open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Helen Hoffmann

**Helen Hoffmann** (s. 7. helmikuuta 2002) on saksalainen maastohiihtäjä. Hän on kilpaillut maailmancupissa joulukuusta 2023 alkaen ja sijoittunut henkilökohtaisissa kilpailuissa parhaimmillaan 13:nneksi. MM-kilpailuissa hän on saavuttanut viestissä pronssia. Hän on voittanut alle 23-vuotiaiden ja nuorten MM-kilpailuissa neljä mestaruutta.

Hoffmann kilpaili nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2020–2022. Vuokatissa 2021 hän saavutti pronssia perinteisen hiihtotavan 15 kilometrin yhteislähtökilpailussa. Lygnassa 2022 hän voitti kultaa vapaan hiihtotavan 15 kilometrin yhteislähtökilpailussa ja saavutti pronssia  4&nbsp;×&nbsp;3,3 kilometrin viestissä. Alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa hän on voittanut kultaa 10 kilometrillä kolmissa peräkkäisissä kisoissa: Whistlerissä 2023 vapaalla hiihtotavalla, Planicassa 2024 perinteisellä hiihtotavalla ja Schilpariossa 2025 jälleen vapaalla tyylillä. Vuonna 2025 hän saavutti lisäksi pronssia sekajoukkueiden 4&nbsp;×&nbsp;5 kilometrin viestissä.

Hoffmann kilpaili aikuisten arvokilpailuissa ensimmäisen kerran Trondheimin MM-kilpailuissa 2025. Siellä hän saavutti 4&nbsp;×&nbsp;7,5&nbsp;kilometrin viestissä pronssia sekä sijoittui 20 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 12:nneksi ja vapaan hiihtotavan sprintissä 16:nneksi.

Hoffmann kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Jällivaarassa joulukuussa 2023. Seuraavalla viikolla hän sijoittui Östersundissa vapaan hiihtotavan 10 kilometrillä 17:nneksi. Joulukuussa 2024 hän sijoittui Lillehammerin yhdistelmäkilpailussa 13:nneksi ja Davosin perinteisen hiihtotavan 20 kilometrillä 15:nneksi. Tammikuussa 2025 Les Rousses'ssa hän saavutti kaksi 17. sijaa. Helmikuussa Falunissa hän oli vapaan hiihtotavan 20 kilometrin yhteislähtökilpailussa 18:s.

## Lähteet
Noora Karvonen

**Noora Karvonen** (s. 14. maaliskuuta 2007) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Helsingin Jalkapalloklubia.

Karvonen edusti juniorina FC Kontua ja Puotinkylän Valttia. Hänet palkittiin vuoden 2023 tyttöpelaajana. Tuon kauden jälkeen hän siirtyi Helsingin Jalkapalloklubiin. Hän pelasi kaudella 2024 Kansallisessa liigassa 21 ottelua, joissa hän oli 16 kertaa avauskokoonpanossa, ja voitti liigamestaruuden ja Suomen Cupin. Hänet valittiin liigassa vuoden tulokkaaksi. Polvivamma piti hänet poissa kentiltä kaudella 2025.

Karvonen on pelannut useissa Suomen nuorisomaajoukkueissa.

## Lähteet
Siiri Böök

**Siiri Kyllikki Böök** (11. huhtikuuta 1888 Jyväskylä – 17. lokakuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen lastentarhanopettaja ja -johtaja, joka toimi merkittävänä vaikuttajana varhaiskasvatuksen kehityksessä 1900‑luvun alussa. Hänen työnsä kansanlastentarhoissa auttoi parantamaan vähävaraisempien työläisperheiden lasten arkea ja loi edellytykset modernin varhaiskasvatuksen syntymiselle Suomessa.

## Biografia
Siiri Böök syntyi Jyväskylässä ja kasvoi perheessä, jossa koulutuksella ja kulttuurilla oli tärkeä rooli. Hän oli Hämeenlinnan Historiallisen museon perustajan ja monitoimisen kunnallismiehen, lehtori Albert Theodor Böökin tytär. Böök omaksui varhaiskasvatuksen tehtävät ajankohtaisena keinona vastata yhteiskunnallisiin haasteisiin, kuten köyhien lasten hyvinvoinnin parantamiseen. 

## Ammatillinen ura
Vuonna 1912 Siiri Böök aloitti uransa Hämeenlinnassa Myllymäen kansanlastentarhan johtajattarena ja opettajana. Lastentarha oli tarkoitettu erityisesti vähävaraisille työläisperheiden lapsille, ja Böök pyrki tarjoamaan turvallisen, inspiroivan ja rakastavan ympäristön, jossa lapset saivat ruokaa, hoivaa ja mahdollisuuden leikkiä. Hänen työtään vastustettiin ja pilkattiin jopa kaupungin viralliselta taholta. Böök piti lastentarhaa vastarinnasta huolimatta ja ajoittain jopa omilla perintörahoillaan. Valtuuston lakkautettua kansanlastentarhan määrärahan, Böök teki pääosan urastaan Helsingin lastentarha Onnelassa, joka oli perustettu jo vuonna 1888 ja on Pohjoismaiden vanhin päiväkoti.

## Lähteet
Brita Borge

**Brita Constance Borge** (o.s. **Nyqvist**; 1931–2013) oli suomalaissyntyinen, norjalainen Høyren poliitikko. Hän edusti Hordalandin lääniä suurkäräjillä vuosina 1981–1983 ja 1984–1989.

## Elämä ja ura
Nyqvist syntyi suomenruotsalaiseen perheeseen Vaasassa, ja hänen isänsä oli pappi. Hän opiskeli luonnontieteitä Helsingin yliopistossa ja työskenteli muutaman vuoden lukion lehtorina Vaasassa ja Hangossa.

Nyqvist muutti Norjaan 24-vuotiaana mennäkseen naimisiin Ola Borgen kanssa. Hän työskenteli nahkavalmistaja Borge Kromlærfabrikissa, jossa hänen miehensä toimi johtajana. Brita Borge toimi myös useissa tehtävissä liike-elämän ja muotialan järjestöissä sekä alan tutkimuksessa.

Borgesta tuli suurkäräjien varaedustaja vuonna 1981, ja hän sijaisti usein ulkomaankauppaministeri Arne Skaugea suurkäräjillä. Borge valittiin varsinaiseksi edustajaksi vuoden 1985 suurkärävaaleissa, mutta menetti puolueensa ehdokkuuden ennen vuoden 1989 vaaleja.

Parlamenttiuransa jälkeen hän työskenteli World Confederation of Productivity Science -järjestön pohjoismaiden koordinaattorina Bergenissä.

## Lähteet
Jiřina Šiklová

**Jiřina Šiklová** (17. kesäkuuta 1935 Praha, Tšekkoslovakia – 22. toukokuuta 2021 Praha, Tšekki) oli tšekkiläinen sosiologi ja yksi Peruskirja 77:n allekirjoittajista.

## Elämäkerta
Šiklová syntyi vuonna 1935 silmälääkärin ja opettajan perheeseen Prahan Uudessakaupungissa. Valmistuttuaan lukiosta vuonna 1953 hän opiskeli historiaa ja filosofiaa Kaarlen yliopiston filosofisessa tiedekunnassa ja puolusti vuonna 1965 kandidaattiväitöskirjaansa *[[NMKY|NMKY:n]] historia Tšekkoslovakiassa 1918–1939*. Šiklován puolusti keväällä 1969 habilitaatiotutkielmaansa *Opiskelijaliike Tšekin tasavallassa – uusi vasemmistoliike Euroopassa 1967–1969*, mutta siitä ei  kuitenkaan myönnetty hänelle dosentuuria. 1960-luvun puolivälissä Šiklová oli mukana perustamassa yliopiston sosiologian laitosta. 

Šiklová liittyi vuonna 1956 valtaapitäneeseen Tšekkoslovakian kommunistiseen puolueeseen, jossa hän kuuului sen uudistusmielisiin jäseniin. Myöhemmin hän kertoi haastattelussa uskoneensa, että tilanne puolueen sisällä oli tuolloin muuttumassa, kun Josif Stalinin hirmuteot ja keskitysleirien olemassaolo tunnustettiin.

Prahan kevään aikana Šiklová jatkoi uudistusmielisten kommunistien tukemista. Tšekkoslovakian miehitystä protestoineet opiskelijalakkojen jälkeen Šiklová erosi puolueesta, ja hän aktivoitui maanalaisessa toisinajattelijaliikkeessä. Näihin aikoihin hänet myös erotettiin yliopistosta. Seuraavien vuosikymmenten aikana Šiklová kuljetti huomattavan määrän samizdat-kirjallisuutta Tšekkoslovakiaan ja sieltä ulkomaille. Šikloválla oli siis merkittävä rooli maan toisinajattelijapiireissä. Hän ei kuitenkaan allekirjoittanut Peruskirja 77:ää heti, sillä hhän uskoi sen herättävän epätoivottua huomiota. Varovaisuudesta huolimatta Šiklová pidätettiin salakuljetuksesta kahdesti, ja hän kärsi vankeusrangaistukset vuosina 1981–1982 ja 1988–1989. Peruskirja 77:n allekirjoittajien joukkoon Šiklová liittyi lopulta vuonna 1989.

Normalisaation aikana Šiklová työskenteli ensin siivoojana ja sen jälkeen pitkään Prahan Thomayerin sairaalan geriatrian osastolla. Ystäviensä avustuksella hän pystyi työnsä ohessa jatkamaan akateemisten julkaisujen kirjoittamista, joita ei kuitenkaan voitu julkaista hänen omalla nimellään. Samettivallankumouksen jälkeen Šiklová palasi yliopistomaailmaan, ja hän oli mukana perustamassa Kaarlen yliopiston sosiaalityön laitosta ja sukupuolentutkimuksen keskusta sekä sen kirjastoa.

Šiklová kuoli Prahassa 22. toukokuuta 2021 86-vuotiaana.

## Kunnianosoitukset
Tšekin presidentti Václav Havel myönsi Šikloválle vuonna 1999 ensimmäisen luokan ansiomitalin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Svanskog

**Svanskog** on taajama Säfflen kunnassa Värmlandin läänissä samannimisessä  historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 454 asukasta vuoden 2023 lopussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Enbacka, Mora och Naglarby

**Enbacka, Mora och Naglarby** on taajama Säterin kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1&nbsp;935 asukasta vuoden 2023 lopussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sunanda Kumariratana

**Sunanda Kumariratana** (10. marraskuuta 1860 – 31. toukokuuta 1880) oli Siamin prinsessa, kuningas Mongkutin (Rama IV) tytär, josta tuli velipuolensa puolisona maan kuningatar. Hänen traaginen kuolemansa vuonna 1880 sai leskeksi jääneen kuningas Rama V:n toteuttamaan monia uudistuksia.

Sunanda Kumariratana oli Rama V:n neljästä puolisosta ensimmäinen. Myös muut vaimot olivat kuninkaan sisarpuolia.

Raskaana oleva kuningatar ja hänen vuoden ikäinen tyttärensä olivat veneessä Chao Phraya -joella, kun vene syttyi palamaan. He pakenivat liekkejä jokeen, mutta kuningatar ei ilmeisesti osannut uida. Ikiaikainen laki kielsi ketään, edes kuningattaren palvelijoita, koskettamasta kuninkaallisen perheen jäsentä. Palvelijat joutuivat katsomaan rannalla kuningattaren ja pienen prinsessan kuolemaa. He koettivat turhaan heittää näille kookospähkinöitä kellumisen apuvälineiksi.

Tragedian jälkeen kuningas perusti kuningattaren ja prinsessan kunniaksi Sunandalayan tyttökoulun.

## Lähteet
Sapucái (Paraguay)

**Sapucái** on pikkukaupunki  Paraguayn Paraguarín departementissa. Se on perustettu vuonna 1910. Vuonna 2022 kaupungin asukasluku oli 5&nbsp;218.

## Maantiede

Sapucái sijaitsee Paraguayn Paraguarín departementissa noin 88 kilometrin päässä maan pääkaupunki Asunciónista.

## Historia

Sapucái perustettiin 16. heinäkuuta 1910. Se oli  Ferrocarril Central Carlos Antonio López-rautatien korjaamo. Monet rautiellä töitä tehneistä teknikoista tulivat Britanniasta ja heidän 35 taloa käsittänyt siirtokuntansa tunnettiin nimellä *Villa Inglesa*. Nykypäiviin siitä on jäljellä vain vähän.

Toukokuussa 2012 alkuperäisen krojaamon huoltohallilla avattiin rautatiemuseo Japanita saadulla ulkomaanavulla. Museon lisäksi kaupungissa sijaitsee Santa Isabel, Paraguayn ainut leprasiirtola.

## Väestö
Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan Sapucáin asukasluku oli 5&nbsp;218.

## Lähteet
Ledstore

**LedStore** on suomalainen led-valaistukseen ja -valonauhojen valmitukseen erikoistunut perheyritys. Yritys sijaitsee Vantaalla, jossa samassa rakennuksessa sijaitsee valmistus, myymälä ja varasto. Yrityksen omistaa Janne Halttu.

## Janne Halttu
Ledstoren omistaja, yrittäjä Janne Janne Halttu on palkittu vuonna 2023 kolmella eri suunnittelupalkinnolla:
* International Architecture & Design Awards 2023 kultataso
* A'Design Award 2023 pronssitaso
* Big SEE -kilpailun kategoriavoittaja

## LedStoren vaiheita
LedStore.fi-verkkokauppa avattiin 2010 toisen yhtiön nimissä ja yhtiöitettiin omaksi yhtiöksi vuonna 2011.
* 2010 Alkoi toiminta Tikkurilantiellä, pienessä 10m2 kopissa.
* 2012 Siirtyminen Unikkotielle Prisman katolle 35m2 tiloihin.
* 2013 Muutto Niittytielle 70m2 tiloihin ja käyttöön päävarasto.
* 2015 Keväällä valmistuivat omat tilat Puutarhatielle 90 m2, joihin saatiin rakennettua kunnolliset esittelytilat ja noutovarasto.
* 2018 Alkuvuodesta yritys remontoi nykyiset, isommat tilat Mesikukantielle, johon saman katon alle saatiin sekä myymälä että koko varasto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yrityksen verkkosivut
Vrigstad

**Vrigstad** on taajama Sävsjön kunnassa Jönköpingin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1&nbsp;477 asukasta vuoden 2023 lopussa.

## Tunnettuja henkilöitä
* Peter Sjögren (s. 1983), salibandymaalivahti

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Profil (lehti)

**Profil** on itävaltalainen politiikkaan ja tutkivaan journalismiin keskittyvä viikkolehti. Se on perustettu vuonna 1970 ja ilmestyy sunnuntaisin.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Campus Agrippae

**Campus Agrippae** oli antiikin aikainen Campus Martiuksen osa antiikin Rooman kaupungissa Italiassa. Se ulottui etelästä suunnilleen Aqua Virgon linjasta ainakin nykyisen Via di San Claudion pohjoispuolelle. Sen länsirajana toimi Via lata, ja idässä se ulottui kohti Quirinaliksen rinnettä, vaikkakin sen raja tuossa suunnassa on epäselvä.

Campus Agrippae sai nimensä Agrippasta, joka suunnitteli sen eräänlaiseksi puistoksi. Augustus viimeisteli ja vihki sen käyttöön vuonna 7 eaa. Campus Agrippae oli roomalaisten suosima kävelyalue. Vipsaniusten portiikki (*Porticus Vipsania*) rakennettiin alueen länsireunalle Via latan varrelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Campus cohortium praetoriarum

**Campus cohortium praetoriarum** (lat., ”Pretoriaanikaartin kenttä”) oli avoin alue antiikin Rooman kaupungissa Italiassa. Se sai nimensä pretoriaanikaartista, ja sen oletetaan viittaavan avoimeen alueeseen, joka sijaitsi kaartin kasarmialueen Castra praetorian ja Serviuksen muurin edustalla olleen maavallin (*agger*) välissä. Alueelta on löydetty lähinnä alttareita ja pyhäköitä sekä sinne omistettuja, luonteeltaan sotilaiden harjoituskentälle tyypillisiä muistomerkkejä. Jotkut antiikin lähteet viittaavat paikkaan yksinkertaisesti nimellä *Campus*.

## Lähteet
Campus Esquilinus

**Campus Esquilinus** oli avoin alue Esquilinus-kukkulalla antiikin Rooman kaupungissa Italiassa. Nimitystä käytettiin tasavallan loppukaudella ja varhaisella keisarikaudella siitä osasta Esquilinuksen ylänköä, joka sijaitsi Porta Esquilinasta ulospäin. Sen tarkkoja rajoja, joko tuolloin tai aiemmin, ei tunneta, mutta sen sanotaan sijainneen Via Labicanan pohjoispuolella, ja se lienee käsittänyt osan nykyistä Piazza Vittorio Emanuele II:n aluetta sekä sen pohjoispuolista seutua.

Campus Esquilinus muodosti osan varhaista Esquilinuksen nekropolia, johon haudattiin sekä merkittäviä roomalaisia että köyhiä. Augustuksen ajan alussa alue kuitenkin otettiin uuteen käyttöön ja muutettiin puistoksi. Siellä suoritettiin myös teloituksia. Alueesta käytettiin myös nimitystä *Agri novi*.

## Lähteet
Eelis Teutari

**Eelis Teutari** (s. 16. toukokuuta 2005 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Pelicansia. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.

## Ura
Teutari on Jokereiden kasvatti. Kaudella 2021–2022 hän pelasi Jokereiden ja Vuosaaren Viikinkien U18-yhdistelmäjoukkueessa, josta Teutari siirtyi kaudeksi 2022–2023 Jokereiden U18-joukkueeseen. Kaudeksi 2023–2024 hän siirtyi Pelicansin U20-joukkueeseen.

Kaudeksi 2024–2025 Teutari nimettiin Pelicansin U20-joukkueen kapteeniksi. Hän debytoi kauden aikana myös SM-liigassa, jossa Teutari pelasi kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki liigadebyyttinsä runkosarjan viidenneksi viimeisellä kierroksella 5. maaliskuuta 2025 Porin Ässiä vastaan, kun Rasmus Kumpulainen ja Elias Vilén joutuivat sivuun juuri ennen ottelun alkua. Teutari merkittiin Pelicansin kakkosketjun oikeaan laitaan kahden muun debytantin, Anton Kettusen ja Joonas Paqvalinin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.26 minuuttia.

Toukokuussa 2025 Teutari teki Pelicansin kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen. Hän teki kaudella 2025–2026 liigauransa avausmaalin 13. helmikuuta 2026 ylivoimalla JYPiä vastaan. Teutari sai ottelussa myös syöttöpisteen Einari Luhangan tekemään maaliin. Marko Pöyhönen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi.

## Muuta
Teutari on maininnut suosikkipelaajakseen Teemu Selänteen ja pelilliseksi esikuvakseen Harri Pesosen.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
De Tijd

**De Tijd** on belgialainen hollanninkielinen sanomalehti, joka on perustettu vuonna 1968. Se ilmestyy maanantaista lauantaihin ja keskittyy erityisesti talouteen.

*De Tijdin* ranskankielinen sisarlehti on *[[L'Echo]]*.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Campus Martialis

**Campus Martialis** oli avoin alue Caelius-kukkulalla antiikin Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsi todennäköisesti juuri Serviuksen muurin ulkopuolella.

Campus Martialiksella vietettiin Equirria-juhlaa silloin, kun Campus Martius oli Tiberin tulvavesien alla. Paikan nimi saattoi säilyä keskiajalla olemassa olleen San Gregorio in Martio -kirkon nimessä.

Campus Martialis saattoi olla sama kuin *Campus Caelemontanus*, joka tunnetaan yhdestä piirtokirjoituksesta. Joskus Campus Martialis on yritetty yhdistää Catulluksen mainitsemaan Campus minoriin ja sijoitettu Porta Capenan ulkopuolelle, mutta tämä on virheellinen tulkinta.

## Lähteet
Ceroniae

**Ceroniae** eli **Cerolia** oli nimitys Caeliuksen ja Carinaen väliselle laaksolle antiikin Rooman kaupungissa Italiassa. Myöhemmin osan laaksosta täytti Colosseum. Paikannimet esiintyvät myös adjektiivimuodoissa *Ceroniensis* ja *Ceroliensis*.

## Lähteet
Campus Flaminius

**Campus Flaminius** oli avoin alue Campus Martiuksen eteläosassa antiikin Rooman kaupungissa Italiassa. Sen mainitsee ainoastaan Varro, joka selittää sen paikaksi, johon Circus Flaminius rakennettiin ja josta se sai nimensä. Circus nimettiin luonnollisesti sen rakentajan mukaan, mutta on todennäköistä, että tämä osa Campus Martiusta oli saanut nimensä joltakin Flaminiusten suvun aiemmalta jäseneltä, mikä on erikoinen yhteensattuma. Campus Flaminius lienee ollut synonyymi nimitykselle Prata Flaminia.

## Lähteet
Sucusa

**Sucusa** (myös *Succusa*) oli paikka antiikin ajan Rooman kaupungissa Italiassa. Sen on oletettu liittyvän toisaalta paikkaan nimeltä *Succusanus pagus* (*Pagus Succusanus*) ja toisaalta Suburaan, mutta näiden kolmen paikan välinen suhde ja kahden ensin mainitun sijainti on epäselvä.

Nimi Suc(c)usa esiintyy Festuksen tekstiin tehtynä tekstikorjauksena Suburan paikalla, kohdassa, jossa Antistius Labeo mainitaan lähteenä luettelolle Septimontiumiin kuuluneista paikoista, joita on kahdeksan odotetun seitsemän sijasta. Tämä tekstikorjaus perustuu Succusanus paguksen olemassaoloon. Se oli alue, joka oli varhaisen Rooman kaupungin rajojen ulkopuolella, ja mainitaan kahdessa lähteessä:

* Varro: *De lingua Latina* 5.48: ”mutta [minä pidän todennäköisempänä], että [Subura] on saanut nimensä pikemminkin Succusanus paguksesta. Succusanus kirjoitetaan nykyään kolmantena kirjaimena C, ei B. Pagus Succusanus, koska se sijaitsee Carinaen alapuolella.” (”*sed [ego a] pago potius Succusano dictam [i.e. Suburam] puto. Succusanus nunc scribitur tertia littera C non B. Pagus Succusanus quod succurrit Carinis*”).
* Festus: *De verborum significatione* 309: ”Verrius sanoo, että Subura on saanut nimensä Succusanus paguksesta – – ja että sekä kaupungin alue [Suburana] että tribus [Suburana] saivat tämän nimen pysyvästä varuskunnasta, joka oli tapana lähettää apuun Esquilinukselle, kun gabiilaiset uhkasivat tuota osaa kaupungista.” (”*Suburam Verrius a pago Succusano dictam ait – – ita appellatam et regionem urbis et tribum a stativo praesidio quod solitum sit succurrere Esquiliis infestantibus eam partem urbis Gabinis*”).

Ne, jotka hyväksyvät tämän korjauksen, sijoittavat Sucusan Caeliukselle, Ceroniaen kaakkoispuolelle, juuri Serviuksen muurin Porta Caelimontanan sisäpuolelle, ja Succusanus paguksen vielä kauemmas itään, alueelle, joka ulottui koilliseen Lateraanilta. Tämä Succusanus paguksen sijainti vastaa Festuksen mainintaa, mutta ei Varron kuvausta siitä, että se olisi sijainnut lähellä Carinaeta.

## Lähteet
Sony Lab’ou Tansi

**Sony Lab’ou Tansi** (oikealta nimeltään **Marcel Ntsoni**; 5. heinäkuuta 1947 – 14. kesäkuuta 1995) oli brazzavillenkongolainen kirjailija. Hänen esikoisteoksensa, novellikokoelma *Conscience de tracteur* ilmestyi vuonna 1979. Samana vuonna hän julkaisi myös esikoisromaaninsa *Vie et demie*. Sony arvosteli eurooppalaista kolonialismia, mutta irtisanoutui marxismi-leninismistä. Hän työskenteli kieltenopettajana Pointe-Noiressa ja johti kiertävää Rocado Zulu -teatteria, joka esitti hänen kirjoittamiaan näytelmiä.

Tansi liittyi 1980-luvulla Denis Sassou Nguessoa vastustavaan oppositiopuolueeseen. Vuonna 1992 tämä joutui luopumaan vallasta, mutta siirtyminen demokratiaan ei onnistunut. Tansi menetti passinsa vuonna 1994, eikä voinut matkustaa ulkomailla saamaan hoitoa hänen ja vaimonsa sairastuttua AIDSiin. Hän kuoli pari viikkoa vaimonsa jälkeen kesällä 1995.

## Teoksia
* *Conscience de tracteur* (1979)
* *Le Vie et demie* (1979)
* *L’État honteux* (1981)
* *L’Anté-peuple* (1983)
* *Les sept Solitudes de Lorsa Lopez* (1985)
* *Les Yeux du volcan* (1988)
* *Poèmes et vents lisses* (1995)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eelis Granholm

**Eelis Anton Granholm** (s. 3. elokuuta 2006 Helsinki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa U20 SM-sarjaa Kiekko-Espoossa.

## Ura
### Seuraura
Granholm on Helsingin IFK:n kasvatti. Hän toimi kaudella 2021–2022 seuran U16-joukkueen kapteenina ja johdatti joukkueen SM-hopealle. Kaudella 2022–2023 Granholm voitti U18 SM-pronssia. Kaudella 2023–2024 hän toimi HIFK:n U18-joukkueen varakapteenina. Granholm oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 5+24=29, joilla hän sijoittui U18 SM-sarjan puolustajien pistepörssissä kahdeksanneksi. Granholm valittiin sarjan toiseen tähdistökentälliseen. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.

Kaudeksi 2024–2025 Granholm siirtyi Kiekko-Espoon U20-joukkueeseen. Hän voitti kauden päätteeksi U20 SM-hopeaa. Granholm debytoi kauden aikana myös SM-liigassa, jossa hän pelasi kolme runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Granholm teki liigadebyyttinsä 5. maaliskuuta 2025 Turun Palloseuraa vastaan. Hänet merkittiin Kiekko-Espoon seitsemänneksi puolustajaksi. Granholm sai ottelussa jääaikaa 2.45 minuuttia.

### Maajoukkueura
Granholm on pelannut kuusi nuorten maaottelua.

## Yksityiselämä
Granholm valmistui ylioppilaaksi Pohjois-Haagan yhteiskoulusta keväällä 2025.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Lemmy (ohjelmisto)

**Lemmy** on ilmainen ja avoimen lähdekoodin ohjelmisto, jota käytetään uutisseurantaan ja keskustelufoorumeiden alustana.    Instanssit, joille Lemmy-ohjelmistot on asennettu kommunikoivat keskenään ActivityPub-protokollan avulla.

## Historia
Lemmyn loi nimimerkki Dessalines GitHubissa helmikuussa 2019 , ja se lisensoitiin Affero General Public License -lisenssillä.

Seuraavana vuonna Dessalines kertoi antaneensa pitkään nimettömänä olleelle ohjelmistolle eläinaiheisen nimen Fediversumin perinteiden mukaisesti. Lemmy pääsi mukaan nimiäänestykseen siksi, että Dessalines pelasi usein Lemmings-videopeliä ja Lemmy Kilmister kuoli vähän ennen äänestystä. Suomeksi Lemming on sopuli, Lemmini.

Fediverse-tilastosivuston the-federation.info mukaan Lemmy-instansseja oli alle sata toukokuussa 2023. Heinäkuun loppuun mennessä instansseja oli 1&nbsp;521 ja niillä oli yhteensä 66&nbsp;000 aktiivista kuukausittaista käyttäjää.  Instansseissa suurimmat olivat tuolloin lemmy.world (27&nbsp;000 aktiivista käyttäjää kuukaudessa) ja lemmy.ml (4&nbsp;000 käyttäjää).

## Toiminta
Kuten muutkin Fediversumin ohjelmistot, myös Lemmy-ohjelmiston asentaneet instanssit ovat keskenään yhteydessä. Lemmyä pidetään hajautetun sosiaalisen median vaihtoehtona Redditille.

Lemmy-instanssien käyttäjät voivat lähettää julkaisuja, jotka sisältävät linkkejä, tekstiä tai kuvia. Ne kohdistetaan käyttäjien luomille keskustelufoorumeille (communities). Keskusteluketjuissa julkaisuja ja niiden alle jätettyjä kommentteja järjestellään käyttäjien antamien plus- ja miinusäänten perusteella.  Instanssin omistaja voi halutessaan kuitenkin poistaa  miinusäänestyksen käytön omalla instanssillaan.

Vaikka keskustelufoorumi sijaitsee fyysisesti yhdellä Lemmy-instanssilla, myös muiden Lemmy-instanssien jäsenet voivat seurata foorumin viestintää ja osallistua siihen. Lemmyn foorumeita moderoivat sekä instanssin ylläpitäjät että kyseisen foorumin ylläpitäjät. Foorumien nimi on osa niiden url-osoitetta (esimerkiksi `lemmy.ml/c/simpleliving`).. Foorumeihin voidaan Fediversumissa viitata myös muodossa `!foorumi@instanssi`. 

Jokaisen Lemmy-instanssin etusivulla esitellään instanssin keskustelufoorumeiden suosituimpia julkaisuja, mutta myös muiden Lemmy-instanssien suosituimpia julkaisuja. Lemmy-käyttäjä voi käyttää myös näkymää, jossa näkyvät vain ne julkaisut, jotka on tehty niihin foorumeihin, joiden jäsen hän on.

Lemmy-instanssien kulut katetaan yleensä lahjoituksin.

## Lemmy Fediversumissa
ActivityPub-protokollan ansiosta Lemmy-instanssit ovat yhteydessä Fediversumiin ja Lemmy-käyttäjät voivat seurata oman instanssinsa kanssa vaikkapa Kbin- tai Mastodon-instansseilla tehtyjä julkaisuja.

## Viitteet
Acosta Ñun taistelu

**Acosta Ñun taistelu** tai **Campo Granden taistelu** oli kolmoisliiton sodan aikana 16. elokuuta 1869 käyty taistelu Paraguayn ja Brasilian välillä. Taistelu oli sodan suuremmista yhteenotoista toiseksi viimeinen. Se päättyi puolustavien paraguaylaisten selvään tappioon. Heistä kaikki kaatuivat tai jäivät vangeiksi. Paraguayssa taistelu tuli tunnetuksi etenin, kun siihen oli ottanut osaa suuri määrä alaikäisiä poikia. Maassa vietetään vuosittan taistelun muistopäivää nimellä *Día del Niño*.

## Tausta

Liittoutuneet olivat vallanneet Paraguayn pääkaupunki Asunciónin 1. tammikuuta 1869 ja Paraguayn presidentti Francisco Solano López oli vetäytynyt jäljellä olevine joukkoineen maan koillisosien ylängölle. Hän kokosi uusia joukkoja suunnitelmanaan aloittaa sissisota liittoutuneita vastaan samalla, kun tappiot aikaisemmissa verisissä taisteluissa hidastivat liittoutuneiden toimintaa. Eun kreivi Gaston d'Orléansin johtamat brasilialaiset joukot aloittivat Lópezin ajojahdin 18. toukokuuta 1869. Lópezin joukkojen vielä hallitsemat pikkukaupungit hidastivat heitä huomattavasti, mutta 12. elokuuta brasilialaisten onnistui vallata Piribebuy.

Liittoutuneiden ollessa Lópezin kannoilla hän muodosti parhaista jäljellä olevista joukoistaan takavartioston kenraali Bernardino Caballeron komennuksessa. Niiden tehtävänä oli erota pääjoukosta ja pysäyttää etenevät liittoutuneiden joukot. Paraguaylaisia oli noin 3&nbsp;600 miestä ja 12 tykkiä. Miehet olivat suurelta osin ikääntyneitä veteraaneja ja alaikäisiä poikia. Ne ottivat asemat kohdatakseen liittoutuneet Acosta Ñussa noin 9 kilometriä nykyisestä Eusebio Ayalasta pohjoiseen ja 72 kilometriä Asunciónista itään. Heitä vastaan eteni noin 20&nbsp;000 brasilialaista.

## Taistelu

Seurannut taistelu käytiin 16. elokuuta 1869. Se tunnetaan Paraguayssa Acosta Ñun tai Ñu Guazún taisteluna. Brasilialaisessa historiankirjoituksessa on käyttty nimeä Campo Granden taistelu.

Vaikeakulkuisessa maastossa käyty taistelu päättyi paraguaylaisten selvään tappioon. Kaikki puolustajat kaatuivat tai otettiin vangeiksi. Vangiksi otettujen joukossa oli myös kenraali Caballero. Taistelukentän kuvailtiin peittyneen kuolleiden poikien ruumiista, joista monilla oli ollut tekoparta näyttääkseen aikuisilta.

## Seuraukset

Taistelu ei ollut lopulta pysäyttänyt tai edes merkittävästi hidastanut brasilialaisia. Lópezin muu joukko pakeni kohti pohjoista. Ne viettivät useita kuukausia käyden lyhyitä yhteenottoja liittoutuneita vastaan ja suuri osa joukoista nälkiintyi tai jätti rivit. Lopulta 1. maaliskuuta 1870 brasilialaiset yllättivät Lópezin Cerro Corán taistelussa, jossa hän sai surmansa. Tappio merkitsi kolmoisliiton sodan loppua.

Paraguayssa taistelusta on tullut osa kansallista eeppistä historiaa, joka muistetaan etenkin sen aikana kaatuneiden lapsisotilaiden vuoksi. Acosta Ñun taistelua muistellaan vuosittain sen taistelupäivänä nimellä *Día del Niño* eli lastenpäivä. Eri lastenoikeuksien järjestöt ovat joskus kritisoineet päivän muistamista kontekstissaan.

## Lähteet
Vola

**Vola** (tyyliteltynä **VOLA**) on tanskalainen metalliyhtye, joka perustettiin Kööpenhaminassa vuonna 2006. Yhtye yhdistelee musiikissaan metallia ja elektronista musiikkia sekä käyttää tahtilajin vaihdoksia kappaleissa luoden omatyylisen soundinsa. Yhtye on ottanut vaikutteita muun muassa Opeth, Porcupine Tree, Devin Townsend, Soilwork, Meshuggah, Massive Attack & Ulver -yhtyeiltä.

## Jäsenet

;Nykyiset
* Asger Mygind – kitara, laulu (2006–)
* Martin Werner – kosketinsoitin (2006–)
* Nicolai Mogensen – bassokitara, taustalaulu (2009–), syntetisaattori (2021–)
* Adam Janzi – rummut (2017–)

;Entiset
* Jeppe Bloch – bassokitara (2006–2009)
* Niklas Scherfig – rummut (2006–2011)
* Niels Dreijer – kitara, taustalaulu (2006–2012)
* Felix Ewert – rummut (2011–2017)

;Kiertujäsen
* Simen Sandnes – rummut (2016)

### Aikajana

## Diskografia

### Studioalbumit
* *[[Inmazes]]* (2015)
* *[[Applause of a Distant Crowd]]* (2018)
* *[[Witness (Volan albumi)|Witness]]* (2021)
* *[[Friend of a Phantom]]* (2024)

### Livealbumit
* *Live from the Pool* (2022)

### EP:t
* *Homesick Machinery* (2008)
* *Monsters* (2011)
* *October Session* (2017)
* *Audiotree from Nothing* (2024)

### Singlet
* "Glasswork" (2010)
* "Head Mounted Sideways" (2020)
* "Straight Lines" (2021)
* "24 Light-Years" (2021)
* "These Black Claws" (feat. Shahmen) (2021)
* "Napalm (Re-Witnessed)" (2022)
* "Paper Wolf" (2023)
* "Break My Lying Tongue" (2024)
* "I Don't Know How We Got Here" (2024)
* "Cannibal" (feat. Anders Fridén) (2024)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Viralliset kotisivut
Steve Sailer

**Steve Sailer** (s. 1958 t. 1959) on yhdysvaltalainen kolumnisti, esseisti ja rotubiologian kannattaja. Hän on saavuttanut suosiota valkoisen ylivallan kannattajien keskuudessa.

Sailer on kotoisin Kaliforniasta. Hän aloitti uransa toimittajana *[[National Review]]* -lehdessä, jossa hän erikoistui tiedejournalismiin. Hän sai huomiota genetiikan ja evoluutioteorian käyttämisellä biologisia rotueroja koskevien väitteiden perusteluina. Sailer kirjoitti *National Reviewiin* vuoteen 1997 saakka. Hän popularisoi ilmauksen “ihmisen biodiversiteetti” (“human biodiversity”, HBD), josta myöhemmin tuli alt-right-piirien suosima. Vaikka jotkut akateemisessa maailmassa ovat tukeneet Sailerin näkökulmia, hänen kriitikkonsa ovat pitäneet hänen näkemyksiään näennäistieteellisinä ja joskus eugeenisina.

Sailer ehdotti vuonna 2000 strategiaa, jonka mukaan republikaanien tulisi voittaa valkoisten työläisten äänet maahanmuuttoasioilla. Republikaanit torjuivat ajatuksen. Ehdotus on kuitenkin herättänyt myöhemmin huomiota, kun Donald Trump menestyi pitkälti tuomalla republikaaneille valkoisia työläisäänestäjiä Keskilännestä. Sailer väitti laajalti huomioidussa kirjoituksessaan, että hurrikaani Katrinaa (2005) seuranneet levottomuudet kertoivat afroamerikkalaisten luontaisesta arvostelukyvyttömyydestä muihin ryhmiin verrattuna. Hän väitti afroamerikkalaisten tarvitsevan tiukempaa moraalista ohjausta yhteiskunnan taholta.

Sailer perusti eugeniikkaan keskittyvän Human Biodiversity Instituten. Hän on kirjoittanut kolumneja *[[The American Conservative]]en* ja ollut säännöllinen kirjoittaja maahanmuuttajavastaisella VDARE-sivustolla. Sailerin kirjoituksia on julkaissut äärioikeistolainen kustantamo Passage Press. Sailer julkaisi vuonna 2024 antologian *Noticing*, jonka yhdessä esseessä hän muun muassa väittää, että Afrikan voimakas väestönkasvu johtuu “alkukantaisesta afrikkalaisesta hedelmällisyyskultista”.

## Lähteet
Daniel Ahola

**Daniel Ahola** (s. 11. heinäkuuta 1996 Pori) on suomalainen tuottaja, tubettaja, ja dokumentaristi. Ahola on tehnyt Youtube-kanavalleen dokumentteja vuodesta 2016 alkaen. Kesäkuussa 2025 Aholalla oli Tiktokissa noin 249&nbsp;000 seuraajaa ja Youtubessa noin 217&nbsp;000 tilaajaa.

## Ura
Aholan ura alkoi, kun hän lähti liftaamaan ympäri Eurooppaa nollabudjetilla samalla dokumentoiden matkaansa lähinnä ystävilleen ja perheelleen. Matkan aikana Ahola innostui kuvaamisesta ja päätti tehdä siitä itselleen ammatin. Myöhemmin Australiassa ja Brasiliassa töissä ollessaan hän harjoitteli kuvaamista ja palattuaan Suomeen hän aloitti tapahtumakuvaajana muun muassa HC TPS:lle sekä Logomolle. Samoihin aikoihin Ahola alkoi toimimaan myös tubettaja Mike Bäckin valokuvaajana sekä tuottajana. Koronapandemian takia Aholan ja Bäckin yhteistyö kuitenkin loppui lyhyeen. Tämän jälkeen Ahola siirtyi tuottajan tehtäviin tubettaja Roni Bäckille.

Kesäkuussa 2021 Ahola julkaisi debyyttisinglensä *Aamuun asti* yhdessä suomalaisen Kätfish punk pop -yhtyeen kanssa. 

Ahola julkaisi ensimmäisen jakson Blast FM -podcastiaan heinäkuussa 2021. Podcastissa Ahola ja hänen ystävänsä keskustelevat ajankohtaisista aiheista sekä arkielämän asioistaan.

Vuoden 2022 alussa Ahola lopetti työskentelyn Back Media Oy:llä ja päätti keskittyä enemmän omaan uraansa.

Vuoden 2022 Youtube-tilastojen mukaan Aholan video ”Koko Suomen laajuinen piilohippa 1000 eurosta!! Ft. Alha, Ara, Lotta Toivonen, Nikita Touvike” oli Suomen kolmanneksi katsotuin video kyseisenä vuonna. Video keräsi vuoden aikana 1,3 miljoonaa katselukertaa.

Toukokuussa 2023 Nelonen Media ilmoitti Aholan YouTubesta tutun, satoja tuhansia näyttökertoja saaneen *Poliisia ja Rosvoa* -konseptin laajentuvan osaksi Ruudun ohjelmistoa. Sarjassa esiintyivät muun muassa Duudsonien Jarno ja HP ja Miss Suomi -kilpailun voittajat Alina Voronkova sekä Essi Unkuri. Ahola sai sarjasta kaksi Kultainen Venla -ehdokkuutta.

Tammikuussa 2024 Ahola kiipesi Kilimanjarolle yhdessä Jari Saarion sekä Andreas Tolosen kanssa.

Aholan Youtube-video *Selviydytään 100 h autiosaarella* voitti vuoden video -palkinnon vuoden 2024 Tubeconissa. Toukokuussa 2024 Ahola osallistui Julia Korpisen ja Juuso Jokisen kanssa Red Bullin maailmanlaajuiseen *Can You Make It?* -kilpailuun.

Ahola osallistui vuonna 2024 paluun tekevään Suuri seikkailu -tositelevisiokilpailuun. Ahola on yksi kilpailijoista keväällä 2025 esitettävässä Erikoisjoukot -tositelevisiokilpailussa.

Vuonna 2025 Ahola julkaisi kuuden videon pituisen sarjan, jossa hän kiersi maailman ympäri 60 päivässä ilman rahaa.

## Lähteet
Marc Tarpenning

**Marc Tarpenning** (s. 1. kesäkuuta 1964 Sacramento, Kalifornia) on yhdysvaltalainen yrittäjä.

Tarpenning sai kandidaatin arvon tietojenkäsittelytieteessä Kalifornian yliopistosta, Berkeleysta vuonna 1985. Hän aloitti uransa Textronin palveluksessa Saudi-Arabiassa. Tarpenning kehitti ohjelmisto- ja firmwaretuotteita muun muassa Seagatelle ja Bechtelille. Myöhemmin hän toimi Packet Design -yhtiön tekniikan varapuheenjohtajana. Tarpenning perusti vuonna 1997 Martin Eberhardin kanssa NuvoMedian, jonka tuotteena valmistettiin vuonna 1998 e-kirjojen lukulaite Rocket eBook. NuvoMedia myytiin vuonna 2000 Gemstar–TV Guide Internationalille 187 miljoonan dollarin hinnalla.

Tarpenning perusti vuonna 2003 yhdessä Eberhardin kanssa Tesla Motorsin. Hän lähti yhtiöstä vuonna 2008. Tuolloin toimitusjohtajaksi tuli Elon Musk, jonka Tarpenning ja Eberhard olivat tavanneet ensimmäisen kerran Mars Societyn jäsenten tapaamisessa. 2020-luvun alussa Tarpenningin kerrottiin toimivan ympäristöystävällisten startup-yritysten mentoroijana ja sijoittavan niihin partnerina Pierre Omidyarin Spero Ventures -yhtiössä.

## Lähteet
Kikko Siltanen

**Kikko Siltanen** (s. 1999) on suomalainen pianisti ja kanttori. Hän on syntynyt Turussa ja opiskelee Sibelius-Akatemiassa kirkkomusiikin aineryhmässä. Hän toimii pianistina, kanttorina ja kamarimuusikkona. Siltanen on esiintynyt muun muassa Helsinki Concordia-orkesterin solistina ja esittänyt seitsemän konsertin Sibelius-pianokonserttisarjan Temppeliaukion kirkossa.

Siltanen on Kustavi Ensemble -nimisen kamarimusiikkiyhtyeen perustajajäsen. Hän on tehnyt kanttorin töitä muun muassa Nousiaisten seurakunnassa, Turun saariston seurakunnissa ja Helsingissä Töölön seurakunnassa.

## Koulutus
Siltasen opettajia ovat olleet pianonsoitossa muun muassa Hanna Aho-Oikkonen ja laulussa Hanna-Leena Haapamäki, orkesterinjohdossa hän on saanut oppia Jorma Panulan akatemiassa. Siltanen opiskelee myös lääketiedettä.

## Lähteet

* 
* 
* 
* 
*

* 

### Viitteet
Prata Flaminia

**Prata Flaminia** oli alue antiikin Rooman kaupungissa Italiassa. Liviuksen mukaan se oli aiempi nimi alueelle, joka sijaitsi välittömästi Capitolium-kukkulan länsipuolella ja jota myöhemmin kutsuttiin siellä sijainneen Circus Flaminiuksen mukaan. Ennen kuin julkiset rakennukset levisivät pohjoiseen varsinaiselle Campus Martiukselle, tämä alue oli jo tiheästi rakennettu. Prata Flaminia vastasi ilmeisesti Campus Flaminiusta, mutta nimen alkuperä on kiistanalainen, vaikka se todennäköisesti liittyy Flaminiusten sukuun.

## Lähteet
Lena Rewell

**Lena Rewell** (s. 1934) on suomalainen tekstiilisuunnittelija ja yrittäjä, joka tunnetaan erityisesti oman yrityksensä kautta myymistään mohairhuovista. Hän valmistui tekstiilisuunnittelijaksi vuonna 1960 ja on siitä lähtien suunnitellut tuotteita sekä omalle yritykselleen että suurille kansainvälisille toimijoille.

## Lähteet
Martin Eberhard

**Martin Eberhard** (s. 15. toukokuuta 1960 Berkeley, Kalifornia) on yhdysvaltalainen insinööri ja yrittäjä.

Eberhard varttui Kensingtonissa. Hän sai Illinoisin yliopistosta (Urbana-Champaign) vuonna 1982 kandidaatin arvon tietokonetekniikassa ja vuonna 1984 maisterin arvon sähkötekniikassa. Eberhard työskenteli sähköinsinöörinä Wyse Technologyssa ja elektroniikan varapuheenjohtajana Belfort Memory International -yhtiössä. Hän oli mukana perustamassa Network Computing Devicesia ja toimi sen pääinsinöörinä.

Vuonna 1997 Eberhard perusti Marc Tarpenningin kanssa NuvoMedian, jonka kehittämä e-kirjan lukulaite Rocket eBook ilmestyi vuonna 1998. Eberhard toimi yrityksen toimitusjohtajana, kunnes se myytiin vuonna 2000. Hän perusti vuonna 2003 Tarpenningin kanssa Tesla Motorsin. Eberhard erosi Teslan toimitusjohtajan tehtävistä vuoden 2007 loppupuolella, mutta liittyi yhtiön neuvoa-antavaan elimeen. Hän lähti yrityksen palveluksesta vuonna 2008, mutta pysyi sen osakkaana. 

Eberhard nosti vuonna 2009 kunnianloukkauskanteen Elon Muskia vastaan, koska Musk väitti itseään Teslan perustajaksi ja halvensi Eberhardia julkisuudessa. Asia ratkaistiin sovittelulla. Musk syytti vuonna 2021 Eberhardia pahimmaksi urallaan tapaamakseen ihmiseksi ja väitti tämän olleen lähellä tuhota Tesla-yhtiön.

## Lähteet
Uusi Juttu

**Uusi Juttu** on suomalainen verkossa julkaistava journalistinen ajankohtaismedia, joka aloitti julkaisutoiminnan tammikuussa 2025. Julkaisu keskittyy syventäviin artikkeleihin, jotka ovat saatavilla sekä kirjoitetussa että ääneen puhutussa muodossa, minkä lisäksi se tuottaa podcast-tyylisiä äänisisältöjä. *Uusi Juttu* on rahoitettu täysin tilaajamaksujen kautta, eikä se myy mainoksia. *Uusi Juttu* voitti Suuren journalistipalkinnon 2025 *Vuoden uudistaja* -sarjassa.

*Uusi Juttu* sai alkunsa syys-lokakuussa 2024 järjestetyllä joukkorahoituskampanjalla, jossa se tavoitteli 5&nbsp;000 ”perustajajäsentä” eli ennakkotilaajaa julkaisutoiminnan aloittamiseksi. Tavoite täyttyi neljässä päivässä. Lopulta perustajajäseniä kertyi yli 12&nbsp;000 ennen ensimmäistä julkaisupäivää. Maaliskuussa 2025 jäseniä oli 16&nbsp;000. Marraskuussa 2025 *Uusi Juttu* järjesti kolmiviikkoisen kampanjan, jonka tavoitteena oli kerätä 5&nbsp;000 jäsentä lisää, jolloin jäsenmaksut kattaisivat yhtiön menot. Lopulta jäseniä liittyi kampanjan aikana yli 10&nbsp;500, mikä nosti jäsenmäärän 30&nbsp;000:een.

Julkaisun päätoimittajana toimii Olli Seuri, toimituspäällikkönä Sonja Saarikoski ja toimitusjohtajana Antti Pikkanen. Toimituksessa työskentevät myös muun muassa toimittajat Eeva Lehtimäki, Oskari Onninen ja Anu Partanen. *Uuden Jutun* toimitus sijaitsee Helsingin Vallilassa.

Enemmistön *Uudesta Jutusta* omistaa tanskalainen mediayhtiö Zetland, joka on julkaissut vastaavaa verkkolehteä Tanskassa vuodesta 2016. Olli Seurin ja Antti Pikkasen lisäksi yhtiön perustajaosakkaita ovat viestintäammattilainen Tuuli Hongisto ja toimittaja Jussi Sippola. Syyskuussa 2025 ruotsalainen mediakonserni Bonnier ilmoitti ostavansa enemmistöomistuksen Zetlandista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset kotisivut
Dundo

**Dundo** on kunta, kaivoskaupunki ja maakuntakeskus Angolan koillisosassa Lunda Norten maakunnassa.

Paikkakunnalta löydettiin timanttiesiintymä vuonna 1912. Sen läheisyyteen timanttiyhtiö Diamang () perusti vuonna 1917 yksityisen asutuksen, josta nykyinen kaupunki on kehittynyt. Maakuntakeskus Dundo on ollut vuodesta 2000. Vuoden 2009 jälkeen kaupungin länsiosiin rakennettiin uusi kaupunginosa Novo Dundo.

Dundo sijaitsee vain 10 kilometriä Kongon demokraattisen tasavallan rajan eteläpuolella; Angolan pääkaupunki on linnuntietä noin 853 kilometriä lännempänä. 

Dundossa on kansallisesti keskeisiin lentoasemiin lukeutuva Dundon lentoasema .

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Saga Mast

**Saga Mast** (Saga Sormunen) on vihtiläislähtöinen pop- ja rock-musiikkia yhdistelevä artisti ja lauluntekijä, joka on julkaissut kaksi albumia. Hän on julkaissut omakustanteena *Rakasta draamaa-*albumin vuonna 2023. Toinen albumi *Huutava hullu sydän* ilmestyi Playground Musicin kautta vuonna 2025, sen vastaavana tuottajana on toiminut Axel Liljeblad, Sormusen osallistuessa musiikin tuottamisvaiheeseen kappaleiden alkutuotannon ohessa.

Hän on valmistunut Pop & Jazz Konservatorion lauluntekijälinjalta keväällä 2024, opiskeltuaan ennen sitä Kallion ilmaisutaidon lukiossa, josta kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 2019. Lisäksi hän on opiskellut Vihdissä Länsi-Uudenmaan musiikkiopistossa. Hänen instrumentteihinsa ovat kuuluneet ainakin sello ja piano. Musiikin ohessa hän työskentelee alppihiihtovalmentajana. 

## Diskografia
**Albumit:**

* Huutava hullu sydän (2025) Playground Music
* Rakasta draamaa (2023)

**Singlet:**

* **”**Huijari**”** Feat Vivian (2025)
* **”**100%**”** (2025)
* **”**Parhaan kaverin poikaystävä**”** (2024)
* **”**Sotkuinen elämä**”** (2024)
* **”**Rakkautta radiossa**”** (2024)
* **”**Uhka vai uhka**”** (2022)
* **”**Kylmä nainen**”** (2022)
* **”**Minä minä maa**”** (2022)
* **”**Näkymätön turha tyttö**”** (2021)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Artisti AltAgencyn verkkosivuilla
Le Vif/L’Express

**Le Vif/L’Express** on belgialainen ranskankielinen viikkolehti, joka keskittyy politiikkaan. Lehti on perustettu vuonna 1983, ja se ilmestyy torstaisin. Linjaltaan se on keskusta-vasemmistolainen.
 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Lauri Reuter

**Lauri Johannes Reuter** (s. 1986 Jyväskylä) on suomalainen biotekniikan tohtori ja sijoittaja, joka toimii perustajakumppanina Nordic Foodtech VC:ssä. Reuterin työ keskittyy pohjoismaisiin ruokateknologia-alan yrityksiin ja innovaatioihin, joilla pyritään kehittämään ruoantuotantoa kestävämmäksi.

Reuterilla on laaja tausta tutkimuksessa, ja hän on aiemmin toiminut VTT:llä monenlaisissa ruoantuotantoon ja bioteknologiaan liittyvissä projekteissa. Hän on muun muassa tutkinut kasvisolujen hyödyntämistä ruoan tuotannossa ja esiintynyt asiasta julkisissa puheenvuoroissa. Sijoittajana hän tukee yrityksiä, jotka keskittyvät uusien teknologioiden ja kiertotalouden ratkaisujen kehittämiseen. Reuter osallistuu aktiivisesti keskusteluihin ruoantuotannon tulevaisuudesta ja sen ympäristövaikutuksista.

Reuter voitti Global Impact Challenge Finland 2017 -kilpailun kestävän ruoantuotannon ideallaan, joka mahdollistaa ravinnon tuottamisen myös ulkoavaruudessa. Voitto antoi hänelle mahdollisuuden osallistua Singularity Universityn kesäohjelmaan Piilaaksoon. Tämän jälkeen Reuter siirtyi VTT:llä strategian pariin, jossa hän uudisti tutkimusprosesseja ja johti iBEX-ohjelman kehittämistä.

Reuter on korostanut tiedostamisen merkitystä ruoantuotannon ja kulutuksen osalta, erityisesti ilmastonmuutoksen aiheuttamien haasteiden valossa. Reuterin mukaan  kestävät tuotantotavat ja ympäristövaikutusten mittaaminen ovat keskeisessä roolissa tulevaisuuden ruokajärjestelmien kehittämisessä.

## Lähteet
Minna Ålander

**Minna Ålander** on suomalainen politiikan tutkija. Hänen tutkimuksensa on keskittynyt Saksan ja Suomen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan, Pohjois-Euroopan ja Arktisen alueen turvallisuuteen, pohjoismaiseen puolustusyhteistyöhön ja Natoon. Joulukuusta 2024 alkaen hän on työskennellyt brittiläisessä Chatham House -tutkimuslaitoksen Eurooppa-ohjelmassa. Lisäksi hän on vieraileva tutkijana ruotsalaisessa Frivärld-ajatushautumossa sekä yhdysvaltalaisessa Center for European Policy Analysis -tutkimuslaitoksessa.

Ålander on suorittanut maisteritutkinnon (MA) kansainvälisissä suhteista Freie Universität Berlinin, Humboldt-yliopiston ja Potsdamin yliopiston yhteisessä maisteriohjelmassa vuonna 2019. Vuosina 2019–2022 hän työskenteli tutkimusassistenttina Saksan kansainvälisten ja turvallisuusasioiden instituutissa (). Venäjän hyökättyä Ukrainaan hän siirtyi tutkijaksi Ulkopoliittiseen instituuttiin tuoden asiantuntijuutta Saksan muuttuvasta turvallisuuspolitiikasta. Saksalaisessa mediassa Ålander on myös usein kommentoinut Suomen Nato-jäsenhakemusprosessia ja Saksan hidastelua asetoimituksissa Ukrainalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Northern Flank Notes, Minna Ålanderin Substack-uutiskirje
L’Echo

**L'Echo** on belgialainen ranskankielinen talouteen keskittyvä kuusipäiväinen sanomalehti. Sen hollanninkielinen sisarlehti on *[[De Tijd]]*. Alun perin *L’Echo* perustettiin vuonna 1881 raportoimaan Brysselin pörssistä.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
József Vágó

**József Vágó** (30. kesäkuuta 1906 – 26. elokuuta 1945) oli unkarilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi urallaan kotimaansa lisäksi Ranskassa. Vágó kuului Unkarin A-maajoukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 1934, jossa hän pelasi yhdessä ottelussa täydet minuutit.

## Lähteet
Géza Toldi

**Géza Toldi** (11. helmikuuta 1909 Budapest – 16. elokuuta 1985) oli unkarilainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjän pelipaikalla. Peliuransa jälkeen hän toimi valmennustehtävissä.

Toldi edusti pelaajaurallaan suurimmaksi osaksi kotikaupunkinsa Ferencvárosia. Hän voitti joukkueessa neljästi Unkarin pääsarjamestaruuden ja Unkarin cupin sekä kerran Mitropa Cupin. Toldi liittyi Unkarin A-maajoukkueeseen huhtikuussa 1929 ja pelasi joukkueessa 45 ottelua, joissa hän teki 25 maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 1934 ja 1938.

## Lähteet
Musamimmien päivä

**Musamimmien päivä** on musiikkialan tapahtuma, jonka tavoitteena on yhdenvertaisemman musiikkialan edistäminen. Tapahtumien ohjelmaan kuuluu musiikkialan ammattilaisten puheenvuoroja, musiikkiesityksiä sekä verkostoitumista. Tapahtuman taustalla on Musamimmit ja muusut -Facebook-ryhmä ja se järjestettiin ensimmäisen kerran tammikuussa 2023. Tapahtuman perustajat ovat Christina Boman, Cristal Flores, Jojo von Hertzen ja Heli Järvenpää. Työryhmän jäseninä ovat toimineet myös Jasmin Kuusela, Elisa Linna-Dini, Emmi Malinen, Nea Peltola, Helmi Pitkänen, Jenni Sainio, Iina Suorsa ja Viivi Varpanen.

Tapahtuma on keskittynyt toistaiseksi pääkaupunkiseudulle ja sitä on järjestetty Vantaan F-Musiikin tiloissa, Musiikin Satamassa Espoossa sekä Kulttuurikasarmilla sijaitsevassa Henry's Music Barissa Helsingissä. Musamimmien päivät ovat pääsymaksuttomia ja pääosin ikärajattomia. Musamimmien päivissä on esiintynyt muun muassa Berta ja  Emilia Ex. Tapahtuman puhujina on nähty esimerkiksi Renaz Ebrahimi, Oona Kapari, Bämä, Maiju Talvisto sekä Lilli Keh ja Kristiina Wheeler.

## Palkinnot
Musamimmien päivä on saanut Taide- ja kulttuurialan ammattijärjestö Taku ry:n vuoden 2024 taide- ja kulttuurialan teko -palkinnon sekä Musamimmien työryhmä Suomen Musiikintekijät ry:n myöntämän Pro Musiikintekijä -kunniamaininnan vuoden 2024 lopulla. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kotisivut