open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jääkiekon I-divisioona 1976–1977

**Kaudella 1976–1977 Jääkiekon I-divisioona** pelattiin kymmenen joukkueen nelinkertaisena sarjana. Sarjan kaksi parasta etenivät SM-karsintaan kahden SM-liigan heikoimman joukkueen kanssa ja kaksi heikointa joukkuetta joutuivat karsimaan sarjapaikastaan II-divisioonan parhaiden kanssa.

## Sarjataulukko
Kaksi parasta SM-liigakarsintaan, kaksi heikointa I-divisioonakarsintaan.

### Liigakarsinta

Kärpät nousi SM-liigaan, josta putosi FoPS. Lukko säilytti liigapaikkansa. 

### I-divisioonakarsinta

Jukurit ja PiTa säilyttivät I-divisioonapaikkansa. 

## Lähteet
Bengt Silén

**Bengt August Silén** (16. kesäkuuta 1930 Helsinki – 11. heinäkuuta 2017 Turku) oli suomalainen maanviljelijä ja yritysjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Silénin vanhemmat olivat tilintarkastaja, agronomi Erik Silén ja Käthy Björkenheim ja puoliso vuodesta 1956 kotitalousopettaja Ann-Marie Harms. Silén tuli ylioppilaaksi Tölö svenska samskolasta 1949 ja valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta 1956. Hän oli Näsen kartanon omistaja Perniössä 1956–1989 ja Nordenlundin kartanon omistaja Sysmässä 1980–1994. Silén oli myös neuvonantaja Kosken kartanossa Perniössä, Tenholassa ja Kiskossa 1963–1964 sekä Kosken kartanon tilanhoitaja ja Kosken ruukin isännöitsijä 1964–1969, Kosken sähkö Oy:n varatoimitusjohtaja 1964–1968 ja toimitusjohtaja 1968–1969 sekä neuvonantaja Ekerön kartanossa Pohjassa 1972–1980. Perniön kunnanvaltuuston jäsen hän oli 1973–1984 ja hänellä oli myös useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä, kuten esimerkiksi Raision Tehtaat Oy:n hallituksen jäsenyys  1987–1996 ja puheenjohtajuus 1992–1996. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Silén sai 1989.

## Lähteet
Memento mori (täsmennyssivu)

Memento mori saattaa viitata johonkin seuraavista:

* *[[Memento mori]]*, latinankielinen sanonta

## Musiikki
* Memento Mori, ruotsalainen doom metal -yhtye
* *[[Memento Mori (Depeche Moden albumi)|Memento Mori]]*, Depeche Moden vuoden 2023 albumi
* *[[Memento mori (Mariskan albumi)|Memento mori]]*, Mariskan vuoden 2004 albumi
Osmo Salokannel

**Osmo Osvald Salokannel** (22. maaliskuuta 1921 Turku – 1. helmikuuta 2000) oli suomalainen arkkitehti. 

Salokannel tuli ylioppilaaksi Turun klassillisesta lyseosta vuonna 1939. Arkkitehdiksi hän valmistui Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1953. Hän toimi toimistoarkkitehtina Arkkitehtitoimisto Laitsalmessa vuosina 1953–1956. Salokanteleella oli yhteinen arkkitehtitoimisto Viljo Laitsalmen kanssa nimeltä Arkkitehtuuritoimisto Laitsalmi–Salokannel, jossa hän oli osakkaana 1956–1960. Arkkitehtitoimisto Osmo Salokanteleessa hän oli ammatinharjoittajana vuosina 1960–1970. Rakennushallituksen arkkitehtina Salokannel oli vuosina 1970–1987. Eläkkeelle Salokannel jäi vuonna 1988. 

Salokannel suunnitteli useita asuintaloja 1950–1960-luvuilla Turkuun. 

Luolavuoressa Takamaantien ja Liisankadun välissä sijaitseva Salokanteleenpuisto on saanut nimensä Osmo Salokanteleen mukaan.

Salokanteleen vanhemmat olivat Osvald Salokannel ja Helmi (o.s. Lahti). Salokanteleen puolisot olivat Irma Pauliina (o.s. Rossi) vuodesta 1946 ja Annamari (o.s. Korhonen) vuodesta 1968. Salokannel harrasti valokuvausta. Sotilasarvoltaan hän oli luutnantti.  

## Salokanteleen suunnittelemia rakennuksia

* Asunto Oy Rautatienpuisto (yhdessä Laitsalmen kanssa)(Käsityöläiskatu 17, VII kaupunginosa), 1957
* Asunto Oy Lintusmäki (yhdessä Laitsalmen kanssa) (Virvoituksentie 8, Luolavuori) 1957–1958
* Asunto Oy Honkaspuisto (Liisankatu 5–11, Luolavuori), 1958–1959
* Asunto Oy Osmonkallio (Liisankatu 8–12, Luolavuori), 1960
* Asunto Oy Turun Liisan rivit (Liisankatu 4, Luolavuori), 1960
* Asunto Oy Kupittaanpuisto (Kellonsoittajankatu 21) 1960
* Asunto Oy Pinomäki (Rätiälänkatu 5–9 ja 10, Luolavuori)1961–1962
* Asunto Oy Pinokumpu (Rätiälänkatu 11–13 ja 14, Luolavuori) 1963
* Asunto Oy Uudenmaankatu 8, 1962
* Asunto Oy Kairviita (Taskulantie 1 ja 2, Kastu) 1964–1965 
* Asunto Oy Airmala (Ylännekatu 14, Itäharju) 1966
* Asunto Oy Liiskola (Ylännekatu 16, Itäharju) 1966
* Asunto Oy Sompioja (Linnunpääntie 1,3 ja 4, Ispoinen) 1966
* Asunto Oy Ristisompa (Rätiälänkatu 24, Ispoinen) 1969. Kiinteistössä sijaitsee vanhustentalo ja Ispoisten ostoskeskus, jossa nykyisin on mm. K-Market Ispo

## Lähteet
* 

### Viitteet
Petrus Petrejus

**Petrus Petrejus** (noin 1570 Uppsala – 1622) on ruotsalaisen diplomaatin ja kirjailijan **Per Perssonin** latinankielinen nimi. Hänet tunnetaan myös nimillä **Petrus Petrejus de Erlesunda** **Peter Petreius**, **Per Persson**, ja **Per Erlesund**.

Petruksen isä oli Linköpingin piispa Petrus Benedicti, joka tunnetaan myös nimellä  Per-Benedict Persson.

Petrus Petrejus opiskeli Marburgin yliopistossa Saksassa. Hän kirjoitti siellä vuonna 1592 Ruotsin ensimmäisen tohtorinväitöskirjan matematiikan alalta. Vuosina 1601–1605 Petrejus oleskeli Venäjällä. Vuonna 1608 hän laati laajan kronikan nimeltä *En viss och sanfärdigh Berättelse om några Förändringar, som i thesse framledne år uthi Storfurstendömet Moskow skedde äre* (Varma ja totuudenmukainen kertomus muutamista muutoksista, jotka ovat viime vuosina tapahtuneet Moskovan suuriruhtinaskunnassa). Petrejuksen pääteos on *Regni Muschovitici Sciographia,* jonka hän kirjoitti vuosina 1614-15. Se oli tarkoitettu Ruotsin virallisen idänpolitiikan puolustukseksi ja sisälsi Venäjän oloja, maantiedettä, historiaa, kirkkoa, sotalaitosta ja tapoja koskevia tietoja. Teoksesta ilmestyi vuonna 1620 saksankielinen käännös nimellä *Historien und Bericht von dem Grossfürstenthumb Muschkow*. Petrus Petrejuksen teos oli 1600-luvun ajan ja vielä 1700-luvullakin eniten lainattuja Venäjän kuvauksia. Hänen ajankohtaisia aiheita käsitellyt kirjallinen tuotantonsa on laaja ja monipuolinen, ja se perustuu omien havaintojen lisäksi kirjallisiin lähteisiin. Useimmat hänen teoksistaan  käsittelevät Venäjää.

## Lähteet
Kärsämäen hautausmaa (Turku)

**Kärsämäen hautausmaa** on Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymän hautausmaa Turun Runosmäen kaupunginosassa. Se sijaitsee Tampereen valtatien ja Vahdontien risteyksessä Kärsämäen kaupunginosan rajalla.

Hautausmaa on perustettu 1913 Kärsämäen kartanon alueelle, ja se kuului alkuaan Maarian seurakunnalle. Aluksi hautausmaan pinta-ala oli 1,5 hehtaaria, mutta nykyään se on jo 8,9 hehtaarin laajuinen ja Turun toiseksi suurin hautausmaa. Hautausmaalla oli noin 4&nbsp;000 hautaa vuonna 2001. Hautausmaan nykyinen siunauskappeli on valmistunut 1980, ja sen on suunnitellut Heikki Sarainmaa, joka on suunnitellut myös muistolehdon. Alkuperäinen, pieni kappeli ei ole enää siunauskäytössä.

## Lähteet
Kirsten

**Kirsten** on skandinaavinen naisen etunimi. Se on Kristina-nimen norjalais-tanskalainen muunnos, joka on vakiintunut käyttöön myös englanninkielisissä maissa. Alasaksassa Kirsten voi olla paitsi naisennimi, myös Kristianiin pohjautuva miehennimi.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2025 mennessä tilastoitu noin 230–240 Kirsten-nimistä naista.

## Nimipäivä
Norjassa Kirstenillä ja Kirstillä on yhteinen nimipäivä 13. marraskuuta.

## Tunnettuja Kirstenejä
* Kirsten Auken (1913–1968), tanskalainen lääkäri
* Kirsten Bakis (s. 1967), yhdysvaltalainen kirjailija
* Kirsten Barnes (s. 1968), kanadalainen soutaja
* Kirsten Bolm (s. 1975), saksalainen pika-aitajuoksija
* Kirsten Brosbøl (s. 1977), tanskalainen poliitikko ja ministeri
* Kirsten Lee Clark (s. 1977), yhdysvaltalainen alppihiihtäjä
* Kirsten De Graaff, alankomaalainen sarjakuvantekijä
* Kirsten Dunst (s. 1982), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Kirsten Emmelmann (s. 1961), saksalainen pikajuoksija
* Kirsten Flagstad (1895–1962), norjalainen oopperalaulaja
* Kirsten Flipkens (s. 1986), belgialainen tennispelaaja
* Kirsten Gillibrand (s. 1966), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja senaattori
* Kirsten Aagaard Hansen (1850–1902), norjalainen opettaja, kirjailija ja virsirunoilija
* Kirsten Hansteen (1903–1974), norjalainen toimittaja, kommunistipoliitikko ja ministeri
* Kirsten Heiberg (1907–1976), norjalainen näyttelijä
* Kirsten Jensen (s. 1961), tanskalainen poliitikko
* Kirsten Klose (s. 1977), saksalainen moukarinheittäjä ja olympiamitalisti
* Kirsten van der Kolk (s. 1975), alankomaalainen soutaja ja olympiavoittaja
* Kirsten Langbo (1909–1996), norjalainen kirjailija
* Kirsten Lehfeldt (s. 1952), tanskalainen näyttelijä
* Kirsten Munk (1598–1658), tanskalainen aatelisnainen
* Kirsten Myklevoll (1928–1996), norjalainen poliitikko
* Kirsten Neuschäfer (s. 1982), eteläafrikkalainen kilpapurjehtija
* Kirsten Prout (s. 1990), kanadalainen näyttelijä
* Kirsten Rausing (s. 1952), ruotsalainen hevoskasvattaja, urheiluvaikuttaja ja miljardööri
* Kirsten Simms (s. 2004), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
* Kirsten Storms (s. 1984), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Kirsten Thorup (s. 1942), tanskalainen kirjailija
* Kirsten Vangsness (s. 1972), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Kirsten Vlieghuis (s. 1976), alankomaalainen uimari ja olympiamitalisti
* Kirsten Wild (s. 1982), alankomaalainen rata- ja maantiepyöräilijä ja olympiamitalisti
* Kirsten Williamson (s. 1969), kanadalainen näyttelijä
* Kirsten Wright (s. 1998), yhdysvaltalainen jalkapalloilija
* Kirsten Zickfeld (s. 1971), saksalaissyntyinen ilmastotutkija

## Lähteet
K-Kampus

**K-Kampus** on suomalaisen kaupan alan pörssiyritys Keskon pääkonttori, joka sijaitsee Helsingin Kalasatamassa. Se valmistui vuonna 2019, jolloin Kesko muutti sinne vanhasta pääkonttoristaan Katajanokalta, joka oli ollut käytössä vuodesta 1940.

Seitsenkerroksinen rakennus käsittää kokonaisen korttelin Hermannin rantatien, Kalasatamankadun, Työpajankadun ja Tukkutorinkujan välissä. Sen on suunnitellut JKMM Arkkitehdit pääsuunnittelijanaan Juha Mäki-Jyllilä. Rakennuksessa on työtilat noin 1&nbsp;800 henkilölle.

Vuonna 2015 yrityksen tarkoituksena oli muuttaa Ruskeasuolle, mutta henkilöstömäärän kasvettua entisestään Kesko tarvitsi suuremmat toimitilat. Kesko ilmoitti muutostaan kesällä 2016, ja tammikuussa 2017 alettiin rakentaa uutta toimitilaa Kalasatamaan. Rakennuttajana toimi Keskinäinen työeläkevakuutusyhtiö Varma, joka vuokrasi rakennuksen Keskolle pitkällä vuokrasopimuksella.

Rakennuksen harjannostajaisia vietettiin 6. syyskuuta 2018. Rakentaminen toteutettiin osaurakkana, jossa kilpailutettiin jokainen urakoinnin osa-alue. Noin kahden ja puolen vuoden jälkeen rakennus valmistui kesällä 2019, ja se otettiin täysimittaisesti käyttöön syksyn 2019 aikana.

## Kuvaus
### Arkkitehtuuri
Rakennuksen julkisivu muodostuu vaaleasta tiilestä, hiotusta valkoisesta betonista ja suurista ikkunoista. Katutason arkadikatot ja ylimmän kerroksen kattoterassi on päällystetty puulla.

Sisätiloissa puu on hallitsevampi elementti tammilattioissa ja mäntykatoissa. Rakennuksen keskus on lasikattoinen valopiha, jossa sijaitsee suuret portaat. Huoneet kiertyvät neljäkerroksisen valopihan ympärille. Työskentely- ja taukotilat erottuvat kukin toisistaan eri värein ja kalustein sisustettuna.

### Rakenteet ja tekniikka
Rakentamista varten tontilta kaivettiin maata noin 45&nbsp;000 m³, ja lisäksi peruskalliota louhittiin noin 5&nbsp;500 m³. K-Kampuksen kellarikerros on valettu paikalleen betonikaukalona. Sen vesitiiviys saavutettiin suihkuinjektoimalla terässeinien ja peruskallion välit. Kellarissa olevat pysäköintihallit yltävät aina merenpinnan alapuolelle. Rakennuksen välipohjat ovat ontelolaattaa. Sisätiloissa betonia on käytetty esimerkiksi valopihan parvien ulokerakenteissa.

Talotekniikassa hyödynnetään tekoälyä, joka mahdollistaa energiatehokkaamman valaistuksen, lämmityksen ja ilmastoinnin. Rakennuksen hissit ovat Koneen valmistamat.

## Kuvia

Tiedosto:Facade of K-Kampus in Kalasatama, Helsinki, Finland, 2020.jpg|Julkisivua.
Tiedosto:From southside of K-Kampus in Kalasatama, Sörnäinen, Helsinki, Finland, 2021 July.jpg|Tiiliset tukipilarit.
Tiedosto:Majakka high-rise seen from Työpajankatu in Kalasatama, Helsinki, Finland, 2019.jpg|Rakennus hieman avaamisen jälkeen tornitalojen vasemmalla puolella.
Tiedosto:K-Kampus by Kalasatamankatu in Kalasatama, Sörnäinen, Helsinki, Finland, 2021 July.jpg|Rakennus Kalasatamankadun puolelta.


## Lähteet
Valkosipulipuristin

**Valkosipulipuristin** on keittiöväline jolla voi puristaa valkosipulin kynnen hienojakoiseksi. Kynttä ei tarvitse kuoria, koska kuoret jäävät puristimen säleikköön. Vaihtoehtoinen menetelmä on käyttää veistä valkosipulin hienontamiseen. Valkosipulipuristinta suositellaan vain kylmien ruokien valmistamiseen, sillä puristimella hienonnettu sipuli palaa herkemmin kuin veitsellä hienonnettu.

Valkosipulipuristinta voidaan käyttää myös muiden pienikokoisten ruoka-aineiden murskaamiseen, kuten oliivit ja kaprikset.

## Lähteet
Lotus Software

**Lotus Software** oli yhdysvaltalainen ohjelmistotalo, joka perustettiin 1982. Se kuului aikoinaan kolmen suurimman ohjelmistojen tuottajan joukkoon.
IBM osti Lotuksen 1995. IBM myi yhtön jäänteet intialaiselle HCLTechille vuonna 2018.

Lotuksen ensimmäinen ohjelma oli esitysgrafiikkaohjelma Lotus Executive Briefing System Apple II -koneelle.
Lotus tunnetaan etenkin Lotus 1-2-3-taulukkolaskentaohjelmasta, joka julkaistiin IBM PC:lle vuonna 1983.
Lisäksi yhtiö julkaisi sähköposti- ja työryhmäohjelmiston Lotus Notes (nyk. HCL Domino) vuonna 1989.

Lotus Development Corporationin perustivat Mitch Kapor ja Jonathan Sachs vuonna  1982.
Kapor oli työskennellyt VisiCorpilla, joka julkaisi ensimmäisen kotitietokoneille tehdyn taulukkolaskentaohjelman VisiCalc.

Lotus kehitti taulukkolaskentansa uudelle IBM PC -alustalle. Ohjelma oli selvästi nopeampi kuin kilpailijansa, sillä se oli kehitetty assembler-kielellä ja hyödynsi tulostuksessaan suoraan IBM PC:n näyttömuistiin kirjoitusta.Lotus 1-2-3 julkaistiin 26. tammikuuta 1983 ja se löi kilpailijansa, joihin kuuluivat VisiCalc, Microsoftin Multiplan, CP/M:llä toimiva Supercalc ja Context MBA. Lotus meni pörssiin lokakuussa 1983.
Lotus 1-2-3:n valtakausi oli lyhyt, sillä jo 1980-luvun lopussa Excel ja Quatro Pro veivät sen markkinoita.

## IBM:n alaisuudessa

IBM kaappasi Lotus Developmentin vihamielisellä valtauksella 1995.
IBM maksoi yhtiön osakkeista 3,5 miljardia dollaria käteistä. IBM säilytti yhtiön tavaramerkin ja piti sen PC-koneille tarkoitettujen ohjelmistojen strategiansa keskipisteessä. Lotus Notesin myynti tuplaantui joka vuosi IBM:n alaisuudessa. 
Monet Lotuksen ohjelmat julkaistiin Microsoft Windowsin lisäksi IBM:n omalle OS/2-käyttöjärjestelmälle.

1990-luvun alussa Lotus oli ostanut Samnan ja sai AmiPro-tekstinkäsittelyohjelman, josta tuli Lotus Word Pro 96.
Muita yritysostoja olivat brittiläinen Threadz, josta tuli Lotus Organizer ja 
Approach Software, josta Lotus sai Approach-tietokannan.

Toimisto-ohjelmista koottiin paketti Lotus SmartSuite, joka julkaistiin Windowsille ja OS/2:lle. Paketti kilpaili Microsoft Officen kanssa. Kostoksi Microsoft esti IBM:ää saamasta Windows 95 -lisenssiä.

Lopulta IBM julkaisi Lotus Symphony -ohjelmapaketin vuonna 2007 ilmaiseksi vaihtoehdoksi Officelle.
Tämän ohjelmapaketin kehitystä jatkettiin vuoden 2012, jolloin IBM lahjoitti koodin Apache Software Foundationille, joka oli myös saanut OpenOffice.orgin Oraclelta.

IBM luopui Lotuksen nimen käytöstä 2012. 

## Lähteet
Antti Oravainen

**Antti Oravainen** (1863–1933) oli suomalainen Pielavedellä asunut kansansoittaja.

Antti Oravaisen isä oli kirvesmies ja hän jatkoi itse isänsä ammatissa. Ensimmäisen kotitekoisen viulunsa Oravainen sai jo 8-vuotiaana ja hän esiintyi Pielavedellä ja lähipitäjissä soittaen viulullaan polskia, polkkamasurkoita, jenkkoja ja sottiiseja.

Antti Oravainen oli mestaripelimanni Tuure Niskasen oppi-isä 1920-luvulla.

## Lähteet
Due vite

**Due vite** () on italialaisen laulajan Marco Mengonin kappale, joka julkaistiin 8. helmikuuta 2023. Mengoni osallistui kappaleella vuoden 2023 Sanremon musiikkifestivaaleille ja voitti kilpailun. Täten hän edusti kappaleella Italiaa vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa Liverpoolissa. Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 350 pistettä ja sijoittui neljänneksi.

## Listasijoitukset

## Lähteet
Karlo Haapiainen

**Karlo Haapiainen** (s. 1988) on suomalainen näyttelijä, kirjailija ja laulaja. Hän on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi Taideyliopiston Teatterikorkeakoulusta 2022.

Haapiaisen esikoisteos kirjailijana oli vuonna 2022 julkaistu *Sigfried Holopaisen valitut kokemukset*. Haapiainen on myös Karlo Haapiainen & Varaslähtö -yhtyeen solisti ja sen kappaleiden sanoittaja. Vuonna 2014 hän on osallistunut laulajana myös Seinäjoen Tangomarkkinoiden tangolaulukilpailuun.

Haapiainen on valmistunut kauppatieteen kandidaatiksi Lappeenrannan teknillisestä yliopistosta vuonna 2013. Näyttelemistä ennen teatterikorkeakoulua hän on opiskellut Lahden kansanopiston teatterilinjalla 2013–2014.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Karlo Haapiaisen profiili Näyttelijäliiton sivuilla
* Karlo Haapiaisen teatterirooleja Ilona-esitystietokannassa
Vilho Malin

**Vilho Malin** (5. helmikuuta 1865 Kalvola – 10. tammikuuta 1938 Läskelä) oli suomalainen baptistisaarnaaja. Malin toimi saarnaajana Yhdysvalloissa sekä Suomessa muun muassa Hammaslahdella sekä Tampereen baptistiseurakunnassa. Malin siirtyi Vapaakirkkoon vuonna 1935.

## Elämäkerta
Malin tuli uskoon 1800-luvun loppupuolella ja hän liittyi Suomen Baptistikirkkoon ollen yhdyskunnan ensimmäisiä työntekijöitä. Alkuaikoina Malin työskenteli Pohjois-Karjalassa ja hänen työnsä kautta uskoon tuli satoja.

Vuonna 1907 Malin kutsuttiin Yhdysvaltoihin, jossa hänen perheensä asettui Michiganin osavaltioon. Malin toimi viisi vuotta Hancockin suomalaisen baptistiseurakunnan saarnaajana.

Vuonna 1912 Malinit vierailivat Suomessa pitäen kokouksia ympäri maata. Samana vuonna he aloittivat Yhdysvalloissa Fitchburgin baptistiseurakunnan palveluksessa. Malinit palasivat pysyvästi Suomeen vuonna 1917 ja asettuivat asumaan Sortavalaan, josta käsin pastori Malin teki matkoja muualle Suomeen ja vielä kolmannen Amerikan matkansa.

Malin toimi muun muassa Hammaslahdella. Tampereen seurakunnan saarnaaja Malin oli vuodet 1927–1928. Vuonna 1935 Hammaslahden seurakunta purkautui ja Malinit liittyivät Joensuun vapaaseurakunnan jäseneksi. Voimiensa vähennyttyä Malin perusti pienen vaateliikkeen Läskelään, jota ehti hoitaa yhdessä vaimonsa kanssa pari vuotta.

## Lähteet
*  

### Viitteet
Tero Erkkilä

**Tero Tatu Juhana Erkkilä** (s. 9. maaliskuuta 1974 Lahti) on suomalainen politiikan tutkija, joka on toiminut yleisen valtio-opin professorina Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa 1. tammikuuta 2020 lähtien. Hän on ollut myös valtio-opin dosentti Turun yliopistossa vuodesta 2015 lähtien.

Erkkilä valmistui valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2000 ja väitteli valtiotieteiden tohtoriksi samassa yliopistossa vuonna 2010. Erkkilä kertoo tutkivansa ”transnationaalista hallintoa, julkisia instituutioita ja kollektiivisia identiteettejä”.

Erkkilä on toiminut myös Jouko Skinnarin eduskunta-avustajana vuosina 1998–2001.

## Julkaisut

* Tero Erkkilä & Teija Tiilikainen: *Avain EU-käsitteisiin*. Helsinki: Eurooppatiedotus, 2008.
* Tero Erkkilä: *Reinventing Nordic openness: transparency and state information in Finland* (väitöskirja). Helsinki: Helsingin yliopisto, 2010.
* Tero Erkkilä: *Government Transparency: Impacts and Unintended Consequences*. Lontoo: Palgrave Macmillan, 2012.
* Tero Erkkilä (toim.): *Global University Rankings: Challenges for European Higher Education*. Lontoo: Palgrave Macmillan, 2013.
* B. Guy Peters, Tero Erkkilä & Patrick von Maravić: *Public Administration: Research Strategies, Concepts, and Methods*. Lontoo: Routledge, 2015.
* Tero Erkkilä & Ossi Piironen: * Rankings and Global Knowledge Governance: Higher Education, Innovation and Competitiveness*. Lontoo: Palgrave Macmillan, 2018.
* Tero Erkkilä: *Ombudsman as a Global Institution: Transnational Governance and Accountability*. Lontoo: Palgrave Macmillan, 2020.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto
* Tero Erkkilä Helsingin yliopiston tutkimusportaalissa
Blanca Paloma

**Blanca Paloma Ramos Baeza** (s. 9. kesäkuuta 1989 Elche, Espanja), tunnettu myös pelkällä nimellä **Blanca Paloma**, on espanjalainen laulaja, lavastussuunnittelija ja pukusuunnittelija. Hän edusti Espanjaa vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa Liverpoolissa kappaleella ”Eaea”, voitettuaan maan karsinnan *Benidorm Fest*in.

## Ura
Blanca Paloma syntyi ja kasvoi Elchessä. Valmistuttuaan Miguel Hernándezin Elchen yliopistosta kuvataiteen kandidaattina hän muutti Madridiin jatkaakseen uraansa.

Vuonna 2022 Blanca Paloma osallistui *Benidorm Fest*iin kappaleella ”Secreto de agua”. Finaalissa hän sijoittui viidennelle sijalle 61 pisteellä.

Seuraavana vuonna hän osallistui *Benidorm Fest*in kappaleella ”Eaea”. Hän esiintyi toisessa semifinaalissa ja pääsi finaaliin. Finaalissa hän sijoittui ensimmäiselle sijalle 169 pisteellä ja siten hän edusti Espanjaa vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa Liverpoolissa.

## Diskografia
### Singlet
* ”Secreto de agua” (2021)
* ”Niña de fuego (canción del fuego fatuo medley)” (2022)
* ”Eaea” (2022)

## Lähteet
Anton Mustonen

**Anton Mustonen** (16. tammikuuta 1875 Nurmes – 1. toukokuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen baptistisaarnaaja. Mustonen toimi kiertävänä matkasaarnaajana sekä hengellisen työn johtajana Helsingissä.

## Elämäkerta
Mustonen syntyi Nurmeksessa ja muutti nuoruusvuosinaan Tampereelle. Siellä hän tuli uskoon ja liittyi 1897 Tampereen baptistiseurakuntaan. Mustonen valittiin 1899 nuorisotyönjohtajaksi ja vuonna 1905 Turun lähetysjuhlilla baptistiyhdyskunnan matkasaarnaajaksi.

Mustonen toimi matkasaarnaajana useilla vapaan kristillisyyden piirissä tuntemattomilla alueilla sekä Pietarissa että Inkerissä.

Vuonna 1925 Mustonen muutti Helsinkiin, jossa hän aloitti hengellisen työn jonka tuloksena syntyi Tabernaakkeli Lähetys ry. Mustonen toimi yhdistyksen johtajana ja saarnaajana kuolemaansa saakka. Vuosina 1907–1921 Mustonen toimi baptistiyhdyskunnan hallituksessa.

Mustonen esiintyi viimeisen kerran julkisesti vuoden 1940 kesäjuhlilla Tampereella.

## Lähteet
*  

### Viitteet
Roman Simovytš

**Roman Simovytš**, , (28. helmikuuta 1901 Snjatyn, Galitsia – 30. heinäkuuta 1984 Lviv, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen säveltäjä ja opettaja.

Simovytš opiskeli säveltämistä ja Vilém Kurzin oppilaana pianonsoittoa Prahan konservatoriossa ja myöhemmin säveltämistä Vítězslav Novákin oppilaana. Hän toimi vuodesta 1936 opettajana Drohobytšissa ja Stanyslavivissa (nyk. Ivano-Frankivsk) ja opetti vuodesta 1951 Lvivin konservatoriossa, jossa professorina 1963 alkaen. Hän on säveltänyt baletin *Sopilka Dovbuša* (1948), seitsemän sinfoniaa, sinfonisia runoja ja paljon pienimuotoisia sävellyksiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Simovych, Roman Ukrainian Live
Esteri Mäki

**Esteri Mäki** (1. lokakuuta 1906 Kylmäkoski – 24. joulukuuta 1963 Jyväskylän maalaiskunta) oli suomalainen baptistievankelista. Mäki toimi evankelistana Pirkanmaan eteläosissa sekä Keski-Suomessa vuodesta 1952 lähtien.

Mäki toimi aluksi vapaakirkollisten piirissä, mutta siirtyi baptisteihin myöhemmin. Hän toimi hengellisessä työssä vuodesta 1947 lähtien täysipäiväisesti. Alkujaan Mäki työskenteli kotiseudullaan Kylmäkoskella ja sen lähiympäristössä.

Vuonna 1952 Mäki muutti Keski-Suomeen, missä hän työskenteli loppuikänsä. Hän raivasi uusia alueita, joissa vapaakristilliset julistajat eivät olleet aikaisemmin toimineet. Vuodesta 1957 lähtien Mäki asui Kolun kunnalliskodissa.

## Lähteet
*  

### Viitteet
Frans Leonard Lindbohm

**Frans Leonard Valdemar Lindbohm** (31. heinäkuuta 1882 Uurainen – 22. helmikuuta 1952 Mikkeli) oli suomalainen evankelis-luterilaisen kirkon pappi (1908–1917) ja myöhemmin baptistisaarnaaja.

## Elämäkerta
### Ura kirkon pappina
Lindbohm valmistui Kuopion yhteiskoulusta ylioppilaaksi vuonna 1902 ja suoritti teologisen erotutkinnon 1908. Lindbohm vihittiin papiksi 1908 ja hänet määrättiin Sortavalan papiston apulaiseksi sekä Suomen Evankelisen Seuran saarnaajaksi. Lindbohm toimi myös uskonnonopettajana Sortavalan seminaarissa.

Lindbohm valittiin vuonna 1909 Aunuksen kirkkoherraksi, mutta kuvernööri ei sallinut hänen astua virkaan. Kotiuduttuaan Lindbohm hakeutui Suomen Lähetysseuraan nuorisotyöntekijäksi.

### Ura baptistisaarnaajana
Lindbohm erosi papin virasta ja luterilaisesta kirkosta vuonna 1917. Taustalla oli vakuuttuneisuus, ettei hän kykenisi enää toimimaan lapsikasteen pohjalla. Lindbohm liittyi ensin helluntaiherätykseen ja toimi evankeliumin julistustyössä. Vuonna 1931 Lindbohm liittyi Suomen Baptistikirkkoon ja samana vuonna hänet valittiin ulkomaan sihteeriksi. Vuonna 1932 Lindbohm liittyi yhdyskunnan hallitukseen.

Lindbohmin esiintymistä on kuvattu kuvarikkaaksi ja sydämelliseksi; hän osasi huomioida olosuhteet ja valitsi tekstit tilanteen mukaan. Lindbohm puhutteli erityisesti teollisuudessa työskenteleviä ja piti lukuisia puhetilaisuuksia eri teollisuuslaitoksissa.

## Lähteet
*  

### Viitteet
Jaakko Nostaja

**Jaakko Nostaja** (20. elokuuta 1867 Jurva – 26. joulukuuta 1901 Vaasa) oli suomalainen puuseppä ja baptistisaarnaaja. Nostajaa pidetään suomalaisen baptistiliikkeen merkkimiehenä sekä järkkymättömänä julistajana. Nostaja toimi erityisesti Etelä-Pohjanmaalla, mutta hän ulotti julistusmatkansa myös sen ulkopuolelle.

## Elämäkerta
Vuonna 1889 Nostaja valittiin Jurvan baptistiseurakunnan johtajaksi ja saarnaajaksi. Hänen vaikutuksestaan Jurvan seurakunta kasvoi suuresti. Vuosina 1894–1895 Nostaja oli oppilaana ruotsalais-suomalaisessa saarnaajakoulussa Vaasassa ja Petolahdella. 
 
Nostaja teki vuonna 1897 julistusmatkan Poriin ja Luvialle polkupyörällä. Nostajan evankelioimismatka kesti kaksi kuukautta. Nostaja suunnitteli suomalaisen baptistiyhdyskunnan perustamista, mutta se jäi toteutumatta ruotsinkielisten vastustuksen vuoksi. Nostaja oli *[[Totuuden Kaiku]]* -lehden perustajajäsen ja kirjoitti aktiivisesti artikkeleita. Hän kuoli yllättäen 34-vuotiaana tapaninpäivänä 1901.

## Lähteet
*  

### Viitteet
Hanna Rönkä

**Hanna Rönkä** (27. elokuuta 1887 Iisalmi – 29. syyskuuta 1949 Joensuu) oli suomalainen baptistievankelista. Rönkä toimi aluksi Pelastusarmeijan upseerina ja myöhemmin baptistisena evankelistana.

Rönkä kasvoi herännäiskodin ilmapiirissä ja tuli uskoon 14-vuotiaana Pelastusarmeijan kokouksessa. Myöhemmin Rönkä suoritti Pelastusarmeijan kadettikoulun ja omistautui kokonaan tähän työhön. Rönkä vieraili usein baptistien kokouksissa, joissa hän tutustui evankelista Jenny Vuojärveen. Rönkä ja Vuojärvi ryhtyivät pitämään yhdessä baptistisia kokouksia.

Vuonna 1919 Rönkä meni J. G. Kokin kasteelle baptistien kesäjuhlilla ja liittyi Hammaslahden baptistiseurakuntaan. Rönkä kiersi ympäri Suomea julistustyössä ja erityisesti hänen työnsä tuli tunnetuksi Karjalassa. Rönkä kuoli syöpään vuonna 1949.

## Lähteet
*  

### Viitteet
Kustaa Vilhelm Siiriäinen

**Kustaa Vilhelm Siiriäinen** (6. huhtikuuta 1876 Ristiina – 30. tammikuuta 1946) oli suomalainen koneasiamies ja baptistisaarnaaja. Siiriäinen tuli uskoon Vapaiden Evankelisten Kristittyjen piirissä nuoruusvuosinaan ja tutustui pian suomalaiseen baptistiliikkeeseen. Siiriäinen liittyi baptisteihin 1900-luvun vaihteessa. 

Siiriäinen toimi 1900-luvun vaihteessa kiertävänä koneasiamiehenä pääasiassa Raja-Karjalassa. Työnsä ohessa Siiriäinen alkoi julistaa evankeliumia kahdenkeskisissä keskusteluissa ja yleisissä kokouksissa. Hän jätti myöhemmin koneasiamiehen tehtävät ja omistautui kokonaan saarnaajaksi. Siiriäinen teki usein saarnamatkoja Inkeriin.

Vuonna 1913 Siiriäinen valittiin suomalaisen baptistiyhdyskunnan hallitukseen ja palveli tässä tehtävässä vuosikymmenien ajan. Siiriäistä on kuvattu uskolliseksi, tyyneksi ja asialliseksi saarnaajaksi, joka oli luonteeltaan vakava ja harkitseva.

## Lähteet
*  

### Viitteet
Edvard Tervonen

**Edvard Tervonen** (1. maaliskuuta 1868 Pietari – 9. marraskuuta 1948 Oulainen) oli baptistisaarnaaja. Tervonen toimi baptistiliikkeen matkasaarnaajana sekä seurakunnan johtajana Keski-Pohjanmaalla parinkymmenen vuoden ajan.

## Elämäkerta
Tervonen syntyi Pietarissa 1868 ja hän vietti lapsuus- ja nuoruusvuotensa Neva-joen rannalla, vastapäätä Pietari-Paavalin linnaa. Tervonen tutustui kristinuskoon äitinsä välityksellä. Tervonen alkoi vierailla Pietarissa uskovaisten kokouksissa.

Tervosesta tuli 1800-luvun lopulla saarnaaja ja samalla hän siirtyi Suomeen julistustyöhön. Tervonen liikkui ympäri Suomea ja välillä hän vieraili Inkerissä ja Pietarissa. Tervonen työskenteli noin parinkymmenen vuoden ajan Oulaisissa, missä hänen ympärilleen muodostui pieni seurakunta. Vuonna 1924 perhe muutti sieltä pois, mikä oli raskas isku seurakunnalle.

Tervonen toimi vuosikymmenten ajan myös *[[Totuuden Kaiku]]* -lehden avustajana.

## Lähteet
*  

### Viitteet
Toivo Tervonen

**Toivo Tervonen** (4. syyskuuta 1904 Pietarsaaren maalaiskunta – 6. marraskuuta 1977) oli baptistisaarnaaja. Tervonen toimi baptistiliikkeen nuorisosihterinä, Turun baptistiseurakunnan saarnaajana sekä Yhdysvalloissa.

## Elämäkerta
Tervonen syntyi Forsbyssä 1904 baptistisaarnaaja Edvard Tervosen perheeseen ja koki omakohtaisen uskoontulon jo nuorena. Uuden murroksen hän koki äitinsä kuolinvuoteella 1929, jolloin hän lupasi elämänsä julistustyöhön.

Tervonen opiskeli ruotsinkielisten baptistien saarnaajakoulussa Vaasassa ja työskenteli pääasiassa suomalaisella kentällä. Tervonen tuli tunnetuksi ympäri Suomen nuorisosihteerinä ja oli mukana monissa sen ajan herätyksissä. Vuonna 1932 Tervonen palveli Turun baptistiseurakunnan saarnaajana.

Vuonna 1936 Tervoset lähtivät Yhdysvaltoihin ja he työskentelivät myös Kanadassa. Tervoset välittivät evankeliumia radion välityksellä suomeksi ja englanniksi. Eeva-puolison kuoltua Toivo Tervonen sai uuden avun evankeliumityöhönsä avioituessaan Helena-vaimonsa kanssa 1946.

Vuonna 1963 Helena ja Toivo Tervonen sekä David-poika vierailivat Suomessa. He olivat mukana baptistiyhdyskunnan kesäkonferenssissa Vaajakoskella.

## Lähteet
*  

### Viitteet
Topias Vainonen

**Topias Vainonen** (7. joulukuuta 1904 Inkeri – 2. lokakuuta 1967 Yhdysvallat) oli suomalainen baptistisaarnaaja. Vainonen toimi suomalaisen baptistiliikkeen matkasaarnaajana ja seurakunnan johtajana Kanadassa ja Yhdysvalloissa.

## Elämäkerta
Vainonen syntyi Inkerissä 1904. Kansakoulun jälkeen hän meni opettajaseminaariin tarkoituksenaan valmistua opettajaksi. 1920-luvulla paikkakunnalla oli kuitenkin herätystä, ja Vainonen tuli uskoon. Vainosen äiti oli kristitty, mutta isä ankara uskonnon vastustaja.

Uskoontulonsa jälkeen Vainonen joutui lähtemään kotoa, ja hän pakeni saarnaaja August Jauhiaisen luokse. Vainonen alkoi todistaa uskosta. Vuoden 1930 paikkeilla evankeliumin julistaminen Inkerissä muodostui suorastaan mahdottomaksi. Vainonen vangittiin, ja hänet karkotettiin kolmeksi vuodeksi pakkotyöhön Suomen rajan läheisyyteen. Hän pakeni Suomeen 7. joulukuuta 1930.

Vainonen saapui Suomessa Tampereelle, jossa hän otti innokkaasti osaa seurakuntatyöhön. Vuonna 1933 hän matkusti Viroon ja viipyi siellä pari vuotta opiskelemassa Tallinnassa Viron baptistien teologisessa seminaarissa.

Vuonna 1938 Vainonen matkusti Kanadaan ja työskenteli Toronton suomalaisessa baptistiseurakunnassa. Vuonna 1949 hän muutti Yhdysvaltoihin ja toimi Painesvillen baptistiseurakunnan johtajana kuolemaansa saakka.

## Lähteet
*  

### Viitteet
Matti Nurmela

**Matti Nurmela** (29. joulukuuta 1884 Jurva – 19. helmikuuta 1940 Jurva) oli suomalainen puuseppä ja baptistisaarnaaja. Nurmela toimi Jurvan baptiseurakunnan pitkäaikaisena johtajana.

## Elämäkerta
Nurmela syntyi baptistiperheeseen ja oli kosketuksissa hengellisten asioiden kanssa jo varhain. Uskonratkaisunsa Nurmela teki kuitenkin vasta 26-vuotiaana J. G. Kokin ulkoilmakokouksessa Viitalan pihamaalla.

Nurmela oli ammatiltaan puuseppä ja saavutti myöhemmin jakamatonta suosiota. Nurmela hoiti sekä kunnan että osuustoimintaliikkeen monia luottamustehtäviä.

Pian uskoon tulonsa jälkeen Matti Nurmela valittiin Jurvan baptistiseurakunnan saarnaajaksi ja muutamia vuosia myöhemmin sen johtajaksi. Näissä tehtävissä Nurmela toimi kuolemaansa saakka.

Nurmelaa on luonnehdittu ennen kaikkea hengellisenä puhujana. Nurmelan saarnat olivat Kristus-keskeisiä.

## Lähteet
*  

### Viitteet
Hot rod

**Hot rod** on auto, jonka nopeutta ja kiihtyvyyttä on parannettu virittämällä tai vaihtamalla osia. Hot rod -kulttuuri on suosittua lähtömaansa Yhdysvaltojen lisäksi Kanadassa, Australiassa, Isossa-Britanniassa, Ruotsissa ja Suomessa. Hot rodin harrastajat esittelevät työnsä tuloksia autonäyttelyissä, joista merkittävimpiä on yhdysvaltalainen Detroit Autorama.

Hot rod -liike sai alkunsa eteläkalifornialaisten nuorten 1920- ja 1930-luvuilla perustamista autokerhoista, joissa jaettiin tietoa, käytiin vaihtokauppaa autonosilla ja ajettiin kilpaa kuivilla järvenpohjilla autiomaassa. Termin ’hot rod’ on arveltu alun perin tarkoittaneen varastettua autoa, johon vaihdettiin moottori ja muita osia sekä uusi maalipinta. Vuonna 1948 Robert E. Petersen alkoi julkaista *Hot Rod* -lehteä eikä mennyt kauaakaan, kun aihetta käsitteleviä lehtiä ilmestyi useita ja hot rodista tuli yleisesti hyväksytty kilpa-autoilun muoto.

Nykyään hot rod -kulttuuri on levinnyt ympäri maailmaa, myös Suomeen. Harrastajien keskuudessa ovat suosittuja etenkin 1920- ja 1930-lukujen Ford-mallit. Ilmiön pohjalta on tehty myös useita elokuvia ja televisiosarjoja, kuten *[[Svengijengi ’62]]* ja *[[Top Gear]]*.

## Katso myös
* Finnish Hot Rod Association harrasteajoneuvojärjestö ja lajijärjestö
* V8-Magazine suomalainen autoharrastajien aikakauslehti

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2023 – miesten pikakilpailu

Miesten pikakilpailu ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2023 järjestettiin 11. helmikuuta 2023.

## Tulokset
Kilpailu alkoi kello 14.30.

## Lähteet
CAMM (ohjus)

**CAMM** () on MBDA:n ilmatorjuntaohjusten perhe. Ohjusperhe on tarkoitettu käyttöön maalta, mereltä ja ilmasta torjumaan nopeita lentokoneita, helikoptereita ja risteilyohjuksia sekä matalalla lentäviä meriohjuksia. Ohjus on kehitetty Yhdistyneen kuningaskunnan tarpeisiin, jossa se on osa Future Local Anti-Air Defence System (FLAADS) -järjestelmää Type 23 -frigateissa nimellä Sea Ceptor. Ohjus korvasi aiemman Sea Wolfin. Maalta laukaistavasta mallista käytetään nimeä Land Ceptor.

## Lähteet
Taras Mykyša

**Taras Mykyša**, , (2. helmikuuta 1913 Pryimivka (nyk. Pryimivštšyna), Lubnyn piiri, Pultavan kuvernementti – 15. maaliskuuta 1958 Buenos Aires, Argentiina) oli ukrainalainen pianisti, opettaja ja säveltäjä. Hänen isänsä oli oopperalaulaja Myh'ailo Mykyša.

Mykyša opiskeli Kiovassa ja Moskovassa ja sittemmin vuodet 1927–1933 Wienissä säveltämistä opettajanaan Joseph Marx. Hän valmistui 1930. Hän opiskeli pianon mestarikoulussa opettajanaan Paul Weingarten ja valmistui sekä teoriasta että pianonsoitosta 1933. Hän aloitti esiintymiset solistina 1933. Hän luopui neuvostokansalaisuudesta 1935 ja jäi länteen, jossa hän kiersi esiintymässä. Hän työskenteli pianonsoitonopettajana vuodesta 1947 Buenos Airesissa. Hänen tuotantoonsa kuuluu ukrainalaiseen kansanmusiikkiin perustuvia pianosävellyksiä.

## Lähteet
Laurent Muhlethaler

**Laurent Muhlethaler** (s. 27. syyskuuta 1997) on ranskalainen yhdistetyn hiihtäjä.

Muhlethaler kilpaili ensimmäisen kerran arvokilpailuissa Lahden MM-kilpailuissa 2017, missä hän sijoittui suurmäen kilpailussa 38:nneksi ja joukkuekilpailussa seitsemänneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui suurmäen kilpailussa 28:nneksi, normaalimäen kilpailussa 42:nneksi ja joukkuekilpailussa kuudenneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui normaalimäessä 12:nneksi ja suurmäessä yhdeksänneksi. Joukkuekilpailussa sekä parisprintissä hän kilpaili Ranskan kuudenneksi sijoittuneissa joukkueissa. Pekingin olympialaisissa 2022 Muhlethaler sijoittui normaalimäessä 28:nneksi, suurmäessä 26:nneksi ja joukkuekilpailussa viidenneksi.  Planican MM-kilpailuissa 2023 hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa 12:s ja suurmäen vastaavassa kilpailussa 13:s. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 hän oli normaalimäen ja 7,5 kilometrin hiihto-osuuden Individual Compact -kilpailussa kymmenes.

Yhdistetyn maailmancupissa Muhlethaler kilpaili ensimmäisen kerran Lillehammerissa joulukuussa 2015. Ensimmäisen kerran maailmancupin pisteille hän pääsi oltuaan 28:s Rukalla marraskuussa 2016. Ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui oltuaan seitsemäs Klingenthalissa helmikuussa 2021. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa hän saavutti helmikuussa 2023 Schonachin toisessa kilpailussa oltuaan kolmas. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli samalla kaudella kahdeksas. Maaliskuussa 2025 hän sijoittui Lahden Gundersen-kilpailussa kolmanneksi.

Nuorten MM-kilpailuissa Muhlethaler on saavuttanut kaksi mitalia Soldier Hollowin kilpailuissa 2017. Normaalimäen ja 5 kilometrin kilpailussa hän saavutti pronssia ja joukkuekilpailussa hopeaa.

## Lähteet
Luettelo Turun hautausmaista

**Luettelo Turun hautausmaista** käsittää Turun kaupungin alueella sijaitsevat 13 hautausmaata. 

## Hautausmaista

Turun hautausmaa on kaupungin evankelis-luterilainen päähautausmaa. Se perustettiin vuonna 1807, aluksi 1,5 hehtaarin alueelle. Sitä on laajennettu 1800- ja 1900-luvuilla yhteensä 12 kertaa, ja sen pinta-ala on nykyään lähes 60 hehtaaria. Hautausmaan maapohjan omistaa Turun kaupunki. Valtaosaa hautausmaasta hallitsee Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymä.

Alueella on 1820-luvulta lähtien ollut myös ortodoksinen hautausmaa. Se päätyi vuonna 1927 Turun ortodoksisen seurakunnan hallintaan. Pian sen jälkeen ortodoksinen seurakunta ja Pyhän Birgitan ja autuaan Hemmingin katolinen seurakunta päätyivät ratkaisuun, jossa katolinen seurakunta osti ortodoksiselta seurakunnalta alueen katoliselle hautausmaalle. Se vihittiin käyttöön vuonna 1935 ja se oli vuoteen 2018 asti Suomen ainoa katolinen hautausmaa. Turun hautausmaalla on ollut juutalainen hautausmaa 1800-luvulta asti ja Suomen Islam-yhdistyksen hautausmaa vuodesta 1915 lähtien. Nämä neljä pientä hautausmaata on lohkottu omiksi tiloiksi vuonna 2016.

Turun hautausmaa kuuluu Museoviraston inventoinnin perusteella valtioneuvoston vuonna 2009 vahvistamaan valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen kokoelmaan. Myös Kakskerran, Katariinan ja Maarian vanhojen kivikirkkojen ympärillä olevat hautausmaat ovat suojeltuja valtakunnallisesti merkittäviä rakennettuja kulttuuriympäristöjä.

Runosmäessä, Kärsämäen kaupunginosan kupeessa on evankelis-luterilaisen hautausmaan lisäksi kaupungin omistama, vuonna 1993 perustettu kunnallinen hautausmaa, josta on toteutettu vain islamilaisille tarkoitettu osa.

Itäharjun kolerahautausmaa on otettu käyttöön vuonna 1831, jolloin Suomeen tuli ensimmäinen koleraepidemia. Kolera levisi Turkuun myös kahdesti 1840-luvulla ja lievempiä epidemioita oli vielä 1850-luvulla ja sen jälkeenkin. Näiden myöhempien epidemioiden uhreja on mahdollisesti haudattu myös Itäharjulle. Hautausmaan kiviaita on rakennettu vuonna 1837 tai 1838. Hautausmaahan ei tiettävästi ole haudattu enää 1900-luvun puolella. Maa-alueen omistaa ja sitä hoitaa kaupunki. Kolerahautausmaa on suojeltu muinaismuistolain perusteella kiinteänä muinaisjäännöksenä. Hautausmaalla on jäljellä vain muutama kivinen hautamuistomerkki.

## Luettelo

## Lähteet
* Turun karttapalvelu

### Viitteet
Kristin

**Kristin** on vanha kristillisperäinen naisen etunimi. Se on Kristinan ja Kristinen lyhentymä, jota on käytetty Ruotsissa kastenimenä jo 1100-luvulla.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2023 mennessä tilastoitu noin 740 Kristin-nimistä naista.

## Nimipäivä
Norjassa Kristinillä on nimipäivä 24. heinäkuuta.

## Tunnettuja Kristinejä
* Kristin Armstrong (s. 1973), yhdysvaltalainen maantiepyöräilijä ja olympiavoittaja
* Kristin Bekkevold (s. 1977), norjalainen jalkapalloilija ja olympiavoittaja
* Kristin Bengtsson (s. 1970), ruotsalainen jalkapalloilija
* Kristin Cashore (s. 1976), yhdysvaltalainen kirjailija
* Kristin Chenoweth (s. 1968), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
* Kristin Auestad Danielsen (s. 1981), norjalainen kirjailija
* Kristin Davis (s. 1965), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Kristin Halvorsen (s. 1960), norjalainen poliitikko
* Kristin Hammarström (s. 1982), ruotsalainen jalkapalloilija
* Kristin Hildebrand (s. 1985), yhdysvaltalainen lentopalloilija
* Kristin Kreuk (s. 1982), kanadalainen näyttelijä
* Kristin Lang (s. 1985), saksalainen pöytätennispelaaja
* Kristin Lehman (s. 1972), kanadalainen näyttelijä
* Kristin Olsoni (1937–2025), suomalainen teatteriohjaaja
* Kristin Otto (s. 1966), saksalainen uimari ja olympiavoittaja
* Kristin Scott Thomas (s. 1960), englantilainen näyttelijä
* Kristin ”Krista” Siegfrids (s. 1985), suomalainen laulaja ja lauluntekijä
* Kristin Størmer Steira (s. 1981), norjalainen maastohiihtäjä, kestävyysjuoksija ja olympiavoittaja
* Kristin Mürer Stemland (s. 1981), norjalainen maastohiihtäjä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Etunimien taivutus: Kristin (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
H.266

**H.266** eli **Versatile Video Coding** (VVC) on videopakkauksen koodekki, joka on ITUn standardi. Aiempaan H.265/HEVC-koodaukseen verrattuna VVC pakkaa 50% pienempään tilaan. Heinäkuussa 2020 Fraunhofer HHI ilmoitti, että standardi oli viimeistelty. H.266 lisensoidaan FRAND-ehtojen mukaan kuten edeltävä koodekki. Lisenssien käsittelyyn ja koodekin käytön edistämiseen on perustettu Media Coding Industry Forum (MC-IF).

Koodekkiin liittyy joukko patentteja.

## Lähteet
Erik Polon

**Erik Johan Polon**, sukunimi alkuaan *Polonus* (8. heinäkuuta 1740 Hollola – 7. heinäkuuta 1821 Helsinki) oli suomalainen kielenkääntäjä, postimestari ja oikeusraatimies.

Polonin vanhemmat olivat Hollolan Uskilan kylässä asunut Hannulan rusthollari Karl Andersson (k. 1785) ja Maria Johansdotter. Hän tuli ylioppilaaksi Turussa 1760 ja opiskeli sitten lakitiedettä Turun akatemiassa. Vuonna 1765 Polon kirjoitti vastinekirjelmän maaherralle kun häntä oli vaadittu sotapalvelukseen vaikka hän vielä opiskeli.

Polon toimi suomen kielen kääntäjänä Tukholmassa ja suomensi virallisia asetuksia. Hän oli Ahvenkosken vt. postikomissaarina Ruotsinpyhtäällä 1786–1787 ja hän sai kuninkaallisen kielenkääntäjän arvonimen vuoden 1790 tienoilla. Suomen sodan jälkeen Polon oli oikeusraatimiehenä Helsingissä 1811–1819. Hän kuoli Helsingissä vuonna 1821.

Vuonna 1790 Polon suomensi ranskalaisen kirjailijan Jacques Mallet du Panin (1749–1800) kirjan *Du péril de la balance politique de l'Europe*. 140-sivuisessa kirjan mukaan Venäjä oli 1700-luvulla kasvattanut itseään naapureidensa kustannuksella ja vaarantanut Euroopan valtiollisen tasapainon. Erityisesti tämä uhka oli kasvanut kirjan mukaan sen jälkeen kun Katariina II nousi Venäjän valtaistuimelle vuonna 1762. Kirjassa väitettiin Ruotsin olleen kokonaan Venäjän armoilla, Venäjän tukeneen salaa myssypuoluetta ja Turun rauhasta alkaen venäläiset olivat pyrkineet salaisilla juonitteluilla erottamaan Suomen Ruotsista. Venäjän Tukholman lähettilään kreivi Rasumovskin kerrottiin vehkeilleen kuningas Kustaa III:ta vastaan kunnes hänet karkotettiin maasta. 

## Suomennoksia
* *Sota artikelit jotka sildä suuriwaldiaisimmalda kuningalda ja herralda, herra [[Kaarle XII|Carle XI]]:dä Ruotzin Göthin ja Wendin kuningalda [et]c. [et]c. [et]c. wuonna 1683. uudistetut ja wahwistetut owat: nyt jällensä hänen kuningall. korkeudensa Ruotzin waldakunnan perindö ruhtinan ia hertuan Carlen armollisimman käskyn jälkeen suomexi käätyt*. Turusa, Prändätty Frenckellin Kirjan=Präntisä, Wuonna 1788
* *Europan waldakundain tasa-woiman waarasta : Suomexi käätty ja präntijn toimitettu Eric Polonilda*.  Turusa, prändätty Frenckellin kirjan-prändisä 1790 (alkuteos *Du péril de la balance politique de l'Europe*)
* *Uudistetut sota artikelit : jälkeen käyttämisexi armejallen ja lauttoillen Ruotsisa, Suomesa ja Pommerisa. Annetut Stockholmin linnasa, sinä 6 päiwänä touko-kuusa 1795. Nyt armollisimman käskyn jälkeen suomexi käätyt ja pränttiin annetut Erik Polonilda*. Turusa, präntätyt Frenckellin kirja-präntisä wuotena 1797

## Lähteet
Hakkoopiirakka

**Hakkoopiirakka** on säkkijärveläinen perinneruoka. Hakkoopiirakan täyte valmistetaan porsaan kylkilihasta ja hakkooraudalla hakatuista perunakuutioista, pelkkää suolaa ja voita mausteena käyttäen. Hakkoopiirakka saa nimensä siitä, että perunat pilkotaan hakkaamalla. Täyte tulee taikinakuoren sisälle, joka puolestaan valmistetaan hapanleipäjuuresta, ruisjauhoista ja vehnäjauhoista.

Säkkijärvi jäi suurimmalta osalta Neuvostoliitolle sotien jälkeen. Säkkijärven Suomen puolelle jääneet osat liitettiin Ylämaahan ja Miehikkälään. Ylämaalla hakkoopiirakkaperinne voi edelleen hyvin ja se on nykyisin ylämaalainen juhlaruoka.

## Lähteet
* Yle
* Ylämaa
* Etelä-Saimaa
* Maaseudun Tulevaisuus
* Ylämaan martat
* Luovutettu Karjala
* Vahvike 
* Länsi-Saimaa
Therac-25

**Therac-25** oli tietokoneohjattu sädehoitolaite, jonka oli valmistanut kanadalainen yritys Atomic Energy of Canada Limited (AECL). Hoitolaite oli osallisena kuudessa säteilyonnettomuudessa Kanadassa ja Yhdysvalloissa vuosina 1985-1987, jossa sädehoidossa olleet potilaat saivat yliannostuksen radioaktiivista säteilyä. Ohjelmointivirheistä johtuvat tapahtumasarjat johtivat siihen, että laite antoi säteilyä satoja kertoja enemmän verrattuna normaaliin annokseen, jonka johdosta potilas vammautui vakavasti tai jopa kuoli. Onnettomuudet korostivat ohjelmointivirheistä johtuvia vaaroja ja riskejä, ja niitä on käytetty esimerkkitapauksina terveysteknologian, ohjelmistotuotannon ja tietokone-etiikan liittyvien riskien osalta.

## Laitteen kuvaus

### Kehityshistoria

Therac-25 oli tyypiltään lineaarikiihdytin, jonka edeltäjiä olivat 1970-luvulla kehitetyt mallit Therac-6 ja Therac-20. Aiemmat mallit AECL oli kehittänyt ranskalaisen CGR-yhtiön kanssa. Mallin numero viittasi käytettävän röntgensäteilyn energiamäärään: Therac-25 pystyi tuottamaan energiamäärältään 25 megaelektronivoltin elektronisuihkun, kun aiemmat mallit pystyivät tuottamaan 6 MeV ja 20 MeV. Therac-25 hyödynsi myös aiemmmissa malleissa käytettyjä ohjelmistoja. Lisäksi aikaisempien mallien tapaan Therac-25 -laitetta ohjattiin PDP-11-sarjan tietokoneella.

### Laitteen toiminnot
Laitteessa oli kolme toimintoa:

* *Kenttävalotila,* joka mahdollisti potilaan ja laitteessa olevan kollimaattorin asettamisen oikeaan asentoon suhteessa toisiinsa valaisemalla hoitoalueen näkyvällä tavallisella valolla
* *Suora elektroniterapia,* jossa kapea elektronisuihku johdettiin potilaaseen magneettien avulla
* *Suuritehoinen säteilyterapia* eli *fotoniterapia,* jossa potilaaseen ohjattiin röntgensäteilyä. Säteily muodostettiin elektronisuihkuvirran avulla joka oli ensin suodatettu. Säteilyterapiaa varten tarvittiin satakertaisesti tehokkaampi elektronisuihkuvirta, kuin elektroniterapiassa.

## Laitteen ongelmat ja ongelmien juurisyyt
Laitteessa oli kaksi merkittävää ohjelmistovirhettä. Ensimmäinen virheistä mahdollisti sen, että jos laitteen operaattori valitsi suuritehoisen säteilyterapia-tilan ennen nopeasti siirtymistä elektroniterapia-tilaan, jäi elektronisuihku suuritehoisempaan tilaan ilman suodatinta. Toinen ohjelmistovirhe johti siihen, että laitteen elektronisuihku pystyi aktivoitumaan myös kenttävalotilassa, jolloin suodatinta ei ollut elektronisuihkun edessä.

Juurisyitä olivat muun muassa:

* AECL ei ollut testannut huolellisesti ohjelmiston ja laitteiston yhteentoimivuutta.
* Ohjelmisto ei sisältänyt virheidenpaljatusta tai virheidenkäsittelyä joka olisi huomannut ohjelmointivirheet tai laitteen virheellisen käytön.
* AECL ei ollut koskaan testannut sädehoitolaitetta kokonaan ohjelmiston ja laitteiston yhdistelmänä omissa testaustiloissaan, vaan laite otettiin käyttöön suoraan sairaalassa.

## Lähteet