open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Heikompi astia

**Heikompi astia** on Yle TV1 -kanavalla vuonna 1993 esitetty suomalainen television minisarja. Sen on ohjannut Heidi Köngäs, joka myös käsikirjoitti sarjan yhdessä Pirjo Toikan ja Sinikka Nopolan kanssa. Kahdeksanosaisen sarjan naiskolmikkoa näyttelevät Tuula Nyman, Henriikka Salo ja Liisamaija Laaksonen, ja miesrooleissa nähdään muun muassa Jarmo Mäkinen ja Jukka Voutilainen.

## Juoni
Erilaisissa miessuhteissa elävät ystävykset Iines, Margit ja Helena osallistuvat komean shamaani Orgonin vetämälle elämänhallintakurssille, joka puhdistaa ajatuksia ja käynnistää elämänmuutoksia.

## Vastaanotto

*Helsingin Sanomissa* Jukka Kajava piti komediasarjaa kahden ensimmäisen jakson perusteella jotenkin kuivana ja näyttelijäsuorituksia loistottomina niin, että sarja on totisuudessaan jopa tylsää katsottavaa vaikka toisaalta tarjoaa hyviä havaintoja naisten ja miesten suhteista. *Iltalehden* Ilkka Jauhiainen näki *Heikomman astian* huumorissa vaikutteita Jim Jarmuschilta ja Aki Kaurismäeltä. Vaikka naiset ovatkin pääosassa, ei heitä Jauhiaisen mielestä kohdella silkkihansikkain, vaikka ovatkin pikemminkin hellyttävän naiiveja romantikkoja kuin oman elämänsä valtiattaria.

Köngäs, Toikka ja Nopola toteuttivat Ylelle yhdessä myös ihmissuhdeaiheiset televisiosarjat *[[Hellapoliisit]]* (1989) ja *[[Rakkauden jano]]* (1995).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Lumikit

**Lumikit** on Liisamaija Laaksosen Ylen Televisioteatterille käsikirjoittama televisionäytelmä vuodelta 1986. Yhtä vuorokautta sairaalan naistentautien osastolla kuvaavan tarinan pääosissa näyttelevät Liisamaija Laaksonen, Kaija Pakarinen, Eira Soriola, Eeva-Maija Haukinen, Anja Pohjola ja Tarja Keinänen. Elokuussa 1986 ensiesitetyn näytelmän ohjasi Hannu Kahakorpi.

Televisioteatterin näyttelijänä tunnetun Liisamaija Laaksosen esikoisnäytelmä voitti fiktiosarjan pääpalkinnon, Kultaisen nymfin, Monte Carlon tv-festivaaleilla vuonna 1987 ja ostettiin myös monien muiden maiden televisio-ohjelmistoon.. Suomessa *Lumikit* oli arvostelu- ja yleisömenestys, joka on uusittu Ylen tv-kanavilla moneen kertaan vielä 2000-luvullakin. . Tv-näytelmä on sovitettu myös näyttämölle ainakin kymmenessä ammattiteatterissa ja myös harrastajateattereissa.

Ylen Tallennepalvelu julkaisi *Lumikit* aikoinaan VHS-kasettina ja VLMedia vuonna 2013 DVD-levynä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Säilynoja, Juhana: "Talo oli täynnä loistavia naisia, mutta rooleja ei löytynyt" ja siksi Liisamaija Laaksonen otti kynän käteensä, artikkeli *Lumikit*-näytelmän synnystä, Yle 3.5.2018.
Hasta mañana (Kisun albumi)

**Hasta mañana** on Kristian ”Kisu” Jernströmin kolmas studioalbumi vuodelta 1974. Albumin tunnetuimpiin kappaleisiin kuuluu nimikappale, ruotsalaisen Abba-yhtyeen alun perin levyttämä ”Hasta mañana” sekä ”Juustossa löytyy”, joka toimi pitkään meijeriyhtiö Arlan mainosmusiikkina. Jälkimmäinen kappaleista syntyi alunperin vitsinä, kun Jernströmin ystävät valittivat tämän jatkuvasta juustonsyönnistä ja hän päätti tehdä kappaleen ”vastaiskuksi” ystävilleen.

Kisu osallistui kappaleella ”Juustossa löytyy” vuoden 1974 *[[Syksyn sävel]]* -laulukilpailuun sijoittuen kolmanneksi. Jazzmuusikko Heikki Sarmannon sävellyksellä ”Kun sinä jäät” Kisu osallistui saman vuoden euroviisukarsintaan, mutta karsiutui jo ensimmäisessä semifinaalissa jääden toiseksi viimeiselle sijalle.

## Kappaleet
Kaikki sovitukset Raimo Henriksson. Kaikki (suomenkieliset) sanat Chrisse Johansson, ellei toisin mainita.

; A-puoli
#
#
#
#
#
#

; B-puoli
#
#
#
#
#
#

## Singlet

## Tekijät
### Muusikoita
*Arto Alaspää – taustalaulut (1, 7)
*Maija Hapuoja – taustalaulut (1, 2, 4, 7, 8, 10, 12)
*Kai Lind – taustalaulut (”Juustossa löytyy”)
*Martti Metsäketo – taustalaulut (”Sano mitä sanot”)
*Irma Tapio – taustalaulut (1, 2, 4, 5, 7, 8, 10, 12)
*Juhani Aaltonen ja Unto Haapa-aho – saksofonit (4, 5, 10), huilut (”Kun sinä jäät”)
*Kaj Backlund – trumpetit (4, 5, 12)
*Jörgen Petersen – trumpetit (4, 5, 10, 12)
*Ossi Runne – trumpetit (”Näinkö kuljen”)
*Esa Katajavuori – kosketinsoittimet (1, 4, 5)
*Esa Kotilainen – kosketinsoittimet (”Juustossa löytyy”)
*Heikki Laurila – kitarat (1–9, 11, 12)
*Eero Lupari – kitarat (”Kun sinä jäät”) 
*Nono Söderberg – kitarat (2, 3, 6, 8, 9, 11)
*Taisto Wesslin – kitarat (7, 9)
*Matti Bergström – bassokitara (1, 4, 5, 11, 12)
*Ilpo Kallio – rummut ja lyömäsoittimet (4, 12)
*Matti Oiling – rummut ja lyömäsoittimet (1, 4, 5, 12)
*Esko Rosnell – rummut (”Juustossa löytyy”)
+
*Heikki Hämäläinen – viulut (1, 4, 5, 11)
*Jorma Ylönen – viulut (1, 4, 5, 11, 12)
*Kari Lindstedt – sellot (”Kun sinä jäät”)
*Steffan Stenström – sellot (1, 4, 5, 11, 12)

### Tuotanto
*Olavi Kaskisuo – valokuvat
*Raine Angelvuo – ulkoasu
*Raimo Henriksson ja Kristian Jernström – tuottajat

## Lähteet
Viktor Ahokallio

**Viktor Evert Ahokallio**, sukunimi vuoteen 1906 *Ahlberg-Anttila* (5. syyskuuta 1869 Mäntsälä – 11. maaliskuuta 1944) oli suomalainen tukkukauppias.

Ahokallion vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Ismael Ahlberg-Anttila ja
Matilda Nordfors. Hän kävi kansakoulun ja kauppakoulun ja hän toimi aluksi liikealalla Hämeenlinnassa ja Tampereella. Vuonna 1891 Ahokallio perusti Mäntsälän kirkonkylään oman sekatavarakaupan ja seitsemän vuotta myöhemmin 1898 Kotkaan kangas- ja siirtomaantavarain tukku- ja vähittäiskaupan. Ahokallio oli mukana perustamassa vuonna 1905 Kotkan Tukkukauppa Oy-nimistä tukkuliikettä ja hän oli liikkeen toimitusjohtajana ja suurimpana osakkeenomistajana toistakymmentä vuotta. Liike harjoitti viljan, jauhojen, kahvin, sokerin, suolan, lannoitteiden ym. tuotteiden maahantuontia sekä muun muassa kotimaisten puuvillateosten ja tupakan tukkukauppaa. Kotkan Tukkukauppa Oy:n Pakkahuoneenkatu 9:ssa sijainnut kolmikerroksinen liiketalo ja varastomakasiinit valmistuivat 1910. Suomen sisällissodan jälkeen Ahokallio myi vuonna 1918 Kotkan Tukkukauppa Oy:n Ab F. A. Collin Oy:lle, muutti Helsinkiin ja perusti siellä Fredrik Lindströmin kanssa tukkuliikkeen nimeltä Ahokallio & Lindström Oy. Ahokallio luopui liikkeestä 1925 ja siirtyi hoitamaan omistamiaan kiinteistöjä.

Ahokallio oli mukana perustamassa Kotkan Sokeritehdas Oy:ta ja oli sen johtokunnan puheenjohtajana 1910–1919. Hän toimi Kansallis-Osake-Pankin Kotkan-konttorin valvojana. Ahokallio oli yksi Suomen Tukkukauppiaiden Liiton perustajista ja oli Suomen Sokeri Oy:n hallintoneuvoston varapuheenjohtajana vuodesta 1924 sekä Liikkeenharjoittajain Keskinäisen Vakuutusyhtiön johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1928. Hän omisti maatilan Mäntyharjun Varpuniemessä.

Ahokallio oli Kotkan kaupunginvaltuuston jäsenenä 1906–1908 ja valtuuston puheenjohtajana 1908–1918. Hän oli Kotkan satamakomitean puheenjohtajana 1910–1917, Kotkan kauppakoulun ja kauppaopiston johtokunnan puheenjohtajana 1908–1918, Kotkan
kauppayhdistyksen puheenjohtajana 1904–1912 ja Kotkan kauppaseuran puheenjohtajana 1905–1918.

## Lähteet
Boxtel

**Boxtel** () on Alankomaissa Pohjois-Brabantin provinssissa sijaitseva kunta ja kaupunki. Kunnan nimi tulee sanasta *buchestelle* ja on oletettavasti yhdistelmä sanoista *buck*, ’hirvi’, ja *stelle*, ’vakaa, turvallinen paikka’.

Kaupungista on lähtösin van Boxtel -suku, jolla on lukuisia jälkeläisiä Pohjois-Brabantissa. Kaupungin lähettyvillä käytiin Ranskan vallankumoussotiin kuuluva Boxtelin taistelu vuonna 1794, joka muistetaan usein ensisijaisesti Wellingtonin herttua Arthur Wellesleyn ensimmäisenä taisteluna.

## Kuntaan kuuluvat kylät
* Boxtel
* Esch
* Lennisheuvel
* Liempde

## Katso myös
* Brabantin herttuakunta
* Esch-sur-Alzette
Ydintorpedo

**Ydintorpedo** on ydinaseella varustettu torpedo. Tavanomaisen räjähteen sijasta ydinkärjen omaava torpedo aiheuttaa valtavan räjähdyksen. Ydintorpedot laukaistaan yleensä ydinsukellusveneistä.

## Historia
Ydintorpedoja kehitettiin kylmän sodan aikana Yhdysvaltojen ja Neuvostoliiton välisen asekilvan johdosta. Neuvostoliitto aloitti omat projektinsa vuosina 1949–1950. 1950-luvulla otettiin käyttöön muutama malli, joista tunnetuimmat ovat T-5 ja T-15, mutta muutama muukin vähemmän tunnettu ydintorpedoprojekti, kuten ASB-30 oli olemassa. T-5 oli sukellusveneestä ammuttava 533 mm:n torpedo, jonka viiden kilotonnin ydinkärjellä olisi voinut tuhota vihollisen laivoja ja mahdollisesti sukellusveneitä.

T-15 puolestaan oli valtava 1&nbsp;550 mm:n torpedo, jonka kuljettamalla vetykärjellä olisi voinut tuhota vihollisen satamia, laivastotukikohtia tai jopa rannikkokaupunkeja. Lähellä rantaa räjäytettävä ydinase aiheuttaisi valtavan tsunamin, joka olisi tuhoisa rannikon kohteita vastaan. Kun jopa Neuvostoliiton laivastolta salassa pidetty T-15 esiteltiin amiraali Nikolai Kuznetsoville, ei hän väitetysti pitänyt sitä kovin tarpeellisena, koska se olisi vaatinut varta vasten suunnitellun sukellusveneen, eikä sitä pidetty kovin hyödyllisenä suurimpien kaupunkien ollessa kauempana sisämaassa tai liian hyvin puolustettuja.

Yhdysvaltojen ydintorpedo oli vuonna 1963 esitelty Mark 45, joka suunniteltiin laivojen ja sukellusveneiden tuhoamiseen. Sen aseena oli 11:n kilotonnin W34-ydinkärki.

Venäjä on kehittänyt 2010-luvulta alkaen uutta vedenalaista ydinaseenkuljetusrobottia, Poseidonia (2M39, koodinimeltään *Status-6*), jota on kutsuttu uuden ajan ydintorpedoksi. Se saa voimansa ydinreaktorista. Presidentti Vladimir Putin esitteli sen vuonna 2019 yhtenä uusista ”superaseistaan”. Poseidon on todennäköisesti suunniteltu iskemään suoraan rannikkokohteita vastaan tai vaihtoehtoisesti aiheuttamaan massiivinen radioaktiivinen tsunami rannikolle. Ydinkärjen epäillään olevan likainen, eli räjähtäessään se aiheuttaisi pahan ja pitkäaikaisen saastumisen. Laite voi tiettävästi pysyä pitkään veden alla ja suorittaa iskun vasta pitkän ajan päästä. Tällä kyvyllä Venäjä on uhakaillut länsimaita.

## Lähteet
Uudenvuodenrevyy

**Uudenvuodenrevyy** on erityisesti uudenvuoden viettoon liittyvä revyy. Uudenvuoden revyyperinnettä on vaalittu erityisesti Pohjanmaalla. Uudenvuoden revyitä esitetään sekä ammattiteattereissa että maaseudulla esimerkiksi nuorisoseuroissa. Uudenvuoden revyyt sisältävät yksittäisiä pilanumeroita, sketsejä, monologeja ja viisuja.

Erityisesti Kokkolan ruotsinkielinen nuorisoseura on ollut tunnettu revyistään 1940-luvulta lähtien. 1970- ja 1980-luvuilla tunnetuksi tulivat Gigli Nylundin revyyt.

## Historia
Uudenvuoden revyyperinteen syntyhistoriaa ei tarkkaan tunneta. Uudenvuoden revyyperinne yleistyi 1920- ja 1930- luvuilla ruotsalaisten Ernst Rolfin ja Karl Gerhardin revyy- ja kabaree-esitysten kautta, joita välitettiin radion välityksellä myös Suomessa. Ensimmäisenä suomalaisena revyynä pideetään Ellen Rosengrenin ryhmän esitystä Operettiteatterissa vuonna 1914. 1900-luvujn kulueessa revyitä on esitetty säännöllisesti 1900-luvulla.

Maaseudulle revyyt levittyivät 1930-luvulla. Vuonna 1933 esitettiin Korsnäsin Molpen nuorisotalolla Birger Masalinin kirjoittama revyy. Kristiinankaupungissa revyyperinne sai niin ikään alkunsa 1930-luvulla ja 1940-luvun aikana revyyperinne levisi useille maan paikkakunnille.

## Lähteet
Carita Wallgren-Lindholm

**Carita Christina Helena Wallgren-Lindholm** (s. 2. lokakuuta 1953 Tammisaari) on suomalainen asianajaja, joka on toiminut etenkin kansainvälisissä välimiestehtävissä.

## Ura
Wallgren-Lindholm opiskeli romaanista ja englantilaista filologiaa yleisessä valtio-opissa Helsingin yliopistossa vuosina 1972–1973 ja 1974–1978 sekä politiikan tutkimusta West Georgia Collegessa Yhdysvalloissa vuosina 1973–1974. Hän valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1979. Hän sai varatuomarin arvo vuonna 1983.

Wallgren-Lindholm työskenteli uransa alussa 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa asianajotoimistoissa Pariisissa. Hän on ollut Roschier Asianajotoimiston lakimies vuosina 1984–1989 ja osakas vuosina 1989–2008 sekä perustamansa Lindholm Wallgren Asianajotoimiston osakas vuodesta 2008 lähtien. Wallgren-Linhdolm on ollut jäsenenä yli sadassa kansainvälisessä välimiesoikeudessa ja useissa eri instituutioiden välityslautakunnissa. Kansainvälisen välimiesmenettelyn lisäksi hän on erikoistunut muun muassa konfliktien hallintaan, yritysjärjestelyihin, yritysten hyvään hallintoon sekä oikeudelliseen etiikkaan.

Wallgren-Lindholm on toiminut lukuisissa tehtävissä kansallisissa ja kansainvälisissä instituutioissa. Hän toimi Kansainvälisen kauppakamarin välitysvaliokunnan puheenjohtajana 2018–2020, varapuheenjohtajana 2011–2017 ja jäsenenä 1996–2018, kansainvälisen välitystuomioistuimen jäsenenä 2012–2018 sekä Suomen osaston jäsenenä 2008–2014. Hän on toiminut Maailmanpankkiryhmän Kansainvälisen investointiriitojen sovittelukeskuksen sovittelulautakunnan jäsenenä 2007–2018 ja välityslautakunnan jäsenenä vuodesta 2019 alkaen. Hän toimi Suomen Asianajajaliiton hallituksen jäsenenä 2001–2004 ja sovitteluvaliokunnan puheenjohtajana 2002–2004. Hän toimi Keskuskauppakamarin välimieslautakunnan jäsenenä 1996–2001. Hän on toiminut Global Arbitration Review -aikakauskirjan toimituskunnan jäsenenä vuodesta 2007 alkaen.

Vuonna 2008 Suomen Asianajajaliiton valvontalautakunta antoi Wallgren-Lindholmille huomautuksen laskujen riittävän erittelyn puuttumisesta.

Vuonna 2022 Suomen Asianajajaliiton säätiö myönsi Wallgren-Lindholmille Matti Ylöstalo -palkinnon.

## Lähteet
Huojuva talo (televisiosarja)

**Huojuva talo** on syksyllä 1990 ensiesitetty, Yle TV2 -kanavan teatteritoimituksen tuottama viisiosainen draamasarja, joka perustuu Maria Jotunin samannimiseen romaaniin. Käsikirjoituksen laati sen pohjalta Maaria Koskiluoma ja sarjan ohjasi Eija-Elina Bergholm. Avioliittodraaman pääosia näyttelevät Kari Heiskanen ja Sara Paavolainen, jotka olivat sarjan tekoaikaan aviopari myös tosielämässä.

## Juoni
1930-luvun taitteeseen sijoittuvassa tarinassa nuori tutkija Eero Markku ja ylioppilas Lea Horni ajautuvat juhannusyönä yhteen ja perustavat perheen. Eero osoittautuu kuitenkin väkivaltaiseksi, ja samaan aikaan myös yhteiskunnassa ja maailmassa kuohuu.

## Rooleissa

## Tuotanto
Seitsemän vuotta ennen tv-sarjaa ohjaaja Eija-Elina Bergholm ja dramaturgi Maaria Koskiluoma olivat tehneet *Huojuvan talon* Lappeenrannan kaupunginteatteriin.

Sarjan kuvauksia tehtiin vuoden verran, keväästä 1988 kevääseen 1989, ja materiaali koostui 3&nbsp;016 otoksesta. Pääosanäyttelijät Sara Paavolainen ja Kari Heiskanen ovat kertoneet urakan olleen psyykkisesti erittäin raskas.

## Vastaanotto
Sarjanäytelmä palkittiin Yleisradion sivistyspalkinnolla, valtion elokuvapalkinnolla, Telvis-patsaalla ja Jussi-kunniakirjalla. Sara Paavolainen sai parhaan naisnäyttelijän palkinnon Monte Carlon kansainvälisillä tv-festivaaleilla.

*Helsingin Sanomien* tv- ja teatterikriitikko Jukka Kajava kehui sarjaa koskettavaksi ja kaikilta ilmaisualueiltaan huolella tehdyksi: ”Huojuva talo kertoo ihmisestä ymmärtämisen ja tietämisen arvoisia asioita. Ne eivät ole kauniita, mutta eivät sen rumempia kuin todellisuuskaan. Siksi Huojuvan talon suurta traagisuutta kestää.”

Katsojapalautteessa kiinnitettiin paljon huomiota perheen äidin voimattomaan alistumiseen perheväkivallan edessä.

## Lähteet
Kalju Saareke

**Kalju Saareke** (15. elokuuta 1926 Tartto – 20. syyskuuta 2015 Tallinna) oli virolainen balettitanssija, tanssipedagogi ja koreografi. Hän kuului Viron teatteriliittoon vuodesta 1956.

Saareke opiskeli tanssia Virossa Eduard Põltsamaan ja Sergei Lipatovin johdolla vuosina 1943–1944. Hän opiskeli myöhemmin koreografiaa Moskovassa. Saareke oli tanssijana Estonia-teatterissa vuosina 1946–1971 ja toimi Filharmoonian pääbalettimestarina vuosina 1975–1992. Hän julkaisi kirjat *Elu kui kabaree* (2005) ja *Maailm on imeline* (2012). Saarekkeen oppilaita olivat Sulev Nõmmik, Enn Suve, Erki Tann, Ago-Endrik Kerge, Väino Aren, Ülo Vilimaa, Jüri Lass ja Jūris Žigurs.

## Lähteet
Jakov Bljumkin

**Jakov Grigorjevitš Bljumkin** (; 1898 tai 1900 – 3. marraskuuta 1929 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen vallankumouksellinen ja Neuvosto-Venäjän salaisen poliisin Tšekan virkailija, joka yhdessä Nikolai Andrejevin kanssa murhasi Saksan Moskovan-lähettilään Wilhelm von Mirbachin vuonna 1918.

Bljumkin syntyi juutalaisperheeseen Odessassa. Hän liittyi sosialistivallankumouksellisiin vuonna 1914 ja vasemmistososialistivallankumouksellisiin vuonna 1917. Hän tuli Tšekan palvelukseen toukokuussa 1918 ja kohosi sen ulkomaisen vakoilun vastaisen osaston päälliköksi. Vasemmistososialistivallankumouksellisten kapina käynnistyi Moskovassa 6. heinäkuuta 1918, kun Bljumkin ja Nikolai Andrejev menivät Saksan lähetystöön teeskennellen olevansa Tšekan asialla mutta murhasivatkin lähettiläs Wilhelm von Mirbachin vastaanoton aikana. Varsinaisesti Mirbachin ampui Andrejev, koska Bljumkin ei osunut häneen. Kapinan kukistuessa seuraavana päivänä Bljumkin onnistui pakenemaan. Hänet tuomittiin poissaolevana kolmen vuoden vankeuteen.

Kun Bljumkin ilmoittautui toukokuussa 1919 neuvostoviranomaisille Kiovassa, hän sai armahduksen ja hänet palkattiin uudelleen Tšekan palvelukseen. Hän liittyi nyt kommunistiseen puolueeseen. Bljumkin toimi 1920-luvulla Tšekan ja sen seuraajien GPU:n ja OGPU:n agenttina muun muassa Persiassa, Mongoliassa, Palestiinassa ja Georgiassa. Hän työskenteli myös sota- ja laivastoasiain kansankomissariaatissa. 1920-luvun lopulla Bljumkin oli OGPU:n residenttinä Turkissa. Vuonna 1929 hän tapasi salaa Neuvostoliitosta karkotetun Lev Trotskin Prinkipon saarella lähellä Istanbulia. Bljumkin lupautui toimittamaan Trotskin viestin Karl Radekille Neuvostoliittoon, mutta Radek ilmeisesti kertoi asiasta OGPU:lle. Bljumkin pidätettiin, tuomittiin kuolemaan salaliitosta Trotskin kanssa ja teloitettiin ampumalla.

## Lähteet
Koripallon Euroopan olympiakarsintaturnaus 1964

Miesten koripallon Euroopan olympiakarsintoihin ilmoittautui 14 maata. Karsinnoista pääsi '''Tokion olympialaisiin''' kaksi karsintojen parsta joukkuetta. Karsinnat pelattiin 3.-13. kesäkuuta Sveitsin Genevessä.

### Alkulohkot

#### Lohko A

#### Lohko B

### Sijoitusottelut
## Sijat 1-4

## Sijat 5-8

## Sijat 9-12

## Lopputulokset

Unkari ja Suomi saivat paikan Tokion olympiakoripalloturnaukseen.

## Parhaat pistemiehet

## Suomen otteluista

Suomen joukkue oli ennen karsintaturnausta keväällä 1964 pelannut toukokuun aikana Suomessa viisi kotimaan ottelua vahvaa Neuvostoliittoa vastaan. Niiden jälkeen Suomen koripallojoukkueen päävalmentaja Kalevi Tuominen valitsi 12 miehiseksi pelaajistoksi karsintaturnaukseen: Olavi Ahonen TP, Teijo Finneman (HKT), Juha Harjula (ToPo), Jyrki Immonen (Honka), Pertti Laanti (HKT), Timo Lampén (Lahden NMKY), Kari Liimo (HKT), Martti Liimo (HKT), Uolevi Manninen (HNMKY), Lauri Nurma (Riento), Jorma Pilkevaara (ToPo), Raimo Vartia (HKT)

Matkalla Sveitsin karsintaturnaukseen suomalaiset pelasivat kaksi ottelua Tšekkoslovakia vastaan. Kaikista näistä seitsemästä ottelusta eli viidestä Neuvostoliitto-ottelusta ja kahdesta Tšekkoslovakia-ottelusta tuli tappiot. Niin Neuvostoliitolla kuin Tšekkoslovakialla oli jo paikka Tokion olympialaisiin edellisten olympialaisten menestyksen perusteella.

Suomalaisjoukkueen johtajana toimi Juhani Salmenkylä ja apulaishuoltaja Robert Petersen. Erotuomariksi Suomesta turnaukseen lähti Pentti Nohynek.

## Viitteet
Jaroslav Teplyi

**Jaroslav Vasylovytš Teplyi** (; 18. heinäkuuta 1961 Ivano-Frankivsk – 8. helmikuuta 2022 Žytomyr) oli ukrainalainen laulaja, lauluntekijä, kuoronjohtaja ja kansanlaulujen kerääjä. Hän oli lemkotaustainen ja keräili lemkojen lauluperinnettä omien kappaleidensa tekemisen ohella.

Teplyi valmistui kansankuoron johtajaksi ja kuoromestariksi Rivnen valtion kulttuuri-instituutista vuonna 1987. Hän aloitti vuonna 1982 esiintymisen vaimonsa Valentyna Teplyin kanssa monesti palkitussa duossa Tšervone ta Tšorne. Teplyi johti polesialaista laulu- ja tanssikokoonpanoa Žytomyrissä vuosina 1986–1991 ja työskenteli toisen kokoonpanon johdossa Sahalinin alueella. Teplyin kappaleita ovat esittäneet muutkin laulajat, kuten Vasyl Zinkevytš.

Vuosina 2002–2009 Teplyi oli polesialaisen kirjallisuus- ja musiikkifestivaalin organisoija. Hän kuului Kansalliseen yleisukrainalaiseen musiikkiliittoon ja sai vuonna 2015 Ukrainan kunniataiteilijan arvonimen. Teplyi kuoli 60-vuotiaana sairastettuaan sydäntautia ja koronavirusinfektiota.

## Lähteet
Žanna Kolodub

**Žanna Juh’ymivna Kolodub** (; 1. tammikuuta 1930 Vinnytsja – 28. elokuuta 2025) oli ukrainalainen säveltäjä.

Kolodub sai viulun- ja pianonsoiton opetusta Kiovan musiikkiopistossa, josta valmistui vuonna 1949. Kiovan konservatoriosta hän valmistui vuonna 1954 Kostjantyn Myhailovin pianoluokalta. Hän aloitti Kiovan konservatoriossa opettamisen vuonna 1952 ja pääsi professoriksi vuonna 1997. Kolodub sai Ukrainan kunniataiteilijan arvonimen vuonna 1996 ja Mykola Lysenko -palkinnon vuonna 2002. Hänet nimitettiin Ukrainan kansantaiteilijaksi 5. maaliskuuta 2009. Hän oli Kansallisen yleisukrainalaisen musiikkiliiton ja Ukrainan kansallisen säveltäjäliiton jäsen. 

Kolodubin tuotantoon kuuluu muun muassa näyttämömusiikkia, kamarimusiikkiteoksia, konserttoja ja *Lyyrisiä muotokuvia Kiovasta* -sarja sinfoniaorkesterille (1976). Osassa teoksistaan hän teki yhteistyötä miehensä, säveltäjä Lev Kolodubin kanssa.

## Lähteet
Vereiden kirkko

**Vereiden kirkko** () on Gloppenin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta. Torni ja asehuone valmistuivat vuonna 1879 ja nykyinen alttariosa sakaristoineen vuonna 1931.
## Kuvia

Vereide kirke innvendig.jpg|Kirkkosali
2013-05 Vereide kirke interiør.jpg|Alttari

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gimmestadin vanha kirkko

**Gimmestadin vanha kirkko** () on Gloppenin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1692.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dossier Center

**Dossier Center** on Vladimir Putiniin ja hänen lähipiiriinsä keskittynyt tutkimusjärjestö, jonka perusti Mihail Hodorkovski.

Hodorkovskin mukaan Dossier Center seuraa Kremliä hallitsevien rikollisten toimintaa ja kerää todisteita, joita voidaan tulevaisuudessa käyttää heitä vastaan oikeudessa. 

Järjestön toiminta käynnistyi marraskuussa 2017. Sen toimintaa rahoittaa Hodorkovski. 

Dossier Center saa tietonsa nimettömistä vuodoista, jotka paljastavat Moskovan laittomuuksia ja yrityksiä vaikuttaa länsimaisiin poliitikkoihin ja kansalaismielipiteisiin. Järjestön toiminta muistuttaa WikiLeaksin toimintaa, mutta Dossier Centerin mukaan erona on se, että Dossier Centerissä tietoa ei julkaista valikoimatta, ja Dossier Centerin kohteena on nimenomaan Putin ja hänen lähipiirinsä.

Vuonna 2018 järjestöllä oli viisi työntekijää. He seulovat ja vahvistavat tiedot, jotka järjestölle vuodetaan, pyrkien keräämään erityisesti sellaista aineistoa, josta voisi olla hyötyä oikeudenkäynneissä tai uutisjutuissa.

Ainakin yhdessä tapauksessa Dossier Centerin paljastuksen kohde on väittänyt, että järjestön julkaisema tieto on hankittu tietomurron kautta. 

Dossier Centerin tietoja ovat käyttäneet esimerkiksi ''Helsingin Sanomat'', Associated Press, *[[The Guardian]]* ja Yle.

Hodorkovski ja hänen järjestönsä ovat olleet kohteena kyberhyökkäyksessä, jonka tekijöiden on väitetty olleen venäläisiä sotilastiedustelu-upseereita. Hyökkäyksessä Hodorkovskin järjestön sähköposteja julkaistiin toisella vuotosivustolla heidän maineensa tahraamiseksi.   

## Esimerkkejä Dossier Centerin uutisista
* Vuonna 2023 Dossier Center jäljitti luksusjahdin, jonka se uskoo kuuluvan Vladimir Putinille.
* Hillary Clintonin-vastaisia tietoja tarjonneen asianajajan Natalia Veselnitskajan läheiset yhteydet Venäjän viranomaisiin. (2018) 
* Venäjän sotilastiedustelu GRU:n erikoisosasto rekrytoi sosiaalisessa mediassa rikollisia ja Venäjä-mielisiä radikaaleja tekemään informaatio- ja sabotaasitoimia, ja nämä ovat useiden Euroopassa toteutettujen sabotaasien takana. (2024)
* Kuvia Putinin yksityisen panssarijunan sisältä. (2024)
* Droonivideokuvaa Vladimir Putinia varten rakennetuista huviloista Laatokan rannalla (2024)
* Putinin poikien nimet, asuinpaikat ja elintavat. (2024)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* https://dossier.center/ Järjestön verkkosivut venäjäksi ja englanniksi
Fedir Bazylevytš

**Fedir Bazylevytš** (; 27. joulukuuta 1897 Kiova – 30. kesäkuuta 1931 Lviv tai Stanislav) oli ukrainalainen tenori, näyttelijä ja teatteriohjaaja.

Bazylevytš vieraili Ukrainan tasavaltalaisen kapellin esiintyjänä länsieurooppalaisissa pääkaupungeissa. Vuonna 1920 hän joutui vangittujen Ukrainan kansanarmeijan sotilaiden leirille Iozefoviin Tšekkiin. Hän opiskeli konservatoriossa Prahassa. Vuonna 1922 tai 1923 Bazylevytš saapui Užhorodiin, jossa hän työskenteli Prosvita-seuran venäläisen teatterin laulajana, näyttelijänä, ohjaajana, hallinnoijana ja vuosina 1927–1929 johtajana. Bazylevytš käänsi teatterin käyttöön teoksia tšekistä, puolasta ja ranskasta. Hänen taiteellinen toimintansa herätti poliisin epäilyt, ja hänet pakotettiin muuttamaan Stanislaviin (nykyiseen Ivano-Frankivskiin).

Bazylevytš esiintyi muun muassa Canion roolissa Ruggero Leoncavallon *[[Pajatso (ooppera)|Pajatsossa]]*, Charles Gounod’n *[[Faust (Gounod’n ooppera)|Faustin]]* nimiroolissa ja Józsin roolissa Johann Strauss II:n *[[Mustalaisparoni]]ssa*. Hän ohjasi Stepan Vasyltšenkon, Myh’ailo Starytskyin, Václav Kliment Klicperan ja Adolphe Adamin teosten esityksiä. Lisäksi hän esiintyi muun muassa Semen Hulak-Artemovskyin, Marko Kropyvnytskyin ja Borys Hrintšenkon teoksissa. Vuosina 1930–1931 Bazylevytš jatkoi uraansa harrastelijateatterissa Lvivissä.

## Lähteet
Sandanen kirkko

**Sandanen kirkko** () on Gloppenin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1997.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lev Kolodub

**Lev Mykolajovytš Kolodub** (; 1. toukokuuta 1930 Kiova – 23. helmikuuta 2019 Kiova) oli ukrainalainen säveltäjä.

Kolodub valmistui Harkovan konservatoriosta vuonna 1954 opiskeltuaan Myhailo Titsin johdolla. Hän työskenteli vuodesta 1966 sävellyksen ja soitinnuksen opettajana Kiovan konservatoriossa. Kolodub oli Ukrainan säveltäjäliiton johtaja vuosina 1994–1997. Hän oli naimisissa säveltäjä Žanna Kolodubin kanssa. Kolodubin tuotantoon kuuluu neljä oopperaa, kaksi balettia, kaksitoista sinfoniaa, muuta orkesterimusiikkia, kamarimusiikkia, kuoroteoksia ja yksinlauluja. Lisäksi hän sävelsi musiikkia radioon ja elokuvamusiikkia sekä teki kansanlaulusovituksia.

Kolodubille myönnettiin Ševtšenkon palkinto vuonna 2010.

## Lähteet
Frommereid

**Frommereid** tai **Fromreide** on taajama Askøyn kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on tasan yksi neliökilometri ja asukasluku 1&nbsp;093 vuonna 2023.

## Lähteet
Bekkjarvik

**Bekkjarvik** on taajama Austevollin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,9 neliökilometri ja asukasluku 577 vuonna 2023.

## Kuvia

Bekkjarvik kapell.JPG|Bekkjarvikin kirkko


## Lähteet
Glommersträsk

**Glommersträsk** on taajama Arvidsjaurin kunnassa Norrbottenin läänissä Lapin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 216 asukasta vuonna 2021.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Strix (lehti)

**Strix** oli ruotsalainen vuonna 1897 perustettu pilalehti, jota päätoimitti Albert Engström. Lehti yhdistyi vuonna 1924 *[[Söndags-Nisse]]n* kanssa ja ilmestyi *Söndagsnisse-Strix* -nimellä vuoteen 1954.
## Lähteet
Masthuggin kirkko

**Masthuggin kirkko** () on Ruotsin Göteborgissa sijaitseva tiilikirkko ja yksi kaupungin maamerkeistä. Sen suunnitteli Sigfrid Ericson ja se valmistui vuonna 1914.
## Kuvia

Masthuggskyrkan March 2015 02.jpg|Kirkkosali
09692 Masthuggskyrkan - altar - Gothenburg.jpg|Alttari

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hanna Tšubatš

**Hanna Tanasivna Tšubatš** (; 6. tammikuuta 1941 – 19. helmikuuta 2019) oli ukrainalainen runoilija.

Tšubatš aloitti runojen kirjoittamisen lapsuudessaan. Hänen ensimmäinen kokoelmansa oli *Žuravka* (1970). Hänet hyväksyttiin 30-vuotiaana Ukrainan kirjailijaliiton jäseneksi Platon Voronkon ja Pavlo Usenkon suosituksilla. Tšubatš kirjoitti myös lapsille ja teki sanoitukset satoihin lauluihin. Hänelle myönnettiin Ukrainan kunniataiteilijan arvonimi vuonna 2001. Hän sai myös monia muita palkintoja ja tunnustuksia. Hänen tyttärensä on runoilija, kuvataiteilija Oksana Rumelidi.

Tšubatšin kirjallisuutta on käännetty venäjäksi, englanniksi, saksaksi, tšekiksi, bulgariaksi, unkariksi ja mongoliksi.

## Lähteet
Esch (Boxtel)

**Esch** on kylä Boxtelin kunnassa, Pohjois-Brabantin maakunnassa Alankomaissa. Vuodesta 1996 vuoteen 2021 se oli osa Haarenin kuntaa. Ennen vuotta 1996 Esch oli yksi pienimmistä itsenäisistä kunnista Pohjois-Brabantissa.

Esch on kirkkokylä, joka kehittyi varhaiskeskiajalla Esschestroomjoen varrelle. Esch mainitaan ensimmäisen kerran vuosina 773 tai 774 nimellä Hesc, joka tarkoittaa luultavasti lehtosaarnia (lat.*Fraxinus excelsior*). Echternachin luostarilla oli omistuksia Eschissä 800-luvulla.

Sint-Willibrorduskerkin kirkon torni on peräisin 1400-luvun lopulta. Nykyinen kirkko rakennettiin vuosina 1926 ja 1927 uusbysanttilaisen arkkitehtuurin tyyliseksi. Kirkon yhteydessä oleva Sancta Monican luostarin rakensivat vuonna 1895 lähetyssaarnaajat. Vuonna 2012 luostari muutettiin asunnoiksi. 

Eschissä asui vuonna 1840 kaikkiaan vain 245 ihmistä. Esch oli erillinen kunta vuoteen 1996 asti, jolloin se yhdistettiin Haareniin.

## Galleria

Tiedosto:Esch wapen.svg|Eschin vaakuna
Tiedosto:Esch, de Sint-Willibrorduskerk RM15375 IMG 8590 2021-03-29 12.20.jpg|Sint-Willibrorduskerkin kirkko.


## Lähteet
Arena Siuntio-Sjundeå

**Arena Siuntio-Sjundeå** (aik. **Folksam Arena**) on Siuntion keskustassa sijaitseva monitoimihalli. Monitoimihalli on avattu vuonna 2016. Monitoi­mi­hal­lissa on mahdollisuus pelata muun muassa käsipalloa, futsalia ja salibandya. Urheiluhallin yläkerrassa on kaksi tanssi- ja jumppa­tun­teihin soveltuvaa tilaa, joista molemmissa on peiliseinät.

Monitoimihallissa voidaan järjestää myös muita ­ta­pah­tumia ja konsertteja. Yläkerrassa on sali ja catering-keittiö 220 henkilölle. Monitoimihallissa on järjestetty myös Siuntion kunnan­val­tuuston kokous.

Monitoimihallissa on sauna, erillisiä pukuhuoneita naisten ja miesten joukkueille sekä tuomareille. Monitoimihalliin mahtuu urhei­lu­ta­pah­tu­missa noin tuhatpäinen yleisö. Konsertteja varten tilassa on siirrettävä esiintymislava ja silloin katso­mo­paikkoja saadaan tarvittaessa 700–800. Normaalisti kentän molemmin puolin on 250-paikkaiset teles­koop­pi­kat­somot.

## Lähteet
Sergei Gorenko

**Sergei Sergejevitš Gorenko** (, ; 6. huhtikuuta 1982 – 16. syyskuuta 2022 Luhansk) oli ukrainalainen juristi, joka toimi yksipuolisesti irtautuneen Luhanskin kansantasavallan valtakunnansyyttäjänä.

Gorenko kävi koulunsa Sorokynessä ja Donin Rostovissa. Hän opiskeli vuosina 1999–2003 Luhanskin sisäisten asioiden Didorenko-valtionyliopistossa. Gorenko johti Ukrainassa vuosina 2013–2014 huumausainerikollisuutta tutkinutta laitosta. Venäjän tukemien separatistien puolelle siirtymisen jälkeen Gorenkosta annettiin Ukrainassa pidätysmääräys. Luhanskin kansantasavaltaa johtaneen Leonid Pasetšnikin mukaan Gorenko ja tämän varahenkilö Jekaterina Steglenko saivat surmansa syyttäjäntoimiston räjähdyksessä aamulla 16. syyskuuta 2022. Kapinallisviranomaisten mukaan kaksi muuta henkilöä joutui loukkaantuneina sairaalahoitoon. Myh’ailo Podoljak piti tapausta rikollisten välienselvittelynä.

Gorenko sai Luhanskin kansantasavallan sankarin arvonimen. Venäjä myönsi hänelle postuumisti Urhoollisuuden kunniamerkin.

## Lähteet
Yhdysvaltain senaatin vaalit Montanassa 2024

**Yhdysvaltain senaatin vaalit [[Montana]]ssa 2024** pidettiin 5. marraskuuta 2024 samaan aikaan muiden vuoden 2024 vaalien kanssa. Istuva demokraattisenaattori Jon Tester oli ehdolla neljännelle kaudelleen, mutta hävisi häntä vastassa olleelle republikaani Tim Sheehylle.

## Tausta
Demokraattien ehdokas Jon Tester valittiin ensimmäisen kerran senaattiin vuonna 2006, jolloin hän päihitti istuvan republikaanisenaattorin Conrad Burnsin täpärästi alle 1 prosenttiyksikön erolla. Hänet valittiin jatkokausille vuosina 2012 ja 2018. Testeriä pidettiin yhtenä demokraattien haavoittuvimmista senaattoreista, sillä Montana on vahvasti republikaaninen osavaltio osavaltiotason vaaleissa. Donald Trump päihitti Joe Bidenin vuoden 2020 presidentinvaaleissa Montanassa lukemin 57–41. 

Vaaleissa äänioikeutettuja ovat sellaiset henkilöt, jotka täyttävät seuraavat ehdot ja rekisteröityvät äänestäjiksi:

* Vähintään 18-vuotias;
* On asunut Montanassa ja siinä piirikunnassa, jossa hän aikoo äänestää, vähintään 30 päivää (tietyin poikkeuksin);
* On Yhdysvaltain kansalainen;
* Ei ole suorittamassa vankeusrangaistusta rikoksesta tuomitsemisen seurauksena;
* Jos on tuomittu vajaavaltaiseksi, äänioikeuden tulee olla erikseen palautettu.

## Ehdokasasettelu
Tester asettui ehdolle neljännelle kaudelleen, ja hän voitti puolueensa esivaalit helposti, saaden noin 97&nbsp;% äänistä. Ainoa häntä vastassa ollut ehdokas, Michael Hummert, sai noin 3&nbsp;% äänistä. Republikaanien ehdokas Tim Sheehy voitti puolueensa esivaalit saatuaan yli 73&nbsp;% esivaalien äänistä kahta muuta ehdokasta vastaan.

## Tulokset

Lähde:

## Lähteet
Oiva Jukkola

**Oiva Jukkola** (s. 21. toukokuuta 2002 Tampere) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Tampereen Ilvestä. Pelipaikaltaan Jukkola on laitahyökkääjä. Hän pelaa myös Suomen alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa.

Ilveksen kasvatti Jukkola pelasi ensimmäiset minuuttinsa Veikkausliigassa kaudella 2020 FC Lahtea vastaan. Ensimmäisen veikkausliigamaalinsa hän teki lokakuussa 2021 vierasottelussa SJK:ta vastaan. Kaudella 2023 Jukkola oli Ilveksen mukana voittamassa Suomen Cupia.

Ensiesiintymisensä alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa Jukkola teki syyskuussa 2024 vierasottelussa Armeniaa vastaan. Hän onnistui Suomen 3–1-vierasvoittoon päättyneessä ottelussa kahdesti maalinteossa.

## Saavutukset
### Seurajoukkueessa
* Suomen Cup: 2023

## Lähteet
Djoully Nzoko

**Djoully Nzoko** (s. 11. lokakuuta 2007 Turku) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Belgian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Challenger Pro Leaguessa pelaavaa Jong Genkiä. Pelipaikaltaan Nzoko on laitahyökkääjä. Hänellä on kinshasankongolaiset sukujuuret.

Nzoko pelasi ensimmäiset minuuttinsa Turun Interin kakkosjoukkueessa neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Kolmosessa jo 14-vuotiaana kaudella 2022. Interin edustusjoukkueessa Veikkausliigassa Nzoko debytoi toukokuussa 2024 Hakaa vastaan tullen vaihdosta kentälle. Ensimmäisen maalinsa hän teki viikkoa myöhemmin FC Lahden verkkoon. Syyskuussa 2024 uutisoitiin, että Nzoko siirtyy kolmen vuoden sopimuksella belgialaisseura KRC Genkin organisaatioon. Hän liittyi aluksi seuran kakkosjoukkueen Jong Genkin vahvuuteen.

Nzoko on pelannut Suomen ikäkausimaajoukkueissa vuodesta 2022 alkaen. 

## Lähteet
Tamara Guseva

**Tamara Nikolajevna Guseva** (; s. 15. elokuuta 1926) on venäläinen pianisti.

Guseva aloitti pianonsoiton opiskelun Tatjana Nikolajevan johdolla ja opiskeli vuosina 1944–1949 Heinrich Neuhausin johdolla Moskovan konservatoriossa. Vuonna 1945 hän sai Yleisneuvostoliittolaisessa musiikin esityskilpailussa neljännen palkinnon. Vuonna 1949 hän sai Jevgeni Malininin kanssa jaetun ensimmäisen palkinnon Budapestin kansainvälisessä Nuorisofestivaalissa. Guseva sijoittui vuonna 1949 myös yhdeksänneksi neljännessä kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa. Hän aloitti opiskeluaikanaan aktiivisen konsertoinnin.

Guseva työskenteli Moskovan konservatoriossa Lev Oborinin avustajana vuosina 1950–1953. Hän opetti siellä vuosina 1959–1966. Gusevan ohjelmistossa korostui Frédéric Chopinin tuotannon asema. Hän tulkitsi myös Johann Sebastian Bachin, Wolfgang Amadeus Mozartin, Ludwig van Beethovenin, Robert Schumannin, Pjotr Tšaikovskin, Aleksandr Skrjabinin, Sergei Prokofjevin, Nikolai Mjaskovskin, Dmitri Šostakovitšin ja Aram Hatšaturjanin ohjelmistoa.

## Lähteet
Volodymyr Ivasjuk

**Volodymyr Myh’ailovytš Ivasjuk** (; 1949 Kitsman – 1979 Lvivin ympäristö) oli ukrainalainen lauluntekijä, laulaja ja multi-instrumentalisti.

Ivasjuk syntyi perheeseen, jota neuvostoviranomaiset pitivät epäluotettavana. Isä Myh’ailo oli kirjoittanut proosaa ja runoutta muun muassa holodomorista. Ivasjuk itse kirjoitti lauluja venäjän sijaan ukrainaksi. Hänestä tuli 21-vuotiaana hyvin suosittu kappaleesta ”Tšervona ruta”. Hänen kappaleitaan tulkitsivat muiden muassa Sofija Rotaru, Vasyl Zinkevytš, Nazari Jaremtšuk ja Lidija Vidaš. Ivasjuk saavutti tunnettavuutta myös Neuvostoliiton rajojen ulkopuolella. Hän soitti viulua, pianoa, selloa ja kitaraa.

Ivasjuk sai lääkärin koulutuksen ja opiskeli sävellystä Lvivin konservatoriossa. Hän teki myös puhtaasti soittimellisia kappaleita. Ivasjuk joutui ongelmiin viranomaisten kanssa. Hän katosi puhelinsoiton saatuaan, ja hänet löydettiin myöhemmin Lvivin lähistön metsästä kuolleena joko hirttämisen tai hirttäytymisen seurauksena. Vuonna 2009 Ivasjuk sai postuumisti Ukrainan sankarin arvonimen. Samana vuonna valtakunnansyyttäjän virasto avasi hänen kuolemastaan tutkinnan, joka suljettiin vuonna 2012. Vuonna 2019 Kiovan oikeuslääketieteellisen tutkimuksen instituutti väitti, ettei itsemurha ollut kuolemansyynä fyysisesti mahdollinen. Ketään ei ole tuomittu oletetusta murhasta.

## Lähteet
Eurooppatie E261

**Eurooppatie E261** on noin 390 kilometriä pitkä eurooppatie Puolassa. Tie alkaa eurooppatien E75 liittymässä Nowe Marzyn kylässä Świecien itäpuolella ja päättyy Wrocławin läpi kuljettuaan kaupungin eteläpuolella sijaitsevaan Bielany Wrocławskien kylään, jossa sijaitsee moottoritien A4 eli eurooppatien E40 (liittymä.

## Reitti

Nowe Marzy – Świecie – Bydgoszcz – Gniezno – Poznań – Rawicz – Wrocław – Bielany Wrocławskie

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sentul International Circuit

**Sentul International Circuit** () on moottoriurheilurata, joka sijaitsee Bogorin kaupungissa Indonesiassa.

## Voittajat
### A1 Grand Prix

### Aasian GP2

### Speedcar Series
HMS Sheldrake (1911)

**HMS Sheldrake** (viirinumerot H88 ja H0A)  oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acorn-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin Dumbartonista William Denny and Brothersilta, missä köli laskettiin 15. tammikuuta 1910. Alus laskettiin vesille 18. tammikuuta 1911 ja valmistui 19. toukokuuta.

## Palvelus
Alus myytiin romutettavaksi toukokuussa 1921.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Tapio Backlund

**Tapio Backlund** on suomalainen muusikko, joka on työskennellyt laajalti sekä suomalaisen popin että muiden musiikkityylien parissa yli 20 vuoden ammattiurallaan. Hän on toiminut freelance-muusikkona ja tehnyt yhteistyötä lukuisten artistien ja yhtyeiden kanssa, esiintynyt useissa TV-ohjelmissa ja musikaaleissa, sekä työskennellyt tuottajana ja säveltäjänä omalla studiollaan. Backlund on esiintynyt yhteyeissä Dead Sirius 3000, Peasouperin,  For the Imperium ja Grand Discovery.

## Lähteet
HMS Ruby (1910)

**HMS Ruby** (viirinumerot H85 ja H98)  oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acorn-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin Cowesista J. Samuel White and Companyltä, missä köli laskettiin 15. helmikuuta 1910. Alus laskettiin vesille 4. marraskuuta 1910 ja valmistui 7. huhtikuuta 1911.

## Palvelus
Alus myytiin romutettavaksi toukokuussa 1921.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Pseudorengas

**Pseudorengas** on matematiikassa yksi seuraavista renkaan muunnelmista, yleensä ensimmäinen:

* Rngas eli rakenne, joka täyttää kaikki renkaan aksioomat paitsi "ykkösen" eli multiplikatiivisen identiteetin olemassaolon. Nimi "rngas" tulee siitä, että renkaasta voi puuttua identiteettialkio e.
* Joukko *R* kahdella binäärioperaatiolla + ja ⋅ siten, että  on Abelin ryhmä, jonka identiteetti on 0, ja  ja  kaikille *R* :n *a*, *b*, *c* :lle.
* Abelin ryhmä  varustettu alaryhmällä *B* ja kertolaskulla , joilla *B* on rengas ja *A* a *B* - moduli . 

Nämä määritelmät eivät ole ekvivalentteja keskenään, joten yleensä termi "pseudorengas" kannattaa täsmentää.

Yleensä sitä käytetään merkityksessä rngas (engl. rng). Jotkut harvat määrittelevät renkaan tarkoittamaan kaikkia rnkaita.

## Katso myös

* Puolirengas – algebrallinen rakenne, joka määritellään kuten rengas paitsi että alkioilla ei tarvitse olla additiivista vasta-alkiota.

## Viitteet
Eurooppatie E371

**Eurooppatie E371** on noin 361 kilometriä pitkä eurooppatie Puolassa ja Slovakiassa. Tie alkaa Varsovan eteläpuolella sijaitsevasta Radomsta ja päättyy Slovakian itäosassa sijaitsevaan Prešoviin. 

## Reitti

Radom – Ostrowiec Świętokrzyski – Opatów – Rzeszów – Krosno – Barwinek (Puola, rajapaikkakunta) - Vyšný Komárnik (Slovakia, rajapaikkakunta) - Svidnik – Prešov.


Dk9 01.jpg|Puolan kansallinen valtatie 9 muodostaa Radomin ja Rzeszówin välisen osan eurooppatiestä E371.
P230212 16.38 02.jpg|E371:tä Slovakian Prešovissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rngas

**Rngas** (tai **ei-yksiköllinen rengas** tai **[[pseudorengas]]**) on matematiikassa algebrallinen rakenne, joka täyttää samat ominaisuudet kuin rengas paitsi että se ei oleta multiplikatiivisen identiteetin (eli "ykkösalkion") olemassaoloa. Termi *rngas* kertoo, että se on rengas ilman neutraalialkiota *e* (vrt. engl. *rng*). 

Vaikka rengas yleensä määritellään niin, että ykkösalkion pitää olla olemassa, jotkin teokset poikkeavat tästä eli määrittelevat kaikki rnkaat renkaiksi. Suomessa on tapana tarkoittaa pseudorenkaalla rngasta, mutta pseudorenkaille on myös kaksi ei-ekvivalenttia määritelmää. Sen sijaan rngas on yksikäsitteinen käsite. Sen huono puoli termiin "pseudorengas" nähden on, että se näyttää kirjoitusvirheeltä ja se helposti sekoittuu renkaisiin.

## Määritelmä
**Rngas** on joukko *R,* jossa on määritelty kaksi binäärioperaatiota , kutsuttakoon niitä *yhteen*- ja *kertolaskuiksi*, jotka täyttävät seuraavat ehdot:

* (*R*, +) on Abelin ryhmä,
* (*R*, ·) on puoliryhmä,
* Osittelulaki on voimassa.

**Rngashomomorfismi** on funktio  rnkaalta toiselle, jolla

* *f*(*x* + *y*) = *f*(*x*) + *f*(*y*)
* *f*(*x* · *y*) = *f*(*x*) · *f*(*y*)

kaikilla *x,y*.

Jos *R* ja *S* ovat renkaita, rengashomomorfismi  on sama kuin rngashomomorfismi , jolla f(1)=1.

## Esimerkkejä
Kaikki renkaat ovat rnkaita. Parillisten numeroiden joukko on rngas muttei rengas, samoin niiden 3x3-matriisien joukko, joiden alarivi on nolla. Kumpikin on esimerkki siitä, että jokainen (yksi- tai kaksipuolinen) ideaali on rngas.

Jos *V* on ääretönulotteinen vektoriavaruus, niin niiden lineaarioperaattorien

 joukko, joilla , on rngas muttei rengas. Toinen esimerkki on nollaan suppenevien reaalisten jonojen joukko (komponentittaisilla yhteen- ja kertolaskuilla).

Missä tahansa topologisessa avaruudessa määriteltyjen niiden reaaliarvoisten jatkuvien funktioiden joukko, joilla on kompakti kantaja on rngas (yhteen- ja kertolasku pisteittiä). Se on rengas jos ja vain jos avaruus on kompakti.
Pääideaali

Matematiikassa renkaan R **pääideaali** tarkoittaa yhden R:n alkion virittämää ideaalia.

Jos R on kommutatiivinen, jokainen pääideaali on joukko Ra = \{ra : r \in R\} jollain a\in R, eikä muita pääideaaleja ole.

(Termillä on myös toinen merkitys, posetissa P pääideaali tarkoittaa yhden alkion virittämää järjestysideaalia eli sen alkion ja kaikkien sitä pienempien alkioiden joukkoa. Tässä artikkelissa ei tämän kappaleen ulkopuolella tarkoiteta sitä merkitystä.)

## Määritelmät

* *<math>R</math>:n *'vasen pääideaali*** on [[osajoukko]] <math>Ra = \{ra : r \in R\}</math> jollekin elementille <math>a,</math>
* ''<math>R</math>:n '''oikea pääideaali*** on osajoukko aR = \{ar : r \in R\} jollekin elementille a,
* *<math>R</math>:n *'pääideaali*** eli  ***kaksipuolinen pääideaali**' osajoukko RaR = \{r_1 a s_1 + \ldots + r_n a s_n: r_1,s_1, \ldots, r_n, s_n \in R\} jollekin elementille a, eli kaikkien muotoa ras olevien alkioiden summien joukko.

Jos R on kommutatiivinen rengas (identiteetillä), niin yllä olevat kolme käsitettä ovat kaikki samoja. Siinä tapauksessa a:n virittämästä ideaalista käytetään merkintää \langle a \rangle tai (a).

Ei-kommutatiivisessa tapauksessa kaksipuolisen pääideaalin monimutkainen määritelmä johtuu halusta tehdä siitä suljettu yhteenlaskun suhteen.

## Esimerkkejä ei-pääideaaleista
\mathbb{C}[x, y] on kahden muuttujan x ja y kompleksikertoimisten polynomien rengas. Muuttujien  x ja y virittämä ideaali \langle x, y \rangle koostuu kaikista polynomeista \mathbb{C}[x, y] joiden vakiotermi on nolla. Se ei ole pääideaali. Todistus: oletetaan, että p on sen virittäjä. Sitten x ja y olisivat molemmat jaettavissa p:llä, mikä on mahdotonta ellei p on nollasta poikkeava vakio. Mutta nolla on ainoa vakio ideaalissa \langle x, y \rangle, mikä muodostaa ristiriidan.
Martti Ahtisaari -luento

**Martti Ahtisaari** **-luennot** ovat Jyväskylässä vuodesta 2000 lähtien pidettyjä luentoja, jotka käsittelevät päasiassa valtioiden väliseen turvallisuuteen liittyviä teemoja. Luentoja järjestämässä ovat olleet Jyväskylän kaupunki, Jyväskylän yliopisto, Keski-Suomen henkisen maanpuolustuksen liitto ry ja *[[Keskisuomalainen]]*-lehti.

Perinne sai alkunsa, kun Suomen, Viron, Puolan, Liettuan ja Latvian tasavaltojen presidentit kokoontuivat presidentti Martti Ahtisaaren myötävaikutuksella Jyväskylässä kylmän sodan päättymisen kymmenvuotispäivänä 8. marraskuuta 1999 arvioimaan kansalaistilaisuudessa maidensa ja Euroopan näkymiä.

Martti Ahtisaari -luennon puhujina on ollut koti- ja ulkomaisia valtiollisia johtajia, ja he ovat puheissaan käsitelleet pääasiassa valtioiden väliseen turvallisuuteen liittyviä teemoja. Vuonna 2024 pidetty luento oli kuudestoista. Se oli keskustelutilaisuus edellisessä marraskuussa edesmenneen Ahtisaaren muistoksi ja hänen rauhanperintötyönsä kunniaksi.

## Luennoitsijoita
* 2000 Max Jakobsson
* 2001 Harri Holkeri
* 2002 Göran Persson
* 2003 Arnold Rüütel
* 2004 Matti Vanhanen
* 2005 Branko Crvenkovski
* 2006 Tarja Halonen
* 2007 Martti Ahtisaari
* 2008 Abdullah Gül
* 2009 Jorma Ollila
* 2010 Mari Kiviniemi
* 2012 Jyrki Katainen

## Lähteet
Viktor Gyökeres

**Viktor Einar Gyökeres** (s. 4. kesäkuuta 1998 Tukholma) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Arsenalia. Pelipaikaltaan Gyökeres on hyökkääjä. Hän pelaa myös Ruotsin jalkapallomaajoukkueessa.

## Seurajoukkueessa
Gyökeres pelasi ensimmäiset pelinsä miesten sarjoissa kaudella 2015 Brommapojkarnan paidassa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Superettanissa. Tammikuussa 2018 hän siirtyi Englannin valioliigassa pelaavaan Brighton & Hove Albioniin, mutta ei saanut seurassa valioliigaminuutteja. Hän kävi lainalla Saksan 2. Bundesliigassa St. Paulissa ja Englannin mestaruussarjan Swansea Cityssä sekä Coventry Cityssä.

Kaudelle 2021–2022 Gyökeres siirtyi pysyvällä siirrolla Coventryn riveihin. Ensimmäisellä kaudellaan seurassa hän teki 17 maalia mestaruussarjassa ja toisella kaudella maalisaldo oli 21. Kauden 2022–2023 päätteeksi hänet valittiin myös sarjan tähdistökentälliseen.  

Heinäkuussa 2023 Gyökeres siirtyi Portugalin Primeira Ligan Sporting CP:hen. Hän onnistui ensimmäisellä kaudellaan maalinteossa 29 kertaa voittaen samalla sarjan maalikuninkuuden ja myös parhaan pelaajan palkinnon. Sporting voitti myös Primeira Ligan mestaruuden. Kaudella 2024–2025 Gyökeres pelasi 33 Primeira Ligan ottelua, joissa hän teki 39 maalia ja voitti Sportingissa jälleen Portugalin mestaruuden. Mestarien liigassa hän pelasi kahdeksan ottelua, joissa hän teki kuusi maalia. Hän voitti kaudella 2024–2025 myös Portugalin cupin, jossa hän pelasi seitsemän ottelua ja teki viisi maalia. 

Heinäkuussa 2025 Gyökeres siirtyi Sportingista englantilaisseura Arsenaliin noin 64 miljoonan euron siirtosummalla. 

## Maajoukkueessa
Gyökeres edusti Ruotsin alle 19-vuotiaiden maajoukkuetta ikäluokan EM-kilpailuissa vuonna 2017 Georgiassa. Hän teki turnauksessa kolme maalia ollen jaetulla ykkössijalla maalipörssissä.

Ruotsin jalkapallomaajoukkueessa Gyökeres teki debyyttinsä tammikuussa 2019 harjoitusottelussa Suomea vastaan. Ensimmäinen maali syntyi muutamaa päivää myöhemmin, niin ikään harjoitusottelussa Islantia vastaan.

## Muuta
Gyökeresillä on unkarilaisia sukujuuria.

## Saavutukset
### Seurajoukkueessa
* Superettan: 2017
* Primeira Liga: 2023–2024, 2024–2025
* Portugalin cup: 2024–2025

### Henkilökohtainen
* Alle 19-vuotiaiden EM-kilpailujen paras maalintekijä: 2017
* Englannin mestaruussarjan kauden tähdistöjoukkue: 2023–2024
* Primeira Ligan paras maalintekijä: 2023–2024, 2024–2025
* Primeira Ligan paras pelaaja: 2023–2024

## Lähteet