open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
130 (luku)

**130** (**satakolmekymmentä**) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 129 ja seuraa luku 131.

## Matematiikassa
* 130 on yhdistetty luku.
* 130 on vajaa luku.
* 130 on onnellinen luku.
* 130 on Harshad-luku binäärijärjestelmässä.
* 130 on Harshad-luku viisijärjestelmässä (10105).
* 130 on Harshad-luku heksadesimaalijärjestelmässä.
* 130 on palindromi kolmijärjestelmässä (112113), nelijärjestelmässä (20024) ja oktaalijärjestelmässä.
* 130 kuuluu ”kakkulukuihin” (), koska kuutio voidaan jakaa yhdeksällä tasolla enintään 130 osaan.
* 130 kuuluu Erdősin–Woodsin lukuihin.
* 130 ensimmäisen alkuluvun summa on alkuluku.
* 130 voidaan muodostaa kahden eri positiivisen neliöluvun summana kahdella tavalla: 11^2+3^2 tai 9^2+7^2.
* 130 on pienin luku, joka voidaan muodostaa neljän positiivisen neliöluvun summana (vähintään) kahdeksalla tavalla.

## Luonnontieteissä
* Ksenon-130 on ksenonin vakaa isotooppi.
* 130 Elektra on asteroidi.

## Kulkuneuvoissa
* Fiat 130 on henkilöauto.
* ZIL-130 on neuvostoliittolainen kuorma-auto.
* Lockheed C-130 Hercules on rahtilentokone.

## Muissa yhteyksissä
* Seututie 130 kulkee Vantaan ja Tampereen välillä.
* Nokia 130 on matkapuhelin.
* *[[130 päivää]]* on kirja.
* Aviogenexin lennolla 130 kuoli 78 ihmistä.
* Baikal Airlinesin lennolla 130 kuoli 125 ihmistä.

## Lähteet
Dansk Melodi Grand Prix 1982

**Dansk Melodi Grand Prix 1982** oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 1982. Kilpailuun lähetettiin yhteensä 566 ehdotuskappaletta, joista raati, jonka muodostivat Jørgen Mylius, Claus Hagen-Pedersen, Peder Kragerup, Allan Botchinsky ja Michael Juul Sørensen, valitsi kymmenen finaalikappaletta.

Finaali pidettiin 13. maaliskuuta Tanskan yleisradioyhtiö DR:n studiossa Kööpenhaminassa. Voittajan valitsivat viisi ympäri Tanskaa kokoontunutta alueraatia, joista kukin pisteytti kappaleet Eurovision laulukilpailusta tutulla pisteytyskaavalla 12-10-8-7-6-5-4-3-2-1. Kilpailun voitti yhtye Brixx kappaleella "Video-video".

## Tulos

## Lähteet
*
*https://www.hesselholdt.dk/03-dk/gamle/1982.html
*http://natfinals.50webs.com/70s_80s/Denmark1982.html

## Aiheesta muualla
*Koko karsintafinaali DR:n sivuilla
Polyvinyylifluoridi

**Polyvinyylifluoridi** eli **PVF** on polyolefiineihin kuuluva polymeeri. Sen valmistuksessa käytettävä monomeeri on vinyylifluoridi. Polyvinyylifluoridilla on useita käyttökohteita.

## Ominaisuudet
Polyvinyylifluoridi on rakenteeltaan polyvinyylikloridia muistuttava. Polyvinyylifluoridin tavanomainen molekyylimassa on 143&nbsp;000–165&nbsp;000 g/mol. Sen sulamispiste on 178–210 °C. Valmistuslämpötila vaikuttaa sulamispisteeseen. Sulana polymeerillä on taipumus hajota ja vapauttaa vetyfluoridia. Polyvinyylifluoridille tapahtuu kaksi lasisiirtymää, joista ensimmäinen tapahtuu -20 – -15 °C:n lämpötilassa ja toinen 40–50 °C:n lämpötilassa. Polymeeri on termoplastista. Yhdisteen tiheys on 1,38–1,72 g/cm3. Kiteisyysaste on 20–60 %. Polymeeri on veteen liukenematon ja liukenee ainoastaan kuumiin poolisiin oraanisiin liuottimiin esimerkiksi asetoniin ja muihin ketoneihin, dimetyyliformamidiin ja dimetyylisulfoksidiin. Polyvinyylifluoridi kestää hyvin useiden kemikaalien, sään ja UV-säteilyn vaikutuksia. Kaasut diffundoituvat polyvinyylifluoridin läpi vain vähäisessä määrin.

## Valmistus ja käyttö
Polyvinyylifluoridia valmistetaan radikaalipolymeroinnilla vinyylifluoridista 50–150 °C:n lämpötilassa. Radikaali-initiaattoreina reaktiossa käytetään peroksideja tai atsoyhdisteitä. Varhaisimmissa tuotantoprosessissa liuottimena käytettiin tolueenia, mutta nykyaiset prosessit tapahtuvat suspensiona vedessä. Katalyyttinä voidaan käyttää tetrabutoksiboraania, jolloin polymerointi tapahtuu alemmassa lämpötilassa.

Polyvinyylifluoridia käytetään erityisesti kalvoina, mutta siitä valmistetaan lisäksi kuituja ja kappaletavaroita. Sopiva käyttölämpötila on -180–150 °C. Koska polymeeri vapauttaa vetyfluoridia sulana, käytetään tuotteiden valmistuksessa erityisiä liuotinmenetelmiä. Esimerkiksi kalvoja valmistetaan ekstruusiolla ja liuotin haihdutetaan pois. Polyvinyylifluoridia käytetään esimerkiksi metallien, paperin, puun ja muiden polymeerinen pinnoittamiseen suojaavalla kerroksella. Käyttöä näillä on muun muassa autoissa, lentokoneiden sisätiloissa ja putkissa. Polyvinyylifluoridikalvoja käytetään myös aurinkokennoissa, koska se ei absorboi sähkömagneettista säteilyä.

## Lähteet
Pasi Klemettinen

**Pasi Klemettinen** (s. 1963 Imatra) on suomalainen perinteentutkija ja tietokirjailija.

Klemettinen valmistui ylioppilaaksi 1983 Kaustisen musiikkilukiosta. Hänen pääinstrumenttinsa oli alttoviulu, jota hän soitti jo lukiota edeltävänä aikana Imatran kaupunginorkesterissa. Ennen akateemista urapolkua hän suoritti Joutsenon opiston  kulttuurisihteerilinjan vuosina 1984–1986. 

Klemettinen opiskeli Joensuun yliopistossa, josta hän valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1992, lisensiaatiksi 1995 ja tohtoriksi 1997. Hänen oppiaineitaan olivat perinteentutkimus, kulttuuriantropologia ja musiikkitiede. Väitöskirjaa hän valmisteli professori Anna-Leena Siikalan johtamassa Uralilainen mytologia -hankkeessa, jonka rahoitti Suomen Akatemia. Väitöskirja käsittelee kansanomaisia paholais- ja noituuskäsityksiä Karjalankannaksen ja Laatokan Karjalan tarinaperinteessä. 

Klemettinen työskenteli 1990-luvulla eri työtehtävissä Joensuun yliopiston humanistisessa tiedekunnassa. Joensuun perinnearkiston erikoistutkijana hän järjesti kilpakirjoituksen karhunkaatajille ja haastatteli heitä eri paikkakunnilla Pohjois-Karjalassa. Joensuun laulujuhlilla hän esiintyi Kontiolahdella järjestetyissä rituaalisissa karhunpeijaisissa vuosina 1996–1997. Lisäksi hän käsikirjoitti ja suunnitteli karhuperinteiden ympärille kietoutuvan näyttelyn ja multimedian.

Vuosina 2000–2021 Klemettinen työskenteli eri tehtävissä Suomalaisen Kirjallisuuden Seurassa Helsingissä. Arkistossa hän paneutui erityisesti vanhojen perinnekokoelmien digitointiin, kuvailuun tietojärjestelmiin ja käytettävyyden edistämiseen yhteistyöhankkeissa.  

Klemettinen siirtyi syksyllä 2021 vapaaksi tietokirjailijaksi, joka hyödyntää teoksissaan laajaa tietämystään suomalaisesta kansanperinteestä. Hänen kiinnostuksen kohteita ovat muun muassa kansanusko, tietäjäperinne, uskomustarinat, mytologiat, myytit, rituaalit ja pahat uskomusolennot.

## Teokset

* *Mellastavat pirut – Tutkimus kansanomaisista paholais- ja noituuskäsityksistä Karjalan Kannaksen ja Laatokan Karjalan tarinaperinteessä*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1997 (väitöskirja).  (painettu).
* ''Karjalan räyhähenget''. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2018 / 2022.  (painettu kovakantinen).  (painettu pehmeäkantinen).
* ''Hätäkös tässä matalassa kaivossa'' – Sutkauksia ja sananparsia. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2019.  (painettu).
* *[[Kansanuskon yöpuoli – Hiidet, manalaiset ja muut demonit]]*. SKS Kirjat, 2022.  (painettu).  (e-kirja).
* ''Karhu – Pohjoisten kansojen myyttejä''. SKS Kirjat, 2023.  (painettu).  (äänikirja).  (e-kirja).
* Tietäjät, noidat, samaanit — Kansanuskon maailmassa. SKS Kirjat, 2025.  (painettu).  (e-kirja).

## Lähteet
Dansk Melodi Grand Prix 1980

**Dansk Melodi Grand Prix 1980** oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 1980. Kilpailu pidettiin kutsukilpailun ja avoimen kilpailunn yhdistelmänä. Edellisvuoden Dansk Melodi Grand Prix'n kärkikuusikon säveltäjät kutsuttiin mukaan, ja heistä neljä lähetti kappaleen kilpailuun. Lisäksi pidettiin avoin sävellyskilpailu, johon lähetettiin 836 kappaletta. Avoimesta sävellyskilpailusta valittiin kahdeksan finalistia, joten finalisteja oli yhteensä 12.

Finaali pidettiin 29. maaliskuuta Falkonér-rakennuskompleksin teatterissa. Finaalissa voittajan valitsi 11-henkinen maallikkoraati, jonka jäsenistä kukin antoi jokaiselle kappaleelle arvosanan välillä 0–9. Kilpailun voitti yhtye Bamses Venner kappaleella "Tænker altid på dig".

## Tulos

## Lähteet
*
*https://www.hesselholdt.dk/03-dk/gamle/1980.html
*http://natfinals.50webs.com/70s_80s/Denmark1980.html

## Aiheesta muualla
*Koko karsintafinaali DR:n sivuilla
Jenna Kostet

**Jenna Kostet** (s. 1984 Turku) on suomalainen kansatieteilijä, neulesuunnittelija ja kirjailija, joka on julkaissut romaaneja ja tietokirjoja. Hän on opiskellut kansatiedettä ja folkloristiikkaa Turun yliopistossa. Kostet on työskennellyt Turun linnassa erityisesti museokaupassa. 

Kostet löytää inspiraation erityisesti luonnosta ja historiasta. Yksi hänen suosituimmista neuletöistään on Suolaulu-paita. Kostetin suosituin kirjallinen teos on neulomisohjeita käsittelevä *Neulottu Kalevala*, joka julkaistiin vuonna 2022. Inspiraatio kirjaan tuli nimensä mukaisesti Kalevala, jossa Kostetia kiehtoo etenkin perinteisistä rooleista riippumattomat naishahmot. Kalevala-intohimonsa myötä Kostet suunnitteli lisäksi siihen perustuvan neulemalliston.

Kostet on kirjoittanut trilogian, jossa näkyy hänen kiinnostuksensa perinteisiä rooleja haastaviin hahmoihin. Trilogiassa, jonka aloittaa *Sinisiipisten saari*, seurataan kolmen Ahlgrenin sukuun kuuluvan nuoren naisen elämää sotien välisessä Turussa. Tarinan keskiössä on kolme serkusta, joilla jokaisella on oma käsityksensä siitä, millaista elämän kuuluu olla. Näiden nuorten naisten elämää yrittää ohjata vanhanaikaisia arvoja vaaliva suku, mutta lopulta jokainen heistä joutuu itse tekemään omat ratkaisunsa omien toiveidensa ja unelmiensa suhteen. *Sinisiipisten saari* keskittyy kertomaan Aina Ahlgrenin tarina, kun taas trilogian toinen osa *Valkoisen linnun kaupunki* kertoo Fanny Ahlgrenin tarinaa ja kolmannen osan eli *Yöperhosten talon* päähenkilönä seikkailee puolestaan Lempi Ahlgren.  

## Teoksia

### Romaanit

* *Lautturi,* Kustannusliike Robustos (2014)
* *Marrasyöt,* Kustannusliike Robustos (2015)
* *Pikimusta, sysipimeä,* Kustannusliike Robustos (2017)
* *Linnunluisia,* Aula & Co (2020) 
* *Margaretan synti,* Aula & Co (2021) 
* *Punainen noita,* Aula & Co (2024) 

### Trilogia

* *Sinisiipisten saari,* Aula & Co (2025) 
* *Valkoisen linnun kaupunki*, Aula & Co (2025) 
* *Yöperhosten talo*, Aula & Co (2026) 

### Muut kaunokirjalliset teokset

* *Kalana olemisesta* (2013)

* *Milli, mölli ja surunmaalaaja,* Myllylahti (2020)

### Neulekirjat

* *Neulottu Kalevala,* Laine Publishing (2022)
* *Neulottu Kalevala II,* Laine Publishing (2024)

### Tietokirjat

* *Yks raitti kaks kyllää,* Hykkilän-Lunkaan nuorisoseura Ahjo (2019)
* *Kuuden Katariinan jäljllä,* Aula & Co (2023) 
* *Pohjolan taruja: Jumalat, sankarit ja myyttiset olennot,* WSOY (2025)

Lähde: 

## Lähteet
Marína Sátti

**Marína Sátti** (, s. 26. joulukuuta 1986 Ateena, Kreikka) on kreikkalainen laulaja, lauluntekijä ja musiikin tuottaja. Hänen musiikkiaan luonnehditaan sekoitukseksi perinteistä kreikkalaista, arabialaista ja balkanilaista musiikkia yhdistettynä urbaaniin poppiin. Sátti edusti Kreikkaa vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä. Hänen kilpailukappaleensa on nimeltään ”Zári” (Ζάρι) Hän tuli kilpailun finaalissa 11. sijalle saatuaan yhteensä 126 pistettä, joista 85 yleisöltä ja 41 tuomareilta.

## Elämä

Sátti syntyi 26. joulukuuta 1986 Ateenassa. Hänen isänsä on Sudanin arabi ja äitinsä  kreikkalainen kotoisin Kreetan Iraklionista. Hänen vanhempansa tapasivat opiskellessaan lääketieteellisessä tiedekunnassa Ateenassa. Sátti varttui Iraklionissa ja lapsena hän kävi usein kesäisin Sudanissa perheensä kanssa. Sáttilla on Englannissa asuva veli sekä siskopuoli isänsä myöhemmästä avioliitosta, kun tämä oli muuttanut pysyvästi Sudaniin ja myöhemmin Egyptiin.

Sátti aloitti pianonsoiton opiskelun varhaisessa iässä ja klassisen laulun opiskelun yläkouluiässä. Sátti opiskeli kolme vuotta arkkitehtuuria Ateenan kansalliseen teknilliseen korkeakouluun, mutta ei kuitenkaan valmistunut opinnoista.

Vuonna 2008 ollessaan baritoni Pános Dímaksen oppilaana, Sátti suoritti ensimmäisen asteen tutkinnon lyyrisestä monodiasta ansaiten myös monia palkintoja. Seuraavana vuonna hän suoritti toisen asteen tutkinnon edistyksellisistä klassisista opinnoista opiskellen samalla jazzmusiikkia Fílippos Nákas -konservatoriossa. Vuosina 2009–2012 hän suoritti tutkinnon Berklee College of Music -musiikkiopistossa jazzmusiikkin säveltämisessä sekä nykyaikaisessa lauluntekemisessä ja tuotannossa. Hänen opettajinaan olivat muun muassa Jamie Haddad ja Danilo Pérez.

Maaliskuussa 2024 julkaistiin hänen euroviisuedustuskappaleensa ”Zári”. Hän tuli kilpailun finaalissa 11. sijalle saatuaan yhteensä 126 pistettä, joista 85 yleisöltä ja 41 tuomareilta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dansk Melodi Grand Prix 1981

**Dansk Melodi Grand Prix 1981** oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 1981. Kilpailu pidettiin kutsukilpailuna viidelle Tanskan yleisradioyhtiö DR:n kutsumalle säveltäjälle. Kilpailu pidettiin 28. helmikuuta Valencia-Varieteen -ravintolassa Kööpenhaminassa. Voittajan valitsi noin 120-henkinen maallikkoraati. Kilpailun voitti duo Tommy Seebach & Debbie Cameron kappaleella "Krøller eller ej".

## Tulos

## Lähteet
*
*https://www.hesselholdt.dk/03-dk/gamle/1981.html
*http://natfinals.50webs.com/70s_80s/Denmark1981.html

## Aiheesta muualla
*[Karsintafinaalin viimeiset 18 minuuttia DR:n sivuilla](https://www.dr.dk/bonanza/serie/106/dansk-melodi-grandprix/54877/dansk-melodi-grand-prix-1981-(loerdag---lige-nu)-)
Finlands svenska orienteringsförbund

**Finlands svenska orienteringsförbund** (lyh. **FSO**) on suomalainen suunnistuksen ruotsinkielinen kattojärjestö. Järjestön toiminnan tarkoitus on edistää ruotsinkielistä suunnistusurheilua Suomessa. Järjestö on perustettu vuonna 1945. Järjestöön kuuluu 26 jäsenyhdistystä.

## Lähteet
Kansanuskon yöpuoli – Hiidet, manalaiset ja muut demonit

**Kansanuskon yöpuoli – Hiidet, manalaiset ja muut demonit** on vuonna 2022 julkaistu tietokirja, jonka on kirjoittanut perinteentutkija Pasi Klemettinen ja joka käsittelee suomalaisen kansaperinteen ja kansanuskon vähän tunnettuja olentoja, joita pidettiin pahoina, inhottavina tai kammottavina. *Kansanuskon yöpuoli – Hiidet, manalaiset ja muut demonit* esittelee yli 70 suomalaisen kansanperinteen haltiaa ja hirviötä, kuten Iku-Turson. Tuohon joukkoon kuuluu demoneita ja hirviöitä sekä eläimiä ja vainajia. Tavallisesti niitä tuli karttaa, mutta joskus pahalaisten apuun myös turvauduttiin. Toisaalta teoksessa esitteltyjä olentoja voi pitää varsin harmittomia, mutta vanhan kansan uskomuksissa niillä on myös pimeä puoli. Esimerkiksi ihmisen parhaaksi ystäväksi ylistetty koira esiintyy useiden kansojen mytologioissa kuoleman valtakunnan portinvartijana tai paholaisen koirana. 

Klemettinen selvittää kirjassa, miten ja mistä hiidet, manalaiset ja muut myyttiset olennot ovat tulleet suomalaisten perinteisiin. Teos sisältää runsaasti vanhoja taikoja, loitsuja ja myyttejä aina Suomenlahden ulkosaaristosta Pohjoiselle jäämerelle Ruijaan.

## Lähteet
Ari-Pekka Koivisto

**Ari-Pekka Koivisto** (s. 18. marraskuuta 1964 Kankaanpää) on suomalainen juristi, joka on toiminut valtakunnansyyttäjänä vuodesta 2022 alkaen.

## Elämä ja ura
Koivisto valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1990. Hänellä on myös varatuomarin arvo.

Koivisto on työskennellyt Uudenmaan lääninhallituksen poliisi- ja rikostarkastajana 1995–1996, Vaasan talousrikossyyttäjänä 1997–2002, valtionsyyttäjänä 2003–2011, Rajavartiolaitoksen esikunnassa oikeudellisen osaston päällikkönä 2011–2020 sekä oikeusministeriön kriminaalipolitiikka- ja rikosoikeusosaston osastopäällikkönä vuosina 2020–2022. Lisäksi vuonna 1994 Koivisto toimi sotilaslakimiehenä YK:n suomalaisissa valvontajoukoissa Libanonissa.

Vuosina 1999–2002 Koivisto oli syyttäjänä pesäpallon sopupeliskandaalissa.

Koivisto nimitettiin valtakunnansyyttäjäksi lokakuusta 2022 alkaen viran edellisen haltijan Raija Toiviaisen jäädessä eläkkeelle.

Koivisto on naimisissa.

## Kunnianosoituksia

* &nbsp;Suomen Valkoisen ruusun komentajamerkki (2024)

## Lähteet
Karhu – Pohjoisten kansojen myyttejä

**Karhu – Pohjoisten kansojen myyttejä** on vuonna 2023 julkaistu tietokirja, jonka on kirjoittanut perinteentutkija Pasi Klemettinen ja joka käsittelee karhua pohjoisten kansojen pyyntikulttuureissa, karhuun liittyviä uskomuksia, karhurituaaleja ja karhumyyttejä, jotka juontavat juurensa kaukaa kivikaudelta. Teos käsittelee karhun paikkaa ihmisen mielenmaisemassa. 

Klemettinen etsii kirjassa karhun jättämiä jälkiä useiden eri kulttuurien mytologioista. Teos esittelee esimerkiksi suomalaisten karhunpeijaisia ja Pohjois-Amerikan alkuperäiskansojen perinteitä ja Kaukoidän uhriseremonioita. 

## Lähteet
Finlands svenska gymnastikförbund

**Finlands svenska gymnastikförbund** (lyh. **FSG**) on voimistelun Suomen ruotsinkielinen kattojärjestö. Järjestön toiminnan tarkoitus on levittää tietoa ja herättää kiinnostusta voimisteluun ja liikuntakasvatukseen. Järjestö on perustettu vuonna 1896. Järjestöön kuuluu 13&nbsp;560 jäsentä ja 42 jäsenyhdistystä.

## Historia
Kaksikielinen Suomen Naisten Liikuntakasvatusliitto (SNLL) perustettiin vuonna 1896 maan ensimmäiseksi voimistelun ja urheilun keskusjärjestöksi. Vuonna 1917 liitto jaettiin kielellisistä syistä suomenkieliseen ja ruotsinkieliseen jaostoon. Jaostoista tuli itsenäisiä liittoja vuonna 1921, jolloin ruotsinkielinen otti nimekseen *Svenskt förbund för fysisk fostran för Finlands kvinnor*, vuodesta 1937 alkaen *Finlands svenska kvinnogymnastikförbund*. Vuonna 1981 liiton nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa, kun vuodesta 1951 omassa liitossaan toimineet suomenruotsalaiset miesten voimisteluseurat liittyivät yhteiseen liittoon.

## Lähteet
Kaakkois-Norjan yliopisto

**Kaakkois-Norjan yliopisto** (, lyh. **USN**) on norjalainen valtiollinen yliopisto, joka perustettiin vuonna 2018, kun Kaakkois-Norjan korkeakoulu muutettiin yliopistoksi. Yliopistossa on noin 18&nbsp;000 opiskelijaa ja 1&nbsp;600 työntekijää kahdeksalla kampuksella.
## Tiedekunnat
* Humanististiset aineet, urheilu ja pedagogiikka
* Terveys- ja sosiaalitieteet
* Teknologia, luonnontieteet ja merenkulku
* Kauppakorkeakoulu
## Kuvia

Tone L. Johnsen disputerer ved USN 01.06.18..jpg|Yliopiston ensimmäinen väitöstilaisuus kesäkuussa 2018.
Konsert med musikkstudenter på USN campus Vestfold.jpg|Musiikinopiskelijoita esiintymässä Hortenin kampuksella.
SIM-øvelse på USN campus Porsgrunn.jpg|Simulaatioharjoitus lääketieteellisessä tiedekunnassa.
Høgskolen i Vestfold - Studiestart 2013.jpg|Hortenin kampus.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Yliopiston verkkosivut ,
Norjan laivastomuseo

**Norjan laivastomuseo** on Norjan puolustusvoimien ylläpitämä Norjan laivaston historiaa esittelevä museo Hortenissa. Se perustettiin vuonna 1853.


Norwegian Naval Museum Horten.jpg|Näyttelytila
KNM Utstein Horten Norway.jpg|Kobben-luokan sukellusvene KNM *Utstein*.
Dansk-norske flåte Mannskap matrosdress c 1808 napoleonskrigene blå jakke rød div.farge krage oppslag vest halsklut sjømannsbukser klaffebrok Danish-Norwegian Navy sailor uniform replica Mannequin Marinemuseet Naval Museum Horten.jpg|Näyttelyesineitä


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hortenin kirkko

**Hortenin kirkko** () on Hortenissa Vestfoldin läänissä Norjassa sijaitseva tiilikirkko, joka valmistui vuonna 1855 arkkitehti Christian H. Groschin suunnittelemana. Se rakennettiin alun perin laivaston varuskuntakirkoksi.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vidar Lønn-Arnesen

**Vidar Lønn-Arnesen** (s. 22. kesäkuuta 1940 Lardal – 17. lokakuuta 2025) oli norjalainen juontaja, joka työskenteli NRK:lla vuosina 1962–2010. Hän juonsi erityisesti musiikkiohjelmia, muun muassa listaohjelmaa *Ti i skuddet* vuosina 1965–1970 ja 1981–1991. Television puolella hänet nähtiin esimerkiksi 1970-luvulla Melodi Grand Prix’n juontajana. Lønn-Arnesen jäi eläkkeelle vuonna 2010, mutta palasi uuden Radio Vinyl -kanavan juontajaksi 2018. Hänelle myönnettiin Kuninkaan ansiomitali vuonna 2010.

Lønn-Arnesen kuoli nopeasti edenneeseen sairauteen 85-vuotiaana lokakuussa 2025.
## Lähteet
Orientering

**Orientering** oli vuosina 1952–1975 ilmestynyt norjalainen vasemmistolainen viikkolehti. Se perustettiin vastalauseena työväenpuolueen ulkopoliitikalle, erityisesti vastustamaan maan Nato-jäsenyyttä. Lehden piirissä toimineet perustivat vuonna 1961 sosialistisen kansanpuolueen. *Orientering* lakkautettiin 1975 ja sen korvasi uuden sosialistisen vasemmistopuolueen äänenkannattaja *[[Ny Tid (Norja)|Ny Tid]]*.
## Päätoimittajat
* 1952–1959: Sigurd Evensmo
* 1959–1961: Finn Gustavsen
* 1961–1965: Sigurd Evensmo
* 1965–1975: Kjell Cordtsen
## Lähteet
Korfun vanhakaupunki

**Korfun vanhakaupunki** () on Korfun kaupungin vanhakaupunki Korfun saarella Kreikassa. Se on Unescon maailmanperintökohde.

Korfun vanhakaupunki on saanut muotonsa 1300–1800-luvuilla venetsialaisvallan, ranskalaisvallan ja brittivallan aikana. Pääosin sen rakennukset ovat peräisin 1600–1800-luvuilta.

## Historia

Saaren antiikin aikainen kaupunkikeskus Korkyra sijaitsi hieman nykykaupungista etelään. Korfun vanhankaupungin paikalle asutus siirtyi bysanttilaisella kaudella. Korfu tuli Venetsian vallan alle vuonna 1386. Ranskalle saari siirtyi vuonna 1797, briteille vuonna 1814 ja osaksi itsenäistä Kreikkaa vuonna 1864.

Korfu on yksi koko Välimeren alueen merkittävimmistä linnoitetuista satamakaupungeista. Venetsialaisvallan huomattavimmat rakennukset ovat Vanha linnoitus ja Uusi linnoitus, jotka puolustivat kaupunkia menestyksellisesti osmanien valtausyrityksiä vastaan. Kaupunkiin rakennettiin myös muun muassa venetsialaistyylisiä kirkkoja sekä uusklassisia rakennuksia. Lyhyt ranskalaiskausi näkyy muun muassa Listón-kadussa, joka rakennettiin Pariisin Rue de Rivolin esikuvan mukaan. Brittikaudella kaupunkiin rakennettiin lisää uusklassisia rakennuksia.

Korfun vanhakaupunki liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 2007.

## Rakennukset ja rakennelmat

Korfun vanhankaupungin huomattavimpia rakennuksia ovat venetsialaiskaudella rakennetut Vanha ja Uusi linnoitus, brittivallan aikainen uusklassista arkkitehtuuria edustava Pyhän Mikaelin ja Pyhän Yrjön palatsi sekä monet muut uusklassiset rakennukset, joista osa on venetsialaisajalta ja osa brittivallan ajalta. Vanhakaupunki sijoittuu pääosin Vanhan ja Uuden linnoituksen väliselle alueelle. Vanhan linnoituksen edustalla sijaitsee suuri esplanadipuisto, Spianáda, joka tunnetaan krikettikentästään. Puiston länsilaitaa kulkee elegantti promenaadi, Listón-katu.

Vanhankaupungin rakennuksia ja rakennelmia ovat:

**Linnoitukset**

* Vanha linnoitus
* Uusi linnoitus

**Kirkkoja**

* Kampiélon (Campiellon) Pantokratorin kirkko (*Pantokrátoras*)
* Panagía (Neitsyt Maria) Faneroménin kirkko (*Panagía Faneroméni*)
* Panagía (Neitsyt Maria) Mandrakínan kirkko (*Panagía Mandrakína*)
* Panagía (Neitsyt Maria) Spilaiótissan ja Pyhien Blasioksen ja Theodoran katedraali (*Panagía Spilaiótissa kai Ágios Vlásios kai Agía Theodóra*), kaupungin ortodoksinen katedraali
* Pyhän Antonioksen ja Pyhän Andreaksen kirkko (*Ágioi Antónios kai Andréas*)
* Pyhän Eleutherioksen ja Pyhän Annan kirkko (*Ágios Elefthérios kai Agía Ánna*)
* Pyhän Georgioksen kirkko (*Ágios Geórgios*)
* Pyhän Jaakobin ja Pyhän Kristoforoksen katedraali (*Ágios Iákovos kai Ágios Christóforos*, *Santi Giacomo e Cristoforo*), kaupungin katolinen katedraali
* Pyhän Johannes Kastajan kirkko (*Ágios Ioánnis Pródromos*)
* Pyhän Spyridonin kirkko (*Ágios Spyrídonas*)
* Ténedoksen Neitsyt Marian kirkko (*Panagía Tenédou*) eli Karmel-vuoren Neitsyt Marian kirkko (*Panagía Karmílou*, *Santa Maria del Carmine*)

**Muita kohteita**

* Joonian akatemia
* Kapodístriasin kartano
* Korfun kaupungintalo
* Pyhän Mikaelin ja Pyhän Yrjön palatsi
* Spianáda

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Cuora yunnanensis

**Cuora yunnanensis** on harvinainen aasialainen kilpikonnalaji. Sitä tavataan vain Kiinassa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi. Tuorein arvio on vuodelta 2010.

*Cuora yunnanensis* -konnien kilpi on 12–20 cm pitkä. Koiraat ovat pienempiä, litteämpiä ja paksuhäntäisempiä kuin naaraat.

Tätä lajia on tavattu vain Kunming Fun ja  Tongchuan Fun alueilla Yunnanin maakunnassa, mutta on todennäköistä että niitä oli kuljetettu myytäväksi mahdollisesti pitkiäkin matkoja. Laji nimettiin 1900-luvun alussa kerätyistä museonäytteistä, ja vuonna 2000 sitä oltiin jo julistamassa sukupuuttoon kuolleeksi. Sen jälkeen on kuitenkin löytynyt yksittäisiä yksilöitä. 

Alkuperäinen löytöpaikka on nykyisin suurkaupunki, ja Kunming-järvi on pahoin saastunut. Sopivan elinympäristön arvioidaan tuhoutuneen 98-prosenttisesti.

Luonnosta löytyneitä yksilöitä on siirrelty suoja-alueelle, jossa elää nykyisin noin 50 konnaa, ja joitakin poikasiakin on syntynyt siellä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Cuora yunnanensis *Reptile Database*
Kirsi Madi

**Kirsi Madi** on suomalainen virkamies. Hän on toiminut yli 30 vuotta eri tehtävissä Yhdistyneissä Kansakunnissa ja on nykyään apulaispääsihteerinä YK:n tasa-arvojärjestö UN Womenin varapääjohtaja.

Madin virkamiesura alkoi ulkoministeriössä, jossa hän toimi kehitysyhteistyötehtävissä. Hänen uransa YK:ssa alkoi vuonna 1991 Unicefin apulaisasiantuntijana. Madi on toiminut muun muassa  yhteistyökomitean sihteeristön päällikkönä vuosina 2002–2005, Unicefin Euroopan ja Keski-Aasian apulaisaluejohtajana vuodesta 2010 alkaen, YK:n katastrofiriskijärjestö UNDRR:n johtajana vuodesta 2016 alkaen ja Unicefin pääjohtajan toimiston johtajana vuodesta 2020 alkaen. Vuonna 2023 YK:n pääsihteeri Antonio Guterres nimitti hänet YK:n apulaispääsihteeriksi ja UN Womenin hallinnosta, resursseista ja kumppanuuksista vastaavaksi varapääjohtajaksi.

Madi on valmistunut valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta, erikoisaloinaan kansainväliset suhteet ja sosiaaliantropologia. Ennen virkamiesuransa alkua hän oli mukana kaupunkien köyhien poliittista mobilisaatiota tutkivassa tutkimusprojektissa Kalkutassa. Hän osaa suomea, englantia ja ranskaa.

## Lähteet
Pátmoksen Chóran kylä, Johannes Teologin luostari ja Ilmestyskirjaluola

**Pátmoksen Chóran kylä, Johannes Teologin luostari ja Ilmestyskirjaluola** () on Unescon maailmanperintökohde, joka käsittää nimensä mukaiset kohteet Pátmoksen saarella Kreikassa.

Pátmoksen kohteet liittyvät erityisesti Johannes Teologiin, joka kirjoitti saarella *[[Johanneksen ilmestys|Ilmestyskirjan]]*. Kohde liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1999.

## Kohteet

Maailmanperintökohde koostuu seuraavista kohteista:

**[[Chóra (Pátmos)|Chóran kylä]]**

Chóran kylä on Pátmoksen pääkylä ja sijaitsee kukkulalla noin kolme kilometriä satamakylä Skálasta etelään. Kylä on syntynyt linnoitusmaisen Johannes Teologin luostarin ympärille 1100-luvulta alkaen. Kylän rakennuskanta on hyvin perinteinen ja kylässä on pääluostarin lisäksi lukuisia pienempiä luostareita ja kirkkoja. 1500- ja 1600-luvuilla kylään rakennettiin useita rikkaiden sukujen kartanoita.

**[[Johannes Teologin luostari]]**

Johannes Teologille omistettu luostari sijaitsee Chóran korkeimmalla kohdalla. Sen perusti ja rakensi Johannes Khristodulos keisari Aleksios I Komnenoksen lahjoituksen ansiosta vuonna 1088. Luostari on linnoitettu korkeilla muureilla. Sen muurien sisäpuolella on pääkirkko (*[[katholikon]]*) sekä seitsemän kappelia. Pátmoksen luostarilla on suuri kirjasto, jonka kokoelmiin kuuluu  painettua nidettä, 900 käsikirjoitusta ja  historiallista dokumenttia.

**[[Ilmestyskirjaluola]]**

Ilmestyskirjaluola on paikka, jossa Johannes perimätiedon mukaan asui ollessaan Pátmoksella vankina vuosina 95–96, ja jossa hän sai ilmestyksensä, jotka muodostavat *Ilmestyskirjan*. Luola sijaitsee Skálan ja Chóran kylien puolessavälissä ylös Chóraan johtavan tien varressa. Luola on osana luostaria ja sen kappelia. Osa kappelin seinistä ja katosta on alkuperäistä luonnonkalliota.

## Lähteet
CPI SM 50

**CPI SM 50** on Taiwanissa valmistettu nestejäähdytteinen 2-tahti Supermoto-tyylinen mopo. CPI käyttää SM/SX-malleissaan 6-vaihteista Minarellin AM6 -moottorin kopiota. CPI SM 50:ssä on vakiona 2.2kW tehoa, ja siinä on 16-millinen Mikunin kaasutin.

CPI SM:ssä ja SX:ssä tulee pakoputki pulteilla kiinni, joten pakoputkeen täytyy tehdä muokkauksia, jos mopoon vaihtaa alkuperäiseen Minarelli AM6 -moottoriin sopivan sylinterin, johon tulee pakoputki jousilla kiinni.

CPI SM:ssä ei ole vakiona poljinkäynnistystä, vaan akulla toimiva sähköstartti. Vauhtipyörässä on ratas, joka pyörittää käynnistysmoottoria. Tämä vauhtipyörä tekee CPI:stä eri kuuloisen kuin muut mopot, koska vauhtipyörä on painavampi.

CPI SX:ssä ja CPI SX/SM 50 Pro- malleissa on käynnistyspoljin ja sähköstartti. CPI käyttää näissä mopoissa "piparkakku"-tyylisiä jarrulevyjä. Edessä 270&nbsp;mm ja takana 210&nbsp;mm.
Pia Letto-Vanamo

**Pia Tellervo Letto-Vanamo** (o.s. **Letto**, s. 27. kesäkuuta 1954) on suomalainen oikeustieteilijä.

## Elämä ja ura
Letto-Vanamo väitteli oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1989 väitöskirjallaan *Suomalaisen asianajajalaitoksen synty ja varhaiskehitys*. Hänen opettajanaan toimi Hekki Ylikangas. 

Letto-Vanamo on toiminut muun muassa Helsingin yliopiston oikeushistorian ja roomalaisen oikeuden virkaa tekevänä professorina vuosina 1990–1994, Lundin yliopiston vierailevana professorina vuosina 2010–2012 sekä Helsingin yliopiston Kansainvälisen talousoikeuden instituutin (KATTI) johtajana vuosina 2001–2011 ja tutkimusjohtajana vuodesta 2012 alkaen. Hän toimi Helsingin yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan tutkimusasioista vastaavana varadekaanina vuosina 2010–2013, Helsingin yliopiston Humanistis-yhteiskuntatieteellisen tutkijakoulun (HYMY) johtajana vuosina 2013–2017 ja ensimmäisenä naisena oikeustieteellisen tiedekunnan dekaanina vuosina 2018–2021. Lisäksi hän on toiminut Lakimies- ja Oikeus-lehtien päätoimittajana. Letto-Vanamo jäi eläkkeelle kesällä 2022.

Letto-Vanamon tutkimus on sijoittunut pääosin oikeushistorian ja -vertailun alalle, ja häntä on luonnehdittu erityisen tuotteliaaksi, laaja-alaiseksi ja kansainväliseksi tutkijaksi. Hän on työskennelyt vierailevana tutkijana Oikeushistorian ja oikeusteorian Max-Planck-Instituutissa Frankfurtissa ja Euroopan yliopistoinstituutissa Firenzessä. Hänellä on ollut lukuisia kansainvälisiä arviointi- ja luottamustehtäviä. Hänen tuotannossaan ovat korostuneet etenkin suomalaisen oikeuden ja oikeustieteen eurooppalaiset ja pohjoismaiset yhteydet, Euroopan oikeushistoria sekä Euroopan integraation historia. Hän on tutkinut muun muassa lakimiesprofessiota, tuomioistuinmenettelyä, oikeudellisia käsitteitä ja oikeuskulttuurin eurooppalaistumista.

Letto-Vanamolle on myönnetty Lundin yliopiston ja Turun yliopiston kunniatohtorin arvot, ja vuonna 2009 Helsingin yliopiston rehtori myönsi hänelle professorin arvonimen. Hänelle on myös myönnetty Gentin yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan ehdotuksesta Sarton-mitali vuonna 2008 ja Suomalaisen Lakimiesyhdistyksen Allan Serlachius-Särkilahti -palkinto vuonna 2017. Vuonna 2014 hänelle myönnettiin Helsingin yliopiston hopeinen mitali ja Suomen Leijonan 1. Luokan ritarimerkki. Vuonna 2022 hänestä teetettiin Marjatta Tapiolan maalaama muotokuva Helsingin yliopiston Galleria Academica -muotokuvakokoelmaan.

## Julkaisuja
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Thy Light

**Thy Light** on Paolo Brunon Limeirassa vuonna 2005 perustama black metal -sooloprojekti. Yhtyeen sanoitusten aiheita ovat: introspektio, masennus, suru, viha ja itsemurha.

## Jäsenet
* Paolo Bruno – kaikki soittimet 2005–

* Alex Witchfinder – sanoitukset 2005–

## Diskografia

### Albumi
* No Morrow Shall Dawn (2013)

### EP
* Thy Light (2021)

### Kokoelmalevy
* Compendium (2017)

### Demo
* Suici.De.Pression (2007)

## Lähteet
San Ildefonso -luokka

**San Ildefonso -luokka** oli kymmenen Espanjan laivaston 74-tykkisen linjalaivan muodostama alusluokka.

## Suunnittelu
Luokan prototyypin hankinta vahvistettiin 23. helmikuuta 1784 kuninkaallisella määräyksellä. José Romero y Fernández de Landan suunnitteleman prototyypin köli laskettiin toukokuussa 1784 Cartagenassa.

## Alukset

## Lähteet
*

### Viitteet
Punakaularastas

**Punakaularastas** (*Turdus ruficollis*) on Siperian havumetsävyöhykkeen eli taigan pesimälintu.

## Koko ja ulkonäkö
Pituus n. 23-26 cm. Juhlapukuisella koiraalla punainen rinta. Hyvin samannäköinen kuin mustakaularastas, jonka kanssa risteytyy toisinaan. Nuoria ja naaraita voi olla vaikea määrittää.

## Esiintyminen
Punakaularastas pesii Itä-Siperiassa, etelän suunassa Kiinan Mantšuriassa asti. Punakaularastas on muuttolintu, ja se talvehtii Länsi-Kiinassa, Myanmarissa ja Intian pohjoisosissa. Joskus se harhautuu muutolta Eurooppaan. Suomessa ei ole lajista yhtään varmistettua havaintoa. 

## Elinympäristö
Viihtyy vuorten rinnemetsissä ja soistuneen tundran pensaikoissa sekä jokivarsilla.

## Lähteet
Kiinanpensasapila

**Kiinanpensasapila** (*Lespedeza cuneata*) on hernekasvien (Fabaceae) heimoon, pensasapiloiden (*Lespedeza*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ja runsashaarainen ruoho, joka voi kasvaa vajaat kaksi metriä korkeaksi. Se kasvattaa pitkän paalujuuren, jota on hyvin hankalaa kiskoa ylös maasta. Kasvin lehdet ovat kerrannaiset ja kukat sijaitsevat lehtihangoissa yksittäin tai enintään kolmen kukan ryhminä.

Kiinanpensasapila on kotoisin Aasiasta ja Australiasta, mutta levinnyt sittemmin vieraslajina muualle. Laji saattaa tuottaa allelokemikaaleja, jotka auttavat sitä asettumaan ja pysymään valtaamillaan kasvupaikoilla. Laji tuottaa myös maahan suuren siemenpankin. Yhdysvaltoihin lajia istutettiin vuonna 1896 torjumaan eroosiota sekä ravinnoksi karjaeläimille. Laji sisältää kuitenkin runsaasti tanniineja, minkä vuoksi se ei ole erityisen hyvää ravintoa eläimille.

## Lähteet
* North Carolina Extension Gardener – Plant Toolbox: ''Lespedeza cuneata'' 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Kiinanpensasapila (''Lespedeza cuneata'')
* UniProt: Taxonomy - ''Lespedeza cuneata'' 
*  Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Lespedeza cuneata'' 
* Flora of China: ''Lespedeza cuneata''
Allan Serlachius-Särkilahti -palkinto

**Allan Serlachius-Särkilahti -palkinto** on Allan Serlachiuksen nimeä kantava palkinto. Sen myöntää Suomalainen Lakimiesyhdistys tunnustuksena suomalaiselle oikeustieteen harjoittajalle, joka on ansioitunut oikeustieteen tutkimuksessa tai opetuksessa.

## Palkitut
* 2000 professori Erkki Havansi
* 2001 kansleri Leena Kartio
* 2002 professori Martti Koskenniemi
* 2003 professori Lars Björne
* 2005 professori Antero Jyränki
* 2007 professori Erkki J. Hollo
* 2009 professori Heikki E. S. Mattila
* 2011 professori Markku Helin
* 2013 akatemiaprofessori Kaarlo Tuori
* 2015 professori Olli Mäenpää
* 2017 professori Pia Letto-Vanamo
* 2019 professori Juha Karhu
* 2021 kansleri, professori Thomas Wilhelmsson
* 2023 professori Heikki Pihlajamäki

## Lähteet
Axel Cedercreutz (teollisuusneuvos)

**Axel Victor Folkern Cedercreutz** (s. 24. maaliskuuta 1939 Helsinki) on suomalainen vapaaherra, diplomi-insinööri ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.

Cedercreutzin vanhemmat olivat isännöitsijä, diplomi-insinööri, vapaaherra Curt Folkern Cedercreutz ja Marianne Fanny Amalie Favre. Hän avioitui 1963 diplomikirjeenvaihtaja Barbro Anna Margareta Andersinin kanssa. Cedercreutz tuli ylioppilaaksi Nya svenska läroverket i Helsingforsista 1957 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun tekstiiliteollisuuden opintosuunnalta 1963. Hän oli Tampereen Verkatehdas Oy:n, vuodesta 1981 Oy Tamfelt Ab, osastoinsinööri 1963–1967, tuotekehityspäällikkö 1968–1975, tuotantopäällikkö ja toimitusjohtajan varamies 1976–1982, varatoimitusjohtaja 1983–1985, toimitusjohtaja 1986–1995 ja hallituksen varapuheenjohtaja 1995–2007, samoin kuin yhtiön osakas. Cedercreutz on saanut useita konehuopaan liittyviä patentteja ja hänellä on ollut lukuisia oman alansa ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Hän oli Ruotsin konsuli Tampereella 1986–2007 ja sai siellä tekniikan kunniatohtorin arvon 1995. Teollisuusneuvoksen arvonimi hänelle myönnettiin 1994.

## Lähteet
Georges Troupin

**Georges Marie Désiré Joseph Troupin** (1923 Aywaille, Belgia –1997 Embourg, Belgia) oli belgialainen kasvitieteilijä ja yliopiston lehtori. Hän on tutkinut erityisesti Afrikan suurten järvien seudun kasvistoa.

Georges Troupin syntyi Aywaillessa keväällä 1923. Hän oli Oscar Troupinin ja Gabrielle Romen poika. Georges opiskeli pääasiassa Liègessä mutta suoritti kreikan ja latinan opintoja Ferrières'ssä toisen maailmansodan aikaan.

Troupin palkattiin vuonna 1947 tutkijaksi Brysseliin kasvitieteelliseen puutarhaan. Troupin omistautui siemenkasvien tutkimukselle, ja jo seuraavana vuonna hän kirjoitti useita artikkeleita Belgian Kongon kasvistosta ja sen lajien systematiikasta. Troupin avioitui vuonna 1948 Marie-Louise Tecqmennen kanssa, ja he saivat kolme lasta.

Belgian Kongon kansallispuistojen instituutti (IPNCB) kutsui vuonna 1952 Troupinin mukaan tutkimushankkeeseen, jossa tarkoituksena oli kerätä kasvinäytteitä herbaarioihin Garamban kansallispuistosta. Niinpä Troupin vietti kahdeksan kuukautta Belgian Kongossa ja keräsi kollegojensa kanssa noin 4&nbsp;500 kasvinäytettä.

Troupin oli intohimoinen tutkija, ja hän väitteli Liègen yliopistosta vuonna 1956. Hänen väitöskirjansa käsitteli Garamban kansallispuiston kasveja ja niiden luokittelua, ekologiaa ja vuorovaikutuksia. Väiteltyään Troupin työskenteli heinäkuusta 1956 alkaen Lwiro-keskuksen kasvitieteen osaston johtajana Kivussa vuoden 1963 loppuun saakka. Troupin loi keskukseen tutkimusosaston, jonka tarkoituksena oli syventyä itäisen Kongon ja Ruandan alueiden kasviston systematiikkaan ja ekologiaan. Tutkimustyön yhteydessä kerättiin herbaarioihin yli 24&nbsp;000 kasvinäytettä, jotka muodostavat nykyisin Lwiro-keskuksen ja Ruandan Butaren herbaarioiden perustan.

Troupin palasi 1963 Belgiaan ja tutki kolme vuotta Belgian Kongosta ja Ruandasta kerättyjä kasveja. Samalla hän toimi myös Liègen yliopistossa assistenttina ja luennoitsijana opetusaiheenaan erityisesti trooppisten ja subtrooppisten alueiden kasvit sekä niiden tutkimus. Vuonna 1966 Troupin kokosi Liègen yliopistossa kolmen vuoden tutkimuksensa kirjaksi. Vuosina 1965–1967 hän toimi erilaisissa tehtävissä Keskisen Afrikan kuninkaallisessa museossa vaihdellen kuraattorina, projektipäällikkönä, tutkijana ja kokonaisprojektipäällikkönä. Häneltä vuonna 1968 tilattiin kokonaistutkimus Ruandan kasvistosta. Hän ryhtyi heti työhön ja julkaisi kaksi vuotta myöhemmin tutkimuksensa tulokset kolmiosaisena monografiana.

Troupin jatkoi 1970- ja 1980-luvuilla opetustehtäviään Liègen yliopistossa. Välillä hän teki matkoja Ruandaan tutkimaan Ruandan kasvistoa. Sydänongelmien vuoksi Troupin jäi eläkkeelle vuonna 1990 ja kuoli loppukesällä 1997 Embourgissa.

## Lähteet
Kunan kieli

**Kunan kieli** (myös **guna** tai **tulekaya**) on tšibtšakieliin kuuluva kieli, jota puhuu arviolta 50&nbsp;000 ihmistä Panamassa ja Kolumbiassa. Tunnetuin ja puhutuin kielen murre on käytössä Kuna Yalan alueella Panaman koillisosissa. Kolumbiassa kielellä on puhujia Panaman vastaisen rajan tuntumassa.

Kunan kieli on kunien alkuperäinen äidinkieli, mutta nykyisin puhujat ovat kaksikielisiä espanjan kielen kanssa.

## Lähteet
Mount Hagen

**Mount Hagen** on Papua-Uuden-Guinean kolmanneksi suurin kaupunki ja Western Highlandsin maakunnan pääkaupunki.

Mount Hagen perustettiin vuonna 1936 Wahgijoen lähelle. Se on saanut nimensä siitä 24 kilometriä luoteeseen sijaitsevien Hagenvuorten mukaan. Alun perin Mount Hagen toimi vain valkoisten perustamana vartiointiasemana, mutta toisen maailmansodan jälkeen se laajeni kaupungiksi sekä kaupan ja liikenteen keskukseksi. Vuonna 2011 Mount Hagenin väkiluku oli 29&nbsp;765. Kaupunkia palvelee Mount Hagenin lentoasema. Highlands Highway yhdistää Mount Hagenin Laen ja Madangin kaupunkeihin. 

Mount Hagenin toistuviin tapahtumiin kuuluu kahden vuoden välein järjestettävä suurimuotoinen maataloustapahtuma. Vuosittain elokuussa järjestetään Mount Hagenissa kaksipäiväinen kulttuurinäytös, jota isännöi Western Highlandsin maakunnan hallitus. Tapahtumassa esiintyy sing-sing-ryhmiä lähialueilta.

## Lähteet
Axel Cedercreutz

**Axel Cedercreutz** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Axel Reinhold Cedercreutz (s. 1774), suomalainen vapaaherra, valtiopäivämies ja hovimetsänhoitaja
* Axel Fredrik Nikolaus Cedercreutz (1847–1909), suomalainen vapaaherra ja valtiomies
* Axel Cedercreutz (1873–1946), suomalainen lääkäri ja professori, Axel Fredrik Nikolaus Cedercreutzin poika
* Axel Cedercreutz (s. 1939), suomalainen yritysjohtaja ja teollisuusneuvos.

## Katso myös
* Johan Axel Cedercreutz (1801–1863), ruotsalainen kenraalimajuri ja vapaaherra, sekä Turun ja Porin läänin kuvernööri
Suomalaiset kodinhaltiat

**Suomalaiset kodinhaltiat** on Martti Haavion kirjoittama tietokirja, joka käsittelee pihapiirien ja kotien yliluonnollisia olentoja suomalaisessa kansanperinteessä. Teos on julkaistu ensimmäistä kertaa vuonna 1942. 

Kodinhaltiat olivat osa elävää suomalaista kansanperinnettä sukupolvien ajan. Teos käsittelee kotitonttujen ja saunatonttujen lisäksi mitä erilaisimpia pihapiirien ja kotien yliluonnollisia olentoja, kuten elättikäärmeitä ja maanhaltioita. Teos pohjautuu Haavion omiin tutkimuksiin suomalaisesta haltiauskosta ja sen eri kerrostumista.

Teoksen huomattavan suuren aineiston keräämienen Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran arkistoon alkoi vuonna 1935 eli *[[Kalevala|Kalevalan]]* 100-vuotisjuhlavuonna. Haavio ei kuitenkaan tyytynyt vain tähän aineistoon, vaan käytti lähteinään niin Viron kuin Ruotsinkin perinnearkistoja ja lisäsi aineistonsa tueksi ja selitystensä pohjaksi lisäksi aineistoja kaukaisista kulttuureista ympäri Eurooppaa ja muualtakin.

Haavio keskittyy teoksessaan kulttuuripaikkojen haltijoihin, kuten teoksen nimikin kertoo. Kodinhaltiat hän sitten jakaa esiintymisyhteyden mukaan varsinaisiin kodinhaltioihin, riihenhaltioihin, viljatonttuihin ja karjasuojanhaltioihin. Lisäksi hän tarkastelee haltioille uhraamista, tarinoita haltian kuolemasta ja erilaisia kotipiirin eläimiä, joihin liittyy haltijamotiiveja. Kustakin haltiaolennosta esitetään niihin liittyvät kertomusmotiivit, jotka vastaavat  arkistoluokittelua. Teoksessa erilaisiin tarinatyyppeihin liitetään myös niiden esiintymis- eli levinneisyyskartta, joka kertoo missä päin mitäkin tarinatyyppiä suomalaisella kulttuurialueella esiintyy. Haavio rikastuttaa kerrontaansa lainaamalla kirjaan valtavan määrän suoraan arkistosta otettua näyteaineistoa.

Kirjasta on myös julkaistu SKS Kirjat -kustantamon juhlapainos, jonka uudet jälkisanat on kirjoittanut folkloristiikan dosentti FT Kaarina Koski.

## Lähteet
Borys Ivtšenko

**Borys Viktorovytš Ivtšenko** () 29. tammikuuta 1941 Zaporižžja – 28. kesäkuuta 1990 Kiova) oli ukrainalainen elokuvaohjaaja ja näyttelijä. Hänen isänsä Viktor Ivtšenko oli tunnettu ukrainalaisen neuvostoelokuvan ohjaaja ja alan yliopisto-opettaja.

Borys Ivtšenko toimi apulaisohjaajana jo nuorukaisena isänsä ohjaamassa elokuvassa *Nadzvytšaina podija* (, 1958). Ivtšenko näytteli urallaan kuudessa elokuvassa. Näyttelijäntyö osui aikuistumisvaiheeseen, sillä elokuvista viisi valmistui vuosina 1958–1961.Sittemmin Borys Ivtšenko opiskeli Kiovan teatteri-instituutissa, josta hän valmistui 1966. Hän oli apulaisohjaajana myös opiskeluaikanaan P. Todorovskyin ohjaamassa elokuvassa *Virnist* (, 1965).  

Valmistuttuaan Ivtšenko työskenteli ohjaajana O. Dovženkon taide-elokuvastudioilla Kiovassa. Hän ohjasi neljätoista elokuvaa ja toimi apulaisohjaajana ainakin yhdessä muussa elokuvassa. 

Hänen tunnetuimpiin ohjauksiinsa lukeutuu Ukrainan elokuvahistorian sadan parhaan elokuvan listan sijalle 12/100 arvostettu ''Kadonnut kirje'' () (1972). 

Suomalainen elokuvatietokanta Elonet tuntee ainoastaan neljä Borys Ivtšenkon (Boris Ivtshenkon) elokuvaa: 
* *Velho* (, 1970/1971), 
* *Kaksostähdistön alla* (Pod sozvezdijem Bliznetsov; ) (1978/1979), 
* (Zvjozdnaja komandirovka; ; tähtimatka) (1983) 
* (Vnezapnyi vybros; ; äkillinen vapautuminen) (1983/1984) 

(Filmografia kesken.)

## Huomautuksia

## Lähteet
John Englund

**John Englund** (taiteilijanimi **C. J. Englund**, 24. kesäkuuta 1870 Tukholma - 2. tammikuuta 1929 Pori) oli valokuvaaja, joka toimi pitkään Porissa. Hänellä oli valokuvaamo nimellä C. J. Englund Porissa ja kuvaamo nimellä John Englund Vaasassa. Hän toimi myös Charles Riis & C:o:n ja K. E. Ståhlbergin kuvaajana. Englundin oma ateljee toimi Porissa osoitteessa Länsi-Esplanadi 17 (nyk. Länsipuisto 17). 

## Lähteet
Malakiittitangara

**Malakiittitangara** (*Chlorornis riefferii*) on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa. 

## Koko ja ulkonäkö
Malakiittitangara kasvaa 20–21 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Laji on ruumiinrakenteeltaan tukevahko. Malakiittitangara on väritykseltään enimmäkseen kirkkaanvihreä. Linnun silmien ympärystän, poskien, keskivatsan ja alaperän väri on ruskehtavan punainen. Malakiittitangaran nokka on tukeva ja punainen.

## Levinneisyys ja elintavat
Malakiittitangaran levinneisyysalue ulottuu Andeilla Kolumbiasta Boliviaan. Lajin elinympäristöä ovat kosteat vuoriston pilvimetsät ja niiden reunamaat 1&nbsp;900–3&nbsp;500 metrin korkeudella merenpinnasta. Lintu liikkuu yksin, pareittain tai pieninä, korkeintaan kahdeksan yksilön, ryhminä. Malakiittitangara liittyy usein myös sekaparviin. Malakiittitangaran ravintoa ovat hedelmät ja hyönteiset.

## Lähteet
Michael Rosen

**Michael Rosen** (7. toukokuuta 1946 Harrow, Middlesex, Englanti) on englantilainen kirjailija, joka kirjoittaa tietokirjoja, lastenkirjoja ja runokokoelmia. Lisäksi hän toimii lastenkirjallisuuden professorina useissa yliopistoissa. 

Rosenin kuvakirja *We're Going On a Bear Hunt* voitti useita palkintoja, jonka lisäksi myös monet muut hänen teoksistaan on palkittu. Rosen sairastui vakavasti maailmanlaajuiseen koronavirukseen 2020 ja hänet vaivutettiin koomaan 40 päiväksi.

## Lähteet
Juhani Seppovaara

**Juhani Seppovaara** (s. 14. helmikuuta 1947 Helsinki) on suomalainen valokuvaaja, kuvittaja ja kirjailija. Hänen tuotantonsa on keskittynyt kansanomaiseen rakennuskulttuuriin sekä Suomeen. Seppovaaran valokuvia on ollut esillä useissä näyttelyissä muun muuassa Pariisissa, Madridissa ja Helsingissä. Hänet tunnetaan myös DDR-keräilijänä.

Aikaisemmin Seppovaara työskenteli 25 vuotta ekonomistina Suomen Pankissa. Seppovaara kertoo olleensa aina ihastunut Berliiniin ja asuukin siellä Suomen lisäksi.

## Lähteet
Laukalampi

**Laukalampi** voi tarkoittaa seuraavia:

* Laukalampi, lampi Mäntyharjulla
* Laukalampi, lampi Mäntyharjun Pertunmaalla

## Katso myös
* Laukalammi, lampi Jämsässä
* Lauklampi
Torget

**Torget** on taajama Hurdalin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 0,9 neliökilometriä ja asukasluku 765 vuonna 2022. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tord Gustavsen

**Tord Gustavsen** (s. 5. lokakuuta 1970 Oslo) on norjalainen jazzpianisti ja säveltäjä. Hän opiskeli Trondheimin konservatoriossa ja perusti 1990-luvun lopulla *Aire & Angels* -duon Siri Gjæren kanssa, ja he julkaisivat kaksi albumia. Sittemmin hän on johtanut useita nimeään kantavia yhtyeitä, joilta on ilmestynyt yhteensä kahdeksan albumia. 

Gustavsen syntyi Oslossa, mutta varttui Hurdalissa.
## Albumit
### Aire & Angels
* *Aire & Angels* (1999)
* *Aire & Angels* (2002)
### Tors Gustavsen Trio
* *Changing Places* (2003)
* *The Ground* (2004)
* *Being There* (2007)
* *The Other Side* (2018)
* *Opening* (2022)
### Tord Gustavsen Ensemble
* *Restored, Returned* (2009)
### Tord Gustavsen Quartet
* *The Well* (2012)
* *Extended Circle* (2014) 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gustavsen

**Gustavsen** on seuraavien norjalaisten henkilöiden sukunimi:

* Finn Gustavsen (1926–2005), poliitikko ja toimittaja
* Terje Moe Gustavsen (1954–2019), poliitikko
* Tord Gustavsen (s. 1970), jazzpianisti
Harald Sunde

**Harald Sunde** (s. 9. maaliskuuta 1954 Hurdal) on norjalainen kenraali, joka toimi Norjan puolustusvoimien komentajana vuosina 2009–2013.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sunde

**Sunde** on seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Arne Sunde (1883–1972), norjalainen poliitikko
* Asbjørn Sunde (1909–1985), norjalainen vastarintaliikkeen jäsen
* Elias Sunde (1851–1910), norjalainen poliitikko
* Harald Sunde (s. 1954), norjalainen kenraali
* Olav Sunde (1903–1985), norjalainen keihäänheittäjä
* Peter Sunde (s. 1978), suomalais-norjalainen tietokoneasiantuntija
* Øystein Sunde (s. 1947), norjalainen muusikko
Eirik Kristoffersen

**Eirik Kristoffersen** (s. 3. huhtikuuta 1969 Bjerkvik) on norjalainen kenraali, joka on toiminut Norjan puolustusvoimien komentajana vuodesta 2020.
## Lähteet

## Aiheesta muualla