open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Viktar Hulevitš

**Viktar Uladzimiravitš Hulevitš** (; , *Viktor Vladimirovitš Gulevitš*; s. 14. toukokuuta 1969 Slutskin piiri, Minskin alue) on valkovenäläinen kenraalimajuri. Hän toimi Valko-Venäjän asevoimien pääesikunnan päällikkönä ja maan ensimmäisenä varapuolustusministerinä Venäjän hyökätessä Ukrainaan 2022. Hulevitšin johtama Valko-Venäjän armeija toimi hyökkäyksen tukijana ja mahdollistajana. Hänet otettiin 1. maaliskuuta 2022 Ison-Britannian pakotelistalle.

Hulevitšin väitettiin jättäneen eropyyntönsä Valko-Venäjän puolustusministeri Viktor Hreninille 4. maaliskuuta 2022. Valko-Venäjä kiisti väitteet ja totesi, että eropyyntöä ei edes voisi jättää puolustusministerille vaan ainoastaan Valko-Venäjän armeijan pääkomentajalle.

## Lähteet
Kiovan kakku

**Kiovan kakku** () on ukrainalainen Kiovasta kotoisin oleva jälkiruokakakku.

Kakku sai alkunsa Kiovan Karl Marxin konditoriotehtaalla, jossa se kehitettiin vuonna 1956. Nykyään kakkuja valmistaa virallisesti Roshen, joka nykyään omistaa alkuperäisen konditoriotehtaan. Roshen on ainut ukrainalainen valmistaja, joka käyttää kakun alkuperäistä reseptiä. 1970- ja 1980-luvuilla kakku oli suosittu ympäri Neuvostoliittoa.

Kakussa on kaksi kerrosta, jotka sisältävät marenkia ja hasselpähkinää. Kostuttamiseen käytetään jälkiruokaviiniä. Kakku on päällystetty suklaakuorrutuksella, jonka päälle lisätään voikreemiä koristeellisesti pursotettuna. Kakun nettopaino on kilon verran.

Alkujaan kakussa käytettiin saksanpähkinöitä, mutta ne vaihdettiin myöhemmin cashew- tai hasselpähkinöihin. Pähkinämurskaa voidaan myös ripotella kakun päälle ja jättää se tämän jälkeen kylmenemään, mikä puolestaan vaikuttaa kakun päällisen rakenteeseen.

Kakkuja myydään perinteikkäässä valko-vihreässä peltirasiassa, jonka kannessa on kuvattu pähkinäpuu. Rasia on kääritty punaiseen nauhaan.

Kiovan kakku on joutunut myös ruokaväärennöksen kohteeksi. Aidon kakun tunnistaa lopulta siitä, että leivontapäivä on laserkaiverrettu kakun peltirasiaan, kun taas väärennökset käyttävät tarroja. Väärennökset ovat myös yleensä kosteampia kuin aidot kakut ja niissä käytetään maapähkinöitä hasselpähkinöiden sijaan.

## Lähteet
Dubnon piiri

**Dubnon piiri** () on hallinnollinen piiri Ukrainan pohjoisosassa Rivnen alueella. Piiri on perustettu alkujaan vuonna 1940 ja sitä laajennettiin merkittävästi heinäkuussa 2020. Dubnon piirin naapurina on idässä Rivnen piiri, etelässä Ternopilin alueen Kremenetsin piiri, lounaassa Lvivin alueen Zolotšivin piiri sekä luoteessa ja pohjoisessa Volynian alueen Lutskin piiri. Piirin hallinnollinen keskus on Dubno (37&nbsp;257 as., 2021).

Dubnon piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Rivnen alueen piirien lukumäärän neljään. Aiempaa laajemman Dubnon piirin pinta-alaksi tuli 3&nbsp;294,2 neliökilometriä.

Ukrainan tilastokeskus arvioi Dubnon piirin väkiluvuksi 167&nbsp;728 (1.1.2021). Väestöltään piiri on maaseutuvaltainen. Kaupunkilaisiksi luokiteltiin  prosenttia piirin asukkaista (60&nbsp;940 as.), eli piirin kahden kaupungin (Dubno ja Radyvyliv) ja kolmen kaupunkityyppisen taajaman väestö. 


Dubenskyi-Raion.png|Dubnon piiri ennen heinäkuun 2020 alueuudistusta.
Дубенський замок. Замок князів Острозьких-Любомирських. Вид з річки.jpg| Dubnon linnaa.
Радивилів. Церква св. Олександра Невського. 1874 р. (УПЦ) - panoramio.jpg|Kirkko (1874) Radyvylivissä.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ukrainalainen keittiö

**Ukrainalainen keittiö** on sekoitus läntistä ja itäistä ruokaperinnettä, ja perinteet vaihtelevat laajassa maassa. Peruspiirre on hienostelematon talonpoikaisuus. Keskeisiä vaikuttajia ovat olleet muun muassa puolalainen, unkarilainen, mutta myös turkkilainen ja tataarien ruokakulttuuri.

## Raaka-aineita
Ukraina kuuluu maailman viiden suurimman vehnäntuottajan joukkoon. Neuvostoaikoina Ukraina tunnettiin Neuvostoliiton vilja-aittana.

Vihannekset ovat suosittuja raaka-aineita, ja kaikista vihanneksista suosituimpia ovat punajuuri, jota toisinaan kutsutaan kansallisvihannekseksi. Muita käytettyjä vihanneksia porkkana, kurpitsa, peruna ja maissi. Tyypillisiä hedelmiä ja marjoja ovat kirsikka, luumu, päärynä ja vesimelonit. Tärkein käytetty mauste on valkosipuli.

Suosituin liha on sianliha, mutta myös nautaa ja kanaa syödään yleisesti. Lihaa kypsennetään yleensä joko paistamalla tai kypsentämässä pataruokien seassa. Kalaa ja rapuja käytetään myös useissa ruokalajeissa. Salo eli maustettu sianihra on leivänpäällinen, jota raskasta työtä tekevät ovat syöneet. Nykyisin valmistetaan vitsimielessä esimerkiksi suklaalla kuorrutettua saloa.

## Ruokalajeja
Venäjän tavoin borssi on suosittu ruokalaji ja alun perin Ukrainasta lähtöisin. Siitä ainakin 30 eri versiota. Kasvisten lisäksi niihin voidaan lisätä lihaa kuten possua, kanaa tai nautaa, sekä myös kalaa.

Kiovan kanan alkuperä on kiistelty: sekä venäläiset että ukrainalaiset katsovat, että ruokalaji kuuluu nimenomaan heidän omaan ruokakulttuuriinsa. Ukrainan ja Venäjän lisäksi ruokalajin alkuperäksi on esitetty Ranskaa, jossa Kiovassa työskennelleet huippukokit olivat opiskelleet.

Kotitekoisia makkaroita syödään paljon, jopa enemmän kuin teollisesti valmistettuja, ja ne valmistetaan lihasta, läskistä ja mausteista. Raakamakkaroita voidaan pakastaa myöhempää kypsennystä varten, jolloin ne joko grillataan, paistetaan, keitetään tai savustetaan. Makkaroita syödään varenykyjen tai banušin kanssa.

Pampuška on Ukrainan kuuluisin leipä.

## Juomat
Tunnettuja ukrainalaisia olutpanimoita ovat muun muassa Obolon, Lvivske ja Slavutytš. Myös kotikaljaa vastaavaa kvassia juodaan yleisesti, ja sitä on valmistettu jo Kiovan Rusin aikana. Väkevistä, vodkaa muistuttavista alkoholijuomista, käytetään Ukrainassa nimitystä horilka. Tunnettuja valmistajia ovat muun muassa Nemiroff ja H'ilibni Dar.

Ukrainalaisella viinillä on maassa pitkä historia etenkin Krimillä: niemimaalta on löydetty 300-luvulta eaa. peräisin olevia amforoita. Keskiajalla viiniä valmistivat etupäässä munkit ja näiden työtapoihin vaikuttivat muun muassa genovalaiset, jotka miehittivät osia Krimistä tuolloin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ukrainalainen keittiö: 10 maukkainta ukrainalaista ruokaa,  Autobahn
Kremenetsin piiri

**Kremenetsin piiri** () on hallinnollinen piiri Ukrainan länsiosassa Ternopilin alueella. Piiri on perustettu alkujaan vuonna 1940 ja sitä laajennettiin merkittävästi heinäkuussa 2020. Kremenetsin piirin naapurina on etelässä Ternopilin piiri, lännessä Lvivin alueen Zolotšivin piiri, pohjoisessa Rivnen alue (Dubnon ja Rivnen piirit), sekä idässä Hmelnytskyin alue (Šepetivkan ja Hmelnytskyin piirit). Piirin hallinnollinen keskus on Kremenets (20&nbsp;476 as., 2021).

Kremenetsin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Ternopilin alueen piirien lukumäärän kolmeen. Aiempaa laajemman Kremenetsin piirin pinta-alaksi tuli 2&nbsp;633,9 neliökilometriä.

Ukrainan tilastokeskus arvioi Kremenetsin piirin väkiluvuksi 140&nbsp;063 (1.1.2022). Väestöltään piiri on maaseutuvaltainen. Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 31,9 prosenttia piirin asukkaista (45&nbsp;265 as.), eli piirin neljän kaupungin (Kremenets 20&nbsp;476 as., Lanivtsi 8&nbsp;215 as., Potšajiv 7&nbsp;633 as. ja Šumsk 5&nbsp;300 as.) ja yhden kaupunkityyppisen taajaman väestö.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eunice Newton Foote

**Eunice Newton Foote** (17. heinäkuuta 1819 – 30. syyskuuta 1888) oli yhdysvaltalainen keksijä, harrastajatutkija ja naisten oikeuksien puolustaja. Hän teki kokeita siitä, miten auringonpaiste lämmitti eri kaasuja. Tämä oli yksi taustatiedoista, joka tarvittiin kasvihuoneilmiön ymmärtämiseen.

Foote huomasi vesihöyryn ja hiilidioksidin lämmittävän vaikutuksen. Hän spekuloi että tällä ilmiöllä voi olla yhteys ilmakehän lämpötilaan, joka on saattanut olla korkeampi silloin kun hiilidioksidia oli enemmän. Hän kirjoitti aiheesta tutkielman, mutta pyysi miespuolista ystäväänsä esittelemään sen American Association for the Advancement of Science -yhdistykselle vuonna 1856. Footen tutkielma unohdettiin, ja saman tuloksen kolme vuotta myöhemmin saaneen irlantilaisen John Tyndallin tulokset muistetaan.

Eunice Newton oli Isaac Newtonin etäinen sukulainen. Hän kasvoi New Yorkin osavaltiossa ja opiskeli Troyn seminaarissa, jossa naisille opetettiin monia tietoja ja taitoja, myös luonnontieteitä. Hän meni naimisiin tuomari, keksijä ja tutkija Elisha Footen kanssa. He toimivat molemmat naisasialiikkeessä.

Eunice Newton Foote seurasi tiedeuutisia. Saattaa olla, että hän sai innoituksen kokeeseensa *[[Scientific American]]* -tiedelehden numerosta, jossa pohdittiin, miten Aurinko lämmittää Maata ja miksi vuorenhuipuilla on kylmempää kuin laaksoissa. Hänen ensimmäinen kokeensa liittyi ilman tiheyteen. Hän otti kaksi samanlaista lasipurkkia, pumppasi toisesta ilmaa vähemmäksi, ja mittasi niiden lämpenemistä auringonpaisteessa. Harvempi ilma kuumeni vähemmän. Toisessa kokeessa hän laittoi toiseen purkkiin kosteaa, toiseen kuivaa ilmaa. Kostea ilma kuumeni enemmän. Viimeisenä hän sekoitti erilaisia kaasuja toiseen purkkiin, kun toisessa purkissa oli "tavallista ilmaa". Eniten lämpeni säiliö, johon oli lisätty hiilidioksidia. 

Eunice Newton Foote kirjoitti löydöistään pienen tutkielman “Circumstances affecting the heat of the sun’s rays,” joka julkaistiin tiedelehdessä *[[American Journal of Science and Arts]]*.

## Lähteet
Liskobrotula

**Liskobrotula** (*Parabrotula plagiophthalma*) eli **valebrotula**  on brotuloihin kuuluva kalalaji. Sitä tavataan syvistä vesistä Atlantista ja Tyynestämerestä.

## Koko ja ulkonäkö
Liskobrotula voi kasvaa suurimmillaan noin 5 cm pitkäksi. Naaraat ovat hieman koiraita suurempia. Laji on ruumiinmuodoltaan pitkäomainen ja kapenee pyrstöä kohden. Kalan iho peittää silmät. Liskobrotula on suomuton ja väriltään tumman ruskea.

## Levinneisyys ja elintavat
Liskobrotulaa tavataan lauhkeista ja lämpimistä vesistä Atlantista ja Tyynestämerestä. Se liikkuu useimmiten 800&ndash;3&nbsp;000 metrin syvyydestä. Laji synnyttää eläviä poikasia.

## Lähteet
Pájara

**Pájara** [] on yksi Espanjan Kanariansaariin kuuluvan Fuerteventuran kuudesta kunnasta. Se on saaren suurin sekä eteläisin ja läntisin kunta. Vuonna 2013 Pájaran asukasluku oli 20&nbsp;931, ja kunnan pinta-ala on 383,52&nbsp;km2.

Pájarassa sijaitsevat lomakeskukset Morro Jable ja Costa Calma, jotka molemmat ovat tunnettuja pitkistä rannoistaan. Pájarassa sijaitsee myös Ajuyn kalastajakylä, joka on tunnettu mustasta hiekastaan ja kaivoksistaan, jonne useat turistit saapuvat päiväretkelle. Jandían niemimaa sijaitsee aivan saaren eteläkärjessä.

## Galleria

Kuva:Pájara - FV-2 04 ies.jpg|Pájaraan johtava FV-2 moottoritie
Kuva:Pájara - FV-30 - Euphorbia balsamifera 02 ies.jpg|Pájaran kuivaa ja karua luontoa
Kuva:Pájara Morro Jable - Avenida del Saladar-Calle Bentejui 01 ies.jpg|Hotelli Morro Jablessa
Frederick Lucian Hosmer

**Frederick Lucian Hosmer** (16. lokakuuta 1840, Framingham, Massachusetts, Yhdysvallat - 7. kesäkuuta 1929 Berkeley, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen unitaaripappi ja virsirunoilija.

Hosmer opiskeli Harvardin yliopistossa ja vuodesta 1861 Boltonissa, Massachusettsissa koulun rehtorina. Hän jatkoi opintojaan Harvard Divinity Schoolissa ja 1869 vihittiin uniaattikirkon papiksi, jossa hän myös opetti hymnologiaa ja toimi pappina eri puolilla Yhdysvaltoja. 

Hän on julkaissut virsiä ja lasten jumalanpalveluksia varten käsikirjan "*The Way of Life, a service book for Sunday Schools"* 1877. Hän osallistui myös kokoelman *"Unity Hymns and Carols"*, 1880, hänen virsiään on julkaistu kokoelmassa *"The Thought of God in Hymns and Poems*". Hän on kirjoittanut 56 virttä, joita on julkaistu englanninkielisissä virsikirjoissa.

Hänen vuonna  1894 kirjoittamansa virsi "O Lord of life, where’er they be safe in Your own eternity", joka ilmestyi "Chigaco Unit" -lehdessä, on Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi 477 "Rakkaista tuomme kiitosta". Sen on Anders Frostensonin käännöksen pohjalta suomentanut Anna-Mari Kaskinen 1997.

## Lähteet
Mikael Samppa

**Mikael Samppa** (18. toukokuuta 1921 Nuijamaa – 4. syyskuuta 1999 Lappeenranta) oli eteläkarjalainen metallialan yrittäjä. Hän perusti Misa Oy:n joka valmisti hänen kehittämiään jatkuvalämmitteisiä saunan kiukaita ja seinään kiinnitettäviä sähkökiukaita. Eläkkeelle jäätyään hän harjoitti laajaa mehiläistarhausta ja lampaanhoitoa.

## Pajaseppä
Mikael Samppa syntyi Nuijamaalla Mikko Sampan ja hänen vaimonsa Leenan (Helena) os. Juvakka nelilapsisen perheen toisena lapsena. Ammatiltaan hän oli peltiseppä. Jatkosota ja rintamalle joutuminen keskeytti hänen työnsä helsinkiläisillä peltikattotyömailla. Sodan jälkeen hän toimi kyläseppänä ja valmisti konesaumattuja peltikattoja ja muita metallitöitä perustamassaan verstaassa Nuijamaalla. Nuijamaan kirkossa on Mikko Sampan tekemiä taontatöitä. 

## Misa Oy

Samppa avioitui Kerttu Hovin kanssa  v. 1947.   Pariskunta muutti vuonna 1953 Lappeenrantaan ja Samppa ryhtyi valmistamaan rakentamansa omakotitalon autotallissa sarjatuotantona mm. lumikolia ja jääkairoja.  Vuonna 1956 hän perusti  puulämmitteisiä saunan kiukaita valmistavan yrityksen Misa Tuotteen. Samppa kehitti jatkuvalämmitteiseen kiukaaseensa pitkän tulenkiertojärjestelmän ja kolmionmuotoiset palokammiot. Kiuas teki hyvin kauppansa ja vuonna 1965 Misa muutti ensimmäisestä Lappeenrantaan v. 1962 rakennetusta tehdashallista Muukkoon rakentamaansa uuteen halliin, missä alettiin valmistaa myös sähkökiukaita.  Misa valmisti siellä myös ensimmäiset seinään kiinnitettävät sähkökiukaat. Misa muuttui osakeyhtiöksi Misa Oyksi vuonna 1966. Emalipinnoite katsottiin soveliaimmaksi kiukaisiin ja vuonna 1972 yritys muutti Lappeenrantaan ja rakensi sinne oman emalointilaitoksen.

Misasta kasvoi merkittävä teollisuusyritys, jonka tuotteita vietiin 30 maahan ja jonka palveluksessa oli enimmillään 130 työntekijää. Mikael Sampan harrastukset, mehiläishoito ja lammastarhaus näkyivät myös Misan tuotannossa. Hän suunnitteli niissä tarvittavia tuotteita, kuten Kenno-merkkisiä hunajalinkoja ja lammaskaukaloita, joita Misa valmisti.  Sampalla oli myös kunnostettavia maatiloja Lemillä.

Samppa jäi eläkkeelle vuonna 1985 ja möi yrityksensä sen työntekijöille. Itse hän jatkoi mittavaa mehiläisten ja lampaiden hoitoa yhdessä vaimonsa kanssa. 

Lapsettomaksi jäänyt pariskunta perusti testamenttilahjoituksellaan Mikael ja Kerttu Sampan rahaston, joka tukee liike-elämän palvelukseen aikovien eteläkarjalaisten nuorten ulkomailla suoritettavia kieliopintoja ja edistää taloudellista tutkimustyötä.

## Aiheesta muualla
Misan historiaa

## Lähteet
Balthasar Münter

**Balthasar Münter** (24. maaliskuuta 1735 Lyypekki, Saksa − 5. lokakuuta 1793 Kööpenhamina, Tanska) oli saksalais-tanskalainen luterilainen pappi ja virsirunoilija.

Münter suoritti teologisen tutkintonsa Jenassa 1757 ja toimi sen jälkeen Jenassa yliopiston opettajana, hovidiakonina ja Gothan lähellä Donnan superintendenttinä. 1765 hänet kutsuttiin Kööpenhaminan saksankielisen Sankt Petri -seurakunnan papiksi. Hän oli suosittu ja vaikutusvaltainen julistaja ja hänellä oli merkittävä asema Kööpenhaminan kirjallisissa piireissä. Teologisilta näkemyksiltään hän on edustanut neologiaa.

Vuonna 1767 hänet nimitettiin Kööpenhaminan yliopiston teologisen tiedekunnan kunniatohtoriksi ja 1769 hänet valittiin Kuninkaallisen tiedeakatemian jäseneksi. Gothassa pitämiään saarnojaan hän julkaisi useammassa eri laitoksessa, *Heilige Reden in 7 Theilen (*1760–1765) sekä kaksiosaisen teoksen *Unterhaltungen eines nachdenkenden Christen mit sich selbst über die Wahrheit und Göttlichkeit seines Glaubens aus inneren Gründen* (1755)*.* Kun saksalainen Johann Struensee, joka oli toiminut merkittävissä tehtävissä Tanskan hovissa ja valtionhallinnossa, mestattiin, Münter valmisti hänet mestaukseen ja on kuvannut sitä kirjassaan *Die Bekehrungsgeschichte des Grafen Struensee* (1773).

Münter oli lahjakas virsirunoilija. Gothassa ollessaan hän julkaisi kokoelman *Geistliche Cantaten über die Evangelien und über die Episteln* (1761 ja 1762) sekä uudelleen Kööpenhaminassa 1769. Hän on kirjoittanut 100 virttä, jotka julkaistiin kahdessa *Geistliche Lieder* -nimisessä vihkossa 1772 ja 1775. Hänet on mainittu kahden saksalaisen virsirunoilijan Friedrich Gottlieb Klopstockin ja Christian Fürchtegott Gellertin rinnalla. Hänen virtensä levisivät aikanaan laajalle, mutta nykyään niitä ei enää ole paljoa käytössä.

Ruotsin vuoden 1819 virsikirjassa oli muutama hänen virtensä Johan Olof Wallinin kääntämänä. Vuoden 1986 virsikirjassa on yksi Münterin virsi, "Gott, deine weise Macht erhält" lyhennettynä ja uudelleen käännettynä, virsi 603 "Du, Herre, i din hägnad tag" (Lars Lidman 1981). Virren käännös "Suojaasi, Luoja, kaikki jää" Ruotsin kirkon suomenkielisessä virsikirjassa on Anna-Mari Kaskisen 1997 tekemä.

## Lähteet
Aarthi Agarwal

**Aarthi Agarwal** (5. maaliskuuta 1984 New Jersey, Yhdysvallat – 6. kesäkuuta 2015 Atlantic City, New Jersey, Yhdysvallat) oli intialaistaustainen yhdysvaltalainen näyttelijä, joka työskenteli pääasiassa telugunkielisissä elokuvissa.

## Elämä ja ura
Agarwal syntyi gujaratiperheeseen New Jerseyssä. Hänen ollessaan noin 14-vuotias näyttelijä Sunil Shetty huomasi hänet Philadelphiassa ja rohkaisi häntä tavoittelemaan uraa elokuvissa. Agarwal teki ensiesiintymisensä 16-vuotiaana hindinkielisessä elokuvassa *[[Paagalpan]]* vuonna 2001. Kun elokuva ei menestynyt, hän suuntasi etelään paremman menestyksen toivossa.

Hänen ensimmäinen telugunkielinen elokuvansa oli menestynyt romanttinen komedia *[[Nuvvu Naaku Nachav]]* vuonna 2001. Sitä seurasi useita menestyselokuvia johtavien telugumiesnäyttelijöiden kanssa, kuten Chiranjeevi, Nandamuri Balakrishna, Nagarjuna, Venkatesh, Prabhas, Mahesh Babu, Ravi Teja ja Jr NTR. Hän oli uransa huipulla vuosina 2001–2005.

Agarwalin ura oli lähtenyt laskuun ja elokuvatarjoukset vähenivat, mitä seurasi kamppailu masennuksen ja ylipainon kanssa. Vuonna 2005 hänen uutisoitiin yrittäneen itsemurhaa suhteen vastanäyttelijään päätyttyä. Vuonna 2006 hän joutui taas sairaalaan pudottuaan kotitalonsa portaat alas.

Vuonna 2007 Agarwal meni naimisiin ohjelmistoinsinööri Tasval Kumarin kanssa. Pari erosi vuonna 2009.

## Kuolema
6. kesäkuuta 2015 Agarwal julistettiin kuolleeksi AtlantiCare Regional Medical Center -sairaalassa Atlantic Cityssä, New Jerseyssä. Agarwalilla, jolle oli tehty rasvaimuleikkaus kuusi viikkoa aiemmin, oli vakavia hengitysvaikeuksia ennen kuolemaansa. Hänen managerinsa sanoi, että hänen kuolinsyynsä oli sydänhalvaus.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Maryna Maidanova

**Maryna Serhijivna Maidanova** (, s. 22. elokuuta 1982 Konotop) on ukrainalainen pikajuoksija, joka on erikoistunut 200 metrille.

Maidanova voitti 200 metrin juoksun alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 2003 ajalla 22,82. Sisäratojen MM-kilpailuissa 2004 hän sijoittui neljänneksi. Maidanova edusti Ukrainaa Ateenan kesäolympialaisissa 2004, joissa hän karsiutui 200 metrillä välierissä ja 4 × 100 metrin viestissä ensimmäisellä kierroksella.  Maidanova sijoittui 200 metrillä kahdeksanneksi.

Maidanova on voittanut Ukrainan mestaruuden ulkoradoilla kolmesti vuosina 2003–2005 sekä sisäradoilla kahdesti vuosina 2002 ja 2003.

## Henkilökohtaiset ennätykset
Lähde: 

### Ulkoradat

### Sisäradat

## Lähteet
Bear Creek Township (Michigan)

**Bear Creek Township** on kunta (*township*) Michiganin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 6&nbsp;542 vuonna 2020, ja se oli Emmetin piirikunnan suurin kunta.

## Väestö
Vuonna 2020 Bear Creek Townshipin 6&nbsp;542 asukkaasta valkoisia oli 93,2&nbsp;%, alkuperäisasukkaita 1,7&nbsp;%, mustia 1,0&nbsp;% ja aasialaisia 0,6&nbsp;%. Vuonna 2019 2,5&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 2,2&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Kuvia kunnasta

Kuva:Bay View Michigan Sign US31.jpg
Kuva:Bear Creek Township, MI, USA - panoramio.jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Joona Rajala

**Joona Rajala** (s. 20. heinäkuuta 1999) on suomalainen jääpalloilija, joka pelaa Ruotsin Allsvenskanissa Tranås BoIS:ssa.

## Ura

Rajala edusti kasvattajaseuraansa Porin Narukerää kevään 2023 Suomen mestaruuteen päättyneen kauden loppuun. 

Keväällä 2023 Rajala siirtyi Ruotsin Elitserienissä pelaavaan IFK Motalaan.

Keväällä 2024 IFK Motala ilmoitti ettei se aio osallistua Elitserieniin tulevalla kaudella. Ilmoituksen jälkeen Rajala siirtyi Allsvenskanissa pelaavaan Tranås BoIS:iin.

## Saavutukset
**Seurajoukkueessa**
* SM-pronssi (2): 2021, 2022 
* SM-kulta: 2023

## Lähteet
Sambirin piiri

**Sambirin piiri** () on hallinnollinen piiri Ukrainan länsiosassa Lvivin alueella. Piirin naapureina ovat Javorivin piiri pohjoisessa, Lvivin piiri koillisessa, Drohobytšin ja Stryin piirit  idässä. Etelässä Sambirin piiri rajautuu Taka-Karpatian alueeseen (Užhorodin ja Mukatševon piirit) ja lännessä Puolaan.  Piirin hallinnollinen keskus on Sambir (34&nbsp;152 as., 2022). 

Sambirin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Lvivin alueen piirien lukumäärän seitsemään. Aiempaa laajemman Sambirin piirin pinta-alaksi tuli 3&nbsp;247,1 neliökilometriä.

Ukrainan tilastokeskus arvioi Sambirin piirin väkiluvuksi 221&nbsp;896 (1.1.2022). Piiri on väestöltään maaseutupainotteinen. Kaupunkilaisiksi luokiteltiin  prosenttia piirin asukkaista (71&nbsp;026 as.), eli piirin seitsemän kaupungin (Dobromyl 4&nbsp;111 as., Novyi Kalyniv 4&nbsp;243 as., Rudky 5&nbsp;230 as., Sambir 34&nbsp;152 as., Staryi Sambir 6&nbsp;440 as., Turka 6&nbsp;925 as.  ja H’yriv 4&nbsp;104 as.) ja neljän kaupunkityyppisen taajaman väestö. Piirin laajenemisen (7/2020) seurauksena uusi piiri on huomattavasti aiempaa samannimistä piiriä väkirikkaampi (68&nbsp;227 as., 2017).


Map of Lviv Oblast highlighting Sambir Raion.png|Sambirin piiri ennen heinäkuun 2020 alueuudistusta.
46-242-0007 Rudky Catholic Church RB.jpg|Katolinen kirkko Rudkyssä.
Самбірська ратуша 4.jpg|Sambirin kaupungintalo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Drohobytšin piiri

**Drohobytšin piiri** () on hallinnollinen piiri Ukrainan länsiosassa Lvivin alueella. Piiri rajoittuu idässä ja etelässä Stryin piiriin, lännessä ja luoteessa Sambirin piiriin ja koillisessa Lvivin piiriin.
Piiri on perustettu alkujaan vuonna 1940, ja sitä laajennettiin huomattavasti heinäkuussa 2020. Piirin hallinnollinen keskus on Drohobytš (74&nbsp;610 as., 2021).

Drohobytšin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Lvivin alueen piirien lukumäärän seitsemään. Hieman aiempaa laajemman Drohobytšin piirin pinta-alaksi tuli 1&nbsp;493,4 neliökilometriä.

Ukrainan tilastokeskus arvioi Drohobytšin piirin väkiluvuksi 235&nbsp;405 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 70,2 prosenttia piirin asukkaista (165&nbsp;337 as.), eli piirin neljän kaupungin (Boryslav, Drohobytš, Stebnyk ja Truskavets) ja kolmen kaupunkityyppisen taajaman väestö. Laajentunut piiri on selvästi aiempaa samannimistä piiriä väkirikkaampi, koska siihen (74&nbsp;704 as., 2017) liitetiin aiemmin erillinen Drohobytšin kaupunkipiiri (97&nbsp;560 as., 2017).


Map of Lviv Oblast highlighting Drohobych Raion.png|Drohobytšin piirin ennen heinäkuun 2020 alueuudistusta.
Casco histórico de Drogobych.jpg|Näkymä Drohobytšin kaupunkiin.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sant’Ambrogio di Torino

**Sant’Ambrogio di Torino** () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 4&nbsp;685 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
My Father’s Son

__NOTOC__
**My Father’s Son** on  Jani Liimataisen sooloalbumi, joka julkaistiin 6. toukokuuta 2022.
## Kappaleet
#  (Laulu: Björn ”Speed” Strid)
#  (Tony Kakko)
#  (Renan Zonta)
#  (Timo Kotipelto)
#  (Pekka Heino)
#  (Renan Zonta)
#  (Timo Kotipelto)
#  (Anette Olzon)
#  (Jani Liimatainen)
#  (Antti Railio)

## Kokoonpano
* Pekka Heino – laulu
* Tony Kakko – laulu, taustalaulu
* Timo Kotipelto – laulu
* Jani Liimatainen – laulu, kitara, koskettimet
* Anette Olzon – laulu, taustalaulu
* Antti Railio – laulu, tausta
* Björn Strid – laulu, taustalaulu
* Renan Zonta – laulu, taustalaulu
* Jonas Kuhlberg – basso
* Rolf Pilve – rummut
* Jarkko Lahti – piano
* Jens Johansson – koskettimet
* Janne Huttunen – saksoofoni
* Petri Aho –  taustalaulu
* JC Halttunen –  taustalaulu
* Lassi Vääränen – taustalaulu

## Arvostelut
* Imperiumi: 8/10
* Inferno: 
* Kaaoszine: 

## Lähteet
Elämä kantaa mua (albumi)

__NOTOC__
**Elämä kantaa mua** on Tommi Läntisen studioalbumi, joka julkaistiin 18. helmikuuta 2022. Läntinen on sanoittanut ja säveltänyt suuren osan kappaleista yhdessä Janne Rintalan ja Aki Sihvosen kanssa, mutta mukana on myös muita kirjoittajia, kuten Lauri Tähkä ja Timo Kiiskinen, joiden käsialaa on levyn ensimmäisen single, Metsäjätti-elokuvan tunnuskappale "Meidän murusia". Single "Elämä kantaa mua" on Haloo Helsinki! -yhtyeen Leo Hakasen ja Jere Marttilan säveltämä ja Elli Haloon sanoittama. Kirjoittajina Albumilla vierailevat myös Samuli Sirviö, Leo Stillman ja Tommin poika Ilmari Läntinen.
## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet
Kuninkuusravit 1929

**Kuninkuusravit 1929** järjestettiin Lahden raviradalla 24.–25. elokuuta 1929. Ne olivat kuudennet kuninkuusravit, jotka edellisten tapaan pidettiin Lahdessa. Ravikuninkuuden voitti Eino Koskisen omistama ja Kauko Eestilän ohjastama Murto, joka oli saavuttanut tittelin myös vuonna 1926.

Kuninkuuskilpailuun oli ilmoitettu kuusi oriita ja kaksi tammaa. Hallitseva ravikuningas Pamun-Humu ei ollut mukana jalkavamman vuoksi. Hevoset juoksivat kaikki matkat yksitellen ja kokonaikilpailun voitto ratkaistiin sijapisteillä.

## Kuninkuuskilpailu
Kahden osalähdön jälkeen kilpailun kärjessä olivat Murto ja Neste tasapistein. Kuninkuustitteli ratkesi päätösmatkalla Murron voittaessa ja Nesteen jäädessä neljänneksi. Murrosta tuli Kuninkuusravien historian ensimmäinen kahdesti tittelin voittanut hevonen.

Muiden palkintojen ohella Murto sai ruhtinas Aleksandr Nikolajevitš Lopukhin-Demidovin lahjoittaman kiertopalkinnon. Pyörä ja Puuteollisuus Oy:n kiertopalkintoa ei annettu Murrolle, koska ohjastaja Kauko Eestilä ei noudattanut sääntöjen edellyttämää siistiä ajotapaa.

### Osallistujat
Tammat on merkitty tähdellä.

### Tulokset
Kokonaiskilpailun palkinnot: 2 000 – 1 000 – 500 mk.

## Lähteet
Rakenne (sosiologia)

Sosiologiassa **rakenteella** tarkoitetaan rakenteellisia sosiaalisia järjestelyitä, jotka sekä syntyvät yksilöiden toimista että vaikuttavat niihin. Rakenteen käsite on ollut yleisessä käytössä yhteiskuntatieteissä 1920-luvulta lähtien.

Anthony Giddensin mukaan rakenteet ovat ihmisten ja muiden toimijoiden muistissa sijaitsevia sääntöjä ja resursseja ja näin ne myös uppoutuvat osaksi sosiaalisia järjestelmiä. Toimijat voivat käyttää rakenteita sosiaalisessa toiminnassaan. Tällöin rakenteet voivat ilmetä esimerkiksi tulkintakehyksinä ja normeina. Rakenteet eivät ole toimijoista riippumattomia eivätkä niiden käyttäytymistä määrittäviä, vaan pikemminkin jotain mihin toimijat tukeutuvat ja joita toimijat kokonaisuutena uusintavat.

## Lähteet
Javorivin piiri

**Javorivin piiri** () on hallinnollinen piiri Ukrainan länsiosassa Lvivin alueella. Piirin naapureina ovat Lvivin piiri idässä, Sambirin piiri etelässä ja Puola lännessä.  Piirin hallinnollinen keskus on Javoriv (12&nbsp;888 as., 2021). 

Javorivin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Lvivin alueen piirien lukumäärän seitsemään. Aiempaa laajemman Javorivin piirin pinta-alaksi tuli 2&nbsp;373,2 neliökilometriä.

Ukrainan tilastokeskus arvioi Javorivin piirin väkiluvuksi 179&nbsp;219 (1.1.2021). Piiri on väestöltään maaseutuvoittoinen. Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 42,1 prosenttia piirin asukkaista (75&nbsp;457 as.), eli neljän kaupungin (Javoriv, Mostyska, Novojavorivsk ja Sudova Vyšnja) ja neljän kaupunkityyppisen taajaman väestö. Piirin laajenemisen (7/2020) seurauksena uusi piiri on selvästi aiempaa samannimistä piiriä väkirikkaampi (125 579 as., 2017).


Map of Lviv Oblast highlighting Yavorivskyi Raion.png|Javorivin piiri ennen heinäkuun 2020 alueuudistusta.
Yavoriv, city hall.JPG|Javorivin kaupungintalo.
Javoriv-1.jpg|Javorivin keskustaa.
Saints Peter and Paul church, Yavoriv (01).jpg|Pietarin ja Paavalin kirkko Javorivissa.
120520 5DM2 09570.jpg|Tienäkymä Mostyskan keskustaan.

Dubrovycia.jpg|Dubrovytsjan kylänraittia.
Saint George church, Novoyavorivsk (01).jpg|Pyhän Yrjön kirkko Novojavorivskissa.
Sudova Vyshnia Railway Station.jpg|Sudova Vyšnjan rautatieasema.
Sudova Vyshnia Town Hall.JPG|Sudova Vyšnjan kaupungintalo.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Victor Lång

**Anders Victor Lång** (10. heinäkuuta 1872 Sipoo − 22. syyskuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen liikemies ja tilanomistaja.

Sipoossa syntynyt Lång muutti 1890-luvulla Helsinkiin, jossa hän opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa. Vuonna 1903 Lång perusti Eteläesplanadilla toimineen hautaustoimiston, jota hän hoiti kuolemaansa saakka. Lång oli mukana Arbetets Vänner -yhdistyksen toiminnassa ja osallistui Helsingin kunnalliselämään eri lautakuntien jäsenenä. Vuonna 1932 hänelle myönnettiin taloustirehtöörin arvonimi.

Lång omisti Malmilla sijainneen Filippus-nimisen maatilan, joka myöhemmin on tunnettu nimellä Lonki. Hänen harrastuksiinsa kuului muun muassa raviurheilu. Lång oli perustamassa Suomen Raviurheilun Ystävät -yhdistystä ja johti 1920-luvulla Käpylän raviradan rakennustöitä. Hän osallistui myös itse vuosien 1929 ja 1931 kuninkuuskilpailuihin oriilla Kasper.

Långin mukaan on nimetty Malmilla ja Pukinmäessä virtaava Longinoja.

## Lähteet
Sant’Ambrogio

**Sant’Ambrogio** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

;paikannimenä:

* Sant’Ambrogio di Torino, kunta Italiassa Piemonten alueella olevassa Torinon metropolikaupungissa
* Sant’Ambrogio di Valpolicella, kunta Veronan maakunnassa Veneton alueella Italiassa
* Sant’Ambrogio sul Garigliano, kaupunki Italian Latiumin alueella Frosinonen maakunnassa
Stryin piiri

**Stryin piiri** () on hallinnollinen piiri Ukrainan länsiosassa Lvivin alueella. Piiri rajoittuu lännessä Sambirin ja Drohobytšin piireihin sekä pohjoisessa Lvivin piiriin.  Kaakossa naapurina on Ivano-Frankivskin alue ja lounaassa Taka-Karpatian alue (Mukatševon ja H’ustin piirit).  Piirin hallinnollinen keskus on Stryi (59&nbsp;608 as., 2021). 

Stryin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Lvivin alueen piirien lukumäärän seitsemään. Aiempaa laajemman Stryin piirin pinta-alaksi tuli 3&nbsp;854,0 neliökilometriä.

Ukrainan tilastokeskus arvioi Stryin piirin väkiluvuksi 319&nbsp;464 (1.1.2022). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin  prosenttia piirin asukkaista (151&nbsp;516 as.), eli seitsemän kaupungin (H’odoriv 8&nbsp;954 as., Moršyn 5&nbsp;562 as., Mykolajiv 14&nbsp;498 as.,  Novyi Rozdil 27&nbsp;841 as., Skole 6&nbsp;054 as., Stryi 59&nbsp;425 as. ja Žydatšiv 10&nbsp;353 as.) ja kuuden kaupunkityyppisen taajaman väestö. Piirin laajenemisen (7/2020) seurauksena uusi piiri on huomattavasti aiempaa samannimistä piiriä väkirikkaampi.


Map of Lviv Oblast highlighting Stryiskyi Raion.png|Stryin piiri ennen heinäkuun 2020 alueuudistusta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Last of Us (albumi)

__NOTOC__
**Last of Us** on  melodista metallia soittavan Arionin debyyttialbumi, joka julkaistiin 22. elokuuta 2014.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Imperiumi: 9/10

## Lähteet

 
## Aiheesta muualla
* 
*
Erik Edmundsson

**Erik Edmund Edmundsson** (alk. **Johansson**, 15. elokuuta 1902 Lohja – 6. heinäkuuta 1928 Viipuri) oli suomalainen näyttelijä. Hän edusti lähinnä buffo-alaa ja näppärää salonkikomiikkaa.

## Ura
Edmundssonin vanhemmat olivat maalari Frans Edmund Johansson ja Alma Hakala. Ruotsinkielisen kansakoulun ja lyseon käytyään Edmundsson opiskeli laulua  Dagmar Klemetin johdolla ja lausuntaa Katri Raution johdolla. Vuosina 1918–1920 Edmundsson kävi Ruotsalaisen Teatterin oppilaskoulun, ja työskenteli 1920–1922 samassa teatterissa näyttelijänä. Sen jälkeen hän suoritti asepalveluksensa ja toimi jonkin aikaa sanomalehtimiehenä. Syksyllä 1924 Edmundsson palasi näyttelijän uralle, alkuun hän oli oppilaana Suomen Näyttämöopistossa. Hän näytteli Porin Näyttämöllä 1925–1926, Viipurin Työväen Teatterissa 1926–1927 ja Viipurin Näyttämöllä 1927–1928.

Edmundssonin roolitehtäviä olivat muun muassa Caliban (*Myrsky*), Orfeus (*Orfeus manalassa*), Hans Weiring (*Kuhertelua*), Brunio von Popiel (*Puolalaista verta*), Fritz Pappenstiel (*Eläköön, – poika tuli*) ja tenorilaulaja Fred Milardo (*Naisista kaunein*).

Edmundssonin on mainittu onnistuneen Orfeuksen ja Popielin rooleissaan Viipurin Näyttämöllä "odottamattoman hyvin".

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Vultures Die Alone

__NOTOC__
**Vultures die alone** on  melodista metallia soittavan Arionin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 26. maaliskuuta 2021.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Imperiumi: 9+/10
* Kaaoszine: 9½/10
* Soundi: 

## Lähteet

 
## Aiheesta muualla
* 
*
Edvin Kajanne

**Edvin Kajanne** (26. huhtikuuta 1883 Kuopio – 14. lokakuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen elokuvanäyttelijä ja rekvisiittavaraston hoitaja.

## Ura
Kajanne näytteli pieniä sivuosia lähes 40 suomalaisessa elokuvassa vuosina 1942–1956. Hänen roolinsa jäivät usein kreditoimatta. Yksi Kajanteen tunnetuimpia tehtäviä on poromiehen rooli Erik Blombergin palkitussa fantasiaelokuvassa *[[Valkoinen peura]]* (1952). Kajanne näytteli myös useissa muissa menestyneissä elokuvissa, kuten *[[Valkoiset ruusut]]* (1943), *[[Katariina ja Munkkiniemen kreivi]]* (1943), *[[Särkelä itte]]* (1948) ja *[[Niskavuoren Heta]]* (1952).

Kajanteen roolit ovat usein juhlavieraita tai henkilöitä, joiden kanssa elokuvien keskeiset henkilöt ovat lyhyen aikaa tekemisissä, kuten maatalon isäntä Orvo Saarikiven elokuvassa *[[Suomisen Ollin tempaus]]* (1942).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Edvin Kajanne maatalon isäntänä elokuvassa ''Suomisen Ollin tempaus'' (kohdasta 57'30)
Miks et sä oo niinku kaikki muut?

**Miks et sä oo niinku kaikki muut?** on Pesson toinen kokopitkä sooloalbumi. Levy julkaistiin 27. maaliskuuta 2020.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet
Georg Grönroos

**Georg Axel Grönroos** (17. syyskuuta 1885 Helsinki – 8. toukokuuta 1927 Turku) oli suomalainen näyttelijä. Hänelle oli luonteenomaisinta rehevä ja hyväntuulinen komiikka, jonka lisäksi hän hallitsi naamioinnin.

## Ura
Grönroosin äiti oli Sofia Nummelin. Grönroos aloitti näyttelijän uransa Ruotsalaisessa Teatterissa vuonna 1900 ja siirtyi seuraavana vuonna Folkteaterniin, jossa hän työskenteli koko sen toiminta-ajan. Teatterin toiminta jatkui Ruotsalaisen Teatterin "kotimaisena osastona", ja Grönroos kuului siihen kevääseen 1913. Kesinä 1913 ja 1914 Grönroos toimi elokuvanäyttelijänä Tukholmassa. Syksyllä 1914 hänet kiinnitettiin Turun ruotsalaiseen teatteriin, jossa hän näytteli kuolemaansa saakka. Kesäisin Grönroos näytteli kiertueilla Suomessa ja Ruotsissa. Hän kuoli keuhkokuumeeseen Turun kunnallissairaalassa keväällä 1927.

Grönroosin rooleja olivat muun muassa Larsson (*Regina von Emmeritz*), Kekkonen (*Kantor Kekkonens bockningsresa*), Per (*Per Olsson och hans käring*), Lundström (*Andersson, Pettersson och Lundström*), Stråman (*Kärlekens komedi*), Fallstaff (*Muntra fruarna i Windsor*), eno (*Rika morbror*) ja Magawewe (*Gri-Gri*).

Grönroos näytteli kymmenessä ruotsalaisessa elokuvassa vuosina 1913–1923. Niihin lukeutuu muun muassa Ruotsin varhaisimpiin klassikkoelokuviin kuuluva *Ingeborg Holm* (1913), joka on digitoitu. Lisäksi Grönroos näytteli suomalaisessa mykkäelokuvassa *[[Peski, Lappa ja poliisit]]* (1915), joka on tuhoutunut.

## Lähteet
*

### Viitteet
Eero Vepsälä

**Eero (Karl Erik) Vepsälä** (alk. **Vepsäläinen**, 25. huhtikuuta 1894 Juankoski – 5. syyskuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän oli synnynnäinen koomikko, jossain määrin yksiviivainen ja näyttelijäntyypiltään ehdottoman suomalainen. Hänessä oli huomattavasti luonnollista ja tarttuvaa huumoria.

## Ura
Vepsälän vanhemmat olivat rautavaluri Karl Viktor Vepsäläinen ja Eva Julia Rönnqvist. Hän kävi kansakoulun ja pari luokkaa Pietarin suomalaista yhteiskoulua Pietarissa sekä vasta sitten siirtyi Helsinkiin. Ennen näyttelijän uraansa hän toimi jonkin aikaa rautasorvaajana. Vepsälän näyttämöopinnot olivat tilapäisiä, häntä opettivat muun muassa Hemmo Kallio ja Kirsti Suonio. Vepsälä aloitti uransa Kaarle Halmeen Maaseutunäyttämössä 1915, minkä jälkeen hän kierteli maaseutukiertueiden mukana. Vuodesta 1922 Vepsälä näytteli Koiton Näyttämöllä ja lyhyttä väliaikaa lukuun ottamatta kuului Koiton henkilökuntaan ja myöhemmin sen seuraajan Helsingin Kansanteatterin henkilökuntaan kuolemaansa saakka. Syksystä 1929 alkaen Vepsälä näytteli vuoden Porin Näyttämöllä.

Vepsälän roolitehtäviä olivat muun muassa Risto (*[[Työmiehen vaimo]]*), Esko (*[[Nummisuutarit]]*), Kempas (*Kolmen sällin seikkailut*), Topias Kinkkunen (*Miehen kylkiluu*), Polle (*Pyhä Yrjänä*), Chrysale (*Oppineet naiset*) ja Polonius (*[[Hamlet]]*).

Vepsälä näytteli neljässä suomalaisessa kokoillan elokuvassa: *[[Meren kasvojen edessä]]* (1926), *[[Ne 45000]]* (1933), *[[Minä ja ministeri]]* (1934) ja *[[VMV 6]]* (1936). Hänen valkokangasroolinsa olivat sivuosia.

Näyttelijätyönsä ohella Vepsälä toimi Helsingin työväenjärjestöjen juhlien ja illanviettojen ohjelmansuorittajana. Hän uskalsi näissä esityksissään ottaa reilun proletaarisen kannan, jolla saavutti yleisönsä suosion. Vepsälä kuoli pitkään sairastettuaan sydäntautiin. Vepsälä haudattiin Malmin hautausmaalle Helsinkiin.  

## Lähteet
*

### Viitteet
33 (albumi)

**33** on Pesson kolmas kokopitkä sooloalbumi. Levy julkaistiin 3. maaliskuuta 2022.

## Kappaleet

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet
Selma Sundelius-Lagerström

**Selma Angelika Ophelia Sundelius-Lagerström** (26. marraskuuta 1859, Nysund, Värmlanti - 5. lokakuuta 1927, Hjo, Länsi-Göötanmaa, Ruotsi) oli ruotsalainen virsirunoilija.

Sundelius-Lagerström oli papintytär, mutta joutui elämään osan lapsuuttaan ja nuoruuttaan poissa kotoa isänsä alkoholiongelmien takia. Hän oleskeli Torsbyn pappilassa ja lopulta erään avioparin kartanossa Gillnergassa.  Hän tutustui jo varhain herätyksiin ja 1886 hän solmi avioliiton Johannes Lagerströmin kanssa, joka oli Ruotsin lähetysliiton (Svenska Missonsförbundet) lähetyskoulun opettaja Kristinehamnissa. He muuttivat Tukholmaan 1890-luvulla.

1890-luvulla molemmat puolisot kokivat mielenterveysongelmia. Lundelius-Lageström joutui jo ennen puolisonsa kuolemaa 1905 mielisairaalaan Vadstenaan, jossa hän joutui olemaan 25 vuotta. Hän toipui kuitenkin niin, että saattoi viettää elämänsä kolme viimeistä vuotta ystävättärensä luona Hjossa.

1880-luvulla Sundelius-Lagerstöm kirjoitti hengellisiä lauluja, joista joitakin on edelleen käytössä ja julkaisi runokokoelman *Blommor i törnehäcken* (1896). Yksi hänen kirjoittamansa virsi "Kristus lever - underbara ord" vuodelta 1884 on Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjan ekumeenisessa osassa. Se on ollut suosittu virsi vapaakirkkojen piirissä. Suomenkielisessä virsikirjassa sen teksti "Sana ihmeellinen täällä soi" on Anna-Maija Raittilan 1999 tekemä käännös.

## Lähteet
Marie Delattre

**Marie Claire Delattre-Demory** (s. 4. maaliskuuta 1981 Arras) on ranskalainen ratameloja, joka kilpaili useissa arvokisoissa yhdessä Anne-Laure Viardin kanssa. He voittivat kajakkikaksikon 500 metrillä olympiapronssia Pekingissä 2008, MM-pronssia Zagrebissa 2005 ja Duisburgissa 2007 sekä EM-pronssia Poznańissa 2005. Välimeren kilpailuissa Delattre sai pronssia 1&nbsp;000 metrin kajakkiyksikössä Almeríassa 2005. Delattre edusti Ranskaa myös Ateenan kesäolympialaisissa 2004 joissa hän karsiutui Anne-Laure Viardin kanssa 500 metrin kajakkikaksikossa välierissä, sekä Lontoon kesäolympialaisissa 2012 joissa hän kuului Ranskan kahdeksanneksi sijoittuneeseen joukkueeseen 500 metrin kajakkinelosessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Anne-Laure Viard

**Anne-Laure Viard** (s. 7. kesäkuuta 1981 Arras) on ranskalainen ratameloja, joka kilpaili useissa arvokisoissa yhdessä Marie Delattren kanssa. He voittivat kajakkikaksikon 500 metrillä olympiapronssia Pekingissä 2008, MM-pronssia Zagrebissa 2005 ja Duisburgissa 2007 sekä EM-pronssia Poznańissa 2005. Yksilötasolla Viard voitti 200 metrin kajakkiyksikössä MM-pronssia Dartmouthissa 2009 sekä EM-pronssia Račicessa 2006. Välimeren kilpailuissa hän sai pronssia 500 metrin kajakkiyksikössä Almeríassa 2005. Viard edusti Ranskaa myös Ateenan kesäolympialaisissa 2004, joissa hän karsiutui Marie Delattren kanssa 500 metrin kajakkikaksikossa välierissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Terje Riis-Johansen

**Terje Riis-Johansen** (s. 15. maaliskuuta 1968 Skien) on norjalainen keskustapuolueen poliitikko. Hän on istunut suurkäräjillä vuosina 1993–1997 ja toiminut Norjan maatalous- ja ruokaministerinä 2005–2008 sekä öljy- ja energiaministerinä 2008–2011. Vuodesta 2020 hän on ollut Vestfoldin ja Telemarkin fylken johtaja.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Terje Riis-Johansen'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Kutemainen

**Kutemainen** voi tarkoittaa seuraavia:

* Kutemainen, järvi Kinnulassa
* Kutemainen, järvi Laukaassa
* Kutemainen, järvi Pihtiputaalla
* Kutemainen, *Ylä-Kutemainen*, järvi Viitasaarella
* Iso-Kutemainen, järvi Viitasaarella
* Pieni-Kutemainen, järvi Viitasaarella.
Pirkko Rommi

**Pirkko Annikki Rommi** (7. heinäkuuta 1925 Jämsä – 10. joulukuuta 2019 Lempäälä) oli suomalainen historiantutkija.

Rommin vanhemmat olivat eversti Viljo Rommi ja Irja Vuolle-Apiala. Rommi kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Yhteiskoulusta ja Realilukiosta vuonna 1945 ja opiskeli Helsingin yliopistossa ensin kemiaa ja sitten historiaa. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1954, maisteriksi 1957 ja lisensiaatiksi 1960. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1964 aiheenaan Yrjö Sakari Yrjö-Koskisen ja Suomalaisen puolueen myöntyväisyyslinja ensimmäisen sortokauden aikana. Väitöskirja sai vuonna 1965 Suomen Tiedeseuran jakaman Theodor Homénin palkinnon. Rommin myöhemmätkin tutkimukset käsittelivät pääasiassa Suomen poliittista historiaa.

Rommi työskenteli Jyväskylän normaalilyseon historian vt. yliopettajana vuosina 1956–1958. Hän oli Yhteiskunnallisen Korkeakoulun ja sittemmin Tampereen yliopiston Suomen historian dosenttina vuosina 1964–1995, vt. apulaisprofessorina 1966–1969 ja lehtorina 1973–1988. Hän oli myös Helsingin yliopistossa Suomen ja Skandinavian historian assistenttina vuoteen 1963, Suomen historian dosenttina vuosina 1970–1988 sekä Suomen historian vt. professorina Eino Jutikkalan eläköitymisen jälkeen vuosina 1973 ja 1974–1976. Rommi toimi Suomen Historiallisen Seuran esimiehenä vuonna 1977 ja kuului *[[Historiallinen Aikakauskirja|Historiallisen Aikakauskirjan]]* toimituskuntaan yhtenä ensimmäisistä naisista. Hän oli mukana A. I. Arwidsson-Seuran ja Vapaussodan Invalidien Muistosäätiön toiminnassa.

## Teoksia
**Myöntyvyyssuuntauksen hahmottuminen Yrjö-Koskisen ja suomalaisen puolueen toimintalinjaksi*. Suomen Historiallinen Seura, Helsinki 1964 (väitöskirja)
**Yrjö-Koskisen linja: myöntyvyyssuunnan hahmottuminen suomalaisen puolueen toimintalinjaksi*. Aalto, Helsinki 1964
**Poliittinen Tampere 1899–1905*. Tampereen yliopiston historian laitos, Tampere 1972 (Lasse Viitasen kanssa)

;Osana kirjoittajakuntaa:
**Juhlajulkaisu Aulis J. Alasen 60-vuotispäiväksi*. Tampereen yliopisto, Tampere 1966 (artikkeli ”Piirteitä Uuden Suomettaren äänioikeustaistelusta 1890-luvulla”)
**Suomen kansanedustuslaitoksen historia 4: Säätyedustuslaitoksen kokoonpano, työmuodot ja valtuudet*. Eduskunnan historiakomitea, Helsinki 1974 (artikkeli ”Lehdistöstä ja valtiopäivätoiminnasta”)
**Suomen historia 5: Autonomian rakentamisen ja kansallisen nousun aika, suurten uudistusten kausi, kansanrunous, kansallisen korkeakulttuurin synty*. Weilin + Göös, Espoo 1986 (osio ”Suurten uudistusten kausi”)
**Adolf Ivar Arwidsson: näkijä ja tekijä*. Atena, Jyväskylä 1992 (artikkeli ”Tienhaarassa – nuoren Arwidssonin poliittinen toiminta”)

## Lähteet
Arvo Jorma

**Arvo Ansio Jorma** (alk. **Lehmus**, 21. heinäkuuta 1893 Tampere – 17. elokuuta  1973) oli suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hänen erikoisalaansa olivat laulunäytelmät ja operetit. Jorman ääniala oli tenori.

## Ura
Arvo Jorma aloitti uransa turkulaisessa Casino-Operetissa 1914–1916. Hänellä oli kiinnitys Vaasan Työväen Teatteriin 1924–1925 ja Viipurin Työväen Teatteriin 1928–1929. Arvo Jormalla oli useita laulutehtäviä Tampereen Teatterissa.

Arvo Jorman rooleja olivat muun muassa Champlatreux (*Pikku Pyhimys*), Rosillon (*Iloinen leski*), Edvin (*Mustalaisruhtinatar*), Hans (*Dollariprinsessa*) ja Armand Brissard (*Luxemburgin kreivi*).

Arvo Jorma näytteli avustajatasoisia rooleja kymmenessä suomalaisessa elokuvassa 1940–1950-luvuilla. Hänen ensimmäinen elokuvatehtävänsä oli muusikko komediassa *[[Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin (vuoden 1931 elokuva)|Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin]]* (1931).

Arvo Jorma levytti kymmenen musiikkikappaletta Pohjola-orkesterin kanssa vuonna 1930.

## Lähteet
*

### Viitteet
Kristiina Silvan

**Kristiina Silvan** on suomalainen yhteiskuntatieteilijä, joka tutkii entisen Neuvostoliiton alueella tapahtuvia yhteiskunnallisia liikkeitä ja sisäpolitiikkaa. Silvan työskentelee Ulkopoliittisessa instituutissa tutkijana.

Silvanin vuonna 2022 valmistunut väitöskirja *Legacies of the Komsomol : Afterlife of the Leninist Communist Youth League and Contemporary State-Affiliated Youth Activism in Post-Soviet Belarus and Russia* käsittelee venäläistä ja valkovenäläistä valtiollista nuorisotoimintaa.

## Teokset
*  

## Katso myös
* Neuvostoliiton jälkeiset konfliktit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ulkopoliittinen instituutti: Kristiina Silvan
Petoskey

**Petoskey** on kaupunki Michiganin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 5&nbsp;877 vuonna 2020. Kaupunki toimii Emmetin piirikunnan hallintokeskuksena.

## Väestö
Vuonna 2020 Petoskeyn 5&nbsp;877 asukkaasta valkoisia oli 92,7&nbsp;%, alkuperäisasukkaita 2,4&nbsp;%, mustia 0,8&nbsp;% ja aasialaisia 0,3&nbsp;%. Vuonna 2019 3,3&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,7&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Kuvia kaupungista

Kuva:2009-0619-Petoskey-CityHall.JPG|Petoskeyn kaupungintalo.
Kuva:Emmet County Michigan Building.jpg|Emmetin piirikunnan rakennus.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bretigny (Côte-d’Or)

**Bretigny** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Norgesjoen varrella, noin 11 kilometriä Dijonin kaupungista pohjoiseen.

Kunnan keskustassa oleva Saint-Georgesin kirkko oli alkujaan 1100-luvulla kappeli. Sitä muutettiin useita kertoja, erityisesti 1600- ja 1700-luvuilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Robertsin piirikunta (Texas)

**Robertsin piirikunta** () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 827 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Miamin kunta, joka on Robertsin piirikunnan ainoa kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1876. Piirikunta tunnetaan Yhdysvaltojen republikaanisimpana piirikuntana.

## Väestö
Vuonna 2020 Robertsin piirikunnan 827 asukkaasta valkoisia oli 95,9&nbsp;%, alkuperäisasukkaita 1,3&nbsp;%, aasialaisia 0,2&nbsp;% ja mustia 0,1&nbsp;%. Vuonna 2019 5,3&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 2,6&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Kuvia piirikunnasta

Kuva:Miami, Texas Main Street.jpg|Miamin pääkatu.
Kuva:Roberts County, Texas, courthouse from E 1.JPG|Robertsin piirikunnan oikeustalo.


## Lähteet

## Aiheesta muualla