open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pupo

**Pupo** (oik. **Enzo Ghinazzi**, s. 11. syyskuuta 1955 Ponticino, Toscana, Italia) on italialainen kevyen musiikin laulaja ja lauluntekijä. Hänen uransa alkoi 1975, ja hänen levyjään on myyty yli 20 miljoonaa kappaletta. Pupon menestyskappaleita ovat muun muassa "Su di noi", "Firenze Santa Maria Novella" ja "Un amore grande", jotka julkaistiin 1980-luvulla. Saman vuosikymmenen loppua kohden Pupon suosio alkoi hiipua, mutta hän löysi uuden uran televisio-ohjelmien juontajana. 1990-luvulla musiikkiuralle löytyi nostetta ulkomailta.

## Ura
Enzo Ghinazzi syntyi Ponticinossa nykyisen Laterina Pergine Valdarnon kunnan alueella. Hän teki levytyssopimuksen Baby Recordsin perustajan Freddy Naggiarin kanssa 1975, jolloin ilmestyi hänen esikoissinglensä "Ti scriverò"/"La compagnia". Naggiar keksi taiteilijanimen Pupo, ja esikoisalbumi *Come sei bella* ilmestyi 1976.

Pupon taiteilijan uran kaupallinen huippu ajoittuu 1980-luvun alkuun, jolloin oli julkaistu albumit *Gelato al cioccolato* (1979) ja *Più di prima* (1980). Jälkimmäinen sisältää menestyskappaleet "Su di noi" ja "Firenze Santa Maria Novella". Pupo osallistui San Remon musiikkifestivaaleihin 1980 kappaleenaan "Su di noi". Menestystä jatkoivat kappaleet "Cieli azzurri" (San Remo 1983) ja "Un amore grande" (San Remo 1984).

1980-luvun puolessa välissä Pupo teki yhteistyötä Fiordalison kanssa, syntyi muun muassa duetto "La vita è molto di più". 1980-luvun jälkeen Pupon levytystahti hiljeni huomattavasti: 1990–2010-luvuilla ilmestyi neljä studioalbumia, joista viimeisenä *Porno contro amore* (2016). Pupon ensimmäiset kokoelma-albumit julkaistiin kymmenen vuotta aktiiviuran alkamisen jälkeen vuonna 1985.

2000-luvulla Pupo on toiminut lukuisten televisio-ohjelmien juontajana (*Affari tuoi*, *I raccomandati*, *Mettiamoci all'opera* ja monet muut).

Pupo on säveltänyt musiikkia myös muille artisteille. Hänen kynästään on lähtöisin milanolaisen pop-trion Ricchi e Poverin suurmenestys "Sarà perché ti amo" (1981). Pupon tuotanto on suosittua myös Italian ulkopuolella, sitä on versioitu saksaksi, ranskaksi, englanniksi ja espanjaksi.

## Diskografia
### Studioalbumit
*Come sei bella (1977)
*Gelato al cioccolato (1979)
*Più di prima (1980)
*Lo devo solo a te (1981)
*Cieli azzurri (1983)
*Malattia d'amore (1984)
*Change generation (1985)
*Quanta gente (La vita è molto di più) (1986)
*Quello che sono (1989)
**Canada's Wonderland* (1991) 
**Enzo Ghinazzi 1* (1992)
*Pupo 1996 (1996)
*In eternità  (*Tornerò)* (1998)
*Sei caduto anche tu (2000)
*L'equilibrista (2004)
*Porno contro amore (2016)
**Insieme* (2025) 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Hard Rock Casino Vancouver: Pupo & Ricchi E Poveri
Via Aemilia Scauri

**Via Aemilia Scauri** oli roomalainen tie, joka kulki Italian luoteisosassa. Se johti Pisaesta Dertonaan ja Placentiaan.

## Historia

Via Aemilia Scaurin rakennutti Marcus Aemilius Scaurus kensorina ollessaan vuonna 115 tai 109 eaa. Tie nimettiin hänen mukaansa. Nimellä Via Aemilia Scauri tie erotettiin tunnetummasta ja paljon aikaisemmin rakennetusta Via Aemiliasta. Tieto rakennuttajasta on peräisin Aurelius Victorilta, joka kuitenkin vaikuttaa sekoittavan kyseiset kaksi tietä toisiinsa, mutta ei ole epäilystäkään, että hän puhuu Via Aemilia Scaurista.

Strabon on ainoa antiikin aikainen kirjailija, joka mainitsee kummankin Via Aemilian ja tekee eron niiden välille. Hän sanoo, että Aemilius Scaurus rakensi oman Via Aemiliansa kuivattuaan Padus-joen eteläpuoliset suot, ja että se kulki Pisaen ja Lunan kautta Vada Sabatiaan ja sieltä Dertonaan. Ei ole tietoa siitä, oliko ”toista Via Aemiliaa”, kuten Strabon sitä kutsuu, jo tuolloin jatkettu Placentiasta Dertonaan, vai rakennuttiko Scaurus myös kyseisen osuuden, mutta on selvää, että kyseinen yhteys muodostui viimeistään tuolloin. Usein osuus luetaan osaksi Via Aemilia Scauria.

Nimi Via Aemilia Scauri vaikuttaa jääneen vähitellen pois käytöstä, mahdollisesti siksi, että se sekaantui useamminkin Via Aemiliaan. Niin sen reitti alettiin *[[itinerarium]]eissa* lukea osaksi Via Aureliaa, ja tie voidaankin nähdä sen jatkeena.

## Reitti

Via Aemilia Scauri alkoi Tyrrhenanmeren rannikolta Pisaesta, johon Via Aurelia päättyi, ja kulki ensin luoteeseen Genuaan, sitten länteen Vada Sabatiaan, ja sieltä koilliseen Dertonaan. Sieltä tie kulki (tai ainakin sillä oli yhteys) edelleen Placentiaan, jossa tie yhdistyi vanhempaan Via Aemiliaan.

Tien asemapaikat ja niiden väliset etäisyydet olivat:

Tien yhteenlaskettu pituus Pisaesta Dertonaan laskettuna oli 271 roomalaista mailia eli noin 401 kilometriä. Jatko Placentiaan oli:

Osuuden yhteenlaskettu pituus oli 51 mailia eli noin 75 kilometriä. Reitin kokonaispituus Pisaesta Placentiaan oli näin 322 mailia eli noin 476 kilometriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fiordaliso

**Fiordaliso** (oik. **Marina Fiordaliso**, s. 19. helmikuuta 1956 Piacenza, Italia) on italialainen laulaja-lauluntekijä. Hänen suurimpia menestyksiään on pop-musiikkia edustava kappale "Non voglio mica la luna". Musiikkiuransa ohella Fiordaliso on esiintynyt lukuisissa televisio- ja teatterituotannoissa.

## Ura
Marina Fiordaliso on vanhin Auro Fiordalison ja Carla Pozzin kuudesta lapsesta. Hän aloitti säveltaiteiden opiskelun jo nuorena. Kansalliseen suosioon Fiordaliso nousi San Remon musiikkifestivaalien myötä 1980-luvun alussa. Tuolloin hän otti taiteilijanimekseen sukunimensä Fiordalison. Vuonna 1984 hän lauloi San Remossa kappaleen "Non voglio mica la luna", joka nousi suosioon paitsi Italiassa, myös ulkomailla. Seuraavana vuonna Fiordaliso lauloi San Remossa kappaleen "Il mio angelo", joka on omistettu hänen pojalleen, jonka hän synnytti vain viidentoista vuoden ikäisenä.

Vuonna 1991 julkaistiin Fiordalison albumi *Il portico di Dio*, joka oli suurmenestys paitsi Italiassa, myös useassa espanjankielisessä maassa. Albumi sisältää muun muassa hitin "Il mare più grande che c'è (I love you man)". 2000-luvun taitteen jälkeen Fiordalison levytystahti hiljeni.

Fiordaliso on ollut mukana useissa televisio-ohjelmissa, kuten *L'isola dei famosi* (2016). Lisäksi hän on näytellyt teatterituotannoissa, kuten musikaalissa *Menopause The Musical* (2006).

## Lähteet
Flubendiamidi

**Flubendiamidi** (C23H22SN2IO4F7) on aromaattisiin amideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hyönteismyrkkynä maataloudessa.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa flubendiamidi on kiteistä ainetta. Yhdiste ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen. Flubendiamidi on myrkyllistä perhosten toukille, koska se sitoutuu niiden ryanodiinireseptoreihin. Tämän seurauksena kalsiumionien virtaus soluihin kasvaa aiheuttaen lihasten halvautumista. Nisäkkäille yhdiste ei ole myrkyllistä ja myrkyllisyys esimerkiksi mehiläisille tai kovakuoriaisille on vähäistä.

Flubendiamidia valmistetaan seitsenvaiheisella reaktiosarjalla lähtien 3-nitroftaalihaposta.

Flubendiamidia käytetään useiden tuholaisperhosten toukkia vastaan.Se hyväksyttiin markkinoille Euroopan unionin alueella vuonna 2016.

## Lähteet
Nordic Rescue Group

**Nordic Rescue Group** (NRG) on suomalainen palo- ja pelastusajoneuvojen valmistaja, joka on Pohjoismaiden johtava alan toimija. Konserniin kuuluvat suomalaiset yhtiöt Saurus Oy ja Kaarinassa toimiva Vema Lift Oy sekä ruotsalainen Sala Brand AB, joka hankittiin yritysostolla kesällä 2021. NRG:n omistavat pääomasijoittaja Sievi Capital ja valtion sijoitusyhtiö Tesi (Suomen Teollisuussijoitus). Yhtiön liiketoiminta on vahvasti kansainvälistä, ja se erottuu kilpailijoista erityisesti nostolavojen kehittyneellä teknologialla sekä kestävillä, ruostumattomasta teräksestä valmistetuilla rungoilla.

## Historia ja yritysostot
NRG laajensi toimintaansa Ruotsiin ostamalla ruotsalaisen paloajoneuvovalmistajan Sala Brand AB:n koko osakekannan kesäkuussa 2021. Vuonna 1978 perustettu Sala Brand sijaitsee Salassa, työllistää noin 30 henkilöä ja valmistaa paloajoneuvoja, tarjoaa huoltopalveluita sekä edustaa tunnettuja toimittajia Ruotsissa. Yrityskauppa vahvisti NRG:n asemaa johtavana pohjoismaisena pelastus- ja paloajoneuvokonsernina ja oli osa yhtiön kansainvälistymisstrategiaa. Sala Brandin avainhenkilöt jatkoivat yhtiössä, ja sen toimitusjohtaja liittyi NRG:n konsernijohtoryhmään. Laajentuminen lisäsi NRG:n resursseja, vahvisti huoltoverkostoa ja mahdollisti suurempien kokonaisuuksien toimittamisen erityisesti vientimarkkinoille.

## Kansainvälinen laajentuminen
NRG laajensi toimintaansa Latinalaiseen Amerikkaan keväällä 2022, aloittaen toimintansa alueella ja tehden useita ajoneuvokauppoja Chileen. Yhtiön pelastusautot osoittautuivat sopiviksi Etelä-Amerikan suurkaupunkien ruuhkaisiin ja ahtaisiin olosuhteisiin, koska ne ovat kevyempiä ja teknisempiä verrattuna yhdysvaltalaisiin malleihin. Menestystä siivittivät kokemus Euroopasta ja Kiinasta, ketterä toimintatapa, paikallisten vaatimusten ymmärtäminen sekä laatu, teknologia ja kokonaisratkaisujen tarjoaminen. NRG:llä on paikallisia yhteistyökumppaneita Chilessä ja Uruguayssa, ja se on luonut yhteyksiä myös Brasiliaan.

## Kilpailuedut
NRG erottuu kilpailijoista erityisesti nostolavojen kehittyneellä teknologialla ja kestävillä, ruostumattomasta teräksestä valmistetuilla rungoilla. Yhtiön vahvuuksia ovat myös kokemus kansainvälisiltä markkinoilta, ketterä toimintatapa ja kyky tarjota kokonaisratkaisuja, jotka vastaavat asiakkaiden tarpeita.

## Lähteet
IRIS Makran

**IRIS Makran** (runkonumero 441) on Iranin laivaston tammikuussa 2021 käyttöön ottama kelluva tukikohta, joka on rakennettu öljytankkerista.

## Suunnittelu

Mahdollisesti alus oli aiemmin öljytankkeri *Persian Gulf*. Se laskettiin vesille tiettävästi loppuvuodesta 2020 ja koeajot alkoivat luultavasti joulukuussa. Se otettiin palvelukseen 13. tammikuuta 2021.

Alus on Iranin laivaston suurin. Iranin median mukaan sen uppouma on 121&nbsp;000 tonnia ja pituus on 228 metriä. Kannella on suuri konttien päälle rakennettu laskeutumisalusta. Tiettävästi sille mahtuu kerrallaan seitsemän kevyttä ja raskasta helikopteria. Aluksella on myös nosturi, jolla alukselta voidaan nostaa vesille pieniä hyökkäysveneitä. Satelliittikuvissa veneitä on nähty aluksella ainakin seitsemän. 

Aluksen omasuojana on kuusi 20 mm ja 23 mm ilmatorjuntatykkiä, sekä 12,7 mm raskaat konekiväärit sen molemmin puolin. Aluksella saattaa olla myös meritorjuntaohjuksia. Aluksen ominaisuuksia on verrattu Yhdysvaltain laivaston Expeditionary Sea Base -aluksiin (ESB) ja käyttötarkoitus on mahdollisesti saman kaltainen. Se saattaa toimia esimerkiksi sukellusveneiden torjunnassa tai miinojen raivauksessa, mutta tarkkaa käyttötarkoitusta ei tunneta.

## Palvelus
*Makran* lähti 28. huhtikuuta merelle. Yhdysvaltojen mukaan sen mahdollinen kohde oli Venezuela Etelä-Amerikassa. Alusta saattoi fregatti *[[IRINS Sahand]]*. Ne kiersivät Afrikan itärannikkoa pitkin Atlantille, josta ne eivät lopulta kääntynetkään kohti Etelä-Amerikkaa, vaan pohjoiseen kohti Eurooppaa. Yhdysvaltojen mukaan Venezuela oli lopulta luopunut ajatuksesta alusten vastaanottamisesta Yhdysvaltojen painostuksen takia. Heinäkuun jälkipuoliskolla 2021 alukset saapuivat Itämerelle ja osallistuivat 25. heinäkuuta  Venäjän laivaston 325-vuotisjuhlien laivastoparaatiin Pietarissa.

Alus sai osumia Yhdysvaltojen ilmaiskuissa Bandar Abbasin satmaan maaliskuussa 2026.

## Lähteet
Sosialismi (elokuva)

**Sosialismi** on Peter von Baghin ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2014.

Elokuva on yhteiskunnallinen dokumentti, joka käsittelee sosialismia. Siinä kuvataan sosialimin tarina sen synnystä reaalisosialismin tuhoon saakka. Sosialismin tarina esitetään erilaisten elokuvakatkelmien kautta, joiden päällä kulkevat elokuvan kertojanääni sekä musiikkiraita.

Elokuvassa nähtäviä elokuvakatkelmia ovat esimerkiksi katkelmat Lumièren veljesten Työläiset lähtevät Lumièren tehtaasta (1895), Sergei Eisensteinin Panssarilaiva Potemkin (1925), Fritz Langin Metropolis (1927), Oleksandr Dovženkon Maa (1930), Jean Renoirin Marseljeesi (1938) sekä John Fordin Vihan hedelmät -elokuvista. Elokuvan musiikkiraita koostuu monista tunnetuista 1900-luvulla sävelletyistä kappaleista, joita esittävät muun muassa Louis Armstrong sekä Mario Lanza.

Sosialismi sai ensi-iltansa Sodankylän elokuvajuhlilla vuonna 2014. Ensi-illan jälkeen sen esittämistä ovat rajoittaneet siinä oleviin elokuva- ja musiikkiotteisiin liittyvät ratkaisemattomat tekijänoikeuskysymykset.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Möller, Olaf: ”Olin, olen, aion olla”, essee elokuvasta. *Filmihullu* 4/2014.
Dvaravati

**Dvaravati** oli 500-luvulta 1000-luvulle nykyisen Thaimaan alueella sijainnut mon-kansan kuningaskunta. Monit omaksuivat esimerkiksi buddhalaisuuden ja monia piirteitä intialaisesta kulttuurista. Thaimaassa on heidän jäljiltään esimerkiksi edelleen sanskritinkielisiä paikannimiä. Kuningaskunta perustettiin heikkenevän Funanin kuningaskunnan alueelle ja lopulta se liitettiin laajenevaan Khmer-valtakuntaan.

## Historia

Monit alkoivat perustaa omia kuningaskuntiaan Kaakkois-Aasiaan aikaisemman Funanin kuningaskunnan alkaessa heiketä. Dvaravatiin kuningaskunta sai alkunsa suurin piirtein 500-luvulla. Nimi Dvaravati viittaa *[[Mahabharata]]ssa* esiintyvään Krishna-jumalan pääkaupunkiin. Samaa nimeä käytettiin eri yhteyksissä myös alueen myöhempien kuningaskuntien kausilla. Esimerkiksi Ayutthayan kuningaskunta oli viralliselta nimeltään Dvarati Sri Ayutthaya. Budhalaisuus levisi alueelle buddhalaisten lähetyssaarnaajien mukana 700-luvulla ja buddhalaisuudesta kuningaskunnan valtionuskonto.

800-luvulle tultaessa kuningaskunnan valtakeskus oli nykyisen Lopburin kaupungin alueella Thaimaan keskiosassa Chao Phraya-joen laakson alueella. Muita Dvaravatin tärkeitä kaupunkikeskuksia olivat Nakhon Pathom, Suphan Buri ja U Thong. Niiden ohella valtakunta vaikutti myös niistä kaukana pohjoisessa, koillisessa ja idässä ilmeisesti kauppareittien varrella. Valtakunnan kautta kesti suurin piirtein 1000-luvulle saakka, jolloin se liitettiin laajenevaan Khmer-valtakuntaan. Khmer-valtakunnan jälkeen alueelle nousi mon-kansojen kuningaskuntien sijaan tai-kansojen kuningaskuntia. 

## Kulttuuri

Dvaravatin kuningaskunnan kautista mon-kansan taidetta kutsutaan thaimaalaisessa taidehistoriassa Dvarati-kauden teoksiksi. Kuningaskunta jätti jälkeensä esimerkiksi uskonnollisia rakennuksia, Buddhaa esittäviä patsaita, muita veistoksia, sekä votiivilaattoja. Monit itsessään olivat saaneet vaikutteita intialaisesta kulttuurista. Sen vaikutuksesta Thaimaassa on esimerkiksi edelleen sanskritin kielisistä nimistä johdettuja paikannimiä.

Kuningaskunnan asukkaat harjoittivat buddhalaisuutta ja viljelivät maata kasvattaen riisiä.

## Lähteet
Jan Otčenášek

**Jan Otčenášek** (1924 Praha, Tšekkoslovakia – 1979 Praha, Tšekkoslovakia) oli tšekkiläinen kirjailija. Hän oli saanut kaupallisen koulutuksen. Hän osallistui toisen maailmansodan aikana vastarintaliikkeeseen. Sodan jälkeisissä teoksissaan hän kuvaa maassa tapahtunutta kehitystä. Hänen merkittävin teoksensa on ainakin 20 kielelle käännetty *Romeo, Julia ja pimeys*, joka perustuu vanhaan aiheeseen mutta tapahtuma-aika on toinen maailmansota. Se kertoo nuorukaisesta, joka yrittää pelastaa juutalaisen tyttöystävänsä joutumasta keskitysleirille.

## Suomennetut teokset
* *Romeo, Julia ja pimeys* (*Romeo, Julie a tma*, 1959), englanninkielisestä käännöksestä suom. Kyllikki Clément, Helsinki: Otava 1963 Sarja: Moderneja kirjailijoita

## Lähteet
Karukin kieli

**Karukin kieli** (*Araráhih* tai *Ararahih'uripih*) on hokan-kieliin kuuluva uhanalainen kieli ja Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa asuvan karuk-kansan perinteinen kieli. UNESCO on luokitellut karukin vakavasti uhanalaiseksi kieleksi, ja vuonna 2011 vain noin 12 ihmistä puhui sitä sujuvasti äidinkielenään. Lisäksi tuntematon määrä heimolaisia ymmärsi tai puhui kieltä epätäydellisesti. Samana vuonna noin kolmekymmentä ihmistä oli opiskellut kieltä toisena kielenään.

## Kielen nimi
Karukin kielellä ei ole omakielistä nimeä. Sitä kutsutaan yleensä nimellä *araráhih* tai *ararachúupha*, jotka molemmat tarkoittavat yleisesti "ihmisen kieltä". Kontekstista riippuen samoja termejä voidaan käyttää myös muista intiaanikielistä.

Paikallisten valkoisten keskuudessa yleiset nimitykset kar**o**kit ja kar**o**kin kieli, jotka ovat peräisin karukinkielisestä sanasta *káruk* ("ylävirta"), otti ensimmäisenä tieteelliseen käyttöön Stephen Powers. Alfred Kroeber jatkoi Powersin oikeinkirjoituksen käyttöä, ja 1900-luvulla kansan ja kielen nimet kirjoitettiin pääasiassa o:lla. Vain John Peabody Harrington käytti foneettisesti oikeaa kirjainta u. Karukit itse suosivat nimessään u-kirjainta, ja sen käyttö on yleistynyt 2000-luvulla.

## Lähteet
Hokan-kielet

**Hokan-kielet** on hypoteettinen Amerikan alkuperäiskielten kielikunta, johon kuuluu noin kymmenen pääosin Yhdysvaltain Kalifornian ja Arizonan osavaltioiden sekä Meksikon Baja Californian pienempää kieliryhmää. Koska toistaiseksi ei kuitenkaan ole esitetty vakuuttavaa näyttöä näiden kielten välisestä suhteesta, kielikunnan olemassaolo on epätodennäköistä. Jotkut kielitieteilijät ovat lisäksi ehdottaneet kaukaista sukulaisuutta muskogee- ja siouxkieliin.

Hokan-kielten nimitys on keinotekoinen ja pohjautuu löyhästi "kahta" merkitseviin sanoihin eri hokan-kielissä: **xwak* kantajumassa, *c-oocj* [koːkx] serissä, *ha'k* achumawissa jne.

## Luokittelu
Hokan-kieliin luokitellaan yleensä seuraavat kieliryhmät:

* Juma-kielet
** Delta-Californian-kielet
*** Cocopa
*** Kumiai
** River Yuman -kielet
*** Maricopa
*** Mohave
*** Quechan (Yuma)
** Upland Yuman -kielet
*** Havasupai-Walapai-Yavapai
*** Paipai (Akwa'ala)
*** Cochimi
*** Kiliwa
* Esselen
* Kahikielet
** Karuk
** Palaihnihan-kielet
*** Achumawi
*** Atsugewi
** Shasta
* Chimariko
* Yana
* Pomokielet
** Läntiset pomokielet
*** Keskipomo
*** Kashaya
*** Pohjoispomo
*** Eteläpomo
** Itäpomo
** Kaakkoispomo
** Koillispomo
* Salinan-seri-kielet
** Chumash
** Salinan
** Seri
* Tekistlateekkikielet
** Lowland Chontal of Oaxaca
** Sierra Chontal of Oaxaca
* Washo

## Lähteet
John Peabody Harrington

**John Peabody Harrington** (29. huhtikuuta 1884 Waltham, Massachusetts – 21. lokakuuta 1961 San Diego, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kielitieteilijä ja etnologi, joka 40-vuotisen uransa aikana dokumentoi ja kuvasi noin sata eri intiaanikieltä pääasiassa Yhdysvalloista. Ainoa kuvaus monista nykyään kuolleista kielistä on peräisin Harringtonilta. Suurin osa Harringtonin tutkimuksista on julkaisemattomia; niiden koko Yhdysvaltain antropologisessa arkistossa kattaa noin 200 hyllymetriä.
Narvan rautatieasema

**Narvan rautatieasema** () on Viron itäisin rautatieasema Narvassa.

Rautatieasema avattiin vuonna 1870, mutta se tuhoutui vuonna 1919 Viron vapaussodan takia. Se rakennettiin uudelleen, jonka jälkeen se tuhoutui toisen maailmansodan aikana. Tämän jälkeen nykyinen uusklassistinen rakennus rakennettiin.

Vuoden 2018 aikataulun mukaan päivässä on neljä matkustajajunaa Tallinnaan ja yksi päivässä Moskovaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Chimichurri

**Chimichurri** on argentiinalainen kastike. Sitä tarjoillaan etenkin pihvien, mutta myös muun liharuuan lisukkeena.

## Piirteet ja käyttö

Chimichurrin perusraaka-aineita ovat persilja, oregano, chilijauhe, valkosipuli ja kasvisöljy. Tarkempia reseptejä ja valmistusmenetelmiä on kuitenkin useampia. Tavallisin tapa käyttää chimichurria on tarjoilla sitä pihvin kanssa. Perinteisesti sitä käytettiin etenkin peittämään voimakasmakuista tuoreeltaan leikatun lihan makua. Pihvien lisäksi sitä voidaan käyttää myös miltei minkä vain muun liharuuan lisukkeena.

Chimichurri on erityisen suosittua Argentiinassa. Se on kuitenkin levinnyt myös eri puolille maailmaa etenkin argentiinalaisten ravintoloiden mukana.

## Historia
Chimichurrin alkuperästä on useampia eri suosittuja tarinoita. Yksi tunnetuimmista liittyy irlannista Argentiinaan 1800-luvulla saapuneeseen siirtolaiseen James McCurryyn. Hänen sanotaan yrittäneen luoda worcesterkastikeen tapaisen kastikkeen paikallisia raaka-aineita käyttäen. Nimi chimichurri on johdettu tämän tarinan mukaan argentiinalaisesta tavasta lausua hänen nimensä. Muissa tarinoissa kastike ja nimi on johdettu baskien mukanaan tuomasta yrttikastikkeesta *tximitxurri*, tai vangiksi jääneen brittisotilaan pyynnöstä "give me the curry".

Tarinoissa kastike liitetään usein 1800-luvun tapahtumiin, mutta sillä saattaa olla todellisuudessa paljon pidempi historia. Joidenkin historioitsijoiden mukaan kastike on peräisin alueen alkuperäiskansoilta ja sitä on valmistettu jo ennen Kristoffer Kolumbuksen saapumista Amerikkaan vuonna 1492. Nimi on saatettu johtaa ketšuan kielestä ja se on ollut yleisnimitys lihan säilömisen yhteydessä käytetyille voimakkaille kastikkeille.

## Lähteet
Waltraud Meier

**Waltraud Meier** (s. 9. tammikuuta 1956 Würzburg) on saksalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan mezzosopraano.

Ennen päätoimista laulu-uraansa Meier opiskeli englantia ja romaanisia kieliä. Hän lauloi lukuisissa kuoroissa lapsuudesta teini-ikäänsä ja sai yksityistä lauluopetusta Dietger Jacobilta Kölnissä. Meier teki debyyttinsä vuonna 1976 Würzburgin oopperassa Lolan roolissa oopperassa *[[Cavalleria rusticana]]*. Vuosina 1976–1978 hän oli Mannheimin oopperan esiintyjistössä, ja vuonna 1980 hän teki kansainvälisen debyyttinsä Frickan roolissa (*[[Valkyyria (ooppera)|Valkyyria]]*) Buenos Airesin Teatro Colónissa. Tämän jälkeen hän oli Dortmundin oopperan jäsenenä vuoteen 1983. Meier saavutti kansainvälistä menestystään ensimmäisellä esiintymisellään Bayreuthin juhlilla vuonna 1983, jolloin hän tulkitsi Kundryn roolin *[[Parsifal]]issa*. Meier teki ensimmäiset esiintymisensä Covent Gardenissa vuonna 1984, Metropolitan-oopperassa vuonna 1987 ja Wienin valtionoopperassa vuonna 1988. Hän oli samalla jäsenenä Hannoverin oopperassa yhden (1983–1984) ja Stuttgartin oopperassa kolmen kauden (1985–1988) ajan. Merkittävän esiintymisen Bayreuthin juhlilla hän teki myös vuonna 1993 Isolden roolissa *[[Tristan ja Isolde|Tristanissa ja Isoldessa]]*. 

Meier tunnetaan aikansa eturivin Wagner-laulajana, ja hän on lisäksi tulkinnut rooleja muiden muassa Richard Straussin ja Alban Bergin oopperoissa. Hänen ohjelmistoonsa on kuulunut myös italian-, ranskan- ja venäjänkielisen oopperakirjallisuuden rooleja. Meierin konserttiohjelmistoon on kuulunut eri säveltäjien yksinlauluja, Mozartin *[[Requiem (Mozart)|Requiem]]*, Verdin *[[Requiem (Verdi)|Requiem]]*, Beethovenin *[[Missa Solemnis]]* ja Mahlerin sinfoniat nro 2 sekä nro 8 ja *[[Das Lied von der Erde]]*.

Oopperaohjaajia, joiden kanssa Meier on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet muiden muassa Jean-Pierre Ponnelle, Luc Bondy, Harry Kupfer, Götz Friedrich, Klaus-Michael Grüber, Heiner Müller, Jürgen Flimm ja Patrice Chéreau. Meier on laulanut muiden muassa sellaisten kapellimestarien kuin Daniel Barenboimin, Riccardo Mutin, Claudio Abbadon, James Levinen, Zubin Mehtan, Christian Thielemannin, Valeri Gergijevin, Simon Rattlen, Riccardo Chaillyn ja Antonio Pappanon johdolla. Hän on saanut Kammersängerin-arvonimet Saksasta ja Itävallasta. Kesäkuussa 2017 hänestä tehtiin Wienin valtionoopperan kunniajäsen. Vuonna 2019 Meier kuului kansainvälisen Mirjam Helin -laulukilpailun tuomaristoon.

Meier on mukana vuonna 2002 parhaan oopperalevytyksen Grammy-palkinnon saaneella *[[Tannhäuser]]*-levytyksellä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut ,
William Child

**William Child** (1606 – 23. maaliskuuta 1697) oli englantilainen säveltäjä ja urkuri.

Child sai opetusta Bristolin tuomiokirkon urkurilta Elway Beviniltä. Hän sai Oxfordin yliopistosta musiikin kandidaatin (1631) ja musiikin tohtorin (1663) arvot. Hän työskenteli Windsorin linnan Pyhän Yrjön kappelin urkurina vuodesta 1632. Vuoden 1643 jälkeen Pyhän Yrjön kappeli ei ollut toiminnassa, ja Child vetäytyi pienelle maatilalle, jossa teki myös sävellystyötä. Englannin restauraation aikaan hän palasi asemaansa kappelin urkurina, jona pysyi kuolemaansa saakka. Hänestä myös tuli yksi Chapel Royalin kolmesta urkurista. Hänen kuoltuaan häntä seurasi Chapel Royalin urkurina Francis Piggott.

Child julkaisi teoksen *A First set of Psalmes* vuonna 1639. Se on yksi varhaisimmista esimerkeistä englantilaisen säveltäjän laatimasta italialaisen *[[concertato]]*-tyylin hengellisen musiikin julkaisusta. Child sävelsi myös soitinmusiikkia.

## Lähteet
Valtakunnansyyttäjä (Yhdysvallat)

**Valtakunnansyyttäjä** () on asianajaja, jonka Yhdysvaltain presidentti nimittää senaatin hyväksynnällä jokaiseen tuomiopiiriin edustamaan liittovaltion hallintoa oikeusjutuissa. Valtakunnansyyttäjät syyttävät ja puolustavat juttuja liittovaltion puolesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Office of the United States Attorneys
Arvi Arvekari

**Arvi Bruno Arvekari** (22. elokuuta 1921 Helsinki – 1. lokakuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija, jääkiekkoilija ja jääpalloilija. Myös tennis ja pöytätennis olivat hänen lajejaan. 

Jalkapallossa Arvekari pelasi HIFK:n ykkösjoukkueessa vuosina 1939–1954 puolustajana ja tukimiehenä. Hän voitti seuran riveissä Suomen mestaruuden vuonna 1947 sekä hopeaa Suomen Palloliiton mestaruussarjassa vuosina 1947 ja 1948. Lisäksi hänellä oli neljä piirimestaruutta sekä yksi piirimestaruus jääpallossa ja neljä jääkiekossa.

Arvekari oli vuonna 1945 perustamassa HIFK:n jääkiekkojaostoa, jonka joukkueen kapteenina hän toimi vuosina 1950–1951 seuran noustua mestaruussarjaan vuonna 1950. Kaikkiaan Arvekari pelasi seuran puolustajana viisi kautta vuosina 1949–1953  ja hänelle myönnettiin seuran hopeinen ansiomerkki.

Arvekarin muihin seuroihin lukeutuivat muun muassa Helsingin Verkkopalloseura, Arsenal ja Helsingfors Skridskoklubb.

Arvekari kuoli vuonna 1995. Hänet on haudattu Helsingissä Malmin hautausmaalle.

## Lähteet
Nicolò Melli

**Nicolò Melli** (s. 26. tammikuuta 1991 Reggio nell’Emilia) on italialainen koripalloilija. Isona laitahyökkääjänä tai sentterinä pelaava Melli on voittanut urallaan muun muassa Italian, Turkin ja Saksan mestaruudet sekä Turkin ja Saksan cup-mestaruudet. Hän on pelannut urallaan myös NBA:ssa. Melli on edustanut Italian miesten maajoukkuetta muun muassa yksissä kesäolympialaisissa ja kolmissa EM-kilpailuissa.

## Pelaajaura

Melli aloitti ammattilaisuransa kotimaassaan ja on pelannut lisäksi Saksassa, Turkissa ja NBA:ssa. Vuonna 2014 hän voitti Olimpia Milanossa Italian mestaruuden. Brose Bambergissa Melli voitti Saksan mestaruuden vuosina 2016 ja 2017 sekä Saksan cup-mestaruuden vuonna 2017. Fenerbahçessa hänen palkintokaappiinsa lisättiin Turkin mestaruus vuonna 2018 ja Turkin cup-mestaruus vuonna 2019. Vuosina 2019–2021 Melli pelasi NBA:ssa New Orleans Pelicansissa ja Dallas Mavericksissa.

Italian miesten maajoukkueessa Melli debytoi vuonna 2011. Hän on kuulunut Italian kokoonpanoon muun muassa Tokion kesäolympialaisissa 2020 ja vuosien 2013, 2015 ja 2017 EM-kilpailuissa. Vuonna 2011 hän saavutti alle 20-vuotiaiden EM-hopeaa.

## Yksityiselämä

Mellin äiti, yhdysvaltalainen Julie Vollertsen, saavutti lentopallossa olympiahopeaa Los Angelesissa 1984.

## Lähteet
* Profiili Italian koripalloliitto 
* 
* Nicolò Melli Stats Basketball-Reference.com 
* Profiili Euroliiga 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Nicolo Melli Basketball Player Profile eurobasket.com
Syysvehnä

**Syysvehnä** käsittää Suomessa ne vehnälajikkeet, jotka kylvetään maahan ennen talven tuloa syyskuussa ja II-vyöhykkeellä syyskuun alkupuolella niin, että ne talvehtivat oraina. Kun kaikkea vehnää ei kylvetä Suomessa kevätvehnänä, ja syysvehnät valmistuvat seuraavana kesää puitaviksi ennen seuraavana keväänä kylvettävää kevätvehnää, sen aikaisempi valmistuminen tasaa kuivureiden ja ennen kaikkea myllyjen ruuhkahuippuja.

## Lähteet
Blönduós

**Blönduós** (ääntämys islanniksi ) on kaupunki ja entinen kunta Pohjois-Islannissa. Vuonna 2018 sen asukasluku oli 895 henkeä. Kuten monet Islannin kaupungit ja kylät, Blönduósin asutus muodostui vasta 1800-luvun lopulla. Kaupunki sijaitsee Hringvegurin varrella Blanda-jäätikköjoen suulla. Hrúteylle, pienelle saarelle ja joen ympäröimälle luonnonsuojelualueelle pääsee kävelytieltä suoraan Hringvegurin tuntumasta.

## Maantiede

Blanda-jäätikkövirta jakaa Blönduósin kahtia ja kaupunki on myös nimetty sen mukaan (*Blöndu* on sanan *Blanda* obliikvisija). Vanha kaupunki, islanniksi *Gamli bærinn*, johon kuuluu monia alkuperäisiä taloja 1800-luvun lopulta ja 1900-luvun alkupuolelta, sijaitsee joen eteläpuolella. Monet paikallisista yrityksistä, peruskoulu, supermarketti, monitoimitalo ja urheilutilat lämmitettyine ulkouima-altaineen puolestaan sijaitsevat joen pohjoispuolella. Kukkulalla kaupungin yläpuolella on omalaatuinen ulkoasultaan tulivuoren kraatteria muistuttava kirkko.

## Talous
Suurin osa Blönduósin teollisuudesta ja elinkeinoista liittyy joko maatalouteen tai matkailuun. Viime vuosina kaupunki on tullut tunnetuksi tekstiileistään. Blönduósissa sijaitsee villapesula, Islannin ainoa tekstiilimuseo Heimilisiðnaðarsafnið sekä residenssiohjelman kansainvälisille tekstiilitaiteilijoille ja tutkijoille tarjoava Islannin tekstiilikeskus.

## Tunnettuja blönduósilaisia
* María Ólafsdóttir, laulaja

## Ystävyyskaupungit
Blönduósin ystävyyskaupunkeja ovat:
* Horsens, Tanska
* Karlstad, Ruotsi
* Moss, Norja
* Nokia, Suomi

## Ilmasto
Blönduósissa vallitsee tundrailmasto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kunnan sivut
Blas de Otero

**Blas de Otero** (1916 Bilbao, Espanja – 1979 Madrid, Espanja) oli espanjalainen runoilija. Hän opiskeli juristiksi, mutta hän ei harjoittanut lakimiehen ammattia vaan ryhtyi kirjailijaksi. Hänen runonsa ovat usein yhteiskunnallisia, ja niitä sensuroitiin. Hän asui siksi ajoittain ulkomailla.

Tuotantonsa alkupuolella Otero sai vaikutteita Miguel de Unamunolta. Runot olivat perinteisiä, teemoiltaan uskonnollisia, rakkauden ja kuoleman sävyttämiä. 1950-luvulla tapahtui käänne, ja aiheet muuttuivat ajankohtaisiksi.

## Suomennetut runot
* Maailma, suom. Matti Rossi, antologiassa *Toistasataa runoilijaa: runosuomennoksia 1960-luvun kulttuurilehdistä*, toim. Kalevi Seilonen, Helsinki: Tammi 1989 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Yang Qian

**Yang Qian** (; 10. heinäkuuta 2000 Ningbo, Kiina) on kiinalainen ampuja ja olympiavoittaja.

Yang aloitti kilpa-ammunnan 10-vuotiaana, ja 18-vuotiaana hän aloitti taloustieteen opinnot Tsinghua-yliopistossa. Yang osallistui ensimmäisen kerran ammunnan maailmancupiin vuonna 2019. Hänen paras sijoituksensa 10 metrin ilmakiväärissä 23:s. Joukkuekilpailussa Kiina sijoittui kerran toiseksi. Ammunnan Aasian-mestaruuskilpailuissa hän voitti 10 metrin ilmakiväärissä kultaa.

Yang voitti olympiakultaa 10 metrin ilmakiväärissä Tokiossa 2021. Hän voitti kisojen ensimmäisen lajin viimeisen laukausparin ansiosta. Venäjän olympiakomiteaa edustava Anastasija Galašina ampui viimeisellä laukauksella vain 8,9, kun Yangin tulos oli 9,8. Yangin lopputulos 251,8 oli uusi olympiaennätys. Hän voitti olympiakultaa myös sekajoukkueen ilmakiväärissä yhdessä Yang Haoranin kanssa.

## Lähteet
Ōtomo no Yakamochi

**Ōtomo no Yakamochi** (718 – 785) oli japanilainen tankarunoilija ja hoviylimys. Hän toimitti *[[Man’yōshū|Manyōshū]]*-antologiaa, jossa oli hänen omia runojaankin.

Ōtomo no Yakamochi eli hovin valtataistelujen keskellä, mikä näkyi hänen runoissaan. Hänen tyylinsä ennakoi Nara-kauden yksinkertaisuutta. Hänen isänsä oli runoilija Ōtomo no Tabito.

## Suomennetut runot
Lähde
;Antologioissa
* *Ogura Hyakunin Isshu: sata runoilijaa, sata runoa*, suom. Wili Leikola; Jari Sutinen; Juhani Tikkanen, Turku: Kolmen mutkan maja 2005 
* *Kuuntelen, vieras: valikoima klassillisia japanilaisia tanka-runoja*, suom. Tuomas Anhava, Helsinki: Otava 1976 (6. p. ) Suomennettu engl., ransk. ja saks. käännöksistä
* *Sateen ääni sillalla: japanilaista runoutta*, suomentanut Tuomas Anhava englannin-, saksan- ja ranskankielisistä käännöksistä; toimittanut ja selityksin varustanut Jaakko Anhava. Helsinki: Otava 2007 
* *Maailman runosydän*, toim. Hannu Tarmio ja Janne Tarmio, WSOY Helsinki 1998 
* *Runo kukkii: sanoja luonnosta ja rakkaudesta, murheesta ja riemusta*, toim.Anna-Leena Härkönen; Jarkko Laine, Helsinki: Tammi 1985 
* *Kevätsateiden aika: japanilaista tankarunoutta*, suom. ja toim. Arto Lappi, Turku: Sammakko 2005 

;Runot
* Harakkaparvi käy sillaksi taivaalle (Kasasagi no watase), suom. Wili Leikola; Jari Sutinen; Juhani Tikkanen, teoksessa *Ogura Hyakunin Isshu: sata runoilijaa, sata runoa*
* Illalla jätän oven valmiiksi auki, suom. Tuomas Anhava, teoksessa *Kuuntelen, vieras*
* Ilta hämärtää, tuuli kuuluu liukuvan, suom. Tuomas Anhava, teoksessa *Sateen ääni sillalla*
* Kiuru kohoaa kevään hohtavaan ilmaan, suom. Tuomas Anhava, julkaisussa *Parnasso* 1966; nro 8
* Merellä, kevään utuisessa illassa, suom. Tuomas Anhava, teoksessa *Maailman runosydän* ja julkaisussa *Parnasso* 1966; nro 8
* Miten katkeraa kohtaaminen unessa, suom. Tuomas Anhava, teoksissa *Kuuntelen, vieras* ja *Sateen ääni sillalla*
* Pilvessä taivas. Sataa harvakseen lunta., suom. Tuomas Anhava, teoksessa *Sateen ääni sillalla*
* Sinä hymyilit kun kylvimme neilikat, suom. Tuomas Anhava, julkaisussa *Parnasso* 1966; nro 8
* Sumu väikehtii keväisillä niityillä, suom. Tuomas Anhava, teoksessa *Kuuntelen, vieras* ja julkaisussa *Taite: runouslehti* 2005; nro 2 
* Taloni luona vaimeasti kahisten, suom. Arto Lappi, teoksessa *Kevätsateiden aika: japanilaista tankarunoutta*
* Tuokion verran me olimme yhdessä, suom. Tuomas Anhava, julkaisussa *Parnasso* 1959; nro 4 sekä teoksissa *Kuuntelen, vieras* ja *Runo kukkii*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hou Zhihui

**Hou Zhihui** (; 18. maaliskuuta 1997 Guiyang, Kiina) on kiinalainen painonnostaja ja olympiavoittaja.

Hou aloitti painonnoston vuonna 2009. Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2015 hän sijoittui toiseksi alle 48-kiloisten sarjassa. Aikuisten MM-kilpailuihin hän osallistui ensimmäisen kerran Ašgabatissa 2018. Hän voitti maailmanmestaruuden alle 49-kiloisten sarjassa. Aasian-mestaruuskilpailuissa 2019 Hou voitti myös kultaa samassa sarjassa.

Hou sijoittui MM-kilpailuissa 2019 alle 49-kiloisten sarjassa hopealle. Vuonna 2021 järjestyissä vuoden 2020 Aasian-mestaruuskilpailuissa Hou otti kultaa. Siellä hän teki tempauksessa ja yhteistuloksessa maailmanennätyksen. Tempauksessa hänen tuloksensa oli 96 kilogrammaa, ja yhteistulos oli 213 kilogrammaa.

Tokion olympialaisissa 2021 Hou voitti olympiakultaa alle 49-kiloisten sarjassa. Hän teki olympiaennätyksen tempauksessa, työnnössä ja yhteistuloksessa. Tempauksessa hän nosti 94 kilogrammaa ja työnnössä 116 kilogrammaa. Yhteistulos oli 210 kilogrammaa.

Hou sijoittui pronssille Bogotá MM-kilpailuissa 2022. Seuraavana vuonna hän oli hopealla sekä Aasian- että maailmanmestaruuskilpailuissa. Hou osallistui Aasian kisoissa alle 55 kg:n sarjaan, sillä painoi kisoissa 50,7 kilogrammaa. Hän sijoittui pronssille.

Hou onnistui Pariisissa 2024 puolustamaan olympiakultaansa. Hän oli tempauksen jälkeen 4 kilogrammaa jäljessä johtanutta Mihaela Cambeita, mutta hän nosti työnnössä olympiaennätyksen 117 kilogrammaa. Hou voitti kultaa kilogramman erolla Cambeihin.

## Lähteet
Tarton rautatieasema

**Tarton rautatieasema** () on rautatieasema Tartossa, Virossa.

Rautatieasema perustettiin vuonna 1876, ja rakennus avattiin vuonna 1877.

Elron toimii rautatieasemalla ja suuri osa junista menee Tallinnaa kohti. Junia menee kuitenkin myös Valgaan, Jõgevaan, Oravaan, Koidulaan ja Piusaan.
Windy Aisah

**Windy Cantika Aisah** (s. 11. kesäkuuta 2002) on indonesialainen painonnostaja ja olympiamitalisti.

Aisah voitti kultaa vuoden 2019 Kaakkois-Aasian kisoissa Filippiineillä 49 kilogramman painoisten luokassa. Hän nosti yhteensä 190 kiloa rikkoen omissa nimissään olleen nuorten maailmanennätyksen sekä tempauksessa että työnnössä. Vuoden 2021 painonnoston nuorten MM-kilpailuissa Aisah voitti kultaa sekä nostossa, työnnössä että yhteistuloksissa. Tokion olympialaisissa 2021 Aisah saavutti pronssia alle 49-kiloisissa.

## Lähteet
Matty Beniers

**Matthew Beniers** (s. 5. marraskuuta 2002 Hingham, Massachusetts) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka kuuluu NHL-joukkue Seattle Krakenin organisaatioon. Kraken valitsi hänet toisena vuoden 2021 varaustilaisuudessa. Huhtikuussa 2022 hän teki kolmen vuoden mittaisen tulokassopimuksen Krakenin kanssa. Elokuussa 2024 Beniers solmi seitsemänvuotisen ja yhteensä 50 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.

## Lähteet
Owen Power

**Owen Power** (s. 22. marraskuuta 2002 Mississauga, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Buffalo Sabresin organisaatiossa. Hän on voittanut urallaan MM-kultaa. Buffalo Sabres varasi hänet ensimmäisenä . Power on pelipaikaltaan puolustaja ja häntä pidetään yhtenä ikäluokkansa lupaavimmista pelaajista 

## Ura
### NHL-ura
Huhtikuussa 2022 Power teki kolmevuotisen NHL-tulokassopimuksen hänet varanneen Buffalo Sabresin kanssa. Lokakuussa 2023 Power teki Sabresin kanssa seitsemän vuoden mittaisen ja yhteensä 58,45 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.

### Maajoukkueessa
Power edusti 18-vuotiaana Kanadan miesten maajoukkuetta MM-kilpailuissa 2021. Kanada voitti turnauksessa kultaa. Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa vuodenvaihteessa 2021–2022 Powerista tuli ensimmäinen kanadalainen puolustaja, joka on tehnyt kolme maalia yhdessä ottelussa nuorten maailmanmestaruuskisoissa, kun Kanada voitti Tšekin maalein 6–3 alkusarjan ottelussa. Turnaus kuitenkin keskeytettiin, kun useampi ottelu oli peruttu koronatartuntojen takia.

Power on edustanut Kanadaa myös olympialaisissa 2022 ja MM-kilpailuissa 2024.

## Lähteet
*

### Viitteet
Nemo (nimi)

**Nemo** on etunimi, jota Suomessa käytetään yleensä miehennimenä. Sana *nemo* tulee latinasta, ja sen merkitys on ’ei kukaan’.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Nemo on maaliskuun 2025 loppuun mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 300–320 miehellä ja noin 10–30 naisella. Suurin osa heistä on syntynyt 2000- tai 2010-luvulla. Nemo-nimen yleistymiseen on luultavasti vaikuttanut animaatioelokuva *[[Nemoa etsimässä]]* (2003).

Nemo-nimi ei ole mukana almanakassa, mutta Helsingin yliopiston almanakkatoimiston virallisessa kissojen nimipäiväkalenterissa Nemon nimipäivä on 11.&nbsp;toukokuuta.

## Tunnettuja Nemoja
* Nemo Asumalahti (s. 2002), suomalainen futsalpelaaja
* Nemo Mettler (s. 1999), *Nemo*, sveitsiläinen laulaja ja euroviisuvoittaja
* Nemo Nokkosmäki (s. 1970), suomalainen jääkiekkoilija, rullakiekkoilija ja valmentaja
* Nemo Pajula (s. 2005), suomalainen parajääkiekkoilija

**Nemo salanimenä**
* Nemo Rossi, Mika Rissasen (s. 1978) ja Juha Tahvanaisen (s. 1953) käyttämä kirjailijanimi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Etunimien taivutus: Nemo (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Kim Je-deok

**Kim Je-deok** (; s. 12. huhtikuuta 2004) on eteläkorealainen jousiampuja ja olympiavoittaja.

Kim aloitti jousiammunnan vuonna 2013. Kim varmisti huhtikuussa 2021 olympiapaikan Tokion olympialaisiin Etelä-Korean kansallisissa karsintakilpailuissa. Kesäkuussa hän osallistui ensimmäisen kerran kansainväliseen kilpailuun, kun hän oli mukana Etelä-Korean ja Japanin välisessä Aasian-cupissa. Kim voitti koko kilpailun, ja finaalissa hän kukisti eteläkorealaisen Kim Woo-jinin.

Kimin ensimmäinen kilpailu Tokion olympialaisissa oli miesten yksilökilpailun sijoituskierros. Hän oli kisojen nuorin jousiampuja ja kierroksen paras. Hän voitti Yhdysvaltain Brady Ellisonin kuudella pisteellä. Sekajoukkueiden kilpailuun Kim osallistui An Sanin kanssa. Sekajoukkueet olivat ensimmäistä kertaa mukana olympialaisten ohjelmassa. Eteläkorealainen pari voitti loppuottelussa alankomaalaiset Gabriela Schloesserin ja Steve Wijlerin 5–3. Kimin toinen olympiakulta tuli miesten joukkuekisasta, missä Etelä-Korean joukkuessa ampuivat myös Oh Jin-hyek ja Kim Woo-jin. Yksilökilpailujen pudotuspelikierroksilla Kim kuitenkin koki tappion saksalaiselle Florian Unruhille jo turnauksen 2. kierroksella.

Pariisin olympialaisissa 2024 Kim sai kolmannen olympiakultansa voittamalla joukkuekilpailun yhdessä Kim Woo-jinin ja Lee Woo-seokin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kim Je-deok Maailman jousiammuntaliiton kotisivuilla
Fallujan taistelu

**Fallujan taistelu** voi tarkoittaa seuraavia asioita:
*Fallujan ensimmäinen taistelu huhti-toukokuussa 2004
*Fallujan toinen taistelu marras-joulukuussa 2014
*Fallujan taistelu (2016) Isis-järjestöä vastaan touko-kesäkuussa 2016
An San

**An San** (; s. 27. helmikuuta 2001) on eteläkorealainen jousiampuja ja kolminkertainen olympiavoittaja.

An kilpaili ensimmäisen kerran Jousiammunnan maailmancupissa vuonna 2019. Berliinin osakilpailuissa hän voitti sekä naisten yksilökilpailun että sekajoukkueiden kilpailun. Maailmancupin yhteispisteissä hän oli kuudes. Saman vuoden aikana An osallistui Aasian-mestaruuskilpailuihin, joissa hän sijoittui yksilökilpailussa kuudenneksi.

An ampui huhtikuussa 2021 itselleen olympiaedustuspaikan Etelä-Korean kansallisissa karsintakilpailuissa. Tokion olympialaisten naisten rankingkierroksella An ampui uuden olympiaennätyksen, 680 pistettä. Ennätys ylitti seitsemällä pisteellä ukrainalaisen Lina Herasymenkon tekemän tuloksen, jonka hän oli tehnyt Atlantassa 1996. Sekajoukkueiden kilpailuun An osallistui Kim Je-deokin kanssa. Sekajoukkueet olivat ensimmäistä kertaa mukana olympialaisten ohjelmassa. Eteläkorealainen pari voitti loppuottelussa alankomaalaiset Gabriela Schloesserin ja Steve Wijlerin 5–3. Anin toinen kulta tuli joukkuekilpailusta, jossa Etelä-Korea voitti loppuottelussa Venäjän olympiakomitean joukkueen 6–0. Anin kanssa Etelä-Korean joukkueessa ampuivat Jang Min-hee ja Kang Chae-young. An voitti kolmannen kultansa yksilökilpailusta, kun hän voitti loppuottelussa venäläisen Jelena Osipovan 6–5. An oli ensimmäinen eteläkorealainen, joka sai kolme olympiakultaa yksistä kesäkisoista.

## Lähteet
Cayden Primeau

**Cayden Primeau** (s. 11. elokuuta 1999 Farmington Hills, Michigan) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-seura Carolina Hurricanesin organisaatiossa. Hän pelaa pääasiassa AHL-joukkue Chicago Wolvesissa.

## Seuraura
Primeau varattiin Montreal Canadiensiin vuonna  ja hän debytoi NHL:ssä joulukuussa 2019. Hän pelasi pääasiassa AHL:ssä Laval Rocketissa kausina 2021–2023, mutta aloitti kauden 2023–2024 Canadiensin NHL-kokoonpanossa kolmosmaalivahtina, kunnes Jake Allenin kauppa vapautti hänelle paikan joukkueen ensisijaisena varamaalivahtina. Maaliskuussa 2024 Primeau torjui uransa toisen NHL-nollapelinsä ja sivusi 41 torjunnallaan Tony Espositon ennätystä tulokkaiden nollapelissä torjuttujen laukausten määrässä.

Kauden 2024–2025 alun NHL-vaikeuksien jälkeen Primeau palasi joulukuussa 2024 Lavaliin ja pelasi erinomaisesti, saavuttaen tammikuussa 2025 kuukauden maalivahdin palkinnon ja päättäen AHL-kauden ennätyksellisellä saldolla 21–2–3. Hän voitti myös Harry Holmes Memorial -palkinnon ja auttoi Rocketia voittamaan runkosarjan mestaruuden. Kesäkuussa 2025 Primeau kaupattiin Carolina Hurricanesiin vaihdossa seitsemännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2026 varaustilaisuudessa. Kaupan jälkeen Primeau solmi Hurricanesin kanssa vuoden mittaisen ja 775 000 dollarin arvoisen sopimuksen. Lokakuussa 2025 Hurricanes asetti Primeaun siirtolistalle, josta Toronto Maple Leafs poimi hänet joukkueeseensa. Marraskuussa 2025 Maple Leafs asetti Primeaun siirtolistalle, josta Hurricanes poimi hänet takaisin joukkueeseensa ja lähetti hänet seuran AHL-joukkue Chicago Wolvesin vahvuuteen.

## Lähteet
Javad Foroughi

**Javad Foroughi** (; s. 11. syyskuuta 1979 Ilam, Iran) on iranilainen ampuja ja olympiavoittaja.

Foroughi aloitti harjoittelemaan ammattimaisesti kesäkuussa 2017. Hän oli kuusi vuotta aiemmin ensimmäinen kokeillut pistooliammuntaa, ja yliopistoaikana hän oli harrastanut kivääriammuntaa. Irania hän edusti ensimmäisen kerran vuonna 2018. Aasian kisoissa Foroughi sijoittui 21:nneksi sekä MM-kilpailuissa 71:nneksi ja sekajoukkueiden sarjassa 30:nneksi. Aasian-mestaruuskilpailuissa 2019 Foroughi voitti kaksi pronssia, miesten ilmapistoolin sekä sekajoukkueiden 10 metrin kilpailusta. Hän kilpaili myös urheilupistoolin 25 metrin sarjassa ja 25 metrin isopistoolissa. Urheilupistoolissa hän sijoittui viidenneksi ja isopistoolissa kuudenneksi.

Foroughin kansainvälinen vuoden 2021 kilpailukausi alkoi hyvin, sillä hän voitti 10 metrin ilmapistoolissa sekä New Delhin että Osijekin osakilpailut. Sekajoukkueissa hän sijoittui New Delhissä toiseksi ja Osijekissa kolmanneksi sekä miesten ilmapistoolin joukkuekilpailussa Osijekissa kolmanneksi. Tokion olympialaisissa Foroughi voitti 10 metrin ilmapistoolissa olympiakultaa. Hänen tuloksensa 244,8 pistettä oli myös olympiaennätys. Foroughista tuli 41-vuotiaana Iranin olympiahistorian vanhin mitalisti. Mahmoud Namdjou oli voittanut 38-vuotiaana pronssia Melbournessa 1956.

## Lähteet
Love (nimi)

**Love** on etunimi, jota käytetään sekä miehen että naisen nimenä. Ruotsissa Love  on tyypillisesti miehennimi; sitä pidetään Lovisan ja Lovan maskuliinisena vastineena. Englantilaisella kielialueella Love [ˈlʌv] on puolestaan naisennimi, joka perustuu rakkautta merkitsevään sanaan *love*.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Love on vuoden 2019 loppuun mennessä ollut Suomessa etunimenä noin 80–90 miehellä ja noin 40–50 naisella.

## Nimipäivä
Ruotsin almanakassa Loven nimipäivä on 2.&nbsp;lokakuuta.

## Tunnettuja Loveja
* Carl Jonas Love Almqvist (1793–1866), ruotsalainen kirjailija
* Jennifer Love Hewitt (s. 1979), yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja tuottaja

## Kuvitteellisia Loveja
* Love Löfström, henkilöhahmo televisiosarjassa *[[Onnea onkimassa]]*; Alexin ja Annan poika
 
## Lähteet
Unto Kinnula

**Unto Johannes Kinnula** (s. 25. heinäkuuta 1955 Reisjärvi, Pohjois-Pohjanmaa) on suomalainen taidemaalari.

Kinnula alkoi maalata 1970-luvun alussa muotokuvia, kuten  Marja-Liisa Kirvesniemen, Juha Miedon, Kyösti Kallion ja muiden tunnettujen henkilöiden muotokuvia. Kallion muotokuva on nähtävillä Nivalan kaupungintalossa. Kinnulan maalaus Jixystä (1985), Matti Saarasen ohjastamasta voittajahevosesta, on Kaustisen raviratakeskuksen ravintolakatsomon seinällä Kaustisella, Nikulan kylässä. 

Muotokuvien ohella Kinnulan öljymaalauksissa on luontoaiheita. Vuosina 1981-1982 hän oli Limingan taidekoulussa.

## Lähteet
Täplänapostelija

**Täplänapostelija** (*Girella nigricans*) tai **opaalisilmä** on napostelijoihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Pohjois-Amerikan länsirannikolta.

## Koko ja ulkonäkö
Täplänapostelija voi kasvaa suurimmillaan 66 cm pitkäksi. Laji on ruumiinrakenteeltaan soikeanmuotoinen ja pää on tylppä. Kalan huulet ovat paksut ja silmät ovat suuret ja siniset. Täplänapostelijan selkäevä on pitkä, rinta- ja vatsaevät melko lyhyet ja pyrstöevä on tasapäinen. Suomut ovat kalalla pienet ja paksut ja väriltään sinertävän taiharmahtavan vihreät. Selkäevän alla on vaaleampi laikku. Nuoret täplänapostelijat ovat selästään sinisiä ja vatsastaan harmaita. 

## Levinneisyys ja elintavat
Täplänapostelijaa esiintyy Kaliforniasta Baja Californiaan ja geneettisesti erillinen populaatio Kalifornianlahdelta, jota toisinaan pidetään omana lajinaan *Girella simplicidens*. Laji elää vuorovesialueilla leväkasvustoissa ja vuorovesilammikoissa suurina parvina. Se voi hengittää happea myös ilmasta. Täplänapostelijan ravintoa ovat erityisesti levät, mutta se voi syödä myös selkärangattomia eläimiä.

Täplänapostelija on hyvä ruokakala ja suosittu vapaa-ajankalastuksen kohde.

## Lähteet
Capitoliumin Venus

**Capitoliumin Venus** on Musei Capitolinissa esillä oleva Venuksen patsas. Patsas esittää luonnollisen kokoista alastonta naista ja  
edustaa tyyppiä *Venus Pudica* eli siveellinen Venus. Tämän tyypin Venus on juuri noussut kylvystä ja peittää toisella kädellään häpynsä ja on nostanut toisen kätensä rinnalle. Patsas on antiikin roomalainen kopio kreikkalaisesta alkuperäisteoksesta. Capitoliumin Venusta pidetään yleisesti antiikin kuvanveistotaiteen mestariteoksena.

Capitoliumin Venus löydettiin paavi Klemens X:n kaudella vuosien 1670–1676 välillä. Teos löydettiin Roomasta antiikin aikaisen rakennuksen jäänteistä läheltä San Vitalen kirkkoa. Löytöön kuului myös muita patsaita. Rakennuksen jäänteet olivat Stazin suvun hallussa ja he omistivat patsaan vuoteen 1752. 

Paavi Benedictus XIV osti teoksen Stazin suvulta ja laitatti sen näytteille Musei Capitoliniin. Ranskalaiset veivät sen mukanaan Pariisiin vuonna 1797, missä Napoleon esitteli sitä voiton paraatisaan. Se palautettiin Roomaan vuonna 1816, missä se on ollut siitä lähtien näytteillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Statue of “Capitoline Venus”. Musei Capitolini.