open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Asko Salmi

**Asko Salmi** (s. 1954) on suomalainen plastiikkakirurgi ja valokuvataiteilija. Hänelle myönnettiin valokuvataiteen valtionpalkinto vuonna 1983, ja hän oli Fotofinlandia-ehdokkaana vuonna 2014 valokuvasarjalla *Sairas kertomus* ja vuonna 2018 sarjalla *Mindscapes*.

## Lääkäriura
Asko Salmi valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Turun yliopistosta 1980, kirurgian erikoislääkäriksi Tampereen yliopistosta 1987 ja plastiikkakirurgian erikoislääkäriksi 1994 Helsingin yliopistosta. Vuonna 1996 hänestä tuli lääketieteen ja kirurgian tohtori, ja 1990-luvun loppupuolella hän työskenteli ja opetti Yhdysvalloissa Pittsburghin yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa.

1970–1980-luvuilla Asko Salmi työskenteli lääkärinä Vaasan sairaaloissa ja Tampereen yliopistosairaalassa. Vuonna 1990 Salmi toimi sotakirurgina Punaisen Ristin kenttäsairaalassa Somaliassa ja Suomeen palattuaan keskittyi plastiikkakirurgiaan etupäässä Helsingissä. Vuonna 2003 hän perusti alan yrityksen, Sairaala KL:n. Se toimii Helsingin lisäksi Jyväskylässä, jossa Salmi perheineen asui vuodesta 1998.

## Valokuvaajana
Asko Salmi tuli 1970-luvulta lähtien tunnetuksi dramaattisilla mustavalkoisilla maisemakuvillaan Merenkurkun saaristosta. Sittemmin aiheeksi ovat tulleet dokumentaariset mustavalko- ja värikuvat maailman eri kriisipesäkkeistä, joissa Salmi on tehnyt myös lääkärintyötään. Näitä ovat olleet muun muassa tapaninpäivän tsunami 2004 ja Haitin maanjäristys 2010. 2010-luvun lopulta alkaen Helsingissä asuva Salmi on seurannut kameroineen Suvilahden alueen rakentumista nuorten rullalautailijoiden näkökulmasta.

Salmi on pitänyt 1970-luvulta lähtien parikymmentä näyttelyä yksin ja yhdessä muiden pohjalaisvalokuvaajien (mm. Pentti Paschinskyn, Benjam Pöntisen, Hannu Hautalan ja Kalervo Puskalan) kanssa. Hän on osallistunut myös yli sataan kansainväliseen valokuvanäyttelyyn.

Brittiläinen Royal Photographic Society myönsi Salmelle vuonna 1979 ARPS- ja vuonna 1984 FRPS-arvonimen, ja samoihin aikoihin hän sai kansainvälisen valokuvataiteen kattojärjestön AFIAP- ja EFIAP-arvonimet ja Suomen Kameraseurojen Liiton Mestarivalokuvaaja-tunnustuksen.

## Yksityiselämä
Asko Salmen isä oli Vaasassa vaikuttanut lääkintöneuvos Reijo Salmi (1930–2020).

## Lähteet
Bondevikin II hallitus

**Bondevikin II hallitus** oli Norjan hallitus 19. lokakuuta 2001 – 17. lokakuuta 2005. Siihen kuuluivat Kristillinen kansanpuolue, Høyre ja Venstre.
## Ministerit
**Pääministeri**
* Kjell Magne Bondevik (Kristillinen kansanpuolue)
**Ulkoministeri**
* Jan Petersen (Høyre)
**Kunta- ja alueministeri**
* Erna Solberg (Høyre)
**Sosiaaliministeri**
* Ingjerd Schou (Høyre) 19.10.2001–18.6.2004
**Työ- ja sosiaaliministeri**
* Dagfinn Høybråten (Kristillinen kansanpuolue) 18.6.2004–17.10.2005
**Maatalous- ja ruokaministeri**
* Lars Sponheim (Venstre)
**Valtiovarainministeri**
* Per-Kristian Foss (Høyre)
**Oikeusministeri**
* Odd Einar Dørum (Venstre)
**Kulttuuri- ja kirkkoministeri**
* Valgerd Svarstad Haugland (Kristillinen kansanpuolue)
**Kehitysapuministeri**
* Hilde Frafjord Johnson (Kristillinen kansanpuolue)
**Lapsi- ja perheministeri**
* Laila Dåvøy (Kristillinen kansanpuolue)
**Opetus- ja tutkimusministeri**
* Kristin Clemet (Høyre)
**Kalastus- ja rannikkoministeri**
* Svein Ludvigsen (Høyre)
**Terveysministeri**
* Dagfinn Høybråten (Kristillinen kansanpuolue) 19.10.2001–18.6.2004
**Terveys- ja peruspalveluministeri**
* Ansgar Gabrielsen (Høyre) 18.6.2004–17.10.2005
**Liikenneministeri**
* Torild Skogsholm (Venstre)
**Puolustusministeri**
* Kristin Krohn Devold (Høyre)
**Elinkeino- ja kauppaministeri**
* Ansgar Gabrielsen (Høyre) 19.10.2001–18.6.2004
* Børge Brende (Høyre) 18.6.2004–17.10.2005
**Työ- ja hallintoministeri**
* Victor Norman (Høyre) 19.10.2001–8.3.2004
**Modernisaatioministeri**
* Morten Andreas Meyer (Høyre) 18.6.2004–17.2005
**Öljy- ja energiaministeri**
* Einar Steensnæs (Kristillinen kansanpuolue) 19.10.2001–18.6.2004
* Thorhild Widvey (Høyre) 18.6.2004–17.10.2005
**Ympäristöministeri**
* Børge Brende (Høyre) 19.10.2001–18.6.2004
* Knut Arild Hareide (Kristillinen kansanpuolue) 18.6.2004–17.10.2005

## Lähteet
Yahia Attiyat Allah

**Yahia Attiyat Allah** (; s. 2. maaliskuuta 1995 Safi) on marokkolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 176-senttimetrinen. Hän edustaa kotimaassaan Wydadia. Hän on pelannut Marokon maajoukkueessa maaliskuusta 2022 alkaen.

Attiyat Allah edusti liigauransa alussa Olympic Safia. Vuoden 2019 jälkipuoliskon hän pelasi Kreikan Superliigassa Volosin joukkueessa. Hän teki kahdeksassa Kreikan liigan ottelussaan yhden maalin. Vuoden 2020 alussa hän siirtyi casablancalaisseura Wydadiin, jossa hän on voittanut Marokon liigamestaruuden vuosina 2021 ja 2022 sekä Afrikan Mestarien liigan vuonna 2022.

Attiyat Allah pelasi Marokon A-maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa maaliskuussa 2022 MM-karsinnassa Kongon demokraattista tasavaltaa vastaan. Ennen marras-joulukuussa 2022 pelattuja MM-kilpailuja hän oli pelannut neljä maaottelua, joissa kaksi kertaa avauskokoonpanossa. MM-kilpailuissa Marokko eteni kaikkien aikojen ensimmäisenä afrikkalaismaana välieriin, ja Attiyat Allah pelasi joukkueensa seitsemästä ottelusta kuusi. Hän tuli vaihdosta kentälle alkulohko-otteluissa Kroatiaa ja Belgiaa, neljännesvälieräottelussa Espanjaa sekä välieräottelussa Ranskaa vastaan. Puolivälieräottelussa Portugalia vastaan hän pelasi täydet minuutit ja syötti ottelun ainoan maalin. Myös pronssiottelun Kroatiaa vastaan Attiyat Allah pelasi alusta loppuun.

## Lähteet
Kystikät

**Kystikät** (*Macrocystidia*) on Agaricales-lahkoon kuuluva helttasienisuku. Se on Tricholomatineae-alalahkoon kuuluvan **Macrocystidiaceae**-heimon ainoa suku. Lajeilla on nimensä mukaisesti hyvin suuret keilo- ja pileokystidit. Suku sisältää vain kuusi lajia, joista suurin osa tunnetaan vain rajoittuneilta maantieteellisiltä alueilta. *[[Macrocystidia cucumis]]* on ainoa laajalle levinnyt laji. Suomessa tavataan kaksi *Macrocystidia cucumis* -lajin muotoa: kystikkä (*Macrocystidia cucumis* var. *cucumis*) ja hentokystikkä (*Macrocystidia cucumis* var. *latifolia*). Hentokystikkä on näistä pienempi, ja sen lakki on keskuskohoumaan asti läpisäteinen.

## Lajit
Kystiköitä tunnetaan kuusi lajia:

* *[[Macrocystidia africana]]* – Kongon demokraattinen tasavalta
* *[[Macrocystidia cucumis]]* – Eurooppa, Pohjois-Amerikka, Australia ja Uusi-Seelanti
* *[[Macrocystidia incarnata]]* – Kongon demokraattinen tasavalta
* *[[Macrocystidia indica]]* – Intia
* *[[Macrocystidia occidentalis]]* – Argentiina
* *[[Macrocystidia reducta]]* – Uusi-Seelanti

## Lähteet
Niklas Stark

**Niklas Stark** (s. 14. huhtikuuta 1995) on saksalainen jalkapalloilija. Stark edustaa Bundesliigassa pelaavaa SV Werder Bremeniä. Hänen sopimuksensa Werder Bremenin kanssa ulottuu kesäkuun loppuun saakka 2026. Werder Bremenin lisäksi Stark on edustanut Bundesliigassa 1. FC Nürnbergiä ja Hertha BSC:tä. Hänen pelipaikkansa on keskuspuolustaja. Stark on pelannut 227 Bundesliigan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt seitsemän maalia. Herthassa hän pelasi myös neljä Eurooppa-liigan ottelua. Stark on pelannut kaksi A-maaottelua Saksan A-maajoukkueessa ilman tehtyjä maaleja. Hän voitti alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2014 ja alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2017.

## Lähteet
Sozusa

**Sozusa** ( tai *Sōzousa*) voi viitata seuraaviin paikkoihin:

* Apollonia, bysanttilaisella ajalla Sozusa, kaupunki Kyrenaikassa
* Apollonia, bysanttilaisella ajalla Sozusa, kaupunki Palestiinassa
Jawad El Yamiq

**Jawad El Yamiq** (; s. 29. helmikuuta 1992 Khouribga) on marokkolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 193-senttimetrinen. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Valladolidia. Hän on pelannut Marokon maajoukkueessa tammikuusta 2016 alkaen.

El Yamiq aloitti liigauransa Marokossa, jossa hän edusti Olympique Khouribgaa kesään 2016 saakka ja sen jälkeen 1,5 vuotta Raja Casablancaa. Hän siirtyi tammikuun 2018 lopulla Italiaan Genoan joukkueeseen. Hän pelasi huhti-toukokuussa 2018 Serie A:ssa neljä ottelua. Kauden 2018–2019 El Yamiq pelasi lainasopimuksella Serie B -joukkue Perugiassa; hän pelasi 22 liigaottelua ja teki lokakuussa maalin Padovaa vastaan. Kauden 2019–2020 alkupuoliskolla hän pelasi Genoassa kolme Serie A -ottelua. Tammikuussa 2020 hän siirtyi kauden loppuun kestäneelle lainalle Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaan Real Zaragozaan, jossa hän pelasi 12 liigaottelua ja kaksi nousukarsintaottelua.

El Yamiq siirtyi syyskuussa 2020 Real Valladolidiin. Hän pelasi kaudella 2020–2021 Primera Divisiónissa 19 ottelua, joista 15 ottelua avauskokoonpanossa. Seuraavalla kaudella hän pelasi Segunda Divisiónissa 25 ottelua, joissa hän oli 22 kertaa avauskokoonpanossa, ja teki maalin lokakuussa Eibaria ja maaliskuussa Tenerifea vastaan. Kaudeksi 2022–2023 Real Valladolid nousi takaisin pääsarjaan, jossa El Yamiq on marraskuun loppuun mennessä pelannut kahdeksan ottelua ja niissä viisi kertaa avauskokoonpanossa.

El Yamiq pelasi Marokon A-maajoukkueessa ensimmäiset kolme otteluaan tammikuussa 2016 African Nations Championshipissa. Tammi-helmikuussa 2018 hän pelasi jälleen African Nations Championshipissa neljä ottelua, joissa kaikissa täydet minuutit; turnaus päättyi Marokon mestaruuteen. MM-kilpailuissa 2022 Marokko eteni kaikkien aikojen ensimmäisenä afrikkalaismaana välieriin, ja El Yamiq pelasi joukkueensa seitsemästä ottelusta kuusi. Hän tuli vaihdosta kentälle alkulohko-otteluissa Belgiaa ja Kanadaa sekä neljännesvälieräottelussa Espanjaa vastaan. Puolivälieräottelussa Portugalia vastaan ja välieräottelussa Ranskaa vastaan hän pelasi täydet minuutit, ja myös pronssiottelussa Kroatiaa vastaan hän pelasi avauskokoonpanossa. Hän on jouluun 2022 mennessä pelannut kaikkiaan 25 maaottelua, joista 20 ottelua avauskokoonpanossa, ja tehnyt niissä kaksi maalia: lokakuussa 2019 ystävyysottelussa Libyaa vastaan ja kesäkuussa 2021 ystävyysottelussa Ghanaa vastaan.

## Lähteet
Teen Ystävät

**Teen Ystävät ry** on vuonna 2003 perustettu yhdistys, joka puhuu hyvän teen puolesta. Yhdistys pyrkii lisäämään teetietoutta ja edistämään teekulttuuria, joka Suomessa pohjaa englantilaiseen ja venäläiseen perinteeseen. Yhdistyksellä oli vuonna 2025 noin 300 jäsentä.

Teen ystävät ry:n perustivat helmikuussa 2003 toimittaja, tietokirjailija Pirkko Arstila, Patrick Scheinin, Mikko Teräs ja Erkki Liikanen. Varapuheenjohtaja oli vuodesta 2017 Petra Tandefelt, ja hänen jälkeensä Katriina Jordan-Westermark vuodesta 2021 alkaen. Arstila oli kirjoittanut ET-lehteen kalliin ravintolan tarjoamasta vaatimattomasta pussiteestä. Kirjoituksen saama palaute johti yhdistyksen perustamiseen. Arstila toimi myös pitkään yhdistyksen puheenjohtajana.

Yhdistys on viettänyt Teen päivää 6. helmikuuta Tean nimipäivänä vuodesta 2015. Valtakunnallista Teen viikkoa vietetään helmikuussa sillä viikolla, jolle Tean nimipäivä asettuu. Teen viikolla on eri vuosina oma teemansa.  Vuonna 2026 teemana on Teetä ja taidetta.

Teen Ystävät on myös myöntänyt vuodesta 2006 alkaen kunniakirjoja suomalaista teekulttuuria edistäneille tahoille.. Yhdistyksen Teen lehvä -tunnuksen on suunnitellut muotisuunnittelija Jukka Rintala.

## Puheenjohtajat
* Noora Hinkka 2025–
* Petra Tandefelt 2019–2024
* Pirkko Arstila 2003-2018

## Kunniajäsenet
* Pirkko Arstila (kunniapuheenjohtaja)
* Irmeli Roti
* Helena Petäistö
* Pekka Nihtinen
* Risto Laakkonen **†**

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*  2. p. 2022  

## Aiheesta muualla
* Teen Ystävät ry:n verkkosivut
Seppo Määttä

**Seppo Johannes Määttä** (s. 12. kesäkuuta 1966 Ranua) on suomalainen virkamies, joka toimi Oulun kaupunginjohtajana 1. huhtikuuta – 7. joulukuuta 2023.

## Koulutus
Määttä valmistui ylioppilaaksi Oulun Lyseon lukiosta vuonna 1985, hallintotieteiden maisteriksi vuonna 1992 ja kauppatieteiden tohtoriksi vuonna 2005.

## Työura

Määttä toimi eurooppalaisen julkishallinnon instituutin  projektijohtajana (European Institute of Public Administration) 2004-2006 ja Pohjoismaiden ministerineuvoston sihteeristön neuvonantajana (1994-1997).Ulkomaan työtehtävien välissä hän toimi valtiovarainministeriön neuvonantajana vuosina 1999-2004.

Vuosina 2006-2011 hän  työskenteli Talent Partners Oy:n johtotehtävissä, viimeksi toimitusjohtajana. Vuoden 2011 lopulla hän siirtyi Taideyliopiston projektijohtajaksi, vastuullaan Kuvataideakatemian, Sibelius-Akatemian ja Teatterikorkeakoulun yhdistäminen Taideyliopistoksi. 

Määttä toimii Broad Scope Management Consulting Oy:n vanhemman osakkaan ja hallituksen puheenjohtajan tehtävässä vuosina 2011-2019. Sen jälkeen hän työskentelitammikuusta 2019 alkaen  valtioneuvoston kanslian strategiaosaston määräaikaisena osastopäällikkönä ja ylijohtajana.

Määttä valittiin joulukuussa 2022 Oulun kaupunginjohtajaksi 1. huhtikuuta 2023 alkavalle kuusivuotiselle toimikaudelle. Äänestyksessä hän voitti istuvan kaupunginjohtajan Päivi Laajalan äänin 34–33.Hän aloitti tehtävässä  viransijaisena 6. helmikuuta 2023. Määttä irtisanoutui kaupunginjohtajan tehtävästä 7. joulukuuta 2023. Virkasuhteen viimeinen päivä on 11. helmikuuta 2024, mutta työvelvoite päättyi välittömästi, joten hän ehti toimia tehtävässä alle vuoden. Syynä eroon oli poliittisten ryhmien tyytymättömyys Määtän yleisjohtajuuteen.

## Julkaisuja
### Opinnäytteet
* *Valtion keskushallintotasolla harjoitettava toiminnan ja talouden ohjaus - prosessi, sisältö ja välineet*. Pro gradu. Opinnäytteet, ylempi korkeakoulututkinto [35799]. Tampereen yliopisto, 1992. 
* 

### Muut julkaisut
* 
* 
*  

## Lähteet
Gluškovo

**Gluškovo** () on kaupunkityyppinen taajama ja piirikeskus Kurskin alueella Venäjällä. Taajama sijaitsee Seimjoen varrella, joka on Dneprin vesistöön kuuluvan Desnan sivuhaara. Aluekeskus Kursk sijaitsee 150 kilometriä taajamasta koilliseen.

Gluškovo on etelästä ja lännestä Ukrainan Sumyn alueeseen rajoittuvan Gluškovon piirin hallintokeskus. Taajamassa asui 5&nbsp;349 ja koko maaseutuvaltaisessa piirissä 22&nbsp;661 ihmistä (vuonna 2010).

Gluškovo rautatieasema sijaitsee 10 kilometriä Gluškovon taajaman kaakkoispuolella. Rautatieasema on viimeinen Venäjän puolella ennen Ukrainan Sumyn alueen rajaa, jonne on asemalta rautateitse 18 kilometriä.

Gluškovon kylä on perustettu vuonna 1647. Taajaman vanhin kirkkorakennus, vuonna 1783 rakennettu Pyhän kolminaisuuden katedraali on (ilmeisesti Neuvostoliiton aikana) muutettu kulttuuritaloksi, eikä ole enää kirkollisessa käytössä.

## Katso myös
*Tjotkino

## Lähteet
Haurut (suku)

**Haurut** (*Fucus*) on samannimiseen haurujen heimoon kuuluva leväsuku. Siihen kuuluvia lajeja ovat: 
* Rakkohauru eli rakkolevä (*Fucus vesiculosus*)
* Itämerenhauru eli pikkuhauru (*Fucus radicans*)
* Häilyhauru (*Fucus evanescens*)
* Sahahauru (*Fucus serratus*)
* Kierrehauru (*Fucus spiralis*). 

Hauruja tavataan Suomessa Suomenlahdella, Saaristomerellä ja Pohjanlahdella. Rakkohauru ja itämerenhauru kasvavat kovapohjaisilla kasvupaikoilla muodostaen tiheitä, puskamaisia kasvustoja. Jotkut pienempikokoiset haurut elävät avoimilla kasvupaikoilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Haurut (''Fucus'')
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Fucus'' 
* iNaturalist: Suku ''Fucus''
* ITIS: ''Fucus'' 
* UniProt: Taxonomy - ''Fucus'' 
* PheroBase: Genus Compounds: ''Fucus''
Kinyps

**Kinyps** (, myös *Kinypos*, , *Kinyfos*, ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Libyassa. Se sijaitsi lähellä nykyistä Khomsin kylää.

## Maantiede

Kinypsin kaupunki sijaitsi samannimisen pienen joen (nyk. Cinifo tai Wadi Quasam) suussa länteen Syrtinlahdesta ja noin 18 kilometriä itään Leptis Magnan kaupungista. Herodotoksen mukaan joki sai alkunsa Khariittien kukkulalta (), millä viitattiin ehkä osaan nykyisestä Ghsuriano-vuoresta. Klaudios Ptolemaioksen mukaan se sai kuitenkin alkunsa Zuchabbari-vuorelta enemmän sisämaasta. Niityt, joiden läpi joki virtasi, tunnettiin vuohista, joiden karva oli hyvin hienoa.

## Historia

Kinyps oli kreikkalainen siirtokunta, jonka perusti Spartan kuninkaallista sukua ollut Dorieus. Hän johti siirtokuntalaisten joukkoa, joka etsi sopivaa paikkaa uudelle kaupungille. Jo kahden vuoden kuluttua paikalliset libyalaiset ja karthagolaiset ajoivat kreikkalaiset pois. Näin kaupunki saattoi olla hyvin lyhytikäinen. Pseudo-Skylaks on ainoa lähde, joka kutsuu Kinypsiä polikseksi eli kaupunkivaltioksi, mutta sanoo kaupungin olleen autiona, mikä voi viitata Dorieuksen perustaman kaupungin raunioihin.

## Rakennukset ja löydökset

Kinypsin paikalta ei ole tehty antiikin aikaiseen kaupunkiin viittaavia löytöjä.

## Lähteet
Kyrene (täsmennyssivu)

**Kyrene** () tai **Cyrene** (lat.) voi viitata seuraaviin:

* Kyrene, hahmo kreikkalaisessa mytologiassa
* Kyrene, antiikin aikainen kaupunki Kyrenaikassa Libyassa
* 133 Cyrene, pikkuplaneetta
Taukheira

**Taukheira** (, myös *Teukheira*, ; ), myöhemmin **Arsinoe** (), oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Kyrenaikassa Libyassa. Se sijaitsi nykyisen Tocran kaupungin paikalla.

Taukheira perustettiin Kyrenestä käsin arkaaisella kaudella 600-luvulla eaa. Hellenistisellä kaudella kaupunki sai ptolemaioksilta uuden nimen *Arsinoe*.

## Maantiede

Taukheira kuului Libyan pentapoliihin ja sijaitsi Kyrenaikan rannikolla lounaanpuoleisen Euesperideen eli myöhemmän Bereniken ja idänpuoleisen Barken ja sen sataman eli myöhemmän Ptolemaisin välillä, noin 200 stadioninmitan päässä viimeksi mainitusta. Taukheira oli satamakaupunki, mutta sen ankkuripaikka oli suhteellisen huono.

Taukheiran kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 250 neliökilometriä. Seutu oli hedelmällistä ja siellä oli hyvin juomavettä.

## Historia

Taukheira oli Kyrenen perustama siirtokunta. Arkeologisten löydösten perusteella kaupungin paikka on ollut asuttu arkaaisella kaudella 600-luvun eaa. lopulla jo melko pian Kyrenen itsensä sekä Barken perustamisen jälkeen. Kaupungin nimen arvellaan olevan libyalaista alkuperää eli paikallisten heimojen kieltä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä *Taukheirios* (), *Taukherios* (), *Taukheros* () ja *Taukheritēs* ().

Taukheiran vaiheista tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. 400-luvulla eaa. kaupunki löi attikalaisen ja aasialaisen standardin mukaisia hopearahoja. Thibronin sodassa Kyreneä vastaan vuonna 322 eaa. Taukheira oli Kyrenen puolella, mutta Thibron sai sen vallattua. Ptolemaios II antoi hellenistisellä kaudella 200-luvulla eaa. kaupungille uuden nimen *Arsinoe* kuningattarensa Arsinoe II:n mukaan. Taukheiran kaupunkikeskuksen väkiluvun on arveltu olleen vähintään . Koko kaupunkivaltion väkiluku olisi voinut olla yli . Kaupungissa palvottiin erityisesti Kybeleä, ja siellä vietettiin tämän vuotuista juhlaa.

Roomalaisella kaudella Taukheirasta tuli colonia, jollaisena se esiintyy *[[Tabula Peutingeriana]]ssa*. 500-luvulla Kyrenaika tuli Bysantin valtaan, ja Justinianus I linnoitti kaupunkia. Diodoros Sisilialainen käytti kaupungista virheellisesti nimimuotoa *Tarikha* ().

Kaupungin järjestelmälliset arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1939.

## Rakennukset ja löydökset

Taukheirassa on ollut ruutuasemakaava. Kaupunki on ollut ympäröity muurein viimeistään 500-luvulla eaa. Paikan huomattavimmat jäänteet ovat kaupungin bysanttilaisaikaiset muurit, joissa on ollut 30 tornia. Ne kulkevat monilta osiltaan hellenistisellä kaudella rakennettujen muurien paikalla. Muurien ympäröimä alue muodostaa neliön, jonka koko on noin 650 × 650 metriä, ja jonka sisälle on jäänyt noin 40 hehtaarin kokoinen alue. Muureja on parhaissa kohdissa pystyssä useiden metrien korkeudelta.

Taukheirassa oli Demeterille ja Korelle omistettu pyhäkkö, josta on löydetty paljon votiivilahjoja, sekä Dionysokselle omistettu temppeli. Löytöihin lukeutuvat myös bysanttilaisaikaisen kuvernöörin palatsin rauniot sekä kolme kirkkoa ja hautoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Homutovka

**Homutovka** () on kaupunkityyppinen taajama Kurskin alueella Venäjällä. Taajama sijaitsee linnuntietä noin 114 kilometriä aluekeskus Kurskista länteen; maanteitse välimatka on huomattavasti pidempi, erään lähteen mukaan 214 kilometriä. Homutovka on lännestä Ukrainan Sumyn alueeseen rajoittuvan Homutovkan piirin hallintokeskus. Taajamassa asui 4&nbsp;230 ja koko maaseutuvaltaisessa piirissä 11&nbsp;429 ihmistä (vuonna 2010).

Homutovka on perustettu vuonna 1797. Kaupunkityyppisen taajaman aseman Homutovka sai vuonna 1967. 

Eurooppatie  – osa Moskovan ja Kiovan välistä moottori- tai valtatietä – kulkee 2 kilometriä Homutovkan taajaman pohjoispuolitse. Taajamasta on Ukrainan rajalle runsas 20 kilometriä. Lähin rautatieasema sijaitsee Dmitrijev-Lgovskissa 56 kilometriä koilliseen.


Tiedosto:Хомутовка5.jpg|Homutovkan kullattu Lenin.
Tiedosto:Хомутовка3.jpg|Katu Homutovkassa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Homutovka. Tserkov Flora i Lavra  (sobory.ru)
Depeche Mode 101 (elokuva)

**Depeche Mode 101** on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut dokumenttielokuva, jonka ohjasivat D. A. Pennebaker, Chris Hegedus ja David Dawkins.

Elokuvassa seurataan Depeche Moden maailmankiertueen Yhdysvaltain osuutta ja 18. kesäkuuta 1988 pidettyä Pasadenan päätöskonserttia, joka oli järjestyksessään kiertueen 101. Elokuva ei sisällä suoraa konserttivideota Pasadenasta kokonaisuudessaan, monet elokuvan musiikkiesityksistä on kuvattu eri iltoina matkalla Kaliforniaan.

Konsertista julkaistiin samanniminen livealbumi.

Depeche Moden kiertue-elämän lisäksi elokuvassa seurataan nuorten ihailijoiden bussimatkaa mantereen halki New Yorkista Kaliforniaan. Yhtyeen tuottajat ehdottivat kilpailua, jonka palkintona oli matka Pasadenan konserttiin ja tapaaminen yhtyeen jäsenten kanssa. Newyorkilainen radioasema WDRE järjesti tanssikilpailun Club Malibussa, josta valittiin kahdeksan nuorta henkilöä.

Yhtyeen jäsenten ohessa elokuvan pääosia esittävät bussinuoret, joiden ansiosta elokuvaa on pidetty varhaisena tositelevisio-ohjelmana.

DVD-versio julkaistiin vuonna 2003 ja digitaalisesti restauroitu HD-versio joulukuussa 2021.

## Lähteet

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Jyri Raitasalo

**Jyri Juhani Raitasalo** (s. 12. marraskuuta 1970 Espoo) on suomalainen upseeri, arvoltaan prikaatikenraali. Hän on toiminut tammikuusta 2026 alkaen Pääesikunnan logistiikkapäällikkönä. Sitä ennen Raitasalo on toiminut muun muassa Pääesikunnassa strategisen suunnittelusektorin johtajana 2021–2022 ja Karjalan prikaatin komentajana 2023–2025.

Raitasalo on toiminut urallaan muun muassa puolustusvoimain komentajan adjutanttina 2010–2013, Helsingin ilmatorjuntarykmentin komentajana Panssariprikaatissa 2014–2015, yleisen sotataidon sotilasprofessorina Maanpuolustuskorkeakoulussa 2017–2019 ja puolustusministerin sotilasneuvonantajana 2019–2021.

## Lähteet
Vesa Kontiainen

**Vesa Kontiainen** (s. 21. maaliskuuta 1964) on suomalainen, Juvalta kotoisin oleva tietokirjailija, toimittaja, juontaja, luennoitsija, konsultti, keikkamyyjä, festivaalipromoottori ja kiertuemanageri. Hän työskenteli muun muassa Juvalla järjestettävän Puustock-festivaalin festaripäällikkönä sen kaikkina vuosina 2000–2008 vastaten tapahtumasta ja ohjelmistosta. Hän on kirjoittanut lukuisia musiikkiaiheisia teoksia sekä työskennellyt esimerkiksi Popedan, Pate Mustajärven, Maija Vilkkumaan, Eppu Normaalin, Klamydian, Uniklubin ja Yön kiertuemanagerina.

## Bibliografia
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*

## Lähteet
Hyvinkäänkylän työväentalo

**Hyvinkäänkylän työväentalo** on Hyvinkäällä sijaitseva aktiivisessa käytössä oleva työväentalo. 

## Historiaa
Joulukuussa 1905 perustettiin Hyvinkäänkylän palvelijain, torppareiden ja itsellisten yhdistys. Se toimi aluksi Hyvinkään työväenyhdistyksen alaosastona mutta rekisteröityi vuonna 1909 itsenäiseksi Hyvinkäänkylän työväenyhdistykseksi. Perustavassa kokouksessa oli valittu 10-henkinen huvitoimikunta, jonka tehtävänä oli huvien järjestämisen lisäksi varojen hankinta työväentalon rakennusrahastoon. Ennen työväentalon rakentamista yhdistyksellä oli tanssilava, jossa ensimmäiset tanssit järjestettiin jo vuonna 1907. Hyvinkään työväenyhdistys yhdistyi vuonna 1996 Hyvinkäänkylän työväenyhdistykseen.

## Rakennus
Vuonna 1908 yhdistys osti 7&nbsp;500 m²:n tontin muodollisella yhden markan hinnalla Mutilan kartanolta. Talo rakennettiin talkoilla. Torpparit ajoivat tukit hevosillaan rakennuspaikalle, missä ne veistettiin talon rakennushirsiksi. Yhdistyksen ensimmäinen kokous pidettiin uudessa työväentalossa vuonna 1909. Työväentalossa on säilytetty alkuperäiset huonetilat: juhlasali näyttämöineen, kokoushuone, ravintola ja keittiö, eteinen, harjoitussali ja talonmiehen asunto.

Toisen maailmansodan jälkeen taloa kunnostettiin, lattia uusittiin talkootyönä. Työväentaloa on laajennettu vuosina 1920, 1939 ja 1947. Pärekatto vaihdettiin peltikatoksi vuonna 1939. Sisäseinät ja katto olivat paneloituja, mutta vuonna 1947 ne peitettiin pahvilla ja seinät tapetoitiin. Ikkunoita on muutettu vuonna 1939 ja kuisteja vuonna 1970. Hyvinkään kaupunki on antanut avustusta vesi- ja viemäriuudistukseen ja opetusministeriö talon ulkoseinien korjaukseen.

## Toimintaa työväentalolla
Työväenyhdistys järjesti jäsenille perheineen joulu- ja kuusijuhlia. Vuonna 1910 järjestettiin joulupäivän iltana juhla, jossa yhdistys tarjosi kaksi kuppia kahvia tai teetä, toisen leivän kanssa. Vuonna 1916 yhdistyksen 10-vuotisjuhlissa oli puhujana Oskari Tokoi. Kansalaissodan aikana vuonna 1918 työväentalolla oli punakaartin esikunta. Vuonna 1934 kylän kansakoulu paloi ja työväentalo toimi tilapäisenä kansakouluna. Vuosina 1940–1944 talo toimi Suomen armeijan koulutuskeskuksena..

Työväenyhdistys perusti vuonna 1916 rahaston torvien ostoa varten. Torvet seitsikkoa varten hankittiin käytettyinä Pelastusarmeijalta. Ensimmäisen kerran soittokunta, nykyiseltä nimeltään Hyvinkäänkylän Puhallinorkesteri, esiintyi vuonna 1920. Sen jälkeen se oli mukana vappumarsseilla, esiintyi yhdistyksen juhlissa ja osallistui kilpailuihin. Vuonna 1920 alkoi loputon tanssien, iltamien, kurssien ja arpajaisten järjestäminen.

Hyvinkäänkylän työväentalo on edelleen aktiivisessa käytössä. Tiloja vuokrataan juhla- ja kokouskäyttöön.

## Lähteet
Rory Penttinen

**Rory Penttinen** (s. 30. lokakuuta 1979 Uusikaarlepyy) on suomalainen autourheilija.

## Ura

Penttinen aloitteli uraansa vuonna 2004 Legends Trophy Finland -sarjassa ja sijoittui sarjassa toiseksi vuonna 2007. Samaisena vuonna Penttinen voitti Legends Car World Finals - Pro (USA) mestaruuden. Vuonna 2008 Penttinen ajoi Radical Sweden - RM -sarjassa ja voitti sarjan mestaruuden vuonna 2012.

Vuonna 2014 Penttinen osallistui Nürburgringin 24 tunnin ajoon ja sijoittui vuonna 2015 kilpailussa luokkansa kolmanneksi. Vuonna 2016 hän oli neljäs samaisessa kilpailussa. Vuonna 2017 hän kilpaili Dubain 24 tunnin ajoissa. Vuonna 2017 Penttinen siirtyi Blancpain GT Series Endurance Cup -sarjaan jossa hän ajoi Am -luokassa. Parhaana saavutuksena hän sijoittui autokuntansa sarjassa yhdeksänneksi vuonna 2018.

Vuonna 2019 Penttinen siirtyi Le Mans -sarjoihin ajaen Asian Le Mans Series -sarjaa. Vuonna 2020 Penttinen kilpaili Michelin Le Mans Cup -sarjassa saavuttaen autokuntineen yhden paalupaikan ja kolme palkintosijaa sijoittuen sarjassa neljänneksi. 

### 2021
Vuonna 2021 Penttinen jatkoi United Autosports -tallissa Asian Le Mans Series -sarjassa. Penttinen, Wayne Boyd ja Manuel Maldonado ajoivat Ligier JS P320 -autolla. Penttinen autokuntineen voittivat sarjan LMP3-luokan mestaruuden 20 pisteen erolla. Autokunta saavutti kaudella kolme voittoa, kolme paalua ja kolme palkintosijoitusta. 

Penttinen ajoi samana vuonna European Le Mans Series ja Michelin Le Mans Cup -sarjoissa saavuttaen palkintosijoituksia. 

### 2022
Vuonna 2022 Penttinen sijoittui Asian Le Mans -sarjassa yhdeksänneksi.

Prototype Cup Germany -kaudella 2022 Penttinen ajoi MRS GT-Racing -tallissa. Hän sijoittui Hockenheimin kilpailussa ensimmäisessä lähdössä kolmanneksi ja toisessa lähdössä toiseksi.

## Tulokset
### European Le Mans Series -tulokset

### Asian Le Mans Series -tulokset

## Lähteet
*Rory Penttinen Driver Databasessa
### Viitteet
Achraf Dari

**Achraf Dari** (; s. 6. toukokuuta 1999 Casablanca) on marokkolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssäissa pelaavaa Brestiä. Hän on pelannut Marokon maajoukkueessa joulukuusta 2021 alkaen.

Dari aloitti liigauransa Marokossa Wydad Casablancan joukkueessa. Hän voitti Marokon liigamestaruuden vuosina 2019, 2021 ja 2022 sekä Afrikan Mestarien liigan vuonna 2022. Hän siirtyi kesällä 2022 ranskalaisseura Brestiin. Hän on pelannut kaudella 2022–2023 marraskuun loppuun mennessä Ligue 1:ssä kymmenen ottelua, joissa hän on ollut kahdeksan kertaa avauskokoonpanossa, ja tehnyt yhden maalin, elokuussa Angersia vastaan.

Dari pelasi Marokon nuorisomaajoukkueissa. Marokon A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran joulukuussa 2021 FIFA Arab Cupissa Saudi-Arabiaa vastaan. Hän kuului Marokon joukkueeseen MM-kilpailuissa 2022, joissa Marokko eteni ensimmäisenä afrikkalaismaana välieriin. Marokon alkulohko-otteluissa ja neljännesvälierässä Dari ei saanut peliaikaa mutta pääsi puolivälieräottelussa Portugalia vastaan 57. minuutilla vaihdosta kentälle kapteeni Romain Saïssin loukkaannuttua. Välierässä ja pronssiottelussa Dari pelasi avauskokoonpanossa, ja jälkimmäisessä hän teki Kroatiaa vastaan joukkueensa ainoan ja maajoukkueuransa ensimmäisen maalin. Dari on jouluun 2022 mennessä pelannut kaikkiaan seitsemän A-maaottelua, joissa hän on ollut viisi kertaa avauskokoonpanossa.

## Lähteet
Omar Apollo

**Omar Apollo** on yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä.

Omar Apollon vanhemmat ovat Yhdysvaltoihin muuttaneita meksikolaisia, isä muutti maahan 1979 ja äiti 1990-luvun alussa. Hän opetteli soittamaan kitaraa ja laulamaan YouTuben cover-videoilta ja julkaisi kappaleitaan SoundCloud-julkaisupalvelussa.

Suositun esikoissinglen ”Ugotme” hän julkaisi vuonna 2017 Spotifyssa. Hyvän vastaanoton sai esikoisalbumi *Ivory*, joka julkaistiin huhtikuussa 2022. Hän on tehnyt yhteistyötä Pharrell Williamsin, Kali Uchisin ja Daniel Caesarin kanssa.

Omar Apollo on säveltänyt, sanoittanut ja tuottanut omia kappaleitaan. Hän laulaa sekä englanniksi että espanjaksi. Kappaleet ”En el olvido” ja ”Dos uno nueve” ovat saaneet innoituksensa meksikolaisesta corrido-musiikista.

Apollo oli Latin Grammy -ehdokkaana vuonna 2021 yhteistyöstään espanjalaisen artistin C. Tanganan kappaleella ”Te olvidaste” ja parhaan uuden artistin Grammy-ehdokkaana vuonna 2023. Concord Music Publishing solmi maailmanlaajuisen julkaisusopimuksen Apollon kanssa vuonna 2022.

## Diskografia (valikoima)

### Studioalbumit
* *Ivory* (2022)
### Mixtapet
* *Apolonio* (2020)
### EP:t
* *Stereo* (2018)
* *Friends* (2019)
### Singlet
* ”Ugotme” (2017)
* ”Brakelights” (2017)
* ”Frío” (2019)
* ”Hit Me Up” (2019)
* ”Stayback” (2020)
* ”Kamikaze” (2020)
* ”Tamagotchi” (2022)
* ”Archetype” (2022)
* ”Highlight” (2022)
* ”Evergreen” (2022)

## Lähteet
Tidningen Härjedalen

**Tidningen Härjedalen** (lyh. **TH**) on ruotsalainen vuonna 1944 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Härjedalen. Se ilmestyy kerran viikossa ja kuuluu Bonnier-koserniin.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Qolşärif

**Qolşärif** (, ) on Venäjällä Kazanin Kremlissä (Tatarstan) sijaitseva moskeija. Alun perin Qolşärif rakennettiin 1500-luvulla. Se nimettiin runoilija-imaami Qolşärifin mukaan. Hän ja lukuisat oppilaansa kuolivat puolustaessaan Kazania sen piirityksen aikaan vuonna 1552, jolloin Iivana Julman joukkojen toimesta moskeija tuhoutui. Vuoden 1995 syksyllä moskeijan uudelleenrakennus aloitettiin. Sen rakentaminen maksoi noin 400-500 miljoonaa ruplaa, joka paljolti saatiin lahjoituksista. Moskeija avattiin 24. kesäkuuta 2005, Kazanin täyttäessä tuhat vuotta. Moskeija on Euroopan suurimpia.

## Lähteet
Phyllotopsidaceae

**Phyllotopsidaceae** on Agaricales-lahkoon kuuluva sieniheimo, joka sisältää neljä sukua valkoitiöisiä helttasieniä. Lisäksi hoikkanuijakkaat (*Macrotyphula*) kuuluvat joidenkin tutkimusten perusteella samaan heimoon. Phyllotopsidaceae-lajit ovat lahottajasieniä. Itiöpöly vaihtelee valkoisesta vaaleanpunaiseen. Phyllotopsidaceae-heimon luokittelu perustuu molekyylifylogeneettisiin tutkimuksiin. Synapomorfioita eli kehittyneitä tuntomerkkejä, jotka selkeästi yhdistäisivät heimon suvut, ei tunneta.

## Suvut
Heimo sisältää seuraavat suvut:
* *[[Conoloma]]*
* Hoikkanuijakkaat (*Macrotyphula*)
* Keltavinokkaat (*Phyllotopsis*)
* Korvavinokkaat (*Pleurocybella*)
* Lahovalmuskat (*Tricholomopsis*)


2009-10-28 Macrotyphula fistulosa 31663.jpg|Hoikkanuijakas (*Macrotyphula fistulosa*)
Pleurocybella porrigens 176234.jpg|Korvavinokas (*Pleurocybella porrigens*)
2007-09-25 Tricholomopsis rutilans crop.jpg|Purppuralahovalmuska (*Tricholomopsis rutilans*)


## Lähteet
Alkuperäiskieli

**Alkuperäiskieli** tai **alkuperäiskansakieli** on jonkin alueen ensimmäisiksi asukkaiksi oletetun etnisen ryhmän tai heimon jälkeläisten eli alkuperäiskansan puhuma kieli, joka toimii tämän yhteisön etnistä identiteettiä luovana keskeisenä tekijänä. Alkuperäiskieliä ovat esimerkiksi saamelaiskielet, joita puhuvat arktisen alueen alkuperäiskansaksi tunnustetut saamelaiset.

Termi alkuperäiskieli ei ehkä ole alkuperäiskansakielen täydellinen synonyymi. Teoriassa ero on mahdollinen, jos esimerkiksi alueella alkuperäiskansan statuksen saaneen väestöryhmän esi-isät ovat puhuneet aiemmin jotain toista kieltä ja vaihtaneet sen myöhemmin siihen kieleen, jota siitä polveutuneet ihmiset nyt puhuvat.

## Lähteet
Abigail Kinoiki Kekaulike Kawānanakoa

**Abigail Kinoiki Kekaulike Kawānanakoa** (23. huhtikuuta 1926 Honolulu – 11. joulukuuta 2022) oli havaijilainen perijätär ja prinsessa, joka toimi aktiivisesti havaijin kielen ja havaijilaisen kulttuurin puolustajana. Kawānanakoa on Havaijin kuningaskunnan kruununperillisen David Kawānanakoan jälkeläinen. Huolimatta taustastaan Kawānanakoa ei koskaan tavoitellut kruunua.

Kawānanakoa syntyi vuonna 1926 Honolulussa. Hän kävi yksityistä Punahou-koulua ja suoritti toisen asteen opintonsa Shanghaissa ja Kaliforniassa. Kawānanakoan isoisoisä, James Campbell, oli jättänyt perheelleen perinnöksi maansa ja omaisuutensa, joka toimi aluksi rahastona. Kun se realisoitiin vuonna 2007, Kawānanakoan omaisuudeksi arvioitiin 250 miljoonaa dollaria. Hän piti myös kilpahevosia ja toimi ‘Iolanin palatsia ylläpitävän Friends of Iolani -järjestön puheenjohtajana yli 25 vuoden ajan.

Vuonna 2017 Kawānanakoa meni naimisiin pitkäaikaisen kumppaninsa Veronica Gail Worthin kanssa. Heidät vihki entinen Havaijin korkeimman oikeuden presidentti Steven Levinson. Kawānanakoa oli aikaisemmin ollut kihloissa miehen kanssa.

Omaisuuttaan Kawānanakoa käytti havaijilaisen kulttuurin tukemiseen rahoittamalla stipendejä sekä vastustamalla Honolulun junarataa ja Mauna Kean teleskoopin rakentamista. Lisäksi hän on lainannut kuningas Kalākaualta ja kuningatar Kapi‘olanilta perimäänsä omaisuutta julkisiin näytöksiin. Hän rahoitti myös Merrie Monarch Festivalia sekä havaijin kielen elvytystä tukevan ‘Aha Pūnana Leo -järjestön toimintaa.

Kawānanakoa kuoli 11. joulukuuta 2022. Hänen kuolinsyytään ei ilmoitettu, mutta hänellä tiedetään kuitenkin olleen terveysongelmia. Kuvernööri Josh Green määräsi suruliputuksen kaikissa julkisissa rakennuksissa viikon ajaksi.

## Lähteet
Hyvinkään työväentalo

**Hyvinkään työväentalo** oli Hyvinkäällä sijainnut työväentalo. 

## Historiaa
Hyvinkään työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Yhdistys oli perustettu ensimmäisen kerran jo vuonna 1900. Senaatti vahvisti jo yhdistyksen säännötkin, mutta kuvernööri ei perustamisesta hyväksynyt. Toisellakin kerralla vuonna 1902 yhdistyksen perustaminen raukesi. Perustamiskokouksessa vuonna 1905 oli läsnä 50 henkilöä, joista 43 liittyi jäseniksi. Vuoden lopulla jäsenmäärä oli jo 205..

Sisällissodan jälkeen työväenyhdistys siirtyi kommunistien haltuun 1920-luvulla. Yhdistys erosi Sosialidemokraattisesta puolueesta kuitenkin vasta vuonna 1928. Kihlakunnanoikeuden päätöksellä työväenyhdistys lakkautettiin huhtikuussa 1928. Yhdistyksen omaisuus oli kuitenkin ehditty lahjoittaa Hyvinkään Rakennustyöväen ammattiosastolle. Työväentalo suljettiin kesällä 1930 ja ikkunat naulattiin kiinni. Toukokuussa 1932 työväentalo oli pakkohuutokaupassa, jossa se huudettiin sosialidemokraattien perustamalle Kansantalo Oy:lle. Talon nimi muutettiin Kansantaloksi. 1960-luvulla talo jouduttiin vuokraamaan osittain ulkopuoliselle käyttäjälle. Vanhan talon ylläpitäminen kävi kuitenkin työväenyhdistykselle liian raskaaksi, ja 1970-luvun lopulla talo päätettiin purkaa. Talon tilalle rakennettiin kaksi kerrostaloa, joihin Hyvinkään Sos.dem. työväenyhdistys sai 190 m²:n kerhotilan. Hyvinkään Sos.dem. työväenyhdistys yhdistyi Hyvinkäänkylän työväenyhdistykseen vuonna 1996.

## Rakennus
Työväentaloa varten saatiin työväenyhdistyksen perustamisen jälkeen vuonna 1905 vuokralle 3&nbsp;525 m²:n tontti. Myös hirret rakennusta varten ostettiin. Työväentalon tupaantuliaisia vietettiin vuonna 1908, ja vihkiäiset olivat vuonna 1911 talon valmistuttua. Työväentalo oli suuri. Lattiapinta-ala oli 660 m², josta juhlasalin osuus oli 210 m² ja näyttämön 110 m². Ravintolatilaa oli 55 m² ja keittiötiloja 20 m². Talo tuli maksamaan 30&nbsp;000 markkaa, josta velaksi jäi yhdistykselle 9&nbsp;000 markkaa. Rahoitusta hankittiin iltamilla ja arpajaisilla. Myös Sosialidemokraattiselta puolueelta saatiin laina.

## Toimintaa työväentalolla
Työväentalolla toimi jo vuonna 1908 näytelmäseura. Ammattiohjaajaan ei yhdistyksellä ollut varaa. Vahtimestarin toimen haltijalta edellytettiin, että hän pystyy ohjaamaan myös näytelmäesityksiä. Vuonna 1915 näyttämöllä oli ollut sekä keväällä että syksyllä yli 40 esitystä. Näytelmäseuran lisäksi yhdistyksellä oli vuonna 1910 perustettu torvisoittokunta.

## Lähteet
Be (verkostomarkkinointiyritys)

**Be** on vuonna 2020 käynnistetty verkostomarkkinointiyritys, jonka kotipaikka on Dubaissa. Sen taustalla on samoja henkilöitä kuin kryptohuijaus OneCoinissa: Monir Islam, Moyn Islam ja Max Nilsenius. Ylen MOT-toimitus meni sen toimintaan mukaan peiteroolissa selvittääkseen sen, millaista toiminta on. Yrityksen johto ei suostunut Ylen haastatteluun, mutta Ylen selvityksen jälkeen yrityksen viestintä vastasi joihinkin kysymyksiin sähköpostitse.

Be:n tuote on joukko kännykkäsovelluksia, joiden avulla voi tehdä lyhyen tähtäimen kauppaa esimerkiksi valuuttamarkkinoilla. Yrityksen edustajiksi ryhtyneet myyvät sen tuotteita ja saavat rahaa itse myymistään tuotepaketeista ja rekrytoimiensa jäsenten tekemästä myynnistä. Kyse on verkostomarkkinoinnista.

Uusien edustajien hankkimisessa keskeistä on ylellisen elämän korostaminen. Edustajat ostavat sovelluksia, joiden hinta on 199–1&nbsp;799 dollaria (1&nbsp;707 euroa). Lisäksi maksetaan kuukausimaksua 75–149 dollaria.

## Lähteet
Eero Koivulehto

**Eero Reino Koivulehto** (16. kesäkuuta 1923 Viipuri – 25. kesäkuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. 

Koivulehdon vanhemmat olivat toimitusjohtaja Reino Veikko Koivulehto, aiemmin Björklund, ja Elvi Edith Eriksson ja puoliso vuodesta 1945 Sirkka Raili Riisla. Koivulehto tuli ylioppilaaksi Viipurin reaalikoulun maanviljelys- ja kauppalyseosta 1940 ja harjoitti lainopin opintoja Helsingin yliopistossa 1940–1941. Hän oli Rauta- ja Konetarvike Oy:n, vuodesta 1978 Rauta ja Konetarve Oy, konttoripäällikkö Helsingissä 1945–1953, varatoimitusjohtaja ja hallituksen jäsen vuodesta 1954 ja toimitusjohtaja vuodesta 1962. Koivulehto oli myös Viipurin Autola Oy:n toimitusjohtaja 1954–1956 ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1957 ja Suomen Auto Oy:n hallituksen jäsen vuodesta 1962. Hänellä oli lisäksi useita luottamustehtäviä. Molempiin sotiin osallistunut Koivulehto oli sotilasarvoltaan reservin luutnantti (1956). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1983. Rallia nuorempana harrastanut Koivulehto voitti voitti 1955 ja 1956 Hankirallin, kartanlukijanaan Erkki Haarla.

Diplomi-insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja Yrjö Koivulehto (1925–1992), joka sai myöskin kauppaneuvoksen arvonimen, oli Eero Koivulehdon veli. 

## Lähteet
Pohjanketunlieko

**Pohjanketunlieko** on ketunlieon alalaji. Sitä tavataan enimmäkseen Pohjois-Lapissa, mutta yksittäisiä havaintoja on tehty eteläisimpään Suomeen saakka. Pohjanketunlieko on väriltään kellanvihreä. Sen lehdet sijoittuvat varrenmyötäisesti. Latvan itiöpesäkkeiden lähellä on itusilmuja. Pohjanketunlieon itiöt muodostuvat heinäkuusta syyskuulle. Kasvia esiintyy rimpisoilla, tuntureilla ja purojen läheisyydessä.

## Lähteet
Jussi Lassila

**Jussi Lassila** (s. 1974) on Ulkopoliittisen instituutin vanhempi tutkija ja Venäjän kulttuurin ja kielen dosentti Jyväskylän yliopistossa, jonka tutkimuskohteina ovat Venäjän politiikka ja yhteiskunta, erityisesti Venäjän sisäpolitiikka, identiteettipolitiikka (nationalismi ja populismi) ja poliittinen viestintä.

## Ura
### Varhainen ura
Lassila kirjoitti ylioppilaaksi Laurin lukiosta Salossa 1993, suoritti varusmiespalveluksen Turun rannikkorykmentissä 1994 ja opiskeli vuosina 1995–1997 Tarton yliopistossa viron kieltä ja kulttuuria. Lukuvuonna 1997-98 hän jatkoi venäjän kielen opiskelulla Forssan aikuiskoulutuskeskuksessa ja Herzenin yliopistossa Pietarissa. Vuonna 1998 hän aloitti opinnot Jyväskylän yliopistossa pääaineena venäjän kieli ja kirjallisuus ja sivuaineena valtio-oppi. Hän oli kesän 2000 harjoittelijana Suomen Pietarin instituutissa ja seuraavana vuonna hän oli Aleksanteri-instituutin työharjoitteluhankkeessa Etelä-Karjalan maaseutukeskuksen Venäjä- ja Viro-suhteiden projektisihteerinä.

Lassila valmistui filosofian maisteriksi syyskuussa 2002 Jyväskylän yliopistosta. Ennen valmistumistaan hän oli kesän 2002 töissä Pietarissa Matkailun edistämiskeskuksessa harjoittelijana, ja syksyllä hän pääsi Suomen Pietarin konsulaattiin viisumivirkailijaksi kahden vuoden sopimuksella. Hän suoritti opettajan pedagogiset opinnot lukuvuonna 2004-2005 Helsingin yliopistossa.

### Tutkijana
Vuonna 2005 hän sai Joensuun yliopistosta humanistisen tiedekunnan apurahan ja aloitti päätoimisesti tekemään väitöskirjaansa. Hän haki samana vuonna myös nelivuotista tutkijakoulupaikkaa valtakunnallisesta Venäjän ja Itä-Euroopan tutkimuksen tutkijakoulusta Aleksanteri-instituutissa, jonne hänet valittiin. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Jyväskylän yliopistossa vuonna 2011 väitöskirjalla *Anticipating Ideal Youth in Putin’s Russia: The Web-Texts, Communicative Demands, and Symbolic Capital of the Youth Movements “Nashi” and “Idushchie Vmeste“*, joka käsitteli Kremliä tukevien nuorisojärjestöjen poliittista viestintää. Ennen siirtymistään Ulkopoliittiseen instituuttiin huhtikuussa 2017 Lassila työskenteli tutkijatohtorina Aleksanteri-instituutissa.

Lassila on Venäjän kulttuurin ja kielen dosentti Jyväskylän yliopistossa.

## Julkaisuja
* Lassila, Jussi: Veterans of Russia’s war of aggression: Failed reintegration as a threat to the post-Putin era. ''FIIA Briefing Paper'' 416 (September 2025)
* Lassila, Jussi: *Supporting the War in Ukraine Compared to the Annexation of Crimea in Russia’s Bureaucratic Texts.* Communist and Post-Communist Studies 2024 (December).
* Lassila, Jussi & Nizhnikau, Ryhor: *Casting off Soviet chains? Conditions for the Ideological Renewal of Communist Successor Parties in Russia, Ukraine and Moldova since the 2010s.* Journal of Eurasian Studies 2022, 14(1), 53-66.
* 
* 
* 
* Lassila, Jussi:  *Aleksei Naval’nyi and Populist Re-ordering of Putin’s Stability.*  Europe - Asia Studies, Vol. 68, No. 1, January 2016, 118–137.
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
Raskas kalusto

**Raskas kalusto** tai **raskas koneisto** tarkoittaa itseliikkuvia tai siirrettäviä koneita. Raskasta kalustoa käytetään muun muassa rakennusteollisuudessa, kaivostoiminnassa ja metsäteollisuudessa.

Esimerkkejä raskaasta kalustosta ovat puskutraktorit, pyöräkuormaajat metsätyökoneet ja ajoneuvoyhdistelmät.

## Lähteet
Koneteollisuus

**Koneteollisuus** on metalliteollisuuden toimiala, johon liittyy koneiden valmistaminen ja huoltaminen.
Koneteollisuus kuuluu perinteisesti raskaaseen teollisuuteen.

Koneteollisuuden tuotteita käytetään muun muassa maataloudessa, kaivostoiminnassa ja rakennusteollisuudessa.

## Historia
Koneteollisuus syntyi teollisen vallankumouksen myötä. Vesivoimalla toimivaa kehruukonetta seurasi kutomakone ja höyryn käyttö voimanlähteenä. James Watt kehitti parannuksia höyrykoneeseen, joka yleistyi tehtaissa ja päätyi käyttöön rautateillä ja laivoissa.

## Katso myös
* Konepaja
* Konetekniikka
Taljalan työväentalo Huvimäki

**Taljalan työväentalo Huvimäki** on entisen Kalvolan kunnan (vuodesta 2009 lähtien osa Hämeenlinnaa) Taljalan kylässä sijaitseva entinen työväentalo. 

## Historiaa
Taljalan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Perustavassa kokouksessa läsnä oli yli sata henkeä, joista 58 liittyi yhdistykseen. Alkuun yhdistys vuokrasi kolmen huoneen taloa. Taloon kuului myös pakarihuone, jota yhdistyksen jäsenet saivat käyttää leipomiseen. Oman talon yhdistys rakensi vuosien 1909–1910 aikana, ja se oli Kalvolan ensimmäinen työväentalo. Rakennushanketta rahoitettiin lainaamalla muilta työväenyhdistyksiltä sekä yhdeltä yksityishenkilöltä.

Talo oli valmis keväällä 1910; ensimmäinen kokous pidettiin 10.4., ja muutamaa viikkoa myöhemmin kunnallisjärjestön vappujuhla pidettiin Taljalan työväentalolla.

Sisällissodan aikaan talo takavarikoitiin ja siellä ollut yhdistyksen omaisuus vietiin. Sitä yritettiin saada takaisin lehti-ilmoituksen avulla sekä vierailemalla henkilökohtaisesti suojeluskunnan esikunnassa. Ensimmäinen kokous takavarikosta vapautuneella talolla päästiin pitämään kesällä 1919. Samana vuonna pidettiin myös kuusi muuta kokousta sekä seitsemät iltamat. Yhdistyksen toiminnasta olivat tuossa vaiheessa vastuussa sen naisjäsenet, jotka täyttivät kaikki yhdistyksen toimihenkilöpaikat miesten kaaduttua sodassa tai jouduttua vankilaan.

1970-luvulle tultaessa yhdistyksen jäsenmäärä oli pienentynyt ja varainhankinta oli vaikeaa. Iittalan työväenyhdistys maksoi pitkään Taljalan työväentalon sähkölaskut. Lopulta vuoden 1984 alusta kaikki Kalvolan työväenyhdistykset Rimmin työväenyhdistystä lukuun ottamatta yhdistyivät yhdeksi, Kalvolan Sosialidemokraatit ry -nimiseksi yhdistykseksi. Uusi yhdistys antoi Taljalan työväentalon Taljalan kylätoimikunnan käyttöön. Talon myöhemmästä käytöstä ei ole tietoa, mutta se oli ilmeisesti vuonna 2019 vielä pystyssä. 

## Toimintaa työväentalolla
Talolla pidettiin muun muassa kokouksia ja iltamia. Sotien jälkeen perustettiin työväenyhdistyksen alaosastoksi urheiluseura Taljalan Veikot, mutta pian muodostui työväen kyläseuraksi itsenäinen Taljalan Tahto. Yhdistys alkoi tukea Tahtoa antamalla talonsa ilmaiseksi käyttöön harjoituksia varten. 

## Lähteet