open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Deir al-Qamar

**Deir al-Qamar** () on kaupunki Libanonin Choufin piirikunnassa. Paikkakunta oli aikanaan Libanonin aluetta hallinneiden druusiruhtinaiden keskus. Myöhemmin siitä tosin kehittyi lähinnä kristittyjen maroniittien ja kreikkalaiskatolilaisten asuttama kaupunki.

## Maantiede

Deir al-Qamar sijaitsee Libanonin Choufin piirikunnan keskiosassa Libanonvuorilla.

## Historia
Deir al-Qamar oli alkujaan lähinnä druusien asuttama kylä. Kylä oli myös druusiruhtinas Fakhr al-Din I:n (hallitsi 1516–1544) tukikohta. Fakhr al-Din oli muuttanut kylään Baakleenista ja rakennutti paikalle edelleen jäljellä olevan moskeijan. Hänen Mani-sukunsa hallitsi Libanonvuoria Osmanien valtakunnan alaisuudessa. 1700-luvulta lähtien paikalle alkoi muuttaa maroniitteja ja kreikkalaiskatolilaisia kristittyjä, joista monet olivat rikastuneet ja rakennuttivat paikalle hulppeita asuntoja. Paikkakunta rikastui etenkin silkkikaupalla ja 1800-luvun alussa sen asukasluku oli noin 4&nbsp;000, mikä oli tuolloin verrattain paljon. Paikkakunta oli muuttunut pienestä druusikylästä kukoistavaksi paikalliseksi kristityksi keskukseksi. Druusiemiiri Bashir Šihab II muutti Deir al-Qamarista vuonna 1832 rakennutettuaan itselleen uuden palatsin Beiteddineen.

Druusien ja maroniittien välit alkoivat kiristyä 1800-luvun aikana. Yhteisöjen välillä käytiin taisteluja jo 1840-luvulla. Niiden yhteydessä druusit iskivät Deir al-Qamariin marraskuussa 1841 vallaten kaupungin. Taistelut rauhoittuivat myöhemmin joksikin aikaa, kunnes ne alkoivat taas vuonna 1860. Druusijoukot surmasivat joukon kristittyjä kaupungissa kesäkuussa 1860. Sisällissodan päättyessä Libanonvuorten osmanikuvernööri eli *mutasarrif* Dawud Paša pakkosiirsi kaupungissa vielä olleet druusisuvut muihin kyliin ja kaupunki luovutettiin maroniiteille. Kaupunki oli myöhemmin Libanonvuorten kuvernööin vallan keskus. Sieltä lähtöisin olivat myös monet maroniittien poliittisista johtajista, heidän joukossaan esimerkiksi myöhempi Libanonin presidentti Camille Chamoun.

Libanonin sisällissodan aikana druusien Walid Jumblattin Edistyksellinen sosialistipuolue valtasi useita kyliä Choufin alueella heidän taistellessaan maroniittien joukkoja vastaan. Deir al-Qamar oli lopulta ainut suurempi maroniittien alueella edelleen hallussaan pitämä tukikohta.

## Lähteet
Amin Tarif

**Amin Tarif** (, ;2. lokakuuta 1993) oli ensin Palestiinan ja myöhemmin itsenäistyneen Israelin druusien hengellinen johtaja.

## Elämäkerta

Amin Tarif syntyi Julisin kylässä. Hänen isänsä Muhammad Tarif (k. 1928) oli Palestiinan druusien hengellinen johtaja. Amin opiskeli nuoruudessaan Khalwat al-Bajjadan druusilaisella koululla Libanonissa. Hänestä itsestään tuli isänsä seuraaja Palestiinan druusien johtohahmona vuonna 1928.

Amin Tarif tunnettiin aktiivisesta työstään druusiyhteisöissä. Hän kierteli druusien asuttamia alueita vieraillen lähes jokaisessa druusikylässä. Hän ohjasi uusien rukouspaikkojen (*khalwa*) rakennuttamista ja asetti niille vastaavan henkilön (*sayi*). Israel itsenäistyi vuonna 1948. Amin Tarifin suhde Israelin valtioon oli monimutkainen. Druuseista tuli suhteellisen sulautuneita israelilaiseen yhteiskuntaan. Heitä alkoi palvella esimerkiksi Israelin asevoimissa. Amin Tarifin asema yhteisönsä hengellisenä johtajana oli tunnustettu valtion puolelta ja hänen suosionsa yhteisön parissa oli usein suurempi, kuin esimerkiksi druusipoliitikoilla. Toisaalta Amin Tarif yritti saada Israelin parlamentin druusijäseniä nostamaan esiin esimerkiksi Libanonin eteläosien tulitusta 1970-luvulla, etenkin kun tulitus oli vahingoittanut druuseille pyhää al-Bajjadaa. Hän kannatti myös rauhaa palestiinalaisten PLO:n kanssa.

Amin Tarif kuoli 2. lokakuuta 1993 kotikylässään Julisissa. Hänen haudastaan Julisissa tuli druusien vierailukohde. Amin Tarifin kuolemaa seurasi kiivas väittely hänen seuraajastaan. Lopulta seuraajaksi valittiin hänen pojanpoikansa Muwafaq Tarif.

## Lähteet
Sahapunamarja

**Sahapunamarja** (*Photinia serratifolia*) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, punamarjojen (*Photinia*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on luokiteltu joskus orapihlajien (*Crataegus*) sukuun, vaikkei sillä olekaan oramaisia piikkejä.

Sahapunamarja on ainavihanta pensas tai pienehkö puu. Pensasmaisena se kasvaa yleensä 3,5–6 metriä korkeaksi, mutta puumaisena se voi kasvaa jopa noin 10 metriä korkeaksi. Sahapunamarjan lehdet ovat suikeita, 10–20 cm pitkiä, 4–9 cm leveitä, syvänvihreitä, nahkamaisia ja sahalaitaisia. Kasvi on ainavihanta, mutta pieni osa lehdistä muuttuu syksyllä tai talven mittaan punaisiksi. Lehdissä on disyaaniglykosideja, minkä vuoksi ne voivat olla myrkyllisiä joillekin eläimille.

Sahapunamarjan kukat ovat valkoisia ja niissä on viisi terälehteä. Yksittäisen kukan halkaisija on noin 0,8 cm. Kukat sijaitsevat huiskilomaisissa kukinnoissa, jotka ovat noin 10–17 cm leveitä. Sahapunamarja kukkii keväällä huhtikuussa. Kukat ovat näyttävännäköisiä, mutta niissä on epämiellyttävä tuoksu. Kukista kehittyy kukinnan jälkeen vihreitä, halkaisijaltaan noin 0,6 cm olevia marjoja, jotka muuttuvat kypsyessään ensin punaisiksi ja lopulta ruskehtavanpurppuraisiksi. Marjat pysyvät kasvissa tavallisesti talveen asti.

Sahapunamarja kasvaa luonnossa metsissä, mäkien ja vuorien rinteillä, jokitörmillä sekä tienpientareilla itäisessä Aasiassa. Lajia tavataan luontaisena Keski-Kiinasta Itä-Kiinaan, Taiwanilla, Japanissa, Intiassa, Indonesiassa ja Filippiineillä. Vakiintuneena viljelykarkulaisena lajia tavataan myös muun muassa Yhdysvalloissa Georgiasta Texasiin.

Sahapunamarjaa kasvatetaan koristekasvina. Laji kasvaa keskikosteassa, hyvin vettä läpäisevässä maaperässä täydessä auringon valossa tai puolivarjossa. Juurruttuaan kunnolla sahapunamarja on myös jokseenkin kuivuutta kestävä. Laji ei kuitenkaan viihdy märillä kasvupaikoilla. Sahapunamarja on resistentti monia punamarjalajeja suuresti vaivaavalle *[[Entomosporium maculatum]]* -sienitaudille.

## Lähteet
* Missouri Botanical Garden: ''Photinia serratifolia'' 

## Aiheesta muualla
* Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Sahapunamarja (''Photinia serratifolia'')
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Photinia serratifolia'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Photinia serratifolia'' 
* Flora of North America: ''Photinia serratifolia'' 
* Flora of China: ''Photinia serratifolia''
Hamilton Township (Atlanticin piirikunta)

**Hamilton Township** on kunta (*township*) New Jerseyn osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 27&nbsp;484 vuonna 2020. Atlanticin piirikunnan hallintokeskus Mays Landing sijaitsee Hamilton Townshipissä.

## Väestö
Vuonna 2020 Hamilton Townshipin 27&nbsp;484 asukkaasta valkoisia oli 61,2&nbsp;%, mustia 15,6&nbsp;% ja aasialaisia 9,1&nbsp;%. Vuonna 2019 21,7&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 14,2&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Kuvia kunnasta

Kuva:Atlantic County Courthouse.jpg|Atlanticin piirikunnan oikeustalo.
Kuva:Weymouth furnace (2014).jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Näpit irti!

**Näpit irti! ** () on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamakomediaelokuva, jonka on ohjannut Amy Poehler. Se perustuu Jennifer Mathieuin samannimiseen vuonna 2017 julkaistuun romaaniin. Pääosissa esiintyvät Hadley Robinson, Lauren Tsai, Alycia Pascual-Peña, Nico Hiraga, Patrick Schwarzenegger ja Poehler.

Elokuva julkaistiin Netflixissä 3. maaliskuuta 2021. High school -nuorista kertovan elokuvan päähenkilö on 16-vuotias Vivian, joka perustaa feministisen lehden taistellakseen kiusaamista ja ahdistelua vastaan. Elokuva käsittelee muun muassa sukupuolirooleja ja seksismiä, ja sitä on kutsuttu Me Too -kampanjan inspiroimaksi.

## Rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Näpit irti!'' Netflixissä
* Elokuvan traileri
*
Patrick Schwarzenegger

**Patrick Arnold Shriver Schwarzenegger** (s. 18. syyskuuta 1993 Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hän on näyttelijä Arnold Schwarzeneggerin ja toimittaja Maria Shriverin poika.

## Filmografia
### Elokuvat
 

### Televisiosarjat
 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
 
*
Atupem

**Atupem** (s. 5. toukokuuta 2013) on suomalainen lämminverinen ravihevonen. Hevosen omistaa Artun-Talli ja valmentajana toimii Antero Tupamäki. Viime vuosina ohjastajana on toiminut Santtu Raitala. Ori voitti vuoden 2019 Seinäjoki Racen, mutta seuraavassa kilpailussa Åbyn Olympiatravetissa Atupem sai haavan jalkaansa, jonka paraneminen pitkittyi ja lopulta johti jännevammaan. Ori ei kilpaillut maaliskuun 2020 jälkeen. Kesällä 2021 Tupamäki totesi paluun kilpailuihin olevan vielä mahdollista. Ori palasi kilparadoille toukokuussa 2022 suoritettuaan ensin koelähdön ja käytyään harjoitusraveissa aiemmin keväällä. Atupem on toiminut vuodesta 2020 myös siitosorina ja vuoden 2021 lopussa sillä oli 20 jälkeläistä.

Atupemin aika 12,4 on volttilähdön Suomen ennätys yli 2000 metrin matkalla.

Atupem on nimetty koripalloilija Shawn Atupemin mukaan.

## Lähteet
Fosfomolybdeenihappo

**Fosfomolybdeenihappo** (H3Mo12PO40) eli **molybdofosforihappo** on molybdeenin, fosforin, vedyn ja hapen muodostama epäorgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä ja analyyttisessä kemiassa.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa fosfomolybdeenihappo on keltaista tai vihertävää kiteistä ainetta. Aineen rakenne kostuu keskisestä PO4-yksiköstä, jota ympäröivät MoO6-yksiköt. Rakenteessa on vaihteleva määrä kidevettä. Fosfomolybdeenihappo liukenee veteen ja liukenee myös poolisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja asetoniin. Fosfomolybdeenihappo on happo.

Fosfomolybdeenihappoa valmistetaan molybdeenitrioksidin ja fosforihapon reaktiolla.

Fosfomolybdeenihappoa käytetään värjäysreagenssina ohutkerroskromatografiassa ja kudosvärjäyksissä yhdessä hematoksyliinin kanssa. Orgaanisen kemian synteeseissä yhdistettä käytetään katalyyttinä muun muassa hapetuksissa ja alkeenien epoksidoinneissa

## Lähteet
Reinbert de Leeuw

**Reinbert de Leeuw** (8. syyskuuta 1938 Amsterdam – 14. helmikuuta 2020) oli alankomaalainen pianisti, kapellimestari ja säveltäjä.

De Leeuw opiskeli konservatorioissa Amsterdamissa ja Haagissa. Myöhemmin hän opetti Haagin kuninkaallisessa konservatoriossa ja Leidenin yliopistossa. Vuonna 1974 hän perusti Schönberg Ensemblen, joka erikoistui 1900-luvun ohjelmistoon Wienin toisesta koulukunnasta alkaen. De Leeuw sai vuonna 1981 näkyvyyttä laajan yleisön silmissä kolmen LP:n julkaisulla Eric Satien varhaisesta pianomusiikista. Vuonna 1992 hän toimi Aldeburghin festivaalin vierailevana taiteellisena johtajana ja vuosina 1994–1998 Tanglewoodin nykymusiikkifestivaalin taiteellisena johtajana. Hänen ohjelmistoonsa kapellimestarina kuului musiikkia muiden muassa Benjamin Britteniltä, Igor Stravinskylta, Louis Andriessenilta, György Ligetiltä, Claude Vivieriltä ja Robert Zuidamilta.

De Leeuw johti merkittäviä orkestereita Alankomaissa, muualla Euroopassa, Yhdysvalloissa, Japanissa ja Australiassa. Hän johti monia tuotantoja Alankomaiden kansallisoopperassa. De Leeuwin saamien palkintojen joukossa oli Diapason d'Or. De Leeuw oli Utrechtin ja Leuvenin yliopistojen kunniatohtori sekä Leidenin yliopiston professori. Vuonna 2008 hänestä tuli Alankomaiden Leijonan ritarikunnan ritari. 

De Leeuwin sävellysten joukossa on suurelle orkesterille tehty *The Nightly Wanderer*, joka kantaesitettiin Amsterdamissa ja jonka Yhdysvaltain-ensiesityksen piti New World Symphony huhtikuussa 2017 Miamissa.

## Lähteet
The Little Things

**The Little Things** on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen jännityselokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut John Lee Hancock. Pääosissa esiintyvät Denzel Washington, Rami Malek ja Jared Leto.

Elokuva julkaistiin HBO Max -suoratoistopalveluun 29. tammikuuta 2021. Yhdysvalloissa elokuvaa esitettiin samaan aikaan myös elokuvateattereissa. 1990-luvun alun Los Angelesiin sijoittuva elokuva kertoo kahdesta etsivästä, jotka tutkivat murhien sarjaa. 

## Rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Maralinga

**Maralinga** on alue Etelä-Australiassa. Alue tuli tunnetuksi etenkin 1950-luvulla suoritetuista ydinkokeista. Niitä toteutti Yhdistynyt kuningaskunta. Läheinen Emu Field oli toinen alue, Monte Bellon saariryhmän ohella, missä Iso-Britannia ydinkokeitaan toteutti Australian alueella.

Alueella toteutettiin kilotonni-luokan ydinkokeita (max. 27 kT), jotka suoritettiin vuosina 1956–1963. Ainakin Operaatio Buffalo (jossa laukaistiin, n. 1/5 eli 20%:iin alennetun tehovoiman Blue Danube-ydinpommi) sekä Operaatio Antler toteutettiin juuri tällä, kyseen omaisella kohdealueella. Muun toiminnan ohella, Red Beard -luokan taktiseen ydinpommiin, liittyvää kehitystyötä tehtiin. Operaatio Antlerissa kokeiltiin muun toiminnan ohella niin sanottua primääri-räjähdettä eli fuusiopommin sytyttävää fissio-räjähdettä, jolloin fuusio-tapahtuma on sekundäärinen räjähdys.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*https://www.sbs.com.au/news/backgrounder-why-was-maralinga-used-for-secret-nuclear-tests
*https://www.abc.net.au/archives/timeline/1950s.htm
Huonot naiset

**Huonot naiset** on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut suomalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Niklas Lindgren. Elokuvassa seurakuntatalon emäntä Johanna on järjestämässä häitä, kun venäläisiä seksityöläisiä kuljettava linja-auto rikkoutuu lähistöllä, ja Johanna joutuu majoittamaan bussin matkustajat seurakuntataloonsa.

## Lehdistöarviot

## Lähteet
We Are The Mess

__NOTOC__
**We Are The Mess** on saksalaisen metalcore yhtyeen Eskimo Callboyn vuonna 2014 julkaisema toinen studioalbumi.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Etsivätoimisto Henkka & Kivimutka

**Etsivätoimisto Henkka & Kivimutka** on 1. huhtikuuta 2022 ensi-iltansa saanut, Väinö Weckströmin ja Jarkko Felinin ohjaama suomalainen lastenelokuva. Elokuvassa Henkka Virtanen ja J.K. Kivimutka ovat perustaneet etsivätoimiston. Eräänä päivänä Henkka löytää viitteitä rikoksesta ja pojat ryhtyvät ratkomaan tapausta.

Elokuva perustuu Kalle Veirton kirjasarjaan.

## Arvostelut

## Lähteet
Supermarsu 2

**Supermarsu 2** on lokakuussa 2022 ensi-iltansa saanut Joona Tenan ohjaama suomalainen komedia- ja lastenelokuva. Elokuva on itsenäinen jatko-osa vuoden 2018 Supermarsu-elokuvalle.

Elokuva valittiin Sydneyn elokuvafestivaalin viralliseen ohjelmistoon.

Elokuva perustuu Paula Norosen romaaniin *[[Supermarsu palaa tulevaisuuteen]]*. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Tena ja Noronen.

Elokuvan pääosaa näyttelee Senni Peltoniemi. Muissa keskeisissä lapsirooleissa ovat Lucas Timperi, Lumo Levy ja Kaius Österman. Aikuisrooleissa ovat Essi Hellén, Eero Ritala, Mikko Penttilä, Jani Karvinen, Petteri Pennilä, Tommi Korpela ja Kari Hietalahti.

Elokuvassa Supermarsun on pelastettava mehiläiset, jotta se voi pelastaa maailman. Pelastaakseen mehiläiset sen on pelastettava koulun pahin kiusaaja.

Elokuvan tuotti Yellow Film & TV sen tuottajina toimivat Marko Talli ja Anni Pänkäälä. Elokuvan levitti elokuvateattereihin SF Studios.

## Arvosteluja
 Jouni Vikman, *Episodi* 

 Tuomo Yrttiaho, *Helsingin Sanomat* 

## Lähteet
Helinä-keiju ja merirosvokeiju

**Helinä-keiju ja merirosvokeiju** () on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut animaatioelokuva.

## Ääniroolit
### Suomenkieliset äänet

Muissa rooleissa: Petri Hanttu ja Antti Jaakola.
Suomenkielisen dialogin on ohjannut Susa Saukko.

## Lähteet
Cussy-en-Morvan

**Cussy-en-Morvan** on kunta Ranskassa Saône-et-Loiren departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 22 kilometriä Autunin kaupungista luoteeseen.

Kunnan keskustassa oleva Saint-Légerin kirkko on mainittu ensimmäisen kerran 900-luvulla. Kirkon kaksi sivukappelia on rakennettu 1500-luvulla, ja kirkko on muuten uusittu 1800-luvulla.

Cussy-en-Morvan on suosittu matkailupaikka, jossa on hyvät mahdollisuudet metsästää ja kalastaa, sekä harrastaa maastopyöräilyä, patikointia tai ratsastusta.

Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (*Parc naturel régional du Morvan*).

## Tunnettuja kuntalaisia
*Louis Charlot (1878-1951), taidemaalari

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Maailmankisat 1978

**11. [[Maailmankisat]]** järjestettiin vuonna 1978 Helsingissä 29.–30. kesäkuuta. Kilpailupaikkana oli Olympiastadion. Kansainväliset yleisurheilukilpailut olivat Helsingin Kisa-Veikkojen järjestämät. 

## Tuloksia
### Miehet

### Naiset

Kisojen parhaalle urheilijalle jaettava Timo Sarpanevan suunnitteleman kiertopalkinnon sai kolmiloikkaaja James Butts, joka teki lajissa Stadionennätyksen.

## Lähteet
*
*
Roman Sentšin

**Roman Valerjevitš Sentšin** (, s. 1971 Kyzyl, Neuvostoliitto) on venäläinen kirjailija. Hän kirjoittaa nykyvenäläistä elämää dokumentoivaa proosaa.

Sentšinin tuotannon tunnetuimpia teoksia on 2009 ilmestynyt *Jeltyševit, erään perheen rappio*, joka on hänen läpimurtoteoksensa. Se on ollut useita kertoja kirjallisuuspalkintoehdokkaana. Hän on julkaissut myös novellikokoelmia. Hän on *Literary Russia* -nimisen kirjallisen sanomalehden toimittaja.

Sentšin on tunnetuin 2000-luvun venäläisen kirjallisuuden "uusista realisteista", ja häntä on sanottu myös "uudeksi maaseutuprosaistiksi", sillä hän on kuvannut teoksissaan elämää Siperian syrjäisissä provinssikaupungeissa. Myöhemmissä teoksissaan hän käsittelee myös kaupunkiaiheita. Teoksensa *Pato* Sentšin omistaa Valentin Rasputinille, joka on myös teoksessa henkilöhahmona. Anni Lappela arvioi *[[Idäntutkimus]]*-lehdessä, että teoksen runsas henkilöhahmojen määrä on yksi syy juonenkehittelyn ongelmiin. Sentšin sivuaa teoksessa Siperian ekologisia ongelmia, kuten jossain määrin jo aiemmissa teoksissaankin. Lappela arvioi kirjan myönteisesti: "[S]ekä venäläisessä nykyproosassa että Sentšinin omassa tuotannossa romaani erottuu edukseen."

## Suomennetut teokset
* *Jeltyševit, erään perheen rappio* (Eltyševy), suomentanut Kirsti Era. Helsinki: Into 2015 
* *Pato* (Zona zatoplenij), suomentanut Kirsti Era. Helsinki: Rosebud 2019 
* Jääpalloa. Suomentanut Martti Anhava. Novelli teoksessa *Toisaalta, kaikkea voi sattua : venäläisiä novelleja*, Helsinki: WSOY 2015 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* *Kenen aika? : esseitä venäläisestä nykykirjallisuudesta*, toim. Tomi Huttunen ja Tintti Klapuri. Avain 2012 
* Tintti Klapuri ja Anni Lappela: "2000-luvun venäläinen uusi realismi", Julkaisussa: *Avain* (2015) : 1
Kontulan Metrokappeli

**Kontulan Metrokappeli** eli **Itä-Helsingin helluntaiseurakunta** on vuonna 1994 perustettu helluntaiseurakunta. Kontulan Metrokappeli sijaitsee Kontulan ostoskeskuksessa. Metrokappelin toiminta alkoi Helsingin Saalem-seurakunnan rukouspiirinä ja kappelin toiminnasta vastaava yhdistys on rekisteröity 16. lokakuuta 1987. Vuonna 2022 Kontulan Metrokappelilla oli noin 320 jäsentä.

Metrokappelin toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ja rukouskokousten lisäksi lapsi- ja nuorisotyö. Seurakunta toteuttaa ympäristöevankeliointia, naisten- ja miesteniltoja, solutoimintaa lapsi- ja maahanmuuttajatyötä. 

Kontulan Metrokappeli lähettää tilaisuuksistaan suoria lähetyksiä muun muassa UskoTV-palvelun kautta.

Seurakunta tekee yhteistyötä myös evankelis-luterilaisen Mikaelin seurakunnan kanssa. 
## Katso myös
* Uskonto Helsingissä
* Helsingin Saalem-seurakunta
* Helsingin Mikaelin seurakunta
* Kontulan ostoskeskus
* Kontula

## Lähteet
 

## Aiheesta muualla
* Metrokappelin verkkosivut
Erik Bergman -palkinto

**Erik Bergman -palkinto** on suomalainen taidemusiikkipalkinto. Varat siihen myönnetään Erik Bergmanin rahastosta, joka on yksi Svenska kulturfondenin erikoisrahastoista. Rahasto perustettiin säveltäjä ja kuoronjohtaja Erik Bergmanin (1911–2006) 80-vuotispäivän kunniaksi vuonna 1991. Rahaston tehtävänä on edistää uusia pyrkimyksiä taidemusiikin alalla Suomessa. Erik Bergmanin perustama rahasto voi myöntää palkinnon korkeintaan joka kolmas vuosi. Rahastoa hallinnoi Svenska litteratursällskapet i Finland, mutta Erik Bergmanin nimenomaisen määräyksen mukaan palkittavan henkilön äidinkielellä ei ole merkitystä palkinnosta päätettäessä. Palkinnon saajan nimesi Erik Bergmanin rahaston hallitus, jossa oli edustettuna Suomen Säveltäjät ry, Sibelius-Akatemia, Säveltäjäin Tekijänoikeustoimisto Teosto ry, Åbo Akademi ja Svenska kulturfonden.

Erik Bergman testamenttasi Teoston tilittämät tekijänoikeuspalkkionsa rahastolle, mutta rahat ensimmäistä palkintoa varten antoi Svenska kulturfonden. Varojen kartuttamiseksi oli tarkoitus myös järjestää keräys. Palkinnon ensimmäistä saajaa valittaessa otettiin huomioon Erik Bergmanin oma näkemys. Vuonna 1991 Bergmanin täyttäessä 80 vuotta hän toivoi, että kaikki jotka haluavat onnitella häntä tekisivät sen uuden nimikkorahaston kautta.

## Palkitut
* 1991: Säveltäjä Paavo Heininen yhtenä uuden suomalaisen musiikin keulahahmona. Palkinnon suuruus oli 100&nbsp;000 markkaa.
* 1996: Säveltäjä Jukka Tiensuu oman tien kulkemisesta musiikin alalla. Palkinnon suuruus oli 100&nbsp;000 markkaa.
* 2001: Kapellimestari Ulf Söderblom työstä suomalaisen nykymusiikin hyväksi. Palkinnon suuruus oli 100&nbsp;000 markkaa.
* 2011: Säveltäjä Veli-Matti Puumala tinkimättömästä ja helppoja ratkaisuja välttävästä sävellystyöstä. Palkinnon suuruus oli 20&nbsp;000 euroa.
* 2021: Sopraano Anu Komsi laulutaiteen edistämisestä Suomessa ja muissa maissa. Palkinnon suuruus oli 30&nbsp;000 euroa.

## Lähteet
Jan Tore Sanner

**Jan Tore Sanner** (s. 6. toukokuuta 1965 Bærum) on norjalainen oikeistopuolueen poliitikko, puolueensa varapuheenjohtaja vuodesta 2004 ja suurkäräjäedustaja vuodesta 1993. Hän on aiemmin toiminut Norjan valtiovarainministerinä (2020–21), opetusministerinä (2018–20) sekä kuntaministerinä (2013–18). Vuosina 1990–94 hän johti oikeistopuolueen nuorisojärjestöä Unge Høyreä.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jan Tore sanner Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Jaana Laitinen

**Jaana Laitinen** (s. 1966) on suomalainen filosofian tohtori ja kansanterveystieteen sekä ravitsemustieteen dosentti, joka on vuodesta 2021 työskennellyt Työterveyslaitoksen työterveysepidemiologian tutkimusprofessorina. 

Laitinen väitteli vuonna 1994 Kuopion yliopistossa. Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa oli otsikoitu *Metabolic and nutritional effects of intensified dietary therapy in patients with recently diagnosed non-insulin-dependent diabetes mellitus*.

Tutkimusprofessorina hän on viestinyt esimerkiksi koronaviruspandemian sosiaali- ja terveysalalla työskenteleville aiheuttaneesta kasvaneesta työmäärästä ja työhön liittyvistä peloista. Joukkotiedostusvälineet ovat haastatelleet häntä muun muassa etätyön vaikutuksista työntekijöiden työkykyyn.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Jaana Laitisen Google Scholar -julkaisuprofiili  (scholar.google.com)
Pohjantähti-solki

**Pohjantähti-solki** on Suomen Partiolaisten ansiomerkki. Sen on suunnitellut Sami "Masi" Kukkonen.

Pohjantähti-solki voidaan myöntää yli 28-vuotiaalle partiolaiselle, joka on suorittanut partiojohtajan peruskoulutuksen ja toiminut ehdotushetkellä vähintään kolme vuotta partiojohtajan tehtävissä. Merkin saaja on sitoutunut partion arvoihin, toiminut ansiokkaasti ja innostuneesti partiojohtajan tehtävissä. Myös partion arvot näkyvät merkin saajan toiminnassa, niin partiossa kuin sen ulkopuolellakin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*PartioWikissä
Gunnar Andersson (ralliautoilija)

**Gunnar Andersson** (17. huhtikuuta 1927 – 9. kesäkuuta 2009) oli ruotsalainen ralliautoilija, joka ajoi Volvolla ja työskenteli myöhemmin yhtiössä kilpailutoiminnan johtajana. Hän voitti rallin Euroopan-mestaruuden vuosina 1958 ja 1963.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gunnar Andersson

**Gunnar Andersson** voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

* Sven Gunnar Andersson (1896–1956), suomalainen kansanedustaja ja asiamies.
* Gunnar Andersson (1927–2009), ruotsalainen ralliautoilija ja rallin Euroopan-mestari vuosina 1958 ja 1963.
Mikander

**Mikander** on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* Hjalmar Mikander (1862–1948), kouluneuvos, rehtori ja kansanopistotoiminnan kehittäjä
* Johannes Mikander (1891–1955), kirjapainoalan yritysjohtaja
* Kimmo Mikander (s. 1971), Mikkelin entinen kaupunginjohtaja, eläkejohtaja
* Lars Mikander (1917–1999), yritysjohtaja ja vuorineuvos
* Leo Mikander (s. 1932), jalkapalloilija
* Martti Mikander (1909–1977), lehtori ja kouluneuvos
* Nils-Erik Mikander (s. 1936), jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.

## Katso myös
* Nikander
Von Schwerin

**von Schwerin** on vanha, mecklenburgilais-pommerilainen aatelissuku. Sen yksi haara on siirtynyt Ruotsiin, jossa se on otettu ritarihuoneeseen vapaaherrallisena sukuna numerolla 133 ja kreivillisenä sukuna numerolla 94.

Sukuun kuuluu mm:

*Kurt Christoph von Schwerin (1684-1757), kreivi, preussilainen sotapäällikkö
*Fredrik Bogislaus von Schwerin (1764-1834), kreivi, ruotsalainen pappi, valtiopäivämies ja finanssimies
*Wilhelm von Schwerin (1792-1808), edellisen poika, Suomen sodassa kaatunut aliluutnantti
*Maximilian von Schwerin-Putzar (1804-72), kreivi, preussilainen valtiomies
*Hans Hugold von Schwerin (1853-1912), vapaaherra, ruotsalainen maantieteilijä

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Friherrliga ätten von Schwerin nr 133
*Grevliga ätten von Schwerin nr 94
Riverside Records

**Riverside Records** on yhdysvaltalainen jazzmusiikkiin keskittynyt levy-yhtiö, joka perustettiin vuonna 1953. Riverside Records on julkaissut muun muassa seuraavien artistien musiikkia: Thelonious Monk, John Coltrane, Bill Evans, Cannonball Adderley, Wes Montgomery, Sonny Rollins, Abbey Lincoln, Art Blakey, Mongo Santamaria, John Lee Hooker, Jimmy Heath, Johnny Griffin, Charlie Byrd ja Staple Singers.

Riverside Recordsin päämaja sijaitsee New Yorkissa. Levy-yhtiön emoyhtiö on Concord Records.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hyyppäänvuori

**Hyyppäänvuori** (tunnetaan myös nimellä **Hyyppää**) on mäki- ja kallioalue Laukaan eteläosassa. Se kohoaa noin 90 metrin korkeudelle mäen viereisen Lievestuoreenjärven pinnasta. Järven syvin kohta on Hyyppäänvuoren ja Mustiensaarten puolivälissä, jossa on syvyyttä noin 70 metriä. Hyyppäänvuori sijaitsee Lievestuoreenjärven länsirannalla.

Hyyppäänvuori on maisemallisesti erittäin merkittäväksi luokiteltu noin 30 hehtaarin kokoinen, kallioluontotyyppiä edustava Natura 2000 -kohde. Luontoarvojensa lisäksi Hyyppäänvuori on luonnonmaisema-alueena tunnettu matkailukohde. Hyyppäänvuorta kutsutaan Keski-Suomen Koliksi maisemien vuoksi. Hyyppäänvuoren aluetta hoitaa Metsähallitus. 

## Lähteet
Nils-Erik Mikander

**Nils-Erik ”Nipa” Mikander** (s. 1936) on suomalainen jalkapalloilija ja valmentaja. Hän pelasi enimmäkseen oikeana laitahyökkääjänä.

Mikander aloitti uransa 9-vuotiaana HJK:n C-junioreissa, ja vuonna 1954 hän nousi seuran SM-sarjassa pelanneeseen edustusjoukkueeseen. Vuonna 1957 hänet lainattiin Maakuntasarjassa pelanneeseen Lahden Pallo-Miehiin, jota valmensi silloinen Suomen maajoukkuevalmentaja Kurt Weinreich. LPM nousi Suomensarjaan Mikanderin tehdessä 17 maalia. Vuosiksi 1958–1959 hän palasi HJK:hon. Pallo-Poikien SM-sarjajoukkueessa hän pelasi kaudella 1960. Kaudeksi 1961 hän siirtyi pelaajavalmentajaksi Herttoniemen Urheilijoihin, joka nousi Suomensarjaan. HerU muuttui myöhemmin Herttuaksi, joka puolestaan fuusioitui Kiffeniin, jossa Mikander pelasi uransa loppuun, vuoteen 1974 asti.

Pelaajauransa jälkeen Mikander kuului Kiffenin edustusjoukkueen valmennusjohtoon 25 vuoden ajan aina 1990-luvun puoliväliin saakka, vaihdellen ykkös- ja kakkosvalmentajan roolissa. Myös Kiffenin ikämiestoiminnassa hän oli pitkään mukana 1970-luvulta lähtien. Hän kuului myös seuran ja sen jalkapallojaoston johtokuntaan. Kiffenin lisäksi Mikander valmensi välillä yhdessä Erkki Alajan kanssa HPS:aa kaudella 1984, Väinämöisen Palloa ja FC Canonia.

Nils-Erik Mikanderin veli Leo Mikander pelasi urallaan muun muassa HPS:ssa, jossa voitti Suomen mestaruuden kaudella 1957.

## Lähteet
*

### Viitteet
Melodi Grand Prix 2021

**Melodi Grand Prix 2021** oli Norjassa vuonna 2021 järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 2021 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailuun kuului viisi semifinaalia, toinen mahdollisuus sekä finaali. Semifinaalit pidettiin viitenä peräkkäisenä lauantaina 16. tammikuuta – 13. helmikuuta. Jokaisessa semifinaalissa kilpaili neljä kilpailijaa kahtena parina, ja kummastakin parista toinen äänestettiin kaksintaisteluun, josta toinen äänestettiin finaaliin. Kaikki semifinaaleissa karsiutuneet 15 kappaletta kohtasivat toisensa 15. helmikuuta pidetyssä toisessa mahdollisuudessa, josta yksi äänestettiin finaaliin. Kilpailussa oli myös kuusi suoraa finalistia, jotka promosivat itseään semifinaalilähetyksissä.

12 kappaleen finaali pidettiin 20. helmikuuta. Finaalissa voittaja valittiin kolmikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisessä yleisöäänestyksellä äänestettiin kärkinelikko toiselle kierrokselle. Toisella kierroksella äänestettiin kärkikaksikko kolmannen kierroksen kaksintaisteluun, jossa voittaja äänestettiin. Kilpailun voitti TIX kappaleella ”Fallen Angel”.

Kaikki kilpailutapahtumet pidettiin H3 Arenalla Fornebussa. Kaikki kilpailutapahtumat pidettiin ilman yleisöä koronaviruspandemian takia.

## Kilpailun kulku
### Ensimmäinen semifinaali
Ensimmäinen semifinaali kilpailtiin 16. tammikuuta. Semifinaali keräsi 784&nbsp;000 katsojaa.

### Toinen semifinaali
Toinen semifinaali kilpailtiin 23. tammikuuta. Semifinaali keräsi 717&nbsp;000 katsojaa.

### Kolmas semifinaali
Kolmas semifinaali kilpailtiin 30. tammikuuta. Semifinaali keräsi 668&nbsp;000 katsojaa.

### Neljäs semifinaali
Neljäs semifinaali kilpailtiin 6. helmikuuta. Semifinaali keräsi 758&nbsp;000 katsojaa.

### Viides semifinaali
Viides semifinaali kilpailtiin 13. helmikuuta. Semifinaali keräsi 706&nbsp;000 katsojaa.

### Toinen mahdollisuus
Toinen mahdollisuus kilpailtiin 15. helmikuuta. Toisessa mahdollisuudessa finaaliin äänestettiin Jorn kappaleella *Faith Bloody Faith*.

### Finaali
Finaali kilpailtiin 20. helmikuuta. Finaali keräsi 1&nbsp;110&nbsp;000 katsojaa. Finaalin avaus- ja väliaikanumerona esiintyi edellisvuoden Melodi Grand Prix -voittaja Ulrikke Brandstorp.

## Lähteet
*http://natfinals.50webs.com/10s_20s/Norway2021.html
*https://eurovisionworld.com/national/norway/melodi-grand-prix-2021

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Kaikki kilpailulähetykset NRK:n sivuilla
Sami Kauhanen

**Sami Kauhanen** (s. 12. helmikuuta 1972 Espoo) on suomalainen urheiluvaikuttaja. Hänet valittiin heinäkuussa 2022 Suomen Jääkiekkoliiton toimitusjohtajaksi. Ennen valintaansa Jääkiekkoliittoon hän toimi hetken aikaa Jokerien toimitusjohtajana.

Kauhanen on toiminut Suomen Hippoksen toimitusjohtajana syyskuusta 2020 eroamiseensa saakka, Veikkauksen vedonlyöntijohtajana ja ravivalmentajana Helsingin Vermossa. Raviohjastajana hän on ajanut 31.12.2021 mennessä 2&nbsp;721 lähtöä ja voittanut niistä 279 kappaletta.

Hän on kotoisin Pohjois-Savosta ja hän on iisalmelaistaustainen. Hänen isoveljensä Jukka-Pekka Kauhanen on menestynyt ravivalmentaja.

Kauhanen pelasi nuorena jääkiekkoa esimerkiksi Iisalmen Peli-Karhuissa ja Kajaanin Hokissa.

## Lähteet
Helmipihlaja-angervo

**Helmipihlaja-angervo** (*Sorbaria grandiflora*) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, pihlaja-angervojen (*Sorbaria*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on aiemmin luokiteltu pensasangervoihin (*Spiraea*), joilla on samannäköiset kukat, vaikka sen lehdet erinäköisiä kuin pensasangervoilla.

Helmipihlaja-angervo on monivuotinen puolipensas, joka kasvaa tavallisesti noin 60–90 cm korkeaksi. Laji kuitenkin leviää kasvustoiksi maavarsiensa sekä itsesiementämisen kautta ja leviäminen voi toisinaan olla voimakastakin. Varret ovat väriltään punertavanharmaita ja kukkivien varsien kuori hilseilee. Lehdet ovat noin 20 cm pitkiä ja muodoltaan parilehdykkäisiä muistuttaen hieman pihlajien (*Sorbus*) lehtiä. Kussakin lehdessä on 7–21 lehdykkää, jotka ovat sahalaitaisia, noin 7,5 cm pitkiä ja 2,5 cm leveitä. Kukat kehittyvät kuluneena vuonna kasvaneiden varsien kärkiin muutamakukkaisiin huiskilokukintoihin, jotka ovat enintään noin 13 cm leveitä. Yksittäiset kukat ovat viisiterälehtisiä, valkoisia ja halkaisijaltaan vajaat 1,5 cm. Helmipihlaja-angervo kukkii heinäkuussa ja kukat muuttuvat kukinnan jälkeen ruskeiksi. Kukista kehittyvät hedelmät ovat rakenteeltaan tuppiloita.

Helmipihlaja-angervo kasvaa luontaisena itäisessä Siperiassa, mutta sitä kasvatetaan näyttävien kukkiensa myötä koristekasvina muuallakin. Helmipihlaja-angervo kasvaa parhaiten kosteassa, runsasravinteisessa ja hyvin vettä läpäisevässä maaperässä täydessä auringon valossa tai puolivarjossa. Laji kasvaa parhaiten viileän kesän ilmastossa, eikä erityisemmin pidä kuumasta ja kosteasta ilmastosta. Yleensä kasvia ei tarvitse juurikaan leikata, mutta mikäli se on tarpeen, voi sen tehdä myöhään syksyllä tai aikaisin keväällä.

## Lähteet
* Missouri Botanical Garden: ''Sorbaria grandiflora'' 

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Helmipihlaja-angervo (''Sorbaria grandiflora'')
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Sorbaria grandiflora''
Sound of Violence

**Sound of Violence** on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut kauhuelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Alex Noyer.

Elokuvassa musiikinopettajana ja säveltäjäna toimivalla Alexisilla on synestesia, jonka vuoksi hän näkee tietyt äänet väreinä. Synestesia esiintyy hänellä kuitenkin ainoastaan väkivaltatilanteissa. Alexis on kuuroutumassa ja haluaa saada ennen sitä valmiiksi sävellystyönsä.

## Arvosteluja

## Lähteet
Matvei Mitškov

**Matvei Andrejevitš Mitškov** (; s. 9. joulukuuta 2004 Perm, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Philadelphia Flyers varasi hänet NHL:ään  seitsemäntenä pelaajana ja häntä pidetään yleisesti yhtenä ikäluokkansa lupaavimmista jääkiekkoilijoista. Erityisesti maalintekotaidostaan tunnettu Mitškov on pelannut vakuuttavasti muun muassa Venäjän nuorten maajoukkueessa.

## Lähteet
Kiiltoeukryfia

**Kiiltoeukryfia** (*Eucryphia lucida*) on kunoniakasvien (Cunoniaceae) heimoon, eukryfioiden (*Eucryphia*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta puulaji, joka voi kasvaa 10–30 metriä korkeaksi, mutta jää toisinaan vain korkeaksi pensaaksi. Rungon halkaisija voi olla 50–60 cm. Kiiltoeukryfian kukat tuottavat hyvin mettä mehiläisille. Kiiltoeukryfia risteytyy myös usein muiden eukryfialajien kanssa.

Kiiltoeukryfia kasvaa metsissä, tavallisesti jokien varsilla 30–500 metrin korkeudella merenpinnasta. Joskus laji voi kasvaa jopa 800 metrin korkeudessakin. Kiiltoeukryfia kasvaa luonnossa Australian Tasmaniassa.

Kiiltoeukryfiaa kasvatetaan koristekasvina ja sitä on käytetty myös perinteisessä lääkinnässä sekä puutavarana. Kiiltoeukryfia on temperaattisten alueiden kasvi ja kasvaa parhaiten alueilla, joilla päivien keskilämpötila on vuoden ympäri +12°C – +22°C. Laji kuitenkin selviää alueilla, joilla päivien keskilämpötila on +5°C – +26°C vuoden ympäri. Lepotilassa kasvi voi selvitä –5°C:een lämpötilastakin, mutta nuoret yksilöt kärsivät usein pahoja vaurioita pakkasessa. Kiiltoeukryfialle suotuinen vuotuisen sademäärä on 1300–1700 mm, mutta laji pärjää 1000–2500 mm vuotuisella sademäärälläkin. Kiiltoeukryfia vaatii kasvaakseen avoimen, mutta suojaisen kasvupaikan sekä hieman kostean ja kalkittoman maaperän, jonka pH on mielellään 5–6.

## Lähteet
* Useful Temperate Plants: ''Eucryphia lucida'' 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Eucryphia lucida'' 
* Trees and Shrubs Online: ''Eucryphia lucida''
Uudenkaarlepyyn Saalem-seurakunta

**Uudenkaarlepyyn Saalem-seurakunta** () on uusikaarlepyyläinen ruotsinkielinen helluntaiseurakunta. Seurakunta perustettiin 24 henkilön toimesta 23. toukokuuta 1920, johtajanaan Anders Ede. Ede oli pitkään toiminut saarnaajana seudulla. 1930-luvulla seurakunta järjesti useita raamatunopetusviikkoja, jotka kokosivat yhteen nuoria helluntailaisia. Anna Nordqvistin perustamalla Uudenkaarlepyyn lastenkodilla oli vahvat yhteydet seurakuntaan.

Uudenkaarlepyyn Saalem-seurakunta vihki ensimmäisen rukoushuoneensa käyttöön vuodenvaihteessa 1923–1924 ja seurakunta kasvoi 34 jäsenellä. Uudenkaarlepyyn uusi helluntaikirkko vihittiin käyttöön ensimmäisenä adventtina 1975.

## Seurakunnan johtajat
Vuosien varrella muun muassa seuraavat johtajat ovat palvelleet seurakunnassa:
* Teodor Sundström
* Ivar Ramström
* Birger Back
* Emil Dahl
* Rainer Lindh
* Rafael Hjort
* Harry Holmberg
* Bjarne Forsén
* Kjell Blomberg
* Agneta Enström

## Kirjallisuutta
* 

## Katso myös
* Finlands svenska pingstsamfund
* Munsalan baptistiseurakunta
* Uudenkaarlepyyn seurakunta

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Seurakunnan verkkosivusto
* Uudenkaarlepyyn Saalem-seurakunnan YouTube-kanava
* Seurakunnan Facebook-kanava
Eukryfiat

**Eukryfiat** (*Eucryphia*) on kunoniakasvien (Cunoniaceae) heimoon kuuluva pienehkö kasvisuku. Sukuun kuuluu vajaat kymmenen lajia sekä yksi tai kaksi risteymälajia.

Eukryfioita tavataan luontaisina Etelä-Amerikan eteläosissa sekä Australian itäosissa.

## Lajeja ja risteymiä
* *[[Eucryphia cordifolia]]*
* *[[tahmaeukryfia|Eucryphia glutinosa]]* – tahmaeukryfia
* *[[Eucryphia jinksii]]*
* *[[kiiltoeukryfia|Eucryphia lucida]]* – kiiltoeukryfia
* *[[pikkueukryfia|Eucryphia milliganii]]* – pikkueukryfia
* *[[Eucryphia moorei]]*
* *[[Eucryphia wilkiei]]*
* ''Eucryphia'' × ''hybrida''
* ''Eucryphia'' × ''nymansensis'' – tarhaeukryfia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Eucryphia''
Karakumin kanava

**Karakumin kanava** (, ) on kastelukanava Turkmenistanissa.

Kanavan rakentaminen alkoi 1954, ja sen 840 kilometriä pitkä pääosuus Amudarjasta Maryn kautta Ašgabatiin ja sieltä Geok-Tepeen, valmistui 1967. Kanavaa jatkettiin 1970- ja 1980-luvuilla Bereketiin noin 340 kilometrin päähän Kaspianmeren rannikosta ja Krasnovodskin satamasta. Neuvostoliiton loppuvuosina kanavaa suunniteltiin jatkettavaksi Kaspianmereen asti, mutta hanke ei koskaan toteutunut.

Kanava on 1375 kilometriä pitkä ja sen vuosittainen virtaama on 13&nbsp;km3. Sen rakentaminen mahdollisti laajamittaisen maanviljelyn ja puuvillan kasvatuksen ennen aavikkona olleilla mailla, mutta samalla kanava on johtanut Amudarjan ja Araljärven kuivumiseen.

## Lähteet
Calibre

**Calibre** on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut brittiläinen jännityselokuva. Se kertoo kahdesta miehestä, jotka kohtaavat metsästysretkellä odottamattoman onnettomuuden. Elokuvan ohjasi ja käsikirjoitti Matt Palmer. Tuotanto oli poikkeuksellisen pitkä: käsikirjoitusvaiheen alkamisesta ensi-iltaan kului jopa yhdeksän vuotta. *Calibre* sai ensi-iltansa Edinburgh International Film Festival -juhlilla 22. kesäkuuta 2018, ja Netflixissä se julkaistiin viikkoa myöhemmin.

## Rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Calibre'' Netflixissä
*
Tuliharjat

**Tuliharjat** (*Geissois*) on kunoniakasvien (Cunoniaceae) heimoon kuuluva kasvisuku, johon kuuluu parikymmentä lajia.

Tuliharjoja tavataan luonnossa Oseanian saaristossa Fidžillä, Vanuatussa, Uudessa-Kaledoniassa ja Santa Cruzin saarilla.

## Lajeja
* *[[Geissois bradfordii]]*
* *[[Geissois denhamii]]*
* *[[Geissois hippocastanifolia]]*
* *[[Geissois hirsuta]]*
* *[[Geissois imthurnii]]*
* *[[Geissois lanceolata]]*
* *[[Geissois montana]]*
* *[[Geissois parviflora]]*
* *[[Geissois pentaphylla]]*
* *[[Geissois polyphylla]]*
* *[[Geissois pruinosa]]*
* *[[Geissois racemosa]]*
* *[[Geissois stipularis]]*
* *[[Geissois superba]]*
* *[[Geissois ternata]]*
* *[[Geissois trifoliolata]]*
* *[[Geissois velutina]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Tuliharjat – ''Geissois''
Sipoon Betania-seurakunta

**Sipoon Betania-seurakunta** () on Sipoossa toimiva alkujaan ruotsinkielinen helluntaiseurakunta. Seurakunta järjestää tilaisuutensa tulkattuna myös suomeksi ja englanniksi. Betania kuuluu suomenruotsaisten helluntaiseurakuntien FSP-verkostoon. Syyskuussa 2021 seurakunta allekirjoitti päätöksen, joka mahdollistaa jäsenyyden Suomen helluntaikirkko -yhteisössä.

Seurakunnan johtajana on toiminut vuodesta 2013 lähtien Gabriel Grönroos. Sipoon Betania-seurakunnan yhteydessä toimii Royal Rangers-partiojärjestö.

## Historia
Seurakunnan juuret ovat vuonna 1887 Nikkilässä perustetussa Sipoon baptistiseurakunnassa. Baptistiseurakunnalla oli oma vuonna 1910 käyttöön vihitty rukoushuone. Ruotsalainen saarnaaja J. A. Lindqivst toimi aktiivisesti seurakunnassa vuodesta 1906 lähtien. Nouseva helluntaiherätys vaikutti Lindqvistiin voimakkaasti.

Baptistiseurakunta lakkasi vuonna 1920 olemasta, ja seurakunta organisoitui seuraavana vuonna uudelleen helluntaiseurakunnaksi nimeltä Betania. Kaikki baptisitiseurakunnan jäsenet liittyivät lopulta uuteen seurakuntaan. Alussa Betanialla oli 28 jäsentä ja Lindqvist toimi heidän johtajanaan.

Vuonna 1933 uusimaalaiset helluntaiseurakunnat aloittivat vuosittain kesäkonferenssin järjestämisen Nikkilässä. Konferenssi on tunnettu eri nimillä, kuten *Nickbykonferesen*, *Nylandskonferensen* ja viimeisimpänä *Den kristna sommarfesten*.

Seurakunnan uusi Betania-kirkko Nikkilän keskustassa vihittiin käyttöön vuonna 1997.

## Seurakunnan johtajat
Vuosien varrella seurakunnassa ovat palvelleet muun muassa seuraavat johtajat:
* 1921–1927: Josef Alarik Lindqvist
* 1927–1930: Ernst A. Lernberg
* 1930–1931: Viktor Svarvar
* 1932–1937: Hilding Söderholm
* 1937–1940: Gustav Söderberg
* 1940–1944: vt. Edvin Nyqvist
* 1944–1947: Birger Back
* 1947–1950: vt. Anderas Ericson
* 1950–1953: Gerhard Gustafsson
* 1954–1956: Paul-Eric Taubert
* 1958–1963: Rafael Hjort
* 1964–1991: Kurt Allén
* 1991–1993: vt. Helge Holmberg
* 1993–2004: Kenneth Grönroos
* 2004–2012: Edward Holmberg
* 2013-2025: Gabriel Grönroos
* 2025 ->  : Maria Röyks

## Katso myös
* Uskonto Uudellamaalla
* Helluntaiherätys Suomessa
* Sipoon ruotsalainen seurakunta

## Lähteet
* 

### Viitteet
Robert de Godzinsky

**Robert ”Robi” de Godzinsky** [Robert də go'dzinski] (s. 1950) on suomalainen äänittäjä ja muusikko. Hän on mm. ”CAP (Common Acoustical Point)” -mikitystekniikan luoja. Robert De Godzinsky on suomalaisen säveltäjän, George De Godzinskyn poika.

## Lähteet
Sigvar Forsström

**Sigvar Karl Fredrik Forsström** (30. maaliskuuta 1914 Särkisalo – 27. lokakuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Forsströmin vanhemmat olivat toimitusjohtaja Fredrik Forsström ja Eina Maria Fager ja puoliso Margit Alice Blomberg. Vuorineuvos Börje Forsström oli hänen veljensä. Ylioppilaaksi Sigvar Forsström tuli 1934 Viipurissa ja työskenteli sitten harjoittelijana  Englannissa ja Saksassa. Kotimaahan palattuaan hän toimi isänsä omistaman Karl Forsström -yrityksen prokuristina vuoteen 1951, siirtyen sitten yrityksen teknilliseksi johtajaksi ja vuonna 1953 toimitusjohtajaksi. Hän hoiti tätä tehtävää aina 1980-luvun puoliväliin asti. Forsströmin johdolla kalkkialalla toiminutta yritystä modernisoitiin sekä tuotannon että tuotteiden puolesta, keskittyen erikoiskalkkeihin kuten maatalouskalkkiin  ja puunjalostus- ja kaapeliteollisuuden käyttämään mikrokalkkiin. Teollisuusneuvoksen arvonimen Forsström sai vuonna 1972. Myös harrastuksistaan tunnettu Forsström oli Suomen Kennelliiton aktiivinen jäsen ja innokas dreevereiden kasvattaja. 

## Lähteet
Mankin raamatullinen seurakunta

**Mankin raamatullinen seurakunta** () on Espoossa toimiva kaksikielinen helluntaiseurakunta. Seurakunta perustettiin 15 henkilön voimin 2. lokakuuta 1971. Vuoteen 1995 mennessä seurakunta oli kasvanut noin 100 jäseneen. Seurakunnan perustajana ja pitkäaikaisena johtajana toimi Drott Edberg.

## Katso myös
* Uskonto Espoossa
* Helluntaiherätys Suomessa

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Seurakunnan Facebook-kanava
Vaasan Sion-seurakunta

**Vaasan Sion-seurakunta** () on vaasalainen vuonna 1926 perustettu helluntaiseurakunta. Seurakunnan Sion-kirkko sijaitsee Vöyrinkaupungilla osoitteessa Laivakatu 11. Seurakunnan johtajana toimii Anders Olin.

Vaasan Sion-seurakunta on tunnettu Pohjanmaan helluntailiikkeen keskuspaikkana. Seurakunta on järjestänyt aktiivisesti ulkomaan lähetystyötä, suurkokouksia sekä evankelioimisviikkoja ja sen työntekijät ovat vierailleet aktiivisesti maakunnassa. Seurakunta on rakentanut asuntoja vanhuksille Sion-kirkon viereen kahteen kolmekerroksiseen taloon. Se järjestää lisäksi päiväkotitoimintaa kirkon alakerrassa.

## Historia
Vaasan Sion-seurakunnan historia ulottuu vuoteen 1912, jolloin Thomas Ball Barratt vieraili Vaasassa ja saarnasi baptisteille. Helluntaiherätyksen julkinen toiminta alkoi Vaasassa heinäkuussa 1923, kun ensimmäinen tilaisuus järjestettiin *[[Arbetets Vänner]]in* tiloissa. Syksystä 1924 lähtien toimintaa järjestettiin eri vuokratiloissa. Helluntailiikkeen johtaja Vaasassa oli C. M. Söderman, joka kuului baptistiseurakuntaan. Söderman erotettiin baptistiseurakunnasta vuonna 1925.

Söderman perusti Sion-seurakunnan 2. toukokuuta 1926 yhdessä kahdeksan muun baptistin kanssa. Söderman toimi seurakunnan johtajana vuoteen 1930 asti, jolloin hänen seuraajakseen tuli Hilding Söderholm. Sion-seurakunnan ja muiden vapaakirkkojen välit olivat alkuaikoina kireät. Baptistiseurakunta kieltäytyi antamasta kirkkoaan kastekäyttöön, jolloin Sion-seurakunta rakensi kastealtaan Sepänkylään yhdessä paikallisen helluntaiseurakunnan kanssa.

Sion-seurakunta oli toimintansa ensimmäisten vuosikymmenten ajan keskuspaikka Pohjanmaan helluntailiikkeelle. Seurakunta järjesti vilkasta ulkomaanlähetystyötä, suuria kokouksia sekä evankelioimisviikkoja. Lisäksi seurakunnan pastorit vierailivat aktiivisesti maaseudulla. Sion-seurakunta järjesti helluntaiherätyksen kesäkonferensseja 37 vuoden ajan, ennen kuin tapahtuma muutti Närpiöön 1986.

### Omat tilat seurakunnalle
Sion-seurakunta sai käyttöönsä ensimmäisen oman rukoushuoneen vuonna 1936. Silloin Klemetinkadulla, nykyisin osoitteessa Vöyrinkatu 13, sijainnut tila oli vanha tehdasrakennus, joka muutettiin rukoushuonekäyttöön. Seurakunta toimi tiloissa aina vuoteen 1981 asti. Uusi Sion-kirkkona tunnettu helluntaikirkko rakennettiin osoitteeseen Laivakatu 11.

## Seurakunnan johtajat
* 1926–1930: C. M. Söderman
* 1929–1932: Hilding Söderholm
* 1932–1935: C. M. Söderman
* 1935–1937: J. A. Lindqvist
* 1938–1941: Alfons Andström 
* 1941–1946: Herbert Gustavson
* 1946–1956: Anton William Rosenberg
* 1957–1968: Gösta Bergstén
* 1968–1980: Arne Herberts
* 1980–1984: Jean-Erik Mårtensson
* 1984–1989: Sven Juth
* 1989–1990: vt. Dan Bertlin
* 1992–1994: Kenneth Pettersson
* 1998–2017: Stefan Sigfrids 
* 2017→: Anders Olin

## Katso myös
* Vaasan helluntaiseurakunta
* Uskonto Pohjanmaalla

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Sion-seurakunnan verkkosivusto
* Vassorin leirikeskuksen verkkosivut
* Sion-seurakunta Facebookissa
* Sion-seurakunnan YouTube-kanava
City upon a Hill

**City upon a Hill** () on Jeesuksen Vuorisaarnaan perustuva englanninkielinen ilmaus, johon sisältyy ajatus Yhdysvalloista moraalisena esikuvana ja ”toivon majakkana” muulle maailmalle. Vuorisaarnassa Jeesus sanoo: ”Ei kaupunki voi pysyä kätkössä, jos se on ylhäällä vuorella.” (Matt. 5:14)

Massachusetts Bayn siirtokunnan kuvernööri John Winthrop käytti *City upon a Hill* -vertausta saarnassaan vuonna 1630, kun joukko englantilaisia puritaaneja oli lähdössä *Arbella*-laivalla Southamptonista Salemiin ja Bostoniin. Kylmän sodan aikana siitä puhuivat muun muassa presidentit John F. Kennedy ja Ronald Reagan, ja sillä alettiin perustella yhdysvaltalaista ekseptionalismia. 

## Lähteet
Punainen (elokuva)

**Punainen** () on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tietokoneanimoitu komediaelokuva, jonka tuottavat Walt Disney Pictures ja Pixar. Sen on ohjannut Domee Shi, kirjoittanut Shi ja Julia Cho ja tuottanut Lindsey Collins. Elokuva kertoo Mei Leestä, itsevarmasta 13-vuotiaasta kiinalaiskanadalaisesta tytöstä, joka on murrosiän kaaoksessa. Aina kun hän innostuu, stressaantuu tai kokee valtavan voimakkaita tunteita, hän muuttuu valtavaksi kultapandaksi.

*Punainen* julkaistiin koronaviruspandemian vuoksi suoratoistopalvelu Disney+:ssa, ja elokuvateattereissa niissä maissa, joissa Disney+ ei ole saatavilla, 11. maaliskuuta 2022.

## Ääninäyttelijät

Suomenkielisen version sivuäänissä Amy Burgess, Elina Lanerva, Elisa Espinosa, Kuura Rossi, Jeremy Kiberu, Jukka Nylund, Lumo Levy, Saara Lehtonen, Sanni Paatso sekä Seera Alexander.

Suomenkielisen version on kääntänyt Aki Heinlahti ja ohjannut Joonathan Kettunen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset verkkosivut