open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Air Indian lento 171

**Air Indian lento 171** oli Air Indian kansainvälinen reittilento Ahmedabadista Lontooseen. Lennolla 12. kesäkuuta 2025 käytetty Boeing 787 Dreamliner syöksyi maahan pian lentoonlähdön jälkeen.

Koneessa olleesta 242 ihmisestä (230 matkustajaa ja 12 miehistön jäsentä) kaikki yhtä lukuun ottamatta sai surmansa. Matkustajista 169 oli intialaisia, 53 brittejä, seitsemän portugalilaisia ja yksi kanadalainen. Yksi kuolleista matkustajista oli Gujaratin entinen pääministeri Vijay Rupani. Yksi koneen matkustaja selvisi turmasta hengissä. Tämän lisäksi maassa kuoli 19 ihmistä, joten turmassa kuoli yhteensä 260 ihmistä. Ainakin viisi ihmistä kuoli lääketieteen opiskelijoiden asuntolassa, johon lentokone syöksyi. 

Heinäkuussa 2025 Intian ilmailuviranomainen julkaisi väliraportin turman syistä. Sen mukaan vain muutama sekunti lentoonlähdön jälkeen molempien moottorien polttoaineensyöttö katkesi, kun se kytkettiin kytkimistä pois päältä (run-asennosta cutoff-asentoon). Yhden moottorin polttoaineensyöttö kytkettiin pois päältä noin sekunti ennen toista. Ohjaamoäänitteestä kuulee, kuinka yksi lentäjistä kysyi toiselta, miksi tämä kytki polttoaineensyötön pois päältä. Toinen lentäjistä vastasi tähän, ettei hän ollut tehnyt niin. Polttoaineensyötön katkaisun takia molemmat moottorit menettivät tehonsa ja kone alkoi menettää korkeutta. Molempien moottorien polttoaineensyöttö kytkettiin myöhemmin takaisin päälle ja moottorit alkoivat taas saada tehoa, mutta lentokone ehti syöksyä maahan. RAT-hätägeneraattori oli tullut esiin rungosta hydraulipaineen tuottamiseen, APU-moottori alkoi toimia polttoaineensyötön palauttamisen jälkeen, FADEC-järjestelmä aloitti uudelleenkäynnistymistoiminnot ja moottoreiden arvot osoittivat niiden olevan käynnistymässä kun kone törmäsi maahan.

Polttoaineen syötön ohjauksessa on suojamekanismi, jonka on tarkoitus estää vahingossa siirtyminen. Kytkimiä on nostettava ennen siirtämistä toiseen asentoon, ja lisäksi sivuilla on suojaus, joka estää vahingossa siirtämisen. Normaalisti kytkimet asetetaan "cutoff"-tilaan vain laskeutumisen jälkeen.

## Lähteet
Suomi–ruotsi-suursanakirja

**Suomi–ruotsi-suursanakirja** () on kaksikielinen sanakirja, jonka lähdekielenä on suomi ja kohdekielenä ruotsi. Teoksen julkaisee Kotimaisten kielten keskus (Kotus), ja se on ollut saatavilla verkossa vuodesta 2017.

## Tausta
Ensimmäinen painos ilmestyi vuonna 1997 Söderström-WSOY:ltä toimittajanaan Birgitta Romppanen. Uusi painettu versio julkaistiin vuonna 2004, jota seurasi elektroninen versio vuonna 2006. Huhtikuussa 2017 lanseerattiin verkkoversio. Joulukuussa 2020 verkkokäyttöliittymä päivitettiin mobiiliystävällisellä käyttöliittymällä ja uusilla hakutoiminnoilla Kotuksen ja Göteborgin yliopiston teknisellä tuella.

Sanakirjaa päivitetään vuosittain. Päivitykset sisältävät uusia sanoja – erityisesti Kielitoimiston sanakirjasta poimittuja – sekä olemassa olevien artikkelien muokkauksia. Myös käyttäjien palaute otetaan huomioon päivityksissä. Vuonna 1997 sanakirjassa oli noin 96&nbsp;800 hakusanaa, ja kesäkuussa 2025 niitä oli yli 110&nbsp;000.

Nykyinen toimittaja vuodesta 2023 on Solveig Arle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Sanakirjan käyttöliittymä ruotsiksi
* Sanakirjan käyttöliittymä suomeksi
Thomas Hinnerskov

**Thomas Hinnerskov** (s. 1971) on tanskalainen yritysjohtaja, joka aloitti Valmetin toimitusjohtajana vuonna 2024. Hän siirtyi Valmetille Mediq B.V.:stä, jossa hän työskenteli toimitusjohtajana vuodesta 2022. Ennen Mediq B.V.:tä Hinnerskov toimi Koneen Etelä-Euroopasta, Lähi-idästä ja Afrikasta vastaavana johtajana vuosina 2021–2022 sekä Keski-Euroopasta vastaavana johtajana vuosina 2016–2021.

Hinnerskov on työskennellyt useissa johtotehtävissä ISS A/S:ssä vuosina 2003–2016. Hän on myös toiminut myös johtotehtävissä pääomarahastossa sekä konsultointi- ja investointipankkialalla. Hän on suorittanut kauppatieteiden maisterin tutkinnon (rahoitus ja laskentatoimi) Copenhagen Business Schoolissa.

Hinnerskov on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Hän puhuu sujuvasti tanskaa, englantia, ruotsia ja saksaa. Vapaa-ajallaan hän harrastaa urheilua, kuten juoksua, kalastusta ja tennistä, sekä viettää aikaa luonnossa.

## Lähteet
Yleistahto

**Yleistahto** () on ranskalaisen filosofin ja yhteiskuntateoreetikon Jean-Jacques Rousseaun antama nimitys kaikkien kansalaisten yhteiselle edulle ja halulle toteuttaa sitä. Rousseaun mukaan yleistahto tai yhteistahto oli yhteiskuntaelämän perusta. Käytännössä se tarkoittaa kansalaisten yhteistä halua toteuttaa yhteiseksi eduksi katsottuja toimenpiteitä.

## Lähteet
Raiders Basket

**Raiders Basket** on järvenpääläinen koripalloseura ja edustusjoukkue I-divisioonassa. Kasvattajaseurana Raidersilla on Beat Basket ja Keravan Kori-80.

Vuonna 2010 Järvenpään Koripalloseura siirsi edustusoikeuden Team Uusimaalle (Uusimaa Basket ry), joka otti nimen Raiders Basket käyttön vuonna 2018.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Seuran kotisivut
Oliver Kandén

**Oliver** **Kandén** (s. 11. elokuuta 2004 Loimaa) on suomalainen koripalloilija. Hän on edustanut Korisliigassa Kauhajoen Karhu Basketia. Keväällä 2024 hänet valittiin Korisliigan vuoden tulokkaaksi. 

## Saavutukset

* Korisliigan vuoden tulokas

## Lähteet

* https://www.karhubasket.fi/2024/05/25/karhubasketin-topias-palmi-vuoden-pelaaja-ja-oliver-kanden-vuoden-tulokas/
* https://www.proballers.com/basketball/player/236253/kanden-oliver
* https://basket.fi/basketball-finland/competitions/players/player/?season_id=125121&player_id=6096943&league_id=29461
Puistokatu 6

**Puistokatu 6** (aiemmin Länsi-Kaivopuisto 2 ja Puistokatu 2) on Helsingin Kaivopuistossa Puistokadun varrella sijaitseva puinen huvilarakennus, joka on suojeltu asemakaavalla. Sen suunnitteli insinööri Hugo Neuman omaksi asuintalokseen vuonna 1876.

Vuonna 1878 Neuman myi huvilan senaattori Theodor Wegeliukselle. Hänen aikanaan hirsirakennusta muutettiin useasti, ja se myös kasvoi sekä korkeutta että leveyttä puistoon päin. Laajennus- ja muutossuunnittelusta vastasivat arkkitehdit Theodor Decker, Sebastian Gripenberg, Theodor Höijer, Gustaf Nyström ja Gustaf Strengel. Rakennuksen nykyinen ulkoasu on vuodelta 1908, jolloin muutostyöt päättyivät. Alkuperäisestä rakennuksesta on säilynyt luonnonkivistä muurattu sokkeli sekä osa ensimmäisen kerroksen Puistokadun puoleisista huonetiloista. 

Vuosina 1953–1958 rakennuksessa toimi Länsi-Kaivopuiston kansakoulu. Sittemmin rakennus on ollut päiväkotikäytössä.

Viereisellä tontilla sijaitseva Puistokatu 4 on myös suojeltu. Nämä kaksi huvilaa ovat ainoat säilyneet rakennukset aiemmin laajemmasta läntisen Kaivopuiston huvila-asutuksesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Peace Will Come

**Peace Will Come** on Diana Ghurtskaian esittämä kappale, jolla hän edusti Georgiaa vuoden 2008 Eurovision laulukilpailussa Belgradissa. Kappale sijoittui kilpailun finaalissa 11. sijalle.

Kappaleen on säveltänyt Kim Breitburg ja sanoittanut Karen Kavaleryan. Se valittiin Georgian edustuskappaleeksi 1. maaliskuuta 2008 julkisessa karsinnassa.

## Eurovision laulukilpailussa
Ennen vuoden 2008 Eurovision laulukilpailua Georgia arvottiin tammikuussa esiintymään kilpailun 22. toukokuuta 2008 järjestettyyn toiseen semifinaaliin. Esiintymisjärjestyksen arvonnassa 17. maaliskuuta maan edustuskappale "Peace Will Come" sai semifinaalista paikakseen numeron 14. Kappaletta edelsi Tanskan edustaja Simon Mathew kappaleella "All Night Long" ja seurasi Unkarin edustuskappale "Candlelight" esittäjänään Csézy. Ghurtskaialla oli lavalla viisi taustatanssijaa, joista yksi oli maataan vuoden 2012 laulukilpailussa edustanut Anri Jokhadze.

Toisen semifinaalin tulosjulkistuksessa Georgia mainittiin kymmenestä jatkoon pääsevästä maasta viidentenä, näin ollen "Peace Will Come" pääsi 24. toukokuuta 2008 järjestettyyn finaaliin. Semifinaalissaan kappale saavutti viidennen sijan 107 pisteellä.

Laulukilpailun finaalissa kappale esitettiin seitsemäntenätoista. Finaalissa kappaletta edelsi jälleen Tanskan edustus "All Night Long" ja seurasi Ukrainan kappale "Shady Lady" Ani Lorakin esittämänä. Kilpailun lopputuloksissa "Peace Will Come" sijoittui 11. sijalle saatuaan 83 pistettä.

### Saadut pisteet
Vuonna 2008 Euroviisuissa oli käytössä pelkkä yleisöäänestys. Poikkeuksena San Marinon pisteet tulivat raadilta. "Peace Will Come" sai kilpailussa pisteitä eri mailta seuraavasti:

## Lähteet
Ranskan avoin tennisturnaus 2025 – miesten kaksinpeli

Turnauksen puolustava mestari Carlos Alcaraz voitti loppuottelussa Jannik Sinnerin viidessä erässä. Grand slam -titteli oli Alcarazin toinen Ranskan avoimissa ja kaikkiaan viides. Loppuottelu kesti 5 tuntia ja 29 minuuttia, ja oli näin turnauksen historian pisin. Sinnerillä oli neljännessä erässä kolme ottelupalloa Alcarazin syötössä, mutta Alcaraz selvitti tämän, ja mursi sen jälkeen Sinnerin syötön ja lopulta voitti erän katkaisupelissä.

## Sijoitetut pelaajat


  Jannik Sinner *(loppuottelu)*
 ** [[Carlos Alcaraz]] (mestari)**
  Alexander Zverev *(puolivälierät)*
  Taylor Fritz *(1. kierros)*
  Jack Draper *(4. kierros)*
  Novak Đoković *(välierät)*
  Casper Ruud *(2. kierros)*
  Lorenzo Musetti *(välierät, luovutti)*
  Alex de Minaur *(2. kierros)*
  Holger Rune *(4. kierros)*
  Daniil Medvedev *(1. kierros)*
  Tommy Paul *(puolivälierät)*
  Ben Shelton *(4. kierros)*
  Arthur Fils *(3. kierros, withdrew)*
  Frances Tiafoe *(puolivälierät)*
  Grigor Dimitrov *(1. kierros, luovutti)*
  Andrei Rubljov *(4. kierros)*
  Francisco Cerúndolo *(1. kierros)*
  Jakub Menšík *(2. kierros)*
  Stefanos Tsitsipas *(2. kierros)*
  Tomáš Macháč *(1. kierros, luovutti)*
  Ugo Humbert *(2. kierros, luovutti)*
  Sebastian Korda *(3. kierros)*
  Karen Hatšanov *(3. kierros)*
  Alexei Popyrin *(4. kierros)*
  Alejandro Davidovich Fokina *(2. kierros)*
  Denis Shapovalov *(2. kierros)*
  Brandon Nakashima *(1. kierros)*
  Félix Auger-Aliassime *(1. kierros)*
  Hubert Hurkacz *(1. kierros)*
  Giovanni Mpetshi Perricard *(2. kierros)*
  Alex Michelsen *(1. kierros)*


## Kaavio

### Loppukierrokset

## Lähteet
Rantojen miehet

**Rantojen miehet** on vuonna 1971 valmistunut Hannu Peltomaan ohjaama puolen tunnin dokumenttielokuva, joka voitti Tampereen kansainvälisten lyhytelokuvajuhlien pääpalkinnon vuonna 1971.

*Rantojen miehet* kuvaa avoimesti ja rehellisesti alkoholisoituneiden miesten ja naisten elämää 1970-luvun suomalaisessa yhteiskunnassa. Henkilöiden omat kertomukset valottavat, kuinka sota, köyhyys ja vaikeat elinolosuhteet ajoivat monet syrjään ja alkoholin pariin. Vaikka he ovat tietoisia tilanteestaan, tahdonvoima muutokseen puuttuu. Elokuva toimii inhimillisenä avunhuutona ja tarkkana ajankuvana, joka dokumentoi marginaaliin joutuneiden ihmisten asemaa suomalaisessa yhteiskunnassa.

## Yhteiskunnallinen konteksti ja poliittinen ilmapiiri
Elokuva kytkeytyy vahvasti 1970-luvun alun yhteiskunnalliseen ja poliittiseen ilmapiiriin. Dokumentti ilmentää aikakauden elokuvatuotantoa, jossa korostui työväenluokan ja yhteiskunnallisten epäkohtien esiin tuominen. Elokuva oli osa vuoden 1971 niin sanottuja ”vallankumousfilkkareita”, jotka synnyttivät kiivasta keskustelua elokuvataiteen roolista ja festivaalin kilpailuperiaatteista.

## Kansainvälinen tunnustus ja festivaalimenestys
*Rantojen miehet* erottui edukseen kansainvälisessä kilpailussa ja voitti pääpalkinnon. Tuomaristo, jota johti Jörn Donner, arvosti erityisesti elokuvan yhteiskunnallista merkitystä. Dokumentin palkitseminen heijasti festivaalin poliittisesti latautunutta ilmapiiriä, johon vaikuttivat muun muassa metallialan lakko ja keskustelut Tampereen elokuvajuhlien tulevaisuuden suunnasta.

## Elokuvan asema suomalaisessa dokumenttiperinteessä
Elokuva on osa suomalaista 1970-luvun lyhytelokuvatuotantoa, jonka tavoitteena oli herättää keskustelua yhteiskunnallisista ongelmista. Sen palkitseminen Tampereen elokuvajuhlilla korosti festivaalin merkitystä kantaa ottavien ja harvinaisempien elokuvien esittelyalustana. *Rantojen miehet* on sittemmin esitetty uudelleen festivaaleilla, mikä kertoo sen pysyvästä arvosta suomalaisen dokumenttielokuvan historiassa.

## Tunnustukset
Elokuva sai useita tunnustuksia, kuten Grand Prix -palkinnon Tampereen lyhytelokuvajuhlilla vuonna 1971, kunniakirjan Oberhausenin festivaalilla sekä elokuvatuotannon laatutukea samana vuonna. Elokuva osallistui useisiin kansainvälisiin elokuvafestivaaleihin, kuten Tampereen elokuvajuhlille, Oberhausenin lyhytelokuvapäiville ja Lontoon elokuvajuhlille vuonna 1971, sekä myöhemmin uudelleen Tampereen elokuvajuhlille vuonna 2002.

## Kuvauspaikat
Kuvauspaikkoina toimivat Helsingin ulkoalueet sekä sisätiloista asunnottomien yömaja ”Liekkihotelli” Ruoholahdessa.

## Lähteet
Orionin Tutkimussäätiö

**Orionin Tutkimussäätiö sr** on suomalainen säätiö, joka tukee lääketieteen, eläinlääketieteen, farmasian sekä niihin liittyvien luonnontieteiden, kuten kemian ja fysiikan tutkimusta. Säätiö jakaa vuosittain apurahoja erityisesti akateemisen uransa alussa oleville tutkijoille.

## Historia
Orionin Tutkimussäätiö perustettiin vuonna 1957 nimellä Orionin Tieteellinen Tutkimusrahasto. Säätiön hallituksen ensimäisenä puheenjohtajana toimi 13 vuoden ajan arkkiatri Arvo Ylppö. Aluksi säätiö jakoi apurahat, yksittäisiä poikkeuksia lukuunottamatta, lääketieteellistä tutkimusta lähellä olevien järjestöjen kautta. Vuonna 1969 astui voimaan sääntömuutos, joka vapautti apurahat "yksityisten tieteenharjoittajien haettaviksi".

Vuonna 1972 nimi muutettiin Orion-yhtymän Tutkimussäätiöksi. Vuonna 2006 säätiö fuusioitui Farmoksen Tutkimus- ja Tiedesäätiön kanssa, jolloin syntyi nykyinen Orionin Tutkimussäätiö.

## Toiminta ja apurahat
Säätiö jakaa vuosittain noin miljoona euroa apurahoina reilulle sadalle eri tutkijalle. Suurin osa apurahoista on 6 000 euroa, mutta säätiö myöntää myös suurempia, enintään 50 000 euron apurahoja esimerkiksi ulkomaille suuntautuvaan post doc -työhön tai oman tutkimusryhmän perustamiseen. Vuonna 2025 säätiö myönsi apurahoja yhteensä 1 109 000 euroa. 

## Hallinto
Orionin Tutkimussäätiön hallituksessa on 11 jäsentä, jotka edustavat tuettavien alojen tieteellisiä järjestöjä, Suomen viittä lääketieteellistä koulutusyksikköä ja Orion Oyj:tä. Hallituksen jäsenet valitaan heidän vahvan kokemuksensa ja tutkimuksellisen näkyvyytensä perusteella.

Orionin Tutkimussäätiön hallitus tekee apurahojen myöntöpäätökset itsenäisesti Orion-konsernista riippumattomasti.

## Lähteet
Ehrenströmintie

**Ehrenströmintie** () on katu Helsingin Kaivopuistossa. Se kiertää koko Kaivopuiston noin 1,5 kilometrin mittaisen rantaviivan Merisatamasta Eteläsatamaan – se alkaa niin kutsutulta Meritorilta Meripuiston itäpäästä ja päättyy Olympiaterminaalin edustalle, jossa se liittyy Laivasillankatuun sillalla ja kiertoliittymällä.

Ajatuksen Kaivopuiston kiertävästä rantakadusta esitti arkkitehti Bertel Jung vuonna 1909. Katu oli osa Jungin suunnitelmaa, jossa Ullanlinnan laivaveistämön paikalle rakennettaisiin uusia monumentaalirakennuksia. Idea ei kuitenkaan johtanut vielä toimenpiteisiin. Asemakaavaosasto ehdotti rantakatua uudelleen vuonna 1930, ja lopullisen muotonsa se sai vuoden 1938 suunnitelmassa. Rantakadun satamanpuoleiseen päähän ei enää kaavailtu suuria rakennusmassoja, vaan laivaveistämön tonttia kehitettiin lähinnä sataman tarpeisiin ja puistoksi.

Katua rakennettiin niin 1930-, 1940- kuin 1950-luvullakin. Katu katkaisi puiston suoran yhteyden merenrantaan. Alun perin katualue tunnettiin kahdella nimellä, Läntinen Puistotie (*Västrä Allén*) ja Kaivopuiston Rantatie (*Brunnsparkens Strandväg*). Nykyinen nimi vahvistettiin vuonna 1950, kun edellämainitut kadut yhdistettiin Ehrenströmintieksi. Se nimettiin arkkitehti Johan Albrecht Ehrenströmin mukaan. Ehrenström oli laatinut Helsingin uuden asemakaavan vuonna 1812. Hänen mukaansa on nimetty myös Albertinkatu.

Kesällä 2020 Ehrenströmintiellä tehtiin noin kaksi kuukautta kestänyt kävelykatukokeilu osuudella Mattolaiturilta Kylpylänaukiolle.

## Lähteet
*  

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Kinga Kollár

**Kinga Kollár** (s. 6. maaliskuuta 1978, Esztergom, Unkari) on unkarilainen juristi ja poliitikko, vuodesta 2024 lähtien Kunnioitus ja vapaus -puolueen (TISZA) edustaja Euroopan parlamentissa.

## Ura
Kinga Kollár opiskeli vuosina 1996–2001 oikeustiedettä Budapestin ELTE-yliopistossa. Hän on työskennellyt Euroopan komission useissa virastoissa, Unkarin oikeusministeriössä EU-oikeuden asiantuntijana sekä Unkarin kilpailuvirastossa (Gazdasági Versenyhivatal) tutkintasihteeristön johtajana.

Europarlamenttivaaleissa 2024 Kollár sai mandaatin yhtenä seitsemästä uuden oppositiopuolue TISZAn ehdokkaasta. Samaan aikaan järjestetyissä kunnallisvaaleissa hänet valittiin myös Budapestin kaupunginvaltuustoon.

## Kevään 2025 kohu
Huhtikuussa 2025 Kollár käytti puheenvuoron Euroopan parlamentin talousarvion valvontavaliokunnan (CONT) kokouksessa, kommentoiden Unkariin sen oikeusvaltion tilan johdosta kohdistettuja EU-tukien jäädyttämisiä. Hän totesi, että EU:n toimien vaikutukset ovat haitanneet esimerkiksi julkisen infrastruktuurin ja sosiaalipalvelujen kehittämistä ja olleet negatiivisia siinä mielessä, että poliittiset vastakkainasettelut Unkarissa ovat kärjistyneet entisestään. Sitä vastoin ”unkarilaisten heikkenevä elintaso on vahvistanut oppositiota, siinä mielessä suhtaudun vuoden 2026 [Unkarin parlamentti]vaaleihin hyvin positiivisesti”.

Unkarin hallitusta lähellä olevassa mediassa Kollárin puheenvuoro nostatti kiivaan reaktion: hänen väitettiin iloitsevan Unkarin ongelmista ja toimivan Brysselissä Unkaria vastaan. Pääministeri Viktor Orbán vaati sosiaalisessa mediassa Kollária eroamaan ja vertasi radiohaastattelussaan Kollárin lausuntoa vuonna 2006 julkisuuteen vuotaneeseen tuolloisen pääministerin Ferenc Gyurcsányn ”Őszödin puheeseen”, joka oli käynnistänyt mellakoiksi räjähtäneitä rajuja mielenosoituksia. Myös Budapestin kaupunginvaltuustossa Fidesz-puolueen edustajat vaativat Kollária eroamaan, ja Fidesz-puolueen perustajajäseniin ja Orbánin lähipiiriin kuuluva toimittaja ja mediavaikuttaja Zsolt Bayer järjesti 12. huhtikuuta 2025 Budapestissa mielenosoituksen Kollária vastaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Häpeä (elokuva)

**Häpeä** () on ruotsalainen vuonna 1968 julkaistu Ingmar Bergmanin ohjaama ja käsikirjoittama elokuva. Sen pääosissa ovat Liv Ullmann ja Max von Sydow.

Elokuva kuvattiin Fåröllä syksyllä 1967. 

## Juoni
Pariskunta pakenee sisällissotaa saarelle. Eristyksissä eläminen koettelee heidän suhdettaan, ja lopulta myös sota leviää saarelle. 

## Arvioita
Elokuvan sota-aihe herätti keskustelua aikansa ruotsalaismediassa sen mahdollisesta kantaaottavuudesta Vietnamin sotaan. Bergman itse kiisti elokuvan kommentoivan sitä. Lasse Bergström kirjoitti *[[Expressen]]*-lehdessä *Häpeän* kertovan inhimillisen toiminnan mahdottomuudesta epäinhimillisessä tilanteessa. Hamish Ford (2014) arvioi *Senses of Cinema* -julkaisussa teoksen olevan sotaelokuvaa enemmän bergmanilaiseen tapaan parisuhteen monimutkaisuutta käsittelevä elokuva, mutta piti sitä myös poliittisena. 

## Lähteet
Väinö Rantanen

**Väinö Rantanen** (29. joulukuuta 1900 – 16. tammikuuta 1988) oli suomalainen kapellimestari ja säveltäjä.

## Ura
Väinö Rantasen vanhemmat olivat rakennusmestari Antti Rantanen ja Vilhelmiina Rantanen. Hän opiskeli säveltaiteita Helsingin musiikkiopistossa. Rantasen kiinnityksiä olivat Kotkan Näyttämö vuosina 1922–1924, Kansan Näyttämö 1924–1936, Helsingin Kansanteatteri 1936–1946, Helsingin Työväenteatteri 1946–1948, Helsingin Kansanteatteri-työväenteatteri 1948–1964 ja Helsingin kaupunginteatteri 1964–1965. Hänellä oli useita toimia vuosina 1921–1970, kuten Helsingin Työväenopistossa vuosina 1938–1970.

Rantanen johti operetteja ja musikaaleja noin 43 vuoden ajan. Hän sävelsi musiikin muun muassa teoksiin *Hamlet*, *Olen 26-vuotias* ja *[[Miehen kylkiluu]]*. Hän sävelsi myös yksinlauluja ja orkesterimusiikkia. Rantanen toimi kapellimestarina esimerkiksi näytelmissä *Erämaan laulu* (Yhtynyt Teatteri Kansan Näyttämö ja Koiton Näyttämö, 1933), *Kaunis Veera* (Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatteri, 1949) ja *Peppi Pitkätossu* (Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatteri, 1952). 

## Yksityiselämä
Väinö Rantanen avioitui näyttelijä Terttu Soinvirran kanssa vuonna 1951. Pariskunnalle syntyi kaksi lasta.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Kalifornian yliopisto (Davis)

**Kalifornian yliopisto, Davis** (engl. **University of California, Davis**; myös **UC Davis** ja **UCD**) on julkisen Kalifornian yliopisto -järjestelmän kampusyliopisto.

Yliopisto avautui vuonna 1908 UC Berkeleyn yliopiston maatilana. Vuonna 1915 perustetiin maataloustieteen tiedekunta. Eläinlääketieteellnen tiedekunta perustettiin 1946. Kirjallisuuden opetus käynnistyi 1951. Vuoteen 1959 mennessä se kasvoi eri alojen yliopistokampukseksi. Insinöörikoulutus käynnistyi vuonna 1962, oikeustieteen koulutus 1965, lääketieteellinen koulutus 1966, kasvatustiede 2002 ja sairaanhoitajakoulutus 2008.

Yliopisto sijoittautui vuonna 2022 The Wall Street Journalin tekemässä Yhdysvaltojen julkisten yliopistojen vertailussa viidennelle sijalle.

## Rehtori ja kansleri
Yliopiston kanslerina toimii Gary S. May ja varakanslerina sekä rehtorina Mary S. Croughan. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Piia Elo

**Piia Elo** (s. 13. helmikuuta 1978 Turku) on suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka on toiminut Turun pormestarina kesäkuusta 2025 lähtien. Hänet valittiin tehtävään kaupunginvaltuuston yksimielisellä päätöksellä.

## Ura
Elo on syntynyt Turussa, ja hän on valmistunut ylioppilaaksi Puolalanmäen lukiosta vuonna 1998. Elo on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri, ja hän on opiskellut valtio-oppia ja venäjää Turun yliopistossa.

Elo valittiin Turun kaupunginvaltuustoon vuonna 2008. Hän on ollut kaupunginhallituksen jäsen vuosina 2009–2012 ja uudelleen vuodesta 2019 lähtien. Vuosina 2021–2025 Elo toimi Turun kasvatuksen ja opetuksen apulaispormestarina. Kesäkuussa 2025 Elo valittiin Turun pormestariksi. Hänen edeltäjänsä oli Minna Arve.

Elo oli Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirin hallituksen puheenjohtaja vuosina 2013–2020. Hän on ollut Varsinais-Suomen hyvinvointialueen aluevaltuutettu vuodesta 2022.

Vuosina 2010–2021 Elo toimi Turun ammatti-instituutin palvelupäällikkönä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Piia Elon kotisivut
Masked Singer Suomi (7. tuotantokausi)

**[[Masked Singer Suomi|Masked Singer Suomen]] seitsemännen kauden** esittäminen alkoi MTV3-kanavalla 6. syyskuuta 2025. Kauden juonsi Ilkka ”Ile” Uusivuori ja vakiopanelisteina toimivat Benjamin Peltonen, Janne Kataja ja Jenni Poikelus.

Vierailevina panelisteina nähtiin Mikko Silvennoinen, Ville ”Viki” Eerikkilä, Juuso ”Köpi” Kallio, Niko Saarinen, Constantinos ”Gogi” Mavromichalis, Lenni-Kalle Taipale, Veronica Verho, Atte Kilpinen, Nelli Matula, Paula Noronen, Juuso Karikuusi, Kiti Kokkonen, Sami Hedberg ja Marja Hintikka.

Kaudella esiintyvät hahmot olivat Hai, Haisunäätä, Kameleontti, Kukkakärpänen, Kulkukoira, Mansikki, Merenneito, Papparainen, Paviaani, Pierumies, Poni ja Riiviö. Myöhemmin ohjelmaan tulivat mukaan Sikapossu ja Hämähäkki.

Uutena elementtinä kaudella nähtiin "Poista maski" nappi. Mikäli etsivät olivat yksimielisiä hahmon henkilöllisyydestä, heillä oli valta painaa nappia yhden kerran, jonka jälkeen hahmo poisti maskinsa jos etsivät olivat oikeassa; tai saada immuniteetin illan äänestyksestä, jos etsivät olivat väärässä. Nappia painettiin Kulkukoiraa koskien jaksossa 5.

Kauden päätti Pelastakaa Lapset -järjestön kanssa järjestettävä joulujakso, jossa esiintyivät kolme uutta hahmoa: Kynttilä, Lahjasäkki ja Pipari.

## Kilpailijat

## Esitetyt kappaleet
### Jakso 1

### Jakso 2

### Jakso 3

### Jakso 4

### Jakso 5

### Jakso 6

### Jakso 7

### Jakso 8

### Jakso 9 - Halloween

### Jakso 10

### Jakso 11 - Duetot

### Jakso 12

### Jakso 13 - Pelastakaa Lasten Joulu

## Jaksot

1 Keskikatsojamäärä televisiossa jakson ensiesityspäivänä.

## Huomioita

## Lähteet
Tanssii tähtien kanssa (18. tuotantokausi)

**[[Tanssii tähtien kanssa]]** -televisiosarjan **18. tuotantokauden** esittäminen alkoi MTV3-kanavalla 31. elokuuta 2025. Kauden voittivat Johannes Holopainen ja Katri Riihilahti.

Tanssiesitykset tuomaroivat edelleen Jukka Haapalainen, Helena Ahti-Hallberg sekä Jorma Uotinen, ja juontajina jatkavat Vappu Pimiä ja Ernest Lawson. Pimiä toimii viimeistä kauttaan ohjelman juontajana.

## Kilpailijat

TTK:n 18. tuotantokauden kaksitoista tanssiparia julkistettiin 7. elokuuta

## Jaksot

## Pisteet
:**Vihreä** luku tarkoittaa viikon parasta pistemäärää.
:**Punainen** luku tarkoittaa viikon huonointa pistemäärää.
**Taustavärit**:
: kilpailun voittajat
: kilpailun 2. sija
: kilpailun 3. sija
: paras pari
: pudotusuhassa
: pudonnut pari
: keskeyttänyt pari

## Tanssilajit

## Tanssilajit & pisteet
Vakiokilpatanssilajien pisteet, ilman lisätehtäviä yms.
:**Vihreä** luku tarkoittaa parin parasta pistemäärää.
:**Punainen** luku tarkoittaa parin huonointa pistemäärää.

## Tanssilajit & kappaleet
### Ensimmäinen suora lähetys

### Toinen suora lähetys

### Kolmas suora lähetys

### Neljäs suora lähetys

## Lähteet
Harry Fragson

**Harry Fragson** (oikealta nimeltään **Leon Victor Phillip Pott**; 2. heinäkuuta 1869 Soho, Lontoo – 31. joulukuuta 1913 Pariisi) oli brittiläinen music halleissa esiintynyt laulaja ja koomikko. Hän saavutti suosiota sekä Lontoossa että Pariisissa. Fragsonin suosituin kappale oli “Hello, Hello, Who’s Your Lady Friend”.

Fragson asui isänsä kanssa Pariisissa. Hän kuoli sairaalassa jouduttuaan isänsä ampumaksi vuonna 1913. Hänet on haudattu Père-Lachaiseen.

## Lähteet
Marietta Alboni

**Maria Anna Marzia “Marietta” Alboni** (6. maaliskuuta 1826? Città di Castello – 23. kesäkuuta 1894 Ville-d’Avray) oli italialainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan kontra-altto. Hän tuli tunnetuksi bel canto -ohjelmistostaan. Toisinaan Alboni tulkitsi myös sopraanorooleja ja jopa miesosia.

Albonin syntymävuosi on monien lähteiden mukaan 1826, mutta joissain lähteissä on mainittu syntymävuodeksi 1822 tai 1823. Alboni sai Bolognassa opiskellessaan osakseen Gioachino Rossinin huomion ja pääsi sittemmin esiintymään monissa tämän oopperoissa. Hän teki debyyttinsä Climenen roolissa Giovanni Pacinin teoksessa *Saffo* Bolognassa vuonna 1842. Alboni esiintyi tämän jälkeen La Scalassa Rossinin oopperassa *[[Le siège de Corinthe]]*. Hän kiersi vuosina 1843–1846 Itävallassa, Venäjällä, Saksassa ja Itä-Euroopassa. Alboni teki vuonna 1847 ensimmäiset esiintymisensä Isossa-Britanniassa Covent Gardenissa ja Ranskassa Théâtre-Italienissa. Tuolloin hän esiintyi Rossinin oopperassa *[[Semiramide]]*.

Alboni kiersi 1850-luvun alkupuolella Espanjassa ja Yhdysvalloissa. Naimisiin mentyään hän jäi asumaan Pariisiin. Hän esiintyi Rossinin hautajaisissa vuonna 1868 ja teki viimeisen oopperaesiintymisensä vuonna 1872.

## Lähteet
Impler-/Poccistraßen metroasema

**Impler-/Poccistraße** on Münchenin metron U3 ja U9-linjojen suunniteltu risteysasema, jonka on tarkoitus korvata Implerstraßen ja Poccistraßen metroasemat. Sen on tarkoitus avautua vuonna 2040. Münchenin kaupunkisuunnittelu- ja rakennussääntölautakunta asetti suunnitellun asema-alueen muokkauskieltoon, ja hyväksyi sen kehittämissuunnitelman 18. syyskuuta 2024. 

Neliraiteiselle asemalle rakennetaan kaksi laituritasoa. Ylemmältä tasolta liikennöidään pohjoiseen ja alemmalta tasolta etelään. Molempien laiturien leveydeksi tulee noin 15 metriä. Uudelle asemalle rakennetaan sisäänkäynti Implerstraßen eteläpäähän Schmied-Kochel-Straßelle, pohjoispäähän rakennetaan sisäänkäynti Kapellenwegille ja sinne rakennetaan yhteys uuteen Südbahnhofin S-Bahn asemaan, jonne pääsee maanalaista käytävää pitkin. 

## Lähteet
Matthew Hindson

**Matthew Hindson** (s. 1968) on australialainen säveltäjä.

Hindson on usein omaksunut vaikutteita populaarimusiikista. Hänen teoksiaan on esitetty kansainvälisesti. Hän on opettanut Sydney Conservatorium of Musicissa ja toiminut Australian taideneuvoston musiikkihallinnon puheenjohtajana. Hindson oli vuosina 2004–2010 nykymusiikille omistetun Aurora Festivalin taiteellinen johtaja. Hänestä tehtiin vuonna 2006 Australian ritarikunnan jäsen. Hindsonin teoksia ovat kustantaneet Faber Music ja Promethean Editions.

## Lähteet
Mårslet

**Mårslet** on taajama Aarhusin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 5&nbsp;174 asukasta vuoden 2025 alussa.

## Väestökehitys

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Robert Ressler

**Robert K. Ressler** (1937 – 5. toukokuuta 2013) oli yhdysvaltalainen kriminologi. Ressler palveli Yhdysvaltain maavoimissa ja sai everstin arvon. Hän opiskeli Michiganin osavaltionyliopistossa. Ressler värvättiin vuonna 1974 FBI:n käyttäytymistieteiden yksikköön, jossa hän työskenteli vuoteen 1990 saakka. 

Hän teki yhteistyötä Roy Hazelwoodin ja Ann Burgessin kanssa yli kahdenkymmenen vuoden ajan ja oli profiloinnin edelläkävijä. Hazelwoodin mukaan Ressler oli John E. Douglasin ohella ensimmäinen tutkimustyötä sarjamurhaajista tehnyt henkilö. Hän otti käyttöön sarjamurhaaja-nimityksen tietynlaisista toistuvien henkirikosten tekijöistä.

Ressler teki haastatteluja ja keräsi tietoa 36:sta sarja- ja seksuaalimurhaajasta. Hänen työhönsä pohjautuvat kirjat *Sexual Homicide: Patterns and Motives* (1988) ja *Crime Classification Manual* (1992). Ressler oli ideoimassa monia ohjelmia, joiden pohjalta perustettiin FBI:n National Center for the Analysis of Violent Crime. Hänet nimitettiin FBI:n Violent Criminal Apprehension Programin (VICAP) ensimmäiseksi ohjelmajohtajaksi vuonna 1985. Ressler johti Virginiassa Forensic Behavioral Services Internationalia. Hänestä tuli suosittu kansainvälinen luennoitsija ja julkinen puhuja. Ressler kirjoitti omaelämäkerran *Whoever Fights Monsters* ja oli mukana kirjoittamassa teoksia *Justice Is Served* sekä *I Have Lived in the Monster*.

## Katso myös
Ann Burgess

## Lähteet
Kalifornian yliopisto (San Francisco)

**Kalifornian yliopisto, San Francisco** (engl. **University of California, San Francisco**; myös **UCSF**) on julkisen Kalifornian yliopisto -järjestelmän kampusyliopisto.

Yliopisto avautui vuonna 1864, kun kirurgi Hugh Toland perusti yksityisen lääketieteellisen oppilaitoksen San Franciscoon. Myöhemmin hän pyrki yhteistyöhön Kalifornian yliopiston kanssa, joka oli avannut kampuksen Berkeleyssä vuonna 1868. Vuonna 1964 University of California, San Francisco Medical Center, sai täyden hallinnollisen riippumattomuuden ja siitä tuli yhdeksäs kampus UC-järjestelmässä. Tämä oli ainoa, joka on omistettu yksinomaan terveystieteiden opetukseen.

UCSF tarjoaa koulutusta lääketieteessä, hammaslääketieteessä, hoitotyössä ja farmasiassa. Sillä on yli 20 toimipistettä San Franciscossa ja sen ulkopuolella.

## Rehtori ja kansleri
Yliopiston kanslerina toimii Sam Hawgood ja varakanlerina sekä rehtorina Catherine R. Lucey.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Akontios ja Kydippe

**Akontios** (, ) ja **Kydippe** (, ) ovat hahmoja eräässä kreikkalaisen mytologian rakkaustarinassa.

Kertomuksen mukaan Akontios, joka oli kaunis Keokselta kotoisin ollut nuorukainen, meni kerran Delokselle osallistuakseen Artemiin vuotuiseen juhlaan. Siellä hän rakastui Kydippeen, joka oli erään ylhäisen ateenalaisen tytär. Kun Akontios näki Kydippen istumassa pyhäkössä uhritoimituksen aikana, hän heitti neidon eteen omenan, johon oli kirjoittanut ”vannon Artemiin pyhäkön kautta naivani Akontioksen”. Kydippen hoitaja otti omenan ja antoi sen Kydippelle, joka luki kirjoituksen ääneen ja heitti omenan pois.

Artemis kuitenkin kuuli valan, kuten Akontios oli toivonut. Kun juhla oli ohi, Akontios palasi kotiinsa ja jäi odottamaan mitä tapahtuisi. Myöhemmin, kun Kydippen isä oli aikeissa antaa tyttärensä avioon toiselle miehelle, Kydippe sairastui juuri ennen hääjuhlia. Sama tapahtui kolmesti peräkkäin. Akontios sai tietää tapahtumista ja kiirehti Ateenaan. Delfoin oraakkeli, jolta Kydippen isä kysyi neuvoa, vastasi, että toistuvilla taudeilla Artemis oli rankaissut Kydippeä valan rikkomisesta. Kydippe kertoi äidilleen, mitä oli tapahtunut, ja lopulta isä suostui antamaan Kydippen vaimoksi Akontiokselle.

Kertomuksen kertovat sekä Ovidius että Aristainetos. Siihen viitataan myös useissa runoilijoilta säilyneissä katkelmissa. Esimerkiksi Kallimakhos kirjoitti *Kydippe*-nimisen runon. Saman kertomuksen kertoo muunneltuna Antoninus Liberalis, jolla päähenkilöt ovat Hermokhares ja Ktesylla.

## Lähteet
Hermokhares ja Ktesylla

**Hermokhares** (, ) ja **Ktesylla** (, ) ovat hahmoja eräässä kreikkalaisen mytologian rakkaustarinassa. Antoninus Liberalis kertoo heistä lähes saman tarinan kuin minkä muut kirjoittajat kertovat Akontioksesta ja Kydippestä. Antoninuksen versiossa Ktesylla oli kaunis neito Kosin saarelta, johon Hermokhares rakastui.

Philipp Karl Buttmann arveli, että Ktesylla oli alun perin jonkin Keoksen muinaisen kansallisjumalattaren epiteetti – siellä palvottiin Afrodite Ktesyllaa – jonka uskottiin rakastuneen kuolevaiseen.

## Lähteet
Filammon

**Filammon** (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa runoilija ja muusikko, joka yhdistettiin vahvasti Apollonin palvontaan Delfoissa sekä kithara- ja kuoromusiikkiin.

Filammonin sanottiin olleen Apollonin ja nymfi Khionen – tai joidenkin lähteiden mukaan Filoniksen tai Leukonoen – poika. Parnassoksella asuneen nymfi Argiopen kanssa hän sai pojat Thamyriin ja Eumolpoksen. Ferekydes kertoo Filammonin, eikä Orfeuksen, osallistuneen argonauttien retkelle.

Filammonin sanottiin perustaneen kuorotytöt, jotka lauloivat hymnejä Apollonin delfoilaisessa kultissa, ylistäen Leton, Artemiin ja Apollonin syntymiä. Joidenkin mukaan hän oli ylipäätään kuoromusiikin keksijä. Filammonille omistetut delfoilaiset hymnitekstit olivat kitharoidisia *[[nomos (musiikki)|nomoksia]]*, ilmeisesti doorilaisella murteella. Näyttää siltä, että Terpandros sävelsi useita omista nomoksistaan näiden jäljitelmiksi, sillä Pseudo-Plutarkhos kertoo, että osa Terpandroksen kitharoidisista nomoksista liitettiin Filammoniin, ja että Filammonin delfoilaiset hymnit olivat lyyrisiä sävellyksiä (). Kuitenkin Pseudo-Plutarkhos mainitsee heti perään, että kaikki varhaisimmat hymnit aikakaudelta, johon Filammonin katsotaan kuuluneen, olivat heksametrisiä; näin ollen jälkimmäinen väite voinee selittyä sillä, että Filammonin ja Terpandroksen nomokset on sekoitettu keskenään.

Pausanias kertoo, että Delfoin kaikkein varhaisimmissa musiikkikilpailuissa ensimmäinen voittaja oli Khrysothemis, toinen Filammon ja kolmas hänen poikansa Thamyris. Kilpailuissa esitetty sävelmä oli Apollonille osoitettu hymni, jota Proklos kutsuu nomokseksi; sen keksijänä pidettiin itse Apollonia, ja ensimmäisenä esittäjänä Khrysothemistä. Pausanias mainitsee myös, tosin ilmaisten epäilyksensä, että Filammon olisi ollut Lernan mysteerien perustaja.

## Lähteet
Leonore Gewessler

**Leonore Gewessler** (s. 15. syyskuuta 1977, Graz, Itävalta) on itävaltalainen poliitikko, kesäkuusta 2025 lähtien Itävallan vihreän puolueen (Vihreät, ''Die Grünen'') puheenjohtaja.

## Ura
Leonore Gewessler kävi koulunsa Grazissa ja suoritti Wienin yliopistossa valtiotieteen kandidaatintutkinnon (BA). Vuosina 2006–2008 hän työskenteli toimistopäällikkönä Wienin Neubaun kaupunginosan hallinnossa ja siirtyi sieltä Brysseliin johtamaan *Green European Foundation* -säätiötä. Vuosina 2014–2019 hän toimi ympäristöjärjestö GLOBAL 2000:n toiminnanjohtajana.

Vuonna 2019 Gewesslerin poliittinen ura lähti nopeaan nousuun. Vihreän puolueen johtaja Werner Kogler kutsui hänet Itävaltaan, hän sai vuoden 2019 parlamenttivaaleissa kakkospaikan puolueen listalla ja sai mandaatin Itävallan kansallisneuvostoon. Tammikuussa 2020 hänestä tuli Sebastian Kurzin II hallituksen suurimman salkun haltija: hänen ministeriönsä alaan kuuluivat ilmastonsuojelu-, ympäristö-, energia-, liikkuvuus-, innovaatio- ja teknologia-asiat. Tässä tehtävässä hän jatkoi myös seuraavassa Karl Nehammerin hallituksessa, kunnes syksyn 2024 vaalien jälkeiset pitkät hallitusneuvottelut lopulta ratkesivat ja maaliskuun 2025 alussa Christian Stockerin hallituksen astuessa virkaansa Vihreät siirtyivät oppositioon. Lokakuusta 2024 lähtien Gewessler on jälleen ollut virallisesti Vihreiden kansanedustaja.

Ympäristöministerinä Gewessler joutui kesäkuussa 2024 vastakkain päähallituspuolue ÖVP:n (Itävallan kansanpuolue) ja liittokansleri Nehammerin kanssa. Äänestyksessä EU:n ennallistamisasetuksesta Gewessler vastoin hallituksen linjaa kannatti asetusta, joka näin meni läpi niukimmalla mahdollisella enemmistöllä. Liittokansleri Nehammer ja ÖVP syyttivät Gewessleriä virka-aseman väärinkäytöstä ja perustuslain rikkomisesta. Valtion talous- ja korruptioasioiden syyttäjänvirasto kuitenkin totesi, että kantelu ei antanut aihetta toimenpiteisiin. Gewesslerin niskurointi lisäsi hänen suosiotaan vihreiden jäsenistössä, jota puolueen voimattomuus pienempänä hallituskumppanina oli turhauttanut. 

Kesäkuussa 2025 Gewessler oli ainoa ehdokas Vihreiden uudeksi johtajaksi Werner Koglerin jälkeen. Puoluekokouksessa 29.6.2025 hänet valittiin 96,76 %:n enemmistöllä puolueen puheenjohtajaksi seuraavaksi kolmivuotiskaudeksi.

## Lähteet
Kydippe Argoslainen

**Kydippe** (, ) oli antiikin kreikkalainen myyttinen tai puolimyyttinen Heran papitar, joka toimi Argoksen Heraionissa. Hän oli Kleobiin ja Bitonin äiti.

Legendan mukaan Kydippe oli kerran matkalla juhliin Heran kunniaksi. Häntä kärryissä vetäneet härät nääntyivät, ja niin hänen poikansa Kleobis ja Biton ottivat kärryt vetääkseen ja vetivät ne perille asti 45 stadionin eli noin kahdeksan kilometrin matkan. Kydippe vaikuttui poikiensa omistautumisesta hänelle ja pyysi Heraa antamaan heille parhaan lahjan, jonka jumala voisi ihmisille antaa. Pojat kaatuivat välittömästi kuolleina maahan; parasta oli näet kuolla onnellisena elämänsä parhaalla hetkellä.

Kertomuksen alkuperäinen lähde on Herodotos, jonka *[[Historiateos|Historiateoksessa]]* Solon kertoo sen Kroisokselle. Herodotos ei kuitenkaan mainitse Kleobiin ja Bitonin äidin nimeä. Nimen mainitsee ensimmäisenä Plutarkhos. Kydippen nimi mainitaan myös muun muassa Kyzikoksen epigrammeissa, jotka ovat mukana *[[Kreikkalainen antologia|Kreikkalaisessa antologiassa]]*.

## Lähteet
Karmanor

**Karmanor** (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa kreetalainen, joka oli kotoisin Tarrhan kaupungista. Hän oli Eubuloksen ja Khrysothemiin isä. Karmanorin kerrottiin ottaneen vastaan ja puhdistaneen Apollonin ja Artemiin sen jälkeen kun nämä olivat surmanneet Pythonin. Hänen kodissaan Apollon vietti yön nymfi Akakalliin kanssa.

## Lähteet
Kydippe (Okhimoksen tytär)

**Kydippe** (, ), joskus myös **Lysippe** (), oli kreikkalaisessa mytologiassa Rhodoksen kuninkaan Okhimoksen ja nymfi Hegetorian tytär. Hän avioitui isänsä veljen, Kerkafoksen, kanssa, joka peri saaren. Toisen version mukaan Okhimos oli kihlannut Kydippen Okridionille, mutta Kerkafos rakasti häntä ja ryösti hänet. Hän ei palannut ennen kuin Okhimos oli jo vanha. Kydippe sai Kerkafoksen kanssa kolme poikaa: Kameiroksen, Ialysoksen ja Lindoksen. Kukin heistä perusti Rhodokselle kaupungin ja nimesi sen itsensä mukaan (Kameiros, Ialysos ja Lindos).

## Lähteet
Kydippe

**Kydippe** (, ) voi viitata seuraaviin hahmoihin kreikkalaisessa mytologiassa tai legendoissa:

* Kydippe, yksi nereideistä
* Kydippe, myös Lysippe, Rhodoksen kuninkaan Okhimoksen ja nymfi Hegetorian tytär; Kameiroksen, Ialysoksen ja Lindoksen äiti
* Kydippe, argoslainen Heran papitar, Kleofonin ja Bitonin äiti
* Kydippe, neito, joka oli pakotettu naimaan Akontios
Lars Kaalund

**Lars Kaalund Hansen** (s. 29. toukokuuta 1964) on tanskalainen näyttelijä ja ohjaaja. Vuosina 1993–1998 hän johti Mungo Park -teatteria Allerødissä ja 1998–2007 Østre Gasværk Teateria.
## Rooleja
* *[[Italiaa aloittelijoille]]* (2000) – Hal-Finn
## Ohjauksia
* ''Toinen maailma'' (2016)
## Lähteet
Soyons

**Soyons** on kunta kaakkoisessa Ranskassa Ardèchen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Rhônejoen varrella, noin kuusi kilometriä Valencen kaupungista lounaaseen.

Kunnan alueella on ollut asutusta jo esihistoriallisella ajalla. Se sijaitsee kalkkikivimassiivien ympäröimänä. Guercyn massiivista löydettiin vuonna 1870 poikkeuksellisia luolia, joista paljastui jälkiä keskipaleoliittisesta asutuksesta. Neandertalinihmiset käyttivät näitä luolia. Uusia löytöjä on tehty alueelta näihin päiviin saakka. Soyonsin arkeologinen alue on 30 hehtaarin laajuinen, ja se kattaa ihmistoiminnan kaikki ajanjaksot esihistoriasta keskiaikaan. Alueella voi vierailla, ja kaksi luolaa Grotte de Néron ja Trou du Renard ovat avoinna yleisölle. Lisäksi Soyonsissa on arkeologinen museo.

Vuonna 1975 Soyonsin kirkon lattiasta löytyi hautakirjoitus, joka todistaa kristillisen pyhäkön olleen tällä paikalla jo 500-luvulla. 700-luvulla saraseenit hyökkäsivät Viviersiin tuhoten siellä olevan luostarin. Luostarin nunnat pakenivat Soyonsiin perustaen tänne uuden luostarin. Mukanaan he toivat luostarin perustajan piispa Saint-Venancen pyhäinjäännökset. Luostari oli toiminnassa 1500-luvun lopulla käytyihin Ranskan uskonsotiin saakka, jolloin se tuhottiin. Romaaninen kirkko rakennettiin 1100-luvulla karolingisen pyhäkön tilalle. Kirkkoon tehtiin merkittäviä muutoksia 1800-luvulla. Soyonsin kirkon kunnostustöissä löydettiin lukuisia karolingikauden veistoskappaleita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rhoikos (mytologia)

**Rhoikos** (; ) oli kentauri kreikkalaisessa mytologiassa. Hän on todennäköisesti sama kuin *Rhoetus* (lat.), joka esiintyy latinankielisillä kirjailijoilla.

Rhoikos haavoittui Peirithooksen häissä Dryaksen iskusta ja pakeni. Hän jahtasi Atalantea Arkadiassa yhdessä Hylaioksen kanssa, mutta sai surmansa tämän nuolesta.

## Lähteet
Thamyris

**Thamyris** () oli kreikkalaisessa mytologiassa traakialainen runonlaulaja, joka oli Filammonin ja nymfi Argiopen poika. Hän oli niin ylimielinen, että uskoi voivansa voittaa muusat laulussa; tämän seurauksena hän menetti näkönsä ja kykynsä laulaa. Hänet kuvattiin usein kädessään rikkinäinen lyyra.

## Lähteet
Harris Yulin

**Harris Yulin** (5. marraskuuta 1937 Los Angeles, Yhdysvallat – 10. kesäkuuta 2025 New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen luonnenäyttelijä. Hän teki uran teatterissa, elokuvissa ja televisiossa. Hän esiintyi yli sadassa roolissa ja oli muun muassa vuonna 1996 Emmy-ehdokkaana roolistaan sarjassa *[[Frasier]]*.

## Nuoruus
Yulin syntyi 5. marraskuuta 1937 Los Angelesissa Kaliforniassa. Hän aloitti näyttelijänuransa New Yorkin teatterilavoilla vuonna 1963 näytelmässä *Next Time I'll Sing to You*.

## Ura
### Teatteri
Yulinin teatteriura alkoi New Yorkissa, missä hän teki Broadway-debyyttinsä vuonna 1980 näytelmässä *Watch on the Rhine*. Hän esiintyi useissa merkittävissä Broadway-tuotannoissa, kuten *The Diary of Anne Frank*, *The Price*, *The Visit* ja *Hedda Gabler* (2001). Lisäksi hän esiintyi Off-Broadwaylla ja alueellisissa teattereissa näytelmissä, kuten *Long Day’s Journey Into Night*, *Cat on a Hot Tin Roof* ja *Death of a Salesman.*

Yulin myös ohjasi teatteriproduktioita, esimerkiksi näytelmät *The Glass Menagerie*, *The Trip to Bountiful* ja *The Man Who Came to Dinner*. Hän toimi opettajana ja ohjaajana arvostetuissa oppilaitoksissa, kuten Juilliardissa, Columbian yliopistossa ja HB Studiossa.

### Elokuvat
Yulinin elokuvaura alkoi vuonna 1970 elokuvassa *End of the Road*. Hänen tunnetuimpia roolejaan olivat muun muassa *[[Scarface – arpinaama]]* (1983), *[[Ghostbusters II]]* (1989), *[[Isku Kolumbiaan]]* (1994), *[[Bean – äärimmäinen katastrofielokuva]]* (1997), *[[Hurricane (elokuva)|Hurricane]]* (1999), *[[Rush Hour 2]]* (2001), *[[Training Day]]* (2001), *Multiplicity* (1996), *Game 6* (2005), *Candy Mountain* (1987) ja *[[The Place Beyond the Pines]]* (2012). Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli kuitenkin vuonna 1971 elokuvassa *Doc*.

### Televisio
Televisiossa Yulin esiintyi lukuisissa sarjoissa, kuten *[[Star Trek: Deep Space Nine]]*, *[[24 (televisiosarja)|24]]*, ''Buffy, vampyyrintappaja'', *[[Frasier]]* (Emmy-ehdokkuus 1996), *[[Entourage]]*, *[[Ozark (televisiosarja)|Ozark]]* (2017–2018), *[[Rouva varapresidentti]]*, *[[Unbreakable Kimmy Schmidt]]*, *[[Billions]]*, *Divorce* ja *[[And Just Like That...]]* Hänen roolinsa *Frasierissa* oli erityisen muistettava, ja se toi hänelle laajaa tunnustusta.  

### Viimeiset projektit
Ennen kuolemaansa Yulin työskenteli MGM+:n sarjan *American Classic* parissa ohjaaja Michael Hoffmanin johdolla. Hän valmistautui näyttelemään sarjan pääroolia yhdessä Kevin Klinen ja Laura Linneyn kanssa. Hoffmanin mukaan Yulin oli keskeinen osa sarjan kokonaisuutta.

## Yksityiselämä
Yulin oli 1970-luvulla parisuhteessa näyttelijä Faye Dunawayn kanssa. Hän oli naimisissa näyttelijä Gwen Wellesin kanssa vuodesta 1975 Wellesin kuolemaan vuonna 1993. Vuodesta 2005 hänen puolisonsa oli näyttelijä Kristen Lowman, jonka kanssa hän eli kuolemaansa saakka. Yulinilla oli tytär, näyttelijä Claire Lucido, joka kuoli ennen häntä.

Yulin asui Long Islandin East Endissä ja teki siellä yhteistyötä näyttelijä Mercedes Ruehlin kanssa pienimuotoisissa esityksissä. Yulin kuoli 87-vuotiaana sydänkohtaukseen New Yorkissa 10. kesäkuuta 2025.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Mientras duermes

**Mientras duermes** on espanjalainen psykologinen trilleri vuodelta 2011, jonka on ohjannut Jaume Balagueró ja käsikirjoittanut Alberto Marini. Elokuvan pääosissa nähdään Luis Tosar, Marta Etura ja Alberto San Juan. Elokuva tunnetaan myös kansainvälisellä nimellä *Sleep Tight*. Se on synkkäsävyinen ja ahdistava kuvaus pakkomielteistä, vallankäytöstä ja inhimillisestä pimeydestä.

## Juoni
Elokuvan päähenkilö on César, barcelonalaisen kerrostalon talonmies, joka ei kykene tuntemaan onnellisuutta. Hän ei ole koskaan tuntenut sitä. Sen sijaan hänen elämänsä tarkoitukseksi on muodostunut muiden ihmisten elämän pilaaminen. César käyttää asemaansa hyväkseen tarkkaillakseen asukkaita läheltä: hän tuntee heidän rutiininsa, heikkoutensa ja salaisuutensa. Näitä tietoja hän käyttää manipuloidakseen asukkaita ja saadakseen tunteen hallinnasta, aivan kuin hän olisi heidän elämänsä herra ja jumala.

Césarin erityinen pakkomielle kohdistuu Claraan, asunto 5B:ssä asuvaan iloisena ja elämänmyönteisenä tunnettuun naiseen, jonka positiivisuus ja sitkeys ärsyttävät häntä. Vähitellen César ryhtyy murtamaan Claran mieltä ja turvallisuuden tunnetta yhä häiritsevämmillä keinoilla, ilman väkivaltaisia purkauksia mutta äärimmäisen häijysti ja laskelmoidusti.

## Teemat ja tyyli
*Mientras duermes* ei nojaa perinteiseen trilleri- tai kauhuelokuvien kerrontaan, vaan rakentaa jännityksen hitaasti ja psykologisesti. Elokuvan voima piilee sen painostavassa ilmapiirissä, hiljalleen kasvavassa ahdistuksessa sekä katsojan asettamisessa epämiellyttävään näkökulmaan – pahuuden katsojaksi ja osin ymmärtäjäksikin.

Luis Tosarin roolisuoritus Césarina on kylmäävä ja häiritsevän vakuuttava. Elokuva ei tarjoa helppoja vastauksia tai samaistumiskohteita, vaan pakottaa katsojan kohtaamaan pimeämmät puolensa.

## Lähteet
Nooa Marttila

**Nooa Marttila** (s. 3. heinäkuuta 2005) on suomalainen lentopalloilija. Hän voitti Suomen mestaruuden Hurrikaani-Loimaan riveissä kaudella 2023–2024. Kaudella 2025–2026 Marttila pelaa Ranskan pääsarjassa Arago de Sèten riveissä.  

Nooan isoveli Luka on niin ikään lentopalloilija, ja molemmat veljekset ovat pelanneet Suomen miesten lentopallomaajoukkueessa. Marttila teki debyyttinsä A-maajoukkueessa kesällä 2023. Samaan aikaan veljekset Luka ja Nooa pääsivät kentälle maaottelussa ensimmäisen kerran kesällä 2025 ottelussa Romaniaa vastaan. 

Kaikkiaan Marttilan veljeksiä on kolme, joista veljessarjan nuorimmainen pelaa myös lentopalloa. Eemi Marttila on neljä vuotta nuorempi kuin Nooa ja Lukaa kuusi vuotta nuorempi. Veljekset ovat kotoisin Turun lähellä sijaitsevasta Maskun kunnasta. Aitajuoksija Nooralotta Neziri on Marttilan veljesten isän puolelta heille serkku. 

## Ura
* 2020-2022 Murikat
* 2022-2024 Hurrikaani Loimaa
* 2024-2025 Nice Volley-Ball, Ranska
* 2025- Arago de Sète, Ranska

## Saavutuksia
* Suomen mestari 2024

## Lähteet
Live at the Concertgebouw

Live at the Concertgebouw on Rita Reysin ja Trio Pim Jacobsin livealbumi. Vuonna 1986 julkaistu albumi on äänitetty Amsterdamin Concertgebouw'ssa 7. huhtikuuta 1985. Erikoisvierailijana on pianisti Louis van Dijk.

## Kappaleet

## Kokoonpano
* Rita Reys - laulu
* Pim Jacobs - piano
* Ruud Jacobs - basso
* Peter Ypma - rummut
* Louis van Dijk - piano kappaleissa 6, 7, 8, 11 ja 12

## Lähteet
Lp-levyn PL71123 kansitekstit