open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Heinäselkä-Tekojärvi

**Heinäselkä-Tekojärvi** on kahdesta altaasta koostuva metsäjärvi Ilomantsin länsiosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 5,6 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 48 kilometriä itäkoilliseen.

## Maantiede
Heinäselän läntistä allasta kutsutaan nimellä Heinäselkä ja itäistä allasta nimellä Tekojärvi. Heinäselällä on laaja kaakkois–luoteissuuntainen 10–16 metriä syvä vyöhyke. Tekojärvi on matalaa, ja sen alueella on kaksi 10 metrin syvännettä. Hieman alle kymmenesosa Heinäselkä-Tekojärvestä on vähintään 10 metriä syvä. Altaita yhdistää Veräätsalmi. Heinäselkään kuuluu kaakkoon työntyvä kapeahko vesialue, jonka kohdalla altaan kaakkois–luoteissuuntainen pituus on noin kolme kilometriä. Tekojärvestä työntyy koilliseen Varaslampi. Heinäselkä-Tekojärven pohjoisrannalla kulkee maantie.
Tekojärven laajin saari on altaan lounaisosassa sijaitseva suoalue, jonka sisällä on useita suolampia. Heinäselän syvän vyöhykkeen länsipuolella on useita saaria.

Heinäselkä-Tekojärveen laskee suurjärvi Koitere pohjoisesta. Heinäselän länsikolkasta lähtee alle kilometrin mittainen Kallion kanava lounaaseen Palojärveen. Heinäselkä-Tekojärven korkeustaso on vain 0,1 metriä Koiteretta alempi ja niin ikään 0,1 metriä Palojärveä ylempi. Palojärven lounaisrannalla sijaitsee Pamilon vesivoimalaitos, ja järven säännöstely vaikuttaa suoraan Heinäselkä-Tekojärveen. Tekojärven itärannalle laskee Koitajoki idästä.

Heinäselkä-Tekojärven vesitilavuus on 25&nbsp;312&nbsp;000 kuutiometriä.

Heinäselkä-Tekojärvi (04.912.1.010) kuuluu Pamilon-Palojärven alueeseen (04.912), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ala-Koitajoen-Jäsysjärven alue (04.91) ja ensimmäinen Koitajoen valuma-alue (04.9). Pamilon-Palojärven alueella on 22 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Heinäselkä-Tekojärvi on toiseksi laajin. Alueen laajin järvi on Palojärvi. Heinäselkää seuraavat Tokrajärvi ja Kulujärvi ovat yli neliökilometrin laajuisia.

## Lähteet
Corona Schröter

**Corona Elisabeth Wilhelmine Schröter** (14. tammikuuta 1751 Guben – 23. elokuuta 1802 Ilmenau) oli saksalainen laulaja, näyttelijä ja säveltäjä.

Schröter sai varhaisimman musiikkikasvatuksensa isältään, oboisti Johann Friedrich Schröteriltä (1724–1811). Leipzigiin asettumisensa (1764) jälkeen hän sai opetusta Johann Adam Hilleriltä, jonka avulla pääsi laajentamaan musiikillisia näkymiään. Vuonna 1776 Schröter sai Johann Wolfgang von Goethen järjestämänä elinikäisen viran hovilaulajana Weimarissa. Goethe oli hänen läheinen ystävänsä ja taiteellinen yhteistyökumppaninsa hoviteatterissa. Goethen näytelmässä *[[Iphigenie auf Tauris]]* (1779) hän esiintyi nimiroolissa. Schröter myös sävelsi musiikin Goethen singspieliin *Die Fischerin* (1782) ja lauloi itseään varten luodun Dortchenin roolin. Tähän singspieliin kuului *[[Erlkönig]]*-runo, josta Schröter teki ensimmäisen monista lauluversioista.

Vuonna 1786 Weimarissa julkaistiin Schröterin säveltämien laulujen kokoelma *Fünf und Zwanzig Lieder*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Nursia

**Nursia** (lat.; ) oli antiikin aikainen kaupunki Samniumissa Italiassa. Se on kehittynyt nykyiseksi Norcian kaupungiksi ja sijaitsi sen paikalla.

## Maantiede

Nursian kaupunki sijaitsi Nar (nyk. Nera) -joen laakson yläosassa Apenniineihin kuuluvan nykyisin nimellä Monti della Sibilla tunnetun vuorijonon juurella. Vergilius ja Silius Italicus mainitsevat Nursian kylmän ilmaston, joka johtui sijainnista korkeiden vuorten keskellä.

## Historia

Nursia oli sabiinien kaupunki ja kyseisen kansan pohjoisin asutus. Kaupungissa oli myös umbrialaista ja etruskivaikusta.

Ensimmäinen historiallinen maininta kaupungista koskee toisen puunilaissodan vuotta 205 eaa., jolloin se oli yksi niistä kaupungeista, jotka tarjosivat vapaaehtoisia roomalaisille Scipion sotajoukkoihin. Koska tuossa yhteydessä mainitaan nimeltä vain kolme sabiinilaiskaupunkia — Nursia, Reate ja Amiternum — on todennäköistä, että Nursia oli, kuten nämä kaksi muutakin, yksi sabiinien merkittävimpiä keskuksia.

Rooman vallan aikana Nursia oli *[[municipium]]*. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä *Nursinus*. Octavianus rankaisi kaupungin asukkaita siitä, että he olivat tukeneet tasavaltalaispuoluetta liian innokkaasti ja auttaneet Lucius Antoniusta Perusian sodassa. Nursia oli Vespasia Pollan, keisari Vespasianuksen äidin, syntymäpaikka. Kaupungista oli kotoisin myös Sertorius.

*Ager Nursinus* mainitaan useamman kerran *[[Liber coloniarum]]issa*, mutta ei näytä siltä, että alue olisi koskaan saanut varsinaista *[[colonia]]a* eli sotilassiirtokuntaa. Columellan ja Plinius vanhemman mukaan se oli kuuluisa nauriistaan, joihin myös Martialis viittaa.

Syrjäisen sijaintinsa vuoksi Nursiaa ei mainita *[[itinerarium]]eissa*, mutta ei ole epäilystäkään, etteikö se olisi säilynyt asuttuna koko Rooman valtakunnan ajan. Kaupungista tuli piispanistuin 400-luvulla, ja se tunnetaan kirkon historiassa Pyhän Benedictuksen, ensimmäisen suuren luostarisäännöstön perustajan, syntymäpaikkana. Piispanistuin saattoi olla yhdistetty Spoletiumin eli nykyisen Spoleton piispanistuimeen jo 500-luvulle tultaessa. Myöhemmin langobardit tuhosivat Nursian. Paikka nousi uudelleen nykyisenä Norciana myöhemmin keskiajalla.

## Rakennukset ja löydökset

Nursiasta ei ole säilynyt juurikaan muinaisjäännöksiä. Tutkijoiden mukaan tämä johtuu erityisesti kaupungin usein kärsimistä maanjäristyksistä. Kaupungin antiikin aikaisten muurien jäännöksiä sanotaan olleen nähtävillä nykyisessä Norciassa vielä 1800-luvulla, tehtynä samalla massiivisella monikulmaisella muuraustyylillä kuin Reaten ja Amiternumin muurit. Nykyisten tutkimusten mukaan kaupungin keskiaikaiset muurit on rakennettu käyttäen antiikin aikaisia muureja perustuksina.

Kaupungin eteläpuolelta on löydetty jäänteitä amfiteatterista ja pohjoispuolelta roomalaisaikainen nekropolis eli hauta-alue. Kaupungista on löydetty paljon roomalaisaikaisia piirtokirjoituksia. Löydöksiin lukeutuu myös lattiamosaiikkeja sekä jäänteitä roomalaisaikaisista teistä.

Vespasia Pollan suvun muistomerkit sijaitsivat Suetoniuksen aikaan paikassa nimeltä Vespasiae, kuuden roomalaisen mailin päässä Nursiasta Spoletiumiin johtavan tien varrella.

## Lähteet
Viinijärven koulu

**Viinijärven koulu** on Liperin kunnan Viinijärven taajamassa toimiva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 0–6). Koulu sijaitsee noin 30 kilometriä Joensuusta Kuopion suuntaan. 

Viinijärven koulua käy noin 150-170 peruskoululaista. Henkilökuntaa on noin 20. Aiemmin Viinijärvellä toimi myös yläkoulu.  

Peruskoulun kanssa samassa rakennuksessa toimivat myös koululaisten iltapäivätoiminta, esikoulu, päiväkoti ja Viinijärven kirjasto. Viinijärven koulu on yksi Liperin kunnan yleisten vaalien äänestyspaikoista. 

## Lähteet
Treffisimulaattori

**Treffisimulaattori** tai **romantiikkapeli** () on tyypillisesti visual novel -peli, joka on interaktiivinen seikkailupeli, jossa on haarautuva tarina. Pelit sisältävät tekstiä, kuvia ja animaatioita.
Pelaaja ei valitse kaikkia keskusteluoptioita pelin läpipeluun aikana, mutta pelaajan pitää toisinaan opastaa pelihahmoa eri poluille ja aiempien valintojen perusteella nämä johtavat joko hyvään tai huonoon tulokseen. Lajityypin pelit vaativat paljon kokeilemista, mikä johtaa onnistumisiin ja epäonnistumisiin, ja ne on suunniteltu kannustamaan sen tyyppistä pelaamista. Länsimaiset pelaajat, joille lajityyppi ei ole tuttu, kokevat sen usein yksinkertaisena.

Huonojen lopetuksien tavoitteena on opettaa pelaajalle interaktiota pelin kanssa. Pelaajan odotetaan ainakin yrittävän seurata pelin tavoitteita noudattamalla tiettyjä odotuksia. Pelit eivät ole kuitenkaan suunniteltu opastamaan täysin uusia pelaajia. Peleissä on muun muassa avattavia galleriakuvia ja ne usein vaativat usean läpipeluun eri reiteillä. Eräs kynnys on, että pelaajat usein levittävät itsensä liian laajalle liian pitkään kun pelaajan pitäisi keskittyä yhteen tavoitteeseen. Pelityyppi kannustaa eri pelikertoihin ja tietyt päätökset avaamalla avaa uuden tarinareitin, joka voi olla pidempi. Peleissä voi olla hyvin suuria muutoksia tarinassa tietyn pisteen jälkeen. Peleissä voi olla kahtiajakoisuutta pieniin narratiiveihin ja suuriin ei-kerronnallisiin tietokantoihin.

Lajityypin pelit vaihtelevat komedisesta draamaan ja suhteellisen realisesta täysin mielikuvitukselliseen.

Pelien sanotaan olevan voimakkaita kyvyssään saada pelaajat projisoimaan itsensä toisten asemaan.

Jotkin treffisimulaattorit sisältävät myös jonkin verran eroottista sisältöä, mutta eivät kaikki.

## Katso myös
* Bishōjo-peli
* Otome-peli

## Lähteet
Olli Vahtera

**Martti Olli Vahtera** (5. syyskuuta 1926 Uusikaupunki – 11. tammikuuta 2014 Turku) oli suomalainen Turussa ja Naantalissa vaikuttanut arkkitehti.

Vahtera kirjoitti ylioppilaaksi Uudenkaupungin yhteislyseosta 1944, valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1953 ja suoritti Master of Science -tutkinnon Yhdysvalloissa M.I.T:ssä Cambridgessa 1955. Työurallaan Vahtera työskenteli arkkitehti Pekka Pitkäsen kanssa perustamassaan arkkitehtitoimistossa vuodesta 1954. Vuodesta 1966 lähtien Vahtera toimi Reino Lukanderin kanssa Arkkitehtitoimisto Lukander & Vahteran palveluksessa.

Glaubersuolaan perustuvan aurinkoenergiavaraston Vahtera patentoi ja julkaisi siitä vertailevan tutkimuksen 1981.

Vahtera Arkkitehdit -nimisen turkulaisen arkkitehtitoimiston historia pohjautuu kahteen yritykseen: Olli Vahtera Oy:hyn ja Vahtera Arkkitehti Ky:hyn, joka on entinen Arkkitehtitoimisto Lukander & Vahtera Ky. Historiassa on monia vaiheita ja nimiä, mutta arkkitehtitoimisto on eri vaiheissa suunnitellut Turkuun paljon lähiörakennuksia. Se on luonut kokonaan Hepokullan, Härkämäen ja Vienolan lähiöt sekä Jyrkkälän asuinkorttelit. Toimiston suunnittelemia yksittäisiä rakennuksia on runsaasti ympäri Turkua.

## Suunnittelutöitä

* Käsityöläiskatu 14, Turku (1950–1952)
* Mellilän sankarimuistomerkki (1952, Jussi Vikaisen kanssa)
* Rauman vanhan hautausmaan sankarihautausmaa (1954, Jussi Vikaisen kanssa)
* Lintuvaaran koulu, Espoo (1955, Pekka Pitkäsen kanssa)
* Käylän rajaseutukirkko, Kuusamo (1958)
* Vakka-Suomen ammattikoulu, Uusikaupunki (1958)
* Asunto Oy Vilkku, Rauma (1958, Pekka Pitkäsen kanssa)
* Asunto Oy Kummeli, Rauma (1959, Pekka Pitkäsen kanssa)
* Lohjan paloasema (1960, purettu 2019)
* Lohjan kauppaoppilaitos ja pääkirjasto (1961, Pekka Pitkäsen kanssa)
* Asunto Oy Kerttulinkatu 12, Vähä Hämeenkatu 8b, Turku (1961)
* Asunto Oy Maula, Suurlohjankatu 5, Lohja (1962)
* Lohjan ammattikoulu (1962, Reino Lukanderin kanssa, purettu osittain 2020)
* Rieskalähteen koulu, Turku (1963)
* As Oy Ruotulan tornit, Tampere (1963–1964, Aarne Heinon kanssa)
* Asunto Oy Pellervonkatu 10, Lohja (1964)
* Asunto Oy Luostarinkatu 12, Turku (1964)
* Männistönkatu 7, Lohja (1967)
* Forssan-Tammelan Säästöpankin toimitalo, Forssa (1972)
* Keskuskatu 24, Mynämäki (1987)
* Ruolan asuinalue, Lahti
* Ruonan asuinalue, Naantali (Reino Lukanderin kanssa)
* Ojamonkankaan asuinalue, Lohja

## Lähteet
Ruth Watson Henderson

**Ruth Louise Watson Henderson** (s. 23. marraskuuta 1932 Toronto, Ontario) on kanadalainen säveltäjä, pianisti ja urkuri.

Watson Henderson opiskeli vuosina 1937–1945 pianonsoittoa opettajanaan Viggo Kihl. Vuosina 1945–1952 häntä opetti Toronton The Royal Conservatory of Musicissa Alberto Guerrero. Vuosina 1952–1954 hän opiskeli Mannes College of Musicin stipendillä Hans Neumannin johdolla New Yorkissa. Sävellysopetusta Watson Henderson sai Oskar Morawetzilta, Richard Johnstonilta ja Samuel Dolinilta. Tehtyään ammattimaisen debyyttinsä Torontossa vuonna 1952 hän toimi aktiivisena konserttipianistina. Hän esiintyi usein kanadalaisten orkesterien solistina ja säännöllisesti CBC:n radiossa. Vuonna 1956 Watson Henderson sai CBC:n *Opportunity Knocks* -ohjelman suurpalkinnon.

Watson Henderson työskenteli vuosina 1957–1961 urkuri-kuoromestarina Winnipegissä ja vuosina 1962–1968 Kitchenerissä. Samalla hän teki opetustyötä. Tämän jälkeen hän palasi Torontoon. Watson Henderson alkoi säveltää Festival Singers of Canadan säestäjänä vuosina 1968–1979 toimiessaan ja on sittemmin ollut tuottelias. Hän työskenteli myös Toronto Children's Chorusin säestäjänä 28 vuoden ajan ennen kuin jäi vuonna 2007 eläkkeelle kuoronjohtaja Jean Ashworth Bartlen tavoin. Watson Henderson on tullut erityisen tunnetuksi kuoroteoksistaan, mutta hän on säveltänyt muutakin musiikkia, kuten *Chromatic Partita* -teoksen uruille. Teos toi Watson Hendersonille palkinnon Mannheimissa vuonna 1989 järjestetyssä kansainvälisessä naissäveltäjien kilpailussa. Watson Henderson on säveltänyt tilaustöitäkin eri kokoonpanoille ja festivaaleille. Choirs Ontario -kattojärjestö perusti hänen mukaansa nimetyn kuorosävellyskilpailun.

## Lähteet
Eero Kinnunen (pääjohtaja)

**Eero Kinnunen** (30. kesäkuuta 1937 Kontiolahti –  27. lokakuuta 2010 Lahti) oli suomalainen yritysjohtaja, joka teki koko työuransa Keskossa ja toimi yhtiön pääjohtajana 1993–1998. Hän oli koulutukseltaan merkonomi ja sai kauppaneuvoksen arvonimen 1989 ja vuorineuvoksen arvonimen 1997. 

Pohjois-Karjalan Kontiolahdella syntyneen Kinnusen vanhemmat olivat  maanviljelijä Esko Kinnunen ja emäntä Saimi Rissanen ja puoliso vuodesta 1970 Aini Margareta Wegelius. Kinnunen kävi keskikoulun Joensuussa 1953 ja valmistui merkonomiksi Joensuun kauppaoppilaitoksesta 1957. Hän aloitti työuransa Keskon Joensuun konttorissa 1958. Vuonna 1964 hänet nimitettiin Keskon ensimmäiseksi kenttäpäälliköksi Helsinkiin, vuonna 1974 Lahden konttorin johtajaksi, 1982 Tampereen Alue-Keskon ja 1986 Helsingin Alue-Keskon johtajaksi. Keskon hallitukseen hänet nimitettiin 1989 ja vuonna 1993 pääjohtajaksi ja hallituksen puheenjohtajaksi. Kinnusen pääjohtajakausi ajoittui Suomen 1990-luvun alun laman jälkeisiin vuosiin, jolloin Kesko aloitti siirtymisen entistä vahvempaan ketjuohjaukseen. Kinnusen pääjohtajakaudella Kesko osti Kaukomarkkinat Oy:n ja pyrki ostamaan Tukon, mutta kauppa toteutui EU:n kilpailusäännöksistä johtuen vain osittain.

Sotilasarvoltaan Kinnunen oli reservin kapteeni. Taiteilija Martti Könönen maalasi hänen muotokuvansa 1988.

## Lähteet
Nuokkugammaheinä

**Nuokkugammaheinä** (*Bouteloua curtipendula*) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, gammaheinien (*Bouteloua*) sukuun kuuluva kasvilaji.

Nuokkugammaheinän lehdet kasvavat tavallisesti tiiviinä mättäinä ja noin 30–45 cm korkeiksi. Lehtilavat ovat sinertävänvihreitä ja enintään noin 0,65 cm leveitä. Syksyllä lehdet muuttuvat yleensä kullanruskeiksi, mutta joskus niissä on myös oranssin tai punaisen sävyjä. Kukintoja sisältävät varret kasvavat noin 90 cm korkeiksi. Kukintona on yksipuoleinen ja nuokkuva röyhy, jonka tähkylät muistuttavat hieman kaurojen tähkylöitä. Nuokkugammaheinä kukkii alku- ja keskikesällä.

Nuokkugammaheinä kasvaa luontaisena Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Sitä tavataan muun muassa ahoilla, preerioilla, avoimissa ja kallioisissa metsissä sekä radanvarsilla.

Koristeheinänä nuokkugammaheinä kasvaa helposti kuivalla tai keskikostealla kasvupaikalla täydessä auringon valossa. Lajia kasvatetaan siemenistä ja hyvissä kasvuolosuhteissa se kylväytyy itsestäänkin. Talvella kasvustot voi leikata mataliksi.

## Lähteet
* Missouri Botanical Garden: ''Bouteloua curtipendula'' 

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Nuokkugammaheinä (''Bouteloua curtipendula'')
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Bouteloua curtipendula'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Bouteloua curtipendula'' 
* Flora of North America: ''Bouteloua curtipendula''
Ernst Stadler

**Ernst Stadler** (1883 Colmar, Elsass-Lothringen, Saksa – 1914 Ieper, Belgia) oli saksalainen runoilija. Hän oli vuodesta 1912 Brysselin yliopistossa germanistiikan professori. Runokokoelma *Der Aufbruch* (1914) on rytmiltään vapaa ja tyyliltään varhaista ekspressionismia. Stadler kaatui ensimmäisessä maailmansodassa lähellä Ieperiä.

## Suomennettu runo
;Lähde
* Yöllinen matka Kölnin Reinin sillan yli (Fahrt über die Kölner Rheinbrücke bei Nacht), suom. Helvi Juvonen, julkaisuissa:
** *[[Parnasso]]* 1959; nro 6
** *Runon suku: valikoima suomeksi elävää käännöslyriikkaa*, toim. Jarkko Laine, Helsinki: Otava 1991 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Svjatoi Georgi (1917)

**Svjatoi Georgi** () oli Venäjän keisarikunnan laivaston sukellusvene.

## Valmistus
Laurenti-Ansaldo-tyyppinen Italian pakko-ottaman *[[R.Smg. Argonauta (1914)|Svjatoi Georgin]]* korvaava alus *F 1* tilattiin vuoden 1915 hätäohjelmassa Fiatin San Giorgion telakalta La Speziasta, missä köli laskettiin 1916. Alus laskettiin vesille tammikuussa 1917 ja nimettiin 7. toukokuuta 1917 *Svjatoi Georgiksi*. Alus valmistui 20. toukokuuta.

## Palvelus
Alus lähti 13. kesäkuuta 1917 La Speziasta ja saapui 9. syyskuuta Arkangeliin, missä se liitettiin Pohjoiseen laivastoon. Vuonna 1918 bolševikit valtasivat aluksen ja nimesivät sen 7. toukokuuta 1920 *Kommunariksi* (). Se poistettiin 5. heinäkuuta 1924 alusluettelosta, mutta hylyn on raportoitu olleen koulutuskäytössä vuoteen 1941.

## Lähteet
*
* 

### Viitteet
Mikkel

**Mikkel** on miehen etunimi. Se on Mikael-nimen tanskalainen, norjalainen ja saamelainen muunnos. Lähtömuotona on heprean *Miikael*, jonka merkitys on ’kuka on Jumalan kaltainen’.

Digi- ja väestötietoviraston Suomessa on syyskuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 180–190 Mikkel-nimistä miestä.

## Nimipäivä
Norjassa Mikkel viettää nimipäivää 29.&nbsp;syyskuuta.

## Tunnettuja Mikkelejä
* Mikkel Aagaard (s. 1995), tanskalainen jääkiekkoilija
* Mikkel Beckmann (s. 1983), tanskalainen jalkapalloilija
* Mikkel Bødker (s. 1989), tanskalainen jääkiekkoilija
* Mikkel Damsgaard (s. 2000), tanskalainen jalkapalloilija
* Mikkel Diskerud (s. 1990), norjalais-yhdysvaltalainen jalkapalloilija
* Mikkel Duelund (s. 1997), tanskalainen jalkapalloilija
* Mikkel Hansen (s. 1987), tanskalainen käsipalloilija
* Mikkel Jensen (s. 1994), tanskalainen autourheilija
* Mikkel Kessler (s. 1979), tanskalainen nyrkkeilijä
* Mikkel Näkkäläjärvi (s. 1990), suomalainen saamelaispoliitikko

## Lähteet
Clayn piirikunta

**Clayn piirikunta** () -nimisiä piirikuntia on Yhdysvalloissa 18:

* Clayn piirikunta Alabamassa
* Clayn piirikunta Arkansasissa
* Clayn piirikunta Etelä-Dakotassa
* Clayn piirikunta Floridassa
* Clayn piirikunta Georgiassa
* Clayn piirikunta Illinois'ssa
* Clayn piirikunta Indianassa
* Clayn piirikunta Iowassa
* Clayn piirikunta Kansasissa
* Clayn piirikunta Kentuckyssä
* Clayn piirikunta Länsi-Virginiassa
* Clayn piirikunta Minnesotassa
* Clayn piirikunta Mississipissä
* Clayn piirikunta Missourissa
* Clayn piirikunta Nebraskassa
* Clayn piirikunta Pohjois-Carolinassa
* Clayn piirikunta Tennesseessä
* Clayn piirikunta Texasissa.
Tarleena

**Tarleena** on Suomessa käytetty naisen etunimi. Se on yhdysnimi, jonka alkuosa perustuu Tarjaan, Taruun tai Taraan ja loppuosa Leenaan.

Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on huhtikuuhun 2024 mennessä kirjattu noin 210–220 Tarleena-nimistä naista. Suurin osa heistä on syntynyt 1980- tai 1990-luvulla.

Tarleenalla ei ole nimipäivää almanakassa.

## Tunnettuja Tarleenoja
* Tarleena Sammalkorpi (1949–2016), toimittaja ja suomentaja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Etunimien taivutus: Tarleena (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Tantia Tope

**Tantia Tope** (s. 1813–1819 – k . 18. huhtikuuta 1859, joskus muodossa **Tantia Topi** tai **Tatya Tope**) oli yksi Intian brittivastaisen sepoy-kapinan johtajista. Hän toimi ensin Nana Sahibin alaisuudessa ja myöhemmin itsenäisemmin. Tantia Tope jatkoi vastarintaa aina vuoteen 1859 saakka, jolloin hän jäi petoksen jälkeen brittien vangiksi. Tantia Tope hirtettiin sotaoikeuden langetettua tuomion kapinoinnista. 

## Elämäkerta

Tantia Tope eli alkuperäiseltä nimeltään Ramchandra Panduranga syntyi vuosien 1813 ja 1819 välillä Intian Punen kaupungissa. Hänen varhaisista vaiheistaan tiedetään varsin vähän. Lempinimi Tanita Tope tai Topi tarkoittaa kapteenia tai komentajaa. Taustaltaan Tantia Tope oli marathi bramiinien kastista. Hän oli palvellut Marathivaltakunnan hallitsijaa eli *peshwaa* Baji Rao II:sta. Hän oli tutustunut myös Nana Sahibiin, Baji Raon adoptoituun poikaan.

Nana Sahibista tuli yksi Intian sepoy-kapinan johtohahmoista. Hän alkoi johtaa kapinoitsijoita valtaamastaan Cawnporesta eli nykyisestä Kanpurista käsin. Tantia Tope alkoi palvella hänen alaisenaan sotilaskomentajana ja oli mukana Cawnporessa tapahtuneessa verilöylyssä. Tantia Topen joukot tunnettiin etenkin tykistön taitavasta käytöstä. He kärsivät kuitenkin tappion kapinoitsijoita vastaan taistelleille briteille Bithurissa 16. elokuuta 1857. 27.–28. marraskuuta 1857 Tantia Topen joukot ottivat voiton Charles Ash Windhamin johtamista brittijoukoista Cawnporessa, mutta tulivat jo 9. joulukuuta Colin Campbellin johtamien brittijoukkojen voittamaksi. Tantia Topen joukot siirtyivät myöhemmin Gangesin yli.

Maaliskuussa 1858 Tantia Topen joukot lähtivät auttamaan Jhansissa piiritettyjä Lakshmi Bain johtamia kapinallisjoukkoja. Britit voittivat kuitenkin hänen joukkonsa 1. huhtikuuta Betwajoen taistelussa. Tantia Topi joutui vetäytymään Kunchiin ja sieltä edelleen toukokuussa Rajputanaan. Lakshmi Bain onnistui kuitenkin paeta brittien piirityksestä. Kaksikko kohtasi Kalpissa, josta heidän joukkonsa etenivät Gwalioriin 1. kesäkuuta. Gwaliorissa joukot hajosivat ja vastarinta jatkui sissisodan omaisesti. 8. huhtikuuta 1859 Tantia Topi jäi viimein vangiksi erään intialaisen petettyä hänet palkinnon toivossa. Tantia Topia vastaan järjestettiin sotaoikeudenkäynti. Hänet tuomittiin kapinasta kuolemaan. Tantia topi hirtettiin 18. huhtikuuta 1859 Shivpurissa.

## Lähteet
Narval-luokka (Venäjä)

**Narval-luokka** oli Venäjän keisarikunnan laivaston kolmen sukellusveneen muodostama alusluokka ensimmäisessä maailmansodassa.

## Alukset
Alukset valmistettiin Mustanmeren laivastolle vuoden 1911 laivasto-ohjelmassa ja pohjautuivat Hollandin tyypin 31A suunnitelmiin. Ne olivat kaksirunkoisia ja osastoituja. Painolastitankki (119,3 tonnia vettä) sijaitsi painerungon ja ulkorungon välissä. Niiden vapaa kelluvuus oli 45 prosenttia. Aluksissa oli paranneltu trimmi, mikä mahdollisti minuutin sukellusnopeuden periskooppisyvyyteen. Aluksi niihin asennettiin kaksi 850 hevosvoiman dieselmoottoria, joilla saavutettiin 16 solmun nopeus pinta-ajossa.

## Lähteet
*
* 

### Viitteet
Salvador (nimi)

**Salvador** on espanjalainen miehen etunimi. Se pohjautuu latinan sanaan *salvator*, joka merkitsee ’pelastajaa’ tai ’vapahtajaa’. Roomalaiskatolisissa maissa tätä etunimeä käytetään kunnianosoituksena Kristukselle.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on syyskuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 110–120 Salvador-nimistä miestä.

## Tunnettuja Salvadoreja
* Salvador Allende (1908–1973), Chilen presidentti v. 1970–1973
* Salvador Botella (1929–2006), espanjalainen maantiepyöräilijä
* Salvador Brotons (s. 1959), espanjalainen säveltäjä ja kapellimestari
* Salvador Cabañas (s. 1980), paraguaylainen jalkapalloilija
* Salvador Cardenal (1960–2010), nicaragualainen kitaristi ja laulaja-lauluntekijä
* Salvador Sánchez Cerén (s. 1944), El Salvadorin presidentti v. 2014–2019
* Salvador Cristau Coll (s. 1950), espanjalainen roomalaiskatolinen piispa
* Salvador Dalí (1904–1989), espanjalainen kuvataiteilija
* Salvador Durán (s. 1985), meksikolainen autourheilija
* Salvador Espriu (1913–1985), katalonialainen kirjailija
* Salvador Flores Huerta (1934–2018), meksikolainen roomalaiskatolinen piispa
* Salvador Giménez Valls (s. 1948), espanjalainen roomalaiskatolinen piispa
* Salvador González Marco (s. 1963), *Voro*, espanjalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
* Salvador Luria (1912–1991), italialaissyntyinen biologi, Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saaja
* Salvador Martínez Pérez (1933–2019), meksikolainen roomalaiskatolinen piispa
* Salvador T. Modesto (1930–2015), filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa
* Salvador Nasralla (s. 1953), hondurasilainen poliitikko
* Salvador Pérez (s. 1990), venezuelalainen baseballpelaaja
* Salvador Piñeiro García-Calderón (s. 1949), perulainen roomalaiskatolinen arkkipiispa
* Salvador Q. Quizon (1924–2016), filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa
* Salvador Rueda (1857–1933), espanjalainen kirjailija
* Salvador Sánchez (1959–1982), meksikolainen nyrkkeilijä
* Salvador Sobral (s. 1989), portugalilainen laulaja ja euroviisuvoittaja
* Salvador del Solar (s. 1970), Perun pääministeri v. 2019

## Lähteet
Zavalan piirikunta

**Zavalan piirikunta** () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden  väestönlaskennassa sen asukasluku oli 9&nbsp;670. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin kunta on Crystal Cityn kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1884.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
David Lowery

**David Lowery** (s. 26. joulukuuta 1980 Milwaukee, Wisconsin) on yhdysvaltalainen elokuvantekijä. Hänen ohjauksiaan ovat *[[Ain’t Them Bodies Saints]]* (2013), *[[Pete ja lohikäärme Elliott (vuoden 2016 elokuva)|Pete ja lohikäärme Elliott]]* (2016), *[[A Ghost Story]]* (2017), *[[The Old Man & the Gun]]* (2018) ja *[[The Green Knight]]* (2021).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Karbamoyylikloridit

**Karbamoyylikloridit** ovat orgaanisia yhdisteitä, joille tunnusomainen funktionaalinen ryhmä on R1R2NC(O)Cl, missä R1 ja R2 ovat orgaanisia ryhmiä. Karbamoyyliklorideja käytetään lähtöaineina orgaanisen kemian synteeseissä.

## Ominaisuudet ja valmistus
Molekyylimassaltaan kevyet karbamoyylikloridit ovat huoneenlämpötilassa nesteitä ja raskaammat kiinteitä kiteisiä aineita. Yhdisteet reagoivat kuumennettaessa muodostaen isosyanaatteja. Karbamoyylikloridit reagoivat happokloridien tavoin useiden nukleofiilien kanssa, mutta eivät ole yhtä reaktiivisia. Ne reagoivat esimerkiksi amiinien kanssa ureajohdannaisiksi, alkoholien kanssa karbamaateiksi ja tiolien kanssa tiokarbamaateiksi.

Tavanomaisimmat tavat valmistaa karbamoyyliklorideja ovat primääristen tai sekundääristen amiinien reaktiot fosgeenin tai etyyliklooriformiaatin kanssa. Niitä voidaan valmistaa myös isosyanaattien ja vetykloridin reaktiolla.

## Lähteet
Bruno Dumont

**Bruno Dumont** (s. 1958) on palkittu ranskalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.

## Dumont elokuvantekijänä
Ennen elokuvauraa, Dumont opiskeli kreikkalaista ja länsimaista filosofiaa, ja teki työkseen yritysvideoita. Dumontin tyyliä on verrattu muun muassa Robert Bressoniin. Hänet on myös äärimmäisen tarinankerronnansa takia liitetty *New French Extremity* -liikehdintään, jonka kärkitekijöitä on Gaspar Noé.

Dumontin esikoiselokuva on *La vie de Jésus (1997).* Se kuvaa työttömien nuorten ja arabien jännitteitä pohjoisranskalaisessa syrjäkylässä. Elokuvan seksuaaliset lähikuvat keräsivät huomiota.

Dumontin läpimurto elokuva on *[[Inhimillisyys (vuoden 1999 elokuva)|Inhimillisyys]]* (*L'humanité, 1999).* Vaikkakin hahmopainotteinen, teoksen juonessa poliisi tutkii pikkutytön raiskausta ja murhaa. Elokuva voitti Cannesin Grand Prix palkinnon.

Dumont ei kirjoita tavanomaisia käsikirjoituksia. Hän työstää ideansa romaanin muotoon, joka toimii myöhemmin pohjana elokuvalle. Dumont ei anna näyttelijöilleen tekstiä luettavaksi ennen kuin kuvaus alkaa.

Dumont ei pidä nykyaikaisista elokuvista. Hän suosii 1960- ja 1970 luvun elokuvia, ja tekijöitä kuten Fellini ja Pasolini. Hänen mielestään Hollywood elokuvissa asiat selitetään turhan yksityiskohtaisesti. Dumontin mukaan niissä on myös liikaa dialogia. Omissa elokuvissaan Dumont pitää ääntä tärkeänä elementtinä.

Dumont on uransa aikana saanut huomionosoituksia eri elokuvafestivaaleilla. Hän on muun muassa voittanut British Film Instituten Sutherland palkinnon vuonna 1997, toisen Grand Prix:n 2006, ja vuonna 2009 Toronton elokuvajuhlien kriitikkojen palkinnon (FIPRESCI).

Suomessa Dumontin elokuvia ei ole ollut laajemmin nähtävillä.

## Filmografia

#### Elokuvat

* *La vie de Jésus* (1997)
* *[[Inhimillisyys (vuoden 1999 elokuva)|Inhimillisyys]] (L'humanité 1999)*
* *Twentynine Palms (2002)*
* *Flanders (2006)*
* *Hadewijch (2009)*
* *Hors Satan (2011)*
* *Camille Claudel 1915 (2013)*
* *P'tit Quinquin (2014)*
* *Ma Loute (2016)*
* *Jeannette, l'enfance de Jeanne d'Arc (2017)*
* *Coincoin et les z'inhumains (2018)*
* *Jeanne (2019)*
* *France (2021)* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Bruno Dumont - palkinnot
* Bruno Dumont haastattelu, 1999 (eng. tekstitys)
Zero: Fever Part 3

**Zero: Fever Part 3** on eteläkorealaisen Ateez-yhtyeen seitsemäs minialbumi, joka julkaistiin 13. syyskuuta 2021. Albumi sisältää kuusi kappaletta, mukaan lukien singlet ”Deja Vu” ja ”Eternal Sunshine”. Albumista julkaistiin kolme eri fyysistä versiota, A, Diary ja Z. Musiikillisesti albumi edustaa useampaa genreä, kuten hip-hopia, EDM:ää ja synthpopia.

## Julkaisu
Ennen albumin julkaisua, yhtyeen fanikunta sai äänestää minialbumin nimikkosinglen, kuten aikaisemmissakin julkaisuissa. ”Deja Vu” voitti äänestyksessä ”Eternal Sunshine” -kappaleen.

## Vastaanotto
Albumin ennakkotilaukset ylittivät yli 810 000 kappaleen määrään, rikkoen yhtyeen aikaisemman ennätyksen. Ateez voitti kuudennen musiikkiohjelmapalkintonsa 22. syyskuuta ohjelmassa ''Show Champion''. Albumi sijoittui Billboardin World Albums -listan listaykköseksi ja single ”Deja Vu” World Digital Songs -listan listaneloseksi. *Zero: Fever Part 3* sijoittui Billboard 200 -listan sijalle 42, joka oli yhtyeen ensimmäinen sijoitus kyseisellä listalla.

## Kappaleet

## Lähteet
Where from Here (Jonas and I -yhtyeen albumi)

**Where from Here** on suomalaisen Folkpop -yhtye Jonas and I:n toinen studioalbumi, jonka julkaisi Humu Records 24. syyskuuta 2021.  
## Kappaleet
#  
# 
# 
# 
# 
#  
#  
#  
#  

## Arvostelut
* Desibeli.net: 

## Lähteet
http://www.humurecords.com/jonasandi_where_from_here.html|

https://desibeli.net/arvostelu/8452
Enon koulu

**Enon koulu** on Joensuun Enon pitäjässä, Enon kirkonkylän taajamassa toimiva peruskoulun alakoulu (luokka-asteet 0–6), joka tarjoaa myös esikouluopetusta. Aiemmin koulu oli yhtenäiskoulu, eli siellä annettiin myös peruskoulun yläluokkien opetusta. Yläkouluopetus siirrettiin vuodesta 2018 alkaen Uimaharjun kouluun. 

Vuonna 2021 Joensuu päätti rakentaa Enon yksisarjaiselle koululle uudisrakennuksen. Enon koulun A-rakennuksen huonoksi koettu sisäilma oli eräs syy uudisrakennukselle. Ennen uuden Enon koulun valmistumista opetusta annettiin myös konteista muodostetuissa siirtotiloissa. Uusi, lähes kahdeksan miljoonaa maksanut koulu valmistui syyslukukaudeksi 2024.

Vuonna 2020 Enon koulua kävi 90 peruskoululaista. Esikoululaiset mukaanluettuna oppilaita on noin 110 ja opettajia parikymmentä. Vuonna 2025 Louhiojan koulu yhdistettiin Enon kouluun, minkä myötä oppilasmäärä nousi 185 oppilaaseen. Kuitenkin oppilasmäärän on ennustettu pidemmällä aikavälillä laskevan.

Koulun pihapiirissä palvelee Enon kirjasto.

## Lähteet
Zapatan piirikunta

**Zapatan piirikunta** () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden  väestönlaskennassa sen asukasluku oli 13&nbsp;889. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin asutuskeskus on Zapata. Piirikunta perustettiin 22. tammikuuta 1858.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Terrellin piirikunta (Texas)

**Terrellin piirikunta** () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden  väestönlaskennassa sen asukasluku oli 760. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin paikkakunta on Sandersonin väestönlaskennallinen alue. Piirikunta perustettiin vuonna 1905.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
I am Become

**I am Become** on suomalaisen doom metal -yhtye Hanging Gardenin viides studioalbumi, joka julkaistiin 27. lokakuuta 2017 levymerkillä Lifeforce Records.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Inferno: 
* Kaaoszine: 8-/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Sähköpostiosoite

**Sähköpostiosoite** on sähköpostikäyttäjän ainutlaatuinen tunnus, jonka mukaan sähköpostiviesti ohjautuu oikealle vastaanottajalle. Sitä käytetään sähköpostien lähettämiseen sekä vastaanottamiseen internetissä. Tavallisen postin tapaan myös sähköpostiviesti tarvitsee niin lähettäjän kuin vastaanottajan osoitteen.

Jokaisessa sähköpostiosoitteessa on kaksi osaa, käyttäjänimi ja verkkotunnus. Ensiksi tulee käyttäjänimi, jonka jälkeen tulee @-symboli ja viimeiseksi verkkotunnus. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Samir

**Samir** on arabialaisperäinen miehen etunimi. Se merkitsee ’henkilöä, joka mielellään keskustelee muiden kanssa illalla tai yöllä’. Lähtömuotona on arabian verbi *samara* (’jutella ilta- tai yöaikaan’).

Samir on islaminuskoisten suosima etunimi, ja sitä käytetään musliminimenä myös Suomessa. Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on heinäkuuhun 2025 mennessä kirjattu noin 620 tämännimistä miestä ja lisäksi noin 20–40 naista. Todennäköisesti naisille ei kuitenkaan ole annettu etunimeksi miehennimeä, vaan kyseessä on arabiankieliseen nimeen sisältyvä isännimi eli *nasab*. Arabiassa Samir-nimeä vastaava naisennimi on Samira.

## Tunnettuja Samireja
* Samir Abbassi (s. 1986), suomalainen pituushyppääjä
* Samir Aboud (s. 1972), libyalainen jalkapallomaalivahti 
* Samir Abu Eid (s. 1973), ruotsalainen toimittaja
* Samir Adam (s. 1983), mosambikilainen koripalloilija
* Samir Assef (1950–2020), libanonilainen ralliautoilija
* Samir Azzimani (s. 1977), marokkolainen alppihiihtäjä
* Samir Azzouz (s. 1986), alankomaalainen rikollinen
* Samir Badran (s. 1990), ruotsalainen laulaja
* Samir Beloufa (s. 1979), algerialainen jalkapalloilija
* Samir Cavadzadə (s. 1980), azerbaidžanilainen laulaja
* Samir Demnati (s. 1989), suomalainen pikajuoksija
* Samir Handanovič (s. 1984), slovenialainen jalkapallomaalivahti
* Samir Jouili, tunisialainen jalkapallovalmentaja
* Samir Lindfors (s. 1995), suomalainen sirkustirehtööri, muusikko, esiintyjä ja yrittäjä
* Samir Mazloum (s. 1934), libanonilainen piispa
* Samir Nasri (s. 1987), ranskalainen jalkapalloilija
* Samir Nassar (s. 1950), syyrialainen arkkipiispa
* Samir Zaoui (s. 1976), algerialainen jalkapalloilija

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Etunimien taivutus: Samir (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Val Verden piirikunta

**Val Verden piirikunta** () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden  väestönlaskennassa sen asukasluku oli 47&nbsp;586. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin kunta on Del Rion kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1885.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Matti Puttonen

**Matti Kalervo Puttonen** (7. helmikuuta 1930 Vilppula – 20. lokakuuta 2017) oli suomalainen yritysjohtaja, metsäneuvos ja vuorineuvos.

Matti Puttosen vanhemmat olivat Kalle Puttonen ja Siiri Rautalahti ja puoliso vuodesta 1954 Leila Kaarina Koivisto. Puttonen tuli ylioppilaaksi 1950 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1955. Hän tuli 1957 Metsäliiton Äänekosken tehtaiden piirimetsänhoitajaksi. Vuonna 1968 Puttonen siirtyi konsernin emoyhtiön Osuuskunta Metsäliiton palvelukseen, jolle kaikki puun hankinta keskitettiin. Puttosesta tuli 1974 puuraaka-aineen markkinointijohtaja ja 1978 lyhyeksi aikaa Puulaaki-yhtiön toimitusjohtaja, kunnes hänet nimitettiin Osuuskunta Metsäliiton toimitusjohtajaksi. Puttonen kehitti merkittävästi yhtymän yritysten toimintoja ja toteutti strategisia investointeja, ajoi suunniteltua mutta kariutunutta Pohjan Sellun yhteisyritystä ja toteutti yhteenliittymiä. Vuonna 1982 metsäneuvoksen arvon saanut Puttonen sai vuorineuvoksen arvon 1989.

## Lähteet
Nichita Stănescu

**Nichita Stănescu** (1933 Ploiești, Romania – 1983 Bukarest, Romania) oli romanialainen runoilija. Hän opiskeli Bukarestin yliopistossa romanian kieltä ja kirjallisuutta ja valmistui 1957. Hänestä tuli 1960-luvulla merkittävimpiä Romanian runoilijoista. Hänen esikoiskokoelmansa *Sensul iubirii* ilmestyi 1960. Stănescu sai lukuisia palkintoja ja oli 1980 Nobel-ehdokkaanakin.

Stănescu alkoholisoitui pahasti, ja jopa valtionjohdon taholta yritettiin järjestää hänelle hoitoa, kun diktaattorin puoliso Elena Ceausescu sai tietää hänen tilastaan. Hoidosta ei kuitenkaan ollut apua. Stănescu kuoli bukarestilaisessa sairaalassa.

## Palkinnot ja tunnustukset
* Herder-palkinto 1975

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Klinkkeritiili

**Klinkkeritiilet** () ovat erityisen kestäviä, kovaksi poltettuja savitiiliä tai laattoja. Korkeassa lämpötilassa poltetut klinkkeritiilet ovat sulaneet tiiviiksi massaksi, ja ne kestävät hyvin lämpötilan vaihteluja ja ilmaston vaikutusta.

Klinkkeritiilet ovat saaneet nimensä tunnusomaisesta helähtävästä äänestä, joka syntyy, kun tiiliä kopauttaa yhteen. Klinkkeritiilet poltetaan kovassa kuumuudessa, lähellä tulta. Kuumuus synnyttää erityisen kovia ja kestäviä tiiliä, ja saa aikaan sekä tiilten karkean rakenteen että rikkaat värisävyt, jotka vaihtelevat punaisista, keltaisista ja oransseista sävyistä aina ruskeaan, violettiin ja mustaan. Jokainen klinkkeritiili on erilainen.

Alun perin klinkkeritiilet olivat hylkytavaraa, koska ne olivat epätasaisesti värjäytyneitä ja epämuodostuneita. Niistä tuli kuitenkin suosittuja 1900-luvun alussa, kun uudistusmieliset arkkitehdit alkoivat rakentaa taloja klinkkeritiilistä juuri sen vuoksi, että rouheat tiilet olivat niin omintakeisia.

## Lähteet
*Aikio, Annukka ja Vornanen, Rauni: Uusi sivistyssanakirja. Kustannusosakeyhtiö Otava 1993. .

### Viitteet
Uimaharjun koulu

**Uimaharjun koulu** on Joensuun Uimaharjun taajamassa toimiva yhtenäiskoulu (luokka-asteet 0-9), joka tarjoaa myös esikouluopetusta. Koulu on  perustettu vuonna 1998, ja sijaitsee maanteitse noin 15 kilometriä Enon kirkonkylästä ja noin 47 kilometriä Joensuun keskustasta koilliseen.

Joensuun kaupunki päätti yhdistää Enon ja Uimaharjun alueiden yläkoulut vuonna 2018. Enon yläkoululaisten oli määrä aloittaa Uimaharjun koululla syksyllä 2019.

Vuonna 2020 Enon koulua kävi 270 peruskoululaista. Toisen lähteen mukaan oppilaita on alle 200 ja opettajia 24.

## Lähteet
Frans Salovius

**Frans Fridolf Salovius** (27. elokuuta 1878 Siuntio – 12. marraskuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä, opettaja ja osuustoimintaliikkeen järjestöjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvon.

Saloviuksen vanhemmat olivat tilanomistaja Karl Salovius ja Johanna Vilhelmina Alsendorff ja puoliso 1906–1956 Signe Fanny Emilia Meinander. Salovius tuli ylioppilaaksi 1900 ja valmistui filosofian maisteriksi 1907, pääaineena maataloustieteet. Hän opetti 1903–1905 maatalousaineita Keski-Uudenmaan kansanopistossa Espoossa ja 1905–1908 Itä-Uudenmaan maamies- ja emäntäkoulussa Pernajassa. Salovius oli suomenruotsalaisen Keskusosuuskunta Laborin toinen johtaja 1910–1945 ja toimitusjohtaja 1942–1945. Hän omisti Bäcksin kartanon Siuntiossa 1908–1923 ja oli Siuntion maamiesseuran esimies 1909–1924. Hänellä oli lisäksi runsaasti muita luottamustehtäviä osuustoiminnan piirissä, mutta myös esimerkiksi Taalintehtaan ruukin johtokunnassa 1913–1936 ja Ruotsalaisessa Kansanpuolueessa. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Salovius sai 1948.

## Lähteet
Hyvää uutta vuotta Live

**Hyvää uutta vuotta Live** on Nylon Beatin 22. joulukuuta 2004 julkaistu livealbumi.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Liperin koulu

**Liperin koulu** on Liperin kunnan kirkonkylän taajamassa toimiva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). 

Ennen syksyä 2021 Liperin koulu muodosti osan ala- ja yläkoulut sisältänyttä **Liperin yhtenäistä peruskoulua**. Yläkoulu kuitenkin suljettiin Liperin kirkonkylältä, rakennus purettiin ja luokka-asteiden 7.–9. opetus siirrettiin Ylämyllyn taajamaan, osaksi Ylämyllyn koulua. Sinne nousi Patteriston yksiköksi kutsuttu uudisrakennus yläkoululle ja kirjastolle.

Liperin yhtenäistä peruskoulua kävi vuonna 2020 yhteensä 525 peruskoulun oppilasta. Heistä pääosa oli yläkoululaisia.

## Lähteet
Tauno Salo

**Tauno Ilmari Salo** (30. syyskuuta 1922 Hämeenlinna – 7. helmikuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka teki työuransa Keskus-Sato Oy:ssä ja omassa suunnittelutoimistossaan. Tasavallan presidentti myönsi hänelle yliarkkitehdin arvonimen.

Salo kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin suomalaisessa normaalilyseossa 1941 ja astui sotapalvelukseen saman vuoden kesällä. Hän palveli jatkosodassa jaosupseerina ja tulenjohtajana saaden luutnantin arvon ennen kotiuttamistaan. Salo osallistui taisteluihin muun muassa Valkeasaarella ja Viipurinlahdella. Vuonna 1968 hänet ylennettiin yliluutnantiksi.

Arkkitehdiksi Salo valmistui Teknillisestä korkeakoulusta 1949. Työuransa hän aloitti Kulutusosuuskuntin Keskusliiton toimistoarkkitehtinä 1948–1952 ja siirtyi Keskus-Sato Oy:n palvelukseen 1953. Salo työskenteli aluksi toimistoarkkitehtinä 1953–1955, eteni sitten tekniseksi johtajaksi 1955–1981 ja yleni ennen eläköitymistään Keskus-Sato Oy:n toimitusjohtajaksi 1981–1985. Sivutoimenaan hän hoiti omaa suunnittelutoimistoaan 1960–1981.

Työuransa ohessa Salolla oli useita luottamustoimia muun muassa kokoomuksen edustajana Helsingin kaupunkisuunnittelulautakunnassa 1972–1985 ja Helsingin Osuuskaupan hallintoneuvoston jäsenyys 1983–1988.

## Suunnittelutöitä
*Asuintalo, Saunalahdentie 11, Helsinki 1955
*Asuinkerrostalo, Adolf Lindforsin tie 1, Helsinki 1956 (yhdessä Sakari Nirosen kanssa)
*Asuintalo, Riihitie 13–Kadetintie 14, Helsinki 1957 (yhdessä Eevi Ahon kanssa)
*Asuin- ja liikerakennus, Wallininkatu 8–Kolmas linja 34, Helsinki 1967
*Lutherin kirkko, Turku 1967 (yhdessä Olavi Heikkilän kanssa)
*Asuinkerrostalo, Alppikatu 13, Helsinki (yhdessä Mauri Karkulahden kanssa)

## Lähteet
Louise Reichardt

**Louise Reichardt** (11. huhtikuuta 1779 Berliini – 17. marraskuuta 1826 Hampuri) oli saksalainen säveltäjä.

Reichardtin isä Johann Friedrich Reichardt ja äiti Juliane Benda olivat säveltäjiä. Äiti kuitenkin kuoli tytön ollessa 4-vuotias, eikä isällä ollut aikaa tai halua opettaa tytärtään. Hän opettelikin säveltämistä pitkälti itsenäisesti. Perheen koti veti puoleensa monia ajan johtavista runoilijoista, joihin kuuluivat Johann Wolfgang von Goethe, Ludwig Tieck, Novalis, Friedrich ja August Wilhelm von Schlegel, Joseph von Eichendorff, Clemens Brentano sekä Bettina von Arnim. Näistä henkilöistä tuli Reichardtin ystäviä ja innoittajia. 

Reichardt muutti Hampuriin, aloitti opiskelun Johann Friedrich Clasingin johdolla ja kiinnostui syvästi Georg Friedrich Händelin kuoroteoksista. Hän oli aktiivinen vaikuttaja Hampurin kuoropiireissä, teki opetustyötä ja sai osakseen huomiota sävellystensä lyyrisillä melodioilla. Reichardtin tuotantoon kuuluu yli sata laulua, joista suurin osa julkaistiin ja esitettiin Hampurissa hänen elinaikanaan. Sanoitukset ovat saksaksi ja italiaksi, usein aikansa huomattavimpien runoilijoiden laatimia. Osassa Reichardtin sävellyksistä säestetään pianolla laulajaa, osa esitetään ilman soitinsäestystä.

Reichardt oli ensin kihloissa runoilijan kanssa, mutta tämä kuoli ennen häitä; samoin hänen toinen kihlattunsa, taidemaalari, ennätti kuolla ennen avioitumista. Tämän jälkeen Reichardt vältti romanttisia suhteita ja omistautui työlleen oppilaidensa ja säveltämisen parissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Lauri Timonen

**Lauri Timonen** (s. 1980) on *[[Filmihullu]]*-lehden päätoimittaja ja elokuva-aiheisten kirjojen kirjoittaja. 

Timonen toimi pitkään *Filmihullun* toimitussihteerinä ja lehden päätoimittajan Peter von Baghin assistenttina. Kun von Bagh kuoli vuonna 2014, Timonen valittiin uudeksi päätoimittajaksi. Timonen on toiminut lehden päätoimittajana vuoden 2015 alusta.  

Timonen on julkaissut teokset Aki Kaurismäestä, Matti Pellonpäästä, Matti Ijäksestä, Jean Sebergistä, Rainer Werner Fassbinderistä, Federico Fellinistä ja Robert Bressonista. 

Timonen on ohjannut lyhytelokuvan *Jeanne d'Arc* (2009). 

## Teokset

* *Robert Bresson, luultavasti*. Helsinki: Rosebud, 2023. 

* *Federico Fellini: Uneksijan sirkus*. Helsinki: Rosebud, 2021. 
* *Pelko jäytää sielua: Rainer Werner Fassbinderin elämä ja kuolema*. Helsinki: Rosebud, 2019. 
* *Jean Seberg: Erään filmitähden nousu ja tuho*. Helsinki: Art House, 2018. 
* *Matti Ijäksen elokuvat*. Helsinki: Like, 2013. 
* *Lähikuvassa Matti Pellonpää*. Helsinki: Otava, 2009. 
*  *Aki Kaurismäen elokuvat*. Helsinki: Otava, 2006. 

## Lähteet
EcoUp

**EcoUp Oyj** on suomalainen kiertotalouskonserni. Yhtiö listautui Helsingin pörssin First North -listalle 29. syyskuuta 2021. Yhtiön toiminnan tavoitteena on, että hylättyjä materiaaleja hyödynnetään yhä enemmän osana kestävää ja resurssiviisasta rakentamista.

Yhtiön liiketoiminta jakautuu kahteen liiketoiminta-alueeseen. Palvelut ja tuotteet -liiketoiminnan tehtävänä on tuottaa rakentamisen toimijoille todennetusti ympäristöystävällisiä rakennusmateriaaleja ja rakentamisen raaka-aineita, jotka täyttävät myös tiukat laatukriteerit ja joita kehitetään aktiivisesti. Kiertotalousteknologiat-liiketoiminnan tehtävänä on kehittää ja toimittaa jätteenkäsittelyn ja kierrättämisen tarpeisiin laitteistoja ja menetelmiä, joiden avulla purku- ja rakennusjätteestä valmistetaan uusia, ympäristöystävällisiä raaka-aineita ja lopputuotteita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* EcoUpin verkkosivut
* Salkunrakentaja: EcoUp jatkaa kasvun tiellä
* Sitra: Kiertotalouskonserni EcoUp valmistaa hiilineutraalia eristettä ja uusiokäyttää purkumateriaalia
* Rakennuslehti: Ekovillasta tuttu Ecoup kasvoi viidenneksellä
Blidan maakunta

**Blidan maakunta** () eli wilaya on hallintoalue Algerian pohjoisosassa. Sen keskus on Blidan kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 1&nbsp;478,62 neliökilometriä. Asukkaita on 1&nbsp;275&nbsp;600 henkeä (vuonna 2018, arvio).

Blidan maakunta rajoittuu pohjoisessa Tipazan ja Algerin, idässä Boumerdèsin ja Bouiran, etelässä Médéan ja lännessä Aïn Deflan maakuntiin. Luonnonalueita ovat Mitidjan tasanko ja Atlasvuoret. Ilmasto on välimerellinen. Talvet ovat leutoja ja sateisia ja kesät kuumia ja kuivia.

Maakunta jakautuu hallinnollisesti kymmeneen piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 25 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Blida, Boufarik, Bougara, Bouinan, El Affroun, Larbaâ, Meftah, Mouzaïa, Oued Alleug ja Ouled Yaïch.

Blidan kautta kulkee Algerista länteen ja etelään suuntautuva valtatie sekä Oraniin johtava rautatie. Boufarikissa on sotilaskäytössä oleva lentokenttä.

Maakunnan pääelinkeino on maanviljely, joka tuottaa vihanneksia, sitrushedelmiä, viinirypäleitä, perunaa, viljaa, maitoa ja lihaa. Lisäksi on muun muassa elintarvike- ja metalliteollisuutta. Blidassa ja El Affrounissa on yliopistot. 

Matkailunähtävyyksiä ovat Chréan kansallispuisto ja laskettelukeskus Atlasvuorilla, Chiffan rotkot, Hammam Melouanen kuumat lähteet, Blidan vanha kaupunki ja moskeijat sekä turkkilaisaikainen Azizan palatsi Beni Tamoun kunnassa.

## Lähteet
Ylämyllyn koulu

**Ylämyllyn koulu** on Liperin kunnan Ylämyllyn taajamassa toimiva oppilasmäärältään suuri suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 0–9). Koulu sijaitsee noin 15 kilometriä Joensuun keskustasta pohjoiseen. Koulu toimii kolmessa eri yksikössä. 

Alakoulu:
* Jyrin yksikkö, Patteristontie 12 a: esiopetus ja 1.-2. luokat
* Paloaukean yksikkö, Patteristontie 12 e: 3.-6. luokat
Yläkoulu:
* Patteriston yksikkö: 7.-9. luokat

Paloaukean yksikkö otettiin koulukäyttöön vuonna 2009. Se remontoitiin vuonna 1954 valmistuneeseen lamellikasarmiin. Oppilaat siirtyivät tiloihin lakkautetusta Lautasuon koulusta.

Yläkoulun toiminta tuotiin Ylämyllylle siirtämällä sinne aiemmin Liperin kirkonkylällä toimineen Liperin yhtenäisen peruskoulun yläkoulun opetus oppilaineen. Yläkoululle valmistui kesällä 2021 Patteriston yksiköksi kutsuttu uudisrakennus, jossa toimii yläkoulun ohella Ylämyllyn kirjasto ja nuorisotalo.

Vuonna 2020 Ylämyllyn koulua kävi 519 peruskoulun oppilasta (jo ennen yläkoulun siirtoa kirkonkylältä). Tämän lisäksi koulussa oli esiopetuksen oppilaita. Yläkoulun siirtymisen johdosta Ylämyllyn alueen esi- tai peruskouluoppilaiden yhteismäärä nousee lähes tuhanteen.  

## Lähteet
Sándor Somogyi Tóth

**Sándor Somogyi Tóth** (1923 Kaposvár, Unkari – 2000 Budapest, Unkari) oli unkarilainen kirjailija, kansaopiston opettaja, rehtori. Hän toimi myös opetusministeriön tehtävissä Budapestissä.

Somogyi Tóthin pääteos *Próféta voltál szívem* ilmestyi ensin 1964 aikakauslehdessä ja kirjana 1965. Se herätti runsasta keskustelua. Hän kuvaa siinä omaa elämäänsä, joka on ajautunut umpikujaan ja piirtää samalla kuvan sukupolvensa historiasta ja läpivalaisee yhteiskuntaa. Teoksen alkuluvun on suomentanut Hannu Launonen, ja se on julkaistu nimellä "Olit profeetta, rakkaani" Suomi-Unkari-Seuran lehdessä. Teoksen pohjalta on Pál Zolnay ohjannut vuonna 1968 saman nimisen elokuvan, joka on suomeksi esitetty nimellä *[[Putoaminen (elokuva)|Putoaminen]]*.

## Lähteet