open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kelttiläinen kristillisyys

**Kelttiläinen kristillisyys** viittaa kristinuskon muotoon, joka kehittyi kelttiläisellä alueella Euroopassa, erityisesti Irlannissa ja Skotlannissa, noin 400–800-luvuilla. Kelttiläinen kristillisyys yhdisti kristillisiä opetuksia ja perinteitä paikallisiin kelttiläisiin uskomuksiin ja käytäntöihin. 

Kelttiläinen kristillisyys ei kuitenkaan muodostanut omaa kristillistä kirkkokuntaa, vaan se oli osa paikallista katolisen kirkon sisällä ollutta perinnettä ennen paavin vallan vakiintumista myöhemmin keskiajalla. 

Keltit olivat jo ennen kristinuskon saapumista Eurooppaan uskoneet, että kaikki luonnossa oli elävää ja että jokaisella esineellä, eläimellä ja paikalla oli henki. Ihmisen luontoyhteyden onkin nähty olevan tärkeä osa kelttiläistä kristillisyyttä. 

## Katso myös
* Kelttiläinen uskonto

## Lähteet
Björn Söder

**Björn Söder** (s. 1976) on Ruotsidemokraatit-puoluetta edustava ruotsalainen poliitikko. Hänet valittiin ensimmäistä kertaa Ruotsin valtiopäiväedustajaksi vuonna 2010. Söder toimi Ruotsidemokraattien valtiopäiväryhmän johtajana vuosina 2010–2014 ja valtiopäivien toisena varapuhemiehenä vuosina 2014–2018.

Söder suoritti kemiantekniikan insinöörin tutkinnon Lundin yliopiston teknillisessä korkeakoulussa vuonna 2004. Hän on työskennellyt Unileverin, Skånemejerierin ja BMJ Aktivin palveluksessa. Söder toimi Ruotsidemokraattien varapuheenjohtajana vuosina 2003–2005 ja puoluesihteerinä vuosina 2005–2015. Kunnallispolitiikassa hän on toiminut valtuutettuna Höörissä (1998–2002), Helsingborgissa (2006–2010) ja Kristianstadissa (2014–). 

Elokuussa 2023 Söder syytti pääministeri Ulf Kristerssonia ja valtiopäivien puhemies Andreas Norlénia pedofilian oikeuttamisesta, sillä Kristersson oli sallinut sateenkaarilippujen ripustamisen virka-asuntonsa parvekkeelle ja Norlén oli lupautunut avajaispuheen pitäjäksi Pride-tapahtumaan.

## Lähteet
Mustekala.info

**Mustekala** on vuonna 2003 perustettu, verkossa ilmestyvä kulttuurilehti. Lehdessä julkaistaan taidekritiikkejä, esseitä sekä teemanumeroita. Lehteä julkaisee Kulttuuriyhdistys Mustekala ry. Mustekala kuuluu Kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liitto Kultti ry:hyn.

## Historia
Lehden perusti FT, dosentti Irmeli Hautamäki, joka toimi lehden päätoimittajana vuoteen 2011 asti. Päätoimittajan tehtävissä Hautamäkeä seurasi Pirkko Holmberg syksystä 2011 lähtien. Vuodesta 2014 alkaen lehteä päätoimitti Sini Mononen. Tammikuusta 2016 alkaen päätoimittajuuden jakoivat Matti Tuomela ja Petteri Enroth. Tammikuusta 2019 alkaen päätoimittajina työskentelivät Jaakko Uoti ja Nuppu Koivisto-Kaasik. Lokakuusta 2021 Mustekalan päätoimittajina ovat toimineet Alonzo Heino ja Helmi Saukkoriipi.

Mustekalalle myönnettiin Taiteen Valtionpalkinto vuonna 2014. Myöntöä perusteltiin sillä, että Mustekala on "avoimen verkkojulkaisemisen esimerkki ja kriittisen taidekeskustelun ylläpitäjä."

## Lähteet
Innlandetin lääni

**Innlandet** (eteläsaameksi *Sisdajven*) on Norjan lääni, joka perustettiin vuonna 2020 yhdistämällä aiemmat Hedmarkin ja Opplandin läänit. Norjan suurimmat vuoret, pisin joki sekä suurin järvi sijaitsevat läänin alueella. Läänin suurin kaupunki asukasluvulla mitattuna on Ringsaker, jossa vuonna 2022 asui 35 327 asukasta. Koko läänin väkiluku oli samana ajankohtana  372 405 asukasta. Läänin pinta-ala on 52 590 km².

## Lähteet
Åminne (Värnamo)

**Åminne** on taajama Värnamon kunnassa Ruotsin Jönköpingin läänissä. 

Nykyään runsaan 200 asukkaan taajama syntyi laamanni Carl Danckwardtin vuonna 1824 perustaman rautamalmisulaton ympärille. Sulatto käytti raaka-aineenaan Suomen ruukeissa yleistä mutta Ruotsissa harvoin käytettyä järvimalmia, jota saatiin läheisistä Bolmen- ja Vidöstern-järvistä. Pian omistajaksi tuli Lilliecreutzin suku, joka panosti kankiraudan valmistukseen. Kun Skånen ja Smoolannin yhdistävä rautatie SSJ valmistui seudulle, Åminnen ruukki alkoi kehittyä nopeammin. Sinne rakennettiin 1920-luvulla metalliverstas, joka alkoi valmistaa muun muassa ruohonleikkureita, kamiinoja ja mankeleita, yhä järvimalmin pohjalta ainoana ruukkina Ruotsissa. Muu toiminta loppui 1930-luvun lamavuosina, mutta valimo toimi aina 1990-luvulle saakka.

## Lähteet
Brian Boydell

**Brian Patrick Boydell** (17. maaliskuuta 1917 Dublin – 8. marraskuuta 2000 Howth) oli irlantilainen säveltäjä, kapellimestari, musiikkipedagogi ja musiikkikirjailija.

Boydell opiskeli Cambridgen yliopistossa, Heidelbergin yliopistossa, Royal College of Musicissa ja Royal Irish Academy of Musicissa. Royal College of Musicissa hänen sävellysopettajiaan olivat Herbert Howells ja Ralph Vaughan Williams. Lisäksi hän sai siellä opetusta oboensoitossa. Boydell soitti myös pianoa sekä urkuja ja lauloi. Hän sai Trinity Collegesta musiikin kandidaatin arvon vuonna 1942 ja musiikin tohtorin arvon vuonna 1959. Vuonna 1942 Boydell aloitti Dublin Orchestral Playersin johtamisen. Hän jatkoi sen kapellimestarina toimimista 25 vuoden ajan. Vuonna 1944 Boydell meni naimisiin Mary Jonesin kanssa, ja samana vuonna hän aloitti laulun opettamisen Royal Irish Academy of Musicissa. Vuosina 1962–1982 hän oli Trinity Collegen musiikkiprofessori Dublinissa.

Boydell oli Music Association of Irelandin perustajajäsen ja perusti myös Dowland Consortin, jota johti vuosina 1958–1969. Hän oli usein vierailevana kapellimestarina Irlannin kansallisessa sinfoniaorkesterissa. Arts Council of Irelandin jäsenenä hän toimi vuosina 1961–1983. Boydell sai vuonna 1974 Irlannin kansallisen yliopiston kunniatohtorin arvon. Vuonna 1983 Italian hallitus myönsi hänelle Commendatore della Repubblica Italianan arvon palveluksista italialaisen renessanssimusiikin alalla pitkälti Dowland Consortin johtamisesta. Vuonna 1984 Boydell valittiin Irlannin taiteilijoiden valtionakatemia Aosdánan jäseneksi. Hän oli myös Royal Irish Academy of Musicin kunniafellow.

## Työ säveltäjänä ja myöhemmät vaiheet
Boydell saavutti mainetta orkesteriteoksensa *In Memoriam Mahatma Gandhi* kantaesityksellä vuonna 1948. Hänen merkittävien orkesteriteostensa joukossa ovat myös viulukonsertto (1954), *Megalithic Ritual Dances* (1956), *Symphonic Inscapes* (1968) ja *Masai Mara* (1988). Boydellin kamarimusiikkituotantoon kuuluu muun muassa neljä jousikvartettoa. Niistä ensimmäisestä (1947) myönnettiin Radio Éireannin kamarimusiikkipalkinto. Boydell sävelsi myös laulu- ja kuoromusiikkia.

Boydell ei ollut kiinnostunut kansanlaulujen sovittamisesta tai käytöstä musiikissaan. Sen sijaan hän pyrki Aloys Fleischmannin ja Frederick Mayn tavoin kehittämään irlantilaista sävelkieltä Euroopan klassisen musiikin perinteiden pohjalta. Vetäydyttyään tehtävistään Trinity Collegessa ja Arts Council of Irelandissa Boydell keskittyi tutkimustyöhön etenkin musiikista 1700-luvun Dublinissa. Hän julkaisi tutkimusaiheistaan kirjoja ja artikkeleita. Boydell kuoli 83-vuotiaana kärsittyään heikkenevän terveydentilan jaksosta. Hänellä oli kolme poikaa, joista yksi kuoli ennen häntä.

## Lähteet
Aloys Fleischmann

**Aloys Georg Fleischmann** (13. huhtikuuta 1910 München – 21. heinäkuuta 1992 Cork) oli irlantilainen säveltäjä ja kapellimestari.

Fleischmann syntyi saksalaisille vanhemmille, jotka kuitenkin asuivat pääasiassa Irlannissa. Myös hänen isänsä Aloys Fleischmann vanhempi oli muusikko. Fleischmann valmistui University College Corkista musiikin kandidaatin (1931) ja humanististen tieteiden maisterin (1932) oppiarvoilla. Tämän jälkeen hän opiskeli Ludwig-Maximilians-Universität Münchenissä sävellystä, orkesterinjohtoa ja musiikkitiedettä. Fleischmann aloitti musiikin opettamisen University College Corkissa vuonna 1934 ja työskenteli siellä vuoteen 1980 saakka. Hän sai Irlannin kansallisesta yliopistosta musiikin tohtorin arvon vuonna 1963. 

Fleischmann oli perustamassa Corkin sinfoniaorkesteria vuonna 1934 ja Cork International Choral Festivalia vuonna 1954. Hän kirjoitti lukuisia kirjoja ja artikkeleita, muun muassa teoksen *Sources of Irish Traditional Music* (1998). Hän oli Royal Irish Academyn ja taiteilijoiden valtionakatemia Aosdánan jäsen. Fleischmann sai kunniatohtorin arvon Trinity College Dublinista ja Saksan Bundesverdienstkreuzin. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu muun muassa viisi balettia, sinfonia sekä suurimuotoisia teoksia kuorolle ja orkesterille. Hän sävelsi myös lukuisia laulusarjoja, kamarimusiikkia ja soolosoitinteoksia.

## Lähteet
Gusum

**Gusum** on runsaan tuhannen asukkaan taajama Valdemarsvikin kunnassa Ruotsin Itä-Götanmaan läänissä. Gusum oli entisen Ringarumin maalaiskunnan keskus.

Gusumissa toimi 1650-luvulta alkaen ensin lyhyen aikaa rautaruukki, kunnes pian perustettiim yhä toimiva messinkituotteiden valimo. Raaka-ainetta saatiin etenkin Falunin ja Åtvidabergin kuparikaivoksista. Messingin käyttö laajeni 1890-luvulla metallikutomoon, joka teki erityisesti paperikoneiden viiroja. 1900-luvun alusta Gusumissa valmistettiin myös hakaneuloja, ja 1930-luvulla menestystuotteeksi tulivat vetoketjut. Gusum perusti Suomeen Helsingin Ylä-Malmille vuonna 1931 viiratehtaan (Suomen Metallikutomo Oy, myöh. Viira Oy) ja vetoketjutehtaan 1936 (Kiito, myöh. Kiitoketju). Gusumissa yhtiö valmisti lisäksi messinki- ja kupariputkia. 

Yhtiö ajautui talousvaikeuksiin 1980-luvulla, jolloin monet sen osat myytiin pois muun muassa Bolidenille. Kirjanpidosta paljastui epäselvyyksiä ja konkurssi kohtasi vuonna 1988. Tuotantotoiminta vanhoissa ruukkirakennuksissa loppui 1994, minkä jälkeen ne purettiin 2010. Viiratuotanto paikkakunnalla kuitenkin jatkui muussa osoitteessa vuoteen 2010, ja messinkivalimo toimii yhä lähistöllä sijaitsevaan Gräsdaleniin jo vuonna 1966 valmistuneessa uudessa tehtaassa.

## Lähteet
Rhoda Coghill

**Rhoda Sinclair Coghill** (14. lokakuuta 1903 Dublin – 9. helmikuuta 2000 Dublin) oli irlantilainen säveltäjä, pianisti ja runoilija.

Coghill aloitti 8-vuotiaana pianotunnit Patricia Readin johdolla Leinster School of Music & Dramassa. Hän opiskeli musiikkia Trinity Collegessa Charles Herbert Kitsonin johdolla ja sai musiikin kandidaatin oppiarvon vuonna 1922. Vuosina 1927–1928 Coghill jatkoi pianonsoiton opiskelua Arthur Schnabelin johdolla Berliinissä. Säveltäjänä hän oli kuitenkin itseoppinut. Vuosina 1913–1925 Coghill voitti yhteensä 21 Feis Ceoilin palkintoa. Näiden joukossa oli ensipalkintoja pianosolistina, pianosäestäjänä, duopianistina ja vuodesta 1923 säveltäjänä. 

Palattuaan Berliinistä Irlantiin Coghill opetti ja toimi Radio Éireannin orkesterin kontrabasistina. Vuonna 1939 hän pääsi Radio Éireannin viralliseksi säestäjäksi, jona hän toimi noin kolmen vuosikymmenen ajan. Coghill esiintyi myös konserttosolistina. Hänen sävellystensä joukossa on rapsodia *Out of the Cradle, Endlessly Rocking* (1923). Se on laadittu Walt Whitmanin sanoihin ja sävelletty tenorisolistille, kuorolle sekä orkesterille. Teoksen ensimmäinen kokonaisesitys järjestettiin vasta vuonna 1990. Se sai hyvän vastaanoton niin kriitikoilta kuin yleisöltäkin. Teoksessa on impressionistisia harmonioita ja vaativa, epätavallinen tenoriosuus. Coghillin muusta tuotannosta suurin osa koostuu lauluista vuosilta 1923–1941. Vuonna 1939 Coghill sävelsi pianoteoksen *Gaelic Fantasy*, jonka hän itse orkestroi vuoden 1973 paikkeilla. Uusien sävellysten laatimisen hän lopetti 1940-luvun alussa.

Coghill julkaisi vuonna 1948 runokokoelman *The Bright Hillside*, jota seurasi *Time Is a Squirrel* vuonna 1956. Vuonna 1958 hän julkaisi käännöstyön Rainer Maria Rilken *Engelliederistä* (*Angel Songs*). Coghillin on katsottu olevan tunnetumpi muusikkona kuin runoilijana. Hän oli vakaumukseltaan kveekari ja siviilisäädyltään naimaton.

## Lähteet
Jacob Aall Bonnevie

**Jacob Aall Bonnevie** (31. joulukuuta 1838 Kristiania – 13. elokuuta 1904 Linköping) oli norjalainen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1880–1897 ja toimi Norjan kirkko- ja opetusministerinä 1889–1891.

Bonnevien tytär oli Kristine Bonnevie.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gustaf Olivecrona

**Gustaf Olivecrona** (1924–2005) oli ruotsalainen toimittaja, joka työskenteli Sveriges Radiossa vuosina 1952–1984. Hänet tunnettiin yhtenä "kolmesta O:sta", jotka juonsivat television vaalitenttejä. Muut O:t olivat Lars Orup ja Åke Ortmark. Olivecronan puoliso oli näyttelijä-ohjaaja Gunnel Broström.
## Lähteet
Gashua

**Gashua** on kaupunki Nigerian Yoben osavaltion pohjoisosassa. Kaupunki sijaitsee semiaridissa ja tasaisessa ympäristössä, Sahelin alueen eteläreunalla, mutta lähistöllä sijaitsee laaja Hadejia–Ngurun suoalue (tai Nguru–Gashua). Kansainvälisesti tärkeäksi lintualueeksi julistettu suoalue saa vettä Hadejiajoesta ja Jama'arejoesta, jotka yhtyvät lähellä Gashuaa muodostaen Yobejoen. Suoalue mahdollistaa kalastuksen. Gashuan ilmasto on kuuma ja kuiva kuumimpien kuukausien ollessa maalis- ja huhtikuu.

Gashua on historiallisen Baden emiraatin (myös Bedde) pääpaikka ja nykyisenä emiirinä toimii vuodesta 2005 lähtien *Mai* Abubakar Umar Suleiman. Gashua on myös Baden paikallishallintoalueen (*local government area*) pääpaikka ja tärkeä markkinakaupunki. Nigerian presidentti Goodluck Jonathan perusti Gashuaan liittovaltionyliopiston vuonna 2013. Gashuan asukasluku oli vuoden 2012 arvion mukaan 66&nbsp;296.
 
## Lähteet
Schipholin tulipalo

**Schipholin tulipalo** () oli Schiphol-Oostin pidätyskeskuksessa Alankomaiden Haarlemmermeerissä 26. lokakuuta 2005 syttynyt tulipalo. Palossa kuoli 11 laittomasti maassa oleskelevaa henkilöä, joiden väliaikaisena säilönä rakennuksen palanutta siipeä käytettiin. Juuri ennen puoltayötä syttyneessä palossa loukkaantui lisäksi 15 ihmistä.

Palo syttyi pidätyskeskuksen K-siiven sellissä 11, jossa oli syttymishetkellä yksi pidätetty henkilö. Palon aiheutti todennäköisesti joko tupakoiminen vuoteessa tai tahallinen sytyttäminen.

## Lähteet
*
Titanicin tuntematon lapsi

**Titanicin tuntematon lapsi** on kirjailija Ulla Appelsinin elämäkertateos vuodelta 2003. Sen on kustantanut Ajatus Kirjat. Kirja kertoo RMS ''Titanicilla'' matkustaneesta suomalaisesta Panulan perheestä, ja siihen on kerätty lähdeaineistoa muun muassa Yhdysvalloista, Kanadasta sekä Panulan suvun jälkeläisiltä. Kirjassa mainittu tuntematon lapsi viittaa perheen nuorimpaan lapseen, 13-kuukautisena haaksirikossa kuolleeseen Eino Panulaan, joka oli tunnistettu Kanadassa vuonna 2002.

## Lähteet
Havaijin maastopalot 2023

**Havaijin maastopalot 2023** ovat sarja Yhdysvalloissa Havaijin osavaltiossa 8. elokuuta 2023 lähtien sattuneita maastopaloja. Pahiten paloista on kärsinyt Mauin saari, jolla sijaitseva Lahainan kaupunki tuhoutui paloissa lähes täysin. Paloissa oli 1. syyskuuta mennessä kuollut ainakin 115 ihmistä ja 385 henkilöä oli edelleen listattuna kateissa oleviksi. Paloissa oli viranomaisten mukaan tuhoutunut joko täysin tai osittain ainakin 2&nbsp;200 rakennusta. Aineellisten vaurioiden kokonaismääräksi arvioitiin 14. elokuuta mennessä 5,6 miljardia dollaria.

Palo on uhriluvultaan Yhdysvaltain pahin maastopalo yli sataan vuoteen. Sen syntyyn ja nopeaan leviämiseen vaikuttivat paloa edeltänyt kuukausien mittainen kuiva kausi sekä hurrikaani Doran aiheuttamien suurien ilmanpainevaihteluiden synnyttämät kovat tuulet.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rions

**Rions** on kunta Lounais-Ranskassa Gironden departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee Garonnejoen varrella, noin 30 kilometriä Bordeaux’n kaupungista kaakkoon.

Rionsissa on ollut huviloita jo Rooman vallan aikaan. Yhdestä huvilasta tehtiin linna ja sen ympärille ensimmäiset linnoitukset. Kaupungin vallit valmistuivat vuonna 1253 Englannin kuningas Edvard III:n myötävaikutuksella. Castillonin taistelun jälkeen vuonna 1453 kaupungista tuli jälleen ranskalainen kolmensadan vuoden englantilaishallinnan jälkeen. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Frederick May

**Frederick May** (1911 Dublin – 1985) oli irlantilainen säveltäjä.

May aloitti opintonsa Royal Irish Academy of Musicissa John F. Larchetin johdolla. Hän sai Dublinin Trinity Collegesta musiikin kandidaatin arvon vuonna 1931 ja jatkoi opintojaan Lontoon Royal College of Musicissa Gordon Jacobin sekä Ralph Vaughan Williamsin johdolla. Vuonna 1933 Maylle myönnettiin stipendi, jonka turvin hän pääsi suorittamaan opintoja Wieniin Egon Welleszin johdolla. May kärsi vuodesta 1938 lähtien otoskleroosista, joka aiheutti kuuroutumisen ja tinnituksen. Hänelle kehittyi myös vaikeita mielenterveysongelmia. Hänen sävellystuotantonsa jäikin suppeaksi ja on enimmäkseen peräisin 1940-luvun alkupuolelta sekä sitä varhaisemmilta ajoilta. Mayn teosten joukossa ovat *Scherzo for Orchestra* (1933), *Songs from Prison* (baritonille ja orkesterille, 1941) ja jousikvartetto c-mollissa (1936).

May toimi Abbey Theatren musiikkijohtajana viidentoista vuoden ajan ja sävelsi myös itse musiikkia näytelmiin. May oli homoseksuaalinen. Hän oli uskonnoltaan protestantti sekä poliittisilta vakaumuksiltaan Irlannin republikaani ja antifasisti.

## Lähteet
Kroatian kansalaisuus

**Kroatian kansalaisuus** on laillinen suhde yksittäisen henkilön ja Kroatian tasavallan välillä. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius sanguinis -periaatetta.

## Kansalaisuuden saaminen syntymällä
Syntyperäisiä Kroatian kansalaisia ovat sellaiset henkilöt, joiden vanhemmista vähintään toinen on maan kansalainen lapsen syntyessä. Mikäli lapsi syntyy ulkomailla, vanhempien on rekisteröitävä lapsi kroatialaiseksi ennen tämän 18. syntymäpäivää. Jos näin ei tapahdu, henkilön tulee itse rekisteröityä syntyperäiseksi kansalaiseksi ennen 21. syntymäpäiväänsä.

## Kansalaisuuden saaminen hakemuksella
Hakemuksen perusteella kansalaisuuden voi saada, mikäli hakija täyttää seuraavat ehdot:

* vähintään 18-vuotias
* luopuu aikaisemmista kansalaisuuksista
* on asunut maassa yhtäjaksoisesti vähintään kahdeksan vuotta ja omaa hakemuksen jättäessään pysyvän oleskeluluvan
* osaa kroatian kieltä sekä tuntee latinalaiset aakkoset ja kroatialaista kulttuuria (ei koske yli 60-vuotiaita hakijoita)
* kunnioittaa Kroatian perustuslakia
* on huolehtinut kaikista verovelvollisuuksistaan Kroatiaan
* ei ole uhka Kroatian kansallisille turvallisuudelle

## Kaksoiskansalaisuus
Kroatia sallii kaksoiskansalaisuuden vain rajoitetusti. Maa ei erikseen kiellä kansalaisiaan hankkimasta toisen maan kansalaisuutta, mutta Kroatian viranomaiset pitävät kaksoiskansalaisia ainoastaan Kroatian kansalaisina. Henkilöiden, jotka eivät voi luopua kansalaisuudestaan Kroatian kansalaisuutta hakiessa, ei tarvitse luopua kansalaisuudesta.

Kroatian kansalaiset ovat automaattisesti myös Euroopan unionin kansalaisia.

## Lähteet
Brežnevka

**Brežnevka** () on nimitys neuvostoliittolaiselle halvalle elementeistä rakennetulle kerrostalolle, jonka oli tarkoitus olla parannus hruštšovkaan. Nimi viittaa Neuvostoliiton johtajaan Leonid Brežneviin.

Brežnevkoja rakennettiin 1960–1980-luvuilla. Uudenlainen rakennustyyppi katsottiin tarpeelliseksi, koska kaupungin asukkaiden tarpeet muuttuivat. Brežnevkat olivat tyypillisesti huomattavasti korkeampia kuin hruštšovkat: ns. kynttilämallit olivat jopa 20-kerroksisia.

Erilaisia brežnevkatyyppejä oli noin nelisenkymmentä, joiden keskenäiset erot liittyvät rakennusmateriaaleihin ja sisäiseen arkkitehtuuriin: esim. yhdentyyppisessä brežnevkassa asunnon sisäiset seinät eivät olleet kantavia, joten asunnon huoneiden lukumäärää saattoi vähentää halutessaan.

Huolimatta siitä, että Neuvostoliiton romahdettua sen entisillä alueilla on otettu käyttöön uudet rakennusstandardit, brežnevkoja on rakennettu myös kauan Brežnevin jälkeen.

## Eroja hruštšovkaan
Brežnevkojen rakennusmateriaalit olivat myös hieman paremmat kuin hruštšovkojen, ja käytännössä brežnevkat olivat hieman parempia ja isompia versioita edeltäjistään. Esim. brežnevkan sisäkaton korkeus oli 2,7 metriä, kun taas hruštšovkan kohdalla se oli 2–2,5 metriä. Hruštšovkan tapaan myös brežnevka kärsi huonosta eristyksestä. Lisäksi brežnevkan erillistä vessaa pidettiin ahtaana.

## Lähteet
Dekommunisaatio

**Dekommunisaatiolla** viitataan Neuvostoliiton ja reaalisosialistisen ajanjakson symboleiden ja monumenttien (esimerkiksi Leninin patsaat, neuvostosotilaiden muistomerkit) poistamiseen katukuvasta. Dekommunisaatiota on myös neuvostoaiheisten ja kommunististen paikannimien nimeäminen uudelleen. Dekommunisaatiota ei tule sekoittaa lustraatioon. 

Dekommunisaatio on ollut yleisempää itäisessä ja kaakkoisessa Euroopassa, jotka kuuluivat kommunististen järjestelmien piiriin. Huomattavaa kommunististen symboleiden poisto on ollut Ukrainassa, jossa säädettiin erityinen dekommunisaatiolaki. Myös esimerkiksi Puolassa ja Tšekissä dekommunisaatio on ollut aktiivista. Samaten, vaikkakin pienemmässä mittakaavassa, muun muassa Kroatiassa ja Bulgariassa. Dekommunisaatiota on perusteltu kriittisenä suhtautumisena ja irtiottona Neuvostoliiton aikaan ja miehitykseen sekä tukahduttavana pidettyyn Jugoslavian aikaan. Symbolit on nähty osana neuvostomiehitystä ja sittemmin osana Venäjän vaikutuspyrkimyksiä (jonka puolesta voisivat puhua Venäjän johdon kriittiset näkemykset asiaan). Dekommunisaatio on myös nähty välttämättömänä toimenpiteenä, jotta varmistettaisi integraatio läntiseen markkinatalouteen. Kriittisemmät äänet kritisoivat mustavalkoista maailmankuvaa, jossa itä-länsi -jako määritellään liian tiukasti. Dekommunisaatiota voidaan myös pitää kommunismin jälkeisen ajan vallanpitäjien keinona lujittaa omaa valtaansa.

## Dekommunisaatio Suomessa
Venäjän hyökkäys Ukrainaan käynnisti keskustelun myös Suomen menneisyydestä ja suhteesta Neuvostoliittoon. Suomen järjestelmä säilyi kapitalistisena, eikä Neuvostoliitto miehittänyt Suomea. Aika näyttäytyy kuitenkin nykyvalossa joillekin ”nöyristelynä” suurvallan edessä. Aiemmin realistisena pidetty kylmän sodan ajan ulkopolitiikka alkoi näyttäytyä korostetusti suomettumisena. Tätä aikaa monen mielestä korostivat Suomen harvat neuvostoajan symbolit (Leninin patsaat ja Maailman rauhan patsas), joihin oli jo pitkään suhtauduttu kriittisesti ja joita oli myös vandalisoitu. Turussa ja Kotkassa olleet Leninin patsaat siirrettiin museoon. Selityksenä tälle pidettiin solidaarisuuden osoitusta Ukrainalle. Helsingissä sijainnut Maailman rauhan patsas siirrettin niin ikään syrjään. Tässä kohtaa syyksi tosin sanottiin tarve siirtää patsas katutöiden tieltä. Lenininpuiston nimi tullaan muuttamaan lähitulevaisuudessa. 

Kriitikot ovat arvostelleet patsaiden poistelun ja historiallisten nimien muuttamista pitäen sitä historian muokkaamisena ja poistamisena. Lenin ja Putin edustavat myös eri ideologioita. Putin on arvostellut Leniniä.

## Lähteet
Joan Trimble

**Joan Trimble** (18. kesäkuuta 1915 Enniskillen – 6. elokuuta 2000) oli irlantilainen säveltäjä ja pianisti.

Trimble syntyi musikaaliseen perheeseen. Hän aloitti vuonna 1930 opiskelun Royal Irish Academy of Musicissa ja opiskeli myöhemmin Trinity Collegessa. Vuonna 1936 tenori John McCormack valitsi hänet pianistiksi yhdelle kiertueistaan. Tämän jälkeen Trimble jatkoi opintojaan Lontoon Royal College of Musicissa. Hänen pianonsoiton opettajansa oli siellä Arthur Benjamin, ja sävellystä hänelle opettivat Ralph Vaughan Williams ja Herbert Howells. Trimble perusti vuonna 1938 nuoremman siskonsa Valerie Trimblen kanssa pianoduon, jossa sisarukset tekivät menestyksekästä yhteistyötä yli 30 vuoden ajan. Arthur Benjamin sävelsi sisaruksille suositun *Jamaican Rumba* -teoksen. Trimble saavutti itse tunnustusta säveltäjänä julkaistuaan vuonna 1938 lauluja ja musiikkia pianoduolle. Vuonna 1940 ilmestyivät Sonatiini kahdelle pianolle ja Royal College of Musicin Cobbett-palkinnon saanut *Phantasy Trio*. Trimblen muita teoksia samoilta ajoilta olivat *Sarja jousille* ja lukuisat irlantilaisten kansanlaulujen sovitukset. Trimble työskenteli toisen maailmansodan aikana Punaisen ristin hyväksi. Samanaikaisesti hän oli siskonsa kanssa vakituinen esiintyjä BBC:lla ja Myra Hessin National Galleryssa järjestämissä konserteissa. Trimble esiintyi siskonsa kanssa Proms-festivaalilla ensimmäisen kerran vuonna 1943. Duon ohjelmisto oli hyvin laaja ja sisälsi teoksia muiden muassa Arnold Cookelta, Luigi Dallapiccolalta sekä Igor Stravinskylta. Duo myös kantaesitti Arthur Blissin ja Lennox Berkeleyn konsertot kahdelle pianolle.

Vuonna 1957 esitettiin televisiossa Trimblen tilaustyönä BBC:lle säveltämä ooppera *Blind Raftery*. Trimble opetti vuodesta 1959 Royal College of Musicissa. Hän jäi eläkkeelle sieltä vuonna 1977 ja ryhtyi tämän jälkeen toimittamaan lehteä Enniskillenissä. Trimble oli lehden omistaja jo neljännessä sukupolvessa kuolemaansa saakka. Hänen jälkeensä hänen tyttärensä jatkoi työtä lehdessä. Trimble sai kunnia-arvot Royal College of Musicista vuonna 1960 ja Belfastin yliopistosta vuonna 1983. Hän oli Royal Irish Academy of Musicin *Fellow* vuodesta 1985. Trimble istui Ulster Televisionin hallituksessa vuosina 1981–1985 ja Arts Council of Northern Irelandin neuvoa-antavassa komiteassa vuosina 1983–1988. Monien kiireidensä johdosta Trimblellä oli vain välillä aikaa säveltämiseen. Hänen tuotantonsa on suppea, ja hän sävelsi hyvin vähän televisio-oopperansa ja vuonna 1990 Arts Council of Northern Irelandin tilaaman puhallinkvintettonsa välisenä aikana. Vuonna 1995 National Chamber Choir of Ireland tilasi häneltä kuoroteoksen. Trimble oli kiinnostunut irlantilaisesta kansanmusiikista, mutta ei käyttänyt kansanlauluja musiikissaan lukuun ottamatta sovituksia. Trimble oli naimisissa ja hänellä oli kolme lasta. 

## Lähteet
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2024

**[[Yleisurheilu]]ssa** kilpailtiin **[[Kesäolympialaiset 2024|Pariisin 2024 kesäolympialaisissa]]** 1.–11. elokuuta 2024 neljässä eri paikassa: Pont d’Iénassa käytiin kilpakävely, maraton lähti Hôtel de Villeltä ja päättyi Les Invalidesiin ja Stade de France isännöi muita yleisurheilutapahtumia. Mukana oli yhteensä 48 mitalitapahtumaa kolmessa eri sarjassa: yleisurheilu, maantiejuoksu ja kilpakävely.

Kilpailuissa nähtiin yhtä monta mitalitapahtumaa miehille ja naisille ensimmäistä kertaa olympiahistoriassa. Maratonin kilpakävelyn sekaviesti kilpailtiin ensimmäistä kertaa näissä kisoissa, ja se korvasi miesten 50 kilometrin kilpakävelyn.

Toinen merkittävä muutos yleisurheilun ohjelmaan olivat keräilyerät, jotka otettiin käyttöön kaikissa yksittäisissä ratajuoksutapahtumissa 200 metristä 1500 metriin (mukaan lukien aitajuoksu). Näissä tapahtumissa oli siis neljä kilpailua: alkuerät, keräilyerät, välierät ja finaali.

## Keräilyerät
Uudessa karsintamuodossa urheilijat, jotka eivät selviydy alkueristä suoraan jatkoon, saavat toisen mahdollisuuden päästä semifinaaliin osallistumalla keräilyeriin. Tämä muoto korvasi entisen järjestelmän, jossa suoraan semifinaaleihin päässeiden (Q) urheilijoiden lisäksi loput semifinaaleihin pääsevät (q) urheilijat etenivät alkueristä jatkoon nopeimpien aikojen perusteella.

Uusi muoto tarkoittaa sitä, että jokaisella urheilijalla on olympialaisissa vähintään kaksi kilpailua lajeissa, joissa on keräilyerät. Koska 100 metrillä on jo karsinnat ennen ensimmäistä kierrosta, keräilyeriä ei tässä lajissa otettu käyttöön.

## Aikataulu

## Mitalistit ja lajit
### Miehet

### Naiset

### Sekaviestit

## Mitalitaulukko
&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;Isäntämaa 

## Lähteet
Petra Kerola

**Petra Kerola** (s. 3. elokuuta 2000) on suomalainen pesäpalloilija. Kerola edustaa Superpesiksessä pelaavaa Lapuan Virkiää. Hän on edustanut Superpesiksessä myös kasvattajaseuraansa Seinäjoen Maila-Jusseja ja Mynämäen Vesaa. Kaudella 2022 Kerola saavutti Virkiän joukkueessa SM-pronssin. Kerola valittiin ensimmäiseen Itä-Länsi-otteluunsa kaudella 2024. Hän pelaa ulkokentällä ykkösvahtina. Kerola on pelannut 59 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt kaksi kunnaria ja kaksi tavallista juoksua, tuonut 59 juoksua ja kerännyt 150 kärkilyöntipistettä. Kerola on pelannut 12 Superpesiksen ylempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on tuonut kymmenen juoksua ja kerännyt 38 kärkilyöntipistettä. Tilastot päivitetty 15. elokuuta 2023.

## Lähteet
Game Over (täsmennyssivu)

**[[Game over]]** on videopeleissä esiintyvä viesti pelin päättymisestä.

**Muita merkityksiä:** 
* ”Game Over”, Martin Garrixin ja Loopersin kappale
* *[[Game Over (U.D.O:n albumi)|Game Over]]*, U.D.O:n vuonna 2021 julkaistu albumi
* *[[Game Over (vuoden 1989 elokuva)|Game Over]]*, vuonna 1989 valmistunut elokuva
* *[[Game Over (vuoden 2005 elokuva)|Game Over]]*, vuonna 2005 valmistunut elokuva
* *[[Game Over (televisio-ohjelma)|Game Over]]*, vuosina 1994–1997 esitetty peliaiheinen televisio-ohjelma
Kirjallisuusvuosi 1722

**Kirjallisuusvuosi 1722** käsittelee vuoden 1722 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Johann Sebastian Bach sävelsi ensimmäisen osan teoksestaan *Das wohltemperierte Klavier*.
* Tanskan ensimmäinen julkinen teatteri *Lille Grønnegade Theatre* aloitti toimintansa Kööpenhaminassa.
* Wienin Hof-Bibliothek, nykyinen Itävallan kansalliskirjasto, muutti omaan toimitaloon.

## Julkaisuja

* Daniel Defoe &ndash; *[[Moll Flanders]] (The Fortunes and Misfortunes of the Famous Moll Flanders)*
* Jean-Philippe Rameau &ndash; *Traité de l'harmonie réduite à ses principes naturels* (musiikin teoriaa)
* Ludvig Holberg &ndash; *Den Politiske Kandestøber* (tanskankielinen näytelmä)
Tomas Milian

**Tomas Milian** (oik. **Tomás Quintín Rodríguez Milián**; 3. maaliskuuta 1933 Havanna, Kuuba – 22. maaliskuuta 2017 Miami, Yhdysvallat) oli kuubalaissyntyinen näyttelijä, josta tuli myöhemmin Yhdysvaltain ja Italian kansalainen. Hän näytteli useissa spagettiwesterneissä ja *poliziotteschi*-genren poliisielokuvissa.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto
Lupo (F564)

**Lupo** (runkonumero F564) oli Italian laivaston vuonna 1977 palvelukseen otettu Lupo-luokan fregatti.

## Valmistus

Alus tilattiin Riva Trigososta Cantieri navali Riunitilta, missä köli laskettiin 11. lokakuuta 1974. Se laskettiin vesille 29. heinäkuuta 1976 ja liitettiin laivastoon 12. syyskuuta 1977.

## Palvelus
Alus myytiin Perulle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä *BAP Palacio*.

## Lähteet
*

### Viitteet
Varjo ja viileys

**Varjo ja viileys** () on Quynh Tranin esikoisromaani. Se julkaistiin ruotsiksi vuonna 2021 Förlagetin kustantamana. Romaanin suomensi Outi Menna, ja suomennos julkaistiin samana vuonna Teoksen kustantamana. Romaani voitti Svenska Ylen kirjallisuuspalkinnon vuonna 2021 ja Runeberg-palkinnon vuonna 2022.

Teos käsittelee Pietarsaaressa asuvan vietnamislaisperheen elämää.

## Lähteet
Petter Dassin museo

**Petter Dassin museo** () on Norjassa Alstahaugin kunnassa sijaitseva museo, joka esittelee runoilija ja pappi Petter Dassin elämää ja kulttuurista merkitystä. Hän toimi kirkkoherrana Alstahaugissa 1600-luvulla. Museo on perustettu vuonna 1966, ja se käsittää Alstahaugin pappilan, kirkon ja vuonna 2007 valmistuneen, arkkitehtitoimisto Snøhettan suunnitteleman museorakennuksen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Museon verkkosivut
Kirjallisuusvuosi 1721

**Kirjallisuusvuosi 1721** käsittelee vuoden 1721 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Ruotsalainen Philip Johan von Strahlenberg oli kymmenen vuotta sotavankina Siperian Tobolskissa 1711–1721. Tuona aikana hän tutki Siperian maantiedettä ja paikallisten alkuperäiskansojen tapoja, kieliä ja antropologiaa. von Strahlenberg palasi Ruotsiin vuonna 1722 ja julkaisi tutkimustuloksensa kahtena kirjana.
* Brittiläinen kirjailija Richard Steele oli varsin tuottelias, mutta myös riidanhaluinen. Niinpä hänet vuonna 1714 karkotettiin parlamentista jyrkkien puheidensa takia. Steele sai parlamenttipaikkansa takaisin kuningas Yrjö I:n aikana sen jälkeen kun pääministeriksi 1721 tuli Robert Walpole.
* Caracasin yliopisto perustettiin Venezuelassa.
* Kirjailija Pierre de Marivaux perusti aikakausilehden *Le Spectateur français*.

## Julkaisuja

* Claude Perrault &ndash; *Du bruit et de la musique des Anciens, extrait des Œuvres diverses de physique et de mécanique* (postuumi)
* Claude Perrault &ndash; *Préface manuscrite du Traité de la musique de Claude Perrault* (postuumi)
* Montesquieu &ndash; *Lettres persanes* (suom. *[[Persialaisia kirjeitä]]*, 1919)
Isokan piiri

**Isokan piiri** on yksi Muchingan maakunnan piireistä Sambiassa. Piiri sijaitsee Sambian koilliskulmassa Malawin rajalla noin 106 km:n päässä maakunnan pääkaupungista Chinsalista ja noin 950 km:n päässä maan pääkaupungista Lusakasta. Isokan piirin pinta-ala on 4&nbsp;665,91 km², ja sillä on yhteistä rajaa neljän muun piirin sekä Malawin kanssa.

Isokan piirin pääelinkeinoja ovat olleet maatalous sekä maataloustuotteiden kauppa. Yli 90 prosenttia alueen viljelijöistä on pienviljelijöitä. Viljelyalan perusteella Isokan piirissä viljellään eniten tomaattia, rapsia, okraa ja kaalia. Tuotantomäärien perusteella Isokan piirissä tuotetaan eniten maissia, bataattia, riisiä ja maapähkinöitä.

Isokan piirin alueella sijaitsee Nkombwan kukkula, joka on sisältänyt runsaasti erilaisia mineraaleja, ja sieltä on louhittu fosfaattia ja 15 harvinaista maametallia. Mineraaliesiintymä on kuitenkin jo louhittu tyhjiin. Nkombwan kukkulalla on myös harvinaista isokiittinimistä mineraalia, joka koostuu kalsiumista, fluorista, magnesiumista, hapesta ja fosforista.

## Lähteet

* Isoka District Muchinga Province Provincial Administration
Mady Christians

**Mady Christians** (oik. **Marguerita Maria Christians**; 19. tammikuuta 1900 Wien, Itävalta-Unkari – 28. lokakuuta 1951 Norwalk, Yhdysvallat) oli itävaltalainen näyttelijä.

## Elämä

Christiansin isä oli näyttelijä Rudolph Christians. Hänen äitinsä oli laulaja Bertha Christians. Christians muutti nuorena ensin Yhdysvaltoihin ja sitten Saksaan, jossa hän opiskeli näyttelemistä Max Reinhardtin oppilaana. Hän menestyi sekä teatteri- että elokuvanäyttelijänä. Vuonna 1933 Christians palasi Saksasta Yhdysvaltoihin, osin paetakseen natsihallintoa.

1950-luvun alussa Christians joutui Yhdysvaltain elokuva- ja televisiostudioiden mustalle listalle, koska häntä epäiltiin kommunistiksi. Hän kuoli pian sen jälkeen aivohalvaukseen.

## Filmografia

## Lähteet
Gunnel Broström

**Gunnel Ester Margareta Broström** (25. lokakuuta 1921 Tukholma – 28. kesäkuuta 2012) oli ruotsalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Hän näytteli Dramatenissa vuosina 1943–1949 ja 1960–1967 sekä Göteborgin kaupunginteatterissa 1955–1958. Lisäksi hän teki elokuvarooleja, muun muassa Ingmar Bergmanin *[[Mansikkapaikka|Mansikkapaikassa]]*. Vuodesta 1967 hän ohjasi televisioteatteria ja dokumentteja SVT:lle, kunnes vuonna 1986 palasi näyttelemisen pariin.

Broströmin puoliso oli toimittaja Gustaf Olivecrona.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Olaf Nordhagen

**Johan Olaf Brochmann Nordhagen** (16. maaliskuuta 1883 Kristiania – 6. marraskuuta 1925 Trondheim) oli norjalainen arkkitehti. Hän johti Nidarosin tuomiokirkon kunnostustöitä vuodesta 1909 ja toimi Norjan teknillisen korkeakoulun professorina vuodesta 1913.

## Töitä

Bergen offentlige bibliotek edit.jpg|Bergenin kaupunginkirjasto (1917)
Glomfjord hydroelectric power plant.JPG|Glomfjordin vesivoimalaitos (1920)


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Etelä-Afrikan geologia

**Etelä-Afrikan geologia** käsittää Etelä-Afrikan kallioperään, maaperään ja niihin kätkeytyviin luonnonvaroihin liittyviä seikkoja.  

Maan pohjoisosassa sisämaassa sijaitsee suuri ylätasankoalue, joka on pohjoisen ja lännen puolilta loivasti viettävä. Ylängön itäosa on keskimäärin 2&nbsp;000 metriä korkea. Ylätasangon eteläpuolella on The Great Escarpmentin alue, joka ulottuu Transvaalissa sijaitsevilta Lohikäärmevuorilta maan lounaisosaan. Tällä alueella kukkuloiden ja vuorten rinteiden jyrkkyys vaihtelee, kuten myös kallioperän rakenne. Maan kallioperä on hyvin vanhaa. Pintakerrostumia lukuun ottamatta kallioperä on yli 600 miljoonaa vuotta vanhaa. Witwatersrandin alueelta on löydetty 1880-luvulta lähtien kultaa ja timantteja.

Etelä-Afrikasta on löydetty maailman vanhimpiin kuuluvia kivilajeja. Bushveldin vulkaanisten kivilajien alueelta on löydetty platinaa ja joistakin sedimenttikerrostumista on otettu hyötykäyttöön hiiltä. Vanhoja graniittisia kivilajeja löytyy enimmäkseen maan itäosasta ja länsiosasta. Suurin osa Etelä-Afrikan kallioperästä koostuu sedimenttikivilajeista. Metamorfisia ja vulkaanisia kivilajeja löytyy enimmäkseen maan pohjoisosasta. Etelä-Afrikan kärjessä on Cape Folded Mountainsin vuoret, jotka ovat syntyneet mannerliikunnon seurauksena.

The Great Escarpmentin alue on jokien kulutuksen muovaama. Alueen osia ovat Drakensgerg ja Swarzrand. Drakensbergin alueella on paikoin hiekkakiveä, jota peittää basaltti. Lohikäärmevuoret on Etelä-Afrikan korkein vuoristo, ja se on noin 1&nbsp;000 kilometriä pitkä.

Etelä-Afrikasta löydettiin timantteja 1860-luvulla ja kultaa 1880-luvulla. Niiden lisäksi maassa on kromia, mangaania, platinaa ja vanadiinia. Vuonna 2022 Etelä-Afrikka oli maailman suurin kromin, mangaanin ja platinan tuottaja sekä kahdeksanneksi suurin kullan tuottaja.

## Lähteet
Valkohattuhakkeri

**Valkohattuhakkeri** () on niin sanottu hyvä hakkeri eli eettinen hakkeri, joka käyttää osaamistaan hyödyllisiin asioihin, kuten tietoturva-aukkojen etsimiseen ja niiden korjaamisessa neuvomiseen.

Valkohatut käyttävät samoja keinoja kuin mustahatut eli rikolliset hakkerit, mutta valkohatuilla on järjestelmän omistajan lupa sen testaamiseen. Valkohatut saattavat olla myös palkattuja työntekijöitä.

## Lähteet
Kartussi (taide)

**Kartussi** (, patruuna) on arkkitehtuurissa ja kuvataiteessa muodoltaan paperikääröä muistuttava kehyskoriste. Muinaisessa Egyptissä kartussi oli hallitsijan nimeä merkitsevien hieroglyfien ympärillä oleva pyöreäpäätteinen kehys, jonka alareunassa on vaakasuora viiva. Sittemmin kartussi on ollut reunoiltaan voluuttakierteisesti kuvattu kiertyvä koristekenttä, joka on ollut suosittu koristeaihe länsimaisessa arkkitehtuurissa sekä kirjojen kuvituksessa. Kartussi on ollut suosittu etenkin renessanssin ja barokin taiteessa. Kehysornamenttina kartussi muistuttaa usein käpristynyttä paperilehteä tai kirjakääröä, ja koristeaiheena sitä on käytetty esimerkiksi kirjan otsikon ympärillä, vaakunan kehyksenä tai rakennuksen seinässä ornamenttina.

## Kuvagalleria

Kuva:Abydos KL 01-01 n01.jpg|Faarao Menesin nimi kartussissa Abydoksen kuningasluettelossa.
Kuva:Plaque Pont Alexandre III Paris.jpg|Kartussi Pariisin Pont Alexandre III -sillalla.
Kuva:Charlottenburg Palace, 1695-1746, Berlin (20) (40185455721).jpg|Barokkia edustava kartussi Charlottenburgin linnassa.
Kuva:Cartouche bekroond met drietand Second livre de cartouches (serietitel op object), RP-P-2011-164-8.jpg|Rokokoo-tyylinen kartussi kartussien mallikirjassa.


## Lähteet
*Annukka Aikio ja Rauni Vornanen: Uusi sivistyssanakirja. Kustannusosakeyhtiö Otava 1993. .
### Viitteet
Kirsi Hiilamo

**Kirsi-Marja Hiilamo** (o.s. **Heinonen**, s. 10. helmikuuta 1964 Salo) on suomalainen pappi, psykoterapeutti ja kirjailija. Hiilamo on työskennellyt Käpylän seurakunnan kappalaisena vuosina 1993–2008 ja vuodesta 2009 Helsingin diakonissalaitoksen sairaalapastorina. Nykyisin Hiilamo työskentelee yksityisenä psykoterapeuttina ja Helsingin seurakuntayhtymän perheneuvojana. 

Hiilamo on toiminut vuodesta 2012 lähtien Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokousedustajana. Hiilamo on toiminut myös Helsignin hiippakuntavaltuuston jäsenenä ja pappisliiton hallituksessa. Vuonna 2019 Hiilamo aloitti ekumeenisen seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen tukiryhmä Yhteys-liikkeen puheenjohtajana.

Hiilamo on valmistunut ylioppilaaksi Pohjois-Espoon lukiosta vuonna 1982. Koulutukseltaan hän on teologian kandidaatti ja hän valmistui Helsingin yliopistosta vuonna 1989. Hänet vihittiin papiksi vuonna 1990.

## Julkaisut
* *Oma talo, oma koti, oma kirkko : Käpylän kirkon 70-vuotisjuhlajulkaisu*, Käpylän seurakunta, 2000
* *Elämän ruuhkavuodet : kertomuksia vanhemmuudesta*, Kirjapaja, 2003
* *Naisten Raamattu : tätä kertomusta en unohda*, Kirjapaja, 2004
* *Apua? : lähimmäisyyden perusteet*, Kirjapaja, 2007 (yhdessä Heikki Hiilamon kanssa)
* *Hoivataistelu : tekoja läheisten puolesta*, Kirjapaja, 2015 (yhdessä Heikki Hiilamon kanssa)
* *Aina tytär, aina äiti : aikuisen naisen suhde äitiin*, Kirjapaja, 2021

## Yksityiselämä
Hiilamo on ollut vuodesta 1989 naimisissa sosiaalipolitiikan professori Heikki Hiilamon kanssa. Heillä on viisi lasta.

## Lähteet
Maisa Kaarna

**Maisa Kaarna** (s. 1938 Lahti) on suomalainen tekstiilitaiteilija, joka on asunut ja työskennellyt muun muassa Orimattilan Villa Roosassa vanhassa kunnostetussa huopatossutehtaan rakennuksessa 1994–2007. Hän on monialataiteilija, mutta tunnetaan nimen omaan ryijyjen suunnittelusta. Hänen tunnetuimpia teoksiaan lienevät tasavallan presidentin virka-asunnon käytävän seinälle ripustettu ryijy "Honkain keskellä" vuodelta 1993 ja hyvin toisentyyppinen halkoon lyötyä kirvestä esittävä "Siesta" vuodelta 1993. Kyseiset teokset ovat Valtion taideteostoimikunnan omistuksessa.

## Lähteet
Golf kesäolympialaisissa 2024

**[[Golf]]issa** kilpailtiin **[[Kesäolympialaiset 2024|Pariisin 2024 kesäolympialaisissa]]** kuudetta kertaa. Golfin osalta ei nähty minkäänlaisia muutoksia. Osallistujamäärä pysyi edelleen kokonaisuudessaan 120:n urheilijan kattauksessa, joista olympiagolfia pelataan tasajaolla – 60 miesten sarjassa ja 60 naisten sarjassa. Kumpikin turnaus koostui neljästä kierroksesta. Miesten turnaus kilpailtiin 1.–4. elokuuta ja naisten 7.–10. elokuuta 2024. Turnaus pelattiin Le Golf National -kentällä Guyancourtissa.

## Mitaliyhteenveto

## Mitalitaulukko

## Lähteet
Moorgaten asema

**Moorgate** on rautatie- ja metroasema Lontoon Cityn pohjoisosassa, Moorgatekadun varrella lähellä Finsbury Circusin puistoa. Vuonna 1900 valmistunut arkkitehti T. Phillips Figgisin suunnittelema asema suojeltiin Grade II -luokan kohteena vuonna 1977.

Govia Thameslink Railway liikennöi asemalta junavuoroja Great Northern -toiminimellä Hertfordshiren kreivikunnassa sijaitseviin Stevenageen ja Welwyn Garden Cityyn. Moorgate on rataosan pääteasema, josta seuraava pysähdyspaikka pohjoiseen päin on Old Streetin asema. Aseman kautta kulkee myös useita metrolinjoja: se on Circle-, Hammersmith & City- ja Metropolitan-linjoilla Liverpool Streetin ja Barbicanin asemien välillä ja Northern-linjalla Bankin ja Old Streetin välillä.

Alkuperäisen aseman rakennutti Metropolitan Railway ja se avattiin Moorgate Street -nimisenä 23. joulukuuta 1865. City and South London Railway yhdisti oman rataosansa asemaan 25. helmikuuta 1900. Samalla otettiin käyttöön T. Phillips Figgisin suunnittelema uusi asemarakennus, jonka yläkerroksiin tuli yhtiön toimistotiloja. Vuonna 1904 Moorgatesta tuli eteläinen pääteasema Great Northern and City Railwayn linjalle, jonka toinen pääteasema oli  Finsbury Parkin asema Pohjois-Lontoossa. Asemarakennusta korjattiin 1930-luvulla muun muassa rakentamalla sisäänkäynnit uudelleen. Vuonna 1975 junavuorot Finsbury Parkiin lakkautettiin ja korvattiin British Railin Hertfordshireen saakka liikennöivillä sähköjunilla.

Asemalla sattui Lontoon metron rauhanajan tuhoisin onnettomuus 28. helmikuuta 1975 Northern City -linjan junan törmätessä tunnelin peräseinään. Törmäyksessä kuoli 43 ja loukkaantui 74 ihmistä, mutta onnettomuuden syy ei koskaan selvinnyt. Sen seurauksena metrossa otettiin käyttöön automaattinen pysäytysjärjestelmä ylinopeutta ajaville junille.

## Lähteet
Keisaripuun kukkien ritarikunta

**Keisaripuun kukkien ritarikunta** () on japanilainen ritarikunta, joka perustettiin vuonna 1888 keisari Meijin käskystä. Japanilaisten ritarikuntien keskenäisessä arvojärjestyksessä se sijoittuu nousevan auringon ritarikunnan alapuolelle.

Ritarikunta on kunnianosoitus poikkeuksellisista ansioista luottamustehtävissä mm. valtiomiehille, tuomareille, diplomaateille ja korkea-arvoisille ministereille. Saajan ei tarvitse olla Japanin kansalainen.

Ritarikunnassa on vain yksi luokka:

*  ritarikunnan nauha

## Lähteet
Polymetiinivärit

**Polymetiinivärit** eli **metiinivärit** ovat väriaineita, joiden värin aiheuttava ryhmä eli kromofori on konjugoituneista kaksoissidoksista muodostunut ketju. Ketjun toisessa päässä on elektroneja luovuttava ja toisessa päässä on elektroneja vastaanottava ryhmä. Polymetiiniväreillä on useita käyttökohteita.

## Rakenne
Polymetiinivärien rakenteessa on konjugoituneista kaksoissidoksista muodostunut ketju, ja hiiliatomeja ketjussa on tyypillisesti kolmesta viiteen. Ketjun pään on elektroneja luovuttavalla ryhmällä on vapaan elektroniparin atomi, joka on tyypillisesti typpi tai happi. Konjugoituneen hiiliketjun toisessa päässä on elektroneja vastaanottava ryhmä, esimerkiksi imiini, karbonyyliryhmä, tiokarbonyyliryhmä tai heterosyklinen ryhmä. Konjugoituneen hiiliketjussa voi olla substituentteja, jotka vaikuttavat polymetiinivärin sävyyn. Varaukseltaan polymetiinivärit voivat olla kationisia, anionisia tai varauksettomia.

### Polymetiinivärien luokkia

Streptosyaniinit ovat kationisia ja asyklisiä amino- ja iminoryhmän sisältäviä yhdisteitä. Monet streptosyaniineista hydrolysoituvat helposti. 
:

Hemisyaniineissa iminoryhmän on osa heterosyklistä rakennetta, mutta aminoryhmä ei.
:

Syaniineissa sekä amino- ja iminoryhmät ovat osa heterosyklistä rakennetta.
:

Merosyaniineissa on amino- ja karbonyyliryhmä. Ryhmät voivat olla joko asyklisiä tai osa heterosyklistä rakennetta. 
:

Oksonolivärit ovat anionisia ja niissä on hydroksyyli- ja karbonyyliryhmät. Useissa oksonoliväreissä on rengasrakenne. 
:

## Ominaisuudet ja käyttö
Polymetiinivärien väri vaihtelee rakenteesta riipvuen punaisesta siniseen. Polymetiinivärien valonkesto on kohtalainen. Hapettimia ja happoja ne sen sijaan kestävät huonosti. Polymetiinejä voidaan käyttää muun muassa polyakryylinitriilin, -amidien ja -esterien värjäykseen. Muita sovellutuksia ovat käyttö herkistimenä valokuvauksessa, biologisissa tutkimuksissa väriaineena, lasereissa ja valokennoissa.

## Lähteet
Elämän eliksiiri

**Elämän eliksiiri** (< lat. *elixir* < arab. *al-iksīr* < kr. *ksērion*) on elämää pidentävä aine, jota alkemistit eri kulttuureissa ovat yrittäneet valmistaa. Kiinassa elämän eliksiirillä tavoiteltiin kuolemattomuutta, sillä se oli muinaisessa taolaisuudessa hyväksyttävä ja tavoiteltava asia. Euroopassa elämän eliksiirillä tavoiteltiin vain elämän pidentämistä, sillä maallista kuolemattomuutta pidettiin epäkristillisenä ajatuksena.

Keskiaikainen filosofi Roger Bacon uskoi, että elämän eliksiiri olisi eliniän pidentämisessä ja vanhuuden estämisessä jopa tehokkaampaa kuin alkemistisin menetelmin valmistettu kulta. Elämän eliksiiri ja kullan tekemiseen tarkoitettu viisasten kivi sulautuivat usein yhteen alkemiassa. Erään 1400-luvulta peräisin olevan englanninkielisen tekstin mukaan eliksiirejä oli kolme, joista vain yhdellä vahvistettiin ihmiselämää, kun muilla kahdella tehtiin kultaa ja hopeaa.

## Lähteet
Irena Bihariová

**Irena Bihariová** (s. 15. syyskuuta 1980, Trnava, Tšekkoslovakia) on slovakialainen poliitikko, jonka on toiminut Slovakian parlamentin jäsenenä lokakuusta 2023. Hän oli Progresívne Slovensko -puolueen puheenjohtaja kesäkuusta 2020 toukokuuhun 2022. Tätä ennen ja tämän jälkeen hän on toiminut puolueen varapuheenjohtajana. Koulutukseltaan Bihariová on juristi.

## Ura
Bihariová valmistui juristiksi Bratislavan Comenius-yliopistosta vuonna 2009. Ennen politiikkaan astumista Bihariová toimi kymmenen vuotta rasisminvastaisen Ľudia proti rasizmu -järjestön johtajana. Hänet valittiin yhdeksi Progresívne Slovensko -liberaalipuolueen varapuheenjohtajista vuoden 2019 toukokuussa.

Vuoden 2020 parlamenttivaaleissa Bihariováta äänesti vajaat 47&nbsp;000 slovakkia. Hän ei kuitenkaan päässyt parlamenttiin, koska Progresívne Slovensko jäi alle äänikynnyksen. Kesäkuussa 2020 Bihariová haastoi puolueen silloisen puheenjohtajan Michal Trubanin puolueen puheenjohtajavaalissa ja voitti äänin 100–105. Bihariová ei hakenut jatkokautta, kun uudeksi puheenjohtajaksi valittiin Michal Šimečka maaliskuussa 2022. Hänet valittiin kuitenkin uudelleen puolueen varapuheenjohtajistoon.

Vuonna 2023 Banská Bystrican aluetuomioistuin määräsi äärioikeistolaisen ĽSNS-puolueen maksamaan Biharioválle 5000 euroa korvauksia sen julkaiseman sanomalehden väitettyä Bihariován saaneen Slovakian opetusministeriöltä tukia ”slovakialaisten koululaisten perverssiin aivopesemiseen”. ĽSNS määrättiin myös pyytämään anteeksi Biharioválta.

Vuoden 2023 parlamenttivaaleissa Bihariová tuli valituksi 37 849 äänen äänisaaliilla.

Bihariová on osallistunut aktiivisesti Robert Ficon hallituksen vastaisiin mielenosoituksiin.

## Poliittiset näkemykset
Bihariová on kuvaillut itseään sosiaaliliberaaliksi. Ollessaan Progresívne Slovenskon puheenjohtaja hän piti tärkeänä, että puolue ajaisi myös Slovakian vähemmän kehittyneillä alueilla asuvien ihmisten asiaa.

## Yksityiselämä
Bihariová on etniseltä taustaltaan romani. Hänen nuoruudessaan perhe oli Bihariován mukaan köyhä, mutta assimiloitunut slovakialaiseen yhteiskuntaan.

## Lähteet