Amat

**Amat** () ovat sukeltajien ammattikunta Länsi-Japanissa. He ovat tavallisesti naisia Etelä-Korean haenyeo-sukeltajien tapaan. Myös miessukeltajia on, mutta tavallisesti miesten rooli on ollut avustaa sukeltajaa ja hoitaa veneitä. Tapa poikkeaa jokseenkin perinteisestä perheen työnjaosta, jossa nainen hoitaa kotia. Ei ole yksimielisyyttä siitä, tulisiko amoja pitää etnisenä ryhmänä vai ammattikuntana, joka on ajan myötä saanut etnisille ryhmille tyypillisiä piirteitä.

Vuoden 1934 tietojen mukaan amoja oli 26&nbsp;593 henkeä. Vuonna 2022 ammatin harjoittajia oli enää alle 2&nbsp;000. Nykyään heidän työtään vaikeuttaa ammattikalastus ja paikkakuntakohtaiset määräykset, jotka säätelevät sallittuja keräysaikoja.

Amat keräävät merilevää, simpukoita ja helmiä. He asuvat sellaisilla rosoisilla rannikkoseuduilla, joissa on vaikeaa harjoittaa perinteistä kalastusta. Sukellus tapahtuu kahdessa noin kahden tunnin rupeamassa, joiden välissä sukeltaja pitää lepotauon. Rupeaman aikana tapahtuu sukeltelua ja keräilyä sekä saaliin viemistä veneeseen tai rannalle. Veden alla ama viettää kerrallaan korkeintaan kaksi minuuttia. Sukeltajan aviomies saattaa odottaa sukelluspaikalla veneessä ja toimia apulaisena. Amat käyttävät sukellusta helpottaakseen painoja. Painoina käytettiin ennen kiviä ja nykyään lyijyä. Pois vedestä sukeltaja pääsee veneessä olevan apulaisen avustuksella siten, että avustaja vetää sukeltajan vedestä tämän vyötäisille sidotun köyden avulla. Vetoapuna on käytetty myös väkipyöriä. Sukeltaja jakaa saaliinsa apulaisensa kanssa. Pitkään apulainen sai kolmasosan saaliista, mutta 1920-luvulta lähtien apulainen on saanut kaksi osaa ja sukeltaja kolme. Sukelluspaikkojen käytöstä pidetään kirjaa, ja sukeltaja voi vaatia yksinoikeutta löytämässään paikassa sukeltamiseen.

Sukeltajan työvälineitä ovat lyhytvartinen sirppi, jota voidaan käyttää simpukoiden kaivelussa ja merilevän leikkaamisessa, keräysastia ja työasu. Keräysastiana käytettiin ennen kankaista pussia, mutta sittemmin amat ovat ottaneet käyttöön puiset ja muoviset kelluvat astiat. Myös työasu on aikojen saatossa muuttunut. 1900-luvun alkupuolella työasuna saattoi olla pelkkä lannevaate, mutta sitemmin lannevaate on vaihtunut puuvillaiseen tai villaiseen vaatekertaan. Nykyään monilla sukeltajilla on kumipuvut ja mahdollisesti puuvillaiset sormikkaat, villaiset tabi-sukat ja pään ympärillä hachimaki-hikinauha. Asustukseen kuuluvat myös suojalasit, joiden lisäksi osa sukeltajista tukkii korvansa vahalla.

Sukellustyötä on tapana tehdä keväällä ja kesällä. Muina vuodenaikoina amat kalastavat, viljelevät kukkia ja tekevät kausityötä kaupungissa.
Tiedosto:The working amas.jpg|alt=Kaukaa otettu mustavalkoinen valokuva, jossa paidattomia naisia juoksee rantahiekalla vetäen köyden avulla venettä vedestä.|Joukko sukeltajia työssään vuonna 1950.
Tiedosto:Off to Harvest 1935.jpg|alt=Mustavalkoinen valokuva, jossa nainen seisomassa kallion edessä kantaen harteillaan kahta kalastusverkkoa, joiden sisällä on puusaavit.|Nainen vuonna 1935 tarvikkeidensa kanssa, sukellusretkeen valmistautumassa.
Tiedosto:Parelduikers Pearl divers.jpg|alt=Mustavalkoinen valokuva, jossa seitsemän valkoiseen kaapuun pukeutunutta naista seisoo vakavan näköisinä kalliolla. Heidän keskellään takarivissä on yksi tummiin pukeutunut mies. Etummaisena on koreja ja kalastuksessa käytettäviä puusaaveja.|Helmenkalastajia vuonna 1920 valkoisessa asussa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla