open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mahdottoman tavallinen Jorma Laine

**Mahdottoman tavallinen Jorma Laine** on vuosina 1996–1997 MTV:llä esitetty Anssi Mänttärin ohjaama suomalainen televisiosarja.

Sarjassa Puntti Valtosen esittämä Jorma Laine kokeilee monia työpaikkoja, mutta hänellä on ongelmia niiden pitämisessä. Yleensä yksi työkokeilu kestää vain yhden jakson ajan.

Sarja on julkaistu DVD:llä, ja syksyllä 2022 sitä esitti AlfaTV.

*Elokuvauutisten* Niko Jutila kirjoitti sarjan olevan Mänttärin tuotannon keveintä mutta myös hauskinta osaa. Hän kutsuu sarjaa Mänttärin Turhapuroksi, jota se halpatuotantotyylillään muistuttaa. Jälki on hänestä kuitenkin parempaa Puntti Valtosen roolityön ja aidoilla kuvauspaikoilla tehtyjen kohtausten ansiosta.

## Näyttelijät

## Lähteet
Greig Fraser

**Greig Fraser** (s. 3. lokakuuta 1975 Melbourne, Victoria) on australialainen elokuvaaja, joka opiskeli RMIT-yliopistossa. Hänet tunnetaan muun muassa työstään elokuvissa *[[Zero Dark Thirty]]* (2012), *[[Lion (elokuva)|Lion]]* (2016), *[[Rogue One: A Star Wars Story]]* (2016), *[[Vice – vallan oikeat kasvot]]* (2018), *[[Dyyni (vuoden 2021 elokuva)|Dyyni]]* (2021) ja *[[The Batman (elokuva)|The Batman]]* (2022). *Lionista* Fraser sai parhaan kuvauksen Oscar-ehdokkuuden. Vuonna 2020 hänet palkittiin Primetime Emmy -palkinnolla työstään televisiosarjassa *[[The Mandalorian]]* (2019).

Vuonna 2022 hänet palkittiin Oscarilla *[[Dyyni (vuoden 2021 elokuva)|Dyyni]]*-elokuvan kuvauksesta.

Fraser on naimisissa pukusuunnittelija Jodie Friedin kanssa. Heillä on kolme yhteistä lasta.

## Filmografia kuvaajana
* *[[Jewboy]]* (2005)
* *[[Out of the Blue]]* (2006)
* *[[Yön kirkas tähti]]* (*Bright Star*, 2009)
* *[[Last Ride]]* (2009)
* *[[The Boys Are Back]]* (2009)
* *[[Ystävät hämärän jälkeen (vuoden 2010 elokuva)|Ystävät hämärän jälkeen]]* (*Let Me In*, 2010)
* *[[Killing Them Softly]]* (2012)
* *[[Lumikki ja metsästäjä]]* (*Snow White and the Huntsman*, 2012)
* *[[Zero Dark Thirty]]* (2012)
* *[[Foxcatcher]]* (2014)
* *[[The Gambler]]* (2014)
* *[[Lion (elokuva)|Lion]]* (2016)
* *[[Rogue One: A Star Wars Story]]* (2016)
* *[[Maria Magdaleena (elokuva)|Maria Magdaleena]]* (*Mary Magdalene*, 2018)
* *[[Vice – vallan oikeat kasvot]]* (*Vice*, 2018)
* *[[The Mandalorian]]* (2019)
* *[[Dyyni (vuoden 2021 elokuva)|Dyyni]]* (*Dune*, 2021)
* *[[The Batman (elokuva)|The Batman]]* (2022)
* ** (*Dune: Part Two*, 2024)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Vitali Potapenko

**Vitali Mykolajovytš Potapenko** (, s. 21. maaliskuuta 1975 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija.

## Elämä ja urheilu-ura

Potapenko aloitti uransa kotimaassaan ja pelasi Budiveljnykissä vuosina 1991–1994 voittaen Ukrainan mestaruuden vuosina 1992 ja 1993. Vuosina 1994–1996 hän pelasi yhdysvaltalaisessa Wrightin osavaltionyliopistossa, ja Cleveland Cavaliers varasi hänet NBA:han  tilaisuuden ensimmäisenä ei-yhdysvaltalaisena pelaajana 12. vuorolla. Potapenko pelasi NBA:ssa vuodet 1996–2007 edustaen Cavaliersin lisäksi Boston Celticsiä, Seattle SuperSonicsia ja Sacramento Kingsiä. Kaudella 2007–2008 Potapenko pelasi vielä Espanjan pääsarjaa Estudiantesissa. Potapenko edusti urallaan myös Ukrainan miesten maajoukkuetta. Pelaajauransa jälkeen Potapenko on työskennellyt apuvalmentajana NBA:n kehityssarjassa ja NBA:ssa. Vuonna 2016 hän voitti Cavaliersin apuvalmentajana NBA:n mestaruuden.

## Lähteet
* Vitaly Potapenko Basketball-Reference.com 
* Profiili Liga ACB 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Rightnow!

**RightNow!** on suomalaisen Francine-yhtyeen yhdestoista studioalbumi. Se julkaistiin 30. maaliskuuta 2018.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Helsingin Sanomat: 
* Keskisuomalainen: 
* Soundi: 

## Lähteet
Pitkäsoitto (albumi)

**Pitkäsoitto** on suomalaisen Pääesiintyjät-yhtyeen studioalbumi. Se julkaistiin 4. lokakuuta 1993.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Annabel Lee

**Annabel Lee** on Anssi Mänttärin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen televisioelokuva vuodelta 1990.

Elokuva on ihmissuhde-elokuva, jossa Pauli keskustelee baarissa entisen tyttöystävänsä Mirjan kuulumisista tämän ystävän Kaijan kanssa.

## Näyttelijät

## Lähteet
Valtteri-myrsky

**Valtteri-myrsky** oli myrsky, joka iski Suomeen lauantaina 29. tammikuuta 2022. Se toi mukanaan voimakasta tuulta ja runsasta lumipyryä. Ilmatieteen laitos antoi varoituksen äärimmäisen huonosta ajokelistä Uudellamaalla ja otti käyttöön ajokeliluokituksen korkeimman vaaratason. Merialueilla tuulet puhalsivat ylimmillään miltei 27 metriä sekunnissa, ja maa-alueilla mitattiin puuskatuulta yli 20 m/s. Vuorokauden aikana lunta satoi paikoin yli 30 senttimetriä. Myrsky vaikutti tieliikenteen lisäksi myös lento- ja raideliikenteeseen. 

## Lähteet
Volodymyr Soroka

**Volodymyr Mykolajovytš Soroka** (; s. 25. joulukuuta 1982 Kiova) on ukrainalainen judoka.

Soroka osallistui Lontoon olympialaisiin 2012, joissa hän oli 73&nbsp;kg:n sarjassa jaetulla kahdeksannella sijalla. Euroopan-mestaruuskilpailuissa 73&nbsp;kg:n sarjassa Soroka voitti Tbilisissa 2009 ja oli hopealla Tšeljabinskissa 2012.

Ukrainan mestari 73&nbsp;kg:n sarjassa Soroka oli vuonna 2008.

## Lähteet
Nilla Kjellsdotter

**Nilla Kjellsdotter** (oik. **Pernilla Österberg**; s. 16. heinäkuuta 1987 Uusikaarlepyy) on suomenruotsalainen rikoskirjailija. Hänen romaaniensa päähenkilö on vaasalainen rikospoliisi Mija Wadö. Suomeksi hänen teoksiaan on julkaissut Gummerus.

Storytel myönsi äänikirjalle *Kivipuiston tyttö* keväällä 2023 Suuren äänikirjapalkinnon. Kjellsdotterin Murhia Pohjanmaalla -sarjan kahta ensimmäistä osaa on myyty suomeksi ja ruotsiksi yli 100&nbsp;000 kappaletta.

Kjellsdotter asuu Oravaisissa.

## Teoksia
;Ruotsiksi
* *I rättvisans blod*. Boklund Publishing (omakustanne), 2020. 
* *Flickan i Stenparken*. Norstedts, 2022. 
* *Himmelsgården*. Norstedts, 2023. 
* *Tills natten är slut*. Norstedts, 2024. 
* *Inte ditt barn*. Norstedts, 2025. 

;
;Suomennoksia
* 
* 
* *Jo joutuvi yö*. ((Tills natten är slut, 2024.) Suomentanut Anna Heroja. Helsinki: Gummerus, 2024. 
* *Ei sinun lapsesi.* ((Inte ditt barn, 2025.) Suomentanut Anna Heroja Helsinki: Gummerus, 2025. 

## Lähteet
Henri Jokinen

**Henri Jokinen** (s. 22. huhtikuuta 2004) on nuori suomalainen iskelmälaulaja Sastamalan Häijäästä. Seinäjoen tangomarkkinoiden ohella järjestetty Tangonuori-kisan voitto heinäkuussa 2019 vahvisti Jokisen laulajauran alkua. Jokinen sai suuresti näkyvyyttä tanssi- ja iskelmäpuolella poikkeuksellisen tummalla ja kypsällä äänellään voitettuaan Tangonuori-kisan kesällä 2019. Jokinen on keikkaillut 2021 vuoden alusta PNP (alkuperäisen Pekkaniskan Pojat) -yhtyeen laulajana ja keulakuvana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://seura.fi/ilmiot/tarinat/tangonuori-henri-jokinen-kulkee-kohti-unelmaa-korona-muutti-kevaan-suunnitelmat/
* https://www.aamulehti.fi/musiikki/art-2000007511209.html
* https://www.tanssiin.fi/video-henri-jokinen-15-selatti-ujouden-ja-hurmaa-tangobassollaan-tahtaan-tangokuninkaaksi/
* https://www.aamulehti.fi/ihmiset/art-2000007613695.html
Verkkopuumuura

**Verkkopuumuura** (*Thamnophilus multistriatus*) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.

Verkkopuumuuraa tavataan Kolumbiassa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 308&nbsp;000 km2. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Verkkopuumuura (''Thamnophilus multistriatus'')
*iNaturalist: Verkkopuumuura (''Thamnophilus multistriatus'')
*ITIS: Thamnophilus multistriatus 
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Thamnophilus multistriatus, bar-crested antshrike 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Thamnophilus multistriatus
Kirjopuumuura

**Kirjopuumuura** (*Thamnophilus tenuepunctatus*) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.

Kirjopuumuuraa tavataan Andien vuoristossa Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 543&nbsp;000 km2. Metsäkato saattaa uhata lajia, mutta 2020-luvun tietojen mukaan metsäpinta-alan väheneminen on aika lievää eikä uhkaa kirjopuumuuraa. Sen kanta on arvioitu vakaaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Kirjopuumuura (''Thamnophilus tenuepunctatus'')
*iNaturalist: Kirjopuumuura (''Thamnophilus tenuepunctatus'')
*ITIS: Thamnophilus tenuepunctatus 
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Thamnophilus tenuepunctatus, lined antshrike 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Thamnophilus tenuepunctatus
Rusoparaseeni

**Rusoparaseeni** (*Cyttopsis rosea*) tai **rusopietarinkala** on paraseeneihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan syvistä vesistä kaikista valtameristä.

## Koko ja ulkonäkö
Rusopiaraseeni voi kasvaa suurimmillaan noin 31 cm pitkäksi, mutta jää yleensä alle 25 cm pitkäksi. Kala on ruumiinmuodoltaan korkearuumiinen, litteä ja soikea. Lajin selkäevä etuosa on piikikäs ja peräevä on pitkä. Rintaevä on pieni ja pyrstöevä pyöreä. Väriltään rusoparaseeni on hopeanharmaa ja vaaleanpunainen.

## Levinneisyys ja elintavat
Rusoparaseenia tavataan Atlantin länsiosissa Karibianmereltä ja Meksikonlahdelta ja itäosissa Britanniasta Etelä-Afrikkaan. Se elää myös Intian valtameren länsiosissa ja Tyynessämeressä Japanin ja Australian lähistöllä. Laji liikkuu parvissa useimmiten 100&ndash;600 metrin syvyydessä. Rusoparaseenin ravintoa ovat kalat ja äyriäiset.  

Rusoparaseeni on ruokakalana hyvä, mutta ei pienen kokonsa vuoksi kaupallisesti merkittävä.

## Lähteet
Nadvirna

**Nadvirna** () on kaupunki Ivano-Frankivskin alueella Ukrainan länsiosassa, maanteitse noin 38 kilometriä aluekeskus Ivano-Frankivskista etelälounaaseen. Kaupunki sijaitsee Dnestrin vesistöön kuuluvan Bystrytsja-Nadvirnjaska -sivujoen oikealla rannalla ja on maaseutuvaltaisen Nadvirnan piirin (129&nbsp;939 as., 2021) hallinnollinen keskus. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 22&nbsp;545 (2021).

Nadvirnan asuttaminen liittyy mahdollisesti linnaan, jonka Kuropatvan magnaattisuku perusti 1400-1500 -luvulla, ja joka suku omisti laajat tilukset seudulta. Historiallisissa dokumenteissa paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1589, toisen lähteen mukaan vuonna 1595. Puolan ensimmäisen jaon (1772) jälkeen se liitettiin Itävaltaan. Vuonna 1939 Neuvostoliitto miehitti paikkakunnan, ja sille myönnettiin kaupungin asema.


Nadwirna-1.JPG|Näkymä kaupungista.
Ратуша міста Надвірна Івано-Франківської області-3.JPG|Nadvirnan kaupungintalo.
Вокзал Надвірна.jpg|Nadvirnan rautatieasema.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Petra Theman

**Petra Marianne Theman** (s. 23. maaliskuuta 1973) on suomalainen diplomaatti ja Raaseporin kaupunginjohtaja.

Theman on valmistunut valtiotieteiden maisteriksi Åbo Akademista vuonna 1998. Hän oli Favex ry:n (Finnish Film & Audiovisual Export) ensimmäinen toiminnanjohtaja, ja hän johti järjestöä elokuusta 2008 elokuuhun 2013. Sittemmin hän työskenteli lähetystöneuvoksena Suomen Kiinan-suurlähetystössä vuosina 2019–2022.

Maaliskuussa 2022 Theman valittiin Raaseporin kaupunginjohtajaksi; hänen edeltäjänsä Ragnar Lundqvist jäi eläkkeelle syksyllä 2022.

## Lähteet
Pitsipuumuura

**Pitsipuumuura** (*Thamnophilus palliatus*) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.

Pitsipuumuuraa tavataan kahdella erillisellä alueella. Toinen esiintymä on keskisessä Brasiliassa, Boliviassa ja Perussa, ja toinen Brasilian itärannikolla. Levinneisyysalueen pinta-ala on yhteensä noin 7&nbsp;260&nbsp;000 km2. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Pitsipuumuura (''Thamnophilus palliatus'')
*iNaturalist: Pitsipuumuura (''Thamnophilus palliatus'')
*ITIS: Thamnophilus palliatus 
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Thamnophilus palliatus, chestnut-backed antshrike 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Thamnophilus palliatus
Sofija Nalepynska

**Sofija Oleksandrivna Nalepynska-Boitšuk** (; 30. heinäkuuta 1884 Łódź - 11. joulukuuta 1937) oli ukrainalainen, puolalaistaustainen taiteilija.
## Elämänvaiheita
Sofija Nalepynska syntyi Puolassa. Isä oli ammatiltaan rautatieinsinööri ja äiti pianisti. Tyttären taiteelliset lahjat huomattiin varhain ja perhe tuki hänen taiteellisia pyrkimyksiään.

Nalepynska opiskeli taidetta Münchenissä, Milanossa, Firenzessä ja Venetsiassa. Hän halusi kuitenkin päästä Pariisiin, minne saapui 24-vuotiaana.

Pariisissa Nalepynska tapasi ukrainalaisen Myh’ailo Boitšukin, jonka energisyyteen ja temperamenttiin hän ihastui ja vähän myöhemmin rakastui. Heistä tuli pariskunta ja he solmivat avioliiton. Nalepynska opetteli puhumaan ukrainaa ja soittamaan banduraa. Nalepynska oli patrioottinen puolalainen, mutta hän omaksui aviomiehensä suurisuuntaiset taiteelliset ja kansalliset ajatukset.

Opiskeluvuosien jälkeen pariskunta asui Kiovassa ja Lvivissä. Pariskunnalle syntyi poika. Nalepynska-Boitšukin taiteellinen mielenkiinto alkoi suuntautua monumentaalitöistä grafiikkaan, jossa hän osoitti suurta taitoa.Ukraina itsenäisyyssodan aikana hän suunnitteli seteleitä ja arvopapereita, jotka eivät tulleet koskaan käyttöön. Hänestä tuli professori Kiovan taideakatemiaan ja hän  kiinnitti huomiota erityisesti grafiikkaan ja puuleikkausten opetukseen. Hän teki myös kuvitustöitä.

Vuoden 1928- 1929 paikkeilla Nalepynska-Boitšukin elämässä oli kriisi. Hänen miehensä jätti hänet löydettyään nuoremman naisen. Nalepynska-Boitšuk jäi yksinhuoltajaksi ja keskittyi taiteeseen. Seuraavat vuodet olivat hänen taiteellisen elämänsä tuotteliaimmat.

Nalepynska alkoi huomata vuonna 1937, että hänen entinen miehensä ja monet ystävänsä olivat kadonneet. NKVD oli pidättänyt heidät kaikki tekaistujen syytteiden varjolla. Myös Nalepynska pidätettiin ja tuomittiin kuolemaan. Hänen maineensa palautettiin vuonna 1988 ja hänen nimensä on Ukrainan vainottujen taiteilijoiden muistomerkissä.

## Lähteet
Pyhä Romuald

**Pyhä Romuald** (myös Romualdo; n. 951 Ravenna, Italia – 19. kesäkuuta 1027 Val-di-Castrom, Italia) oli italialainen aatelismies, munkki ja pyhimys. Hän eli paheellista elämää, kunnes näki isänsä Sergiuksen tappavan kaksintaistelussa sukulaisensa. Romuald päätti sovittaa rikoksen ryhtymällä benediktiinimunkiksi Italian Sant’Apollinare-in-Classessa lähellä Ravennaa. Hän vaelsi ympäri Italiaa palvellen kirkkoa ja auttoi vuoteen 1012 mennessä perustamaan tai uudistamaan melkein sata erakkomajaa ja luostaria. Romuald yritti evankelisoida slaavit ilman suurta menestystä ja perusti uuden benediktiiniläissääntökunnan haaran. Hänen ensimmäisiä opetuslapsiaan olivat pyhimykset Adalbert ja Boniface sekä Johannes ja Benedictus. Romuald vietti elämänsä neljätoista viimeistä vuotta eristyksissä ja kuoli Val-di-Castrossa luonnollisista syistä. Hänen symboleitaan ovat kainalosauva ja tikkaat. Paavi Gregorius XIII kanonisoi Romualdin 1582, ja hän on Italian Camaldolin ja Puolan Suwalkin suojeluspyhimys. Hänen juhlapäiväänsä vietetään 19. kesäkuuta (aikaisemmin 7. helmikuuta).

## Lähteet
Ljubov Virolainen

**Ljubov Ivanovna Virolainen** (; s. 14. tammikuuta 1941) on venäläinen näyttelijä. Hän on esiintynyt lukuisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa 1950-luvun loppupuolelta lähtien. Hän kuului vuosina 1965–1969 Leningradin Suuren Tovstonogov-draamateatterin esiintyjistöön. Elokuvia, joissa Virolaisella on ollut rooleja, ovat olleet muiden muassa *[[Ljubit tšeloveka]]* (1972), *[[Otklonenie – nol]]* (1977), *[[Dva dolgih gudka v Tumane]]* (1980) ja *[[Sem stihi]]* (1984). Varhaisella urallaan hän käytti sukunimeä *Uroženko*. 

Virolainen on nähty myös ukrainalaisessa *[[Nuuskija]]*-televisiosarjassa. Hän esiintyi aikoinaan *[[Vetšni zov]]* -televisiosarjassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Arvid August Afzelius

**Arvid August Afzelius** (6. toukokuuta 1785 Fjällåkra, Länsi-Götanmaa, Ruotsi – 25. syyskuuta 1871 Enköping) oli ruotsalainen luterilainen pappi, virsirunoilija ja kansanelämän tutkija.

Afzelius oli papin poika, hän kävi koulua Skarassa ja aloitti opintonsa vuonna 1803 Uppsalan yliopistossa. Suoritettuaan maisterintutkinnon hän oli muun muassa opettajana Tukholmassa vapaamuurarien lastenkodissa. Hänet vihittiin papiksi vuonna 1811, nimitettiin ylimääräiseksi hovisaarnaajaksi vuonna 1812 sekä varsinaiseksi hovisaarnaajaksi vuonna 1820 sekä hovikonsistorin notaariksi. Vuodesta 1821 hän oli Enköpingin kirkkoherra. 

Vuodesta 1811 hän oli jäsen Götiska förbundet -liitossa ja Kungliga Vitterhetsakademienin (Kuninkaallinen Tiedeakatemia) ja Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen.

Afzelius teki merkittävän panoksen vanhan pohjoismaisen kirjallisuuden tunnetuksi tekijänä ja ruotsalaisten kansanlaulujen kerääjänä. Vuosina 1811–1818 hän julkaisi käännöksiä Hervörin saagasta, Völuspásta ja Runo-Eddasta. Vuonna 1814–1815 hän julkaisi kokoelman *Traditioner af Swenska Folk-Dansar* ja yhdessä Erik Gustaf Geijerin kanssa ensimmäisen painetun kokoelman ruotsalaisia kansansävelmiä, jotka ilmestyivät kolmena kokoelmana vuosina 1814–1818 *Svenska folk-visor från forntiden* -nimellä. Sävelmien sovittamisesta vastasi Uppsalan yliopiston director musices Friedrich Haeffner. Hänen työnsä innoitti muita tutkijoita keräämään kansanmusiikkia ja säveltäjiä käyttämään kansanmusiikkiaiheita. Itse hän kirjoitti balladeja, joista jotkin, esimerkiksi "Näcken" (Näckens polka) ja "Alundavisan" tulivat niin suosituiksi, että niitä pidettiin kansanmusiikkina. Afzelius kirjoitti myös runoja, jotka olivat aikanaan suosittuja ja hän sai niistä Ruotsin akatemian palkintoja.

Vuosina 1839–1870 hän julkaisi kokoelman *Swenska folkets sago-häfder, eller Fäderneslandets historia, sådan hon lefwat och till en del ännu lefwer i sägner, folksånger och andra minnesmärken : till läsning för folket. 1-11,* joka on kokoelma kansanperinnettä Ruotsin historian tapahtumista.

Hän kirjoitti myös yhden virren, joka on Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjassa virsi 22 "Dig skall min själ sitt offer bära". Se on vuodelta 1814 ja julkaistiin vuoden 1819 virsikirjassa. Virsi säilyi kieliasultaan muuttumattomana aina vuoden 1937 virsikirjaan. Vuoden 1986 virsikirjassa se on Britt G. Hallqivstin varovasti uudistamana. Virsi on ensimmäisiä ruotsalaisia luontovirsiä, joka kuvaa luontoa Jumalan ominaisuuksien heijastajana.

Virsi ilmestyi suomennoksena ns. Luulajan virsikirjassa ."Mä kiitosuhrini tuon sulle" Per Boremanin 1944 tekemänä käännöksenä. Vuoden 2002 suomenkielisessä virsikirjassa virsi on Niilo Rauhalan vuonna 1997 tekemänä käännöksenä "Oi, Isä, kiitosuhrin kannan".

## Lähteet
Valkoniskamuura

**Valkoniskamuura** (*Thamnophilus bernardi*) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.

Valkoniskamuuraa tavataan Ecuadorissa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 184&nbsp;000 km2. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Valkoniskamuura (''Thamnophilus bernardi'')
*iNaturalist: Valkoniskamuura (''Thamnophilus bernardi'')
*ITIS: Thamnophilus bernardi 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Thamnophilus bernardi
Camillo Felgen

**Camillo Jean Nicolas Felgen** (17. marraskuuta 1920 – 16. heinäkuuta 2005) oli luxemburgilainen laulaja ja sanoittaja.

Felgen aloitti uransa opettajana ja toimi toisen maailmansodan saksalaismiehityksen aikaan tulkkina saksalaisille miehittäjille sekä toimittajana ranskankielisessä sanomalehdessä.

Felgen opiskeli teatteria ja oopperaa Brysselissä ja Liègessä. Felgen aloitti vuonna 1946 Radio Luxembourgissa kuorolaulajana ja toimittajana. Felgen julkaisi ensimmäisen hittinsä *Bonjour les amies* vuonna 1951. Kappaleesta tuli myös maan yleisradioyhtiön tunnuskappale. Toinen hitti oli *Sag warum* (1959).

Felgen edusti Luxemburgia vuoden 1960 Eurovision laulukilpailussa kappaleella *So laang we's du do bast* ja sijoittui 13 kilpailijan joukosta viimeiseksi. Felgen edusti Luxemburgia uudelleen vuonna 1962 kappaleella *Petit bonhomme* ja sijoittui kolmanneksi.

Felgen kirjoitti pseudonyymillä Jean Nicolas saksankieliset sanat moniin kansainvälisiin hitteihin, esimerkiksi The Beatles -yhtyeen kappaleisiin *[[I Want to Hold Your Hand]]* (*Komm, gib mir deine Hand*) ja *[[She Loves You]]* (*Sie liebt dich*).

Felgen toimi vuosina 1965-1973 juontajana Saksan *Jeux sans frontières* (*Spiel Ohne Grenzen*) -ohjelmassa.

## Lähteet
*Luxemburg 1960: Camillo Felgen – So laang we's du do bast

### Viitteet
Beresteiskan metroasema

**Beresteiska** () on yksi Kiovan metron asemista. Se avattiin 4. marraskuuta 1971.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Grigori Jastrebenetski

**Grigori Danilovitš Jastrebenetski** (; 29. lokakuuta 1923 Baku – 18. maaliskuuta 2022 Pietari) oli venäläinen kuvanveistäjä.

Jastrebenetski taisteli toisessa maailmansodassa vuosina 1941–1945. Hän valmistui Repin-taideinstituutista vuonna 1951. Hän asui ja työskenteli Pietarissa. Jastrebenetski opetti Pietarin taideakatemiassa. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Vladimir Brodarski ja Jekaterina Pilnikova.

Jastrebenetskillä oli Venäjän kansantaiteilijan arvonimi, ja hän oli Venäjän taideakatemian jäsen. Hänen töitään on nähtävillä julkisilla paikoilla Venäjällä ja Saksassa. Teoksia on myös kymmenissä museoissa, kuten Eremitaašissa, Tretjakovin galleriassa ja Venäläisen taiteen museossa. Lisäksi niitä kuuluu ulkomaalaisiin kokoelmiin. Jastrebenetski kuoli 98-vuotiaana pietarilaisessa sairaalassa, jossa oli ollut tehohoidossa useiden päivien ajan.

## Lähteet
Katy Bødtger

**Katy Bødtger** (28. joulukuuta 1932 – 1. toukokuuta 2017) oli tanskalainen laulaja. Bødtger aloitti uransa Danmarks Radion tyttökuorossa. Bødtgerin läpimurto oli vuonna 1957 julkaistu *Fiskerpigens sang*, joka myi yli 100 000 kappaletta.

Bødtger voitti Dansk Melodi Grand Prixin 1960 kappaleella *Det var en yndig tid* ja valikoitui näin Tanskan edustajaksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Bødtger sijoittui 13 kilpailijan joukosta jaetulle kymmenennelle sijalle. Bødtger osallistui Dansk Melodi Grand Prixiin myös vuonna 1961 kappaleella *Hamlet*, joka jäi seitsemän kilpailijan joukossa jaetulle viimeiselle sijalle.

Muita Bødtgerin tunnettuja kappaleita olivat *Blå viol*, *Farvel, Jimmy, Farvel*, *Paradiso* ja *Tammy (sangen om dig)*.

Bødtgerin viimeinen julkaisu oli vuonna 2005 julkaistu kokoelma-CD *Blå viol*, joka sisälsi Bødtgerin tunnetuimpia kappaleita.

## Lähteet
Gavi

**Gavi** () on kunta Italiassa Piemonten alueella olevassa Alessandrian maakunnan. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 4&nbsp;454 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nora Brockstedt

**Nora Brockstedt** (20. tammikuuta 1923 – 5. marraskuuta 2015) oli norjalainen laulaja. Brockstedt julkaisi debyyttikappaleensa ”Kanskje engang tilbake den komme / Enn en gang skal fuglene synge” 1945. 1950-luvulla Brockstedt levytti lukuisia menestyskappaleita, kuten ”En lite pike i lave sko”, ”Augustin” ja ”Tango for to”. Vuosina 1950–1954 Brockstedt muodosti Arne Bendiksenin, Per Asplinin, Oddvar Sannen, Fredrik Conradin ja Sølvi Wangin kanssa laulukvartetin The Monn Keys.

Brockstedt voitti vuonna 1960 kaikkien aikojen ensimmäisen Melodi Grand Prixin kappaleella”Voi Voi” ja valikoitui näin Norjan ensimmäiseksi edustajaksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä kilpailussa Brockstedt sijoittui neljänneksi 13 kilpailijan joukosta. Brockstedt voitti Melodi Grand Prixin uudestaan seuraavana vuonna kappaleella "Sommer i Palma". Tällä kertaa Brockstedt sijoittui kansainvälisessä kilpailussa seitsemänneksi 16 kilpailijan joukosta. Brockstedt esitti myös vuoden 1963 Melodi Grand Prixissä voittokappaleen ”Solhverv”, mutta tuona vuonna kansainväliseen Eurovision laulukilpailuun kappaleen esittäjäksi vaihdettiin Anita Thallaug.

Myöhempinä vuosina Brockstedt keskittyi jazzin levytykseen ja menestyi albumeilla *As Time Goes By* (2004) ja *Christmas Songs* (2005).

## Osallistumiset Melodi Grand Prixiin

## Lähteet
*

### Viitteet
Jeffersonin piirikunta (Länsi-Virginia)

**Jeffersonin piirikunta** () on Yhdysvaltojen Länsi-Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 57&nbsp;701 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Charles Townin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1801.

## Väestö
Vuonna 2020 Jeffersonin piirikunnan 57&nbsp;701 asukkaasta valkoisia oli 88,8&nbsp;%, mustia 6,4&nbsp;%, aasialaisia 1,6&nbsp;% ja alkuperäisasukkaita 0,4&nbsp;%. Vuonna 2019 5,9&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 4,9&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Olena Šuljak

**Olena Oleksijivna Šuljak** (; s. 24. tammikuuta 1976) on ukrainalainen liikemies ja poliitikko, joka on toiminut kansanedustajana Verh’ovna Radassa vuodesta 2019 ja Kansan palvelija -puolueen puheenjohtajana vuodesta 2021 lähtien.

Šuljak syntyi Kiovassa. Vuosina 1992–1997 hän opiskeli Ukrainan kansallisessa liikenneyliopistossa taloustiedettä ja rakennusjohtamista, vuosina 2003–2005 hän suoriti MBA-tutkinnon Ukrainan kansainvälisessä johtamisinstituutissa, ja vuosina 2010–2012 hän opiskeli psykologiaa Kiovan kansallisessa yliopistossa. Vuonna 1999 Šuljak sai luvan toimia tilintarkastajana ja perusti tilintarkastusyrityksen. Hän on sittemmin toiminut johto- ja hallitustehtävissä useissa talous- ja pankkialan yrityksissä.

Vuonna 2014 Šuljak oli ehdolla Kiovan kaupunginvaltuustoon viidentenä demokraattisen allianssin listalla muttei tullut valituksi. Vuonna 2015 hän oli ehdolla Ukrainan finanssihallinnon johtajaksi. Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa Šuljak valittiin Verh’ovna Radaan 13:ntena Kansan palvelija -puolueen maanlaajuiselta listalta. Hän toimi hallituksen edustajana Verh’ovna Radassa vuosina 2019–2020.

Šuljak valittiin Kansan palvelija -puolueen puheenjohtajaksi 15. marraskuuta 2021.

## Lähteet
Johan August Gustafsson

**Johan August Gustafsson** (17. elokuuta 1889 Långserud, Värmlanti, Ruotsi – 25. marraskuuta 1967 Tukholma) oli ruotsalainen vapaakirkollinen pastori, virsirunoilija ja kääntäjä.

Gustafsson opiskeli Ruotsin Lähetysliiton (Svenska Missionsförbundet) teologisessa seminaarissa vuosina 1912–1915 ja toimi sen jälkeen pastorina Ljusdalissa ja Arvikassa. Vuodesta 1921 hän oli Lähetysliiton nuorisosihteeri, vuodesta 1926 Lähetysliiton lehden toimittaja, sisälähetystyön johtajan vuodesta 1930 ja lähetysjohtaja vuosina 1944–1954. 

Hän oli myös puheenjohtaja työryhmässä, joka julkaisi vuonna 1951 Lähetysliiton laulukirjan *Sånger och psalmer.* Hän on kirjoittanut myös runsaasti hartauskirjoituksia, novelleja, runoja ja lauluja.

Ruotsin kirkon virsikirjan ekumeenisessa osassa on numerolla 282 Gustafssonin kirjoittama virsi "Bar du min börda, led du min nöd". Se on julkaistu vuonna 1934 kokoelmassa *Evangeliska sånger. En samling väckelse- och uppbyggelsesånger för gudstjänstbruk*. Virren sävelmä on yhdysvaltalaisen säveltäjän Lelia Naylor Morrisin (1862–1929) sävelmä. Hän käytti miehensä nimen mukaan pseudonyymiä ”Mrs C. H. Morris”. Virsi on Ruotsin kirkon suomenkielisessä virsikirjassa Anna-Mari Kaskisen vuonna 1997 kääntämänä  "Taakkani kannoit, tuskani koit".

## Lähteet
Dmytro Razumkov

**Dmytro Oleksandrovytš Razumkov** (; s. 8. lokakuuta 1983) on ukrainalainen poliitikko, joka toimi vuonna 2019 Kansan palvelija -puolueen puheenjohtajana ja vuosina 2019–2021 Verh’ovna Radan puhemiehenä. Vuonna 2021 Verh’ovna Rada poisti hänet puhemiehen virasta, ja Kansan palvelija erotti hänet puolueen jäsenyydestä, minkä jälkeen hän perusti oman parlamenttiryhmänsä.

Razumkov syntyi Berdytšivissä. Hän opiskeli kansainvälisiä taloudellisia suhteita Kiovan kansallisessa yliopistossa ja oikeustiedettä Ukrainan valtion veroviraston kansallisessa yliopistossa. Vuosina 2006–2010 hän oli alueiden puolueen jäsen.

Razumkov toimi Volodymyr Zelenskyin presidentinvaalikampanjan poliittisena neuvonantajana vuoden 2019 presidentinvaalissa, jonka Zelenskyi voitti. Razumkov valittiin Kansan palvelija -puolueen puheenjohtajaksi, ja saman vuoden parlamenttivaaleissa hänet valittiin Verh’ovna Radaan puolueen maanlaajuisen listan ensimmäinenä. Elokuussa 2019 hänet valittiin Verh’ovna Radan puhemieheksi 382 äänellä. Marraskuussa 2019 hän erosi puolueen puheenjohtajuudesta, ja hänen seuraajakseen valittiin Oleksandr Kornijenko.

Lokakuussa 2021 Verh’ovna Rada päätti poistaa Razumkovin puhemiehen virasta neljä päivää sen jälkeen, kun Zelenskyi oli todennut ettei hän ole enää ”tiimimme jäsen”. Hänen tilalleen valittiin puhemieheksi Ruslan Stefantšuk. Razumkov on sittemmin istunut sitoutumattomana kansanedustajana. Marraskuussa 2021 hän ilmoitti perustavansa uuden parlamenttiryhmän nimeltä Rozumna Polityka (, ’älykästä politiikkaa’), jonka jäseniksi liittyi 21 edustajaa Kansan palvelija -puolueesta, kaksi Batkivštšynasta ja kaksi sitoutumatonta. Myöhemmin hän ilmoitti perustavansa puolueen.

## Lähteet
Berkeleyn piirikunta (Länsi-Virginia)

**Berkeleyn piirikunta** () on Yhdysvaltojen Länsi-Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 122&nbsp;076 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Martinstownin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1772.

## Väestö
Vuonna 2020 Berkeleyn piirikunnan 122&nbsp;076 asukkaasta valkoisia oli 87,7&nbsp;%, mustia 7,9&nbsp;%, aasialaisia 1,1&nbsp;% ja alkuperäisasukkaita 0,3&nbsp;%. Vuonna 2019 4,8&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 3,8&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Morganin piirikunta (Länsi-Virginia)

**Morganin piirikunta** () on Yhdysvaltojen Länsi-Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 17&nbsp;063 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Berkeley Springsin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1820.

## Väestö
Vuonna 2020 Morganin piirikunnan 17&nbsp;063 asukkaasta valkoisia oli 96,5&nbsp;%, mustia 0,9&nbsp;%, aasialaisia 0,4&nbsp;% ja alkuperäisasukkaita 0,4&nbsp;%. Vuonna 2019 1,3&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,7&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jon Lilletun

**Jon Lilletun** (23. lokakuuta 1945 Vossestrand – 21. elokuuta 2006) oli norjalainen kristillisen kansanpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuodesta 1989 kuolemaansa saakka vuonna 2006 ja toimi Norjan opetus-, kirkko- ja tutkimusministerinä vuosina 1997–2000. Hän vaikutti 1990-luvulla puolueen 2. varapuheenjohtajana merkittävästi siihen, että kristillinen kansanpuolue muuttui liberaalimmaksi ja avoimemmaksi muillekin kuin uskovaisille äänestäjille. Vuonna 2004 Valgerd Svarstad Hauglandin luovuttua puolueen puheenjohtajuudesta Lilletunia pidettiin vahvimpana ehdokkaana tämän seuraajaksi, mutta hän kieltäytyi. Lilletun kuoli syöpään vuonna 2006.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Jon Lilletun'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Dongfang meiren

**Dongfang meiren** () on taiwanilainen oolong-tee. 

Kertoman mukaan teelaatu sai alkunsa 1930-luvulla, kun teenviljelijä palasi pellolleen matkalta palattuaan ja huomasi, että tuholaiset olivat syöneet suurimman osan teestä. Tästä huolimatta viljelijä päätti korjata sadon ja huomasi, että teen aromi oli poikkeuksellisen hyvä. Paikallinen kauppias ihastui myös teehen ja tarjoutui maksamaan siitä tuplahinnan.

Teellä on useita nimiä. Tarinan mukaan kun teen keksinyt viljelijä kertoi myöhemmin muille kyläläisille saaneensa tuplahinnan teestä, nämä pitivät kertomusta kerskailuna, minkä vuoksi teestä käytetään hakka-kiinaksi nimeä 椪風茶 (*phong-fûng chhà*, kirjaimellisesti: 'kerskailutee'). Muita nimiä ovat *valkokärkinen oolong* ja *samppanja-oolong*.

Dongfang meiren -teetä valmistetaan hieman eri tavalla kuin muita oolong-laatuja: ensinnäkin veden lämpötila on selkeästi viileämpi (80–85 °C) ja toiseksi lehtiä haudutetaan pidempään. Muiden oolong-teelaatujen tavoin lehtiä voidaan käyttää uudelleen useampaan kertaan.

## Lähteet
Windows Installer

**Windows Installer** on Microsoft asennusohjelmien ja konfiguroinnin työkalu. Windows Installer toimii käyttöjärjestelmän palveluna, joka asentaa MSI-paketteja (.msi).
Windows Installer on julkaistu erikseen ladattavana versiona vanhemmille käyttöjärjestelmäversioille, joissa sitä ei tullut mukana. Uudemmissa käyttöjärjestelmäversioissa on mukana Windows Installer 2.0 tai uudempi.

## Lähteet
Oleksandr Kornijenko

**Oleksandr Serhijovytš Kornijenko** (; s. 12. toukokuuta 1984) on ukrainalainen poliitikko, joka on toiminut Verh’ovna Radan 1. varapuhemiehenä lokakuusta 2021 lähtien. Vuosina 2019–2021 hän toimi Kansan palvelija -puolueen puheenjohtajana.

Kornijenko opiskeli Kiovan polyteknisessä instituutissa ja Wiesbadenin psykoterapia-akatemiassa Saksassa. Hän on työskennellyt journalistina, rockyhtye Kryh’itka Tsah’esin managerina sekä nuorisojärjestöjen puheenjohtajana. Vuosina 2010–2019 hän toimi bisnesvalmentajana ja kehityskonsulttina. Vuoden 2015 paikallisvaalien aikana hän toimi Mykolajivin pormestariksi valitun Oma apu -puolueen Oleksandr Senkevytšin kampanjan taustajoukoissa.

Vuoden 2019 presidentinvaalissa Kornijenko oli presidentiksi valitun Volodymyr Zelenskyin kampanjatiimissä. Saman vuoden parlamenttivaaleissa hänet valittiin Verh’ovna Radaan Kansan palvelija -puolueen maanlaajuisen listan seitsemäntenä. Marraskuussa 2019 hänet valittiin puolueen puheenjohtajaksi.

Lokakuussa 2021 Kornijenko valittiin Verh’ovna Radan 1. varapuhemieheksi 256 äänellä. Hänen seuraajakseen Kansan palvelija -puolueen puheenjohtajana valittiin marraskuussa 2021 Olena Šuljak.

## Lähteet
Artem Datsyšyn

**Artem Viktorovytš Datsyšyn** (; 26. tammikuuta 1979 H’erson – 17. maaliskuuta 2022 Kiova) oli ukrainalainen balettitanssija.

Datsyšyn valmistui vuonna 1997 Kiovan koreografisesta valtionkoulusta Valeri Parsegovin luokalta. Hän sai vuonna 1996 kolmannen palkinnon kansainvälisessä Serge Lifar -kilpailussa ja vuonna 1998 hopeaa Budapestin kansainvälisessä Rudolf Nurejev -kilpailussa. Vuonna 1997 Datsyšyn pääsi Kiovan kansallisoopperan esiintyjäksi. Hän esiintyi siellä päärooleissa muiden muassa Pjotr Tšaikovskin baleteissa *[[Joutsenlampi]]*, *[[Pähkinänsärkijä]]* ja *[[Prinsessa Ruusunen (baletti)|Prinsessa Ruusunen]]* sekä Adolphe Adamin baletissa *[[Giselle]]*, Ludwig Minkusin baletissa *[[La Bayadère]]* ja Sergei Prokofjevin baletissa *[[Romeo ja Julia (Prokofjev)|Romeo ja Julia]]*. Kansainvälisesti Datsyšyn teki esiintymisiä Saksassa, Japanissa, Itävallassa, Sveitsissä, Libanonissa, Italiassa, Espanjassa, Ranskassa, Kanadassa, Yhdysvalloissa ja Portugalissa.

Datsyšyn haavoittui 26. helmikuuta 2022 vakavasti Venäjän hyökkäyksessä Ukrainaan ja kuoli viikkoja myöhemmin sairaalassa.

## Lähteet
Kalibr

**Kalibr** viittaa joukkoon venäläisiä ohjuksia, josta on eri versioita.

**3M-54 Kalibr/Klub** () on lyhyen etäisyyden laivasta ja sukellusveneestä laukaistava meritorjuntaohjus. Ohjuksen kantama on 220&ndash;300 kilometriä ja taistelukärki voi painaa . Ohjus on ollut käytössä vuodesta 1987. *Klub* viittaa vientiversioon, jossa on lyhyempi kantama.

**3M-14 Kalibr** tai **Biryuza** () on maahyökkäykseen tarkoitettu risteilyohjus. Ohjuksen kantamaksi on arvioitu 1&nbsp;500&ndash;2&nbsp;500 kilometriä. Ohjuksen taistelukärki voi painaa . Ohjus laukaistaan mereltä ja se on ollut Venäjän laivaston käytössä vuodesta 2014.

## Käyttäjämaat
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
Ivan Bakanov

**Ivan Hennadijovytš Bakanov** (; s. 2. toukokuuta 1975) on ukrainalainen poliitikko, joka toimi Ukrainan turvallisuuspalvelun johtajana vuosina 2019–2022. Hän on aiemmin toiminut Kansan palvelija -puolueen puheenjohtajana vuosina 2017–2019. Bakanov on Ukrainan presidentin Volodymyr Zelenskyin lapsuudenystävä, ja he työskentelivät yhdessä Kvartal 95 -tuotantoyhtiössä.

Bakanov nimitettiin turvallisuuspalvelun varajohtajaksi toukokuussa 2019; edellinen johtaja Vasyl Hrytsak jäi samalla virkavapaalle, ja Bakanov toimi virkaatekevänä johtajana. Hänet ylennettiin luutnantiksi, jotta hän saisi pääsyn salaiseksi luokiteltuun tietoon. Hänet nimitettiin turvallisuuspalvelun johtaksi elokuussa 2019.

Bakanov katosi Kiovasta 24. helmikuuta 2022 Venäjän hyökkäyksen alettua, eikä häneen saatu yhteyttä ainakaan kolmeen päivään. Zelenskyi erotti Bakanovin 17. heinäkuuta 2022.

## Lähteet
Yrjönnauha

**Yrjönnauha** () on venäläisen Pyhän Yrjön ritarikunnan ristin nauha, josta on Venäjällä 2000-luvulla tullut tärkeä kansallinen symboli.

Nauha on peräisin Katariina II:n perustaman Pyhän Yrjön ritarikunnan tunnuksista. Sisällissodan aikana sitä käyttivät valkoiset ja toisen maailmansodan aikana Andrei Vlasovin kollaboraattorit ja Donin ja Kubanin kasakat, jotka taistelivat natsi-Saksan puolella. Neuvostoliitto otti nauhan käyttöön Kunnian mitalissa 1943 ja myöhemmässä kunniamerkissä "Voitto Saksasta suuressa isänmaallisessa sodassa 1941&ndash;1945".

File:Order of St. George, 4th class RF.jpg | Pyhän Yrjön risti, 4. luokka
File:Order of Glory 3rd class.jpg | Kunnian mitali, 1943
File:WW2 Victory USSR OBVERSE.jpg | mitali "Voitto Saksasta suuressa isänmaallisessa sodassa", 1945


Voitonpäivänä 9. toukokuuta niillä juhlistetaan toisen maailmansodan loppumista ja voittoa Natsi-Saksasta. Voitonpäivästä kehittyi 2000-luvulla maan tärkein juhlapäivä ja yrjönnauhasta Venäjän sotilasylpeyden tunnus ja yksi maan tärkeimmistä symboleista.

2014 alkaneessa Ukrainan sodassa venäläismieliset separatistit ottivat sen yhdeksi tunnuksistaan. Kriisi nosti yrjönnauhan merkitystä entisestään ja sen käyttö myös arkisemmissa yhteyksissä lisääntyi räjähdysmäisesti. Voitonpäivän alla 2014 14&nbsp;000 vapaaehtoista nuorta jakoi  yksin Moskovassa neljä miljoonaa ilmaista yrjönnauhaa. Nauhoilla on koristeltu katukuvaa, auton antenneja ja mainostettu kaupallisia tuotteita.

Ukrainalainen pilkkanimi nauhan kantajille on "koloradot" viitaten musta-oranssiraitaiseen coloradonkuoriaiseen, joka levisi 1950-luvulla Yhdysvalloista Neuvostoliittoon.

Vuonna 2017 Ukraina teki yrjönnauhan julkisesta käytöstä osin rangaistavaa. Kielto ei koskenut muun muassa sotaveteraaneja.


Tiedosto:2018 Moscow Victory Day Parade 03.jpg|Venäjän presidentti Vladimir Putin ja Israelin pääministeri Benjamin Netanjahu Moskovan voitonpäivän paraatissa 2018.
Tiedosto:RIAN archive 389237 St. George Ribbon project gets underway in Moscow.jpg|Yrjönnauhakampanja 2009.
Tiedosto:Georgievskaya lentochka.jpg|Yrjönnauha moskovalaisen auton antennissa.
Tiedosto:2015-05-09. День Победы в Донецке 182.jpg|Ukrainanvenäläisiä Donetskissa voitonpäivänä 2015.


## Lähteet
Kamin-Kašyrskyi

**Kamin-Kašyrskyi** () on kaupunki Volynian alueella Ukrainan luoteisosassa. Kaupunki sijaitsee Dneprin sivujoki Prypjatin sivuhaaran Tsyrin varrella, maanteitse noin 130 kilometriä aluekeskus Lutsksta pohjoiseen ja noin 560 kilometriä Kiovasta länteen. 

Kaupunki on maaseutuvaltaisen Kamin-Kašyrskyin piirin (131&nbsp;123 as., 2021) hallinnollinen keskus. Kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 12&nbsp;519 (2021).

Kaupungista ja sen lähistöstä on löydetty pronssikauden (2&nbsp;000 eaa.) ja varhaisen rautakauden (700-500-luvut eaa.). Kiovan Rusjin ajasta muistuttaa maavallilla ympäröidyn ihmisasutuksen jäänteet ja hautausmaa. Paikkakunta on mainuttu kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 1196, kun Volynian ruhtinas Roman Mstyslavitš rakensi linnoituksen rajojen suojaksi. Myöhemmin siellä oli nimellä Košer ja Kašyrsk tunnettu linnoitettu asutus. Se mainitaan Galitsian ja Volnian kroniikoissa nimellä Kamenets ja Kamen. (kesken)


ККадміністрація.jpg|Kamin-Kašyrskyin hallintorakennus.
ККРіздваБогородиці.jpg |Kirkko Kamin-Kašyrskyissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vladimir Kolokoltsev

**Vladimir Aleksandrovitš Kolokoltsev** (; s. 11. toukokuuta 1961 Nižni Lomov, Penzan alue) on venäläinen poliitikko. Siviiliammatiltaan hän on poliisi.

Kolokoltsev liittyi Neuvostoliiton sisäministeriön palvelukseen vuonna 1982 ja sai ensimmäisen nimityksensä Moskovaan laitokselle, jonka toimenkuvaan kuului diplomaattisen edustuston suojeleminen. Vuonna 1985 hän pääsi Neuvostoliiton sisäministeriön korkeamman politiikan kouluun, josta hän valmistui vuonna 1989. Kolokoltsev eteni urallaan Moskovan poliisipiireissä, kunnes sai vuonna 2007 siirron poliisipäälliköksi Orjolin alueelle. Vuonna 2009 hän palasi Moskovaan, ja 7. syyskuuta 2009 hän sai nimityksen Moskovan poliisipäälliköksi. 10. kesäkuuta 2010 hänet ylennettiin poliisin kenraaliluutnantiksi.

21. toukokuuta 2012 Kolokoltsev sai nimityksen Venäjän sisäministeriksi. Häntä edelsi tässä tehtävässä Rašid Nurgalijev. Vuonna 2013 Kolokoltsev ilmaisi tukensa kuolemanrangaistuksen käyttöön palautukselle. Vuonna 2018 Yhdysvallat lisäsi Kolokoltsevin ja 23 muuta venäläistä virkamiestä pakotelistalleen.

## Lähteet
Georgi Sviridov

**Georgi Vasiljevitš Sviridov** (; 16. joulukuuta (J: 3. joulukuuta) 1915 Fatež, Kurskin kuvernementti – 6. tammikuuta 1998 Moskova) oli venäläinen säveltäjä.

Sviridov opiskeli 1930-luvun alussa Leningradissa Mihail Judinin johdolla ja sitten Dmitri Šostakovitšin johdolla Leningradin konservatoriossa, josta hän valmistui vuonna 1941. Hänen muiden opettajiensa joukossa olivat Isai Braudo ja Pjotr Rjazanov. Vuonna 1945 Sviridov aloitti esiintymisen pianistina, mutta tämä työ osoittautui vähemmän merkitykselliseksi hänen urallaan, sillä hänen huomionsa alkoi kasvavissa määrin kiinnittyä säveltämiseen. Hän sävelsi kattavan näyttämö-, orkesteri-, kamari- ja vokaalimusiikkiteosten tuotannon, joka ilmentää suurilta osin tunnusomaisen venäläistä tyyliä. Teokset ovat tuoneet Sviridoville tunnustusta johtavana venäläisen musiikin 1900-luvun puolestavälistä loppupuolelle ulottuvan ajanjakson vaikuttajana.

Sviridovin tuotannossa merkittävässä osassa ovat hengelliset teokset, joiden säveltämisen hän aloitti vuonna 1969. Hänen säveltämänsä hengellisten kappaleiden sarja, viimeiseksi teokseksi jäänyt *Pesnopenija i molitvy* (Песнопения и молитвы) on koottu pääosin vuosina 1988–1992. Syyskuussa 1997 Sviridov valitsi kappaleista versiot, jotka tulisivat lopullisen kokoelman osiksi; hän teki vielä viimeisiä muokkauksia nuotteihin, mutta tämä työ jäi kesken säveltäjän kuollessa vuonna 1998.

Sviridov sai 19-vuotiaana Neuvostoliiton säveltäjäliiton jäsenyyden ja 54-vuotiaana Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen.

## Lähteet
Ilmari Sipilä

**Ilmari Sipilä** (29. lokakuuta 1893 Jämsä – 25. tammikuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Sipilän vanhemmat olivat maanviljelijä Salomon Sipilä ja Ruusa Lahnamäki ja puoliso vuodesta 1926 Elin Pihlström. Ylioppilaaksi Sipilä tuli vuonna 1914 Heinolassa ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1919. Hän toimi sitten tuotannon parissa Jämsänkosken paperitehtaalla. Oltuaan teknillisen johtajan apulainen sekä Jämsänkoskella että Myllykosken paperitehtaalla Sipilästä tuli vuonna 1925 Simpeleen paperitehtaan teknillinen johtaja ja seuraavana vuonna tehtaan johtaja.

Sipilä toimi Simpeleen tehtaan johtajana eli isännöitsijänä peräti kolmenkymmenenkuusi vuotta, aina vuoteen 1963 asti, jolloin hän jäi eläkkeelle. Tuona aikana tehdas kehittyi huomattavasti, vaikka se ei ollutkaan omistajansa Yhtyneiden Paperitehtaiden ykkösinvestointikohde eivätkä siellä tehdyt uudistukset tuotannon ja laadun lisäämiseksi tehneet siitä täysin kilpailukykyistä suurempien yksiköiden kanssa. Tehtaan paikallisjohtajana Sipilällä oli huomattava määrä alueellisia luottamustehtäviä ja vaikutusvaltaa. Hän oli Simpeleen kunnanvaltuutettu, mutta toimi myös esimerkiksi Simpeleen kirkon rakennustoimikunnassa.  Hän oli myös Yhtyneiden Paperitehtaiden hallintoneuvoston ja johtokunnan jäsen ja kuului Suomen paperitehtaiden yhdistyksen ja Suomen kartonkiyhdistyksen hallituksiin. Teollisuusneuvoksen arvonimen Sipilä sai vuonna 1957.

## Lähteet
Future On A Plate

**Future On A Plate** on indie rock/pop-yhtye Underwater Sleeping Societyn 19. marraskuuta 2004 julkaistu debyyttialbumi.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Soundi: 

## Lähteet
Instrumental Health Care

**Instrumental Healthcare** on indie rock/pop-yhtye Underwater Sleeping Societyn 7. lokakuuta 2016 julkaistu neljäs studioalbumi.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Helsingin Sanomat: 
* Keskisuomalainen: 
* Soundi: 

## Lähteet
Berezan (saari)

**Berezan** () on saari Ukrainassa Dnepr- ja Etelä-Bug-jokien jokisuulahdessa. Se kuuluu hallinnollisesti Mykolajivin alueeseen.

Saaren pinta-ala on noin 30 hehtaaria, se on 890 metriä pitkä ja leveimmillään 485 metriä. Saari on 4–6 metriä, eteläosistaan enimmillään 20 metriä merenpinnan yläpuolella.

## Historia

Nykyiselle Berezanin saarelle perustettiin 600-luvulla eaa. antiikin kreikkalainen kauppa-asema Borysthenes, joka myöhemmin siirrrettiin manterereelle Olbian kaupungiksi tai tuli sen alaisuuteen. Tuohon aikaan saari oli niemi. Kiovan Rusin aikoina saarella oli slaavilainen asutuskeskus. Berezan oli aikoinaan pysähdyspaikka viikinkien idäntiellä.

Saari on ollut paitsi matkailukohde, myös pysyvä arkeologinen keskus, joka on vetänyt puoleensa arkeologeja, geologeja ja maantieteilijöitä. Berezanilla ei ole pysyvää ihmisasutusta. Se sijaitsee kahdeksan kilometrin päässä Otšakivin kaupungista. Elokuussa 1968 saarelle pystytettiin siellä vuonna 1906 ammutun luutnantti Pjotr Šmidtin muistolle omistettu obeliski. Muistomerkki on pysynyt Berezanin saaren symbolina kuntonsa heikkenemisestä huolimatta.

## Lähteet
Ljudmyla Monastyrska

**Ljudmyla Viktorivna Monastyrska** (; s. 25. toukokuuta 1975 Kiova) on ukrainalainen oopperalaulaja, joka on äänialaltaan sopraano.

Monastyrska opiskeli Kiovan konservatoriossa. Hän teki Kiovan-debyyttinsä esiintymällä Tatjanan roolissa Pjotr Tšaikovskin oopperassa *[[Jevgeni Onegin (ooppera)|Jevgeni Onegin]]* vuonna 1996. Monastyrska kiinnitettiin Kiovan kansallisoopperan pääsopraanoksi vuonna 1998. Hänellä on ollut siellä rooleja muiden muassa Tšaikovskin, Giuseppe Verdin, Amilcare Ponchiellin ja Pietro Mascagnin teosten esityksissä. Kansainvälisen uransa hän aloitti vuonna 2010 tulkitsemalla Giacomo Puccinin *[[Tosca]]n* nimiroolin Deutsche Oper Berlinissä ja Puccini-festivaalilla.

Monastyrska teki Royal Opera House -debyyttinsä vuonna 2011 Verdin *[[Aida]]*-oopperan nimiroolissa. Hän on esiintynyt myös muun muassa La Scalassa, Pariisin oopperassa, Gran Teatre del Liceussa, Teatro San Carlossa ja Bayerische Staatsoperissa. Hän on tehnyt myös konserttiesiintymisiä, joissa hänen ohjelmistoonsa on kuulunut esimerkiksi Verdin *[[Requiem (Verdi)|Requiem]]*.

Venäjän hyökättyä Ukrainaan 2022 Anna Netrebko menetti roolinsa New Yorkin Metropolitan-oopperassa roolinsa Puccinin *[[Turandot]]in* esityksessä. Hänen tilalleen esitykseen nimitettiin Monastyrska. Monastyrska oli tehnyt Metropolitan-debyyttinsä vuonna 2012 Verdin *Aidan* nimiroolissa, jossa hän oli jälleen esiintynyt siellä vuonna 2014.

## Lähteet
Hoppipolla

**Hoppipolla** () on vuonna 2019 perustettu eteläkorealainen yhtye. Yhtye perustettiin JTBC:n televisio-ohjelman ''Superband'' aikana ja myös voitti ohjelman. Yhtyeeseen kuuluvat jäsenet I'll, Ha Hyun-sang, Hong Jin-ho sekä Kim Young-so. Yhtyeen nimi tulee Sigur Rósin kappaleesta ”Hoppípolla”, tarkoittaen lätäköihin hyppimistä.

## Jäsenet
Kaikki yhtyeen jäsenet ovat myös aktiivisia sooloartisteja. I'll ja Ha Hyun-sang olivat toimineet laulaja-lauluntekijöinä jo ennen yhtyeen muodostusta ja Hong Jin-ho sekä Kim Young-so esiintyneet myös sooloina.

* I'll (아일) (oikealta nimeltään No Jeong-hun (노정훈)) – pianisti, laulaja, johtaja
* Hong Jin-ho (홍진호) – sellisti
* Ha Hyun-sang (하현상) – laulaja
* Kim Young-so (김영소) – kitaristi

## Diskografia

### Studioalbumit

* *And Then There Was Us* (2021)

### EP:t

* *Spring to Spring* (2020)

### Singlet

* ”About Time” (2019)
* ”Enough” (2020)
* ”Your Ocean” (2021)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Twitter: @band_Hoppipolla
* Instagram: @band.hoppipolla
Kateryna Tarasenko

**Kateryna Mykolajivna Tarasenko** (; s. 6. elokuuta 1987 Dnipro) on ukrainalainen kilpasoutaja. Hän voitti pariaironelosessa olympiakultaa vuonna 2012.

Tarasenko osallistui kaksiin olympialaisiin. Pekingissä 2008 hän sijoittui Jana Dementjevan kanssa pariairokaksikossa seitsemänneksi heidän voitettuaan B-finaalin. Lontoossa 2012 hän voitti olympiakultaa pariaironelosessa Natalija Dovhodkon, Anastasija Koženkovan ja Jana Dementjevan kanssa. Hopeajoukkue Saksa hävisi heille yli kaksi sekuntia.

Tarasenko saavutti Karapiron MM-kilpailuissa 2010 hopeaa pariaironelosessa. Vuonna 2009 hän saavutti kahdeksikossa EM-pronssia.

## Lähteet