open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Agboville

**Agboville** on kunta ja aliprefektuuri sekä Agbovillen departementin ja Agnéby-Tiassan alueen hallinnollinen keskus Norsunluurannikon eteläosassa. Se sijaitsee Agnébyjoen varrella 75 kilometriä Abidjanista pohjoiseen. Kunnassa on 66&nbsp;000 ja aliprefektuurissa 95&nbsp;100 asukasta (vuonna 2014, väestönlaskenta).

Agbovillen departementtiin kuuluvat Aboudén, Agbovillen, Ananguién, Attobroun, Azaguién, Céchin, Grand-Morién, Guessiguién, Loviguién, Oress-Kroboun ja Rubinon aliprefektuurit. Kuntia ovat Agboville, Azaguié ja Rubino. Seudun kanta-asukkaat ovat akaneihin kuuluvia abeja ja kroboja.

Ranskalaisten vuonna 1903 perustama Agboville oli siirtomaa-aikana hallintopiirin keskus ja tärkeä kahvin ja kaakaon lastauspaikka Abidjanin–Nigerin rautatien varrella. Se sai kunnallishallinnon vuonna 1953 ja uudelleen 1980. Agbovillessa perustettiin vuonna 1944 Afrikkalaisten maanviljelijöiden ammattiliitto, josta kehittyi toisen maailmansodan jälkeen Norsunluurannikon demokraattinen puolue.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, liikenne, kaupankäynti ja palvelut. Tärkeimmät viljelykasvit ovat kahvi, kaakao, jamssi, keittobanaani, ananas, vihannekset, riisi ja maissi. Aikaisemmin kaupungissa toimi tekstiilitehdas ja puunjalostusteollisuutta. Seudulla kaivetaan kultaa perinteisin menetelmin.

## Lähteet

## Katso myös
* Agbovillen roomalaiskatolinen hiippakunta
Sobraliat

**Sobraliat** (*Sobralia*) on kämmekkäkasvien heimoon kuuluva kasvisuku.

Suvussa on noin 140 lajia, jotka kasvavat trooppisilla alueilla Meksikosta Etelä-Amerikkaan. Sobralioiden kukat muistuttavat katleijan kukkaa, mutta kukoistavat vain lyhyen aikaa. Sekä kasvin että kukan koko vaihtelee suuresti, kukat ovat halkaisijaltaan 5–25 cm. Lehdissä erottuvat lehtisuonet selvästi, varsi muistuttaa kaislaa.

## Lajeja

Tiedosto:Sobralia macrantha (BG Zurich)-02.JPG| sobralia *Sobralia macrantha*
Tiedosto:Sobralia_decora_-_Tapanti_region_of_Costa_Rica.jpg| *[[Sobralia decora]]*
Tiedosto:Sobralia dichotoma (1).jpg| *[[Sobralia dichotoma]]*
Tiedosto:Sobralia fragrans - fl 1.jpg| *[[Sobralia fragrans]]*
Tiedosto:Sobralia macrophylla - fl.jpg| *[[Sobralia macrophylla]]*
Tiedosto:Sobralia ruckeri-Xenia 1 fig 42 (1858).jpg| *[[Sobralia ruckeri]]*


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Growing Sobralias  *American Orchid Society*
Shine (Sopo Nižaradzen kappale)

**Shine** on georgialaisen laulaja Sopo Nižaradzen esittämä kappale, jolla hän edusti Georgiaa vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa. Kappale valittiin Georgian edustuskappaleeksi 27. helmikuuta pidetyssä karsinnassa, jossa Nižaradze esitti kaikki kappaleet.

Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa 27. toukokuuta ja pääsi finaaliin. 29. toukokuuta pidetyssä finaalissa kappale sijoittui yhdeksänneksi.

## Lähteet
*https://eurovision.tv/participant/sofia-nizharadze

### Viitteet
Veikko Viisi

**Veikko Viisi** oli *[[Suomen Kuvalehti|Suomen Kuvalehteen]]* 1970-luvun alkupuolella kirjoittanut nimimerkki, joka kommentoi Suomen ulkopolitikkaa. Nimimerkin takana oli ainakin viisi Suomen ulkoasiainministeriön korkeaa virkamiestä.

Veikko Viiden kirjoitukset alkoivat ilmestyä *Suomen Kuvalehdessä* maaliskuussa 1972. Lehti mainosti ”Veikon” olevan hyvin perillä asioista ja tietävän etukäteen tulevistakin puheista ja teoista. Julkisuudessa nimimerkki yhdistettiin pian niin sanottuun ”tohtorikoplaan” tai ”everstijunttaan”, ulkoministeriötä johtaneiden korkeiden virkamiesten ryhmään. Arvaukset osuivat oikeaan, sillä nimimerkin taustaryhmään kuului ulkoasiainhallinnon korkeita virkamiehiä, kuten Max Jakobson, Risto Hyvärinen, Ilkka Pastinen, Keijo Korhonen ja Pasi Rutanen. Nimimerkkiä ”hallinnoi” *Suomen Kuvalehden* päätoimittaja Leo Tujunen, joka päätti kirjoitusten ilmestymisestä. Nimimerkki syntyi, kun Tujunen halusi Jakobsonin kirjoittavan vastauksen erääseen eduskunnan ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajan Pekka Kuusen kirjoitukseen, ja nimet Kuusi ja Viisi muodostivat sanaleikin.

Veikko Viiden kirjoitukset sisälsivät niin tarkkoja tietoja, että niissä voitiin havaita yhtäläisyyksiä ulkoministeriön salaisten raporttien kanssa. Presidentti Urho Kekkonen päätteli Jakobsonin olevan Veikko Viiden takana, sillä yhdessä kirjoituksessa mainittiin asioita, joista Kekkonen oli keskustellut luottamuksellisesti vain Jakobsonin kanssa. Ulkoministeri Ahti Karjalainen ilmoitti maaliskuussa 1973 Jakobsonille, että ulkoministeriön virkamiehet eivät saaneet kirjoittaa ulkopolitiikasta ilman lupaa. Jakobson ilmoitti valtiojohdolle, että hän oli ollut alkujaan mukana nimimerkin taustaryhmässä, mutta lopettanut sillä kirjoittamisen jo ennen kuin kirjoituksista alkoi nousta suurempaa kohua. Presidentille helmikuussa 1973 lähettämässään kirjeessä Keijo Korhonen vakuutti, ettei hänellä ollut henkilökohtaisesti mitään tekemistä Veikko Viisi -nimimerkin kanssa.

Julkisuudessa Veikko Viiden kirjoituksiin tarttuivat erityisesti sosiaalidemokraatit, jotka halusivat haastaa ulkoministeriötä väitetysti johtaneen virkamiesklikin. SDP:n kansainvälisten asioiden sihteeri Paavo Lipponen kirjoitteli vuoden 1973 aikana useasti Veikko Viittä ja ”everstijunttaa” vastaan, ja epäili ulkoministeriön sanomalehtitoimiston olleen osallisena nimimerkin kirjoituksiin. Lipposen syytöksen mukaan ”*Veikko Viisi antaa tällä tavoin epäviralliset ohjeet UM:n virkamiehille ohi poliittisen johdon hyväksymän koneiston*”.

*Suomen Kuvalehden* uudeksi päätoimittajaksi syksyllä 1974 tullut Mikko Pohtola lopetti Veikko Viiden palstan, sillä hän halusi lehteen kirjoitettavan vain omalla nimellä.

## Katso myös
*Liimatainen (nimimerkki)
*Y. Y. Antonen

## Lähteet
Avoin rajapinta

**Avoin rajapinta** () on rajapinta, jonka kaikki ominaisuudet ovat julkisia ja jota voi käyttää ilman rajoittavia ehtoja. Edellytyksenä on myös rajapintakuvauksen ja dokumentaation oleminen avoimesti saatavilla. Avoin rajapinta mahdollistaa, että voidaan esimerkiksi laatia rajapintaa hyödyntävän ohjelma ilman rajapinnan toimittajan erillistä hyväksyntää tai pakollisia lisenssimaksuja.

Avoimia rajapintoja tarjoaa esimerkiksi Ilmatieteen laitos, Maanmittauslaitos ja Digi- ja väestötietoviraston Avoindata.fi-palvelun rajapinta.

## Katso myös
* Avoin data
* Avoin lähdekoodi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Avoin rajapinta
Johannes Hidman

**Johannes Hidman** (, 23. marraskuuta 1946 Kontupohja – 2015) oli venäjänsuomalainen kirjailija ja kääntäjä.

Hidman syntyi Suomesta muuttaneeseen työläisperheeseen. Keskikoulun jälkeen hän opiskeli näyttelijäksi Petroskoin suomalaisessa teatterissa ja valmistui Petroskoin yliopiston suomen kielen laitokselta vuonna 1977. Hidman työskenteli *[[Carelia]]*-lehden toimittajana vuodesta 1981.

Hidman julkaisi ensimmäisen kertomuksensa *[[Carelia|Punalipussa]]* vuonna 1972. Vuonna 1989 samassa lehdessä ilmestyi pienoisromaani *Sen kun vaan*, jonka aiheena ovat Neuvosto-Karjalan suomalaissiirtolaisten kohtalot. Hidman on myös suomentanut useita romaaneja. Hänet hyväksyttiin Venäjän kirjailijaliiton jäseneksi vuonna 2001.

## Teoksia
* *Sen kun vaan*. Petroskoi: Periodika, 2008.

## Lähteet
Osismit

**Osismit** () olivat kelttiläinen heimo, joka asui Gallian Armorikan läntisimmässä osassa, nykyisen Bretagnen pohjoisrannikolla. Heidän pääkaupunkinsa oli Vorganium. Vuonna 56 eaa. osismit olivat Armorikan voimakkaimman heimon venetien liittolaisia sodassa Caesarin johtamia roomalaisia vastaan. Venetit liittolaisineen hävisivät lopulta sodan, ja roomalaiset alistivat voittamansa kelttiheimot. 

## Lähteet
Luettelo tunnetuista imatralaisista

Tunnettujen imatralaisten luetteloon kuuluu sekä kaupungissa syntyneitä että siellä asuneita henkilöitä.

## Urheilijat

* Sammy Ahonen, ratamoottoripyöräilijä
* Mikko Haaparanta, jääkiekkoilija
* Otto Hokkanen, jääkiekkoilija
* Joona Jääskeläinen, jääkiekkoilija
* Ossi Karttunen, pikajuoksija
* Ville Koho, jääkiekkoilija ja valmentaja
* Marlo Koponen, jääkiekkoilija
* Mikko Kosonen, pesäpalloilija
* Jari Lippojoki, jääkiekkoilija
* Jarno Lippojoki, jääkiekkoilija
* Jussi Markkanen, jääkiekkoilija
* Matti Mononen, seiväshyppääjä ja yleisurheiluvalmentaja
* Heikki Mälkiä, jääkiekkoilija ja valmentaja
* Timo Niemi, kreikkalais-roomalaisen tyylin painija
* Petteri Nokelainen, jääkiekkoilija
* Jarkko Parikka, jääkiekkoilija
* Jose Pekkala, jääkiekkoilija
* Senni Salminen, yleisurheilija
* Aleksi Sinkkonen, jääkiekkoilija
* Olli Sipiläinen, jääkiekkoilija
* Matti Suur-Hamari, lumilautailija
* Joona Heiskanen, salibandyn pelaaja
* Niki Tuuli, ratamoottoripyöräilijä

## Poliitikkoja

* Sinikka Laisaari, lääkäri ja poliitikko
* Pertti Lintunen, kaupunginjohtaja
* Niina Malm, poliitikko
* Toivo Mansner, poliitikko
* Jarkko Paronen, juristi, kaupunginjohtaja
* Riitta Uosukainen, poliitikko
* Toivo Uosukainen, sotilas ja poliitikko
* Tiina Wilén-Jäppinen, poliitikko

## Näyttelijöitä

* Jarmo Koski
* Sanna Lius
* Pirjo Lonka
* Timo Rissanen

## Kirjailijoita
* Taavi Soininvaara, kirjailija ja kolumnisti
* Hilja Valtonen, kirjailija ja opettaja

## Sotilaita

* Muisto Lassila, sotilas ja kaukopartiomies
* Veikko Saarelainen, sotilas ja Mannerheim-ristin ritari

## Muusikoita

* Saska Helmikallio
* Kari Litmanen
* Taiska

## Toimittajat ja juontajat

* Päivi Istala
* Juuso Mäkilähde
* Maria Veitola

## Muita tunnettuja
* Marja-Sisko Aalto, pappi
* Kristian Backman, taikuri
* Pentti Halle, vuorineuvos
* Hanna Sarén, muotisuunnittelija

## Lähteet
Olhavanlahti

**Olhavanlahti** () on Venäjällä Leningradin alueella Laatokan etelärannassa sijaitseva leveäsuinen lahti.

## Maantietoa
Olhavanlahden suu erottuu Laatokan rannikolla lännessä Ptinovin saaren (остров Птинов) Voronovin (Мыс Воронов) pohjoiskärjestä ja idässä Šurjagsi Nosin (Шурягский Нос) niemeen. Niemien välimatkasta saadaan lahdensuun leveydeksi 29&nbsp;kilometriä. Lahti on niemenkärjistä mitattuna 19&nbsp;kilometriä pitkä.

Laatokan etelärannikolla on yleistä, että sen rannat ovat matalia ja tasaisia. Järven pohja muodostuu täällä hiekasta, savesta ja mudasta. Hiekkapohjan joukosta pilkistää kivikoita. Lahden keskellä on 12–20&nbsp;metriä syvää ja lahden keskisyvyys on noin 8&nbsp;metriä. Vedessä 10&nbsp;metrin syvyyskäyrä kulkee 5–20&nbsp;kilometrin päässä rannasta ja 5&nbsp;metrin syvyyskäyrä noin viiden kilometrin päässä. Lahden länsiranta on itäistä matalampaa, sillä itärannassa kulkee viiden metrin käyrä 2–3&nbsp;kilometrin päässä. Laatokan vedenpintaa ei säännöstellä ja se voi vaihdella luontaisesti eri vuodenaikoina 1,2&nbsp;metriä.

Pohjoistuulella lahteen muodostuu korkeita aaltoja. Laivojen liikenteelle on vuosina 1861—1866 rakennettu Laatokan kanava (), joka on riittävän leveä ja syvä nykyaikaiselle proomuliikenteelle. Laatokan vanha kanava () rakennettiin vuosina 1719—1731 ei kelpaa kaupalliselle liikenteelle, sillä se on ruoppaamatta jätettynä liian matala ja tietyillä osuuksilla se on aivan tukossa. Laivat kulkevat kanavan lisäksi Olhavanjoella, joka laskee lahteen. Se on purjehduskelpoinen Ilmajärvelle asti. Myös Säsjokea voi nousta ylös, mutta vain sen alajuoksulla. Kolmas lahteen laskeva joki on esimerkiksi Voronežka, joka on pieni joki.

## Huomioita

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ladoga (Laatokka), tietoa veneilijöille (ru)
* Волховская губа (Olhavanlahden merikortti)
Takemeanywhere

**Takemeanywhere** (tyyliteltynä **#TAKEMEANYWHERE**) on Shia LaBeoufin, Nastja Säde Rönkön ja Luke Turnerin ohjaama suomalais-yhdysvaltalais-brittiläisenä yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 2016.

Elokuvassa LaBeouf, Rönkkö ja Turner matkustavat ympäri Pohjois-Amerikkaa twiittaamalla sijaintitietonsa, jolloin kuka tahansa voi poimia heidät kyytiinsä ja viedä heidät minne haluaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Nightmare Alley (vuoden 2021 elokuva)

**Nightmare Alley** on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen psykologinen jännityselokuva, jonka on ohjannut Guillermo del Toro. Elokuva perustuu William Lindsay Greshamin samannimiseen romaaniin, jonka ovat sovittaneet käsikirjoitukseksi del Toro ja Kim Morgan. *Nightmare Alley* on toinen Greshamin romaaniin perustuva elokuva; ensimmäinen oli vuoden 1947 *[[Painajaiskuja]]*.

*Nightmare Alley* sai maailmanensi-iltansa New Yorkissa sijaitsevassa Alice Tully Hall -konserttisalissa 1. joulukuuta 2021. Yhdysvaltain-ensi-iltansa se sai 17. joulukuuta 2021 ja Suomen-ensi-iltansa 28. tammikuuta 2022. Elokuvan mustavalkoinen versio *Nightmare Alley: Vision in Darkness and Light* esitettiin valikoiduissa teattereissa 14. tammikuuta 2022. Elokuva sai myönteisen vastaanoton kriitikoilta, mutta se epäonnistui taloudellisesti. Se on ehdolla neljän Oscar-palkinnon saajaksi vuoden 2022 gaalassa, muun muassa parhaan elokuvan palkinnon kategoriassa.
__NOTOC__
## Näyttelijät

## Arvosteluja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto 
*
Avoin protokolla

**Avoin protokolla** () on protokolla, joka on avoimesti kenen tahansa saatavilla ja hyödynnettävissä. Avoimien protokollien käyttöä ei rajoiteteta ja niiden spesifikaatio lisesointu avoimesti. Erona suljettuun protokollaan on, että suljetut protokollat suunnittelee tyypillisesti yksi tai muutama taho, jotka voi rajoittaa protokollan käyttöä ja muuttaa sitä haluamallaan tavalla. Avoimet protokollat suunnittelee pääsääntöisesti suuri joukko eri tahoja, joten protokollista tulee yleisluontoisempia ja täten sopivat useampaan käyttöön.

Esimerkkejä avoimista protokollista:
* IP-protokolla
* TCP-protokolla
* Muut IEEE:n ja IETF:n protokollat

## Katso myös
* Avoin standardi
* Avoin lähdekoodi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tietoa avoimuudesta - COSS ry
Seger

**Seger** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

*Bob Seger (s. 1945), yhdysvaltalainen rockmuusikko ja laulaja-lauluntekijä
*Brodie Seger (s. 1995), kanadalainen alppihiihtäjä
*Caroline Seger (s. 1985), ruotsalainen jalkapalloilija
*Henri Seger, suomalainen rockmuusikko
*Mathias Seger (s. 1977), sveitsiläinen jääkiekkoilija.
Umm al-Kitab

**Umm al-Kitab** ( eli ”alkukirja” tai ”kirjojen äiti”) on suunnilleen 700-luvun puoliväliin sijoittuva 70-sivuinen teksti, joka edustaa esi-islamilaista ja gnostilaista teologiaa. Kirjan katsotaan olevan peräisin Irakin Kufasta. Teos antaa viitteitä imaami Aliin kohdistuvan kultin varhaisesta kehityksestä.

## Sisältö
Kirjassa Ali esiintyy osana taivaallista viisikkoa, joka oli olemassa valona jo ennen maailman luomista. Nämä viisi eriväristä valoa olivat Muhammed, Ali, Fatima, Hasan ja Husain. Raymond Dequin arvelee, että Ali oli aluksi gnostinen jumaluus, joka vasta myöhemmin muuttui ”yleväksi kuninkaaksi” maan pinnalle. Toisessa kirjan kertomuksessa enkeli Gabriel kertoo, että taivaallisella valtaistuimella istuu Fatima kruununaan Muhammed ja korvarenkaina Hasan ja Husain. Hänen miekkanaan on uskovien ruhtinas Ali.

*Umm al-Kitab* esittää Alin ennen muuta ”ylevänä kuninkaana”. Sanan ”Ali” merkitys myös on arabiaksi ”korkea” tai ”ylevä”. Alin yhtäläisyys Jeesukseen tulee Dequinin mukaan gnostilaisuudesta. Kuten Jeesus on sekä ihminen että Jumala, myös ylevä kuningas on sekä maallinen hallitsija että jumaluus. Molemmilla on  Vapahtajan tehtävä. Kuten Jeesuksen ei idässä uskottu kuolleen ristillä, myös Alista kerrotaan, ettei häntä tapettu, vaan Paholainen oli naamioitunut hänen tilalleen. Ali sen sijaan nousi Jeesuksen tavoin taivaaseen, ja hänelle annettiin Jeesuksen tavoin eskatologinen tehtävä maailman lopussa.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Yrjö Manner

**Yrjö Johan Manner** (25. marraskuuta 1893 Helsinki – 24. joulukuuta 1975) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Mannerin vanhemmat olivat liikemies, tehtaanjohtaja Johan (Juho) Manner, aiemmin Ello ja Filla, ja Amanda Vilhelmina Mansner. Hänen puolisonsa olivat 1918–1936 Jenny Amanda Lundström ja 1943–1959 Ella Alise Lehtonen. Teollisuusneuvos Aarne Manner oli Yrjö Mannerin poika ensimmäisestä avioliitosta. Yrjö Manner työskenteli jo nuorena isänsä omistamalla konepajalla. Hangon ylemmästä käsityöläiskoulusta hän valmistui keväällä 1913 ja toimi 1915 viilaajana Helsingissä, mutta jatkoi opintojaan ja valmistui Helsingin teollisuuskoulusta 1916. Perheyritys Mannerin Konepajan johtajana hän aloitti vain 23-vuotiaana syksyllä 1917.

Suomen sisällissodan jälkeen Manner palveli vapaaehtoisena laivastossa, missä hän pääsi osallistumaan Saksalla järjestetyille moottorimieskursseille. Saksan sotatappion myötä Manner palasi takaisin Suomeen konepajaansa johtamaan. Konepaja kasvoi ja kehittyi 1920-luvulla, 1930-luvulta se valmisti myös koneita ja laitteita sekä muun muassa radiomastoja ja rautasiltoja. Sota-aikana yritys oli sotateollisuuden palveluksessa. Vaikka sen toiminta piti siirtää välillä pois Hangosta, se pääsi aloittamaan siellä uudelleen kesällä 1943. Lahdessa sillä oli sisaryritys Man-Ko ja Hangosta hankittiin 1945 Hangon Väri -yhtiö, jonka toimitusjohtajaksi Manner myös tuli. Manner luovutti konepajansa toimitusjohtajan tehtävät pojalleen Aarne Mannerille vuonna 1956, mutta oli vielä Man-Kon toimitusjohtaja aina vuoteen 1970 asti. Yrjö Manner oli myös Hangon kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsen. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 
1954.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Manner-yhtiö
Zoofobia

**Zoofobia** tai **eläinfobia** on irrationaalista pelkoa tai vastenmielisyyttä eläimiä (ei ihmisiä) kohtaan. Zoofobia on yleinen negatiivinen reaktio eläimiin, mutta se on yleensä jaettu useisiin alaryhmiin, joista jokainen on tietyntyyppinen zoofobia. Vaikka zoofobia kokonaisuudessaan on melko harvinaista, pelkotyypit ovat yleisiä. Kuten Sigmund Freud on joskus maininnut, zoofobia on yksi yleisimmistä lasten psykoneuroottisista sairauksista. Zoofobia ei kohdistu lähes koskaan nisäkkäisiin, vaan muihin kuin nisäkkäisiin.

## Luettelo yleisistä zoofobian alaryhmistä

## Katso myös
* Fobia
* Luettelo fobioista

## Lähteet
Ingvil Smines Tybring-Gjedde

**Ingvil Smines Tybring-Gjedde** (s. 8. heinäkuuta 1965 Oslo) on norjalainen edistyspuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan yhteiskuntaturvallisuusministerinä vuosina 2019–2020 ja on työskennellyt myös valtiosihteerinä öljy- ja energiaministeriössä.
## Yksityiselämä
Tybring-Gjedden puoliso on edistyspuoleen poliitikko Christian Tybring-Gjedde, joka on istunut suurkäräjillä vuodesta 2005.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Ingvil Smines Tybring-Gjeddes'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Fredrik Lindström (kielitieteilijä)

**Nils Fredrik Lindström** (s. 27. kesäkuuta 1963 Eskilstuna) on ruotsalainen näyttelijä, juontaja, koomikko, kirjailija, kielitieteilijä ja elokuvaohjaaja.

## Ura
Lindström on opiskellut Uppsalan yliopistossa pohjoismaisia kieliä. Hän työskenteli 1990-luvulla stand up -koomikkona ja oli mukana *Hassan*-radio-ohjelmassa. Lisäksi hän on ollut sekä näyttelijänä että käsikirjoittajana eri televisio-ohjelmissa. Läpimurtonsa hän teki käsikirjoittamassaan ja ohjaamassaan elokuvassa *Vuxna människor* (1999), jossa hän myös näytteli. Seuraavana vuonna ilmestyi hänen kirjoittamansa kirja *Världens dåligaste språk*, jossa hän kansantajuisti kielitiedettä. Kirjasta tuli myyntimenestys. Vuosina 2002–2003 Lindström juonsi tv-ohjelmaa *Värsta språket*, mistä hänet palkittiin Suurella journalistipalkinnolla (Stora journalistpriset) kategoriassa Vuoden uudistaja sekä Tietopalkinnolla (Kunskapspriset). Vuodesta 2009 lähtien Lindström on toiminut tuomarina suositussa ''På spåret'' -visailuohjelmassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Fredrik Lindström'' Ruotsin kansallisessa elokuvatietokannassa 
* ''Fredrik Lindström'' IMDb-tietokannassa
Fredrik Lindström

**Fredrik Lindström** voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

* Fredrik Julius Lindström (1873–1924), suomalainen filosofian tohtori ja lyseon lehtori
* Fredrik Lindström (s. 1963), ruotsalainen kielitieteilijä, koomikko, näyttelijä, juontaja, kirjailija ja elokuvaohjaaja
* Fredrik Lindström (s. 1989), ruotsalainen ampumahiihtäjä
Bolšaja koltsevaja

**Bolšaja koltsevaja linija** () on Moskovan metron yhdestoista linja, joka avattiin 26. helmikuuta 2018. Linjan pituus on 57,5 kilometriä ja siinä on 29 asemaa.

## Asemat

*Savjolovskaja (Савёловская)
*Petrovski park (Петровский парк)
* (ЦСКА)
*Horošovskaja (Хорошёвская)
*Narodnoje Opoltšenije (Народное Ополчение)
*Mnjovniki (Мнёвники)
*Terehovo (Терехово)
*Kuntsevskaja (Кунцевская)
*Davydkovo (Давыдково)
*Aminjevskaja (Аминьевская)
*Mitšurinski prospekt (Мичуринский проспект)
*Prospekt Vernadskogo (Проспект Вернадского)
*Novatorskaja (Новаторская)
*Vorontsovskaja (Воронцовская)
*Zjuzino (Зюзино)
*Kahovskaja (Каховская)
*Varšavskaja (Варшавская)
*Kaširskaja (Каширская)
*Klenovyi bulvar (Кленовый бульвар)
*Nagatinski zaton (Нагатинский затон)
*Petšatniki (Печатники)
*Tekstilštšiki (Текстильщики)
*Nižegorodskaja (Нижегородская)
*Aviamotornaja (Авиамоторная)
*Lefortovo (Лефортово)
*Elektrozavodskaja (Электрозаводская)
*Sokolniki (Сокольники)
*Rižskaja (Рижская)
*Marjina Roštša (Марьина роща)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Loikkarit

**Loikkarit** on Jaak Kilmin ohjaama virolais-suomalais-latvialaisena yhteistuotantona tehty toiminta- ja komediaelokuva vuodelta 2017. Elokuvassa kolme nuorta miestä pakenee Neuvosto-Virosta Suomen kautta Ruotsiin.

Elokuva perustuu löyhästi Helsingissä vuonna 1985 ryöstöjä tehneiden virolaisten loikkarien Raivo Roosnan ja Alex Lepajõen tarinaan. Roosna, Lepajõe ja kolmas loikkari Harry Gelstein haastoivat elokuvan tuottajan oikeuteen ja vaativat 200&nbsp;000 euron korvauksia, koska heidän tarinaansa oli käytetty elokuvassa ilman heidän lupaansa.

## Näyttelijät

## Lähteet
Mikko Niinikoski (pesäpalloilija)

**Mikko Niinikoski** (s. 6. heinäkuuta 1979 Siilinjärvi) on suomalainen pesäpalloilija. Niinikoski edusti urallaan Superpesiksessä Siilinjärven Pesistä ja Puijon Pesistä. Niinikoski saavutti Puijon Pesiksessä pelatessaan yhden SM-pronssin kaudella 2006. Hän pelasi yhden Itä-Länsi-ottelun vuonna 2008. Niinikoski pelasi 232 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä hän löi 11 kunnaria ja 23 tavallista juoksua, toi 157 juoksua ja keräsi 813 kärkilyöntipistettä. Niinikoski pelasi 40 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi kaksi kunnaria ja kaksi tavallista juoksua, toi 24 juoksua ja keräsi 107 kärkilyöntipistettä. Niinikoski pelasi urallaan 32 Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissä hän löi kaksi tavallista juoksua, toi 36 juoksua ja keräsi 135 kärkilyöntipistettä.

## Lähteet
Anteeksiantamaton

**Anteeksiantamaton** on Lars Feldballe Petersenin ohjaama ja käsikirjoittama suomalais-tanskalaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 2017.

Elokuvan päähenkilönä on Suomessa asuva bosnialainen sotarikollinen, joka sai 15 vuoden tuomion Haagin kansainvälisessä tuomioistuimessa Bosnian sodan aikana tekemistään rikoksista. Elokuvassa pohditaan kysymystä, mistä pahuus syntyy ja siinä seurataan sen päähenkilön paluuta tavalliseen elämään juuri ennen vankeusajan päättymistä ja sen jälkeen.

## Lähteet
Jarkko Karhunen

**Jarkko Karhunen** (s. 8. toukokuuta 1982) on suomalainen pesäpalloilija. Karhunen edusti koko uransa Superpesiksessä Puijon Pesistä. Karhunen saavutti urallaan yhden SM-pronssin kaudella 2006. Hän pelasi etenijäjokerina. Karhunen pelasi 130 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä hän löi neljä kunnaria ja kolme tavallista juoksua, toi 54 juoksua ja keräsi 238 kärkilyöntipistettä. Karhunen pelasi 32 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi kaksi kunnaria, toi 17 juoksua ja keräsi 66 kärkilyöntipistettä. Karhunen pelasi kaksi Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissä hän toi yhden juoksun ja keräsi kahdeksan kärkilyöntipistettä.

## Lähteet
Sisämaan seurantapyynti

**Sisämaan seurantapyynti** (lyhenne **SSP**) on lintujen rengastuksen muoto, jossa lintuja pyydetään lintuverkoilla samasta vakiopaikasta 12 kertaa touko-elokuussa. Rengastaja saa itse valita, kuinka monella verkkolinjalla lintuja pyydetään, mutta linjojen määrän on oltava sama joka vuosi. 

Lintujen rengastus on luvanvaraista toimintaa, ja SSP-rengastukseen tarvitaan peruslupaa kattavampi rengastuslupa. Luvan myöntää Rengastustoimisto, kun vaadittavat tentit on suoritettu.

## Taustaa
SSP tuli Suomeen Britanniasta, jossa vuonna 1981 alkaneen projektin Constant Effort Sites (CES) puitteissa lintuja rengastetaan yli 130 pyyntipaikalla. Suomessa SSP-projekti alkoi vuonna 1986. Vuonna 2013 Suomessa oli noin 50 rengastajan toimesta 31 rengastuspaikkaa, 24 eri kunnassa. Suomen lisäksi SSP:n tapaista rengastusta harjoitetaan jo Hollannissa, Ranskassa ja Ruotsissa, sekä Pohjois-Amerikassa. Euringin tavoitteena on laajentaa CES koko Euroopan kattavaksi seurantaohjelmaksi.

## Tavoitteet
SSP-rengastuksen tarkoituksena on seurata tietyn alueen linnuston kannanmuutoksia ja poikastuottoa. SSP täydentää myös linja- ja pistelaskentojen avulla saatavaa kuvaa Suomen linnustosta.

## Lähteet
None

**None** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* None (EP), ruotsalaisen metalliyhtye Meshuggahin 
* None, kunta Italiassa Piemonten alueella olevassa Torinon metropolikaupungissa
Naisen lisääntymiselimistö

**Naisen lisääntymiselimistö** muodostuu naisen sukupuolielimistä. Naisen sisäisiä sukupuolielimiä eli sisäsynnyttimiä ovat munasarjat, munanjohtimet, kohtu ja emätin. Naisen ulkoisia sukupuolielimiä eli ulkosynnyttimiä kutsutaan hävyksi eli vulvaksi.

## Osat
### Munasarjat
Munasarjat ja munarakkulat tuottavat naishormoneja kuten estrogeeneja. Munasarjoissa syntyy naisen sukusoluja eli munasoluja. Kuukautiskierrossa kypsynyt munasolu irtoaa ja lähtee liikkeelle.

### Munanjohtimet
Munanjohdin on munasarjan ja kohdun yhdistävä noin 10 senttimetrin pituinen putkimainen rakenne. Munanjohtimen distaalisessa kolmanneksessa tapahtuu munasolun ja siittiön kohtaaminen. Hedelmöittynyt munasolu kulkeutuu kolmen vuorokauden kuluessa kohtuun.

### Kohtu
Kohdussa hedelmöittyneestä munasolusta kehittyy ensin alkio ja sen jälkeen sikiö. Kohdun ja emättimen välissä on 2–3 senttimetrin mittainen kohdunkaula.

### Emätin
Emätin eli vagina on naisen putkimainen yhdyntäelin, joka ottaa yhdynnässä vastaan miehen siittimen ja siitä purkautuvat siittiöt. Naisen kiihottuessa seksuaalisesti hänen emättimensä kostuu ja häpyhuulensa turpoavat. Emätin laajenee ja kohtu nousee ylöspäin. Seksuaalinen kiihottuminen voi johtaa orgasmiin, jolloin emätin supistelee.

### Häpy
Naisen ulkoisiin sukupuolielimiin eli häpyyn kuuluvat häpykukkula, häpykieli eli klitoris, isot ja pienet häpyhuulet, emättimen eteinen, immenkalvo, emättimen aukko, virtsaputken suu ja siihen liittyvät rauhaset sekä väliliha.

## Elinkaari
Miehen ja naisen sukupuolielimet kehittyvät sikiövaiheessa yhteisistä alkumuodoista. Jos sikiöllä on XX-kromosomisto, sille kehittyvät naisen sukupuolielimet. Mieshormoni testosteronin puute saa lisäksi mesonefostiehyet surkastumaan.

Naarastyyppiset ulkoiset sukupuolielinaiheet (labioskrotaalipoimu, urogenitaalipoimu ja genitaalikyhmy) eivät tyttösikiöllä maskulinisoidu viikoilla 12–20. Labioskrotaalipoimuista tulee isot häpyhuulet, urogenitaalipoimuista pienet häpyhuulet ja genitaalikyhmystä häpykieli. 

Syntymän jälkeen lapsuusaikana sukupuolielimet eivät juurikaan muutu. Murrosiässä sukupuolielimistä tulee lisääntymiskykyiset. Tytölle alkaa kasvaa häpykarvoitusta ulkoisiin sukupuolielimiin, ja kuukautiset alkavat.

Nainen kokee 45–55-vuotiaana vaihdevuodet, joiden jälkeen hänen munasolunsa ovat loppu, eikä hän enää saa kuukautisia tai voi tulla raskaaksi. Hormonitoiminnan muutosten seurauksena emätin kuivuu ja ohentuu, ja nainen voi kärsiä emätintulehduksista ja yhdyntäkivuista.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Ğadel Qutuy

**Ğadel Qutuy** (Ğadelşa Nurmöxəmmət ulı Qutuyev; , ; 28. marraskuuta 1903, Saratovin alue - 16. kesäkuuta 1945) oli tataaritaustainen venäläinen kirjailija, näytelmäkirjailija, kielen- ja kirjallisuuden opettaja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Татарская Энциклопедия 
* Адель Кутуй. Биобиблиографический Справочник
None (Italia)

**None** () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 7&nbsp;849 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Yan Wen'gang

**Yan Wen'gang** (, s. 1. heinäkuuta 1997) on kiinalainen skeletonkelkkailija ja olympiamitalisti. Yan on kilpaillut vuodesta 2016 lähtien. Hän on osallistunut kaksiin maailmanmestaruuskilpailuihin: vuonna 2019 Yan oli yksilökilpailun 20. ja vuonna 2020 hän oli yksilökilpailun 11. ja sekaparikilpailussa kuudes. Hän kilpaili Pekingin olympialaisissa 2022 miesten yksilökilpailussa. Hän oli kilpailun kolmas.

## Lähteet
St. Josephin piirikunta (Michigan)

**St. Josephin piirikunta** () on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 60&nbsp;939 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Centrevillen kylä, ja suurin kunta on Sturgis. Piirikunta on perustettu vuonna 1829.

## Väestö
Vuonna 2020 St. Josephin piirikunnan 60&nbsp;939 asukkaasta valkoisia oli 93,8&nbsp;%, mustia 2,5&nbsp;%, aasialaisia 0,7&nbsp;% ja alkuperäisasukkaita 0,6&nbsp;%. Vuonna 2019 9,9&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 3,5&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Edvard Ward

**Carl Edvard Daniel Ward** (2. toukokuuta 1894 Tukholma − 1. huhtikuuta 1975 Lahti) oli suomalainen insinööri ja sotilas, joka tunnetaan sisällissodan aikana kootun Länsi-Uudenmaan pataljoonan komentajana.

Wardin isä oli ruotsalaissyntyinen puutarhuri C. T. Ward. Teknillisessä korkeakoulussa opiskellut Ward oli saanut upseerikoulutuksen Ruotsin armeijassa. Sisällissodan käynnistyttyä hän toimi Suitiassa kootun ruotsinkielisen Svidjakårenin päällikkönä Kirkkonummen taisteluissa. Helmikuun lopusta lähtien Ward oli punaisten vankina Helsingissä. Kaupungin valtauksen jälkeen Ward toimi Uudenmaan ruotsinkielisistä suojeluskuntalaisista kootun Länsi-Uudenmaan pataljoonan komentajana. Huhti-toukokuussa 1918 pataljoona kiersi Varsinais-Suomessa ja Länsi-Uudellamaalla puhdistamassa seutuja punaisista. Länsi-Uudenmaan pataljoona oli vastuussa muun muassa laittomista Vihdin, Västankvarnin ja Perttulan teloituksista. 

Myöhemmin Ward työskenteli muun muassa Högforsin tehtaan teknillisenä johtajana Karkkilassa.

## Lähteet
Edward Ward

**Edward Henry Harold Ward** (5. marraskuuta 1905 Bangor – 8. toukokuuta 1993 Lontoo) oli brittiläinen toimittaja ja sotakirjeenvaihtaja, joka raportoi BBC:lle muun muassa talvisodasta. Hän oli aatelistitteliltään 7. Bangorin varakreivi.

Ward opiskeli Harrow Schoolissa sekä Kuninkaallisessa sotilasakatemiassa, mutta päätyi sotilasuran sijasta toimittajaksi. Ward aloitti Reutersin Kaukoidän kirjeenvaihtajana Kiinassa, kunnes vuonna 1937 siirtyi BBC:n radiokuuluttajaksi. Vuonna 1939 hänet lähetettiin Suomeen raportoimaan talvisodasta. Ward lähetti BBC:lle radioreportaaseja muun muassa Suomussalmen sekä Laatokan taisteluista ja raportoi maailmalle ensimmäisenä 13. maaliskuuta solmitusta rauhansopimuksesta.

Talvisodan päätyttyä Ward toimi kirjeenvaihtajana Belgiassa ja Ranskassa, kunnes pakeni natsien miehityksen alta Ateenaan ja sieltä edelleen Egyptiin. Ward raportoi aavikkosodasta, mutta jäi vangiksi Tobrukissa marraskuussa 1941. Ward oli saksalaisten vankina, kunnes amerikkalaisjoukot vapauttivat hänet Limburg-Weilburgin Hadamarissa sijainneelta upseerien vankileiriltä maaliskuussa 1945.

Toisen maailmansodan jälkeen Ward jatkoi BBC:n ulkomaankirjeenvaihtajana 1960-luvulle saakka raportoiden muun muassa Unkarin kansannousuta 1956.

## Lähteet
Lautaoja (Suojärven piiri)

**Lautaoja** () on Venäjällä Karjalan tasavallan Suojärven piirissä virtaava 20 kilometriä pitkä joki, joka laskee Latvajärveen.

## Joen kulku
Lautaoja on vesimäärältään pieni puro, joka alkaa metsämaaston painanteiden norona ja kasvaa alajuoksulle mennessä suureksi puroksi. Kaikki muutkin alueen metsäpurot virtaavat Lautaojan rinnalla kohti kaakkoa, sillä maaston kaltevuus on Laatokan suuntaan alavaa ja maaston moreenipintaisessa topografiassa on luode-kaakko- suuntaisia laaksoja ja harjanteita. Itäpuolella virtaava Uuksunjoki ja länsipuolinen Ihatsunjoki virtaavat Lautaojan kanssa samaan suuntaan. Lautaojan alkamiskohta on eri kartoissa merkitty eri kohtiin, joten sen jää epämääräiseksi. Puron uoma ei tee yllättäviä mutkia, vaan virtaa suuntansa säilyttäen yli 15&nbsp;kilometriä. Uoma tekee erityisesti soiden kohdalla meanderoivia kaarteita, mutta niiden kaarevuussäde on pieni. Uoma on melko jyrkkä koko matkan alas alajuoksulle. Vasta Tervasuolla, jolla se tunnetaan vanhoissa suomalaiskartoissa, se alkaa mutkitella. Lautaojan saapuessa valuma-alueen järvivyöhykkeelle, se laskee ensimmäiseksi Mustajärveen ja pian sen jälkeen Latvajärveen. Latvajärven eteläosan lahdesta alkaa seuraava jokiosuus Sarkajoki, jolla on yläjuoksulla myös Vaaherjoen nimi. Vaaherjoen nimeä on saatettu käyttää myös osasta tai koko Lautaojastakin. Lautaojalla on pudotusta lähes 80&nbsp;metriä ja kaltevuutta 3,9&nbsp;metriä kilometrille.

## Ulmosenjoen valuma-alue

### Yleistä
Lautaoja kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jossa Ulmosenjoen valuma-alue sijaitsee Jänisjärven lähialueella. Lautaoja muodostaa Ulmosenjoen valuma-alueen pääuoman yläjuoksun. Jänisjärvi laskee vuorostaan Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen.

Ulmosenjoen valuma-alueen pääuoma muodostuu alajuoksulla Ulmosenjoesta, Suistamojärvestä ja siihen laskevasta Sarkajoesta. Sarkajoella on yläjuoksulla Sarkajärvestä ylöspäin myös Vaaherjoen nimi (Vaherjoki). Vaaherjoki alkaa Latvajärvestä, johon laskee pohjoisesta 20&nbsp;kilometriä pitkä Lautaoja . Pääuoman pituudeksi tulee näin laskien noin 45&nbsp;kilometriä.

### Lautaojan valuma-alue
Lautaojan valuma-alue on epätyypillsen kapea, sillä vanhoissa suomalaiskartoissa ei sille ole piirretty montaakaan sivupuroa. Sen molemmilla puolilla on rinnakkaiset joet 2–5&nbsp;kilometrin etäisyydellä siitä, joten valuma-alueesta tulee varsin kapea vaikkakin pitkä. Lautaojaan yhtyy keskijuoksulla soistuneista painanteista lyhyitä sivupuroja, jotka ovat kartoissa nimettömiä. Juuri ennen laskemistaan Mustajärveen, ojaan yhtyy idästä Ristijärven lyhyt laskuoja. Ristijärveen laskee Lautaojalle rinnakkainen ja kolmikilometrinen suopuro. Järvivyöhykkeen lähijärvien vedenpinta sijaitsee noin 102–103&nbsp;metrin korkeudessa mpy. Latvajärven luoteisrantaan laskee Hepo-ojana kartoissa esiintyvä puro, joka käy Latvajärvelle tullessaan neljässä järvessä. Hepo-ojan yläjuoksu sijaitsee 20&nbsp;metriä ylempänä.

## Huomioita

## Lähteet
Kuka välittää?

**Kuka välittää?** on Mikko Pielan ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2014.

Elokuva on yhteiskunnallinen dokumentti, joka käsittelee työttömyyttä ja köyhyyttä. Elokuvassa kuvataan Helsingin Myllypurossa sijaitsevaa leipäjonoa.

## Lähteet
Smit

**Smit** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Bibi Smit (s. 1965), alankomaalainen lasitaiteilija
* Gretha Smit (s. 1976), alankomaalainen pikaluistelija ja olympiamitalisti
* Jan Smit (s. 1953), alankomaalainen laulaja, televisiojuontaja ja jalkapallojohtaja
* Joseph Smit (1836–1929), alankomaalainen taidemaalari
* Kodi Smit-McPhee (s. 1996), australialainen näyttelijä
* Leo Smit (1900–1943), alankomaalainen säveltäjä
* Robert Smit, alankomaalainen DJ
* Minouche Smit (s. 1975), alankomaalainen uimari
* Yasemin Smit (s. 1984), alankomaalainen vesipalloilija ja olympiavoittaja
Albert Lamorisse

**Albert Lamorisse** (13. tammikuuta 1922 Pariisi – 2. kesäkuuta 1970 Karaj, Iran) oli ranskalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.

Lamorisse sai elokuva-alan koulutuksen La Fémis -koulussa. Huomattavimpia Lamorissen saamista palkinnoista ovat Parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar vuonna 1957 filmistä *[[Punainen ilmapallo]]* ja samalle elokuvalle vuonna 1956 annettu Louis Delluc -palkinto Cannesin elokuvajuhlilla. Hän oli dokumenttielokuvan Oscar-ehdokkaana postuumisti viimeisellä elokuvallaan *Le Vent des amoureux* (1979). Lamorisse kuoli helikopterionnettomuudessa vuonna 1970 elokuvansa *Le vent des amoureux* kuvauksissa.

Vuonna 1957 Lamorisse julkaisi Risk-lautapelin nimellä *La Conquête du Monde*.

## Filmografia
* 1950 : *Bim le petit âne*
* 1953 : *Crin-Blanc* (*Valkoinen ori*)
* 1956 : *Le Ballon rouge* (*[[Punainen ilmapallo]]*)
* 1960 : *Le Voyage en ballon*
* 1965 : *Fifi-la-plume*
* 1967 : *Versailles* (dokumenttifilmi)
* 1968 : *Paris jamais vu* (dokumenttifilmi)
* 1970 : *Le Vent des amoureux*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Pihlman

**Pihlman** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Isak Pihlman (1650−1707), Turun akatemian professori ja rehtori
*Johan Pihlman (1733−1811), kirkkoherra, valtiopäivämies ja professori
*Juho Pihlman (1879−1916), ammattiyhdistystoimitsija ja poliitikko
*Sirkku Pihlman (s. 1954), arkeologi
*Tuomas Pihlman (s. 1982), jääkiekkoilija.
Hiiskulan kartano

**Hiiskulan kartano** on Vihdissä Uudellamaalla sijaitseva vuonna 1836 perustettu kartano. Kartano sijaitsee Vihtijärven kylässä Alimmaisenjärven etelärannalla. Hiiskulan kartanon perusti vapaaherra Artur Vilhelm Klinckowström. Nykyisin kartanoa hallinnoi Brummerin suku keskenään muodostamansa Kiinteistöyhtymä Hiiskulan kartanon kautta.

Kartanon päärakennus sijaitsee laajan kartanopuiston keskellä, jonka läpi virtaa pieni puro. Kartanoaluetta ympäröi suuret peltoaukeat. 

## Historia
### Omistajia
Vuonna 1836 Arthur Wilhelm Klinckowström osti vihtiläisen Kourlan kartanoon kuuluneet Hurran, Kaupin, Syökärin ja Kuloin rälssitilat Carl Henrik Tollin konkurssipesästä. Näin syntyi Hiiskulan kartano. Kartanon maihin liitettiin vielä lisää tiloja myöhemmin: 1860-luvulla Ali-Sepän tila, 1870-luvulla Porrin perintötalo ja 1880-luvulla Poukoin ja Sorvarin perintötilat. Kartanon peri paroni Arthur Emil Wilhelm Klinckowström vuonna 1861.

Paroni Klinckowström joutui kuitenkin konkurssiin vain muutamaa vuotta myöhemmin vuonna 1868 ja Hiiskulan kartano päätyi konkurssihuutokauppaan, josta sen osti kollegionasessori Alexander Wilhelm Brummer vuonna 1869. Vuonna 1911 Hiiskulan kartanon lunasti itselleen A. W. Brummerin pojanpoika, insinööri Hans Brummer. Hans Brummer omisti kartanon aina kuolemaansa saakka vuoteen 1956. Tämän jälkeen kartanon peri Hans Brummerin poika Henrik Brummer. Vuodesta 1987 Hiiskulan kartanoa on hallinnut seuraava sukupolvi keskinäisen Kiinteistöyhtymä Hiiskulan Kartanon kautta.

### Tärkeitä päivämääriä
* Hiiskulan kartanon isännistö vangittiin vuoden 1918 sisällissodan aikana, vaikka kartanon omistajat suostuivat kaikkiin punaisten vaatimuksiin muun muassa viljasta lehmien teurastamisesta ja muusta ruoasta.
* Vihtijärven VPK perustetiin vuonna 1932 entisen Hiiskulan kartanopalokunnan tilalle.
* Vuonna 1945 Hiiskulan kartano luovutti maanhankintalain nojalla maa-alueita yli kymmenelle siirtolaistilalle.
* 16. joulukuuta 1946 Hiiskulan kartanon omistaja Hans Brummer lahjoitti Vihdin seurakunnalle yli 3 hehtaarin kokoisen maa-alueen Vihtijärven koulun vierestä hautausmaan ja rukoushuoneen perustamista varten. Kolme päivää aiemmin Hiiskulan kartanon autonkuljettajan kaksi lasta olivat kelkkaillessaan hukkuneet Alimmaisenjärveen. Lapset olivat ensimmäiset hautausmaalle haudatut vainajat. Nykyisin paikalla seisoo Vihtijärven kappeli.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Mannerlaatta (elokuva)

**Mannerlaatta** on Mika Taanilan ohjaama suomalainen kokeellinen elokuva vuodelta 2016. Elokuva on tehty ilman kameraa, pääasiassa valokopioimalla erilaisia lentämiseen liittyviä asiakirjoja filmille.

Elokuva kertoo lentopelosta sekä lentomatkustuksen vaikeudesta, siirtymineen, turvatarkastuksineen ja vaihtuvine aikavyöhykkeineen.

## Lähteet
Sweet People

**Sweet People** on ukrainalaisen Alyoshan kappale, jolla hän edusti maataan vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa. Alun perin Alyosha voitti 20. maaliskuuta pidetyn Ukrainan karsintakilpailun kappaleella *To Be Free*, mutta kappale hylättiin plagiointisyytteiden takia. *Sweet People* julkistettiin Ukrainan edustuskappaleeksi 24. maaliskuuta.

Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa 27. toukokuuta ja pääsi finaaliin. 29. toukokuuta pidetyssä finaalissa kappale sijoittui kymmenenneksi.

## Listasijoitukset

## Lähteet
*https://eurovision.tv/participant/alyosha

### Viitteet
Aalloissa on aarre

**Aalloissa on aarre** on Ari Heinilän ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2018.

Elokuva on dokumentti kahdesta sukeltajasta, Rauno Koivusaaresta ja Michael Ågrenista, jotka etsivät laivojen hylkyjä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Gaisa Jenikejev

**Gaisa Hamidullovitš Jenikejev** (alkujaan **Aisa**, , *;* 1864 Orenburgin kuvernementti − 1931 Ufa) oli tataaritaustainen venäläinen poliitikko, opettaja, etnografi. Hän toimi kansanedustajana valtion duuman kolmannessa ja neljännessä kokouksessa Kazanissa ja Orenburgin kuvernementissa vuosina 1907−1917. Hän eritoten keskittyi Venäjän keisarikunnan muslimikansojen intresseihin. Ennen tätä, Jenikejev työskenteli kangastehtaan johtajana Simbirskin kuvernementissa sekä päävastaavana Kazanin hyväntekeväisyys- ja koulutuslaitoksissa. Helmikuun vallankumouksen aikaan Jenikejev oli valtion duuman väliaikaisen komitean jäsen, sekä ensimmäisen muslimikongressin organisoija toukokuussa 1917. Jenikejev tunnettiin tataarien- ja baškiirien kansaperinteen asiantuntijana. Gaisa Jenikejev kuului tunnettuun tataarilaiseen aatelissukuun, jonka perusti Temnikovin murza Jenikei Kuldjašev.

## Lähteet
NoU Ringette

**NoU Ringette** on nokialainen ringetteseura, jonka edustusjoukkue pelaa SM Ringette -sarjassa. NoU Ringette SM on voittanut Suomen mestaruuden vuosina 2015, 2016, 2019, 2020 ja 2022.

## Historiaa
### NoU Ringette perustettiin vuonna 1995
Nokian Urheilijoiden puheenjohtaja Heikki Viherlaakso ja Markku Ahvenjärvi neuvottelivat ringeten aloittamisesta ja kehittämisestä Nokialla. Ensimmäinen ringettejoukkue perustettiin 1995. Alkuun se harjoitteli kerran viikossa ulkojäillä, koska Nokian jäähalli valmistui vasta 1996, jonka jälkeen lajin kiinnostus nousi Nokialla erittäinkin nopeasti. Ahvenjärvi toimi ringettejaoston puheenjohtajana vuoteen 2008 saakka ja valmensi NoU:n edustusjoukkuetta ensimmäiset pääsarjavuodet 2004–2006.

Toiminta kasvoi hyvää vauhtia, NoU oli tovin Hämeen suurin ringetteseura. Vuonna 2010 NoU ja Tampere Ringette yhdistivät voimansa NoU:n alle ja joukkue aloitti ykkössarjassa.

### Joukkueet ja ringettekoulu
Laji on suosittu jääurheilulaji ja saanut lisää harrastajia Nokialla, niin että seuralla on jo useita ringettejoukkueita. Tällä kaudella NoU Ringetellä on SM-joukkue, Ykkössarjajoukkue, B-nuoret, C-nuoret, D-juniorit, F-juniorit, Ringettekoulu ja Lady-joukkue.. NoU ringeten ringettekoulu opettaa luistelua ja pelin alkeita lajia aloittaville tytöille.

## SM-sarjajoukkue kaudella 2022–2023
69 Oona Keskinen MV
89 Kaisa Katajisto MV

6 Maria Wetterstrand
12 Roosa Salonen
15 Maija Väyrynen
16 Emilia Vahti
17 Roosa Merikallio
19 Mette Nurminen
20 Jenni Linnamäki
22 Lotta Kujala
35 Elina Raesola
39 Kaisa Viren
63 Milja Mikola
77 Hanna Ovaska
82 Emmi Merelä
96 Kaisa Hurske

## SM-sarjajoukkue kaudella 2023–2024
69 Oona Keskinen MV
89 Kaisa Katajisto MV

6 Maria Wetterstrand
7 Wikström Ronja
12 Salonen Roosa
16 Vahti Emilia
19 Nurminen Mette
20 Linnamäki Jenni
21 Ruutana Juulia
22 Kujala Lotta
36 Reunanen Satu
37 Järvensivu Elsa
39 Viren Kaisa
63 Mikola Milja
66 Suokas Ida
71 Eskola Sonja
77 Ovaska Hanna
82 Merelä Emmi

SM-joukkueen päävalmentajana toimii Elina Raesola, valmentajana Kosti Salonen ja joukkueenjohtajana Tiia Keskinen.

## Lähteet
* Nokialainen ringette on noussut tyhjästä Suomen kirkkaimpaan kärkeen - Aamulehti 30.3.2019
* NoU Ringette -kotisivut
* Ringeten tulospalvelu
Katekeetta

**Katekeetta** on nimitys kristinuskon alkeiden opettajalle, erityisesti mikäli tämä työskentelee lähetystyössä. Suomen Lapissa ja Kuusamossa katekeetat kiersivät opettamassa lapsia, jotka asuivat syrjäseuduilla. Merkittävin ero kiertokoulun opettajan ja katekeetan välillä oli se, että kiertokoulun opettajan palkan maksoi seurakunta, jonka alueella kiertokoulun opettaja toimi, kun taas katekeetan palkan maksoi valtio. Lapin saamelaisalueella katekeetat olivat saamenkielisiä ja usein itse myös saamelaisia, kun taas katekeetat saamelaisalueen ulkopuolella olivat suomenkielisiä.

## Lähteet
Ngäbe-Buglé

**Ngäbe-Buglé** tai **Ngöbe-Buglé** on *[[comarca]]* Panamassa. Ngäbejen ja bugléjen alkuperäiskansojen asuttama alue on perustettu vuonna 1997. Alueen asukasluku oli vuonna 2010 156&nbsp;747.

## Maantiede

Ngäbe-Buglé sijaitsee Panaman luoteisosassa. Alueen pinta-ala on 6&nbsp;814&nbsp;km², mikä tekee siitä Panaman *comarca*-alueista suurimman. Seutu on vuoristoista. Karibianmeren rannikolla on sademetsää, kun Tyynenmeren puoleinen osa on kuivempaa ja kasvistoltaan vaihtelevampaa. Alueen läpi kulkee useita virtoja.

Ngäbe-Buglé on *[[comarca]]*. Panamassa *comarca* on alue, jolla maan alkuperäiskansoilla on erityisiä oikeuksia koskien esimerkiksi maan käyttöä ja hallintoa. Ngäbe-Buglén hallinnollinen keskus on Chichia Münnan piirikunnassa.

## Historia
Ngäbe-Buglé perustettiin vuonna 1997 asiasta käydyn poliittisen kädenväännön jälkeen. Alueen alkuperäisasukkaat eli ngäbet ja buglét halusivat suojella aluetta luonnonvarojen hyödyntämiseltä ja sen kautta ympäristön tuhoutumiselta. Alue perustettiin aikaisemmin Chiriquin, Veraguasin ja Bocas del Toron maakuntiin kuuluneista alueista.

## Väestö

Ngäbe-Buglén asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 156&nbsp;747. Heistä alkuperäisasukkaita oli 149&nbsp;983. Vuonna 2000 vastaavat lukemat olivat ja 110&nbsp;080 ja 106&nbsp;716. Asukastiheys oli vuonna 2010 23,0&nbsp;as./km² Alueen alkuperäisasukkaat ovat ngäbejä ja bugléja. Ngäbet ovat Panaman alkuperäiskansoista suurin. Buglét ovat pienempi kansa, jotka puhuvat ngäberen kielen sukulaiskieltä buglérea.

## Lähteet
Cumiana

**Cumiana** () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 7&nbsp;854 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Living the Dream (Slashin albumi)

__NOTOC__
**Living the Dream** on Slashin sooloalbumi, joka julkaistiin 21. syyskuuta 2018. Slash teki levyn yhteistyössä Myles Kennedyn ja The Conspiratorsin kanssa.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Imperiumi: 5½/10
* Kaaoszine: 
* Soundi: 

## Lähteet
Geely SEA -pohjalevy

**Geely SEA -pohjalevy** (*Sustainable Experience Architecture*) on Geelyn kehittämä modulaarinen pohjalevy sähköautomalleja varten. Ensimmäinen pohjalevylle perustuva tuotantoauto on vuonna 2021 esitelty Geely-konsernin täysin uuden Zeekr-merkin ensimmäinen malli, 001. Myöhemmin perusrakennetta tullaan käyttämään muun muassa Volvon malleissa. Geely on valmis tarjoamaan SEA-pohjalevyä myös muiden autonvalmistajien käyttöön.

## Mallit

* Zeekr 001 (2021–)

## Lähteet