Alaisa

**Alaisa** (, ) eli **Halaisa** (; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Sen arkeologinen alue sijaitsee nykyisessä Castel di Tusassa noin kolme kilometriä koilliseen nykyisestä Tusan kylästä.

## Maantiede

Alaisan kaupunki sijaitsi lähellä Sisilian pohjoisrannikkoa, itä-länsisuunnassa suunnilleen rannikon puolivälissä, Kefaloidionin ja Kalaktan eli Kale Akten välissä. Paikka oli Diodoros Sisilialaisen mukaan noin kahdeksan stadioninmitan päässä merestä ja *[[Tabula Peutingeriana]]n* mukaan 18 roomalaisen mailin eli noin 27 kilometrin päässä Kefaloidionista.

Kaupunki oli rakennettu suurelle kukkulalle, josta oli näkymä pohjoiseen merelle sekä Halaisos (nyk. Tusa) -joen ja Opikanos (nyk. Cicera) -joen laaksoihin länteen ja itään. Kaupungin paikka tunnetaan nykyisin nimellä Castel di Tusa. Kukkulalla on Santa Maria delle Palaten kirkko. Alaisan akropoliin ali kulkee nykyisin tunnelissa E90-moottoritie.

Kaupungin lähellä virtasi joki nimeltä Alaisos, joka on ilmeisesti sama kuin Columellan mainitsema Halesos ja todennäköisesti sama joki kuin nykyinen Pettineo. Kaupungin lähellä oli lähde nimeltä Ipyrrha, joka on mahdollisesti sama, josta Solinus ja Priscianus puhuvat sanoessaan, että Halesan alueella oli lähde, jonka vesiä musiikin ääni paisutti ja järkytti.

## Historia

Alaisa oli sisilialaista alkuperää. Diodoros Sisilialainen kertoo sen perustamisesta, että vuonna 403 eaa. sisilialaisen Herbitan kaupungin asukkaat olivat solmineet rauhan Syrakusan tyranni Dionysioksen kanssa, minkä jälkeen heidän hallitsijansa tai ylin virkamiehensä Arkhonides päätti lähteä kaupungista ja perustaa uuden siirtokunnan, jonka hän asutti osittain kreikkalaisilla Herbitan kansalaisilla ja osittain palkkasotureilla ja sikuleilla, jotka kerääntyivät hänen ympärilleen vihamielisyydestä Dionysiosta kohtaan. Hän antoi tälle uudelle siirtokunnalle nimen Alaisa, johon erottelun vuoksi usein lisättiin liite *Arkhonideia*. Toisen perinteen mukaan kaupungin olisivat kuitenkin perustaneet karthagolaiset Himilkonin johdolla.

Alaisa löi 300-luvun eaa. puolivälissä omaa pronssirahaa. Rahat oli lyöty Timoleonin *[[symmakhia]]n* eli liittokunnan, jossa Alaisalla oli merkittävä asema, nimissä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Alaisīnos* (), myöhemmin latinaksi *Halaesinus*. Kaupungin tärkein kultti oli omistettu Apollon Arkhagetaalle.

Alaisa nousi nopeasti kukoistukseen merikaupan ansiosta. Ensimmäisen puunilaissodan alkaessa se oli yksi ensimmäisistä sisilialaiskaupungeista, jotka antautuivat roomalaisille, ja se pysyi uskollisena Rooman liittolaisena. Epäilemättä juuri tästä käytöksestä ja niistä palveluksista, joita se kykeni antamaan roomalaisille heidän sodissaan Sisiliassa, se sai vapaakaupungin (*[[civitas libera et immunis]]*) aseman eli erityisen etuoikeuden säilyttää omat lakinsa ja itsenäisyytensä, vapautettuna kaikesta verotuksesta. Tämä etuoikeus oli vain viidellä kaupungilla Sisiliassa.

Tämän edullisen aseman ansiosta Alaisa rikastui ja vaurastui nopeasti ja tuli yhdeksi Sisilian kukoistavimmista kaupungeista. Kerran kaupungin kansalaiset joutuivat keskenään riitoihin kaupungin neuvoston valinnasta, jolloin Gaius Claudius Pulcher lähetettiin heidän omasta pyynnöstään vuonna 95 eaa. järjestämään asia lakiuudistuksella, minkä hän suoritti kaikkien osapuolten mieliksi. Alaisalaisten etuoikeudet eivät kuitenkaan suojelleet heitä Verreksen kiristyksiltä; hän määräsi heille valtavat vilja- ja rahaverot.

Augustuksen kaudella Alaisalla oli *[[municipium]]in* asema ja se oli yksi harvoista paikoista Sisilian pohjoisrannikolla, jonka Strabon katsoi mainitsemisen arvoiseksi. Myös Plinius vanhempi luettelee sen Sisilian *[[civitas stipendaria]]* -kaupunkien eli verovelvollisten kaupunkien joukossa. Kaupunki nautti huomattavaa vaurautta vielä 100- ja 200-luvuilla jaa. Bysanttilaisella kaudella kaupunki taantui ja se hylättiin arabien valloituksen jälkeen.

Alaisan järjestelmälliset arkeologiset kaivaukset aloitettiin vuonna 1970.

## Rakennukset ja löydökset

Tommaso Fazello huomioi 1500-luvulla, että Alaisan rauniot ulottuivat merenrannalta, jossa oli vielä tuolloin suuren rakennuksen, luultavasti kylpylän, jäännökset, yli 1,5 kilometrin matkan kukkulan huipulle, jolla oli linnoituksen jäännökset. Näistä monet ovat sittemmin hävinneet. Lisää jäänteitä on paljastettu kaivauksissa.

Kaupunki oli ympäröity muurilla, joka oli tehty määräkokoisista suorakulmaisista kivistä. Muuria on parhaiten säilynyt sen itä- ja pohjoissivuilla. Eteläsivulla on säännöllisin välein suorakulmaisia torneja, joita on säilynyt parhaillaan kahden metrin korkeudelta.

Kaupunkikeskuksessa oli suunniteltu ruutukaavamainen asemakaava. Pääkatu *[[cardo maximus]]* oli noin kuusi metriä leveä. Sen kanssa ristesivät *[[decumanus]]*-kadut, jotka muodostivat *[[insula|insuloita]]*. Osassa insuloista oli hellenistisen tyylin mukaisia peristyylipihoilla varustettuja taloja. Taloista on löydetty lattiamosaiikkeja.

Kaupungin kukkulan huipulta on löydetty kahden temppelin perustukset, joista toisen arvellaan olleen omistettu Apollonille. Kaupungin agora oli päällystetty tiilillä. Sieltä on löydetty muun muassa patsaiden jalustoja sekä puhujankoroke. Agoran länsi- ja pohjoispuolella oli L-kirjaimen muotoinen, kaksilaivainen noin viisi metriä korkea pylväskäytävä, joka on tunnistettu basilikaksi. Rakennuksen takaseinällä oli pieniä pyhäköitä. Myöhäisbysanttisella kaudella agoran aluetta käytettiin hautausmaana.

Paikalta on löydetty useita piirtokirjoituksia, joissa osassa esiintyy kaupungin nimi. Yksi varsin pitkä piirtokirjoitus antaa lukuisia paikallisia yksityiskohtia maanjaosta ja seudun paikannimistä.

Kauempana sisämaassa oli suuri lähde, luultavasti piirtokirjoituksen mainitsema Ipyrrha, josta tullut akvedukti kuljetti vettä kaupunkiin. Akveduktista on löydetty joitakin jäänteitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla