August Eskelin

**August Reinhold Eskelin** (15. kesäkuuta 1851 Postlar, Kerava – 17. helmikuuta 1927 Ylitalo, Tuusula) oli suomalainen maanomistaja, tilallinen ja kievarin pitäjä. Eskelin oli Postlarin viljelijä vuosina 1869–1917, jonka jälkeen hän toimi Tuusulassa tunnetun Ylitalon tilan ja kestikievarin omistajana ja pitäjänä.

## Elämäkerta
August Reinhold Eskelin syntyi 15. kesäkuuta 1851 Tuusulassa. Eskelin toimi Postlarin kruunutilan vuokraviljelijänä yli 40 vuotta, jonka jälkeen hän osti vaimolleen Henrika Eskelinille ja pojilleen Olof ja Eskil Eskelinille Tuusulasta Ylitalon tilan. Talolle kuului kievarivelvollisuus ja sen myötä myös hollikyyditykset, joita Eskelinin suku hoiti aina vuoteen 1955 asti, jolloin säädettiin asetus kievarien lopettamisesta.

August Eskelinin jälkeen Ylitalon tilaa pitivät hänen poikansa, jotka suomensivat nimensä muotoon Otto ja Esko Eho.

August Eskelin oli myös perustamassa Keravan vapaapalokuntaa, sekä puhelinlaitosta. Eskelin oli myös aktiivinen kunnallispolitiikassa. Vapaapalokunnassa Eskelin oli mukana yli 30 vuotta. Eskelin on haudattu sukuhautaan Tuusulaan Paijalan hautausmaalle. Hauta on yksi Paijalan hautausmaan merkittävistä hautamuistomerkeistä

Eskelin kuoli sydänkohtaukseen kotonaan Ylitalossa Tuusulassa vuonna 1927, 75-vuoden ikäisenä.

## Lähteet
Paijalan hautausmaa

**Paijalan hautausmaa** on Tuusulan seurakunnan ylläpitämä hautausmaa Tuusulan Hyrylässä Paijalannummella. Hautausmaa on vihitty käyttöön vuonna 1896 ja se on laajuudeltaan noin 10 hehtaaria. Hautausmaa perustettiin Tuusulan kirkon ympärillä olevan hautausmaan alkaessa käydä ahtaaksi.

## Merkittäviä muistomerkkejä hautausmaalla
Lista Paijalan hautausmaan merkittävistä muistomerkeistä:

* Terijoelle haudattujen sankarivainajien muistokivi.
* Vakaumuksensa puolesta kaatuneiden muistomerkki
* Ylitalon sukuhauta eli Eskelinin ja Ehon sukuhaudat.
* Peltolan talon Winqvistien sukuhauta, jossa muun muassa Rolf Winqvist, Mannerheim-ristin ritari numero 55.
* Koskenmäen Koskelan talon kauppias Oskar Salmen hauta.
* Yli-Postin omistajien hauta
* Koskenmäen karjalaisten kauppiaiden hauta
* Tuusulan nahkatehtaan johtajan Juho Tikkasen hauta
* Valtiopäivämies ja ministeri Juho Niukkasen hauta

## Kappelit
Paijalan hautausmaalla on kaksi kappelia. Vanha kappeli valmistui vuonna 1910, sen suunnitteli arkkitehti Ernst Albin Kranck. Uudemman kappelin suunnittelija on arkkitehti Timo Suomalainen ja se valmistui vuonna 1993.

 mode=packed heights=210px align=left>
File:Paijalan kappeli 2020.jpg|Paijalan kappeli..
File:Paijalan vanha kappeli - Paijalannummentie 11, Hyrylä - Tuusula - 1.jpg|Vanha kappeli.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jan Johansen

**Jan Johansen** voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

* Jan Johansen (s. 1944), norjalainen ratameloja ja olympiavoittaja
* Jan Johansen (s. 1955), tanskalainen poliitikko
* Jan Johansen (s. 1966), ruotsalainen laulaja
Johansen

**Johansen** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Arne Johansen (1927–2013), norjalainen pikaluistelija
* Bård Tufte Johansen (s. 1969), norjalainen koomikko ja juontaja
* David Johansen (1950–2025), yhdysvaltalainen rocklaulaja
* Egil Johansen (1934–1998), norjalainen muusikko
* Egil Johansen (s. 1954), norjalainen suunnistaja
* Egil Johansen (s. 1962), norjalainen jalkapalloilija
* Elisabeth Johansen (1907–1993), grönlantilainen kätilö ja poliitikko
* Eugén Johansén (1915–2003), suomalainen jalkapalloilija ja käsipalloilija
* Hans Johansen (1897–1973), tanskalais-venäläinen lintutieteilijä ja professori
* Henrik Johansén, suomalainen tennisvalmentaja
* Henry Johansen (1904–1998), norjalainen jalkapallomaalivahti
* Hermann Johansen (1866–1930), venäläinen biologi ja lintutieteilijä
* Inghill Johansen (s. 1958), norjalainen kirjailija
* Ivar Christian Johansen, *Ravi* (s. 1976), norjalainen rap-artisti
* Jahn Otto Johansen (1934–2018), norjalainen toimittaja ja kirjailija
* Jan Johansen (s. 1944), norjalainen ratameloja ja olympiavoittaja
* Jan Johansen (s. 1955), tanskalainen poliitikko
* Jan Johansen (s. 1966), ruotsalainen laulaja
* Johan Strand Johansen (1903–1970), norjalainen toimittaja, kommunistipoliitikko ja ministeri
* Jon Lech Johansen, *DVD Jon* (s. 1983), norjalainen koodinmurtaja
* Jouni Johansen, suomalainen mäkihyppääjä
* Kari Mette Johansen (s. 1979), norjalainen käsipalloilija
* Kathrine Thorborg Johansen (s. 1989), norjalainen näyttelijä
* Lars Emil Johansen (s. 1946), Grönlannin pääministeri 1991–1997
* Lucas Johansen (s. 1997), kanadalainen jääkiekkoilija
* Magne Johansen (s. 1965), norjalainen mäkihyppääjä
* Maik Johansen (1895–1937), ukrainalainen runoilija, prosaisti, kääntäjä, kirjallisuusteoreetikko ja kielitieteilijä
* Marte Mæhlum Johansen (s. 1997), norjalainen maastohiihtäjä
* Roy Johansen (s. 1960), norjalainen jääkiekkoilija ja valmentaja
* Ryan Johansen (s. 1992), kanadalainen jääkiekkoilija
* Stefan Johansen (s. 1991), norjalainen jalkapalloilija
* Terje Riis-Johansen (s. 1968), norjalainen keskustapuolueen poliitikko ja ministeri
* Tor Egil Johansen (s. 1950), norjalainen jalkapalloilija
* Tore Johansen (s. 1948), norjalainen näyttelijä ja laulaja
* Truls Sønstehagen Johansen (s. 1991), norjalainen yhdistetyn hiihtäjä.
Mesenaatti (vuoden 2013 elokuva)

**Mesenaatti** on Pia Andellin ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2013.

Elokuva on henkilödokumentti taiteenkerääjänä sekä muotivaatteiden kauppiaana tunnetusta Sara Hildénistä. Se käsittelee Hildénin työtä muodin ja taiteen parissa sekä hänen ja Erik Enrothin välistä avioliittoa.

## Palkinnot ja ehdokkuudet
* Elokuva sai kunniamaininnan vuodea 2014 Tampereen elokuvajuhlilla.
* Elokuva voitti pääpalkinnon vuoden 2014 Arktisen upeeta -elokuvajuhlilla.

## Lähteet
Tappava talvi

**Tappava talvi** on Marcus Häggin ohjaama ja käsikirjoittama suomalais-sveitsiläisenä yhteistuotantona tehty jännitys-, rikos- ja toimintaelokuva vuodelta 2013.

Elokuva kertoo sveitsiläisestä pariskunnasta, joka on lomalla Lapissa. He vuokraavat mökin Tapanilta , joka on paikallinen eräopas. Pian mökin vuokraamisen jälkeem Tapania syytetään veljensä murhasta ja hän turvautuu mökin vuokranneen sveitsiläispariskunnan apuun.

## Lähteet
Jan Johansen (meloja)

**Jan Johansen** (s. 3. joulukuuta 1944 Tønsberg) on norjalainen ratameloja, olympiavoittaja sekä maailman- ja Euroopan-mestari.

Johansen kuului Méxicon kesäolympialaisissa 1968 Norjan kultaa voittaneeseen joukkueeseen 1&nbsp;000 metrin kajakkinelosessa. Münchenin olympialaisissa 1972 hän sai Norjan joukkueessa pronssia samassa kilpailussa. Johansen saavutti 10&nbsp;000 metrin kajakkinelosen maailmanmestaruuden Kööpenhaminassa 1970 ja Euroopan-mestaruuden Moskovassa 1969. Hänellä on lisäksi kaksi MM-hopeaa vuosilta 1966 ja 1971 sekä yksi EM-hopea vuodelta 1969.

Johansen edusti Tønsberg Kajakk Klubbia. Hän on pituudeltaan 191-senttimetrinen ja painaa 86 kilogrammaa.

## Lähteet
Mateusz Klich

**Mateusz Andrzej Klich** (s. 13. kesäkuuta 1990 Tarnów) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Pohjois-Amerikan MLS-liigassa pelaavaa D.C. Unitedia. Hän on aiemmin pelannut kotimaansa lisäksi Saksassa, Alankomaissa ja Englannissa. Hän on pelannut Puolan A-maajoukkueessa vuodesta 2011.

Klich edusti kotimaassaan Cracoviaa. Kesällä 2013 hän siirtyi saksalaisseura Wolfsburgiin. Sittemmin hän edusti Alankomaissa Zwollea, Saksassa Kaiserslauternia ja Alankomaissa Twenteä. Kesällä 2017 hän siirtyi Leeds Unitediin mutta pelasi vielä kevätkauden 2018 lainalla alankomaalaisseura Utrechtissa. Hän on tammikuun 10. päivään 2023 mennessä pelannut 56 ottelua Puolan Ekstraklasassa, 21 ottelua Saksan 2. Bundesliigassa, 86 ottelua Alankomaiden Eredivisiessa, 82 ottelua Englannin Valioliigassa ja 96 ottelua Englannin mestaruussarjassa. Maaleja hän on näissä sarjoissa tehnyt vastaavasti viisi, neljä, kolmetoista, viisi ja kuusitoista.

Klich pelasi Puolan alle 18-, alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Puolan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2011 ystävyysottelussa Argentiinaa vastaan. Vuonna 2013 hän pelasi viisi ja vuonna 2014 neljä maaottelua mutta jäi sitten sivuun maajoukkueesta tasan neljäksi vuodeksi. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän suoritti aikuisten arvokisadebyyttinsä ja pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki kolme ottelua. Vuoden 2022 loppuun mennessä hän on pelannut 41 A-maaottelua, joissa 31 kertaa avauskokoonpanossa. Maaleja hän on tehnyt kaksi: elokuussa 2013 ystävyysottelussa Tanskaa ja syyskuussa 2018 ystävyysottelussa Irlantia vastaan.

## Lähteet
Kamil Jóźwiak

**Kamil Jóźwiak** (s. 22. huhtikuuta 1998 Międzyrzecz) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Derby Countya. Kotimaassaan hän edusti Lech Poznańia ja GKS Katowicea ennen siirtymistään syyskuussa 2020 Englantiin.

Jóźwiak pelasi kaikissa Puolan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Puolan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Sloveniaa vastaan. Kesäkuun 18. päivään 2021 mennessä hän on pelannut 15 A-maaottelua, joissa kahdeksan kertaa avauskokoonpanossa. Maaleja hän on tehnyt kaksi: marraskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Alankomaita ja maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Unkaria vastaan.

## Lähteet
Peter Lovesey

**Peter Lovesey**, kirjailijanimi **Peter Lear**, (10. syyskuuta 1936 Whitton, Middlesex, Britannia – 10. huhtikuuta 2025) oli brittiläinen jännityskirjailija. Hänen kirjojensa tapahtuma-aika on yleensä viktoriaaninen ja päähenkilö ylikonstaapeli Cribb.

## Suomennetut teokset
* *Hoippuen kohti kuolemaa* (*Wobble to Death*), suom. Eva Siikarla, Helsinki: WSOY 1970 Sarja: SaPo, 129
* *Käsi krokotiilialtaassa* (*Mad Hatter's Holiday*), suom. Kersti Juva, Helsinki: WSOY 1978  Sarja: Sapo 225
* *Salapoliisi silkkipöksyissä* (*The Detective Wore Silk Drawers*), suom. Leena Tamminen, Helsinki: WSOY 1978  Sarja: Sapo, 221
* *Dynamiittia, dynamiittia* (*Invitation to a Dynamite Party*), suom. Hilkka Pekkanen, Helsinki: WSOY 1979  Sapo, 232.
* *Vahakuva* (*Waxwork*), suom. Pirkko Lokka, Helsinki: WSOY 1982  Sarja: Sapo, 275
* *Vaitelias komisario* (*The False Inspector Dew*), suom. Eero Mänttäri, Helsinki: Tammi 1983 
* *Katkeraa satoa* (*Rough Cider*), suom. Risto Raitio, Hyvinkää: Viihdeviikarit 1988  Sarja: Jännityksen mestarit, 13
* *Hiuskarvan varassa* (*On the Edge*), suom. Risto Raitio,: Hyvinkää Viihdeviikarit 1990  Sarja: Jännityksen mestarit, 36
* *Oma henki kullan kallis* (*A Case of Spirits*), suom. Kersti Juva, Helsinki: WSOY 1994  Sarja: Sapo, 379
* *Viimeinen oikea rikosetsivä* (*The Last Detective*), suom. Risto Raitio, Jyväskylä: Blue moon 2002 
* *Ruusunnuppuja vainajalle* (*The Summons*), suom. Risto Raitio, Jyväskylä: Blue Moon 2005 

;Novellit
* Dokkari. Julkaisussa: *Ruumiin kulttuuri* 21(2004): 3
* Arkku on lastattu, suom. Pasi Junila, teoksessa: *Murha Agathan malliin: 12 tarinaa Agatha Christien syntymän satavuotisjuhlan kunniaksi* (*A Classic English Crime*), toimittanut Tim Heald, Book Studio 1996 
* Kummitustalo (*Mistletoe Mysteries*), suom. Kari Salminen, teoksessa: *Joulun murhat*: [rosvojoukko varpaisillaan... 15 jouluista rikostarinaa], koonnut Charlotte MacLeod. Book Studio 1990 
* Lukittu huone, suom. Jouko Vanhanen, teoksessa: *Top crime: jännityksen valiot* (*Top Crime*), valik. ja toim. Josh Pachter. Kirjayhtymä 1884 
* Teurastajat (The Butchers), suom. Annika Eräpuro, teoksessa: *Murhan viisi vuosikymmentä. 3* (*Fifty Years of the Best of Ellery Queen's Mystery Magazine*). Hyvinkää: Book Studio 1991  Sarja: Jännityksen mestarit, 57

## Lähteet
Bartosz Bereszyński

**Bartosz Bereszyński** (s. 12. heinäkuuta 1992 Poznań) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän on tammikuusta 2017 alkaen edustanut Italian Serie A:ssa pelaavaa Sampdoriaa. Kotimaassaan hän edusti Lech Poznańia, Warta Poznańia lainasopimuksella ja Legia Varsovaa.

Bereszyński on 4,5 kauden aikana pelannut Serie A:ssa 130 ottelua. Ainoan maalinsa hän on tehnyt maaliskuussa 2021 Cagliaria vastaan.

Bereszyński pelasi Puolan alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Puolan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2013 ystävyysottelussa Liechtensteinia vastaan. MM-kilpailuissa 2018 hän tuli vaihdosta kentälle ensimmäisen alkulohko-ottelun lopulla ja pelasi avauskokoonpanossa kahdessa muussa alkulohko-ottelussa. Kesäkuun 18. päivään 2021 mennessä hän on pelannut 33 A-maaottelua, joissa 27 kertaa avauskokoonpanossa. Maaleja hän ei ole A-maaotteluissaan tehnyt.

## Lähteet
Erkki-Pekka Mäkinen

**Erkki-Pekka Mäkinen** (s. 27. heinäkuuta 1961) on suomalainen raviohjastaja ja -valmentaja. Mäkinen on pitänyt valmennustallia Tampereen Teiskossa sijaitsevalla Kivirannan tilalla.  Hänen valmentamansa hevoset ovat voittaneet palkintorahaa 1 232 231 euroa.

Mäkinen valmensi varsahuutokaupasta 2 250 eurolla ostamaansa Graceful Swampia. Se oli ikäluokkansa menestyneimpiä hevosia ja voitti muun muassa Suuren Suomalaisen Derbyn. Graceful Swamp kuoli lokakuussa 2019.

Mäkinen tuomittiin kesäkuussa 2021 Pirkanmaan käräjäoikeudessa neljän ja puolen vuoden vankeusrangaistukseen useista lapsiin kohdistuneista seksuaalirikoksista, jotka olivat tapahtuneet hevosharrastuksen yhteydessä. Hippos perui Mäkisen harrastajalisenssin ja asetti hänet toistaiseksi voimassa olevaan kilpailukieltoon.

Erkki-Pekka Mäkisellä on kolme poikaa ja vaimo. Hän on autokauppias Pekka Mäkisen poika.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Erkki Pekka Mäkinen Hippoksen sivuilla
Koundou

**Koundou** (myös *Kondou*) on kylä Kayesin alueen Kitan piirin Kassaron kunnassa Malissa. Sen lähellä sijaitsevat ranskalaisten rakentaman linnakkeen rauniot.

Koundoun linnake oli osa ranskalaisten Senegalin yläjuoksulta Nigerjoelle edennyttä Länsi-Sudanin valloitusta. Sen tehtävänä oli suojata Kitan ja Bamakon välistä huoltoreittiä Ahmadu Sékun johtamien tukulorien hyökkäyksiltä. Linnake rakennettiin vuonna 1884 Louis Archinardin johdolla kallioiselle kukkulalle, joka hallitsi tasankoa Koundoun kylän ja Baouléjoen ylittävän sillan välillä. Se käsitti kaksi rakennusta, joita ympäröi muuri ja kaksi bastionia. Linnaketta puolusti kaksi tykkiä ja parikymmentä sotilasta.

Koundouun perustettiin vuonna 1884 yksi Ranskan Sudanin ensimmäisistä kouluista. Vuonna 1888 se oli Fuladugun itäosan käsittäneen hallintopiirin keskus. Koundianin tukulorilinnoituksen hävittämisen jälkeen vuonna 1889 Koundoun linnakkeesta tuli tarpeeton ja se hylättiin. Myöhemmin sen kautta oli tarkoitus rakentaa Kitan ja Bamakon välinen rautatie. Tämä pohjoinen reitti oli kuitenkin mäkinen, köyhä ja harvaan asuttu, ja siksi sen asemasta valittiin huonommin tunnettu mutta lyhyempi eteläinen reitti.

Koundou kuuluu Boucle du Baoulén kansallispuistoon. Kahden kilometrin päässä kylästä sijaitseva linnake on nykyään raunioina. Sen yhteydessä on pieni ranskalainen hautausmaa. Lähistöllä sijaitsee kaksi luolaa kalliomaalauksineen, raudanvalmistusuuneja ja muinainen asuinpaikka.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Przemysław Frankowski

**Przemysław Frankowski** (s. 12. huhtikuuta 1995 Gdańsk) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitapelaaja. Hän edustaa ranskalaista Lensiä, johon hän siirtyi elokuussa 2021 pelattuaan 2,5 vuotta Major League Soccerissa yhdysvaltalaisessa Chicago Firessa. Kotimaassaan hän edusti Lechia Gdańskia ja Jagiellonia Białystokia.

Frankowski on pelannut Ligue 1:ssä helmikuun 2024 loppuun mennessä 93 ottelua ja tehnyt niissä 13 maalia. Joulukuussa 2023 hän teki kaksi maalia kotiottelussa Lyonia vastaan.

Frankowski pelasi useissa Puolan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Puolan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2018 ystävyysottelussa Nigeriaa vastaan. Maaliskuun 2024 loppuun mennessä hän on pelannut 40 A-maaottelua, joissa 25 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt kolme A-maaottelumaalia: lokakuussa 2019 EM-karsintaottelussa Pohjois-Makedoniaa, marraskuussa 2023 ystävyysottelussa Latviaa ja maaliskuussa 2024 EM-jatkokarsintaottelussa Viroa vastaan. Kesällä 2021 pelatuissa EM-kilpailuissa hän tuli vaihdosta kentälle Puolan kaikissa kolmessa ottelussa. MM-kilpailuissa 2022 hän tuli Puolan ensimmäisessä ottelussa vaihdosta kentälle ja pelasi loput kolme ottelua avauskokoonpanossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Przemysław Frankowski (90minut.pl)
*Przemysław Frankowski (national-football-teams.com)
Tymoteusz Puchacz

**Tymoteusz Puchacz** (s. 23. tammikuuta 1999 Sulechów) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän on kotimaassaan edustanut Lech Poznańia sekä lainasopimuksilla Zagłębie Sosnowiecia ja GKS Katowicea. Kaudeksi 2021–2022 hän siirtyi Saksan Bundesliigassa pelaavaan Union Berliniin, jossa hän on pelannut toistaiseksi ainoan bundesliigaottelunsa lokakuussa 2022. Kevätkauden 2022 Puchacz oli lainalla turkkilaisseura Trabzonsporissa, jossa hän pelasi yhdeksän Superliigan ottelua. Kevään 2023 hän oli lainalla kreikkalaisessa Panathinaikosissa, jossa hän osallistui 13 superliigaotteluun. Kauden 2023–2024 Puchacz pelaa lainalla Saksan 2. Bundesliigan Kaiserslauternissa.

Puchacz pelasi useissa Puolan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Puolan A-maajoukkueessa ensimmäiset ottelunsa kesäkuussa 2021. Hänen kolmas maaottelunsa oli EM-kilpailujen alkulohko-ottelu Slovakiaa vastaan; hän tuli vaihdosta kentälle 74. minuutilla. Toisen alkulohko-ottelun Espanjaa vastaan hän pelasi kokonaan ja kolmannesta alkulohko-ottelusta Ruotsia vastaan hän pelasi ensimmäisen jakson. Puchacz on pelannut maaliskuun 2024 loppuun mennessä 13 A-maaottelua, joissa kymmenen kertaa avauskokoonpanossa.

## Lähteet
Jakub Moder

**Jakub Moder** (s. 7. huhtikuuta 1999 Szczecinek) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Eredivisiessä pelaavaa Feyenoordia.

Moder on kotimaassaan edustanut Lech Poznańia ja lainasopimuksella Odra Opolea. Lokakuussa 2020 hän siirtyi Englannin Valioliigassa pelaavaan Brighton & Hove Albioniin mutta jatkoi vielä lainasopimuksella Poznańissa vuoden 2020 loppuun. Kevätkaudella 2021 hän pelasi Valioliigassa 12 ottelua, joista seitsemän ottelua avauskokoonpanossa. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 28 valioliigaottelua ja niissä 19 kertaa avauskokoonpanossa. Eturistisideloukkaantuminen huhtikuun 2022 alussa valioliigaottelussa Norwich Cityä vastaan piti hänet loppukauden ajan ja koko seuraavan kauden poissa kentiltä. Hän palasi pelikentille lokakuussa ja valioliigapeleihin marraskuussa 2023. Hän pelasi kaudella 2023–2024 Valioliigassa kaikkiaan 17 ottelua, joista avauskokoonpanossa kuusi peliä. Syyskaudella 2024 hän pelasi muutamia minuutteja neljässä valioliigaottelussa.

Moder siirtyi Eredivisien Feyenoordiin tammikuussa 2025. Hän pelasi loppukauden aikana 14 Alankomaiden pääsarjaottelua ja teki kolme maalia. Mestarien liigassa hän pelasi neljä ottelua ja teki maalin neljännesvälierässä Interiä vastaan.

Moder pelasi useissa Puolan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Puolan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Alankomaita vastaan. Hän on 12. elokuuta 2025 mennessä pelannut 35 A-maaottelua. Maaleja hän on tehnyt kaksi: marraskuussa 2020 ystävyysottelussa Ukrainaa ja maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Englantia vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pelasi muutaman minuutin ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Slovakiaa vastaan ja avauskokoonpanossa toisessa alkulohko-ottelussa Espanjaa vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi Puolan kaikissa kolmessa ottelussa, näistä Ranskaa vastaan hän oli avauskokoonpanossa.

## Lähteet
Paha vieras

**Paha vieras** on Markku Sadelehdon toimittama ja WSOY:n vuonna 1996 julkaisema novelliantologia, joka sisältää 19 alkujaan englanninkielistä kauhutarinaa vuosilta 1839–1955. Antologian teemoja ovat okkultismi, manaaminen, henkiolennot ja paholainen.

## Sisältö

* Joseph Conrad: Idiootit (*The Idiots*, 1908)
* D. K. Broster: Vaanija oven edessä (*Couching at the Door*, 1933)
* Thomas Hardy: Kuihtunut käsi (*The Withered Arm*, 1888)
* J. Sheridan Le Fanu: Maalari Schalken (*Schalken the Painter*, 1839/1851)
* Robert Louis Stevenson: Markheim (*Markheim*, 1887)
* H. Russell Wakefield: ”Hän saapui ja hän lähti pois” (*“He Cometh and He Passeth By”*, 1928)
* L. P. Hartley: Matkaava hauta (*Travelling Grave*, 1929)
* Algernon Blackwood: Kuuntelija (*The Listener*, 1907)
* M. R. James: Riimujen mahti (*Casting the Runes*, 1911)
* Walter de la Mare: Yön sydämestä (*Out of the Deep*, 1923)
* M. P. Shiel: Jylisevä talo (*The House of Sounds*, 1911)
* Elizabeth Jane Howard: Kolme mailia ylempänä (*Three Miles Up*, 1951)
* Oliver Onions: Maalatut kasvot (*The Painted Face*, 1929)
* A. E. Coppard: Toisella puolella (*Adam and Eve and Pinch Me*, 1921)
* John Metcalfe: Kyltymätön kuolema (*The Feasting Dead*, 1954)
* Arthur Machen: Valkea väki (*The White People*, 1906)
* E. F. Benson: Negotium perambulans (*Negotium Perambulans*, 1923)
* J. B. Priestley: Harmaat herrat (*The Grey Ones*, 1953)
* Robert Aickman: Muutoksen kellot (*Ringing the Changes*, 1955)

## Vastaanotto

*[[Aikakone (lehti)|Aikakoneen]]* arvostelussa Eija Elo ylisti kokoelmaa täysosumaksi, joka ”ansaitsee laajan yleisön”. Mukana on sekä kuuluisia että vähemmän tunnettuja kirjailijoita, ja vaikka ”tunnetut taatusti elävät maineensa mukaisesti, vähemmän tunnetut tuottavat herkullisimmat yllätykset”. Myös Matti Rosvallin suomennos on onnistunut. Kankeahko alku, unohdettava otsikko ja sensaationhakuinen ulkoasu sen sijaan saavat hieman kritiikkiä. Jälkimmäisen Elo on tosin valmis antamaan anteeksi, jos se houkuttelee ostajia näinkin hyvän kirjan pariin.

## Lähteet
Kerimäen kirjasto

**Kerimäen kirjasto** on itäsavolaisen Savonlinnan kaupungin Kerimäen kirkonkylässä toimiva yleinen kirjasto. Kirjasto on Savonlinnan kaupunginkirjaston Kerimäen pitäjän lähikirjasto ja osa Lumme-kirjastokimppaa. Kirjastokimpan aineistot ovat kirjastokimppaan osallistuvien kuntien asukkaiden lainattavissa. Verkkokirjasto on toteutettu osana Lumme-kirjastojen palveluja. 

## Lähteet