open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Batagur

***Batagur*** on Geoemydidae-heimoon kuuluva kilpikonnasuku. 

*Batagur*-suvun lajit ovat melko isokokooisia kilpikonnia, jotka elävät Aasiassa isoissa joissa. Ne kokoontuvat hiekkaisille jokitörmille munimaan, mistä paikallisten ihmisten on ollut helppo pyydystää aikuisia yksilöitä ja kerätä munia. Lisäksi jokien säännöstely vesivoimaa varten, hiekan käyttö ja kullankaivuu ovat tuhonneet niiden lisääntymispaikkoja.

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut sukuun kuuluvat lajit äärimmäisen uhanalaisiksi ja vuonna 2018 arvioitiin että viisi lajia oli maailman 25 uhanalaisimman kilpikonnalajin joukossa. Kannan turvaamiseksi useita lajeja kasvatetaan  valvotuissa oloissa tarhoissa ja suojelualueilla.

## Lajeja
Sukuun kuuluu  nykyisin kuusi lajia. Ennen nykyaikaisia fylogeenisia tutkimuksia ne oli jaettu useampaan sukuun.

* Batagur affinis (Cantor, 1847)
* Batagurkilpikonna *Batagur baska* (Gray, 1831)
* Batagur borneoensis (Schlegel & Muller, 1844)
* Batagur dhongoka (Gray, 1834)
* Batagur kachuga (Gray, 1831)
* Batagur trivittata (Dumeril & Bibron, 1835)

## Lähteet
Salon yhteiskoulu

**Salon yhteiskoulu** voi viitata seuraaviin salolaisiin oppilaitoksiin:

* Salon (suomalainen) yhteiskoulu (1897–1937), Salon yhteislyseon ja Hermannin lukion edeltäjä
* Salon yhteiskoulu (1956–1976), Laurin lukion edeltäjä
Salon suomalainen yhteiskoulu

**Salon (suomalainen) yhteiskoulu** oli Salossa vuosina 1897–1937 toiminut yksityinen oppikoulu.

Syyskuussa 1897 perustetun koulun omisti Salon (suomalaisen) yhteiskoulun kannatusyhdistys. Koulu oli aluksi viisiluokkainen ja sai luvan laajentua 8-luokkaiseksi vuonna 1907. Koulu otettiin valtion haltuun 1937. Koulu sai oikeuden antaa keskikoulutodistuksia sekä ylioppilastutkinto-oikeuden vuonna 1922.

Koulu aloitti toimintansa puuseppä Nyströmin talossa Itäisen siltakadun ja Sairashuoneenkadun kulmassa. Vuonna 1901 koulu siirtyi puuseppä Jalosen taloon Turuntien varrelle ja vuonna 1903 koululle valmistui oma koulutalo jota laajennettiin lisärakennuksella 1920.

Koulun toimintaa jatkoivat vuodesta 1937 Salon yhteislyseo ja vuodesta 1976 Hermannin lukio. 

## Koulun rehtorit
* 1898–1901 Hanna Asp
* 1901–1902 Elli Andersin
* 1902–1905 Hanna Asp
* 1905–1906 Elli Andersin
* 1906–1908 Anna Lindgren-Guerillot
* 1908–1910 Helmi Holsti
* 1910–1921 Anna Paloniemi
* 1921–1922 H. V. Linkonen
* 1922–1925 August Tappura
* 1925–1937 Toivo Nuotio  

## Kirjallisuutta
* *Salon yhteiskoulu 1898-1923, Entiset oppilaat julkaisivat teoksen 25-vuotisen toiminnan muistoksi*; toimituskunta E. I. Kallio, V. J. Kallio, A. K. Kivialho, Helsinki 1923
* *Salon Yhteiskoulu - Salon Yhteislyseo 1898-1948*; julkaisutoimikunta Reino Halkilahti ym. ; oppilasmatrikkelin painokuntoon laatinut Erkki Linnamaa, Salon yhteiskoulu, Turku 1950
* *Salon yhteiskoulu-yhteislyseo, Hermannin yläaste ja lukio 1898-1988*, Salon kaupunki, Salo 1988
* Vesa Vares : *Hannasta Hermanniin, Salon yhteiskoulu Salon yhteislyseo Hermannin koulu 1898-1998*, Hermannin koulun perinneyhdistys, Salo 1998 
 
## Lähteet
Bolungarvík

**Bolungarvík** (virallisesti **Bolungarvíkurkaupstaður**) on pieni kaupunki Islannissa. Se on Länsivuonojen sekä pohjoisin että toiseksi suurin kaupunki. Kaupungissa asui 1&nbsp;100 ihmistä vuonna 2022.

Kaupungissa harjoitetaan hyvin paljon kalastusta ja sen suosituin turistikohde on vanhasta kalastajavartiosta kertova Ósvör-museo. Toinen suosittu turistikohde on Bolafjall-vuoren huippu, joka tarjoaa näkymät kaupungille.

## Lähteet
Hólarin yliopisto

**Hólarin yliopisto** (, ) on Islannissa Hólarin kunnassa sijaitseva yliopisto, joka perustettiin vuonna 1882. Yliopisto sai vuonna 2003 tutkintojen myöntämisvaltuudet ja nykyisen nimensä 2007. Laitos tunnetaan kansainvälisesti hevostieteen, vesiviljelyn sekä vesibiologian aloilta.

## Lähteet
Toivo Nuotio

**Toivo Oskar Teodor Nuotio** (9. marraskuuta 1888 Sääksmäki – 10. heinäkuuta 1962) oli suomalainen rehtori.

Sääksmäellä kanttorin poikana syntynyt Toivo Nuotio pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan klassillisesta lyseosta 1908 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1916.

Nuotio oli aluksi opettajana Lahden yhteiskoulussa ja tyttökoulussa 1916–1917 ja sijaisopettajana Porvoon, Tyrvään ja Kouvolan yhteiskouluissa 1918–1921. Vuodesta 1924 lähtien hän oli Salon yhteiskoulussa historian ja osaksi suomenkielen opettajana sekä vuodesta 1925 alkaen koulun rehtorina. Kun Salon yhteiskoulu siirtyi valtion haltuun 1937 Nuotio jatkoi Salon yhteislyseon rehtorina sekä historian ja yhteiskuntaopin vanhempana lehtorina. 

Nuotio oli Salon kauppalanvaltuuston jäsenenä vuodesta 1930 alkaen ja oli valtuuston puheenjohtajana 1934. Hän oli edistyspuolueen ehdokkaana vuoden 1939 eduskuntavaaleissa, mutta ei tullut valituksi. Nuotio oli Varsinais-Suomen Historiankirjoitusyhdistyksen valtuuskunnan jäsen. Hän teki muutamia opintomatkoja ulkomaille, harjoitti Venäjällä kieliopintoja yliopiston myöntämällä apurahalla ja julkaisi kulttuurihistoriallisia kuvauksia, muun muassa nimellä *Elämää Sääksmäellä 1700-luvulla*. Opiskeluaikanaan Nuotio kuului Ylioppilaskunnan Laulajiin ja myöhemmin hän oli mukana muun muassa Salon kirkkokuorossa ja mieskuorossa. Suomen sisällissodan aikana Nuotio oli mukana Porvoon suojeluskunnassa ja myöhemmin hän oli jäsenenä Salo-Uskelan suojeluskunnassa.

## Lähteet
Martti Ahvenainen

**Martti Ahvenainen** (s. 31. maaliskuuta 1941) on suomalainen pastori, tietokirjailija ja helluntaisaarnaaja, joka on kirjoittanut useita tietokirjoja. Niissä hän on käsitellyt  muun ohessa islamia kristillisestä näkökulmasta. Kirja *Kristinusko ja islam* on kirjoitettu ajatellen lähetystyötä muslimien keskuudessa.

## Kirjoja

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
Helluntaiherätys Islannissa

**Islantilaiseen helluntaiherätykseen** kuului vuonna 2006 noin 4&nbsp;000 jäsentä.

## Historia
Helluntaiherätyksen edeltäjä saapui Islantiin vuonna 1918 islantialais-amerikkalaisten toimesta. Vuonna 1920 varsinainen helluntaiherätys vahvistui Islannin Vestmannasaarten kalastusyhteisössä. Tämä liikehdintä oli seurausta ruotsalaisen Göteborgin Salem-seurakunnan lähetyssaarnaajien Signe Aasbön ja Erik Aasbön toiminnasta. Syksyllä 1920 alueella esiintyi herätystä, joka herätti paikallisissa myös hämmennystä.

Vuonna 1924 Aasbösit palasivat kotiin Ruotsiin paikallisen vastarinnan vuoksi. Heidän tilallaan työtä jatkoi Herbert Larsson, joka myöhemmin aloitti helluntaityön myös Färsaarilla. Vuonna 1925 työtä jatkoivat Nils Ramselius ja Gyda Ramselius, joiden työn kautta helluntailaisuus vakiintui Islannissa.

1970-luvulla karismaattinen uudistus vaikutti myös Ilsannissa. Helluntailiikkeen sisällä konfliktit johtivat uusiin ryhmiin. Tämän seurauksena kaksi ryhmää, Vegurinn ja Krossinn, kehittyivät itsenäisiksi kirkoiksi. Karismaattinen uudistus vaikutti myös Islannin kansalliskirkon nuorisotyöhön, jonka piirissä Missionuoret pysyi uskollisena luterilaiselle tunnustukselle.

## Katso myös
* Kristinusko Islannissa
* Helluntaiherätys

## Lähteet
* 

### Viitteet
Helluntaiherätys Yhdistyneessä kuningaskunnassa

**Brittiläinen helluntaiherätys** on monipuolinen ja suosittu kristillinen liike Yhdistyneessä kuningaskunnassa. 1950-luvulle saakka brittiläinen helluntaiherätys muodostui pääosin kolmesta liikkeestä: Apostolisesta kirkosta, Elim Pentecostal Churchista ja Assemblies of Godista. Vuonna 2009 Apostoliseen kirkkoon kuului 110 seurakuntaa, Elimiin yli 500 seurakuntaa ja Assemblies of Godiin yli 600 seurakuntaa. Tarkkaa lukua helluntailaisten lukumäärästä Yhdistyneessä kuningaskunnassa ei ole, mutta näihin liikkeisiin on arvioitu kuuluvan noin 150&nbsp;000 ihmistä.

## Historia
Britannian helluntailaisuus sai alkunsa 1900-luvun alussa, jolloin uskonnolliset ideat kulkeutuivat Atlantin yli Amerikasta Isoon-Britanniaan. Erityisesti Alexander Boddy, anglikaaninen pappi, oli merkittävä hahmo Britannian helluntailiikkeen varhaisvaiheissa. Hän oli kiinnostunut uskonnollisista herätyksistä ja pyrki tuomaan helluntailaisen liikkeen opetukset osaksi brittiläistä uskonnollista maisemaa.

### Helluntaialaisuuden kehitys ja kasvu
Helluntailaisuus syntyi Britanniassa osana laajempaa uskonnollista ja yhteiskunnallista murrosta. Vuonna 1907 Oslosta kuuluneet kertomukset kielillä puhumisesta ja uudesta hengellisestä energiasta innostivat Boddyä matkustamaan Norjaan, ja tämä tapaus vahvisti hänen asemaansa brittiläisen helluntailiikkeen johtohahmona. Vuonna 1921, kun William Burton, eräs varhaisista helluntailähetyssaarnaajista Afrikassa, alkoi toimia eri pienten helluntairyhmien välisen yhtenäisyyden lisäämiseksi.

Britannian helluntailiikkeen merkittävä kasvu tapahtui 1900-luvun ensimmäisinä vuosikymmeninä, jolloin se levittäytyi eri puolille maata perustaen uusia seurakuntia. Liike korosti henkilökohtaista uskonkokemusta ja Pyhän Hengen voimaa. Vuoteen 2009 mennessä Elim-kirkko oli kasvanut yli 500 seurakunnan verkostoksi ja Assemblies of Godilla oli yli 600 seurakuntaa.

### 1960-luvun karismaattinen uudistus
1960-luvulla alkoi karismaattinen uudistus, joka vaikutti voimakkaasti myös helluntailiikkeeseen. Uudistus alkoi Yhdysvalloista ja levisi nopeasti Britanniassa, tuoden mukanaan uusia tapoja kokea ja harjoittaa uskoa.

### 2000-luku: Helluntailiike nykypäivänä
2000-luvulle tultaessa brittiläinen helluntailaisuus oli kokenut monia muutoksia ja haasteita. Erityisesti afrikkalaisen diasporan myötä brittiläiseen helluntailaisuuteen on tullut uusia vaikutteita, jotka ovat muokanneet liikkeen ilmettä ja toimintatapoja.

## Katso myös
* Kristinusko Yhdistyneessä kuningaskunnassa
* Helluntaiherätys

## Lähteet
* 

### Viitteet
Dansk Melodi Grand Prix 1979

**Dansk Melodi Grand Prix 1979** oli Tankassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 1979. 17 kappaleen välinen kilpailu käytiin 3. helmikuuta Tanskan yleisradioyhtiö DR:n studiosa Kööpenhaminassa. Voittajan valitsivat kahdeksan ympäri Tanskaa kokoontunutta alueraatia, joista kukin pisteytti mielestään kymmenen parasta kappaletta Eurovision laulukilpailusta tutulla pisteytyskaavalla 12-10-8-7-6-5-4-3-2-1. Äänestys päättyi kuitenkin tasapeliin, joten kahden eniten pisteitä saaneen kesken järjestettiin uusintaäänestys, jossa kilpailun voittajaksi äänestettiin Tommy Seebach kappaleella "Disco Tango"

## Tulos

## Lähteet
*
*https://www.hesselholdt.dk/03-dk/gamle/1979.html
*http://natfinals.50webs.com/70s_80s/Denmark1979.html

## Aiheesta muualla
*Koko karsintafinaali DR:n sivuilla
Suuri seikkailu (vuoden 2024 suomalainen televisiosarja)

**Suuri seikkailu** on Nelonen-kanavalla maaliskuussa 2024 alkanut suomalainen tositelevisiokilpailu, joka perustuu aiemmin MTV3-kanavalla esitettyyn samannimiseen sarjaan.  Ohjelmassa joukko suomalaisia julkisuudesta tunnettuja henkilöitä kilpailee Lapin karussa erämaassa erilaisissa strategiakilpailuissa. Ohjelman juontaa Jaana Pelkonen.

Ohjelman ensimmäinen kausi kuvattiin syksyllä 2023. Ohjelman voittaja saa itselleen 20&nbsp;000 euroa. Ensimmäisen tuotantokauden voitti Marko Maunuksela.

## Formaatti
Kuusitoista tunnettua suomalaista julkisuuden henkilöä saapuu Lapin erämaahan, jossa he kilpailevat kahdessa joukkueessa erilaisissa kilpailuissa jotka vaativat tiimityön lisäksi fyysistä- ja henkistä kestävyyttä. He voivat joutua esimerkiksi patikoimaan, pyöräilemään, melomaan ja sukeltamaan armottomissa olosuhteissa.

Kumpikin joukkueet valitsee itselleen kapteenin, jonka vastuulla koko joukkue on. Joka jakson lopussa kapteenin täytyy valita kenet hän lähettää kaksintaisteluun toisen joukkueen jäsentä vastaan. Kaksintaistelutehtävä on usein fyysistä voimaa, älykkyyttä tai nokkeluutta vaativa tehtävä, jonka päätteeksi hävinnyt kilpailija joutuu lähtemään kilpailusta ja voittaja saa jatkaa. Kilpailu on aluksi joukkueittain, kunnes voitokkaampi joukkue etenee semifinaaleihin ja peli muuttuu yksilöiden väliseksi kamppailuksi. Koko kilpailun voittaja saa itselleen 20 000 euron palkinnon.

## Ensimmäinen tuotantokausi
Suuri seikkailu alkoi Nelosella ja Ruudussa 23. maaliskuuta 2024. Kauden aikana kuusitoista kilpailijaa seikkailee pääosin Muonion erämaassa.

### Kilpailijat
Vuoden 2024 Suuressa seikkailussa kilpailivat näyttelijä Timo Lavikainen, seksuaaliterapeutti Marja Kihlström, laulaja Jesse Markin, tubettaja Daniel Ahola, mediapersoona Sanna Pikkarainen, toimittaja Yagmur Özberkan, laulaja Janne Hurme, mediapersoona Nina Mikkonen, vaikuttaja Hanna Tikander, näyttelijä Joonas Saartamo, ex-pikajuoksija Markus Pöyhönen, autoharrastaja Lauri Huttunen, esiintyjä Marko Maunuksela, tv-persoona Kirsi Salo, sosiaalisen median vaikuttaja Laura Haimila ja malli Kelet Ali.

### Kauden yhteenveto

### Jaksot

### Kilpailut

### Katsojaluvut

## Katso myös
*Suuri seikkailu (2001–2005)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Viralliset nettisivut
Axel Werner Gardberg

**Axel Werner Gardberg** (10. joulukuuta 1878 Tammisaari – 22. toukokuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen insinööri, teknillinen johtaja ja Teknillisen korkeakoulun tekstiiliteollisuuden professori.

Gardbergin vanhemmat olivat tehtailija Anton Gabriel Gardberg ja Maria Serafina Olin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1897 Helsingin ruotsalaisesta reaalilyseosta ja suoritti koneinsinööritutkinnon Polyteknillisessä opistossa 1902. Gradberg suoritti tekstiiliteollisuuden jatko-opintoja Englannissa ja Saksassa vuoteen 1911 saakka. Hän teki myöhemmin opintomatkoja Saksaan, Ranskaan, Belgiaan ja Ruotsiin.

Gardberg oli Vaasan puuvillatehtaan palveluksessa 1906–1909. Hän toimi Teknillisen korkeakoulun tekstiiliteollisuuden professorina 1911–1917. Hän oli Yhdistyneiden villatehtaiden teknillisenä johtajana Hyvinkäällä 1917–1918 ja Forssa Ab:n ja sittemmin Oy Finlayson-Forssa Ab:n teknillisenä johtajana 1919–1951.

Gardberg oli Forssan kauppalanvaltuuston ja kirkkovaltuuston jäsenenä ja toimi Forssan työväenopiston johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1926 ja Forssan VPK:n johtokunnan puheenjohtajana. 

Gardberg oli naimisissa vuodesta 1916 Elin (Ea) Arppen kanssa.

## Lähteet
Islamilaisen oikeuden historia

**Islamilaisen oikeuden historia. ''Šarian monet merkitykset*** on vuonna 2023 ilmestynyt Joonas Mariston kirjoittama kirja islamilaisesta oikeudesta. Kirja perustuu laajaan alkuperäiseen lähdeaineistoon ja käsittelee aihettaan kattavasti.  

Teoksen ensimmäinen osa "Islamilaisen oikeuden tausta ja kehitys", sisältää luvut Islamilaisen oikeuden lähtökohdista, Koraanista ja *hadith'' -kirjallisuudesta sekä laintulkinnasta ja lakikoulukunnista. Toinen osa, "islamilaisen oikeuden sisältö", kertoo islamilaisen oikeuden pääpiirteistä. Kolmannessa osassa aiheena on islamilainen oikeus muslimimaissa. Neljäs osa käsittelee modernia maailmaa. Sen alalukuina tarkastellaan feministisiä liikkeitä, sukupuoli- ja seksuaalivähemmistöjä, talous- ja pankkijärjestelmää, ääriliikkeitä ja länsimaiden muslimivähemmistöjä.

## Arvosteluja
Jukka Ahtelan arvostelun mukaan Joonas Mariston kirja on islamilaisen oikeuden tietopankki, murtaa myyttejä ja toimii  myös hakuteoksena.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Ludolf Bargum

**Ludolf Bargum** (16. heinäkuuta 1873 Wietmarschen, Saksan keisarikunta – 9. joulukuuta 1938 Helsinki) oli saksalaissyntyinen suomalaisen Oy Algol Ab:n toimitusjohtaja.

Bargum kävi koulunsa Langenbergissä Saksassa ja oli sitten työssä eri liikkeissä Saksassa hankkien perusteelliset tiedot kaupan alasta. Bargum tuli Oy Algol Ab:n edeltäjän toiminimi Alb. Goldbeck-Löwen palvelukseen Helsinkiin 1899, ja hänestä tuli liikkeen johtokunnan jäsen 1914. Bargum joutui poistumaan Suomesta ensimmäisen maailmansodan puhjettua 1914. Hän siirtyi Tukholmaan yhdessä Algolin perustajan Albert Goldbeck-Löwen kanssa, ja he perustivat sinne tuontiliikkeen. Sodan päätyttyä Bargum palasi vuonna 1919 Suomeen Algolin palvelukseen ja oli Algolin toimitusjohtajana vuodesta 1932 lähtien.

Bargum oli saksalaisen kauppakamarin puheenjohtajana 1930–1934 ja oli mukana saksalaisen hyväntekeväisyysyhdistyksen johdossa.

Ludolf Bargum oli naimisissa Annie Gertrude Cablen kanssa. Heidän poikansa oli opettaja, rehtori, Oy Algol Ab:n toimitusjohtaja ja kauppaneuvos Eric Bargum. Ludolf Bargum kuoli sydänkohtaukseen 65-vuotiaana joulukuussa 1938. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.

## Lähteet
Heosemys

***Heosemys***  on Geoemydidae-heimoon kuuluva kilpikonnasuku. Ne ovat kovakuorisia kilpikonnia, jotka elävät Aasiassa lammikoissa, hitaasti virtaavissa vesissä, soilla tai kosteissa metsissä.

## Lajeja
Sukuun kuuluu neljä lajia. Aiemmin sukuun kuuluneita lajeja on nyttemmin luoikiteltu uudelleen. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut kolme lajia äärimmäisen uhanalaiseksi ja yhden erittäin uhanalaiseksi.

* *[[Heosemys annandalii]]* (Boulenger, 1903)
* *[[Heosemys depressa]]* (Anderson, 1875)
* *[[Heosemys grandis]]* (Gray, 1860)
* *[[Heosemys spinosa]]* (Gray, 1831)

## Lähteet
Leucocephalon yuwonoi

**Leucocephalon yuwonoi** on harvinainen aasialainen  kilpikonnalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi. Se on sukunsa ainoa laji.

*Leucocephalon yuwonoi* on keskikokoinen kilpikonna, jonka kuoren pituus voi olla 28 cm. Koiraat ovat palljoin suurempia kuin naaraat. Koiraalla on valkoinen pää. 

Laji on kotoperäinen Indonesian Sulawesin saarella. Sitä on tavattu öiseen aikaan kirkkaassa, matalassa purovedessä ja päivisin lehtikarikkeen seassa rannalla.

Vuonna 2018 arvioitiin, että *Leucocephalon yuwonoi*  on yksi maailman 25 uhanalaisimmasta kilpikonnalajista.

*Leucocephalon yuwonoi* syö lehtiä, hedelmiä, hyönteisiä ja muita selkärangattomia. Laji on saatu lisääntymään vankeudessa. Naaras munii kerralla vain yhden tai kaksi munaa, mutta vuodessa voi syntyä useita poikueita.

## Lähteet
Hyllestadin kirkko

**Hyllestadin kirkko** () on Hyllestadin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1879. Sen suunnitteli arkkitehti Henrik Nissen.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Orlitia borneensis

**Orlitia borneensis** on harvinainen aasialainen kilpikonnalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi. Se on sukunsa ainoa laji. 

*Orlitia borneensis* on suurikokoinen kilpikonna, jonka kuoren pituus voi olla 80 cm ja painoa jopa 20 kg. Kilpi on sileä, väriltään musta tai tummanruskea. Vatsapanssari on keltainen.

Lajia tavataan Indonesiassa ja Malesiassa. Se elää suolla, järvillä ja joissa.

*Orlitia borneensis* -lajin uhanalaisuuteen on vaikuttanut ennen kaikkea sen myyminen Itä-Aasian ruokamarkkinoille. Lisäksi elinympäristöjen muuttaminen palmuöljyplantaaseiksi on voinut vaikuttaa lajin harvinaistumiseen.

## Lähteet
Johan Hartvig Ernst Bernstorff

**Johan Hartvig Ernst Bernstorff** (13. toukokuuta 1712 Hannover, Saksa – 18. helmikuuta 1772 Hampuri, Saksa) oli saksalaissyntyinen tanskalainen kreivi, diplomaatti ja maan ulkoministeri vuosina 1751–1770. Hän pyrki pitämään Tanskan sotien ulkopuolella ja estämään kuninkaallisen yksinvallan paluun Ruotsissa. Bernstorffin veljenpoika oli Andreas Peter Bernstorff.

Bernstorffstøtten, Lyngbyvejen.JPG|Bernstorffin muistomerkki Gentoftessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sanni Rautala

**Sanni Rautala** (s. 17. huhtikuuta 1987) on suomalainen sulkapalloilija. Hän on voittanut yhteensä 5 SM-kultaa sulkapallon naisten nelinpelissä ja 3 SM-kultaa sekanelinpelissä. Rautala voitti sekanelinpelin suomenmestaruuden 2007 Petri Hyyryläisen ja vuosina 2009 ja 2010 Tuomas Nuortevan peliparina. Rautala voitti suomenmestaruudet vuonna 2010 Noora Virran ja vuonna 2011 Saara Hynnisen kanssa sekä vuosina 2014, 2015 ja 2016 Sonja Pekkolan peliparina.

Vuonna 2010 Rautala edusti Suomea sulkapalloilun MM-kisojen naisten nelinpelissä yhdessä Noora Virran kanssa.

## Lähteet
Peder Als

**Peder Als** (16. toukokuuta 1727 – 8. heinäkuuta 1776 Kööpenhamina) oli tanskalainen taidemaalari, joka tunnetaan erityisesti muotokuvistaan. Hän oli Carl Gustaf Pilon oppilas Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa. Alsista tuli vuonna 1763 hovimaalari ja vuodesta 1766 hän toimi edellämainitun taideakatemian professorina.
## Teoksia

Johan Hartvig Ernst Bernstorff.jpg|Johan Hartvig Ernst Bernstorff
Johannes Wiedewelt.jpg|Johannes Wiedewelt
Christian VII of Denmark.jpg|Kristian VII
Sophie magdalenequeenofdenmark.jpg|Sofia Magdalena
Frederik Christian Kaas.jpg|Frederik Christian Kaas (1752)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aasiangasellit

**Aasiangasellit** eli vuohigasellit (*Procapra*) on gasellien alaheimoon kuuluva aasialainen nautaeläinten suku. 

Siihen kuuluvia lajeja ovat mongoliangaselli (*Procapra gutturosa*), tiibetingaselli (*Procapra picticaudata*) ja kiinangaselli (*Procapra przewalskii*).

## Lähteet
John Granlund

**John Granlund** (10. joulukuuta 1888 Parainen – 1962) oli suomalainen urkuri, kuoronjohtaja, musiikinopettaja ja säveltäjä.

John Granlund sai päästötodistuksen kirkkomusiikkiopistosta 1909. Hän opiskeli sen jälkeen Helsingin musiikkiopistossa vuoteen 1916 saakka ja Leipzigissa Saksassa. Granlund toimi vt. urkurina Hangossa 1920–1921 ja sitten S. B. V:n sekakuoron johtajana Turussa. Hän oli Åbo Sångarbröder Musices Amantes-mieskuoron johtajana vuodesta 1927 ja Åbo Akademin musiikin teorian ja kirkkolaulun opettajana vuodesta 1925.  

Granlundin sävellyksiin kuului sonaatti, Passacaglia, kantaatti sekä kuoro- ja yksinlauluja.

## Lähteet
Sanna Huttunen

**Sanna Marjukka Huttunen** (s. 1973) on yliopistotutkija Turun yliopiston biodiversiteettiyksikössä. Hänen tutkimusalaansa ovat molekyylisystematiikka, evoluutio, taksonomia, sammalet, haarapesäkkeiset sammalet ja biogeografia.

Suomen Kulttuurirahasto myönsi vuonna 2023 Sanna Huttuselle ja hänen työryhmälleen 240 000 euron apurahan kasvien, eläinluiden ja hyönteisten sekä sedimenttien muinaisDNA:ta käsittelevän hankkeen toteuttamiseen. Apuraha myönnettiin Maili Aution rahastosta.

## Lähteet
Munkkivuoren seurakunta

**Munkkivuoren seurakunta** oli vuosina 1967–2011 Helsingissä toiminut evankelis-luterilainen seurakunta. Vuonna 1967 Munkkiniemen seurakunta jaettiin Munkkiniemen ja Munkkivuoren seurakunniksi.

## Kirkkoherrat
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Munkkivuoren seurakunnan kirkkoherroina:
* 1967–1991: Eero Saarinen
* 1991–2002: Silja Forsberg
* 2002– Raimo Majlander

## Lähteet
* 

### Viitteet
Veeti Louhivaara

**Veeti Louhivaara** (s. 6. helmikuuta 2006 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa USHL-joukkue Chicago Steelissa.

## Ura
### Seuraura
Louhivaara innostui jääkiekkoilusta omien sanojensa mukaan esikouluikäisenä. Hän on Jyvässeudun Kiekon kasvatti, mutta Louhivaara siirtyi juniorina sittemmin JYPiin. Hänen pelipaikkansa vaihteli pitkään kenttäpelaajan ja maalivahdin välillä, kunnes Louhivaaran pelipaikka vakinaistui maalivahdiksi vasta teini-ikäisenä. Kaudella 2021–2022 hänellä oli U16 SM-sarjan paras torjuntaprosentti (94,3%). Louhivaara palkittiin sarjan parhaana maalivahtina Jukka Tammi -palkinnolla ja hänet valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen.

Kaudella 2023–2024 Louhivaara jakoi pääasiassa JYPin U20-joukkueen torjuntavastuuta Otto Hannikaisen kanssa. Hän sai tililleen ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen SM-liigaottelunsa vain 17-vuotiaana 28. marraskuuta 2023 vieraissa Tampereen Ilvestä vastaan, kun Veini Vehviläinen oli sivussa. Louhvaara lähti otteluun JYPin kakkosmaalivahtina Topias Leinoselle, mutta Louhivaara vaihdettiin joukkueen maalinsuulle ajassa 43.05, kun Ilves siirtyi ottelussa jo 5–0-johtoon. Louhivaara torjui ottelussa 16.55 minuutin aikana seitsemän kertaa, eikä hän päästänyt maaliakaan. JYP hävisi ottelun lopulta kuitenkin lukemin 5–1. 29. tammikuuta 2024 Louhivaara loukkaantui vaarallisesti U20-joukkueen harjoituksissa, kun hän sai pelitilanteessa viiltovamman jalkaansa ja kuljettiin ambulanssilla jatkotutkimuksiin. Louhivaaran vamma vaati leikkushoitoa ja hänen kautensa todettiin päättyneeksi. Huhtikuussa Louhivaara teki JYPin kanssa 2+1-vuotisen SM-liigasopimuksen.

New Jersey Devils varasi Louhivaaran viidennellä kierroksella 146. pelaajana . Syyskausi 2024–2025 hänellä jäi lyhyeksi polvivamman vuoksi, josta Louhivaara kuntoutui joulukuussa. Hän pelasi kautensa lähes kokonaan JYPin U20-joukkueessa, mutta Louhivaara pelasi myös yhden ottelun lainalla Mestis-joukkue KeuPa HT:ssä helmikuussa 2025.

Alkukaudella 2025–2026 Louhivaara pelasi kahdeksan ottelua lainalla KeuPa HT:n Mestis-joukkueessa ja yhdeksän ottelua JYPin U20-joukkueessa. Hän puki yhteen SM-liigaotteluun, mutta ei saanut kuitenkaan peliaikaa. Joulukuussa 2025 Louhivaara siirtyi loppukaudeksi Yhdysvaltoihin USHL-junioriliigan Chicago Steeliin.

### Maajoukkueura
Louhivaara edusti Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2023, jolloin hän voitti pronssia. Yhteensä Louhivaara on pelannut neljä nuorten ja kuusi poikien maaottelua.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Suomen ralli 2022

**Suomen ralli 2022** (virallisesti *71. Secto Rally Finland*) oli rallin MM-sarjan kauden 2022 kahdeksas osakilpailu, joka ajettiin 4.–8. elokuuta 2022. Kilpailussa oli 22 erikoiskoetta.

## Erikoiskokeet
Reitistä puolet oli uutta edellisvuoteen nähden ja kymmenen prosenttia oli täysin ennen ajamatonta. Yksi uudistuksista kohdistui Harjun yleisöerikoiskokeeseen, jolla ajettiin nyt "tuplakierroksia". Vekkulan erikoiskoe oli nimeltään uusi, mutta sen reitissä oli tuttua Ehikin ja Leustun erikoiskokeilta.

Kilpailussa oli 22 erikoiskoetta, joiden yhteispituus oli 324,18 km. Kokonaispituus siirtymineen oli 1 415,57 km.

Lankamaan toinen ajokerta peruttiin yleisön käytöksen vuoksi. Reitillä oli ihmisiä, jotka eivät noudattaneet turvallisuusohjeita.

## Tulokset

WRC2:n voitti Emil Lindholm. Teemu Suninen olisi voittanut WRC2:n, mutta hänen suorituksensa hylättiin liian kevyen etupuskurin vuoksi.

WRC3:n voitti Lauri Joona.

### Power Stage -sijoitukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rally-Maps.com erikoiskokeet kartalla
Huopalahden seurakunta

**Huopalahden seurakunta** oli vuosina 1917–2011 Helsingissä toiminut evankelis-luterilainen seurakunta. Huopalahden seurakunta erotettiin Helsingin pitäjän seurakunnasta vuonna 1917 omaksi kirkkoherrakunnakseen. Kirkkoherrakuntaan kuuluivat aluksi Haagan kauppala, Munkkiniemi, Vähähuopalahti ja Pasila.

Seurakuntaan liitettiin vielä Vähä-Meilahti (1922), Lehtisaari (1922), Ruskeasuo (1926), Salmisaaren läntinen osa (1927), saaret Melkki ja Ryssänkari (1931) Pitäjänmäki (Tali ja Konala) (1936) ja Lauttasaari (1939). Seurakunta sai oman kirkon 1942, jonka jälkeen kirkkoherran virka vakinaistettiin.

Vuonna 1959 Huopalahti liitettiin Helsingin seurakuntien joukkoon ja kaksi vuotta myöhemmin seurakunnasta erosi Luukkaan ja Munkkiniemen seurakunnat. Vuonna 1966 Huopalahdesta irtosi Hakavuoren, Kannelmäen ja Pitäjänmäen seurakunnat.

## Kirkkoherrat
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Huopalahden seurakunnan kirkkoherroina:
* 1919–1922: vt. Eino Sormunen
* 1922–1940: vt. Onni Ronimus
* 1940–1944: vt. Osmo Alaja
* 1944: Veikko Päivänsalo
* 1944–1970 Yrjö Winter
* 1971-1992: Matti Hakkarainen
* 1992–2000: Erkki Kokko
* 2000–2011: Hannu Vapaavuori

## Lähteet
* 

### Viitteet
Koppelon tuulivoimalaitos

**Koppelon tuulivoimalaitos** on Pirkanmaalla Sastamalassa Suodenniemen Jalkavalassa sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kokonaiskapasiteetti on 225 kilowattia ja vuosituotanto noin 0,2 gigawattituntia . Voimalan on omistaa Maatalousyritys Pertti Tuori.

## Yleistä
Tuulivoimalaitos sijaitsee Kourajärven itärannassa Kuuslahdesta kohoavan metsäisen mäen laella. Mäki kuuluu läheisen Koppelon maatilan maihin. Voimala sijaitsee 95 metriä mpy. Tuulivoimalaitos ovat tanskalaisen Vestaksen valmistamaa V29-mallia, jonka napakorkeus on 50 metriä , tuuliturbiinin halkaisija on 29 metriä, ja jonka kapasiteetti on 225 kilowattia eli 0,225 megawattia.

## Historiaa
Voimala on hankittu käytettynä ja pystytetty vuoden 2004 aikana. Yrittäjä koetti laajentaa tuulivoiman tuotantoaan tuulivoimapuistoksi viidellä tuulivoimalalla. Sastamalan kaupunki olisi antanut siihen luvan, mutta Hämeenlinnan hallinto-oikeudessa ei siihen vuonna 2010 myönnytty.

## Katso myös
* Luettelo Suomen tuulivoimaloista

## Lähteet
Hakavuoren seurakunta

**Hakavuoren seurakunta** oli vuosina 1966–2011 Helsingissä toiminut evankelis-luterilainen seurakunta. Hakavuoren seurakunta erotettiin Huopalahden seurakunnasta vuonna 1966 omaksi seurakunnakseen.

## Kirkkoherrat
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Hakavuoren seurakunnan kirkkoherroina:
* 1967–1970: Paavo Norri
* 1971–1987: Esa Santakari
* 1987–1997: Matti Selin
* 1997–2011: Eija Köntti

## Lähteet
* 

### Viitteet
Kulosaaren seurakunta

**Kulosaaren seurakunta** oli vuosina 1919–2011 Helsingissä toiminut evankelis-luterilainen seurakunta. Kulosaaren seurakunta erotettiin Helsingin pitäjän seurakunnasta vuonna 1919 omaksi seurakunnakseen. Vuonna 1959 seurakunta liitettiin Helsinkiin ja vuonna 1961 seurakunnan ruotsinkielisestä puolesta muodostettiin Matteuksen seurakunta.

## Kirkkoherrat
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Kulosaaren seurakunnan kirkkoherroina:
* 1921–1934: Rafael Gyllenberg
* 1934-1960: Werner Wirén
* 1961–1962: vt. Tauno Sarantola
* 1962–1967: Paavo Kiuru
* 1967–1968: vt. Yrjö Levänen
* 1968–1985: Tauno Sarantola
* 1985–1986: vt. Erkki Laurikainen
* 1986–2003: Ismo Törrönen
* 2003–2011: Markku Rautiainen

## Lähteet
* 

### Viitteet
Agricolan seurakunta

**Agricolan seurakunta** oli vuosina 1968–1999 Helsingissä toiminut evankelis-luterilainen seurakunta. Agricolan seurakunta erotettiin Johanneksen seurakunnasta vuonna 1968 omaksi seurakunnakseen. Seurakunta liitettiin vuonna 1999 Helsingin tuomiokirkkoseurakuntaan.

## Kirkkoherrat
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Agricolan seurakunnan kirkkoherroina:
* 1968–1979: Matti Vironmäki
* 1980–1986: Martti Alaja 
* 1989–1998: Matti T. Amnell (Pekkarinen).

## Lähteet
* 

### Viitteet
Alppilan seurakunta

**Alppilan seurakunta** oli vuosina 1957–2011 Helsingissä toiminut evankelis-luterilainen seurakunta. Alppilan seurakunta erotettiin Kallion seurakunnasta vuonna 1957 omaksi seurakunnakseen. Vuonna 2011 se palasi takaisin osaksi Kallion seurakuntaa. Se oli pinta-alaltaan Suomen pienin seurakunta.

## Kirkkoherrat
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Alppilan seurakunnan kirkkoherroina:
* 1958–1966: Ensio Kuula
* 1967–1976: Otso Kianto
* 1977– Pentti Toivanen
* 1997–2004: Olli Laine
* 2003–2011: Heikki Ahonen

## Lähteet
* 

### Viitteet
Siebenrockiella leytensis

**Siebenrockiella leytensis** on harvinainen aasialainen kilpikonnalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi. 

*Siebenrockiella leytensis* on keskikokoinen kilpikonna, jonka kilven pituus voi olla 30 cm. Kilpi ja pää ovat tummanruskeat. Pään takaosassa on kermanvärinen raita.

Lajia tavataan Filippiineillä Palawanin saariryhmässä. Se elää soistuvassa metsässä hitaasti virtaavissa mutapohjaisissa puroissa. Nuoret yksilöt viettävät lähes kaiken aikansa vedessä, muutta varttuneempina ne saattavat nousta kuivalle maalle. Naaras munii kerrallaan 1–2 munaa ja peittelee ne lehtikarikkeeseen metsän pohjalle. Muninta voi toistua kolmekin kertaa vuodessa.

Laji määritettiin vuonna 1920, ja vuosikymmenien ajan se tunnettiin vain museonäytteistä. Vuonna 1987 yksittäinen konna löytyi ruokatorilta Palawanin pohjoisosasta. Laji kuului aiemmin *[[Heosemys]]-*sukuuun, mutta DNA-tutkimusten jälkeen se siirrettiin nykyiseen sukuunsa.

*Siebenrockiella leytensis* -lajin uhanalaisuuteen on vaikuttanut ennen kaikkea sen myyminen Itä-Aasian ruokamarkkinoille ja lääkekäyttöön. Lisäksi elinympäristöjen muuttuminen vaikuttaa lajin harvinaistumiseen. Vuonna 2018 arvioitiin, että *Siebenrockiella leytensis* on yksi maailman 25 uhanalaisimmasta kilpikonnalajista. Se on periaatteessa rauhoitettu ja CITES-sopimus kieltää sen myynnin ulkomaille. Käytännössä salametsästys on yleistä. Vuonna 2015 takavarikoitiin yli 4000 yksilöä.

## Lähteet
Frisbeegolfkori

**Frisbeegolfkori** on frisbeegolfissa käytettävä kori, johon pyritään heittämään liitokiekko eli frisbee. Koreja ja niiden ominaisuuksia säätelee firsbeegolfjärjestö Professional Disc Golf Association. Järjestö on luonut koreille kolme eri kategoriaa, jotka määrittelevät korin rakenteellisen vakauden ja kestävyyden. Tasot ovat Championship, Standard ja Basic.

Ostajan on keskityttävä ostovalinnassa erityisesti korin materiaaliin ja ketjujen määrään. Laadukkasta teräksestä valmistettu kori voi kestää useita vuosia ulko-olosuhteissakin ja suurempi ketjujen määrä on edukseen frisbeen jäämiseksi koriin.

## Lähteet
William Harris Crawford

**William Harris Crawford** (24. helmikuuta 1772 Amherstin piirikunta (nykyään Nelsonin piirikunta), Virginia, Brittiläinen Amerikka – 15. syyskuuta 1834 Elberton, Georgia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän toimi sotaministerinä  1815–1816 ja valtiovarainministerinä 1816–1825. Hän pyrki Yhdysvaltain presidentiksi vuoden 1824 vaaleissa.

## Elämä ja ura
Crawfordin ollessa seitsemänvuotias hänen vanhempansa muuttivat Edgefieldin piirikuntaan Etelä-Carolinaan ja neljä vuotta myöhemmin Columbuksen piirikuntaan Georgiaan. Hänen isänsä kuolema vuonna 1788 jätti perheen vähävaraisiin oloihin, ja William yritti tienata opettamalla koulua kuuden vuoden ajan. Sen jälkeen hän opiskeli kaksi vuotta Moses Waddelin Carmel Academyssä, toimi jonkin aikaa Augustassa koulun rehtorina ja avasi vuonna 1799 asianajotoimiston Lexingtonissa. Vuosina 1803–1807 hän oli Georgian osavaltion edustajainhuoneen jäsen. Hän kävi tuolloin poliittisiin riitoihin liittyen kaksi kaksintaistelua, joista toisessa hän tappoi vastustajansa ja toisessa haavoittui ranteeseensa.
 
Vuosina 1807–1813 hän oli Yhdysvaltain senaatin jäsen, jonka väliaikainen puheenjohtaja hän oli maaliskuusta 1812 maaliskuuhun 1813. Crawford kannatti Yhdysvaltojen sodanjulistusta Britanniaa vastaan vuonna 1812, tullitariffia ja Yhdysvaltain keskuspankin toimivallan laajentamista. Vuonna 1813 hän kieltäytyi sotaministerin virasta, ja toimi 1813–1815 Ranskan hovissa Yhdysvaltain lähettiläänä. Vuonna 1815 presidentti James Madison nimitti Crawfordin sotaministeriksi ja vuotta myöhemmin valtiovarainministeriksi, jota tehtävää hän hoiti vuoteen 1825. Vuonna 1820 hän laati neljän vuoden toimikausilain, joka rajoitti tuhansien virkamiesten toimikauden neljään vuoteen ja edisti näin Spoils-järjestelmän kehittymistä. Vuoden 1816 presidentinvaaleissa Crawford oli johtava presidenttiehdokas, mutta James Monroe valittiin, ja tämä säilytti Crawfordin valtiovarainministerinä. Monroe valittiin uudelleen lähes ilman vastustusta vuonna 1820. Vuoden 1824 presidentinvaaleissa Crawford oli jälleen ehdokkaana John Quincy Adamsin, Henry Clayn ja Andrew Jacksonin ohella. Crawford voitti puoluekokouksen äänestyksen, mutta sen valinta osoittautui merkityksettömäksi. Vaalien aikaan Crawford oli halvaantunut ja lähes sokea aivohalvauksen seurauksena. Vaikka hänen kannattajansa väittivät, että hänen tilansa oli paranemassa, hän sijoittui vasta kolmanneksi Adamsin ja Jacksonin jälkeen. Adams pyysi Crawfordia jatkamaan valtiovarainministerinä, mutta hän kieltäytyi. Hän toipui niin, että hänestä tuli vuonna 1827 Georgiassa piirituomari, mutta hän kuoli virassa ollessaan 15. syyskuuta 1834.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nilssonia formosa

**Nilssonia formosa** on pehmeäkilpikonniin kuuluva harvinainen matelijalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi.

Lajin kilvessä on neljä mustien ja oranssien renkaiden muodostamaa riikinkukon pyrstötäpliä muistuttavaa kuviota.

Sitä tavataan ainakin Myanmarissa, mahdollisesti myös Kiinassa. Se elää kolmessa joessa: Ayeyarwady, Chindwin ja Sittaung.

*Nilssonia formosa* -kilpikonnia myytiin aiemmin Aasian ruokamarkkinoilla. Paikalliset asukkaat ovat syöneet sen munia. Olosuhteet joella (samentuminen, vilkas liikenne, kalastus myrkyillä ja dynamiitilla), jokivarsien tihenevä asutus sekä kullankaivuu ovat vaikuttaneet sen uhanalaisuuteen.

## Lähteet
Latokartano (yleiskäsite)

**Latokartano** eli **karjatalo** () tarkoitti entisaikaan linnan tai pääkartanon alaista sivutilaa tai läheistä lampuotitilaa. **Kuninkaanlatokartano** (*kungsladugård*) oli kuninkaankartanon tai linnan yhteydessä toiminut karjatila, jota johti latokartanovouti. Se oli suurtila, joka vastasi linnan maanviljelystä ja karjanhoidosta tuottaen muonaa linnan väelle. 1600-luvun lopulla useimmista latokartanoista tuli itsenäisiä tiloja, joita kruunu vuokrasi. **Rälssilatokartano** tai **rälssikarjatalo** oli säteritilaan liitetty lampuotitila, joka nautti samasta verovapaudesta kuin itse säteritila.

Turun linnan latokartanoita olivat 1500-luvulla Iso-Heikkilän, Vähä-Heikkilän, Ruissalon, Kuusiston ja Lausteen kartanot, Hämeen linnan latokartanoita Ojoisten, Saaristen ja Hätilän kartanot, Olavinlinnan latokartanoita Aholahden ja Heikinpohjan kartanot ja Viipurin linnan latokartanoita Linnan ja Ykspään kartanot.

## Lähteet
Nilssonia leithii

**Nilssonia leithii** on pehmeäkilpikonniin kuuluva harvinainen matelijalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi.

Se on todella isokokoinen, kilpi voi kasvaa 72 cm pitkäksi, mahdollisesti jopa metrin.

Sitä tavataan Intiassa, Gangesin vesistöstä etelään.  

*Nilssonia leithii* -kilpikonnia myytiin aiemmin Aasian ruokamarkkinoilla, vuonna 1983 se oli yleinen mutta jo 1990-luvulla vaikeampi löytää. Hiekan kaivuu ja jokien patoaminen ovat supistaneet sen elinaluetta.

## Lähteet
Marjamäenvuoren tuulivoimala

**Marjamäenvuoren tuulivoimalaitos** on Pirkanmaan Sastamalassa Äetsän Pehulassa sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kokonaiskapasiteetti on 225 kilowattia ja vuosituotanto on alle 0,2 gigawattituntia . Voimalan on omistaa Oittisen tila Oy .

## Yleistä
Tuulivoimalaitos sijaitsee yli kilometrin Pehulasta pohjoiseen, metsäisen Marjamäen eteläpäässä, vesitornin vieressä. Voimala sijaitsee paikassa, jonka korkeus on 85 metriä mpy. Tuulivoimalaitos ovat tanskalaisen Vestaksen valmistamaa V29-mallia, jonka napakorkeus on 52 metriä , tuuliturbiinin halkaisija on 29 metriä, ja jonka kapasiteetti on 225 kilowattia eli 0,225 megawattia.

## Historiaa
Voimalaitos on ostettu käytettynä. Se pystytettiin kesällä 2005 ja se aloitti sähköntuotannon syyskuussa 2005.

## Katso myös
* Luettelo Suomen tuulivoimaloista

## Lähteet
Frans Kulmala

**Frans Kulmala** (s. 6. toukokuuta 2002 Turku) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa Mestis-joukkue Tutoa.

## Ura
Kulmala on Turun Palloseuran kasvatti. Hän voitti kauden 2017–2018 päätteeksi C-nuorten SM-pronssia. Sekä kauden 2021–2022 että kauden 2022–2023 päätteeksi Kulmala voitti U20 SM-pronssia.

Kaudeksi 2023–2024 Kulmala nimettiin TPS:n U20-joukkueen varakapteeniksi. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 5+25=30, joilla Kulmala jakoi U20 SM-sarjan puolustajien pistepörssin neljännen sijan JYPin Roni Jokisen ja Ässien Topi Vuoren kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi U20 SM-hopeaa. Kulmala debytoi samalla kaudella myös TPS:n SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi kymmenen runkosarjaottelua tehden yhden maalin ja yhden pudotuspeliottelun tehden yhden syöttöpisteen. Kulmala teki liigadebyyttinsä 28. marraskuuta 2023 Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan, kun Oliver Lauridsen oli pelikiellossa. Hänet merkittiin TPS:n seitsemänneksi puolustajaksi. Kulmala sai ottelussa jääaikaa 12.26 minuuttia. Liigauransa avausmaalin hän teki yhdeksännessä ottelussaan 9. helmikuuta 2024 Mikkelin Jukureita vastaan. Tom Koivisto valitsi Kulmalan ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi.

Kaudeksi 2024–2025 Kulmala siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Tuton riveihin. Hänen runkosarjansa jäi kuitenkin vain 11 ottelun mittaiseksi loukkaantumisen vuoksi. Kulmala teki niissä kaksi syöttöpistettä. Pudotuspeleissä hän pelasi kolme ottelua ilman tehopisteitä. Huhtikuussa 2025 Kulmala teki Tuton kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Ensimmäisellä kokonaisella Mestis-kaudellaan 2025–2026 hän pelasi 41 runkosarjaottelua tehopistein 3+5=8 ja viisi pudotuspeliottelua ilman tehopisteitä.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Suomen ralli 2018

**Suomen ralli 2018** (virallisesti **68. Neste Rally Finland 2018**) oli rallin MM-sarjan kahdeksas osakilpailu kaudella 2019, joka ajettiin 26.–29. heinäkuuta.

## Reitti
Kilpailussa oli 23 erikoiskoetta, joiden yhteispituus oli  ja kilpailun kokonaispituus oli .

Reitti muuttui huomattavasti, sillä jopa 65&nbsp;% oli uutta edellisvuoteen verrattuna. Reitillä käytettiin entistä enemmän pieniä teitä vauhtien hidastamiseksi, mikä myös onnistui: voittajan kokonaiskeskinopeus oli 122,7&nbsp;km/h, kun vuotta aiemmin se oli 126,16&nbsp;km/h, vaikka edellisvuonna käytettyjä shikaaneja ei nyt ollut erikoiskokeilla. 

Ässämäki oli nimeltään uusi erikoiskoe, mutta siinä oli puolet samaa kuin edellisvuosien Halisen erikoiskokeessa. Ouninpohja korvattiin nyt Kakariston erikoiskokeella, joka tosin jatkui Hassintielle. Tuohikotanen ajettiin ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1987, mutta eri muodossa.

Power stageksi oli nyt valittu Ruuhimäki, jonka loppuun oli rakennettu Ouninpohjan keltaisen talon hypyn kaltainen hyppyri.

## Kilpailun tapahtumia
Esapekka Lappi spinnasi risteyksessä EK2:lla Moksissa. Moottori sammui ja hän menetti puoli minuuttia. Sunnuntaina Lappi ajoi ulos neljänneltä sijalta päivän ensimmäisellä erikoiskokeella Laukaassa.

Thierry Neuville osui puuhun EK5 Äänekoskella ja auton takaosa vaurioitui. Hänen tallitoverinsa Andreas Mikkelsen puolestaan kaatoi EK4 Ässämäessä ja osui rengaspinoon EK11 Harjulla.

Teemu Suninen oli vähällä ajaa ulos EK5 Äänekosken viimeisessä mutkassa. Täpärä tilanne palkittiin FIA:n Action of the Year -palkinnolla. Sunisen autosta hävisivät myös jarrut Harjun erikoiskokeella. 

M-Sport käytti kilpailussa tallimääräyksiä parantaakseen Sebastien Ogierin sijoitusta. Elfyn Evans hidasti perjantaina ja Suninen otti tahallisia AT-pisteitä sunnuntaina päästääkseen Ogierin edelleen.

Craig Breeniltä hajosi rengas EK2:lla. Hänellä ja tallitoverillaan Khalid Al-Qassimilla oli myös polttoaineensyöttöhäiriöitä Harjulla. Al-Qassimi ajoi ulos lauantain ensimmäisellä erikoiskokeella Päijälässä.

WRC2-luokkaa johtaneen Kalle Rovanperän etujousitus hajosi lauantain toiseksi viimeisellä erikoiskokeella Päijälässä. Rovanperä oli jo keskeyttämässä, mutta auto saatiin vielä ajokuntoon ja hän nilkutti päivän viimeisen erikoiskokeen läpi hitaasti. Myös konepellin aukeaminen hidasti matkantekoa.

## Tulokset

WRC2:n voitti Eerik Pietarinen.

JWRC:n voitti Ken Torn.

## Lähteet
Johannes Wiedewelt

**Johannes Wiedewelt** (1. heinäkuuta 1731 Kööpenhamina – 17. joulukuuta 1802 Kööpenhamina) oli tanskalainen kuvanveistäjä. Hän opiskeli Pariisissa ja Roomassa ja omaksui uusklassistisen tyylin. Vuodesta 1761 hän toimi professorina Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa.
## Töitä

Roskilde kathedraal 21.jpg|Fredrik V:n hautamonumentti Roskilden tuomiokirkossa.
Sarcophagi in Roskilde Cathedral pic07.JPG|Kristian VI:n sarkofagi samassa kirkossa.
Holbergsgrav soroe.JPG|Ludvig Holbergin sarkofagi Sorøn luostarikirkossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pehmeäkilpikonnat

**Pehmeäkilpikonnat** (Trionychidae) on  pystytaivuttajien (Cryptodira) alalahkoon kuuluva kilpikonnaheimo.
Siihen kuuluu 35 lajia.

Ne ovat keskikokoisia tai suurehkoja vedessä eläviä lajeja, pyöreän litteän kilven halkaisija on 10–120 cm.

## Sukuja
* *[[Amyda]]*
* *[[Apalone]]*
* *[[Chitra]]*
* *[[Cyclanorbis]]*
* *[[Cycloderma]]*
* *[[Dogania]]*
* *[[Lissemys]]*
* *[[Nilssonia]]*
* *[[Palea]]*
* *[[Pelochelys]]*
* *[[Pelodiscus]]*
* *[[Rafetus]]*
* *[[Trionyx]]*

## Lähteet
Turun lähetysseurakunta

**Turun lähetysseurakunta** () on turkulainen vuonna 1883 perustettu vapaaseurakunta. Seurakunta kuuluu Missionskyrkan i Finland-kirkkokuntaan.

## Historia
Turun lähetyskirkko perustettiin 25. elokuuta 1883 tilanomistaja Mimmi Lindvallin kotona. Kokouksen ensimmäinen johtjaa oli William Wallenius. Ensimmäisinä vuosina seurakunta kokoontui vapaamuotoisesti. Vuonna 1909 seurakunta rekisteröityi yhdistykseksi. Seurakunta teki 1880-luvulla lähetystyötä ja rekrytoi uusia jäseniä herätyskampanjoiden kautta. Maaliskuussa 1884 seurakunta järjesti 10 päivän herätyskokouksen, jossa saarnasi tehtaanomistaja Edvard Björkenheim. Seurakunnassa aloitettiin pyhäkoulutoiminta jo 1880-luvulla. Köyhien juhlia järjestettiin joka joulu 1930-luvulle saakka.

Seurakunta kokoontui vuoden 1966 jälkeen kerrostalo-osakkeessa Linnankadulla. 1980-luvun aikana seurakunta koki lähes täydellisen uusiutumisen, niin että vuonna 1996 sen noin 30 jäsenestä suuri osa oli nuoria, erityisesti opiskelijoita, jäsenien vaihtuvuuden ollessa suuri. Sunnuntaisiin jumalanpalveluksiin osallistui noin 30 henkeä. Nykyään seurakunnan jäsenmäärä on noin 40, suurimman osan jäsenistöstä ollen edelleen opiskelijoita ja nuoria aikuisia. Seurakunta kokoontuu metodistien Betlehem-kirkolla Hämeenkadulla.

## Lähteet
Sorøn luostarikirkko

**Sorøn luostarikirkko** () on Sorøn kunnassa Tanskassa sijaitseva keskiaikainen tiilikirkko, joka rakennettiin alun perin Hvide-suvun hautakirkoksi Sorøn luostarin yhteyteen 1100-luvulla.

Hvide-sukuun kuului muun muassa kuuluisa arkkipiispa Absalon. Seuraavina vuosisatoina kirkkoon haudattiin myös kuninkaallisia, kuten Kristofer II, Valdemar IV Atterdag, Olavi Haakoninpoika ja Margareeta I, viimeksimainittu siirrettiin myöhemmin Roskilden tuomiokirkkoon.

Sorøn luostarikirkko on Tanskan suurimpia keskiaikaisia kirkkoja. 
## Kuvia

Soroe(13)Skibet set mod øst-2.jpg|Kirkkosali
Soroe(35)Orgel.JPG|Urut
Soroe(79)Koret bag alteret, Absalons grav (1).JPG|Absalonin hauta
Holbergsgrav soroe.JPG|Ludvig Holbergin sarkofagi (kuvanveistäjänä Johannes Wiedewelt)
Krzysztof2 sorø.JPG|Yksityiskohta Kristofer II:n hautamonumentista

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kirkon verkkosivut
Joulun rauhaa (Jarkko Aholan albumi)

**Joulun rauhaa** on Jarkko Aholan marraskuussa 2023 julkaistu joulumusiikkialbumi. Sen on tuottanut Janne Huttunen. Albumi sisältää suomen- ja englanninkielisiä cover-kappaleita sekä kaksi alkuperäistä teosta. Albumilla soittavat muun muassa Lenni-Kalle Taipale ja Sampo Haapaniemi, sekä orkesteriosuuksissa Bratislava Symphony Orchestra ja Budapest Art Orchestra. Taustalaulussa ovat Club for Five -yhtyeen Juha Viitala ja Maija Sariola.

## Kappaleet

### CD-julkaisun bonuskappale

## Lähteet
Kullaan seurakunta

**Kullaan seurakunta** oli vuosina 1920–2005 Kullaassa toiminut evankelis-luterilainen seurakunta. Kullaan seurakunta erotettiin Ulvilan seurakunnasta vuonna 1920 omaksi seurakunnakseen. Seurakunta liitettiin vuonna 2005 Ulvilan seurakuntaan.

## Kirkkoherrat
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Kullaan seurakunnan kirkkoherroina:
* 1920–1955: Juho Rafael Raine
* 1956–1963: Olli Eljas Kahra
* 1964–1968: Alpo Aarne Aaltonen

## Lähteet
Anatoli Blagonravov

**Anatoli Arkadevitš Blagonravov** (; 1. kesäkuuta (J: 20. toukokuuta) 1894 – 2. helmikuuta 1975) oli neuvostoliittolainen avaruusinsinööri sekä diplomaatti. Blagonravov pyrki edistämään avaruuden rauhan omaista käyttöä. Hän oli myös eräs merkittävä henkilö siinä, kun avaruuden yhteislentoja (*[[Apollo-Sojuz]]*) toteutettiin Yhdysvaltojen sekä Neuvostoliiton kesken. Hugh Dryden oli läheinen työkumppani Blagonravoville lännessä.

Alkujaan oli Blagonravov ollut tykistön erityisalaan perehtynyt tutkija. Avaruuslennoilla tapahtuvaan lentäjien elinympäristön kohentamiseen eli alusten parempaan lentomukavuuteen kehittämisessä oli Anatoli Blagonravov ollut erityisen perehtynyt. Hän oli myös merkittävä tekijä Sputnik-avaruuslentojen aikaansaamisessa.

## Lähteet
* Gatland, Kenneth: *Avaruuslennot*. Suom. Sakari Ahlbäck. S. 126-127. Helsinki, Otava, 1968
*https://www.nmspacemuseum.org/inductee/anatoli-a-blagonravov/
*http://www.astronautix.com/b/blagonravov.html
*https://www.nytimes.com/1975/02/06/archives/anatoly-a-blagonravov-dies-soviet-space-spokesman-80.html
*https://www.nasa.gov/history/50-years-ago-the-united-states-and-the-soviet-union-sign-a-space-cooperation-agreement/

### Viitteet