open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Keisariforumit

**Keisariforumit** olivat Rooman Forum Romanumin pohjoispuolelle rakennettujen aukioiden ja rakennusryhmien sarja. Ne rakennettiin korostamaan suurvallaksi kasvaneen Rooman valtakunnan pääkaupungin monumentaalista keskustaa.

Vanhin keisariforumeista on Julius Caesarin vuosina 54–46 eaa. rakennuttama Caesarin forum, *Forum Iulium*. Sen pohjoispuolella on Juliusten suvun kantaäidille Venus Genetrixille omistettu temppeli.

Keisari Augustus rakennutti toisen keisariforumin, *Forum Augustum*in eli Augustuksen forumin vuosina 42–2 eaa. Augustuksen forumin itäsivulla sijaitsi Mars Ultorin temppeli. Temppelin molemmin puolin olivat pitkät pylväskäytävät, joihin oli sijoitettu Rooman myyttisten sankareiden ja suurten sotapäälliköiden muotokuvia. Virkaansa nimitetyt uudet maaherrat vannoivat virkavalansa Augustuksen forumilla.

Kolmannen keisariforumin rakennutti keisari Vespasianus vuosina 71–75 juutalaisista saamansa voiton kunniaksi. Tämän forumin aukiota kutsuttiin aluksi nimellä *Templum Pacis* ja myöhemmin myös nimillä Forum Pacis eli Rauhan temppeli tai Vespasianuksen forum.

Neljännen keisariforumin rakennustyöt aloitti keisari Domitianus ja päätti keisari Nerva vuonna 97. Sitä kutsutaan sekä nimellä Forum Transitorium että *Forum Nervae*. Tämä forum on kapea ja pitkänomainen aukio Augustuksen ja Vespasianuksen forumien välissä. Forum Transitoriumin itäpäässä oli Minervalle pyhitetty temppeli.

Viides ja viimeinen keisariforumeista on keisari Trajanuksen vuosina 107–113 rakennuttama Forum Traiani. Trajanuksen forum on keisariforumeista suurin, ja sen suunnittelijana toimi arkkitehti ja insinööri Apollodoros Damaskolainen. Trajanuksen forumiin kuuluivat Rooman suurin basilika, Basilica Ulpia, kreikan- ja latinankieliset kirjastot, kuuluisa Trajanuksen pylväs ja temppeli sekä ryhmä kauppahalleja Quirinalis-kukkulan puoleisella rinteellä. Valtavan rakennusryhmän tieltä louhittiin Capitolium- ja Quirinalis-kukkulat yhdistänyt harjanne.

## Lähteet
Bengt Magnusson (piispa)

**Bengt Magnusson** (k. 1236 tai 1237) oli ruotsalainen piispa. Magnusson oli Magnus Minnesköldin ja Ingrid Ylvan poika ja osa Bjälbon sukua. Sisaruksista tunnetuin oli Birger-jaarli.

Bengt Magnusson jatkoi veljensä Karlin työtä Linköpingin hiippakunnan piispana vuosina 1220–1236. Vanhempi veli Karl Magnusson kaatui Baltiaan tehdyllä ristiretkellä. 

Magnusson teki aloitteen Linköpingin kirkon laajentamiseksi, ja rakennustöihin ryhdyttiin 1230-luvulla. Hän vihki käyttöön Visbyn tuomiokirkon vuonna 1225.

## Lähteet
Poul Nyrup Rasmussenin II hallitus

**Poul Nyrup Rasmussenin II hallitus** oli Tanskan hallitus vuosina 1994–1996. Siihen kuuluivat Sosiaalidemokraatit, Radikaali Venstre ja Keskustademokraatit.
## Ministerit
**Pääministeri**
* Poul Nyrup Rasmussen (Sosiaalidemokraatit) 27.9.1994–30.12.1996
**Talousministeri ja pohjoismaisen yhteistyön ministeri**
* Marianne Jelved (Radikaali Venstre) 27.9.1994–30.12.1996
**Elinkeinoministeri**
* Mimi Jakobsen (Keskustademokraatit) 27.9.1994–30.12.1996
**Valtiovarainministeri**
* Mogens Lykketoft (Sosiaalidemokraatit) 27.9.1994–30.12.1996
**Ulkoministeri**
* Niels Helveg Petersen (Radikaali Venstre) 27.9.1994–30.12.1996
**Oikeusministeri**
* Bjørn Westh (Sosiaalidemokraatit) 27.9.1994–30.12.1996
**Ympäristö- ja energiaministeri**
* Svend Auken (Sosiaalidemokraatit) 27.9.1994–30.12.1996
**Opetusministeri**
* Ole Vig Jensen (Radikaali Venstre) 27.9.1994–30.12.1996
**Kehitysyhteistyöministeri**
* Poul Nielson (Sosiaalidemokraatit) 27.9.1994–30.12.1996
**Sisä- ja kirkkoministeri**
* Birte Weiss (Sosiaalidemokraatit) 27.9.1994–30.12.1996
**Työministeri**
* Jytte Andersen (Sosiaalidemokraatit) 27.9.1994–30.12.1996
**Veroministeri**
* Ole Stavad (Sosiaalidemokraatit) 27.9.1994–1.11.1994
* Carsten Koch (Sosiaalidemokraatit) 1.1.1994–30.12.1996
**Puolustusministeri**
* Hans Hækkerup (Sosiaalidemokraatit) 27.9.1994–30.12.1996
**Kulttuuriministeri**
* Jytte Hilden (Sosiaalidemokraatit) 27.9.1994–30.12.1996
**Liikenneministeri**
* Jan Trøjborg (Sosiaalidemokraatit) 27.9.1994–30.12.1996
**Sosiaaliministeri**
* Karen Jespersen (Sosiaalidemokraatit) 27.9.1994–30.12.1996
**Terveysministeri**
* Yvonne Herløv Andersen (Keskustademokraatit) 27.9.1994–30.12.1996
**Asuntoministeri**
* Ole Løvig Simonsen (Sosiaalidemokraatit) 27.9.1994–30.12.1996
**Tutkimusministeri**
* Frank Jensen (Sosiaalidemokraatit) 27.9.1994–30.12.1996
**Maatalous- ja kalastusministeri**
* Henrik Dam Kristensen (Sosiaalidemokraatit) 27.9.1994–30.12.1996

## Lähteet
Vielmur-sur-Agout

**Vielmur-sur-Agout** (oksitaaniksi: *Vièlhmur*) on kunta Ranskan eteläosassa Tarnin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Agoutjoen varrella, noin 14 kilometriä Castresin kaupungista länteen.

Saint-Géminienin kirkon historia juontaa 1200-luvulla perustetusta benediktiiniluostarista. Kirkko on käynyt läpi monia muutoksia historiansa aikana. Se rakennettiin kokonaan uudelleen Ranskan uskonsotien jälkeen, ja sitä laajennettiin vielä 1800-luvulla. 

## Tunnetuja kuntalaisia
Jean-Louis Étienne (s. 1946), tutkimusmatkailija

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hatsuo Royama

**Hatsuo Royama** (, s. 31. maaliskuuta 1948 Gyōda) on japanilainen karateka, joka perusti Kyokushin-kan International Honbu -liiton. Hän voitti aktiiviurallaan Kyokushinissa MM-hopeaa ja kerran Japanin mestaruuden. Royama perusti oman Kyokushinin tyylisuunnan 2002, jonka johdossa hän oli huhtikuuhun 2022 saakka.

## Lähteet
Hidakan kehitystoimisto

**Hidakan kehitystoimisto** () on yksi Japanin Hokkaidōn prefektuurin aluehallinnon yksiköistä. Hidakan kehitystoimiston hallinnoima alue sijaitsee Tyynenmeren rannikolla Hokkaidōn eteläosassa. Alueen pinta-ala on 4&nbsp;811,16 neliökilometriä, ja siellä on 64&nbsp;335 asukasta (vuonna 2021). Alueen pääkaupunki on Urakawa.

Hidakan kehitystoimisto perustettiin vuonna 2010, kun Hokkaidōn aliprefektuurit korvattiin yleiskehitys- ja kehitystoimistoilla. Hidakan kehitystoimistoa edelsikin Hidakan aliprefektuuri, joka oli perustettu vuonna 1897 nimellä Urakawan aliprefektuuri. Valtaosa seudusta sijaitsee Hidakavuorten alueella, ja noin 80 prosenttia siitä on metsän peitossa. Alue onkin harvaan asuttu. Sen asukasluku on laskenut voimakkaasti 1960-luvulta lähtien.

Hidakan kehitystoimisto hallinnoi seitsemää kuntaa, jotka ovat kaikki maaseutukaupunkeja.

*Biratori
*Erimo
*Hidaka
*Niikappu
*Samani
*Shin-Hidaka
*Urakawa

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Hidakan kehitystoimiston internetsivut
Stonycreek Township (Somersetin piirikunta)

**Stonycreek Township** on kunta (*township*) Yhdysvalloissa Pennsylvanian osavaltiossa. Sen väkiluku oli 2&nbsp;087 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Somersetin piirikunnassa.

Stonycreek Township sai kansainvälistä huomiota syyskuun 11. päivän iskujen aikana, kun kaapattu lentokone tippui maahan Stonycreek Townshipissä. Lentokone oli arvioiden mukaan tarkoitus ohjata päin Valkoista taloa tai Yhdysvaltain kongressitaloa, mutta koneen matkustajat tekivät yllätyshyökkäyksen ohjaamoon, jossa käydyn tappelun seurauksena lentokone putosi maahan.

## Väestö
Vuonna 2020 Stonycreek Townshipin 2&nbsp;087 asukkaasta valkoisia oli 96,8&nbsp;%, aasialaisia 0,1&nbsp;% ja alkuperäisasukkaita 0,1&nbsp;%. Asukkaista 10,3&nbsp;% puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,5&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Lähteet
Zrínyi

**Zrínyi** (kroat. *Zrinski*) oli kroatialais-unkarilainen kreivillinen suku, josta on noussut useita Unkarin ja Kroatian historian merkkihenkilöitä. 

Kroatialaisen mahtisuvun jäsenet tunnettiin Unkarissa Árpád-dynastian aikaan Brebirin (kroat. Bribir, kylä Skradinin kaupungin lähistöllä nykyisessä Kroatiassa Šibenik-Kninin piirikunnassa) kreiveinä. Vuonna 1347 Unkarin kuningas Ludvig (Lajos) I antoi heille läänitykseksi nykyisen Kroatian etelärajoilla Sisak-Moslavinan piirikunnassa sijaitsevan Zrinin linnan, josta suku otti nimensä. 

Suvun jäseniä olivat mm:

* Miklós Zrínyi (vanhempi) (1508–1566), kreivi, unkarilainen sotapäällikkö ja Kroatian baani, kuoli Szigetvárin taistelussa sulttaani Suleiman Suurta vastaan.
* Miklós Zrínyi (1620–1664), kreivi, unkarilainen sotapäällikkö ja runoilija ja vuodesta 1647 Kroatian baani.
* Péter Zrínyi (1621–1671), edellisen veli, kreivi, soturi, Kroatian baani veljensä jälkeen.
* Ilona Zrínyi (1643–1703), edellisen tytär, unkarilaisten Habsburgien vastaisten kapinajohtajien Ferenc I Rákóczin ja Imre Thökölyn vaimo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Johan Wichtman

**Johan Henricsson Wichtman** (3. kesäkuuta 1803 Vihti – 28. maaliskuuta 1868 Siuntio) oli suomenruotsalainen pappi ja pedagogi. 

## Elämäkerta

Johan Wichtman syntyi Vihdissä Oravalan kylässä Lohjan Vappulan Tynnin talolliselle Henrik Henriksson Wichtmanille ja tämän puolisolle Kristina Henriksdotterille. Wichtman meni naimisiin Amalia Elisabeth Kroppin kanssa ja pari sai kaksi lasta; Johan Alfrid Wichtmanin ja Johan Axel Wichtmanin.

Wichtman aloitti opiskelun Turun katedraalikoulussa 28. helmikuuta 1818 ja valmistui 15. kesäkuuta 1824. Wichtman vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 19. joulukuuta 1829. Ennen pappisvihkimystään Wichtman toimi Tammisaaren virkaa tekevänä pedagogina vuosina 1827–1829. Tammisaaresta Wichtman siirtyi Vihdin seurakunnan apulaispapiksi 1829 ja seuraavana vuonna hän aloitti Pohjan seurakunnan kappalaisena. Samanaikaisesti Pohjan kappalaisena toimiessaan Wichtman oli myös Fiskarsin Lancaster-koulun opettajana. Vuonna 1840 Wichtman saapui Siuntion seurakuntaan kappalaiseksi. Hän toimi samalla myös Siuntion seurakunnan sijaiskirkkoherrana vuosina 1841–1855. Wichtman kuoli Siuntiossa 28. maaliskuuta 1868. Hänet on haudattu Siuntion hautausmaalle.

## Lähteet
Luettelo Kristin Scott Thomasin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

Tämä on luettelo **[[Kristin Scott Thomas]]in** saamista palkinnoista, ehdokkuuksista sekä hänelle myönnetyistä kunniamerkeistä ja arvonimistä.

## Elokuva-, televisio- ja teatteripalkinnot

### Oscar-palkinnot

### Golden Globe -palkinnot

### Bafta-palkinnot

### Screen Actors Guild -palkinnot

### Critics’ Choice -palkinnot

### Satellite-palkinnot

### César-palkinnot

### Lumière-palkinnot

### Primetime Emmy -palkinnot

### Olivier-palkinnot

## Kunnianosoituksia

## Katso myös

* Kristin Scott Thomasin filmografia ja teatteriesiintymiset

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Puylaurens

**Puylaurens** (oksitaaniksi: *Puèglaurenç*) on kunta Ranskan eteläosassa Tarnin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Agoutjoen varrella, noin 24 kilometriä Castresin kaupungista länteen.

Kaupunki on saanut nimensä jo visigooteilta. 1200-luvulla ristiretkeläiset miehittivät kaupunkia yhdeksän vuoden ajan. Vuonna 1337 englantilaiset sotajoukot Mustan prinssin johdolla tekivät seudulla tuhojaan, jolloin asukkaat suojautuivat kaupungin muurien sisälle. 1400-luvun puolivälistä 1500-luvun puoliväliin kaupunki kehittyi pastellikaupalla. Ympäröivillä pelloilla kasvatettiin värimorsinkoa. Sen lehdet pestiin, kuivattiin ja murskattiin. Tämän jälkeen se muotoiltiin palloksi (). Käymisen jälkeen niistä tuli rakeista tahnaa, jota käytettiin syvän sinisen väriaineen saamiseksi. Tästä yltäkylläisyyden ajanjaksosta on muistona suurten kauppiasperheiden rakentamat kartanot ja linnat. Samoin jäi elämään keskiaikainen käsite Pays de Cocagne, jolla viitataan maahan, jossa eletään yltäkylläisyydessä. 1500-luvun puolivälissä kilpailu indigon kanssa johti pastellikulttuurin rappeutumiseen ja katoamiseen.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Linnunradan tuulet

**Linnunradan tuulet** () on Lennart Meren ohjaama dokumenttielokuva suomalais-ugrilaisten ja samojedikansojen elämästä, kulttuurista ja kansanperinteistä. Siihen kuvattiin materiaalia Suomessa, Lapissa, vepsäläisten ja vatjalaisten mailla, Mordvassa, Hanti-Mansiassa, Unkarissa, Taimyrin niemimaalla, Setumaalla, Nenetsiassa, Saarenmaalla ja Muhussa.

Elokuva tuotettiin virolaisen Tallinnfilmin, suomalaisen Mainos-TV:n ja Unkarin yleisradioyhtiö Magyar Televízión kansainvälisenä yhteistyönä vuonna 1977. Se sai ensi-iltansa Tartossa 10. toukokuuta 1978, ja saman vuoden aikana se näytettiin teattereissa myös Helsingissä, Uppsalassa ja Tallinnassa. Lisäksi Mainos-TV esitti sen kanavallaan Suomessa. *Linnunradan tuulia* edelsi vuonna 1970 ilmestynyt *[[Vesilinnun kansa]]*, ja vuonna 1986 tuotettiin jatko-osa *[[Kalevan äänet]]*. Elokuva masteroitiin uudelleen vuonna 2009 osana Eesti Film 100 -hanketta ja samalla Meren 80-vuotissyntymäpäivien kunniaksi.

## Tuotanto
Suomessa elokuvaa kuvattiin muun muassa maaliskuussa 1977 Käsivarren Ropitunturilla, jossa olosuhteet olivat elokuvan kannalta otolliset. Sää oli nimittäin pilvetön, mutta voimakkaasti puhaltanut tuuli pöllytti lunta ilmaan. Ohaaja Meri oli tuolloin ensimmäistä kertaa toisen maailmansodan jälkeisessä Suomessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* ''Linnunradan tuulet'' Viron elokuvatietokannassa
Bad Dragon

**Bad Dragon Enterprises, Inc.** on yhdysvaltalainen fantasia-aiheisten seksilelujen valmistaja. Tarjonta on suunnattu ensisijaisesti turri-alakulttuurin jäsenille. Tuotteita myydään internetissä ja coneissa.

Bad Dragonin toimitusjohtaja Jan ”Varka” Mulders omistaa myös turreille suunnatun e621-kuvafoorumin, sen kiltin version e926:n ja F-List-roolipelisivuston.

## Historia
Bad Dragon perustettiin kesäkuussa 2008. Yksi perustajista, Jan ”Varka” Mulders, oli alkanut valmistaa seksileluja yliopistonsa asuntolassa Skotlannissa edellisenä vuonna. Yhtiön päämaja on nykyään Phoenixissä Arizonassa.

## Tuotteet
Bad Dragonin tuotteet ovat ensisijaisesti fantasia-aiheisia ja perustuvat mm. lohikäärmeisiin, hevosiin, miekkavalaisiin, khimairoihin ja ihmissusiin. Sivustolla oli ennen ”biografiat” ja piirrokset hahmoista, joihin lelut perustuivat. Nykyään (elokuussa 2017) ne ovat kuitenkin tarjolla vain rekisteröityneille käyttäjille. Muut kävijät näkevät seksileluista vain kuvat ja tekniset tiedot. Bad Dragonilla on myös interaktiivisia 3D-malleja leluista.

Asiakkaat voivat lähettää Bad Dragonille omia leluideoitaan ja osa niistä otetaan rajoitettuun tuotantoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* virallinen sivusto 
* Bad Dragon Labs (arkistoitu)
Anna-Leena Tuomisto

**Anna-Leena Tuomisto** (o.s. **Manninen**, s. 23. huhtikuuta 1962 Kärsämäki) on suomalainen yleisurheilija. Hän menestyi urallaan erityisesti aitajuoksijana. Tuomisto (silloin nimeltään Manninen) voitti Kalevan kisoissa 2. heinäkuuta 1976 400 metrin aidoissa SM-pronssia ennätysajallaan 63,71. Tuomisto oli tuolloin iällään 14 vuotta, 2 kuukautta ja 9 päivää kaikkien aikojen nuorin Kalevan kisojen mitalisti. Sisäradoilla Tuomisto voitti 60 metrin aitojen SM-pronssia vuosina 1977 ja 1978. Tuomisto edusti Kärsämäen Katajaa.

Urheilu-uran jälkeen Tuomisto on työskennellyt fysioterapeuttina. Tuomiston tyttäristä Satu Tuomisto on hiihtosuunnistaja ja Anu Tuomisto maajoukkuetason suunnistaja.

## Lähteet
* 

### Viitteet
NRP Augusto de Castilho

**NRP Augusto de Castilho** voi tarkoittaa:

* NRP Augusto de Castilho, portugalin laivaston apumiinanraivaaja
* NRP Augusto de Castilho, portugalin laivaston  João Coutinho -luokan korvetti
Hannu Kontturi

**Hannu Kontturi** (s. 1979) on palkittu suomalainen käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hän on tehnyt niin draamaa, tositelevisiota kuin viihdettäkin. Hannu Kontturin luomia sarjoja ovat muun muassa Ilpo Larhasta kertova rikossarja ''Piiritys'' (Ruutu+, 2023), lasten komediasarja ''Erityiset'' (Yle Areena, 2021–) ja Iriadamant-elämäntapaintiaaneista kertova dokumenttisarja ''Gaialand'' (Yle Areena, 2022).  

## Draama
* *Räjähdyspiste* (pääkäsikirjoittaja, luoja)
* *[[Erityiset|Erityiset 4]] (*käsikirjoittaja, luoja)
* ''Erityiset: Rehtori Anjan aamunavaus'' (käsikirjoittaja, luoja, laulujen sävellys)
* ''Erityiset 3'' (käsikirjoittaja, luoja)

* ''Piiritys'' (pääkäsikirjoittaja, luoja)

* ''Erityiset 2'' (pääkäsikirjoittaja, luoja)

* ''Erityiset 1'' (käsikirjoittaja, luoja)

* ''Vihreät Valot – Väärät bileet'' (pääkäsikirjoittaja, luoja)

* ''Teuvon huone'' (käsikirjoittaja, ohjaaja)

## Dokumentit ja tositelevisio
* ''Gaialand'' (käsikirjoittaja, ohjaaja, luoja)

* ''Tankkaustarinat'' (käsikirjoittaja, ohjaaja, kehittäjä)

* ''Myytinräjäyttäjät'' (käsikirjoittaja, ohjaaja, luoja)

* ''Olet mitä syöt'' (käsikirjoittaja)

* ''Suomen huutokauppakeisari'' (käsikirjoittaja, ohjaaja, kehittäjä)

* ''Paimelan autoparoni'' (käsikirjoittaja, ohjaaja, kehittäjä)

* ''Martina ja hengenpelastajat'' (käsikirjoittaja, ohjaaja, kehittäjä)

* ''Poliisit – kotihälytys'' (käsikirjoittaja, ohjaaja, luoja)

* ''Neljän tähden talkoot'' (käsikirjoittaja, ohjaaja, kehittäjä)

* ''Poliisikokelaat'' (käsikirjoittaja, ohjaaja, kehittäjä)

* ''Laiva'' (käsikirjoittaja, ohjaaja, kehittäjä)

* ''Taksi'' (käsikirjoittaja, ohjaaja, kehittäjä)

## Viihde
* Kaikki kotona live (käsikirjoittaja)

* ''Rakkauden FAQ'' (käsikirjoittaja, ohjaaja, kehittäjä)

## Palkinnot
* ''Piiritys'' rikosdraamasarja voitti vuonna 2023 kaksi Kultaista Venlaa, joista toinen myönnettiin Hannu Kontturille ja Antti Pesoselle parhaasta käsikirjoituksesta.

* Gaialand dokumenttisarja palkittiin Festival TV de Luchon festivaaleilla Ranskassa *Prix special de la serie format long*-palkinnolla vuonna 2023.

* ''Suomen huutokauppakeisari'' palkittiin vuonna 2015 Kultaisen Venlan yleisön suosikkiohjelmana.
* Erityiset sarjan neljäs tuotantokausi voitti vuoden 2025 vuoden parhaan lasten- ja nuortenohjelman Kultaisen Venlan.

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Vuoden fiktiokäsikirjoittajat: Piiritys-sarjan Hannu Kontturi ja Antti Pesonen
*Kirjakävelyllä Podcast_Hannu Kontturi-Erityiset
*HS suosittelee: Gaialand.
God of War: Ragnarök

**God of War: Ragnarök** on Santa Monica Studion kehittämä ja Sony Interactive Entertainmentin julkaisema toimintapeli. Se julkaistiin 9. marraskuuta 2022 PlayStation 4:lle ja PlayStation 5:lle.

Peli on jatkoa vuonna 2018 julkaistulle *[[God of War (vuoden 2018 videopeli)|God of Warille]]*. Ragrarökin tarina jatkaa pari vuotta siitä, mihin aikaisempi peli päättyi. Peli oli tarkoitus julkaista vuonna 2021, mutta sitä lykättiin vuodelle 2022.

Ragnarök on viimeinen osa skandinaavisessa mytologiassa.

## Äänirooleissa

## Vastaanotto
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi täydet 10/10.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Virallinen sivusto
*
Uskokit

**Uskokit** () olivat eteläslaavilaisia pakolaisia, jotka 1400-luvun lopulla asettuivat ensin Kroatiaan ja Bosniaan, sitten Dalmatian rannikolle, mieluiten Splitiin ja Senjiin, missä he muodostivat sotaisia ​​yhteisöjä, jotka usein auttoivat Itävaltaa Turkkia ja Unkaria vastaan. Kun tämä uskokien yhteisö oli hajotettu, sen jäännökset muodostivat Turkin vastaisen sotilasrajan perustan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*1911 Encyclopædia Britannica/Uskoks
*Meyers Konversationslexikon, Uskoken
Suomen valotaiteen seura Flash

**Suomen valotaiteen seura Flash** on perustettu 2017. Seuran tavoitteena on edistää valotaiteen ja sen tekijöiden asemaa Suomessa ja kansainvälisesti. Seura järjestää näyttelyitä ja koulutusta, tiedottaa alan tapahtumista ja ottaa kantaa alaansa liittyviin aiheisiin. Seuran toiminnanjohtaja on Virve Leikola. Puheenjohtajana toimii Immanuel Pax. 

Seuran pitkän tähtäimen tavoite on valotaiteen keskuksen perustaminen Helsinkiin.
Jäsenet työskentelevät valotaiteen parissa tai ovat siitä kiinnostuneita.

## Lähteet
MuuMediaFestivaali

**MuuMediaFestivaali** oli vuosina 1991–1998 Helsingissä järjestetty mediataidetapahtuma, jota tuotti suomalaisen mediataiteen keskus AV-arkki. MuuMediaFestivaalin edeltäjä oli Kuopion videofestivaali, joka järjestettiin vuosina 1989–1990 Kuopiossa. Festivaali oli ensimmäinen laajempi mediataiteen festivaali Suomessa.

## Historia

### 1989

Ensimmäiset kansainväliset videotaidefestivaalit järjestettiin Kuopiossa 15.-17.4.1989. Festivaalin järjestäjinä toimivat Muu ry ja AV-arkki sekä Kuopion kaupungin ylläpitämä Kuopion videotyöpaja. Festivaalien kansainväliset vieraat olivat Jeremy Welsh ja Carol Jacobs Lontoosta ja pohjoismaiset vierailijat Pål Wrange, Frederik Cesson Ruotsista ja tanskalaisen videotaiteen veteraani Torben Soborg. Festivaalin kotimaiseen sarjaan lähettiin yli 200 videoteosta. Festivaalin ensimmäisen 10.000 mk kotimaisen palkinnon sai videotaiteilija Marikki Hakola.

### 1998

MuuMediaFestivaali 98 oli kansainvälinen mediataidefestivaali, jonka tapahtumia järjestettiin Helsingissä, Espoossa ja verkossa. Vuonna 1998 MuuMediaFestivaali järjestettiin vastavalmistuneen Kiasman tiloissa, esimerkiksi Kiasma-teatterissa. Festivaaliin kuului näytöksiä, seminaareja, live-esityksiä, mediateekki ja Mobile Zones -projektitila. Vuonna 1998 festivaalin ohjelma kiersi tapahtuman jälkeen Suomessa ja ulkomailla. Festivaaliin kuului myös taiteilijaresidenssi, jonka avulla tekijät pystyivät toteuttamaan paikkasidonnaisia teoksia. Festivaalin teemoihin kuuluivat globaalius ja alkuperäiskansat. Meksikon ja Intian mediataide sekä verkkoaktivismi toivat alkuperäiskansojen näkökulman esiin festivaalilla. Vuonna 1998 juhlittiin festivaalin 10-vuotista taivalta, ja ohjelmaan kuului myös retrospektiivinen osuus. Siinä esitettiin videoita, jotka olivat inspiroineet mediataiteen tekijöitä sekä retrospektiivi suomalaiseen mediataiteeseen. Retrospektiivissä esitettiin sarja teoksia, joka näytti mediataiteen matkan suomalaisesta metsästä globaaliin virtuaalimaailmaan. Myös tilan kokeminen tietotekniikan aikana oli festivaaliohjelmassa keskeinen kysymys.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* MuuMediaFestivaali Finnassa
Ninni Korkalo

**Ninni Kaminen** (ent. Korkalo s. 1982 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija, joka työskentelee mediataiteen ja liikkuvan kuvan parissa. Hän valmistui kuvataiteilijaksi Etelä-Karjalan ammattikorkeakoulusta 2008 ja taiteen maisteriksi Lapin yliopistosta 2014. Kamisen teosten pohjana on uteliaisuus ja armollisuus ihmisyyttä, itseä ja toisia kohtaan. Hänen teoksiaan on nähty kotimaassa, Euroopassa, Afrikassa, Yhdysvalloissa, Venäjällä, Etelä-Amerikassa ja Aasiassa. Ninni Kaminen on AV-arkin ja Muu ry:n jäsen.

## Teoksia

* The Best Lover, 2023, lyhytelokuva / videoteos, kesto 13 min. Käsikirjoittaja, ohjaaja & leikkaaja Ninni Kaminen ent.Korkalo, tuottaja Tuuli Penttinen-Lampisuo. Levittäjä: AV-arkki.
* Mission Self Love, 2020, lyhytelokuva / videoteos, kesto 6 min 10 sek. Pääosassa Sari Lilliestierna (Barbarella). Käsikirjoittaja & ohjaaja Ninni Kaminen ent. Korkalo, kuvaaja Sami Sänpäkkilä, lavastaja Anna Elo, äänittäjä Tyko Tuulivaara, äänisuunnittelija Jyri Pirinen, tuottaja Tuuli Penttinen-Lampisuo. Levittäjä: AV-arkki.
* Black, Red, White Diaries, 2018, lyhytelokuva / kaksikanavainen videoteos, kesto 9 min 45 sek. Pääosissa Ninni Kaminen ent. Korkalo ja Gaia Rodrigues (Lumikit). Käsikirjoittaja, kuvaaja, leikkaaja, ohjaaja & tuottaja Ninni Kaminen ent.Korkalo, leikkaaja & äänisuunnittelija Panu Johansson. Levittäjä: Av-arkki.
* Anonyymit onnelliset, 2016, yhteisöllinen videoteos, tekijät Ninni Kaminen ent.Korkalo, Tuomas Korkalo, Ann-Mari Huhtanen ja Janne Rosenvall.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Heljakka, Kati: *[https://www.satakunnankansa.fi/kulttuuri/art-2000007747186.html Rakkaus itseen voi muuttaa maailman, Porissakin].* Satakunnan Kansa 18.2.2021. Viitattu 4.8.2022.
* Johansson, Panu: *[https://panujohansson.com/barbarella-puhuu-ninni-korkalon-mission-self-love-studio-mustanapassa/ Barbarella puhuu – Mission Self Love Studio Mustanapassa]*. Päiväämätön blogiteksti. Viitattu 4.8.2022.
* Johansson, Panu: *[https://panujohansson.com/mustat-punaiset-ja-valkeat-paivakirjat/ Mustat, punaiset ja valkeat päiväkirjat.]* Päiväämätön blogiteksti. Viitattu 4.8.2022.
* Paldanius, Maria: *[https://www.lapinkansa.fi/lumikit-laukovat-lumivalkoisia-totuuksia-kuvataite/149629 Lumikit lau­ko­vat lu­mi­val­koi­sia to­tuuk­sia – Ku­va­tai­tei­li­ja Ninni Kor­ka­lon vi­deo­teos­sar­ja li­hal­lis­taa tutun sa­tu­hah­mon]*. Lapin Kansa 22.11.2018. Viitattu 4.8.2022.
* Penttinen-Lampisuo, Tuuli: *[https://www.satakunnankansa.fi/kulttuuri/art-2000007091274.html Lumikit oluella: Galleria 3h+k:n näyttelyt käsittelevät ystävyyden kauneutta ja ihmissuhteiden sekavuutta].* Satakunnan Kansa 29.10.2018. Viitattu 4.8.2022.
Tuuli Penttinen-Lampisuo

**Tuuli Penttinen-Lampisuo** (s. 1969 Tampere) on suomalainen tuottaja ja taidekriitikko. Hän työskentelee yhteistyössä taiteilijoiden kanssa taide- ja mediataideprojekteissa ja elokuvatuotannoissa. Penttinen-Lampisuo on kirjoittanut taiteesta säännöllisesti muun muassa ''Satakunnan Kansaan'' vuodesta 2013. 

## Henkilöhistoria
Penttinen-Lampisuo opiskeli piirtäjä-artesaaniksi Pirkanmaan käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksessa (1992) ja medianomiksi (AMK) Tampereen ammattikorkeakoulussa (2002). Taiteen maisteriksi (visuaalisen kulttuurin maisteriohjelma) hän valmistui Aalto-yliopistosta (2012).

Penttinen-Lampisuo on tuottanut lukuisia taideteoksia, näyttelyitä ja hankkeita. Hän on työskennellyt muun muassa Henrietta Lehtosen, Marko Lampisuon, Ninni Korkalon ja Hanna Haaslahden kanssa. Hän on ollut mukana hoitolaitoksissa ja rakennuskohteissa toteutettavissa taideprojektekteissa. Vuonna 2021 ilmestyi Penttinen-Lampisuon toimittama, Nokia Arenan rakennusvaiheista kertova *Kansi ja Areena* -kirja yhteistyössä Taideosasto-työryhmän kanssa. Vuosina 2021–2023 Penttinen-Lampisuo toimii hanketuottajana MEHI – Mediataiteen historia Suomessa -hankkeessa.  

2000-luvulla Penttinen-Lampisuo on työskennellyt muun muassa Satakunnan taidetoimikunnan taiteen tuottamisen läänitaiteilijana, Suomalaisen mediataiteen levityskeskus AV-arkki ry:n tuottajana (2002–2004), Turun yliopiston kulttuurituotannon tuntiopettajana, Kallo Works osk:ssa osuuskuntayrittäjänä ja AVEKissa tuotantoneuvojana. Vuosina 1994–1998 hän työskenteli taidevedostajana Grafiikanpaja Himmelblaussa. 

Penttinen-Lampisuo on Suomen arvostelijain liitto SARV:n ja WIFT Finlandin jäsen, sekä Rajataide ry:n ja Galleria Rajatilan perustajajäsen. 

Vuonna 2020 Penttinen-Lampisuo perusti tuotantoyhtiö Poike Production. Se on erikoistunut elokuvan ja mediataiteen tuottamiseen ja taiteen asiantuntijapalveluihin. Poike Production asiakkaita ovat muun muassa Sanoma Media ja Tampereen kaupunki, ja yhteistyökumppaneita keskeiset mediataidetoimijat Suomessa, kuten AV-arkki, Fantomatico, Testifilmi ja Suomen Mediataideverkosto. Poike Productio on Audiovisual Producers Finland APFI:n jäsen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Poike Production kotisivut
* Taidekritiikit Satakunnan Kansassa
John Hopkins (taiteilija)

**John Hopkins** on yhdysvaltalainen taiteilija, joka on toiminut pitkään valokuvan ja media- sekä äänitaiteen parissa. 

Hopkins on toiminut pitkään alan opettajana eri oppilaitoksissa ympäri maailmaa, erityisesti Saksassa, Islannissa sekä Suomessa.

## Lähteet
Panu Johansson

**Panu Johansson** on suomalainen mediataiteilija ja kokeellisen elokuvan tekijä. Hän työskentelee liikkuvan kuvan, valokuvan ja äänen parissa.  

Johansson on valmistunut kuvataiteilijaksi Taidekoulu Maasta vuonna 2003 ja Taiteen maisteriksi Lapin yliopistosta 2014. Johanssonin teoksia on ollut esillä erilaisilla festivaaleilla, tapahtumissa ja näyttelyissä vuodesta 2000 lähtien.

Johanssonin taiteessa näkyy kokeellisen elokuvan historia ja kulttuurihistoria. Hänen teoksensa ovat osaltaan tallentaneet häviävää kulttuuriperintöä, kuten Vesitornisinfonia vuodelta 2022, joka käsitteli suomalaisia vesitorneja. Hänen teoksilleen on ominaista filmimateriaalin tuntu, päiväkirjamaisuus ja maisemallisuus. Johansson on käyttänyt teoksissaan found footage -aineistoa tai kuvannut materiaalia filmille esimerkiksi Super 8 -filmille. Johansson on tehnyt useimpiin teoksiinsa myös niiden äänimaailman. 

Johansson on Muu ry:n, AV-arkin, Kuvaston, Lapin taiteilijaseuran ja Pohjoisen mediakulttuuriyhdistys Magneetin jäsen. Johansson on lisäksi järjestänyt mediataiteeseen liittyviä tapahtumia Pohjois-Suomen alueella.

## Filmografia

* Men at Work (2022) 6mins
* Pienkaupunkisinfonia: 96100-97690 / Picturing a Micropolis: 96100-97690 (2018) 10min54s
* Jossain muualla ja silti aina taalla/ Somewhere Else and Yet Always Here (2017) 59min32s
* Hiljaisuudesta toiseen / From One’s Silence to Other’s (2014) 8min36s
* Smokestacks, Below (2012) 6min 16s
* Out of Order (2011)
* The Mystery and the Melancholy of a Street (2003) 4min23s
* Valmiina seikkailuun / Ready for the Adventure (2003) 3min50s
* Osta keuhkosyöpä! / Buy Yourself a Lung Cancer! (2003) 2min3s

## Palkinnot

* 2013 Jury Mention for the film. International Super 8mm Festival Szeged, Hungary (Out of Order)
* 2010 Jury Prize of Best International Work. Winnipeg's Festival of Film and Video Art, Winnipeg, Canada (From One's Silence to Other's)
* 2010 Honorary mention. United States Super 8 Film and Digital Video Festival, New Jersey, USA (From One's Silence to Other's)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Panu Johansson, AV-arkki
* Panu Johansson kotisivut
Videorunous

**Videorunous** on runoutta videon muodossa. Se on digitaalista runoutta, jossa käytetään välineenä videota ja sen tuomia mahdollisuuksia esimerkiksi runon ajallisuudessa, liikkuvuudessa ja äänessä. Videorunous on muodoltaan lähellä videotaidetta. Videorunouden teosten eli videorunojen luomisessa hyödynnetään videokuvaamisen ja videoeditoinnin tekniikoita.

Suomalaisia videorunoilijoita ovat esimerkiksi J. P. Sipilä, Mikaela Välipakka ja Tuija Välipakka.

## Lähteet
Pasi Rauhala

**Pasi Rauhala** (s. 1978 Lahti) on suomalainen kuva- ja mediataiteilija. Rauhala asuu ja työskentelee Lohjalla.

Rauhala tekee tilallisia ja vuorovaikutteisia installaatioita. Keväällä 2022 hän voitti kutsukilpailun, jossa haettiin uutta teosta Aalto Yliopiston K3 kampukselle.  

Rauhala teoksia oli ensi kertaa esillä Kuvataideakatemian galleriassa Helsingin Kasarmikadulla 2008. Hänen teoksiaan on ollut esillä Jyväskylän, Hämeenlinnan ja Tampereen taidemuseossa sekä Mäntän kuvataideviikoilla vuosina 2019 ja 2022.

Rauhala on valmistunut kuvataiteen maisteriksi Kuvataideakatemiasta 2009 ja taiteen maisteriksi Aalto Yliopistosta valokuvataiteen koulutusohjelmasta 2012. Maisterin opinnäytetyönä hän toteutti Pasi Rauhalan Kotimuseo nimisen näyttelykokonaisuuden.

Rauhala on suorittanut myös Julkisen taiteen taideasiantuntijan erikoistumiskoulutuksen 2021. Koulutukseen liittyvään julkaisuun hän kirjoitti artikkelin lisätyn todellisuuden mahdollisuuksista julkisen tilan taiteessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pasi Rauhalan verkkosivut
* Pasi Rauhala kuvataiteilijamatrikkelissa
*
Risto Lanki

**Risto Lanki** (18. maaliskuuta 1946 Pyhtää – 1. marraskuuta 2023) oli suomalainen raviohjastaja ja -valmentaja. Pyhtään Heinlahdesta lähtöisin oleva Lanki ajoi urallaan yli 15 000 ravilähtöä, joista voitti yli 2000. Lanki menestyi parhaiten 1980-luvun tienoilla, kun hän ajoi vuosina 1979–1990 yli sata voittoa vuodessa. Hänet tunnetaan erityisesti suomenhevosten lainaohjastajana. Hän ohjasti suomenhevosori Patrikin nelinkertaiseksi ravikuninkaaksi vuosina 1988–1991 sekä Ilorin ravikuningattareksi Kouvolassa 1973.

Muita hänen menestysajokkejaan olivat muun muassa Ilo-Tähti ja Vokkerin-Tähti. Metsäkoneurakointia aiemmin tehneelle Lankille ravivalmentamisesta ja -ohjastamisesta tuli ammatti vuonna 1974. Tuolloin hän aloitti Ahti Rinta-Jaskarin LL-Tallin valmentajana Lappeenrannan Lyytikkälässä. Lappeenrannan ratavalmentajana Lanki oli vuosina 1976–1981. Sieltä hän siirtyi Jokimaan ratavalmentajaksi, josta puolestaan jatkoi Orimattilan hevoskylään 1980-luvun lopussa. Tallinnan raviradalla hän aloitti valmentamisen syyskuussa 1993.

Eläkkeellä Risto Lanki muutti Virosta Kouvolaan. Lanki sai aivoverenvuodon vuonna 2019, kun hän oli katsojana Mikkelin raveissa. Aivoverenvuodon seurauksena hänen toimintakykynsä heikkeni ja Lanki muutti kotkalaiseen hoivakotiin. 

Tuhannennen voittonsa Risto Lanki ohjasti 3. kesäkuuta 1984 ja 2000. voittonsa Dubla Nancylla 12. elokuuta 1993. Molemmat voitot Lanki ohjasti Jokimaalla.

Risto Langin tallilla ovat työskennelleet hevosalalla tunnetuksi tulleista muun muassa Ari Moilanen, Kari Venäläinen, Harri Tuominen, Pekka Luukkonen, Olli-Pekka Hämäläinen ja Roi Iltanen.

Langin isä Pentti Lanki oli tunnettu hevosmies sekä ravikuningatar Ilorin kasvattaja ja omistaja. Risto Lanki piti Tallinnassa tallia Jelena Tsezaksin kanssa ja heidän tyttärensä Liisa Lanki on ravi- ja monteohjastaja.

## Lähteet

* Risto Lanki Suomen Hippoksen tietokannassa

### Viitteet
Dirty Dancing (soundtrack)

***Dirty Dancing*** (koko nimi ***Dirty Dancing: Original Soundtrack from the Vestron Motion Picture***) on soundtrack-albumi vuoden 1987 menestyselokuvaan *[[Dirty Dancing – kuuma tanssi]]*. Albumille julkaistiin jatko-osa *[[More Dirty Dancing]]* vuonna 1988. Vuonna 2003 julkaistiin albumi *[[Ultimate Dirty Dancing]]*, joka sisältää elokuvan kaikki kappaleet esittämisjärjestyksessä.

## Kappaleet
### Alkuperäinen vuoden 1987 julkaisu
#"(I've Had) The Time of My Life" (Bill Medley, Jennifer Warnes)&nbsp;– 4:50
#"Be My Baby" (The Ronettes)&nbsp;– 2:37
#"She's Like the Wind" (Patrick Swayze)&nbsp;– 3:53
#"Hungry Eyes" (Eric Carmen)&nbsp;– 4:06
#"Stay" (Maurice Williams and the Zodiacs)&nbsp;– 1:34
#"Yes" (Merry Clayton)&nbsp;– 3:15
#"You Don't Own Me" (The Blow Monkeys)&nbsp;– 2:59
#"Hey! Baby" (Bruce Channel)&nbsp;– 2:21
#"Overload" (Alfie Zappacosta)&nbsp;– 3:39
#"Love Is Strange" (Mickey & Sylvia)&nbsp;– 2:52
#"Where Are You Tonight?" (Tom Johnston)&nbsp;– 3:59
#"In the Still of the Night" (The Five Satins)&nbsp;– 3:03

### 20-vuotisjulkaisu
**Levy 1 (CD)**
#"Be My Baby" (The Ronettes)
#"Big Girls Don't Cry" (The Four Seasons)
#"Merengue" (Michael Lloyd & Le Disc)
#"Trot the Fox" (Michael Lloyd & Le Disc)
#"Johnny's Mambo" (Michael Lloyd & Le Disc)
#"(I've Had) Time of My Life" [Instrumental Version] (The John Morris Orchestra)
#"Where Are You Tonight?" (Tom Johnston)
#"Do You Love Me" (The Contours)
#"Love Man" (Otis Redding)
#"Gazebo Waltz" (Michael Lloyd)
#"Stay" (Maurice Williams and the Zodiacs)
#"Wipe Out" (The Surfaris)
#"Hungry Eyes" (Eric Carmen)
#"Overload" (Zappacosta)
#"Hey! Baby" (Bruce Channel)
#"De Todo Un Poco" (Michael Lloyd & Le Disc)
#"Some Kind of Wonderful" (The Drifters)
#"These Arms of Mine" (Otis Redding)
#"Cry to Me" (Solomon Burke)
#"Will You Love Me Tomorrow" (The Shirelles)
#"Love Is Strange" (Mickey & Sylvia)
#"You Don't Own Me" (The Blow Monkeys)
#"Yes" (Merry Clayton)
#"In the Still of the Night" (The Five Satins)
#"She's Like the Wind" (Patrick Swayze)
#"Kellerman's Anthem" (The Emile Bergstein Chorale)
#"(I've Had) The Time of My Life" (Bill Medley & Jennifer Warnes)

**Levy 2 (DVD)**
#"She's Like the Wind" video
#"Yes" video
#"Hungry Eyes" video
#"Do You Love Me" video
#"(I've Had) The Time of My Life" video
#"(I've Had) The Time of My Life" karaoke version

## Kaupallinen menestys

Dirty Dancing on yksi kaikkien aikojen menestyneimpiä soundtrack-albumeja ja musiikkalbumeja ylipäänsä. Sitä myytiin ChartMasters-sivuston mukaan maailmanlaajuisesti ainakin 29,9 miljoonaa kappaletta, useiden lähteiden mukaan yli 32 miljoonaa kappaletta.

Dirty Dancing nousi Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan ykköseksi 14. marraskuuta 1987 ja oli ykkösenä kaikkiaan 18 viikkoa. Listaviikkoja kertyi kaikkiaan 97. Yhdysvalloissa albumi on saanut 14-kertaista platinaa yli 14 miljoonan levyn myynnillä. Bundesverband Musikindustrien (BVMI) mukaan Dirty Dancing on Saksan kaikkien aikojen myydyin albumi3,25 miljoonan kappaleen myynnillä.

## Lähteet
Khairpurin ruhtinaskunta

**Khairpurin ruhtinaskunta** oli entinen  valtio nykyisen Pakistanin Sindhin provinsissa. Nimensä mukaisesti ruhtinaskunnan pääkaupunki oli Khairpur Induksen itäpuolella. Ensin Sindhin Talpur-dynastialle alaiset Khairpurin hallitsijat itsenäistyivät brittien alaisuudessa brittien valloitettua Sindhin alueen. Khairpur liittyi Pakistaniin vuonna 1947 ja se lakkautettiin hallinnollisessa uudistuksessa vuonna 1955.

## Maantiede ja väestö

Khairpurin ruhtinaskunta sijaitsi nykyisen Pakistanin Sindhin provinsissa Induksen keskijuoksun itäpuolella. Kokoa alueella oli noin 15&nbsp;600&nbsp;km². Nimensä mukaisesti ruhtinaskunnan pääkaupunki oli Khairpur Sukkurin kaakkoispuolella. Ruhtinaskunnan alueet lähellä Industa maan pohjois- ja länsiosissa olivat hedelmällistä alluviaalitasankoa. Kaakkoisosat olivat puolestaan aavikkoa Ison Intian aavikon reunamilla.

Suurin osa ruhtinaskunnan  väestöstä asui alueen maaseudulla. Paikalliset puhuivat enimmäkseen sindhin kieltä, mutta hallitsijasuku oli baluchitaustainen.

## Historia
1700-luvun looppupuolella Sindhiä hallitsi Kalhora-dynastia. Vuonna 1783 baluchipäällikkö Mir Fath Ali Khan Talpur syöksi Kalhora-hallitsijat valalsta ja sai tunnustuksen alueen hallitsijana Afganistanin Dorrani-dynastialta, jonka alainen Sindh oli. Hänen veljenpoikansa Mir Suhrab Khan teki Khaipurista oman tukialueensa tunnustaen kuitenkin Hyderabadin Talpur-hallitsijoiden yliherruuden. Samalla hän alkoi kuitenkin laajentaa alueitaan Khairpurista etenkin kohti aavikkoa etelässä ja kaakossa ja kohti Industa lännessä. Kun Afganistanin Dorrani-valtakunta alkoi heiketä Sindhin hallitsijoista tuli vuoteen 1813 mennessä käytännössä itsenäisiä.

Britit tunnustivat Sindhin itsenäisenä valtionaan vuonna 1832. Sen hallitsijat pyrkivät kuitenkin estämään brittijoukkojen liikkeet alueen poikki ensimmäisen afgaanisodan aikana vuosina 1839-1842. Khairpurissa tuolloin hallinnut Mir Suhrab Khanin poika Ali Murad oli kuitenkin brittimielinen ja toimi heidän kanssaan yhteistyössä. Kun Charles Napier johti sotaretkeä Sindhiin vuonna 1843 Ali Murad tunnustettiin Khairpurin *[[mir (arvonimi)|mirinä]]* muuten brittien Brittiläiseen Intiaan liittämässä Sindhissä. Hän sai myös arvonimen Ylä-Sindhin *rais*.

Alkujaan hyvät suhteet brittien kanssa heikkenivät tulevina vuosina. Khairpurin hallitsijaa syytettiin myös vallan väärinkäytöstä. Vuonna 1852 Khairpurin hallitsija menetti *rais*-arvonimensä ja suuria osia ruhtinsaskunnasta liitettiin Brittiläiseen Intiaan. Liitetyistä alueista tuli osa tuolloista Shikarpurin piirikuntaa. Samalla Khairpurin hallitsijan ohelle asetettiin brittien nimittämä visiiri (*wazir*). Vuonna 1866 britit lupasivaat kaikesta huolimatta tunnustaa Mir Ali Muradin jälkeläiset vallanperijöinä Khairpurissa. Ali Murad kuoli vuonna 1894 ja hänen seuraajakseen nousi hänen poikansa Faiz Muhammad.

Khairpur liittyi Pakistaniin Intian jaon yhteydessä vuonna 1947. Ruhtinaskunnan tarina päättyi lopulta hallinnolliseen uudistukseen vuonna 1955, jolloin siitä tuli suoraan osa Länsi-Pakistania.

## Lähteet
Johanna Sinkkonen

**Johanna Sinkkonen** (s. 7. lokakuuta 1983 Turku) on suomalainen kuvataiteilija ja tuottaja, joka tekee yhteisötaidetta, paikkasidonnaista ja mediataidetta. Sinkkosen projekteja ovat olleet yhteisöllinen *KaiPuu* ja interaktiivinen mediataideteos *I see you.*

Sinkkosen töitä on ollut eri festivaaleilla ja näyttelyissä niin Suomessa kuin ulkomailla. Sinkkonen on toteuttanut monivälineisesti projekteja eri kokoonpanoissa ja on vaikuttanut aktiivisesti turkulaiseen taidekenttään mm. yhteisötaiteen työosuuskunta Canadantuijien ja Holz Kollektiv:n perustajajäsenenä. Sinkkonen valittiin Turun Taiteilijaseuran hallituksen puheenjohtajaksi vuosille 2022-2023.

## Julkisia taideteoksia
* *Toivo-kissa* yhdessä Jone Mutkan kanssa, Kristiinankadun Kesäkatu, Turku 2025 https://www.turku.fi/uutiset/toivo-kissa-toivottaa-tervetulleeksi-turun-kesakadulle https://www.ts.fi/kulttuuri/6682325 
* *Visertäjät*, Kairiskulman päiväkoti, Kaarina 2025  https://www.kaarina-lehti.fi/2024/09/kairiskulman-paivakotiin-ulkotaidetta-25-000-eurolla-taiteilija-tuntee-alueen-aarimmaisen-hyvin/ https://turunseutusanomat.fi/2024/10/kaarinaan-rakennettavan-kairiskulman-paivakodin-teoshaku-kaynnissa/
* *Flower it up*, Spaunan Kallioilla, Turku 2023 
* *AALLOT*, Bertelinkulma Turku, 2022
* *Jänöset,* Tommilankadun päiväkoti Turku*,* 2021
* *I see you,* VAFT 2018, ILMIÖ 2018, Kesärauha 2019, Pansion ME-talo 2020, Turun Tyttöjen Talo Varissuolla 2021
* *Think Pink*, Ruisrock 2018, 2019, 2022, Ruisrock ja Turku kaupunki 2021 ja 2025
* *Huoneiden kirja*, Turku, 2021
* *Armadillo*, Ruisrock 2019, Paljasjalkapolku 2021, Spaunan Kallioilla 2022, Fimbul Konstvägen 2024
* *KaiPuu*, Turku 2020

## Katso myös
* Turun Taiteilijaseura
* Turun Taidehalli

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Johanna Sinkkosen kotisivut
* Osuuskunta Canadantuijat
* Osuuskunta Lilith
* Taide Rakentamisessa
* Kuvataiteilijamartikkeli (Johanna Sinkkonen)
Unto E. Hämäläinen

**Unto Eelis Hämäläinen** (14. marraskuuta 1923 Impilahti – 24. huhtikuuta 2003 Jyväskylä) oli keskisuomalainen kuvataiteilija, joka aloitti taiteilijan uransa maalarina jo 1940-luvulla ja ryhtyi 1960-luvun lopulla tekemään myös veistoksia. Hämäläisen tuotantoon kuuluu mm. abstrakteja maalauksia sekä kineettisiä ja valokineettisiä veistoksia. Hän käytti teoksissaan usein myös kierrätysmateriaalia. Hämäläinen oli yksi vuonna 1972 perustetun taiteilijaryhmä Dimension perustajajäsenistä. Vuosina 1985–1987 hän toimi Jyväskylän taiteilijaseuran puheenjohtajana. Hämäläiselle myönnettiin vuonna 1972 Valtion taidepalkinto ja vuonna 1997 Keski-Suomen läänin taidetoimikunnan taidepalkinto.https://www.hs.fi/ihmiset/art-2000003650971.html Hämäläisen retrospektiivinäyttely *Boheemikinetiikkaa ja kesympiä kuvia* oli esillä Jyväskylässä vuonna 1996.  

## Teoksia

* *Kevätusvaa metsässä* (1946)
* *Epäsäännöllinen muuttuja* (1970)
* *Karvamato tanssii itselleen* (1979)
* *Sykkivä galaksi* (1980)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Unto E. Hämäläinen Kuvataiteilijamatrikkelissa
* Kuopion taidemuseon Taidevartti
Tarja Ervasti

**Tarja Ervasti** (s. 1957) on suomalainen valotaiteilija ja esittävän taiteen valosuunnittelija. Hän on opiskellut valosuunnittelua Taideyliopiston Teatterikorkeakoulussa valmistuen teatteritaiteen maisteriksi ja Yale School of Drama -yliopistossa (nykyään nimeltään David Geffen School of Drama at Yale University) Yhdysvalloissa. Ervastin tuotantoon kuuluu valoa pääasiallisena materiaalinaan hyödyntäviä installaatioita, ympäristötaideteoksia ja rakennettuun ympäristöön luotuja pysyviä teoksia. 

Ervasti on työskennellyt vapaana taiteilijana 1980-luvulta alkaen, yhdistäen urat valosuunnittelijana teatteri-, tanssi- ja oopperatuotannoissa sekä valotaideteosten tekijänä. Hän on toiminut alansa opetustehtävissä Teatterikorkeakoulussa sekä vierailevana luennoitsijana Kuvataideakatemiassa, Taideteollisessa korkeakoulussa ja ammattikorkeakouluissa. Ervasti on toiminut ympäristö- ja valotaidetapahtumien suunnittelijana, kuraattorina sekä julkisen taiteen ja valotaidekilpailujen juryissä. Hän toimi näyttelyvalaistuksen suunnittelijana ja toteuttajana Kansallisgalleriassa vuosina 2018–2022. 

Arabianrannassa on hänen teoksensa *Tuulen kuvia*. Vuonna 2005 valmistuneessa teoksessa on asuinrakennuksen kahteen julkisivuun integroidut LED-valospiraalit ja valokuitujuovat, joiden energia tuotettiin rakennuksen katolle sijoitetulla tuuliturbiinilla. Teoksen valo-ohjelmat valikoituivat tuulen voimakkuudesta ja lämpötilasta tietoa antavan sääaseman avulla.   

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tarja Ervastin verkkosivut
Järvenpää Vineyard -seurakunta

**Järvenpää Vineyard** on kristillinen seurakunta Järvenpäässä. Järvenpää Vineyard on yhteyttä vaaliva, lapset ja nuoret huomioiva yhteisö, johon kaikenikäiset ovat tervetulleita.

Järvenpää Vineyard syntyi vuonna 2022 kahden paikallisen seurakunnan Vineyard Uusimaan sekä Overflown yhdistyttyä. Seurakunnan toiminta-alueena on Järvenpää, Kerava ja Tuusula.

## Aiheesta muualla
* Suomen Vineyard-kirkko
Himalajankuusi

**Himalajankuusi** (*Picea smithiana*) on läntisen Himalajan alueelta Koillis-Afganistanin, Pohjois-Pakistanin, Intian ja Nepalin alueilta kotoisin oleva puu. Se kasvaa 2&nbsp;400&nbsp;–&nbsp;3&nbsp;600 metrin korkeudella merenpinnasta vuoristojen jyrkillä rinteillä.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Himalajankuusi kasvaa jyrkillä vuoristorinteillä Himalajan vuoriston alueella. Se suosii kasvualustana hiekka- ja savimaata. Himalajankuusi elää kosteassa monsuuni-ilmastossa, jossa se kokee keskimäärin 1&nbsp;000&nbsp;–&nbsp;2&nbsp;500 millimetrin vuotuisen sademäärän. Se on sopeutunut elämään −20°C&nbsp;–&nbsp;30°C lämpötilassa.

## Kuvaus
Himalajankuusi on suuri ainavihanta puu, joka kasvaa 30–45&nbsp;m korkeaksi ja jonka rungon halkaisija on noin 1–2 m. Sillä on kartiomainen latvusto, jossa on tasaiset, yleensä riippuvat oksat.

Versot ovat vaalean kellanruskeita ja karvattomia. Lehdet ovat neulamaisia, 3–5 cm pitkiä, puolivihreitä, ja niissä on huomaamattomia suuviivoja. Himalajankuusen neulaset ovat kuusien pisimmät. Kävyt ovat leveitä ja kartiomaisia, 9–16 cm pitkiä ja 3 cm leveitä, nuorena vihreitä, kypsyessään kellanruskeat ja avautuvat 5–6 cm leveiksi 5–7 kuukautta pölytyksen jälkeen. Emilehdet ovat jäykkiä ja pyöreäreunaisia.

## Käyttö
Himalajankuusi on tärkeä talouspuu ja se on erinomaista rakennusmateriaalia. Sitä käytetään sisätilojen lattioiden ja kattojen rakennusmateriaalina. Sitä on käytetty käsiteltynä myös ratapölkkyjen materiaalina. Suhteellisen keveytensä vuoksi himalajankuusta on käytetty myös lentokoneiden rakentamiseen. Pienempiä yksilöitä käytetään selluteollisuuden tarpeisiin.

Lajin pitkät neulaset ja roikkuvat oksat tekevät siitä suositun koristepuun, ja se onkin yleinen eurooppalaisissa puutarhoissa.

## Lähteet
Leopold Carl Müller

**Leopold Carl Müller** (1834 Dresden – 1892 Wien) oli itävaltalainen taidemaalari. Hän tuli tunnetuksi maisemamaalauksillaan sekä Itävallan orientalismin perustajana. Müllerin sisarukset olivat taiteellisia. Hänen siskonsa Marie ja Betha olivat muotokuvamaalareita. 

Müller opiskeli taidetta Wienin taideakatemiassa vuodet 1862–1867. Hänen opettajiaan olivat Christian Ruben ja Karl von Blaas. Tuloja hän hankki tekemällä kuvituksia. Vierailtuaan Pariisissa  Müller kiinnostui Eugene Fromentinin orientalistisista maalauksista ja halusi tehdä itsekin jotain samanlaista.  
Oman aikansa ihmiseksi Müller matkusteli paljon. Hän vieraili Unkarissa, Italiassa ja Egyptissä. Hän piti ateljeeta Kairossa vuonna 1873 ja 1880-luvulla. Venetsiassa hän maalasi vuosina 1870–1872. Hänet nimitettiin professoriksi Wienin taideakatemiaan vuonna 1877. Vuodet 1890–1891 hän työskenteli oppilaitoksen rehtorina.
## Teoksia

File:Leopold Carl Müller - Beduinendorf - 1887.jpeg|*Beduiinikylä*, maalattu vuonna 1887.
File:Leopold Carl Müller - Market in Lower Egypt.jpg|*Tori Ala-Egyptissä*, ajoittamaton maalaus.
File:Müller-An Egyptian Girl.jpg|*Egyptiläinen tyttö*, maalattu vuonna 1892.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.artnet.com/artists/carl-leopold-m%C3%BCller/
Rudolf Pflanz

**Rudolf "Rudi" Pflanz** (1. heinäkuuta, 1914 – 31. heinäkuuta, 1942) oli saksalainen sotilaslentäjä ja hävittäjä-ässä joka keräsi 52 ilmavoittoa sekä sai Rautaristin ritariristin. Hän kohosi luutnantista yliluutnantiksi. Rudolf Pflanz taisteli länsirintamalla sekä muun toiminnan ohella, taisteluun Britanniasta, toimien majuri Helmut Wickin siipimiehenä. Tuolloinen luutnantti Pflanz pudotti brittiässä John Dundasin, joka samassa ilmataistelussa oli pudottanut majuri Wickin - kummatkin menehtyivät. Pflanz taisteli Messerschmitt Bf 109:n tyyppisillä hävittäjäkoneilla, ennen kaatumistaan Ranskan alueen yllä, jonka jälkeen hänet kohotettiin kapteeniksi. Hävittäjärykmentti JG 2:ssa "Richthofen" taistellut Pflanz oli ampunut alas huomattavan määrän (45 kpl) Supermarine Spitfire -tyyppisiä brittihävittäjiä, jotka olivat heidän ehdotonta parhaimmistoaan tuohon aikaan.

## Lähteet
*Price, Alfred: Spitfire Mk I/II -ässät 1939–41, Koala-Kustannus, 2002. Alkuteos englanniksi 1996. .

### Viitteet
Saissac

**Saissac** (oksitaaniksi: *Saissac*) on kunta Ranskan eteläosassa Auden departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee noin 24 kilometriä Carcassonnen kaupungista luoteeseen.

Kunnan linna *Château de Saissac* on rakennettu ensimmäisellä vuosituhannella. Vuonna 960 sen omistus siirtyy Carcassonnen kreiville. 1000-luvulla syntyy Saissacin suku. He asuttavat linnaa, ja samalla he suojelevat kataareja. Albigenssiristiretken (1209-1229) alussa Saissacin herrat antautuivat Simon IV de Montfortille. Tämän jälkeen he vannoivat uskollisuutta Ranskan kuninkaalle, eivätkä enää suvainneet katarismia. 1500-luvulla linnan omistajaksi tuli varakas kauppiasperhe, joka oli vaurastunut pastellivärikaupalla. He muuttivat linnan asunnoksi. 1700-luvun lopulla tapahtuneen Ranskan suuren vallankumouksen aikana linna takavarikoitiin ja myytiin kansallisomaisuudeksi. Tämän jälkeen linna vaihtoi usein omistajaa. Lopulta kunta osti sen vuonna 1994. Vuosina 2004-2006 linnan kaksi huonetta kunnostettiin 1500-luvun hengessä.
 

## Lähteet

## Aiheesta muualla