Ji Kang

**Ji Kang** (嵇康, pinyin: Jī Kāng, 223 Suixi – 262 Luoyang), myös **Xi Kang**, oli kiinalainen filosofi, muusikko, runoilija ja yksiBambulehdon seitsemästä viisaasta. Häntä pidetään yhtenä myöhäis-Wei- ja varhais-Jin-kauden näkyvimmistä ideoiden uudistajista, joka yhdisti taolaista ajattelua, esteettistä omavaraisuutta ja yhteiskunnallista vetäytymistä. Ji Kang tunnetaan erityisesti esseistään, joissa hän käsitteli luonnollisuutta (*ziran*), henkistä itseviljelyä ja musiikin filosofiaa.

## Elämä
Vaikutusvaltaiseen sukuun syntynyt Ji Kang sai perinteisen klassisen koulutuksen, avioitui keisarilliseen sukuun ja sai nimityksen korkeaan virkaan. Hän ei kuitenkaan ollut kiinnostunut hallinnollisista tehtävistä, vaan omistautui mieluummin vapaa-ajalle ja taiteille. Hänen kiinnostuksensa kohteisiinsa kuuluivat lautapelit, tanssi, viininjuonti ja *qin*-sitran soittaminen, ja hän vietti aikaansa kuuden tunnetun ystävänsä kanssa bambulehdossa lähellä omaa kartanoaan.

Hän tuli tunnetuksi sekä poikkeuksellisen lahjakkaana muusikkona että rohkeana ajattelijana, joka suhtautui kriittisesti tuon ajan byrokraattiseen järjestelmään. Hänen epämuodollinen ja itsenäinen elämäntyylinsä herätti aikalaisten ihailua mutta myös poliittista epäluuloa. Vuonna 262 hänet tuomittiin kuolemaan poliittisesti motivoituneessa oikeudenkäynnissä.

## Seitsemän bambulehdon viisasta
Ji Kang liitetään pieneen, vaikutusvaltaiseen ryhmään, johon kuuluivat myös Ruan Ji, Xiang Xiu, Liu Ling, Ruan Xian, Wang Rong ja Shan Tao. Ryhmää on kuvattu modernissa tutkimuksessa eräänlaiseksi kulttuuriseksi oppositioksi, joka vastasi myöhäis-Wein ja varhaisen Jin-dynastian autoritarismiin vetäytymällä epämuodolliseen, esteettiseen ja filosofiseen yhteisöön.

Ryhmän toiminnasta tuli myöhemmin ikoninen esimerkki älyllisestä ”vetäytymisen estetiikasta”, jossa luonnonläheisyys, runous, musiikki ja alkoholi muodostivat vastakulttuurisen elämäntavan.

## Suhde Ruan Jihin
Ji Kangin ja Ruan Jin läheinen suhde on herättänyt modernissa tutkimuksessa keskustelua. Osa tutkijoista on ehdottanut, että heidän välillään saattoi olla romanttisia tai homoeroottisia ulottuvuuksia, mikä perustuu joihinkin historiallisiin tarinoihin, runolliseen kuvastoon sekä varhaisen Kiinan miesystävyyden kulttuurisiin käytäntöihin.

Vaikka suoraa historiallista näyttöä romanttisesta suhteesta ei ole, aihetta on tarkasteltu sukupuolen ja tunnekulttuurien tutkimuksessa osana laajempaa keskustelua varhaisen Kiinan queer-historiasta.

## Filosofia
Ji Kang oli keskeinen xuanxue- eli uustaolaisen filosofian ajattelija, joka korosti luonnollisuutta (*ziran*) ja yksilön sisäistä vapautta. Hänen tunnetuimpia tekstejään ovat:
* *Mingdan lun* (明膽論, ”Älykkyydestä ja rohkeudesta”) – essee älykkyyden ja rohkeuden perustana olevasta qi:stä, joka eri tavoin yksilöille jakautuneena määrittää ihmisen luonteen ja kyvyt.
* *Yangsheng lun* (養生論, ”Elämän vaalimisesta”) – teksti, joka käsittelee ruumiillista ja henkistä tasapainoa.
* *Qin fu* (琴賦) – kuuluisa ylistysruno qin-sitralle. 

Hänen ajattelunsa vaikutti merkittävästi myöhempiin Jin-kauden oppineisiin ja taolaisen esteettisyyden ihanteisiin.

## Guangling san -sävelmä
Ji Kangin kuolemaan on perinteisesti liitetty qin-sävelmä *Guangling san*, jota on pidetty hänen luomuksenaan ja jota hänen kerrotaan soittaneen ennen teloitustaan. Sävelmän alkuperä ja yhteys häneen sekä myöhemmin siihen liitettyyn Nie Zheng -tarinaan ovat tutkijoiden mukaan kuitenkin epävarmoja ja osin spekulatiivisia.

## Katso myös
* Taolaisuus
* Kiinan kirjallisuus

## Lähteet
* Chan, Alan (2014). Ji Kang and Ruan Ji. Stanford Encyclopedia of Philosophy Archive.
* Encyclopaedia Britannica: Ji Kang.  
* Hinsch, Bret (1996). *Passions of the Cut Sleeve: The Male Homosexual Tradition in China*. University of California Press.
* John Thompson on the Guqin Silk String Zither: 02. Guangling Melody.
* New World Encyclopedia: Seven Sages of the Bamboo Grove.

### Viitteet