open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Friedrich Sumari

**Friedrich August Emil Sumari**, sukunimi vuoteen 1932 *Schuffert* (8. elokuuta 1888 Jyväskylä – 1. joulukuuta 1961 Kylmäkoski) oli suomalainen valtiotieteen tohtori ja Kylmäkoski Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja.

Sumarin vanhemmat olivat valokuvaaja Franz August Emil Schuffert ja Alma Maria Höglund. Sumari pääsi ylioppilaaksi Turun suomalaisesta reaalilyseota 1907. Hän opiskeli Berliinin ja Leipzigin kauppakorkeakouluissa 1907-1908 sekä valtiotieteitä Berliinin ja Freiburgin yliopistoissa. Sumari valmistui valtiotieteen tohtoriksi Freiburgin yliopistosta 1913. Hän teki opintomatkoja useisiin Euroopan maihin muun muassa tutkiakseen puusepänteollisuuden vientimahdollisuuksia. 

Sumari perusti 1917 Auraan Tekovilla ja Tilke Oy:n sekä lelutehtaan Äetsään. Vuonna 1916 hän oli perustamassa Kylmäkoskelle puusepänteollisuuden alalla toiminutta Kylmäkoski Oy:tä. Vuonna 1929 perustettiin vielä Kylmäkoski Oy:n huonekalumyyntiä varten Huonekalu Oy Omnia Turkuun ja Huonekalu Oy Vesta Helsinkiin. Sumari oli kaikkien yhtiöiden toimitusjohtajana ja hallituksen jäsenenä.

Sumari teki 1924 aloitteen Suomen Puuseppäteollisuuden liiton perustamisesta ja toimi liiton puheenjohtajana 1925–1927 sekä Suomen Puuseppäteollisuuden Työnantajaliiton asiamiehenä 1927–1928. Puutalonviejät ry:n luottamusneuvoston jäsenenä Sumari oli 1941–1950. Hän oli myös Kylmäkosken kunnanvaltuuston jäsenenä. 

Friedrich Sumarin mukaan on nimetty Kylmäkoskella Sumarintie.

Sumari kuoli Kylmäkoskella vuonna 1961 ja hänet on haudattu Turussa Turun hautausmaalle.

## Lähteet
Periventrikulaarinen leukomalasia

**Periventrikulaarinen leukomalasia** (PVL) eli **aivokammioiden viereisen valkean aineen vaurio** on erityisesti ennenaikaisesti syntyneillä lapsilla ilmenevä aivovaurio, jossa aivokammioiden viereisessä valkeassa aineessa on vaihtelevaan oirekuvaan johtava muutos. Se johtuu aivoverenkierron vähäisyydestä ja sen aiheuttamasta aivojen hapenpuutteesta tai liiallisesta hiilidioksidipitoisuudesta. Periventrikulaarinen leukomalasia voi olla kehittynyt ennen syntymää tai voi kehittyä synnytyksessä tai päivien kuluessa siitä. Yleensä vaurio esiintyy ennen 30. raskausviikkoa syntyneillä alle 1,5 kg painoisilla vauvoilla. Aikuisilla periventrikulaarinen leukomalasia todetaan harvoin ja tällöin se on saattanut olla henkilöllä jo vastasyntyneisyyskaudesta lähtien. Ennenaikaisesti syntyvillä lapsilla vaurio kehittyy helposti aivoverisuonten kypsymättömyyden ja vaurioitumisherkkyyden johdosta. Suomessa noin 13–26 %:lla ennenaikaisesti syntyvistä lapsista on periventrikulaarinen leukomalasia. Harvemmin se voi ilmetä myös ilman ennenaikaista synnytystä ja pienikokoisuutta.

Periventrikulaarisen leukomalasian oirekuvaa määrittävät vaurion laajuus ja tarkka sijainti aivoissa. Suurin osa vaurion saaneista kuitenkin kärsii sen mukanaan tuomista pitkäaikaishaitoista. Vastasyntyneiden varhaisia merkkejä vauriosta voivat olla imettämisen vaikeus, alaraajojen hypotonia, kaulan ojentajalihasten hypertonia ja apnea (hengityskatkokset). Periventrikulaarinen leukomalasia johtaa usein CP-vammaan ja voi aiheuttaa kehitysvamman. Psykomotorinen kehitysviive, tarkkaavaisuuden häiriö, näkö- ja kuuloaistin heikkous ja epilepsia ovat mahdollisia, mutta kaikilla toiminnallisia puutteita ei ilmene vaikeusasteen yksilöllisestä vaihtelusta johtuen. Useimmiten periventrikulaarinen leukomalasia on epätarkkarajainen eikä ilmene havaittavina kudosmuutoksina aivoissa. Hermoverkostojen kehittyminen kuitenkin häiriytyy vaurion seurauksena. Vaikein periventrikulaarisen leukomalasian muoto on sen kystinen tyyppi, jossa vaurion kokeneelle aivoalueelle ilmaantuu yleensä 2–3 viikon kuluessa hapenpuutteesta ja verenkierron vähäisyydestä pieniä kystia. Usein nämä kystat sulautuvat aivokammioihin ja johtavat hydrokefalukseen. Kystat voivat kuitenkin myös suurentua.

Periventrikulaarinen leukomalasia voidaan todeta ultraäänitutkimuksen ja magneettikuvauksen avulla. Vaurion saaneiden elinajanodote riippuu vaurion vaikeusasteesta. Periventrikulaarinen leukomalasia on kuvattu ensimmäisen kerran jo vuonna 1867, ja nimi otettiin käyttöön vuonna 1962.

## Lähteet
Zainulla Rasulev

**Zәynulla bin Xәbibulla bin Rәsül** (*Rәsülyev*, *Зәйнулла бин Хәбибулла бин Рәсүл /* Рәсүлев, ; 25. maaliskuuta 1833, Orenburgin kuvernementti – 2. helmikuuta 1917, Troitsk) oli baškiiritaustainen islamilainen johtaja, yksi merkittävimmistä jadidismin edustajista. Myös tataarit pitävät häntä tärkeänä osana uskonnollista kansanperintöään.

Rasulev perusti uutta opetusmenetelmää käyttävän madrasan *Räsüliyä,* joka oli Uralin alueella ensimmäisiä. Hän kuului suufilaiseen ''Naqšbandi -''veljeskuntaan. Rasulev valisti heimolaisiaan kyseisestä islamin mystisestä suuntauksesta ja tuki eri uskonnollisia innovaatioita, kuten Muhammedin syntymän juhlistamista (*[[Mawlid]]*), ja tämän vuoksi oli kiistelty hahmo konservatiivien keskuudessa.

## Lähteet
Jadidismi

**Jadidismi** tai **Džadidismi** (, , krimintat. *Usul-i Cedid*; arabian sanasta  *jadīd*, ”uusi”) oli turkkilaisten kansojen islamilainen uudistusliike Venäjän keisarikunnassa 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa. Jadidismin perustajaksi lasketaan yleensä krimintataari Ismail Gasprinski, joka vuonna 1883 alkoi julkaista lehteä *Terdžiman* (تَرْجِمَانْ , ”kääntäjä”) ja avasi ensimmäisen uutta opetusta käyttävän oppilaitoksen Bahtšisaraissa. Suomen tataariyhteisönkin keskuudessa vaikuttanut Musa Bigi oli myös merkittäviä uudistajia. Muihin tunnettuihin jadideihin kuuluu esimerkiksi Ğalimcan Barudi, Zainulla Rasulev ja Husain Faizhanov. Vastavuoroisesti *[[Kadidismi|kadimit]]* (, *qadīm*, ”vanha”) suosivat islamin konservatiivisempaa tulkintaa ja vastustivat muun muassa eurooppalaista pukeutumista ja maallisten asioiden opiskelua. Heillä oli yleisesti negatiivinen kuva naisten koulutuksesta, kun taas jadidit edesauttoivat sitä. Poiketen vanhoillisista, jadidit uskoivat, että integraatiota ja vuorovaikutusta venäläisten kanssa ei voida välttää ja täten kannustivat opiskeluun myös venäläisissä kouluissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Zaripov, Islam & Ramil Belyaev: Our Religious Mentor: Musa Bigeev and The Tatars in Finland, 2020
Renpenningin oireyhtymä

**Renpenningin oireyhtymä** on X-kromosomissa peittyvästi periytyvä oireyhtymä, joka aiheuttaa muun muassa kehitysvammaisuutta, lievää lyhytkasvuisuutta ja poikkeavat kasvonpiirteet. Oireyhtymä ilmenee toisistaan hieman poikkeavissa muodoissa, jotka johtuvat PQBP1-geenin mutaatiosta. Renpenningin oireyhtymää esiintyy lähinnä miehillä. Sen aiheuttavaa geenivirhettä kantavat naiset ovat lähes aina oireettomia tai hyvin vähäoireisia.

Renpenningin oireyhtymästä kärsivillä lapsilla sekä painon kehitys että pituuskasvu ovat usein heikentyneet. Motoriset ja kielelliset kehitysviiveet ovat tyypillisiä, ja noin kahdella kolmesta potilaasta on keskivaikea tai vaikea kehitysvamma. Lisäksi oireyhtymään saattaa liittyä epilepsia. Renpenningin oireyhtymä aiheuttaa mikrokefaliaa. Sille luonteenomaisia kasvonpiirteitä ovat pitkänomaiset, kolmiomaiset kasvot, ylöspäin suuntautuneet silmäluomien raot, harventuneet kulmakarvat, kookas nenä, muodoltaan poikkeavat korvat sekä lyhyt vako nenän ja ylähuulen välissä. Murrosiässä voidaan usein havaita kivesten poikkeuksellinen pienikokoisuus. Renpenningin oireyhtymässä voi ilmetä selkärangan ja selän alueen, joskus myös käden lihasatrofia. Pään kannattelu voikin olla vaikeaa. Noin viidesosasssa tapauksista esiintyy sydämen, suulaen, silmien ja peräaukon rakennepoikkeamia. Tällaisiin voivat kuulua suulakihalkio, kolobooma ja peräaukon umpeutuma.

Renpenningin oireyhtymän esiintyvyydeksi vastasyntyneillä on arvioitu alle yksi miljoonasta. Erotusdiagnostisesti huomionarvoinen tila on esimerkiksi Smith–Lemli–Opitzin oireyhtymä. Renpenningin oireyhtymän hoito on oireenmukainen. Oireisto on kuvattu vuonna 1962 ja nimetty Hans Renpenningin mukaan.

## Lähteet
Gian Galeazzo Sforza

**Giàn Galeazzo Sforza** (20. kesäkuuta 1469 Abbiategrasso, Milanon herttuakunta – 22. lokakuuta 1494 Pavia) oli italialainen aatelinen, Sforza-suvun jäsen ja toimi Milanon herttuana vuosina 1476–1494. Hän oli Puolan kuningatar Bona Sforzan isä. 

## Suku
Giàn Galeazzo Sforzan vanhemmat olivat Milanon herttua Galeazzo Maria Sforza ja herttuatar Bona di Savoia. Hänellä oli kolme sisarta.

## Herttua
Giàn Galeazzosta tuli isänsä seuraaja vain 7-vuotiaana. Herttuakunnan hallintoa johtivat aluksi hänen äitinsä ja tämän kanssahallitsija, epäsuosittu kansleri Cicco Simonetta. Sen jälkeen todellisena hallitsijana toimi Giàn Galeazzon setä Ludovico Sforza, joka karkotti leskiherttuatar Bona di Savoian Milanosta, teloitutti Simonettan vuonna 1480 ja piti Giàn Galeazzon erossa kaikista hallinnollisista asioista ja siirrätti tämän Paviaan. 

Gìan Galeazzo Marian ja Napolin prinsessa Isabella d'Aragonan välinen avioliitto vuonna 1489 näytti sinetöivän Milanon ja Napolin välisen synergian. Gian Galeazzo Maria oli luonteeltaan fyysisesti heikko sekä laiska ja alistui setänsä valta-asemalle.

Närkästyneenä Ludovicon ja Beatrice d'Esten hovin varjoon jäämisestä Milanon laillinen hallitsija Gian Galeazzo ja puoliso Isabella lähtivät Milanosta perustaakseen uuden hovin Paviaan. Isabella oli enemmän raivoissaan Ludovicon räikeästä herttuan vallan anastamisesta kuin puolisonsa. Hän vetosi isoisäänsä Napolin kuningas Ferdinand I:een ja isäänsä herttua Alfonso d'Aragoniin, joista edellinen puuttui asiaan vuonna 1492 ja määräsi Ludovicon luovuttamaan herttuakunnan Isabellalle ja Gìan Galeazzolle. Tämän estääkseen Ludovico liittoutui keisari Maksimilian I:n ja Napolin kuningaskuntaa havittelevan Ranskan kuningas Kaarle VIII:n kanssa.

Gìan Galeazzo asui perheineen isovanhempiensa Viscontien kesäpalatsissa Paviassa. On väitetty, että Ludovico Sforza olisi myrkyttänyt veljenpoikansa, mutta on kuitenkin todennäköistä, että Giàn Galeazzo Sforza kuoli 25-vuotiaana johonkin sairauteen.

## Avioliitto ja jälkeläiset
Giàn Galeazzo Sforza avioitui välittäjän avulla 21. joulukuuta 1488 ja helmikuussa 1489 Milanossa serkkunsa Isabella d'Aragonan (1470–1524) kanssa, joka oli tulevan Napolin kuningas Alfonso II:n ja Milanon prinsessa Ippolita Maria Sforzan tytär.

Heille syntyi neljä lasta:

* Francesco Maria Sforza (30. tammikuuta 1491–1512) Pavian kreivi; vietiin Ranskaan Kaarle VIII:n käskystä, sai Picardien apotin arvon, kuoli 21-vuotiaana pudottuaan hevosen selästä
* Ippolita Maria Sforza (1493–1501), kuoli 8-vuotiaana maanpaossa Ischialla Aragona suvun palatsissa 
* Bona Maria Sforza (1494–1557), avioitui Puolan kuningas Sigismund I Vanhan kanssa, heille syntyi kuusi lasta mm. Ruotsin kuningatar Katarzyna Jagellon
* Bianca Maria Sforza (1. maaliskuuta 1495 – 27. tammikuuta 1497), kuoli alle 2-vuotiaana

## Lähteet
IPhone 12 Pro

**iPhone 12 Pro** on Applen 23. lokakuuta 2020 julkistama älypuhelin, joka kuuluu iPhone 12 -sarjaan. Puhelimen muita versioita ovat iPhone 12 mini, iPhone 12 ja iPhone 12 Pro Max.

Puhelimessa on kuusiytiminen A14 Bionic -siru ja 6,1 tuuman näyttö. iPhone 12 Pro on 70% edeltäjäänsä tehokkaampi A14 Bionic -sirun ansiosta. Siru on myös muissa iPhone 12 -sarjan malleissa. Tallennustilaa on 128, 256 tai 512 gigatavua ja keskusmuistia kuusi gigatavua. Puhelimessa on kolme takakameraa, pääkamera, ultralaajakulmakamera ja telekamera. Akun kapasiteetti on 2 815 milliampeerituntia  ja se tukee 20 watin pikalatausta ja 15 watin langatonta latausta. Puhelimen IP-luokitus on 68 ja se on pölyn- ja vedenkestävä. Käyttöjärjestelmänä on iOS 14.1, joka on päivitettävissä iOS 26.0.1 -versioon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ellis Islandin kunniamitali

**Ellis Islandin kunniamitali** () on yhdysvaltalainen kunniamerkki. Sitä on jakanut Ellis Island Honors Society -niminen yhdistys vuodesta 1986 lähtien sellaisille yksilöille, jotka ovat tehnyt pyyteettömästi työtä Yhdysvaltojen tai sen kansalaisten hyväksi. Saajan pitää olla Yhdysvaltain kansalainen. Kunniamitalin saajat merkitään Yhdysvaltain kongressin virallisiin pöytäkirjoihin.

Kunniamitali jaetaan yleensä Ellis Islandilla järjestettävässä gaalassa.

Kunnianosoitusta jaetaan yhdessä luokassa:

*  kunniamitalin nauha

Tunnettuja kunniamitalin saaneita henkilöitä ovat mm. Gerald Ford, Jimmy Carter, Ronald Reagan, Bill Clinton, George H. W. Bush, Tony Blair, Henry Kissinger, Frank Sinatra, Muhammad Ali, Bob Hope ja Lee Iacocca.

## Lähteet
Kristofer Lehmkuhl

**Kristofer Diedrich Lehmkuhl** (25. syyskuuta 1855 Bergen – 23. lokakuuta 1949 Bergen) oli norjalainen liikemies ja poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1903–1906 ja toimi Norjan työministerinä 1905–1907.

Hänen mukaansa on nimetty purjealus *[[Statsraad Lehmkuhl]]*.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Borhan Şähidi

**Borhan Şähidi** (*Şähidullin*, , , , ; 3. lokakuuta 1894 – 27. elokuuta 1989) oli kiinalainen poliitikko, joka työskenteli useissa eri korkean aseman tehtävissä Xinjiangissa. Etniseltä taustaltaan Şähidi oli kiinantataari, kotoisin Kazanin kuvernementista. Qing-dynastian hajottua vuonna 1912 hän lähti tataarikauppiaiden matkaan kohti Ürümqin kaupunkia Xinjiangiin, missä hän aloitti työt myymälävirkailijana. Vuonna 1914 hän sai Kiinan kansalaisuuden. Hän tuli köyhästä perheestä eikä voinut lapsena opiskella. Vuonna 1929 Berliinissä hän aloitti kansantalouden opiskelun. Şähidi puhui tataarin ja venäjän lisäksi uiguuria, kiinaa, turkkia ja hieman arabiaa. Borhanin puoliso Rashida (1912-1990) oli uiguurilainen poliitikko, yksi ensimmäisistä naisista, joka valittiin Kiinan tasavallan parlamenttiin vuonna 1948.

## Lähteet
Punaisen kotkan ritarikunta

**Punaisen kotkan ritarikunta** () oli preussilainen ritarikunta, joka perustettiin 12. kesäkuuta 1792 Fredrik Vilhelm II:n käskystä. Sitä jaettiin tunnustuksena sekä siviileille että sotilashenkilöille urheudesta, esimerkillisestä johtamisesta, pitkästä palveluksesta kuningaskunnan hyväksi sekä muista merkittävistä ansioista.

Preussin kuningaskunnan arvomerkkien keskenäisessä järjestyksessä Punaisen kotkan ritarikunta oli toiseksi korkea-arvoisin Mustan kotkan ritarikunnan jälkeen.

Kunnianosoitusta jaettiin viidessä luokassa, joista alin on mitali:

*  Suurristi
*  I luokka
*  II luokka
*  III luokka
*  IV luokka
*  mitali

## Lähteet
Townes–Brocksin oireyhtymä

**Townes–Brocksin oireyhtymä** on synnynnäinen geneettinen oireyhtymä, jonka yleisimmät oireet ovat käsien, useimmiten peukalon rakennepoikkeavuudet (89 %:lla potilaista), muodoltaan poikkeavat ulkokorvat (87 %:lla potilaista) ja peräaukon umpeuma (84 %:lla potilaista). Oirekuvassa on yksilöllistä vaihtelua, mutta yleensä näistä pääoireista ilmenee vähintään kaksi. Useimmiten ulkokorvien poikkeavuuden yhteydessä esiintyy vaikeusasteeltaan vaihteleva kuulonalenema.

Townes–Brocksin oireyhtymä aiheuttaa noin puolilla potilaista myös jalkojen rakenteellisia poikkeavuuksia. Näihin voivat kuulua lyhyt kolmas varvas, päällekkäiset varpaat ja pes planus. Myös muualla elimistössä saattaa esiintyä rakennepoikkeamia. 42 %:lla potilaista on todettu munuaisten toiminnan häiriytymistä, joka voi johtua polykystisyydestä tai hevosenkenkämunuaisesta. 36 %:lla potilaista on sukupuolielinten ja virtsateiden poikkeavuuksia, neljänneksellä synnynnäinen sydänvika. Kymmenessä prosentissa tapauksista Townes–Brocksin oireyhtymään yhdistyy oppimisvaikeuksia tai kehitysvamma. Lisäksi joskus todetaan kolobooma tai Arnold–Chiarin epämuodostuma (tyyppi I).

Townes–Brocksin oireyhtymän periytyminen on autosomaalinen ja vallitseva. Se johtuu SALL1-geenin mutaatiosta kromosomissa 16. Mutaatio voi olla syntynyt myös uutena (*de novo*). Oireyhtymän yleisyydeksi on arvioitu 1/250&nbsp;000. Esiintyvyydessä ei ole havaittu sukupuolieroja. Townes–Brocksin oireyhtymässä on samankaltaisuutta Goldenharin oireyhtymän, Okihiron oireyhtymän ja VATER-assosiaation kanssa. Oireyhtymän hoito on oireenmukainen. Kirurginen hoito on tarpeen peräaukon umpeuman ja joskus peukalon epämuodostuman kohdalla. Munuaisongelmat saattavat johtaa dialyysihoidon tai munuaisensiirron tarpeeseen. Ennuste riippuu yksilöllisesti oireiden laadusta ja vaikeusasteesta; vaikeat sydän- tai munuaisongelmat voivat johtaa elinajanodotteen lyhentymiseen. Oireyhtymän piirteistä laati kuvauksen ensimmäisenä H. Feichtiger vuonna 1943. Oireyhtymä on nimetty sitä koskevia tutkimustuloksia vuonna 1972 julkaisseiden Philip L. Townesin ja Eric R. Brocksin mukaan.

## Lähteet
Trio no Treble

**Trio no Treble** on vuonna 2017 perustettu jousitrio Trondheimista, Norjasta. Trio tunnetaan mm. perinteisestä poikkeavasta kokoonpanostaan, johon kuuluvat alttoviulun ja sellon lisäksi kontrabasso. Suomennettuna trion nimi tarkoittaa *[[Trio|kolmikkoa]] ilman [[Diskantti|diskanttia]]*, mikä kuvaa trion kokoonpanoa ilman korkeaäänistä viulua.

## Historia
Trio No Treblen perustivat Lars Marius Hølås (alttoviulu), Eivind Rossbach Heier (sello) ja Jostein Bolås Brødreskift (kontrabasso) vuonna 2017. Sen jälkeen trio on julkaissut kaksi sooloalbumia, kaksi ep:tä, kaksi singleä ja soittanut mm. Klaus Sonstadin *En gang til!* -levyllä. 

Vuosien mittaan trio on tehnyt yhteistyötä useiden tunnettujen norjalaisten artistien kanssa kuten Arve Tellefsenin, Bettanin, Mads Hansenin, Linni Meisterin, Nicolay Rammin ja Ronny Kjøsenin kanssa. Kolmikko tunnetaan myös vuosittaisesta adventtikalenteristaan, johon on osallistunut muun muuassa Stephen Fry ja Norjan nykyinen pääministeri Jonas Gahr Støre.

## Diskografia
### Studioalbumit
* 2020 – *Trio no Treble*
* 2020 – *Christmas in the Ear*

### EP:t
* 2020 – *Classical*
* 2020 – *The Devil's Deal Trio*

### Singlet
* 2020 – *Waltzing Matilda*
* 2021 – *Aprilsnarr* yhdessä Rasmus og Verdens Beste Bandin kanssa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Trion virallinen kotisivu
IPhone 11 Pro Max

**iPhone 11 Pro Max** on Applen 20. syyskuuta 2019 julkistama älypuhelin, joka on iPhone 11 -sarjan suurin malli. Pro Max on identtinen Pron kanssa kaikilta muilta osa-alueilta, paitsi näytön koko ja akun kapasiteetti. Puhelimen muita versioita ovat iPhone 11 ja iPhone 11 Pro.

## Ominaisuudet
Takakamerassa on yksi ultralaajakulmaobjektiivi ƒ/2.4, jonka kuvakulma on peräti 120 astetta, yksi ƒ/1.8 laajakulmaobjektiivi ja yksi ƒ/2.0 teleobjektiivi, jossa on 2x optinen zoom. Kamerassa on sarjakuvaustila, kuvanvakain, HDR ja muotokuvaustila, joka tukee edistyksellistä boke-tehostetta. Kamerassa on myös uusi *Night Mode* -toiminto, jolla voi ottaa kirkkaampia kuvia pimeässä ilman salamavaloa. Puhelimessa on myös uudistettu kamerasovellus, joka lisää uusia ominaisuuksia, kuten valintapyörä eri polttovälien portaattomaan valitsemiseen.

IPhone 11 Pro kuvaa 4K-resoluution videota jopa 60 kuvaa sekunnissa ja 1080p-resoluution hidastettua kuvaa jopa 240 kuvaa sekunnissa. Puhelimessa on myös äänen zoomausominaisuus, jolloin äänen tallennus painottuu kuvattavalle alueelle. Videota voidaan tallentaa useilla kameroilla samanaikaisesti. IPhone 11 Pro Maxissa on myös 12 MP TrueDepth-etukamera ƒ/2.0-aukolla. Etukamera tukee myös vakautettua 4K-videotallennusta jopa 60 kuvaa sekunnissa. Apple on lisännyt tässä puhelimessa ensimmäistä kertaa myös hidastetun videotallennuksen etukameraan, jolloin se kuvaa 1080p-resoluutiolla jopa 120 kuvaa sekunnissa.

Puhelimessa on myös mahdollisuus ottaa videota 1&nbsp;920&nbsp;×&nbsp;1&nbsp;080 (täysteräväpiirto) ja 1&nbsp;280&nbsp;×&nbsp;720 (HD)-resoluutioilla.

iPhone 11 Pro Maxissa on 3&nbsp;969 mAh li-ion-akku ja puhelin on IP68-pölyn- ja vedenpitävä. Suorittimena on Apple A13 Bionic. Puhelinta saa mustana, keskiyönvihreänä, kultaisena ja valkoisena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Cecilie Dahl

**Cecilie Dahl** (26. toukokuuta 1858 Kristiania – 5. elokuuta 1943 Oslo) oli norjalainen taidemaalari. Hän opiskeli 1880-luvulla Berliinissä ja Pariisissa sekä myöhemmin Tanskassa.

Kirche in Nordfjordeid 07.jpg|Dahlin maalaama alttaritaulu Nordfjordeidin kirkossa.
Portrett av Julius Middelthun - 1928 - Cecilie Dahl - Oslo Museum - OB.00648.jpg|Julius Middelthunin muotokuva.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Keisarillinen rautakruunun ritarikunta

**Keisarillinen rautakruunun ritarikunta** () oli Itävalta-Unkarissa jaettu kunnianosoitus, joka perustettiin vuonna 1815 keisari Frans I:n käskystä. Ritarikunnan saaminen johti automaattisesti aatelointiin, ja sitä myönnettiin ansioituneille siviileille ja sotilashenkilöille. Ritarikunnan ensimmäiseen luokkaan nimitetyillä henkilöillä oli oikeus osallistua keisarin hoviin.

Kunniamerkkiä jaettiin kolmessa luokassa:

*  I luokka
*  II luokka
*  III luokka

## Lähteet
Marcus Gunn -vilkkuluomioireyhtymä

**Marcus Gunn -vilkkuluomioireyhtymä** on kolmoishermon kehityksen lievän poikkeavuuden aiheuttama synnynnäinen oireyhtymä. Siitä kärsivän henkilön alaleuan liike aiheuttaa silmäluomen nousevan liikkeen, joka yleensä on toispuoleinen. Yleensä oireyhtymään liittyy ptoosi eli riippuluomisuus. Marcus Gunn -vilkkuluomioireyhtymä aiheuttaa noin viisi prosenttia synnynnäisistä ptooseista. Toisinaan oireyhtymän on myös raportoitu syntyneen epäonnistuneen leikkauksen tai trauman seurauksena.

Marcus Gunn -vilkkuluomioireyhtymään liittyvä vilkkuluomioire on ensisijaisesti kosmeettinen haitta ja voi lieventyä iän myötä. Ptoosi on tavallisin liitännäisoire, mutta myös alaspäin suuntautuva karsastaminen on mahdollista. Harvoin on raportoitu oireyhtymän yhteydessä myös huuli- ja suulakihalkioita sekä koloboomaa. Noin puolella potilaista Marcus Gunn -vilkkuluomioireyhtymän katsotaan olevan geneettistä alkuperää. Se periytyy autosomin kautta. Marcus Gunn -vilkkuluomioireyhtymään liittyvää kosmeettista haittaa voidaan vähentää kirurgisin keinoin. Yläluomea saatetaan myös kirurgisesti kohottaa. Heikommin näkevää silmää vahvistava peittohoito saattaa olla tarpeellinen ptoosin näön kehitykseen tuottaman haitan ehkäisemiseksi. Oireyhtymä on nimetty Robert Marcus Gunnin mukaan. Hän laati ensimmäisen tapauskuvauksen vuonna 1883.

Marcus Gunn -vilkkuluomioireyhtymä kuuluu synnynnäisiin kallon hermotusvikoihin eli CCDD-lyhenteellä tunnettuun tautiryhmään.

## Lähteet
MASA-oireyhtymä

**MASA-oireyhtymä** on X-kromosomissa sijaitsevan L1CAM-geenin mutaatiosta johtuva eli L1-oireyhtymiin kuuluva synnynnäinen oireyhtymä. Sen nimi tulee englannin kielen sanojen *mental retardation, afasia, shuffling gait, adducted thumbs* lyhenteestä. Nämä sanat viittaavat oireyhtymän pääpiirteisiin eli kehitysvammaan, afasiaan, laahustavaan kävelyyn ja peukalon taittumiseen kämmentä vasten. Oirekuva kuitenkin vaihtelee yksilöllisesti.

MASA-oireyhtymästä kärsivillä voi olla hydrokefalus, joka voidaan havaita jo raskauden aikaisissa tutkimuksissa. Lisäksi aivokammiot voivat olla lievästi tai kohtalaisesti laajentuneet. Peukaloiden kämmentä vasten taittumisen syyksi on katsottu eräiden lihasten kehittymättömyys. MASA-oireyhtymästä kärsivillä esiintyy sekä puheen että motoristen taitojen kehitysviiveitä. Oireyhtymään liittyvä kehitysvamma on usein vaikeusasteeltaan lievä tai kohtalainen. Myös epilepsiakohtauksia on esiintynyt osalla sairastuneista. Puheen ja motoristen taitojen heikentynyt omaksuminen voi liittyä hypotoniaan, joka muuttuu ajan mittaan spastisuudeksi. Oireyhtymälle ominainen laahustava kävelytyyli johtuukin alaraajojen vähentyneestä lihasvoimasta. Lisäksi oireyhtymän yhteydessä on esiintynyt aivokurkiaisen puuttumista, pienikokoisuutta ja vaikeaa lordoosia.

MASA-oireyhtymä ilmenee lähinnä miespuolisilla. Sen aiheuttavaa mutaatiota kantavista naisista noin viidellä prosentilla ilmenee oireita, yleensä lievinä. MASA-oireyhtymä periytyy X-kromosomissa, mutta sen taustalla voi myös olla *de novo* -mutaatio. MASA-oireyhtymän esiintyvyydeksi on arvioitu 1/25&nbsp;000 – 1/60&nbsp;000. Erotusdiagnostisesti huomionarvoisia tiloja ovat muut L1-oireyhtymäkirjon tilat eli HSAS-oireyhtymä ja X-kromosomiin kytkeytynyt aivokurkiaisen synnynnäinen puuttuminen. Lisäksi erotusdiagnostiikassa saatetaan tarkastella Renpenningin oireyhtymää, Fragile-X-oireyhtymää, Allan–Herndon–Dudleyn oireyhtymää, Sutherland–Haanin oireyhtymää, Juberg–Marsidin oireyhtymää ja Angelmanin oireyhtymää. MASA-oireyhtymä vaatii moniammatillista hoitoa. Ennuste riippuu mutaation laadusta. Jos mutaatiosta seuraa geenituotteen toimimattomuus tai täydellinen puutos hermosoluissa, oirekuva on vaikea. Tällaisen mutaation aiheuttamasta MASA-oireyhtymästä kärsivistä lapsista arviolta puolet kuolee kolmen vuoden ikään mennessä. Jos geenituotteen toiminta on vain lievästi heikentynyt, arvioidaan miltei 90 %:n oireyhtymästä kärsivistä lapsista saavuttavan kolmen vuoden iän. Lievän oirekuvan kanssa on mahdollista saavuttaa aikuisikä. Josette W. Bianchine ja Royce C. Lewis kuvasivat vuonna 1974 MASA-oireyhtymän, josta on aiemmin käytetty myös nimeä CRASH-oireyhtymä.

## Lähteet
Malanin oireyhtymä

**Malanin oireyhtymä** on oireyhtymä, joka johtuu NFIX-geenin mutaatiosta kromosomialueella 19p13.13 tai kromosomialueen 19p13 mikrodeleetiosta, johon liittyy NFIX-geenin häviämä. Yleensä oireyhtymä johtuu uudesta mutaatiosta, mutta sillä on autosomaalinen ja vallitseva periytymistapa.

Malanin oireyhtymälle tyypillisiä piirteitä ovat lapsen tavallista voimakkaampi pituuskasvu ja tavallista suurempi päänympärys. Oirekuvaan kuuluu kehitysvamma, joka on usein keskivaikea tai vaikea. Mahdollisesti korostuvia käytöspiirteitä ovat levottomuus, ääniherkkyys ja aggressiivisuus. Suurikokoisuus näkyy korostuneesti lapsuusiällä eikä ole yhtä selkeää aikuisuudessa. Makrokefalia on kuitenkin usein selvästi havaittava. Monet Malanin oireyhtymästä kärsivät vastasyntyneet ovat hypotonisia. Tästä voi seurata vaikeuksia imemisessä, syömisessä ja motoristen taitojen omaksumisessa. Kasvonpiirteistä voivat erottua kasvojen pitkänomaisuus ja kolmiomaisuus, otsan korostuneisuus, nenänselän madaltuneisuus, nenän lyhyys, sierainten kallistuma eteenpäin, silmien sijainti syvällä kasvoissa, silmäluomirakojen suuntautuneisuus alaspäin, suun pienikokoisuus ja leuan korostuneisuus.

Erilaiset luustomuutokset, kuten skolioosi, kyfoosi ja kyfoskolioosi, ovat Malanin oireyhtymässä yleisiä. Kuoppa- tai harjurinta on raportoitu osalla potilaista. Leuan ahtaus voi tuottaa purentavirheitä. Kädet saattavat olla poikkeuksellisen pitkät. Enemmistöllä Malanin oireyhtymästä kärsivistä esiintyy silmien ja näön poikkeavuuksia, kuten silmävärve, likinäköisyys, kaukotaitteisuus, karsastus ja näköhermon vajaakehittyneisyys. Tällaiset näköongelmat voivat osaltaan hidastaa motorista kehittymistä. Oireyhtymän yhteydessä on raportoitu myös huonokuuloisuutta. Aivoissa nähtäviä muutoksia voivat olla aivokammioiden laajentumat, aivokurkiaisen vajaakehittyneisyys ja aivokuoren kehityshäiriö. Lisäksi aivokammioiden viereisessä kudoksessa saattaa esiintyä hermosolujen poikkeavasti muodostamia pesäkkeitä. Noin kolmanneksella sairastuneista on todettu epilepsia ja poikkeava aivosähkökäyrä. Epilepsian esiintyvyys on suurempi niillä potilailla, joilla oireyhtymän taustalla on kromosomialueen 19p13.2 mikrodeleetio. Harvinaisina oireyhtymän yhteydessä on kuvattu sydämessä ilmenneitä rakennepoikkeamia.

Malanin oireyhtymän esiintyvyydeksi syntyvillä lapsilla on arvioitu alle yksi miljoonasta. Hoito on moniammatillista ja oireenmukaista. Malanin oireyhtymän kuvasi ensimmäisenä Valérie Malan vuonna 2010.

## Lähteet
Luscan–Lumishin oireyhtymä

**Luscan–Lumishin oireyhtymä** on synnynnäinen oireyhtymä, jota aiheuttavat erilaiset SETD2-geenin mutaatiot kromosomissa 3. Oireyhtymä aiheuttaa monipuolisen oirekuvan, joka on voinut jäädä puutteellisesti tunnetuksi, koska oireyhtymä kuvattiin vasta vuonna 2012 ja sen esiintyvyys on alle yksi miljoonasta. Oireyhtymä johtuu yleensä uudesta mutaatiosta, mutta sillä on myös autosomaalinen, vallitseva periytymistapa.

Luscan–Lumishin oireyhtymä on ylikasvuisuutta aiheuttava oireisto, johon liittyy lähes poikkeuksetta makrokefalia. Tyypillistä on myös syntymän jälkeinen voimakas painonnousu. Enemmistöllä potilaista onkin todettu ylipaino, edistynyt luustoikä ja kehon suurikasvuisuus. Oireyhtymään on yhdistetty erilaisia poikkeavia ulkonäköpiirteitä, kuten silmäluomirakojen suuntautuneisuus alaspäin, pienileukaisuus ja hypertelorismi. Etenkin puheen kehityksessä, joskus myös motorisessa kehityksessä on ilmennyt viiveitä. Noin puolilla sairastuneista on todettu lievästä syvään vaihteleva kehitysvamma. Epilepsia, autismin kirjon piirteet, vuorovaikutustaitojen puutteellinen kehitys, aggressiivisuus, itsensä vahingoittaminen, levottomuus ja ADHD ovat mahdollisia. Näkö- ja kuuloaisteissa voi ilmetä poikkeavuuksia. Hirsutismia, neevusluomia, virtsa- ja sukupuolielinten poikkeavuuksia, nivelten yliliikkuvuutta, skolioosia, infektioherkkyyttä, refluksitautia ja ummetusta on raportoitu. Hormonitoiminta saattaa olla poikkeavaa; oireyhtymän yhteydessä on ilmennyt muun muassa kasvuhormonin puutetta, kilpirauhasen vajaatoimintaa, munasarjojen monirakkulaoireyhtymää ja murrosiän aikaistumista. Aivoissa havaittuja poikkeavuuksia ovat olleet Arnold–Chiarin epämuodostuma (tyyppi I), Dandy–Walkerin epämuodostuma ja syringomyelia. Potilailla saattaa esiintyä ranteen liikkuvuuden ja käytön vaikeutumista ranneluun mineralisaation seurauksena.

Luscan–Lumishin oireyhtymän taustalla on monia erilaisia mutaatiotyyppejä, joiden joukosta tuottamallaan poikkeavalla oirekuvalla on erottunut SETD2 (c.5218C>T) -mutaatio. Siinä ei aina esiinny makrokefaliaa eikä suurikasvuisuutta, mutta sen sijaan mikrokefaliaa on havaittu. Ominaisia tämän mutaation aiheuttamalle taudille ovat sydämen, virtsa- ja sukupuolielinten, verkkokalvojen sekä kuulohermojen poikkeavuudet. Näihin liittyy eriasteisia näkö- ja kuulo-ongelmia. Aivoissa on usein todettavissa aivokurkiaisen, aivosillan ja pikkuaivojen vajaakehittyneisyyttä. SETD2 (c.5218C>T) -mutaation yhteydessä on myös kuvattu merkittäviä kasvuvaikeuksia, hypotoniaa, hyponatremiaa, epilepsiaa, syvää kehitysvammaisuutta, olematonta tai hyvin vähäistä puhekykyä ja hengitysvaikeuksia, jotka voivat johtua suulakihalkiosta tai Pierre Robin -sekvenssistä. SETD2 (c.5218C>T) -mutaation tuottamaan oirekuvaan on liittynyt käsien, jalkojen, lonkan ja henkitorven luustomuutoksia sekä sormien ja kyynärpäiden jäykistymistä. Luscan–Lumishin oireyhtymä ei ole parannettavissa vaan kyseeseen tulevat oireenmukainen hoito, erilaiset tukitoimet ja seuranta.

## Lähteet
Luettelo Disneyn animaatioelokuvien näytelmäelokuvaversioista

**Luettelo Disneyn animaatioelokuvien näytelmäelokuvaversioista** sisältää sekä kaikki Disneyn alkuperäiset animaatioelokuvat että niiden uudet versiot. 

## Elokuvat

## Lähteet
Anton Martin Schweigaard

**Anton Martin Schweigaard** (11. huhtikuuta 1808 Kragerø – 1. helmikuuta 1870 Kristiania) oli norjalainen juristi, poliitikko ja taloustieteilijä. Hän oli yksi taloudellisen liberalismin keskeisistä edistäjistä 1800-luvun Norjassa.

Schweigaard valmistui juristiksi vuonna 1832 ja opetti lakitiedettä Oslon yliopistossa. Vuonna 1840 hänestä tuli lakitieteen, valtiontalouden ja tilastotieteen professori. Hän työskenteli myös *[[Den Constitutionelle]]* -sanomalehdessä. Schweigaardin taloutta ja yhteiskuntaa käsittelevät kirjoitukset saivat laajaa huomiota. Hän puolusti vapaakauppaa ja vaati, että kouluissa tulisi keskittyä vähemmän latinan opiskeluun ja enemmän käytännön oppiaineisiin.

Vuosina 1842–1869 Schweigaard istui suurkäräjillä ja nousi siellä yhdeksi johtavista hahmoista. Hän oli mukana valmistelemassa lakeja, joilla Norjan taloutta avattiin, ja toimi aktiivisesti myös rautateiden rakentamiseksi. Muilla politiikan osa-alueilla hän omaksui konservatiivisemman linjan ja pyrki pitäytymään "puoluepolitiikan" ulkopuolella.


Anton Martin Schweigaard by Julius Middelthun 587A6946.jpg|Schweigaardia esittävä patsas Oslon yliopiston päärakennuksen edustalla (Julius Middelthun, 1882)
  
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Erno Kostamo

**Erno Juhani Kostamo** on suomalainen moottoripyöräilijä, joka kilpailee katuradoilla ajettavassa IRRC-sarjassa. Kostamo on kaksinkertainen Suomen mestari ja Pohjoismaiden mestari. IRRC-sarjassa paras loppusijoitus on kolmas kaudella 2018.

## Ura
Kostamo on ajanut pienenä kartingia, josta hän siirtyi minimotoihin, 125-kuutoisiin ja 600-kuutioisiin sekä lopulta vuonna 2013 Superbikeen. Vuonna 2023 hän voitti Imatranajoissa neljä lähtöä. Vuonna 2022 hän voitti Macaon GP:n ensimmäisenä ei-brittiläisenä sitten vuoden 1997. Vuonna 2019 hän loukkaantui vakasti joukkokolarissa Macaon GP:ssä.

## Lähteet
Bangiophyceae

** ''Bangiophyceae'' ** on punaleviin kuuluva luokka. Tähän luokkaan kuuluvat levät ovat mikroleviä eli erittäin pienikokoisia. Suurin osa punaleviin kuuluvista mikrolevistä kuuluu tähän luokkaan. Luokkaan kuuluu kaikkiaan 198 lajia. *Bangiophyceae*-luokkaan kuuluvia lahkoja ovat *[[Bangiales]]* ja *[[Goniotrichales]]*. Joitakin luokkaan kuuluvia lajeja on havaittu Itämerellä.

## Lähteet
Florideophyceae

** ''Florideophyceae'' ** on punaleviin kuuluva luokka. Tähän luokkaan kuuluvia lahkoja ovat 
**[[Acrochaetiales]]* 
**[[Ahnfeltiales]]*
**[[Balbianiales]]* 
**[[Batrachospermales]]*
**[[Bonnemaisoniales]]* 
**[[Ceramiales]]* 
**[[Colaconematales]]* 
**[[Corallinales]]* 
**[[Gigartinales]]* 
**[[Gracilariales]]* 
**[[Halymeniales]]* 
**[[Hildenbrandiales]]* 
**[[Nemaliales]]* 
**[[Nemastomatales]]* 
**[[Palmariales]]* 
**[[Peyssonneliales]]* 
**[[Plocamiales]]* 
**[[Rhodymeniales]]* 
**[[Hapalidiales]]* 
Luokkaan kuuluvia lajeja on havaittu Itämerellä ja Suomen sisävesistöissä. Luokkaan kuuluvat lajit ovat muodoltaan monenlaisia, erityisesti *Gigartinales*-lahkoon kuuluvat. *Florideophyceae*-luokkaan kuuluvat punalevät sisältävät karrageenia ja polysakkarideihin kuuluvaa glukaania.

## Lähteet
Muhamed Mehmedbašić

**Muhamed Mehmedbašić** (1887 Stolac, Bosnia ja Hertsegovina – 29. toukokuuta 1943 Sarajevo, Itsenäinen Kroatian valtio) oli bosnialainen serbinationalisti. Hän oli mukana toteuttamassa Itävallan arkkiherttua Frans Ferdinandin salamurhahanketta kesäkuussa 1914. 

## Elämä

Mehmedbašić oli ammatiltaan puuseppä ja kotoisin arvostetusta mutta köyhästä bosniakkiperheestä. Vuonna 1914 hän liittyi Nuori Bosnia -järjestöön, ja lyhyen jäsenyyden jälkeen hänet käskettiin kenraali Oskar Potiorekin salamurhayrityksen toimeenpanijaksi. Tämä salamurha kuitenkin epäonnistui. Pian sen jälkeen Danilo Ilić värväsi hänet murhaamaan arkkiherttua Frans Ferdinandin. Mehmedbašić oli ensimmäinen kuudesta salamurhaajasta, jotka asettuivat Sarajevossa Ferdinandin reitille kaupungintaloa kohti. Mehmedbašić alkoi kuitenkin tuntea stressiä ja päästi auton menemään ohitseen. Myöhemmin hän kertoi poliisin seisoneen hänen takanaan ja pelänneensä joutuvansa pidätetyksi ennen kuin ehtisi heittää pommin. Mehmedbašić ehti paeta Montenegroon ennen kuin hänet saatiin kiinni.

Mehmedbašić pidätettiin Montenegrossa 12. heinäkuuta 1914, mutta hän pakeni Nikšićin vankilasta. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Mehmedbašić palasi Sarajevoon ja sai vuonna 1919 armahduksen roolistaan salamurhassa. 

Ustaša tappoi Mehmedbašićin toisen maailmansodan aikana 29. toukokuuta 1943.  

## Katso myös
* Nedeljko Čabrinović
* Gavrilo Princip

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Maria Teresian sotilasritarikunta

**Maria Teresian sotilasritarikunta** () oli Itävalta-Unkarissa jaettu kunniamerkki. Ritarikunta perustettiin 18. kesäkuuta 1757, vain päivä Kolínin taistelun jälkeen, keisarinna Maria Teresian käskystä. Sillä palkittiin upseereita, jotka olivat ansioituneet erityisen hyvin palvellessaan monarkkia. Se oli Itävallan keisarikunnan, ja sittemmin Itävalta-Unkarin, korkein mahdollinen sotilashenkilöille tarkoitettu kunnianosoitus.

Kunniamerkkiä jaettiin kolmessa luokassa:

*  suurristi
*  komentaja
*  ritari

Viimeinen ritarikunnan jäsen kuoli 1986.

## Lähteet
Ignaz von Plener

**Ignaz von Plener** (21. toukokuuta 1810 – 17. helmikuuta 1908) oli itävaltalainen valtiomies, joka toimi Itävallan pääministerinä vuonna 1870. 

Ignaz von Plener syntyi Wienissä 21. toukokuuta 1810 aatelisperheeseen.  Hän opiskeli lakia Wienin yliopistossa ennen politiikkauraansa. Vuonna 1859 hänestä tehtiin salaneuvos, vuotta myöhemmin hänestä tuli valtiovarainministeri. Von Plener erosi vuonna 1865, ja vuonna 1867 hänestä tuli kauppaministeri.  Tässä virassa hän toimi vuoteen 1870 asti. Hänestä tuli alkuvuodesta 1870 Itävallan väliaikainen pääministeri, kun Eduard Taaffe erosi ja von Plener toimi hallituksen johtajana uuden hallituksen muodostamiseen asti. 

Vuodesta 1873 kuolemaansa asti hän työskenteli Itävallan parlamentin ylähuoneessa. Ignaz von Plener kuoli 17. helmikuuta 1908. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tähtiristin ritarikunta

**Tähtiristin ritarikunta** () oli Itävalta-Unkarissa jaettu ritarikunta, joka perustettiin 18. syyskuuta 1668 keisarinna Eleanor, joka oli keisari Ferdinand III:n vaimo, aloitteesta. Ritarikunta oli tarkoitettu katolilaisille aatelisnaisille, joiden oletettiin omistautuvan uskonnolle ja hyväntekeväisyydelle ritarikuntaan nimeämisensä jälkeen.

Kunnianosoitusta jaettiin kahdessa luokassa:

*  suurristi
*  daami

Habsburgin perhe jakaa edelleen kunnianosoitusta, vaikka Itävalta onkin tasavalta.

## Lähteet
Caffè macchiato

**Caffè macchiato** (), joskus myös espresso macchiato, on espressokahvijuoma, johon on lisätty pieni määrä vaahdotettua maitoa. Italian kielessä macchiato tarkoittaa ”tahriintunutta” tai ”täplikästä”, joten caffè macchiaton kirjaimellinen käännös on ”tahriintunut kahvi” tai "merkitty kahvi".

## Historia
Nimitys ”macchiato” juontaa juurensa siitä, että baristat joutuivat näyttämään tarjoileville tarjoilijoille eron espresson ja pienen määrän maitoa sisältävän espresson välillä; jälkimmäinen oli ”merkitty”. Ajatus heijastuu juoman portugalinkielisessä nimessä: café pingado, joka tarkoittaa kahvia pisaralla maitoa.

## Valmistus
Caffè macchiatossa espresson ja maidon suhde on suurin kaikista kyseisistä ainesosista valmistetuista juomista. Tarkoituksena on, että maito pikemminkin hillitsee kuin peittää kahvin maun ja lisää samalla ripauksen makeutta. Juoma valmistetaan tyypillisesti kaatamalla pieni määrä höyrytettyä maitoa suoraan yhteen espressoannokseen. Eräässä reseptissä käytetään 5–10 grammaa (1–2 teelusikallista) maitoa, joka on kuumennettu 60–66 °C:seen. Juoma valmistetaan tyypillisesti kaatamalla pieni määrä höyrytettyä maitoa suoraan espressoannokseen.

## Alueelliset muunnelmat
Australiassa juomaa kutsutaan nimellä ”macciato”, ja siitä on joitakin muunnelmia. Perinteinen pitkä macciato on yleensä kaksinkertainen annos espressoa, jossa on ripaus maitoa ja suurin osa lasista jätetään tyhjäksi. Perthissä tilataan yleensä ”long mac topped up”, joka on kaksinkertainen annos espressoa ja lasi täytetään maitojuomalla. Melbournessa juoma on tupla-annos espressoa, lasi täytetään puoliksi vedellä ja päälle loraus maitoa.

## Lähteet
Nordfjordeid

**Nordfjordeid** on Stadin kunnan (aiemmin Eidin) hallinnollinen keskustaajama Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 2,5 neliökilometriä ja asukasluku 3&nbsp;126 (2022). Nordfjordeidissä ilmestyy paikallislehti *[[Fjordabladet]]*. Vuodesta 2003 Nordfjordeidissä on järjestetty Malakoff-rockfestivaali.

## Kuvia

Rathaus von Eid in Norwegen.jpg|Entisen Eidin kunnan kunnantalo.
Opernhaus in Nordfjordeid.jpg|Oopperatalo vuodelta 2009.
Eid kirke Nordfjordeid Sogn og Fjordane 2014-09-17.JPG|Eidin kirkko.


## Nordjordeidissä syntyneitä
* Ronny André Hafsås (s. 1985), hiihtäjä
* Odd-Bjørn Hjelmeset (s. 1971), maastohiihtäjä
* Azar Karadaş (s. 1981), jalkapalloilija
* Jens Stub (1764–1819), pappi ja Eidsvollin kansalliskokousedustaja
* Kolbjørn Varmann (1904–1980), poliitikko

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lauri Hotinen

**Lauri Mattias Hotinen** (27. tammikuuta 1917 Helsinki – 19. toukokuuta 1995 Lappeenranta) oli suomalainen diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1978.

Hotisen vanhemmat olivat turkkuri Manne August Hotinen ja Anna Eufrosyne Jakobsson ja puoliso vuodesta 1946 Lahja Sirkka Maria Lylys. Hotinen kirjoitti ylioppilaaksi 1936 Helsingin suomalaisesta lyseosta ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun rakennusinsinööriosastolta 1946. Hän työskenteli professori Toivo Vähäkallion suunnittelutoimistossa sekä Rautatiehallituksessa ja oli assistentti Teknillisessä korkeakoulussa. Hotinen siirtyi sitten 1948 Lauritsalan kauppalaninsinööriksi ja Oy Kaukas Ab:n rakennuspäälliköksi, 1959 Kaukaan tehdaspalveluosastojen päälliköksi ja yli-insinööriksi, 1966 Kaukaan tehtaiden isännöitsijäksi ja 1974 Oy Kaukas Ab:n hallinnolliseksi johtajaksi. Hän jäi eläkkeelle tehtävästä 1978.

Hotisella oli luottamustehtäviä Metsäteollisuuden Työnantajaliiton hallintoneuvostossa ja hallituksessa, Kaakkois-Suomen kauppakamarin hallituksen varapuheenjohtajana ja 1970–1973 Suomen Voimalaitosyhdistyksen puheenjohtajana. Hän toimi myös muun muassa Lauritsalan kauppalanvaltuutettuna, Lappeenrannan kaupunginvaltuutettuna, Lauritsalan seurakunnan kirkkovaltuustossa ja Lappeenrannan seurakuntien yhteisen kirkkohallintokunnan puheenjohtajana sekä Lappeerannan teknillisen korkeakoulun hallituksessa. Hotinen osallistui talvisotaan konekiväärijoukkueen johtajana ja jatkosotaan muun muassa komppanianpäällikkönä. Hän osallistui vielä Lapin sotaan.
 
## Lähteet
Pentti Mäkelä

**Pentti Oiva Aarre Mäkelä** (29. toukokuuta 1919 Kärkölä – 26. kesäkuuta 1997 Lahti) oli suomalainen puusepänteollisuudessa toiminut yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1972.

Mäkelän vanhemmat olivat maanviljelijä Vihtori Mäkelä ja Beada Hörkkä ja puoliso Helmi Virolainen. Mäkelä kirjoitti ylioppilaaksi 1937 Nurmijärven yhteiskoulusta ja valmistui 1947 puuteollisuusteknikoksi Lahden teknillisestä koulusta. Hän työskenteli 1948 työnjohtajana Järvelän Puuseppätehtaalla, 1949–1951 työnjohtajana V. Mäkelän Puuseppätehtaalla, 1952 Jaakko Karhun Puusepäntehtaan työnjohtajana, 1953–1954 Keravan Puusepäntehdas Oy:n tilaustyöosaston päällikkönä ja ennakkohinnoittelijana, 1955 Sopenkorpi Oy:n tehdassuunnittelijana, 1956–1958 Salpausselän Huonekalutehdas Oy:n teknillisenä johtajana, 1959 Paavo Peltonen Oy:ssä, 1960–1962 Runkoteollisuus Oy:n teknillisenä johtajana. 1962 hänestä tuli Pentti Jämsä Oy:n toimitusjohtaja, ja yrityksen koko osakekanta siirtyi 1964 Mäkelän ja hänen perheensä omistukseen. Mäkelä toimi myös yrityksen hallituksen puheenjohtajana. Toiminimi muutettiin 1967 Peem Oy:ksi. Vuonna 1970 Peem Oy:n työntekijöitä oli 149 ja yhtiö oli liikevaihdoltaan maan viiden suurimman huonekalutehtaan joukossa. Mäkelä perheineen myi 1981 yrityksen Vainio-Puhju Oy:lle, joka meni konkurssiin 1985. 

Mäkelä toimi Finnbo Oy:n, Finnmöbel Ab:n ja Kaluste-Yhtymä Oy:n hallituksissa sekä Suomen Puusepänteollisuuden Liiton huonekaluteollisuuden toimikunnan hallituksessa.
 
## Lähteet
Valkokurkkununna

**Valkokurkkununna** (*Hapaloptila castanea*) on laiskureihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa.

## Koko ja ulkonäkö
Valkokurkkununna kasvaa 23&ndash;25 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää ja perä ovat harmaat. Otsa on musta, ja nokan ympärillä ja kurkussa on valkoista. Valkokurkkununnan selkä ja siivet ovat tumman harmahtavanruskeat. Linnun rinta ja vatsa ovat punaruskeat.

## Levinneisyys ja elintavat
Valkokurkkununnaa tavataan Kolumbiasta Peruun. Lajin elinympäristöä ovat tiheät ja kosteat vuoristometsät 750&ndash;2&nbsp;900 metrin korkeudesa. Valkokurkkununnat liikkuvat pareittain tai pieninä ryhminä. Lintu syö hyönteisiä ja hedelmiä.

## Lähteet
Ali Woronovicz

**Ali Ismail Woronovicz** (1902 – 1941) oli tataaritaustainen puolalainen orientalisti, julkaisija, imaami, jota on kutsuttu "yhdeksi islamin historian merkittävimmistä henkilöistä Puolassa". Woronovicz toimi Varsovan muslimiyhteisön sekä Puolan armeijan muslimien imaamina. Hän kuului tieteellisen lehden *Rocznik Tatarski* toimitukseen. Woronoviczin kirjalliset julkaisut keskittyy Puolan-Liettuan alueen tataariväestöihin. Vuonna 1936 Kairossa hän julkaisi arabian kielisen teoksen *Al-Islām fī Būlūnyā*, joka oli luultavasti ensimmäinen julkaisu Puolasta arabiaksi Lähi-idässä. Opiskellessaan Al-Azharin yliopistossa hän työsti erikoistutkielmaa "Profeetta Muhamedin elämä ja islamin aamunkoitto". Woronovicz oli mukana vuonna 1938 kun Suomen tataariyhteisöstä matkustettiin Varsovaan juhlistamaan Idel-Uralin vuosipäivää. Woronoviczia syytettiin vakoilusta ja hänet pidätettiin tammikuussa vuonna 1941 NKVD:n toimesta. Hänen kuolemansa yksityiskohdista ei ole varmaa tietoa.

## Lähteet
Jugoslavian kruunun ritarikunta

**Jugoslavian kruunun ritarikunta** () oli Jugoslaviassa jaettu ritarikunta, joka perustettiin 5. huhtikuuta 1930. Sitä jaettiin kiitollisuuden osoituksena sekä siviileille että sotilashenkilöille, jotka olivat tehneet merkittäviä tekoja kuningaskunnan yhdistymisen hyväksi. Ritarikunta lakkautettiin vuonna 1941 kuningaskunnan antauduttua.

Kunniamerkkiä jaettiin viidessä luokassa:

*  I luokka
*  II luokka
*  III luokka
*  IV luokka
*  V luokka

## Lähteet
Pyhän Ferdinandin ja ansion ritarikunta

**Pyhän Ferdinandin ja ansion ritarikunta** () oli Molempain Sisiliain kuningaskunnassa jaettava ritarikunta. Se perustettiin 1. huhtikuussa 1800 kuningas Ferdinand IV:n käskystä. Ritarikuntaa uudistettiin vuonna 1810. Sitä jaettiin kiitollisuuden osoituksena sellaisille miehille, jotka olivat osoittaneet uskollisuutta kuninkaalle tai muuten ansioituneet erityisen hyvin. Ritarikunta lakkautettiin vuonna 1860, kun kuningaskunta liitettiin Italian kuningaskuntaan.

Kunnianosoitusta jaettiin kolmessa luokassa:

*  suurristi
*  komentaja
*  ritari

Borbounin perhe jakaa ritarikuntaa edelleen.

## Lähteet
Karl Lehtinen

**Karl Johan Lehtinen** (15. joulukuuta 1922 Tampere – 23. elokuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1983 muun muassa Lapin läänin sähköhuollon kehittämisestä.

Lehtinen kirjoitti ylioppilaaksi 1940 Helsingin suomalaisesta lyseosta ja valmistui 1947 Teknillisen korkeakoulun sähköteknillisellä osastolla diplomi-insinööriksi. Hän toimi 1946–1957 Imatran Voima Oy:n suunnitteluinsinöörinä, 1957–1960 Kemijoki Oy:n käyttöpäällikkönä ja 1960–1985 eläkkeelle jäämiseen asti Kemijoki Oy:n sähköosaston osastonjohtajana. Lehtinen osallistui muun muassa Merikosken, Pyhäkosken, Jylhämän, Pällin, Nuojuan, Montan, Utasen, Petäjäskosken, Pirttikosken, Valajaskosken, Permantokosken ja Taivalkosken voimalaitosten sähkösuunnitteluun. Hän kuului lähes kahdenkymmenen vuoden ajan Voimalaitosten Työnantajaliiton hallitukseen ja oli 35 vuotta Suomen Voimalaitosyhdistyksen jäsen. Lehtinen osallistui radiosähköttäjäjoukkueen johtajana jatkosotaan ja Lapin sotaan.
 
## Lähteet
Valkoisen kotkan ritarikunta (Serbia)

**Valkoisen kotkan ritarikunta** () oli alkujaan serbialainen, sittemmin jugoslavialainen, ritarikunta, joka perustettiin vuonna 1883 kuningas Milan I:n kaudella. Sotilashenkilöille ritarikuntaa jaettiin kiitoksena poikkeuksellisen rohkeuden osoittamisesta. Näissä tapauksissa ritarikuntaa myönnettiin myös miekkojen kera. Siviileille ritarikuntaa myönnettiin palveluksesta kruunulle tai valtiolle virassa tai julkisessa elämässä noin ylipäänsä. Nimitykset tehtiin pääsääntöisesti ensin alimpaan luokkaan, josta henkilö sitten ylennettiin aikaisintaan kahden vuoden välein. 

Kunnianosoitusta jaettiin viidessä luokassa:

## Lähteet
Leopoldin ritarikunta (Itävalta)

**Leopoldin ritarikunta**, virallisesti **Keisarillinen Itävallan Leopoldin ritarikunta** (), oli Itävalta-Unkarissa jaetteva ritarikunta, joka perustettiin 8. tammikuuta 1808 keisari Frans Joosefin käskystä ja se on nimetty hänen isäänsä Leopold II:n mukaan. Tuolloin muut keisarikunnassa jaettavat ritarikunnat, Pyhän Tapanin ritarikunta ja Maria Teresian sotilasritarikunta, oli varattu lähinnä vain sotilaille ja aatelisille. Uudella ritarikunnalla sen sijaan palkittiin myös siviilejä muun muassa ansiokkaasta palveluksesta kruunulle tai merkittävästä hyväntekeväisyydestä.

Alkujaan kolmiluokkaista ritarikuntaa laajennettiin vuonna 1901 keisarillisella käskyllä lisäämällä ensimmäinen luokka. Vuoteen 1884 ritarikunnan jäsenyys johti myös aateloitiin, jos saaja ei ollut aatelinen jo ennestään. Kaarle I uudisti ritarikuntaa siten, että sota-aikana ritarikunnan kunniamerkit jaettiin miekkojen kera tosin vain Itävalta-Unkarin asevoimissa palvelleille. Uusia nimityksiä ei ole tehty monarkian lakkauttamisen jälkeen.

Kunniamerkkiä jaettiin neljässä luokassa:

*  suurristi
*  ensimmäinen luokka
*  komentaja
*  ritari

## Lähteet