open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Moskovan Helsinki-ryhmä

**Moskovan Helsinki-ryhmä** oli Moskovassa toiminut ihmisoikeusjärjestö, joka perustettiin alkujaan vuonna 1975 järjestetyn Helsingin Ety-kokouksen jälkeen seuraamaan, että Neuvostoliitto noudattaisi kokouksessa sovittuja ihmisoikeuspykäliä. Ryhmän toimijoita vainottiin ja sen toiminta kiellettiin vuonna 1982. Ryhmä perustettiin uudestaan perestroikan aikana 1980-luvun lopussa ja se jatkoi toimintaansa Venäjällä myös Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen. Ryhmä hajotettiin moskovalaisen tuomioistuimen päätöksellä tammikuussa 2023.

## Puheenjohtajat
*Juri Orlov 1976–1982
*Larisa Bogoraz 1989–1994
*Kronid Ljubarski 1994–1996
*Ljudmila Aleksejeva 1996–2018
*jaettu puheenjohtajuus 2019–

## Katso myös
*Peruskirja 77

## Lähteet
James Coburnin filmografia

Tämä on yhdysvaltalaisen näyttelijän **[[James Coburn]]in filmografia**.

## Elokuvat

Lähde: 

## Lähteet
Melodi Grand Prix 1979

**Melodi Grand Prix 1979** oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 1979 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin 331 kappaletta. Niistä kahdeksan valittiin karsinnan finaaliin. Karsinnan finaali pidettiin 10. helmikuuta Norjan yleisradioyhtiö NRK:n studiossa Oslossa. Voittajan valitsi yhdeksänhenkinen musiikin asiantuntijoista koostunut raati, jonka jäsenistä kukin antoi viidelle suosikilleen pisteitä kaavalla 5-4-3-2-1. Kilpailun voitti Anita Skorgan kappaleella ”Oliver”.

## Tulos

## Lähteet
*
*
*http://natfinals.50webs.com/70s_80s/Norway1979.html

## Aiheesta muualla
*Koko karsintafinaali NRK:n sivuilla
Melodi Grand Prix 1980

**Melodi Grand Prix 1980** oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 1980 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin kutsukilpailuna, jossa kymmenen norjalaissäveltäjää kutsuttiin säveltämään kappale kilpailuun. Kilpailu pidettiin 22. maaliskuuta Norjan yleisradioyhtiö NRK:n studiossa Oslossa. Voittajan valitsi yhdeksänhenkinen musiikin asiantuntijoista koostunut raati. Kilpailu päättyi tasapeliin duon Sverre Kjelsberg & Mattis Hætta esittämän kappaleen ”Sámiid ædnan” ja  yhtyeen Åge Aleksandersen & Sambandet esittämän kappaleen ”Bjørnen sover” välillä, joten näiden kahden välillä järjestettiin uusintaäänestys, jossa voittajaksi äänestettiin Sverre Kjelsberg & Mattis Hætta.

## Tulos
### Ensimmäinen kierros

### Toinen kierros

## Lähteet
*
*
*http://natfinals.50webs.com/70s_80s/Norway1980.html

## Aiheesta muualla
*Koko karsintafinaali NRK:n sivuilla
Kosivin maalatun keramiikan perinne

**Kosivin maalattu keramiikka** on käsityöperinne, joka syntyi ukrainalaisessa Kosivin kaupungissa 1700-luvulla ja saavutti kukoistuskautensa 1800-luvun puolivälissä. Sille ovat tyypillisiä vihreäkeltaiset keramiikkaesineet, kuten astiat, juhlatavarat, lelut ja koristelaatat.

Vuonna 2019 Kosivin maalattu keramiikka lisättiin Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloihin. Se on suosittua arkikäytössä Kosivin ympäristössä ja vahvistaa osaltaan paikallista kulttuuri-identiteettiä.

## Tekniikka

Kosivin keramiikka valmistetaan paikallisesta harmaasta savesta ja pinnoitetaan kermanvalkoisella savella. Ennen raakapolttoa esineiden pintaan raaputetaan metallitikulla koristeita ja polton jälkeen ne maalataan metallioksidipohjaisilla väriaineilla – perinteisesti vain vihreällä ja keltaisella mutta joskus myös pienellä määrällä koboltinsinistä. Lasittamisen aikana vihreä väriaine leviää samaan tapaan kuin märkä akvarelliväri. Keramiikan näyttävin piirre ovat figuratiiviset kuva-aiheet, jotka tulevat hutsulien historiasta, elämästä, kansanperinteestä, uskomuksista ja tavoista sekä Kosivin alueen luonnosta.

Kosivilaiset keramiikkataiteilijat työskentelevät pienissä, perheiden tai muutaman käsityöläisen omistamissa verstaissa. Kosivin ammattikorkeakoulun taidekeramiikan osasto ylläpitää paikallista keramiikkaosaamista ja varmistaa sen siirtymisen sukupolvelta toiselle.

## Lähteet
Tauno Kivimäki

**Tauno Johannes Kivimäki** (14. toukokuuta 1917 Salo – 2002) oli suomalainen tekstiili- ja vaatetusalan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1970.

Kivimäki oli juoksupoikana ''Uuden Auran'' toimituksessa ja sitten töissä Salon posti- ja lennätinkonttorissa. Sotien jälkeen hän perusti Saloon kala- ja vihannesalan tukkukaupan vuonna 1945. Vaimonsa Maria Bakajevin kanssa hän aloitti tekstiilien torimyynnin. 1950-luvulla Kivimäki perusti naistenvaateompelimon ja naistenvaatteiden ja asusteiden myymälän. Kaupparekisteriin Kivimäen perustuma Toiminimi Salon Neulomo merkittiin vuonna 1957 ja tuotemerkki Salonne rekisteröitiin vuonna 1958. Salon Neulomossa työskenteli parhaimmillaan satakunta työntekijää ja tuotteita myytiin yli sataan vaateliikkeeseen ympäri maata. Liike oli 1960-luvulla Salon suurimpia veronmaksajia. Tekstiilialan halpatuonti 1980-luvun lopulla johti kuitenkin Salon Neulomon vararikkoon 1990-luvun alussa. Vuonna 1982 Kivimäki tuomittiin sakkoihin veropetoksista.

Kivimäki osallistui sekä talvi- että jatkosotaan ja oli sotien jälkeen mukana reserviupseeritoiminnassa niin paikallisesti kuin valtakunnallisestikin ja oli vapaaehtoisen maanpuolustustyön johtohenkilöitä. Hän oli myös aktiivinen Salon seudun järjestö- ja urheilutoiminnassa ja tunnettiin lahjoittajana. Hän myös viljeli maatiloja Halikossa ja Kiskossa.

## Lähteet
Filip Warén

**Filip Nathanael Warén** (26. maaliskuuta 1864 Suonenjoki – 27. marraskuuta 1901 Pori) oli suomalainen filosofian maisteri, toimittaja ja taloudenhoitaja. Hän oli jäsenenä ''Päivälehden'' ensimmäisessä toimituksessa.

Filip Warénin vanhemmat olivat kirkkoherra, rovasti Johan Warén (1827–1883) ja Adolfina Maria Aschan (k. 1914). Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1882 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1890.

Filip Warén tuli toimittajaksi vuonna 1889 perustettuun *Päivälehteen*. Hän toimi myös ylioppilaskunnan taloudenhoitajana ja oli pikakirjoittajana ja pikakirjoituskanslian päällikkönä kirkolliskokouksissa ja useilla säätyvaltiopäivillä pappis- ja talonpoikaissäädyissä. Vuonna 1895 Warén muutti Poriin, jossa hän toimitti ja julkaisi ''Sanomia Porista'' -lehteä kahden vuoden ajan ja oli sitten kesästä 1899 lähtien ''Satakunta''-lehdessä toimittajana ja väliaikaisesti vastaavana toimittajana. Warén oli muutamia vuosia myös Porin lääninsairaalan taloudenhoitajana ja opetti pikakirjoitusta Porin kauppaopistossa.

Filip Warén oli naimisissa vuodesta 1897 Matilda Wilhelmina Björkmanin kanssa. Filip Warenin veljiä olivat Turkin sotaan upseerina osallistunut Johannes Immanuel (Jussi) Warén (1853–1912), Jyväskylän ja Salon piirilääkäri Eliel Jonathan Warén (1854–1928), Tohmajärven kirkkoherra Teofil Gideon Warén (1859–1914), Nilsiän kirkkoherra Gustaf Adolf Walveranta, ent. Warén (1861–1938), Mikkelin piirilääkäri Aron Josef Warén (1867–1933), torpparikysymystä tutkinut maisteri Aksel Wilhelm Warén (1869–1899) ja toimistosihteeri, maisteri Paavo Filemon Warén (1872–1933).

## Lähteet
Mojmír II

**Mojmír II** (k. 906) oli suur-Määrin neljäs ja viimeinen hallitsija 894–906.

Mojmírin isä, Svatopluk, oli valloittanut laajoja alueita Keski-Euroopassa valtakautensa aikana. Hänen kuolemansa aiheutti kriisin, jossa myös Mojmírin nuorempi veli pyrki suur-Määrin hallitsijaksi. Mojmír voitti valtaistuimen, mutta Böömin ja Serbien alueet kapinoivat onnistuneesti määrien valtaa vastaan. Mojmír pyrkikin pitkään valtaamaan nämä alueeet takaisin. Tässä hän sai apua Keski-Eurooppaan juuri saapuneilta unkarilaisilta.

Valtakautensa alun vaikeuksitta huolimatta paavi Johannes IX nimitti suur-Määriin uuden arkkipiispan vuonna 898. Tämä vei Määrin lähemmäksi katolista kirkkoa ordotoksisen sijaan.

Suhteet unkarilaisiin muuttuivat huonommiksi 900-luvun alussa kun nämä valloittivat Pannonian. Mojmír liitoutui baijerilaisten kanssa heitä vastaan, mutta kun unkarilaiset hyökkäsivät Määriin 906, liittolaiset hävisivät katastrofaalisiesti. Mojmír, sekä suuri osa määriläisistä magnaateista kuoli luultavasti yhden heitä vastaan käydyn suuren taistelun aikana. Pian tämän jälkeen valtakunta hajosi ja sen alueet vallattiin.

## Lähteet
Kvibergin hautausmaa

**Kvibergin hautausmaa** () on ruotsalaiskaupunki Göteborgin itäosassa sijaitseva hautausmaa, joka on vihitty käyttöön 27.&nbsp;lokakuuta 1935. Se on Göteborgin suurin ja yksi koko Pohjois-Euroopan suurimmista hautausmaista. 130 hehtaarin laajuinen alue käsittää yli 24&nbsp;000 hautaa.

Nykyisen hautausmaan paikalla toimi aikoinaan Göteborgin ensimmäinen lentokenttä.

## Kappelit ja krematorio

Hautausmaalla on kaksi 1950-luvulla valmistunutta, toisiinsa kiinni rakennettua kappelia. Arkkitehtien Gunnar Asplundin ja Sven Ivar Lindin suunnittelema Pyhän Olavin kappeli (*Sankt Olofs kapell*) on peräisin vuodelta 1951. Sen jatkeena on Lindin suunnittelema Pyhän Sigfridin kappeli (*Sankt Sigfrids kapell*), joka on rakennettu 1957. Kappelikokonaisuus on kulttuurihistoriallisesti arvokas, ja se on suojeltu Riksantikvarieämbetetin päätöksellä.

Hautausmaan ensimmäisen, vuonna 1935 valmistuneen Pyhän Ristin kappelin (*Helga Korsets kapell*) suunnitteli arkkitehti R. O. Svensson. Rakennus muutettiin krematorioksi 1990-luvun lopussa, ja sitä on laajennettu uudisosalla vuonna 2017. Hautausmaan alkuperäinen krematorio sijaitsi Pyhän Olavin kappelin yhteydessä, mutta sen käyttö lopetettiin vuonna 1996 tapahtuneen tulipalon jälkeen.

## Brittiläiset sankarihaudat
Kvibergin hautausmaalle on vuonna 1961 perustettu Brittiläisen kansainyhteisön sankarihauta-alue, johon on haudattu ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa kaatuneita. Sankarivainajia on yhteensä 66, ja lähes kaikki heistä on siirretty Kvibergiin muilta hautausmailta.

## Hautausmaalle haudattuja
* Sten Branzell (1893–1959), ruotsalainen arkkitehti
* Georg Henriksson (1901–1963), suomalainen arkkitehti
* Torgny Segerstedt (1876–1945), ruotsalainen lehtimies ja uskonnonhistorian tutkija
* Agne Simonsson (1935–2020), ruotsalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja

## Kuvia hautausmaalta

Tiedosto:Kviberg 8, den 5 sept 2005..JPG|Brittiläisiä sankarihautoja.
Tiedosto:Ett konstverk av Torolf Engström, minneslunden på Kviberg den 7 september 2005..JPG|Muistolehto.
Tiedosto:Karelenmonumentet på Kvibergs kyrkogård den 7 september 2005..JPG|Kaksikielinen Karjalaan jääneiden muistomerkki.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kvibergin hautausmaan opaskartta
Martti Brandt

**Martti Brandt** (17. syyskuuta 1939 Viipuri – 29. marraskuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen lehtivalokuvaaja.

Martti Brandt joutui Viipurista evakkoon kahden kuukauden ikäisenä Helsingin alueelle, jossa nuorena miehenä aloitti sähköasentajan oppilaana VR:n Pasilan konepajalla. Sähköstä ei tullut Martti Brandtin ammattia, kun valokuvaus kiinnosti enemmän. Hän pääsikin kesäkuvaajaksi *[[Uusi Suomi|Uuteen Suomeen]]* vuonna 1957, siellä hän toimi vuoteen 1962 saakka. Tämän jälkeen hän siirtyi *[[Apu (lehti) | Apu-lehteen]]*, jossa pääsi tekemään kuvareportaaseja niin koti- kuin ulkomaillakin. *Avussa* hän työskenteli vuoteen 1994 saakka.
Martti Brandt on lahjoittanut 130&nbsp;000 kuvan negatiivikokoelman Suomen valokuvataiteen museolle.

## Kirjoja
* *Martti Brandt, lehtikuvia 1957–1994*, 
* *Tarinoita kuvien takana 2010*, 
* *Suomi lehtikuvin 1947–1977 : Suomen lehtikuvaajat ry:n 30-vuotisjuhlakirja* (työryhmän jäsenenä), 

## Palkintoja
Vuoden lehtikuva-kilpailun voittaja 1965 ja 1974. Valokuvataiteen valtionpalkinto vuonna 1979 ja Patricia Seppälän säätiön kuvajournalistipalkinto vuonna 2011.

## Lähteet
Chilen presidentinvaalit 2021

**Chilen vuoden 2021 presidentinvaalit** pidettiin ensimmäisen kierroksen osalta 21. marraskuuta ja toisen kierroksen osalta 19. joulukuuta. Vaalit voitti vasemmistolainen Gabriel Boric, josta tuli maan historian nuorin presidentti.

Presidentinvaalien ensimmäisen kierroksen yhteydessä pidettiin myös kansalliskongressinvaalit.

## Tausta ja ehdokasasettelu
Perustuslain mukaan presidentiksi voidaan valita sellainen ehdokas, joka täyttää seuraavat ehdot:

* Vähintään 35-vuotias
* Syntyperäinen Chilen kansalainen tai ulkomailla tällaiselle syntynyt lapsi
* Äänioikeutettu

Ehdokkaan tulee saada vähintään 50 % annetuista äänistä. Mikäli näin ei käy ensimmäisellä kierroksella, järjestetään toinen kierros kahden ensimmäisellä kirroksella parhaiten selvityneiden välillä.

Yhteensä vaaleissa oli seitsemän ehdokasta:

## Tulokset

Boric vannoi virkavalansa 11. maaliskuuta 2022.

## Lähteet
Luettelo kielistä äidinkielenään puhuvien lukumäärän mukaan

Tämä on **luettelo kielistä kieltä äidinkielenään puhuvien määrän perusteella**. Luetteloon sisältyvät ainoastaan kielet, joita puhuu yli miljoona ihmistä.

## Puhutuimmat äidinkielet väestön mukaan

## Puhutuimmat äidinkielet maailmassa prosenttiosuuden mukaan

## Katso myös
*Luettelo kielistä puhujamäärän perusteella

## Lähteet
E. O. Sjöberg

**Edward Oskar Sjöberg** (10. huhtikuuta 1861 Oulu – 23. helmikuuta 1908 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja Päivälehden ensimmäisen toimituksen jäsen.

Sjöbergin vanhemmat olivat luotsivanhin Johan Sjöberg ja Anna Elisabet Schroderus. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun ruotsalaisesta lyseosta 1879 ja opiskeli sitten matematiikkaa Helsingin yliopistossa.

Sjöberg aloitti lehtimiehen uransa jo opiskeluaikanaan. Hän oli toimittajana Morgonbladet-lehdessä ja sitten toimitussihteerinä ruotsinkielisessä mutta suomenmielisessä Finland-lehdessä aina vuoteen 1889 saakka. Sjöberg toimi sitten vuonna 1889 perustetun Päivälehden toimitussihteerinä ja oli työssä lehdessä kymmenkunta vuotta. Sortovuosien aikana Sjöberg joutui siirtymään muutamaksi vuodeksi toiselle alalle ja hän oli työssä F. Swanljungin liike- ja asianajokonttorissa. Vuonna 1904 hän palasi lehtialalle ja ryhtyi Kuopioon perustetun nuorsuomalaisen Pohjois-Savo-lehden päätoimittajaksi. Kun tämä lehti lopetettiin kannattamattomana vuonna 1907 Sjöberg palasi Helsinkiin. Hän sai 1908 paikan Suomalainen Kansa-lehden toimituksessa, mutta sairastui pian sen jälkeen ja kuoli helmikuussa 1908 sairaalassa.

Sjöberg oli naimisissa vuodesta 1900 Maria (Maikki) Josefina Kreanderin kanssa.

## Lähteet
Lauri Haapa

**Lauri Johannes Haapa** (12. kesäkuuta 1889 Hämeenlinna – 30. joulukuuta 1961) oli suomalainen toimittaja ja pakinoitsija.

Lauri Haapa pääsi ylioppilaaksi 1908 Hämeenlinnan klassillisesta lyseosta. Lehtimiehen uransa hän aloitti saman vuoden syksyllä ''Hämeen Sanomat'' -lehden toimituksessa. Haapa oli sitten ''Aamulehden'' toimittajana Tampereella 1909–1920 ja sen jälkeen STT:n Tampereen toimiston hoitajana vuoden 1920 lopulle saakka. Hän oli *Hämeen Sanomat* -lehden toimittajana 10 vuoden ajan ja vuodesta 1935 alkaen ''Riihimäen Sanomien'' toimitussihteerinä. Haapa kirjoitti *Aamulehteen* ja *Hämeen Sanomiin* pakinoita nimimerkillä *Taneli*. Hän osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten joukoissa ja oli Tampereella muun muassa Suomalaisen Klubin sihteerinä.

Lauri Haapa oli naimisissa Aura Emilia Nyholmin kanssa. Heidän poikansa oli teologi ja apulaisprofessori Esko Haapa.

## Julkaisuja
* *Riihimäen kauppaseura r.y. 25-vuotiskertomus*. Riihimäen kauppaseura, Riihimäki 1947

## Lähteet
Carl Erik Estlander

**Carl Erik (Ce) Johannes Estlander** (22. helmikuuta 1927 Helsinki – 15. tammikuuta 2016) oli suomalainen diplomiekonomi ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1984.

Estlander kirjoitti ylioppilaaksi Vasa svenska lyceumista vuonna 1947 ja valmistui diplomiekonomiksi Åbo Akademin kauppakorkeakoulusta vuonna 1949. Hän siirtyi Viialan Viila Oy:n vientipäälliköksi ja sitten Tradexiin ja kaksi vuotta myöhemmin Transaco Oy:n palvelukseen. Vuonna 1956 Estlander siirtyi Axel von Knorringin Teknillisen Toimiston toimistopäälliköksi. Hänestä tuli Knorring Oy Ab:n toimitusjohtajan sijainen ja vuonna 1969 hän siirtyi toimitusjohtajaksi, jota tehtävää hän hoiti eläkkeelle siirtymiseensä asti vuonna 1987.

Estlanderilla oli johtava asema Suomalais-unkarilaisessa kauppakamarissa, Teknisen Kaupan Liitto ry:ssä ja Helsingin kauppakamarissa. Hän toimi myös Ritarihuoneen hallituksen ja Helsingin Ruotsalaisen Klubin puheenjohtajana ja Ruotsalaisen Kansanpuolueen keskushallituksessa. Hän oli myös mukana Samfundet Folkhälsanissa ja toimi lopulta 1990-luvulla sen talousneuvoston puheenjohtajana ja Svenska litteratursällskapet i Finlandin hallituksen jäsenenä.

## Lähteet
Elsi Sloan

**Elsi Sloan** (s. 2000) on suomalainen näyttelijä ja muusikko. Hän on näytellyt pääroolin televisiosarjassa *[[Outo kesä]]* (2022) ja samana vuonna ensi-iltansa saaneessa elokuvassa *[[Sydänpeto]]*. Hän on myös julkaissut artpop-henkistä musiikkia vuodesta 2018 asti. Sloanin ensimmäinen kokopitkä albumi *[[Pakko muuttua]]* julkaistiin 24. helmikuuta 2023.

Musiikin ja näyttelijäntyön lisäksi Sloan on tunnettu aktivismistaan. Hän on mukana Elokapinassa ja käsittelee musiikissaan ilmastonmuutoksen ja ilmastoahdistuksen teemoja. *Pakko muuttua* -albumin kappaleet kertovat myös antikapitalismista ja polyamoriasta.

Sloan on opiskellut Kallion ilmaisutaidon lukiossa ja vuodesta 2021 alkaen näyttelijäntyötä Tampereen yliopistossa. Hänellä on isänsä puolelta yhdysvaltalaiset sukujuuret.

Sloan sai syksyllä 2025 Helsingin käräjäoikeudessa syytteen niskottelusta poliisia vastaan ja haitanteosta osallistuttuaan 9. kesäkuuta 2025 Elokapinan mielenosoitukseen Helsingissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut 1928

Suomen Uimaliitto järjesti mestaruuskilpailut yhdessä osassa Porissa 17.-19.8.1928. Kisat järjestettiin Amsterdamin olympialaisten jälkeen, joissa Suomea olivat edustaneet yksi uimahyppymiehemme ja yksi uimahyppynaisemme sekä naisuimari.

## Miehet

### '''100 m vapaauinti'''







### '''400 m vapaauinti'''







### '''1 000 m vapaauinti'''







### '''100 m selkäuinti'''







### '''200 m rintauinti'''







### '''4 x 200 m vapaauintiviesti'''







### '''Suorat kerroshypyt'''







### '''Vaihtelevat kerroshypyt'''







## Naiset

### '''100 m vapaauinti'''







### '''400 m vapaauinti'''







### '''200 m rintauinti'''







### '''4 x 100 m vapaauintiviesti'''







### '''Suorat kerroshypyt'''







## Lähteet

* 
* 
*
Leicester Square

**Leicester Square** on aukio Lontoon West Endin alueella, Westminsterin kaupunginosassa. Aukiolla on puisto, jossa on muun muassa Charles Chaplinin kulkurihahmon, Harry Potterin, Maija Poppasen ja Karhuherra Paddingtonin patsaat.

Leicester Squaren ympäristö on Lontoon merkittävimpiä viihteen ja kulttuurin keskittymiä. Lähistöllä on useita taidegallerioita, teattereita, elokuvateattereita sekä ravintoloita ja kahviloita.

## Lähteet
Albert Acevedo

**Albert Alejandro Acevedo Vergara** (s. 6. toukokuuta 1983 Conchalí, Chile) on chileläinen puolustajan paikalla pelaava jalkapalloilija. Hän pelaa Chilen korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa Magallanesin joukkueessa.

## Seuraura
Albert Acevedo on pelannut koko seurauransa kotimaassaan Chilessä pääosin Primera Divisióniin kuuluvissa joukkueissa. Pisimpään hän on edustanut Rancaguassa pelaavaa CD O’Higgins -seuraa, jossa hän on pelannut 12 kauden aikana 224 ottelua ja tehnyt 13 maalia. Vuoden 2022 alussa hän siirtyi sarjaporrasta alemmaksi Magallanesin seuraan, joka pelaa San Bernardon kaupungissa Santiagon metropolialueella. Hän oli auttamassa, että Magallanes nousi ensimmäisen kerran pääsarjatasolle.  

## Maajoukkueura
Albert Acevedo on pelannut kolme ottelua Chilen maajoukkueessa tekemättä yhtään maalia. Hän puki maajoukkuepaidan päälleen ensimmäisen kerran Hondurasia vastaan käydyssä ystävyysmaaottelussa 17. tammikuuta 2009.

## Lähteet
Tuula Nieminen

**Tuula Nieminen** on suomalainen lehtitoimittaja, joka toimi *[[Iltalehti|Iltalehden]]* viihdetoimituksessa julkisuuden henkilöistä kirjoittavana toimittajana vuodesta 1989 vuoteen 2010. Hän kutsuu itseään nimenomaan juorutoimittajaksi erotuksena muun muassa *[[Ilta-Sanomat|Ilta-Sanomien]]* ”seurapiiritoimittajasta” Rita Tainolasta tai *[[Anna (lehti)|Anna]]*-lehden entisestä ”hovireportterista” Teukka Joesta.

Nieminen aloitti uransa kesätoimittajana *[[Hämeen Sanomat|Hämeen Sanomissa]]* ja sen jälkeen opintojen ohessa vakituisena toimittajana *[[Hämeen Kansa]]ssa*. Nieminen valmistui Tampereen yliopistosta pääaineenaan lehdistö- ja tiedotusoppi. Hän oli 1970-luvun alussa tiedotussihteerinä Huhtamäki-yhtymän pääkonttorissa Helsingissä, josta hänet palkattiin 1973 *[[Apu (lehti)|Apu]]*-lehteen. Avusta Nieminen jatkoi Lehtimiesten *[[Jaana (lehti)|Jaana]]*-lehteen ja palasi yrityskaupan kautta takaisin A-lehtiin. Kun Jaana-lehti lopetti, Nieminen muutti 1986 Me Naiset -lehteen josta matka jatkui 1989 Iltalehteen. Nieminen teki 2000-luvun alussa, puolitoista kautta, viisi kertaa viikossa MTV3:lla ilmestynyttä Iltalehden Lööpin takana -ohjelmaa. Nieminen jatkoi juoru- ja viihdetoimittajana Iltalehdessä vuoteen 2010 saakka, sekä poikkesi pariksi vuodeksi Apu-lehden palvelukseen.

Eläkevuosina Nieminen on kirjoittanut monologeja näyttelijä Mikko Rasilalle, kirjat ystävistään missi ja malli Virpi Miettisestä (*Tuhma prinsessa*, 2017), kampaaja Risto Helinistä (*Saksitanssi*, 2022) sekä Hannu Huuskasta (*Polttava tahto*, 2016). Miettisestä hän on kirjoittanut myös näytelmän *Pikku neiti porvoolainen*, jota esitettiin Tampereen Viikinsaaren kesäteatterissa 2015. Nieminen on suomentanut Agatha Christien näytelmän *Kahvi mustana* (Black Coffee), joka sai ensi-iltansa Hämeenlinnan teatterissa 2018. Vuonna 2020 Nieminen julkaisi viimeisiä työvuosiaan 2006–2010 suorasanaisesti valottavan muistelmakirjan *Juorutoimittajan päiväkirjasta*.

## Teoksia

*Nieminen, Tuula: *Hannu Huuska Polttava tahto*. Robustos, 2016. 
* 
*Nieminen, Tuula: *Saksitanssi: Risto Helinin ihmeellinen elämä*. WSOY, 2022. .
*Nieminen, Tuula: *Juorutoimittajan päiväkirjasta*. Tammi, 2020. 

## Lähteet
*Nieminen, Tuula: *Juorutoimittajan päiväkirjasta.* Tammi, 2020.
### Viitteet
Álvaro Gestido

**Álvaro Gestido** (17. toukokuuta 1907 Montevideo, Uruguay – 18. tammikuuta 1957 Santa Clara del Olimar, Uruguay) oli uruguaylainen jalkapalloilija ja olympiavoittaja. Gestido voitti olympiakultaa Amsterdamin olympialaisissa 1928. Hän oli osana Uruguayn maajoukkuetta, kun se voitti ensimmäiset jalkapallon MM-kilpailut 1930. Hän edusti Uruguayn maajoukkuetta 26 ottelussa.

## Lähteet
Ministro Pistarinin kansainvälinen lentoasema

**Ministro Pistarinin kansainvälinen lentoasema** on toinen Argentiinan pääkaupungin Buenos Airesin lentoasemista. Lentoasema tunnetaan myös nimellä *Ezeizan lentoasema*. Toinen kaupungin lentoasemista on Jorge Newberyn lentoasema. Lentoasema on nimetty Juan Pistarinin, Peronin aikakauden julkisten töiden ministerin mukaan. Lentoasema on avattu 30. huhtikuuta 1949. 

Lentoasema sijaitsee Buenos Airesin maakunnassa noin 22 kilometriä luoteeseen Buenos Airesin keskustasta. Sitä käyttää tukikohtanaan Argentiinan kansallinen lentoyhtiö Aerolíneas Argentinas. Lentokenttää käyttää noin 9 miljoonaa matkustajaa vuodessa . Lentoaseman ICAO -koodi on SAEZ ja IATA -koodi on EZE.

Lentoasemalla on kaksi yli kolme kilometriä pitkää kiitotietä. Kiitoteiden suunnat ovat 11/29 ja 17/35.

## Lähteet
Kaoru Mitoma

**Kaoru Mitoma** (s. 20. toukokuuta 1997 Kawasaki, Kanagawa) on japanilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Brighton & Hove Albionia. Hän on pelannut Japanin A-maajoukkueessa marraskuusta 2021 alkaen.

## Seurajoukkueura

Mitoma aloitti liigauransa kotimaansa J1 Leaguessa Kawasaki Frontalen joukkueessa vuonna 2020. Tuona vuonna hän voitti liigamestaruuden ja Japanin cupin, jonka loppuottelun ainoan maalin hän teki. Ennen siirtymistään Eurooppaan elokuussa 2021 hän pelasi J1 Leaguessa 50 ottelua, joissa hän teki 21 maalia, ja Aasian Mestarien liigassa kolme ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Mitoma siirtyi Brightoniin mutta pelasi kauden 2021–2022 lainalla belgialaisessa Union SG:ssä. Hän pelasi Belgian pääsarjassa 27 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia.

Mitoma pelasi kaudella 2022–2023 Brightonissa 33 valioliigaottelua, joissa hän oli 24 kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki Valioliigassa seitsemän maalia: marraskuussa Wolverhamptonia, joulukuussa Arsenalia, tammikuussa Evertonia ja Leicesteriä, helmikuussa Bournemouthia, maaliskuussa West Hamia sekä huhtikuussa Brentfordia vastaan. Hän teki FA Cupissa neljännellä kierroksella tammikuun lopulla Liverpoolia vastaan lisäajalla 2–1-voittomaalin ja maaliskuussa voitokkaassa puolivälieräottelussa Grimsbyä vastaan yhden Brightonin viidestä maalista. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 19 valioliigaottelua, joista 15 avauskokoonpanossa. Hän teki maalin Wolverhamptonia vastaan elokuussa ja kaksi maalia Bournemouthia vastaan syyskuussa. Hän pelasi nilkka- ja selkävammojen vuoksi vuodenvaihteen jälkeen loppukauden aikana vain ksksi liigaottelua. Eurooppa-liigassa hän pelasi kuusi ottelua. Kaudella 2024–2025 hän pelasi Valioliigassa 36 ottelua, joista avauskokoonpanossa 28. Hän teki kymmenen maalia, kaikki eri otteluissa, ja antoi neljä maalisyöttöä.

## Maajoukkueura

Mitoma pelasi Japanin nuorisomaajoukkueissa. Aasian kisoissa 2018 hän pelasi kaksi ottelua ja teki yhden maalin Japanin saavuttaessa hopeaa alle 23-vuotiaiden maajoukkueilla pelatussa turnauksessa. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän pelasi Japanin neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa ja teki pronssiottelussa Meksikoa vastaan joukkueensa ainoan maalin. Hän pelasi Japanin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Omania vastaan. Qatarin MM-kilpailuissa 2022 hän tuli vaihdosta kentälle Japanin kaikissa neljässä ottelussa. Kroatiaa vastaan pelatun tappiollisen neljännesvälieräottelun päättäneessä rangaistuspotkukilpailussa hän epäonnistui maalinteossa Japanin toisena laukojana.

Mitoma on pelannut elokuun 12. päivään 2024 mennessä 27 A-maaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia: kaksi maaliskuussa 2022 MM-karsintaottelussa Australiaa vastaan sekä yhden ystävyysotteluissa kesäkuussa 2022 Paraguayta, runsas viikko myöhemmin Ghanaa, syyskuussa 2022 Yhdysvaltoja, maaliskuussa 2023 Kolumbiaa ja kesäkuussa 2023 Perua vastaan sekä yhden MM-karsintaottelussa Kiinaa vastaan syyskuussa 2024.

## Lähteet
Myrtha Garbarini

**Myrtha Garbarini** (1926 – 6. tammikuuta 2015 Buenos Aires) oli argentiinalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka oli äänialaltaan sopraano.

Garbarini aloitti lauluopintonsa 14-vuotiaana altto Lydia Kindermannin johdolla. Hän jatkoi opintojaan Kansallisessa Carlos López Buchardo -konservatoriossa. Garbarini lauloi lyyrisenä sopraanona Teatro Argentino de La Platassa ja Teatro Colónissa. Hän esiintyi muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartn, Giacomo Puccinin, Giuseppe Verdin, Christoph Willibald Gluckin, Francesco Cavallin, Luigi Cherubinin, Henry Purcellin, Joseph Haydnin, Gioacchino Rossinin, Benjamin Brittenin, Jules Massenet'n, Georges Bizet'n ja Niccolò Piccinin teoksissa. Garbarini osallistui myös argentiinalaisten oopperoiden esityksiin. Näihin kuuluivat Valdo Sciammarellan *Marianita Limeña*, Carlos López Buchardon *El sueño de alma* ja Juan José Castron *La zapatera prodigiosa*. Garbarini esiintyi paitsi lukuisissa Argentiinan kaupungeissa, myös muualla Amerikan mantereella ja Euroopassa eri näyttämöillä ja festivaaleilla.

Garbarini lauloi myös kamarimusiikkia. Suurista kuoroteoksista hänen ohjelmistoonsa kuuluivat esimerkiksi Johann Sebastian Bachin *[[Johannes-passio]]*, *[[Matteus-passio]]* ja *[[H-mollimessu]]*, Joseph Haydnin *[[Luominen (oratorio)|Luominen]]*, Georg Friedrich Händelin *[[Messias-oratorio]]*, Johannes Brahmsin *[[Saksalainen sielunmessu]]*, Gabriel Faurén *[[Requiem (Fauré)|Requiem]]*, Wolfgang Amadeus Mozartin *[[Requiem (Mozart)|Requiem]]*, Ludwig van Beethovenin *[[Missa Solemnis]]* ja *[[Sinfonia nro 9 (Beethoven)|Sinfonia nro 9]]* sekä Giovanni Battista Pergolesin *[[Stabat Mater (Pergolesi)|Stabat Mater]]*.

Garbarini sai Buenos Airesin kaupungin kunnallisen musiikkipalkinnon ja kriitikkopalkinnon. Hän oli mukana perustamassa kamarioopperaa (*Opera de Cámara*) Teatro Colóniin. Garbarini teki opetustyötä Kansallisessa Carlos López Buchardo -konservatoriossa, Teatro Colónin omassa oppilaitoksessa (*Instituto Superior de Arte del Teatro Colón*) ja Centro altos estudios musicales Franz Lisztissä. Hän istui useiden kansainvälisten kilpailujen tuomaristojen jäsenenä.

## Lähteet
Santos Urdinarán

**Santos Urdinarán** (30. maaliskuuta 1900 Montevideo, Uruguay – 14. heinäkuuta 1979 Montevideo, Uruguay) oli uruguaylainen jalkapalloilija ja olympiavoittaja. Urdinarán voitti olympiakultaa Pariisin olympialaisissa 1924 ja Amsterdamin olympialaisissa 1928. Hän oli osana Uruguayn maajoukkuetta, kun se voitti ensimmäiset jalkapallon MM-kilpailut 1930. Hän edusti Uruguayn maajoukkuetta 22 ottelun verran tehden niissä kaksi maalia.

## Lähteet
The Pale Blue Eye

**The Pale Blue Eye** on Scott Cooperin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen mysteerielokuva vuodelta 2022. Se perustuu Louis Bayardin samannimiseen romaaniin vuodelta 2003. Elokuvan päärooleissa ovat Christian Bale, Harry Melling, Gillian Anderson, Lucy Boynton, Charlotte Gainsbourg, Toby Jones, Harry Lawtey, Simon McBurney, Timothy Spall ja Robert Duvall. Elokuva sijoittuu vuoteen 1830 ja kertoo etsivä Augustus Landorista (Bale), joka tutkii murhien sarjaa Yhdysvaltojen asevoimien sotilasakatemiassa West Pointissa. Häntä avustaa nuori kadetti Edgar Allan Poe (Melling).

*The Pale Blue Eye* sai ensi-iltansa 23. joulukuuta 2022, jonka jälkeen se julkaistiin Netflixissä 6. tammikuuta 2023.

## Rooleissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''The Pale Blue Eye'' Netflixissä
*
Juan María Solare

**Juan María Solare** (s. 11. elokuuta 1966 Buenos Aires) on Saksaan asettunut argentiinalainen säveltäjä ja pianisti.

Solare opiskeli Buenos Airesissa pianonsoittoa María Teresa Criscuolon ja Perla Brúgolan johdolla. Orkesterinjohdon opetusta hän sai Mario Benzecrylta ja sävellysopetusta Fermina Casanovalta, Valdo Sciammarellalta sekä Juan Carlos Zorzilta. Lisäksi Solare sai musiikkianalyysissä yksityisopetusta Francisco Kröpfliltä. Hän valmistui pianonsoiton opettajana (1989) ja sävellysopettajana (1993) Argentiinan kansallisesta musiikkikonservatoriosta. Lähdettyään Saksaan Solare suoritti Johannes Fritschin johdolla opiskelemisen jälkeen sävellysdiplominsa Kölnin musiikki- ja tanssiyliopistossa. Hän opiskeli myös elektronista musiikkia, ja hänen opettajiaan Kölnissä olivat Fritschin lisäksi Clarence Barlow, Hans Ulrich Humpert ja Mauricio Kagel. Stuttgartissa Solare opiskeli Kölnissä tekemiensä opintojen välissä Helmut Lachenmannin johdolla lokakuusta 1997 helmikuuhun 1999. Hän osallistui toistuvasti Darmstadtin kurseille opettajinaan Brian Ferneyhough ja Bernhard Wambach.

Solare on pitänyt pianoresitaaleja ja esiintynyt kamarimusiikkikonserteissa lukuisissa eri maissa. Myös hänen sävellyksiään on esitetty monissa maissa. Hän on saanut työllään useita palkintoja, muun muassa ensimmäisen palkinnon Promociones Musicales de la Argentinan vuosittaisessa sävellyskilpailussa jousikvartetostaan *Demeter* vuonna 1990. Solare on ollut musiikkillaan edustettuna UNESCO:n Kansainvälisessä säveltäjärostrumissa. Hän on tuotannossaan yhdistellyt Astor Piazzollan jälkeisen tangon ja nykytaidemusiikin vaikutteita. Hänen teostensa joukossa on elektroakustista musiikkia. Monilla levyillä on julkaistu Solaren teoksia.

Solare opetti vuosina 1986–1993 harmoniaa, kontrapunktia ja muita oppiaineita Tandilin konservatoriossa. Tammikuussa 2002 hän aloitti pianonsoiton opettamisen Bremenin taideyliopistossa. Solare on opettanut siellä myös sävellystä ja sovitusta. Hän on tehnyt opetustyötä lisäksi Bremenin yliopistossa ja Bremenin Jacobs-yliopistossa. Lokakuussa 2002 hän alkoi johtaa Bremenin yliopistossa tangoon omistautunutta kamarimusiikkikokoonpanoa. Solare on työskennellyt monissa lehdissä artikkelien kirjoittajana, kolumnistina ja kirjeenvaihtajana. Shakista hän kirjoitti espanjalaiseen *[[Jaque]]*-lehteen. Solare on lisäksi tuottanut radio-ohjelmia.

## Lähteet
Tegnérlunden

**Tegnérlunden** on Tukholmassa Vasastadenin ja Norrmalmin rajalla Tegnérgatanin varrella sijaitseva puisto. Siellä on muun muassa vanhoja puita, kirjailijapatsaita, mutkittelevia kävelypolkuja sekä leikkipaikka lapsille. Puisto perustettiin 1890-luvulla.

Astrid Lindgrenin lastenkirjan *[[Mio, poikani Mio]]n* ruotsinkielisessä versiossa tarina alkaa Tegnérlundenista.
## Kuvia

Strindberg eldh.png|Carl Eldhin August Strindberg -patsas. Strindbergin viimeinen koti oli lähellä Tegnérlundenia Drottninggatan 85:n Blå tornetissa.
Astrid lindgren skulptur.png|Astrid Lindgrenin muistomerkki. Majalisa Alexandersson, 1996.
Tegnérlunden 5.jpg|Tegnérlunden 5:ssä toimii yksityinen lukio Enskilda gymnasiet.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Christina Nielsen (kilpa-autoilija)

**Christina Nielsen** (s. 10. tammikuuta 1992) on tanskalainen autourheilija.

## Ura
Nielsen aloitti kilpailun Formula 4 -luokassa ADAC Formel Masters -sarjassa vuonna 2010. Hän on voittanut IMSA Sportscar Championship -sarjan GTD-luokassa vuosina 2016 ja 2017. Hän on voittanut Nürburgringin 24 tunnin ajon vuonna 2021 SP8-luokassa. Nielsen on osallistunut Le Mansin 24 tunnin ajoihin vuosina 2016, 2017 ja 2018 LM GTE Am -luokassa.

## Tulokset
### IMSA SportsCar Championship tulokset

### Nürburgringin 24 tunnin ajon tulokset

## Lähteet
Jumalan laupeuden kuva

**Jumalan laupeuden kuva**, tai **"Jeesus, luotan sinuun!" -kuva** on Jeesuksen kuvatyyppi, jossa toinen käsivarsi on kohotettu siunaukseen, kun taas toinen koskettaa rintaa sydämen kohdalta, mistä tulee kaksi valonsädettä, punainen ja valkoinen.
Se on peräisin pyhän Faustyna Kowalskan ilmestyksestä. Kowalska kirjoitti kuuluisan Päiväkirjan (*Dzienniczek*, ei suomennettu) saamistaan näyistä, joissa Jeesus kertoi äärettömästä laupeudestaan suurimpiakin syntisiä kohtaan. Jeesus käski myös maalauttamaan kuvan, jossa olisi teksti ”Jeesus, luotan sinuun” (*Jezu ufam Tobie*). Tämä kuva ja Jumalan laupeuden hartauteen liittyvät rukoukset, kuten Jumalan laupeuden novena ja siihen liittyvä Jumalan laupeuden ruusukko, Jumalan laupeuden litania (*Päiväkirja*, 949) ja rukous syntisten kääntymyksen puolesta: *Oi veri ja vesi, joka purkautui Jeesuksen sydämestä laupeuden lähteenä meille, minä luotan sinuun.* (*Päiväkirja*, 186), levisivät pian ympäri Puolaa ja koko maailmaa. Faustyna Kowalska kuoli juuri ennen toista maailmansotaa.

Alkuperäisen kuvan on maalannut Eugeniusz Kazimirowski Vilnassa 1934.

## Katso myös
*C’est la confiance

## Lähteet

* Faustina Kowalska: *Diary: Divine Mercy in My Soul*, 2003  (digitoitu teos)
* Gaskell, Ivan (2009): *[https://nrs.harvard.edu/urn-3:HUL.InstRepos:4263741 Jesus Christ as the divine mercy by Eugeniusz Kazimirowski: the most influential Polish painting of the Twentieth Century?]*, Ars: časopis Ústavu dejín umenia Slovenskej akadémie vied / Journal of the Institute of Art History of Slovak Academy of Sciences, 42 (1): 81–91
State Farm Stadium

**State Farm Stadium** on urheilustadion Glendalessa, Arizonassa. Pääsääntöisesti se toimii NFL-joukkue Arizona Cardinalsin kotistadionina.

Stadionin rakennustyöt aloitettiin heinäkuussa 2003. Ensimmäinen ottelu stadionilla pelattiin 12. elokuuta 2006, kun Cardinals kohtasi harjoitusottelussa Pittsburgh Steelersin. Jalkapallo-otteluissa stadionille mahtuu 63&nbsp;400 katsojaa. Stadionilla on pelattu kaksi Super Bowlia: Super Bowl XLII (2008) ja Super Bowl XLIX (2015). Lisäksi sillä pelataan alustavasti vuoden 2023 Super Bowl LVII.

## Lähteet
Mandelkubb

**Mandelkubb** on perinteinen ruotsalainen karvasmantelikeksi. Mandelkubb on helppo leipoa. Keksejä valmistetaan murskaamalla ja sekoittamalla mantelit jauhojen, sokerin, kananmunien ja nostatusaineiden kanssa. Keksit tarjoillaan yleensä kahvin kanssa.

## Lähteet
Kahvikakku

**Kahvikakku** eli **kuivakakku** on makea ja rasvainen leivonnainen, jota tarjotaan viipaleina tyypillisesti kahvin kanssa. 

Suomessa perinteisiin kahvikakkuihin kuuluu muun muassa tiikerikakku, piimäkakku, taatelikakku, hedelmäkakku ja maustekakku.  

Taikinan perusainekset ovat leivinjauhe, rasva, sokeri, kananmuna ja vehnäjauho.  Kahvikakut ovat pitkulaisia, pyöreitä tai sydämen tai O-kirjaimen muotoisia, ja saavat muotonsa vuoasta, jossa ne paistetaan. Vuoka on perinteisesti tehty pellistä, nykyisin joskus myös silikonista.

Myös Yhdysvalloissa kahvikakut tyypillisesti maustetaan mausteilla kuten kanelilla tai hedelmällä. Kakku saapui Yhdysvaltoihin saksalaisten uudisasukkaiden mukana.  

## Katso myös
* suklaakakku
* jäätelökakku
* sifonkikakku
* sitruunapulla

## Lähteet
Edin Terzić

**Edin Terzić** (s. 30. lokakuuta 1982) on saksalais-kroatialainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä. Hän suoritti Englannissa myös UEFA:n valmentajatutkinnon vuonna 2018. Joulukuussa 2020 hän nousi Favren potkujen jälkeen Dortmundin päävalmentajaksi kauden loppuun ulottuvalla sopimuksella. Tämä ei menestykseen Terzićin alaisuudessa vaikuttanut, vaan hän johdatti joukkueen kauden päätteeksi Saksan cupin mestariksi. Rosen saatua kauden jälkeen potkut, Dortmund palkkasi Terzćin päävalmentajaksi vuoteen 2025 ulottuvalla sopimuksella. Terzić ja Dortmund lopettivat yhteistyön Terzićin pyynnöstä kesällä 2024.

## Meriitit

* Saksan cup: 2021

## Lähteet
Kolhon työväentalo Vaihtola

**Kolhon työväentalo Vaihtola** on Mänttä-Vilppulan kaupungin Kolhon kylässä sijaitseva entinen työväentalo, joka on nykyään (2023) yksityisomistuksessa. Vuoden 2009 kuntaliitokseen saakka Kolho kuului Vilppulan kuntaan. 

## Historiaa
Kolhon työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906 nimellä Vesi-Keuruun työväenyhdistys. Vuonna 1912 nimeksi vaihdettiin Kolhon työväenyhdistys Kehitys. Jo perustamisvuonna valmistui yhdistyksen ensimmäinen työväentalo Lehmisaareen. Uusi, suurempi talo rakennettiin nykyiselle paikalleen Kaarelaan vuonna 1928, ja sen nimeksi tuli Vaihtola. Erikoista uuden talon rakennuksessa oli se, että sen rakensi Kolhon Höyrysaha OY. Kuvioon liittyi sopimus maanvaihdosta sahan kanssa, kun yhtiöllä oli tarvetta laajentaa.

Yhdistys ajautui taloudellisiin vaikeuksiin ja joutui myymään talonsa Serlachius Oy:lle vuonna 1963. Talo jäi hoitamattomaksi ja rappeutui pahoin, mutta yhdistys osti sen takaisin vuonna 1978 ja kunnosti sen. Korjauksissa kesti lähes 10 vuotta. Varoja peruskorjaukseen kerättiin lahjoituksilla, keräyksillä ja bingoa järjestämällä, ja työt tehtiin talkoovoimin. Sittemmin talo on päätynyt yksityisomistukseen.

## Rakennus
Talo on rankorakenteinen, lautavuorattu ja punaiseksi maalattu. Kate on huopaa, sisäkatto vuorattu pinkopahvilla ja ravintolan katto paneloitu. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen ja yhden huoneen ja keittiön asunto. 

## Toimintaa työväentalolla
Talossa on ollut poliittisen ja yhdistystoiminnan lisäksi muun muassa urheilutoimintaa, siellä on toiminut kirjasto ja elokuvateatteri sekä torvisoittokunta, näytelmä- ja puhekerhot ynnä muuta. 1980-luvun alussa talon toiminnoiksi mainittiin kokoukset, tanssit, bingo ja juhlat.

## Lähteet
Kengurunkoiso

**Kengurunkoiso** (*Solanum laciniatum*) on marjakoisojen (*Solanum*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta pensas, joka voi kasvaa korkeimmillaan noin kolme metriä korkeaksi. Sen hedelmät ovat oranssinkeltaisia, monisiemenisiä, munanmuotoisia sekä pituudeltaan noin 3 cm ja halkaisijaltaan noin 2,5 cm. Kengurunkoiso muistuttaa suuresti *[[Solanum aviculare]]* -lajia, ja lajit on toisinaan sekoitettu keskenään tai yhdistetty yhdeksi lajiksi. Lajit eroavat toisistaan hedelmien ja teriön liuskojen ulkonäön sekä siementen yksityiskohtien perusteella. Jotkut kasvitieteilijät pitävät kengurunkoisoa *Solanum aviculare* -lajin tetraploidisena muotona.

Kengurunkoiso kasvaa luonnossa avoimilla pensastomailla ja metsänreunoissa, yleensä alankoalueilla lähellä rannikkoa. Lajia tavataan luontaisena Australian länsi- ja eteläosissa, Tasmaniassa sekä Uuden-Seelannin Pohjoissaarella ja Chathamsaarilla.

Kengurunkoisoa kasvatetaan siitä saatavien alkaloideihin kuuluvien solasodiinin (C27H43NO2), solasoniinin (C45H73NO16) ja solamargiinin (C45H73NO15) vuoksi. Näitä alkaloideja on erityisesti kasvin lehdissä sekä hedelmissä ja niitä käytetään lääketieteellisiin tarkoituksiin. Kasvin kaikki vihreät osat kypsymättömät hedelmät mukaan lukien ovat myrkyllisiä. Täysin kypsät hedelmät ovat kuitenkin syötäviä ja niitä voi syödä sellaisenaan tai kypsennettyinä. Lämpimän tai subtrooppisen ilmaston alueilla kengurunkoisoa voi kasvattaa myös pensasaitana.

## Lähteet
* Useful Temperate Plants: ''Solanum laciniatum'' 

## Aiheesta muualla
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Solanum laciniatum'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Solanum laciniatum''
Super Bowl LVII

**Super Bowl LVII** oli järjestyksessään 57. NFL-liigan loppuottelu, jossa ratkaistiin NFL-kauden 2022 mestari. Ottelu pelattiin 12. helmikuuta 2023 Arizonan osavaltion Glendalessa. Ottelussa kohtasivat Kansas City Chiefs ja Philadelphia Eagles. Ottelun voitti Chiefs, joka voitti Eaglesin 38–35. Ottelun arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Chiefsin pelinrakentaja Patrick Mahomes.

## Kisapaikan valinta
Super Bowlin valintaprosessi muuttui vuonna 2018: ennen kaupungit hakivat mahdollisuutta järjestää Super Bowl. Uudistuksen jälkeen NFL lähestyi kaupunkeja, joilla oli tämän jälkeen oikeus hakea järjestämisoikeutta. NFL valitsi Phoenixin yksimielisesti Super Bowl LVII:n järjestäjäksi 23. maaliskuuta 2018. Kyseessä on kolmas Super Bowl samaisella stadionilla.

## Aloituskokoonpanot

Ottelun päätuomarina toimi Carl Cheffers, jolle kyseessä oli uran kolmas Super Bowl.

## Ottelu

### Pistesuoritukset

## Televisiointi
Yhdysvalloissa Super Bowlin televisiointi kiertää Foxin, NBC:n ja CBS:n välillä. Vuonna 2023 vuoro oli Foxilla. Yhdysvalloissa ottelun selosti Kevin Burkhardt ja kommentaattorina toimi Greg Olsen.

Suomessa televisiointioikeudet oli C Morella. Suomeksi ottelun selosti Mika Laurila ja kommentaattorina toimi Mikko Koikkalainen.

## Musiikkiesitykset ja puoliaikashow
Ennen ottelua kantrilaulaja Chris Stapleton esitti kansallislaulu ”The Star-Spangled Bannerin”. Kansallislaulun päättyessä perinteisen Yhdysvaltain laivaston hävittäjien ylilennon suoritti ensimmäistä pelkästään naisista koostuva lentäjäjoukko. R&B-laulaja Babyface esitti ”America the Beautifulin” ja laulaja-näyttelijä Sheryl Lee Ralph ”Lift Every Voice and Singin”.

Puoliaikaesityksen (*Apple Music Super Bowl LVII Halftime Show*) pääesiintyjä oli Rihanna.

## Lähteet
Veikko Puolanne

**Veikko Julius Puolanne**, vuoteen 1934 **Spolander** (22. heinäkuuta 1922 Kajaanin maalaiskunta – 26. toukokuuta 2006 Joensuu) oli suomalainen järjestöjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen. 

Puolanteen vanhemmat olivat osastopäällikkö Karl Spolander ja Tyyne Kyllikki Keravuori ja puoliso vuodesta 1950 agronomi Kaisu Marjatta Rytikangas. Puolanne tuli ylioppilaaksi Kajaanin yhteislyseosta 1945 ja valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta  1952. Hän oli Kajaanin maanviljelysseuran kirjanpitoneuvoja 1951, maatalousagronomi 1952–1961 ja asutustoiminnan vs. johtaja 1961, Pohjois-Karjalan maanviljelysseuran toiminnanjohtaja 1961–1969 ja asutustoiminnan johtaja 1961–1964 sekä Pohjois-Karjalan maatalouskeskuksen johtaja 1969–1985. Rovasti, ministeri Antti Kukkosen aikanaan omistamasta Kukkolan tilasta perustetun Kiinteistö Oy Kukkolan koulutus- ja lomakeskuksen toimitusjohtajana hän työskenteli  1989–1997. Puolanteella oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Hän sai maanviljelysneuvoksen arvonimen 1979. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Punamustikka

**Punamustikka** (*Vaccinium hirtum*) on *[[Vaccinium]]*-sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monihaarainen ja kausivihanta varpu, joka muodostaa suikertavan juurakkonsa avulla mättäitä tai pieniä kasvustoja. Punamustikka voi kasvaa 50–150 cm korkeaksi. Sen marjat ovat väriltään vaaleanpunertavia ja halkaisijaltaan noin 7–8 mm.

## Elinympäristö ja levinneisyys
Punamustikka kasvaa luonnossa tiheiköissä ja mäntymetsissä. Lajia tavataan usein aurinkoisilla rinteillä ja kivikkoisilla alueilla 100–1700 metrin korkeudella merenpinnasta. Punamustikkaa kasvaa luontaisena Japanissa sekä Korean niemimaalla.

## Käyttö  ja kasvatus
Punamustikan marjat ovat syötäviä ja niitä kerätään luonnosta paikallisesti ravinnoksi.

Kasvatettuna punamustikka kasvaa kosteassa, mutta vapaasti kuivuvassa kalkittomassa maaperässä. Punamustikka suosii runsasturpeista sekä hieman savista maaperää, jossa on lehtikariketta. Maaperän happamuuden suhteen punamustikka suosii hapanta maaperää, jonka pH on 4,5–6 väliltä. Emäksisessä maaperässä kasveissa alkaa nopeasti esiintyä kloroosia. Valoisuuden suhteen punamustikka menestyy täydessä auringon valossa tai pienessä varjossa, joskin se tuottaa marjoja parhaiten täysin aurinkoisella kasvupaikalla. Kasvupaikan tulee lisäksi olla tuulilta suojainen.

## Lähteet
* Useful Temperate Plants: ''Vaccinium hirtum'' 

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Punamustikka (''Vaccinium hirtum'')
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Vaccinium hirtum''
Hans Øllgaard (tieteilijä)

**Hans Øllgaard** (s. 1937) on tanskalainen kasvitieteilijä. Hänen pikkuveljensä Benjamin Øllgaard on myös kasvitieteilijä.

Hans Øllgaardin erikoisalaa ovat voikukat, joiden parissa hän on työskennellyt vuodesta 1967 lähtien. Hän on tutkinut muun muassa voikukkien taksonomiaa sekä nimennyt useita voikukkalajeja. Hans Øllgaardista käytetään tieteellisten nimien yhteydessä auktorilyhennettä **H.Øllg.**. Nykyisin Øllgaard työskentelee Rzeszówin yliopistossa Puolassa.

## Lähteet
Suomen huoltoreitit

**Suomen huoltoreitit** ovat liikenneväyliä, joita myöten sodan tai muun kriisin yhteydessä maahan kuljetetaan ulkomailta aseita, ammuksia, humanitääristä apua ja kaupallisia tuotteita. Aihe nousi esiin vuonna 2023 Suomen pyrkiessä Naton jäseneksi yhdessä Ruotsin kanssa. Suomen puolueettomuuspolitiikan aikana ja nykyisinkin kauppameriliikenne toimii Tanskan salmien ja Itämeren kautta Keski-Eurooppaan. Reittiä pidetään haavoittuvana sotilaallisen kriisin aikana, minkä vuoksi on suunniteltu toista reittiä Ruotsin ja Norjan kautta Atlantille. Suomen ja Ruotsin Nato-jäsenyys loi suoran yhteyden muihin Nato-maihin.

## Historia
Talvisodan jälkeen välirauhan aikana Suomen huoltoreittinä toimi jäämerenreitti Liinahamarin satamaan, joka oli kriisiaikana lyhyen aikaa Suomen ainoa vienti ja tuontisatama. Tavaraa kuljetettiin junalla Rovaniemelle ja siitä edelleen autokuljetuksena Liinahamarin satamaan Jäämeren rannalle Petsamossa. Toimintaa varten perustettiin valtiovetoinen kuljetusliike Pohjolan liikenne. Alue kuitenkin menetettiin jatkosodan päättyessä rauhansopimuksessa Neuvostoliitolle.

## Lähteet
Alumiinihydridi

**Alumiinihydridi** (AlH3) eli **alaani** on alumiinin ja vedyn epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä käytetään reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä. 

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa alumiinihydridi on valkoista kiteistä ainetta. Rakenteeltaan se on polymeeri, ja sen alkeiskoppi on heksagonaalinen. Alumiinihydridi reagoi veden kanssa muodostaen vetyä, ja vetyä muodostuu myös kuumennettaessa yhdistettä 150 °C:n lämpötilaan. Aine liukenee eetteriliuottimiin, kuten dietyylieetteriin ja tetrahydrofuraani, mutta voi ajan kuluessa saostua liuoksesta. Alumiinihydridi on pelkistin.

Alumiinihydridiä voidaan valmistaa litiumhydridin tai litiumalumiinihydridin ja alumiinikloridin reaktiolla. Liuottimena käytetään dietyylieetteriä.
:3 LiAlH4 + AlCl3 → 4 AlH3 + 3 LiCl

Alumiinihydridi pelkistää useita funktionaalisia ryhmiä, esimerkiksi karbonyyliyhdisteet ja epoksidit alkoholeiksi sekä imiinit, amidit ja nitriilit amiineiksi. Yhdistettä on tutkittu myös rakettien polttoaineseoksissa ja vedyn varastointiin.

## Lähteet