open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aursmoen

**Aursmoen** on taajama Aurskog-Hølandin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 2,2 neliökilometriä ja asukasluku 3&nbsp;564 vuonna 2023. 

Aurskog kirke i tre.jpg|Aurskogin kirkko

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aurskogin kirkko

**Aurskogin kirkko** () on Aurskog-Hølandin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1882.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Svartmangatan

**Svartmangatan** on Tukholman vanhassakaupungissa sijaitseva katu, joka ulottuu Stortorgetilta Österlånggatanille.

Kadun nimi viittaa keskiajalla sen varrella toimineeseen dominikaaniluostariin. Dominikaaneja kutsuttiin asunsa vuoksi "mustiksi veljiksi".
## Kuvia

Dominikanerkyrkan, Vadersolstavlan.jpg|Dominikaanikirkko Vädersolstavlanissa.
Tyska kyrkan, flygfoto 2014-09-20.jpg|Svartmangatan 17: Saksalainen kirkko
Ehrenstrahlska huset 2016a.jpg|Svartmangatan 20: Ehrenstralska huset, hovimaalari David Klöcker Ehrenstrahlin ateljee 1660-luvulta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rafael Wolontis

**Paul Rafael Wolontis** (2. lokakuuta 1933 Helsinki – 14. maaliskuuta 2025 Helsinki) oli suomalainen yritys- ja järjestöjohtaja, joka toimi vuodet 1975–1985 elintarvikeyritys Oy Gustav Paulig Ab:n toimitusjohtajana ja 1983–1991 Suomen Purjehtijaliiton puheenjohtajana.

Valtiotieteen maisteri Rafael Wolontis kertoi halunneensa jo nuorena yritysjohtajan uralle. Hän toimi liikeuransa alussa Turun Saippuan tuotepäällikkönä, tupakkayhtiö Oy Strengberg Ab:n markkinointipäällikkönä ja sitten yhdistetyn Rettig-Strengbergin markkinointijohtajana. Vuonna 1968 hän siirtyi Pauligin palvelukseen ensin markkinointijohtajaksi ja toimi sitten myös Herttoniemen elintarviketehtaan ja pakastamon johtajana. Vuonna 1971 hänestä tuli yhtiön koko elintarvikeryhmän johtaja ja samalla yhtiön varatoimitusjohtaja, kunnes hänet vuonna 1975 nimitettiin toimitusjohtajaksi. Vuoden 1986 alusta hän siirtyi Pauligin hallituksen päätoimiseksi varapuheenjohtajaksi.

Helsinkiläisen Brändö Seglare -pursiseuran kommodorina Wolontis toimi monissa Purjehtijaliiton tehtävissä, vuodesta 1979 liiton hallituksen jäsenenä ja vuodet 1982–1991 puheenjohtajana.

Rafael Wolontis oli 1970- ja 1980-luvulla Mainostajien liiton puheenjohtajana ja nimettiin vuonna 1983 mainonnan monitahoksi.

Wolontis kuoli vuonna 2025 ja hänet on haudattu Helsingissä Kulosaaren Leposaaren hautausmaalle.

## Lähteet
Tømmervikin kirkko

**Tømmervikin kirkko** () on Raisivuonon kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva puusta ja teräksestä valmistettu kirkko vuodelta 1992. Se rakennettiin vuonna 1987 palaneen puukirkon tilalle.

Sørreisa gml kirke fra NB U2.jpg|Vanha kirkko vuonna 1928.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Harald Olsen

**Harald Olsen** (1851 Oslo – 11. marraskuuta 1910 Oslo) oli norjalainen arkkitehti. Hänen tunnetuimpia töitään on Oslon keskustassa sijaitseva tavaratalo Glasmagasinet.
## Töitä

Vahl skole.jpg|Vahlin koulu, Herslebs gate 26 (1895)
Kirkegata 17.jpg|Kirkegata 17 (1897)
Professor Dahls gate 32.jpg|Professor Dahls gate 32 (1898)
Glassmagasinet Oslo 3.jpg|Glasmagasinet (1899)
Folkets Hus 1907.jpg|Oslon työväentalo (purettu)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
San Francisco de Asís (1726)

**San Francisco de Asís** oli Espanjan laivaston vuonna 1726 palvelukseen otettu kaksikantinen 52-tykkinen linjalaiva.

## Hankinta
Hollantilainen kaappari vallattiin 26. toukokuuta 1728 Karibialla. Alus luovutettiin 5. heinäkuuta laivastolle nimellä *San Francisco de Asís*.

## Palvelus
Alus suojasi 30. kesäkuuta 1730 Cádizista Manuel López Pintadon laivueessa saattueen Karibialle, mistä se palasi 21. kesäkuuta 1731 Cádiziin. Alus suojasi 7. marraskuuta 1732 Barcelonasta joukkojenkuljetussaattueen Oraniin. Saattue kuljetti neljä pataljoonaa ja 800 krenatööriä. Helmikuussa 1734 alus oli La Carracassa kunnostettavana ja uudelleen aseistettavana, mistä se palautettiin palvelukseen 8. huhtikuuta 1735.

Alus poistettiin 17. huhtikuuta 1741.

## Lähteet
*

### Viitteet
Zaine Griff

**Zaine Griff** (s. 4. lokakuuta 1957 Auckland) on uusiseelantilainen uuden aallon muusikko. Hän on julkaissut soolomateriaalia ja lisäksi ollut mukana yhtyeissä Baby Face, The Human Instinct ja Screemer. Hän on myös käyttänyt taiteilijanimeä **Glenn Mikkelson**.

## Sooloalbumit
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Ruutapuut

**Ruutapuut** (*Calodendrum*) on ruutakasvien heimoon kuuluva suku. Siihen kuuluu laji afrikanruutapuu (*Calodendrum capense*). Sukuun kuuluu myös laji *Calodendrum eickii*, joka on äärimmäisen uhanalainen. Kyseistä lajia esiintyy vuoristometsissä.

## Lähteet
Sirpa Rydman

**Sirpa Rydman** on suomalainen malli ja muotialan yrittäjä.

Rydman oli 1960- ja 1970-luvulla mukana Lenita Airiston mannekiiniryhmissä. Malliuransa jälkeen Rydman on kirjoittanut muodista lehtiin, järjestänyt kuvausmatkoja ulkomaille ja organisoinut omaa nimeään kantavia vuotuisia muotinäytöksiä, jotka yhdistävät muotia ja matkailua.

Rydman näytteli vuonna 1972 valmistuneessa suomalais-neuvostoliittolaisessa televisioelokuvassa *[[Viaporin kapina (elokuva)|Viaporin kapina]]*, jossa muita suomalaisnäyttelijöitä olivat Åke Lindman, Lauri Leino ja Pertti Melasniemi.

## Lähteet
Kylmälä (täsmennyssivu)

**Kylmälä** tarkoittaa seuraavia:

*Kylmälä, kylä Kirkkonummella
*Kylmälä, lampi Jämsässä
*Kylmälänkylä, kylä Muhoksella
*Kylmälänlammi, lampi Tampereella

## Sukunimenä
*Aleksi Kylmälä (s. 1999), suomalainen futsalpelaaja
*Juho Kylmälä (1812–1898), suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies
*Timo Kylmälä (1922–2004), suomalainen toimittaja ja kirjailija
*Yrjö Kylmälä (1911–1982), suomalainen jalkapalloilija.
Sitriot

**Sitriot** (*Clausena*) on ruutakasvien heimoon kuuluva suku. Sukuun kuuluvia lajeja ovat hummansitrio (*Clausena anisata*) ja *Clausena lansium*. Muita lajeja ovat *Clausena indica*, *Clausena excavata*, *Clausena dentata*, *Clausena heptaphylla* ja *Clausena brevistyla*. 

## Lähteet
Kamennogorskin rautatieasema

**Kamennogorskin rautatieasema** on Venäjän Kamennogorskissa (ent. Antrea) sijaitseva rautatieasema, joka on Viipuri–Hiitola, Kamennogorsk–Svetogorsk ja Losevo–Kamennogorsk -ratojen risteysasema.

## Historia
Antrean rautatieasema avattiin vanhan Karjalan radan eli Viipuri–Joensuu-rata valmistuessa vuonna 1892. Imatra–Antrea-rata avattiin liikenteelle 1893. Ensimmäinen asemarakennus oli arkkitehti Knut Nylanderin suunnittelemaa ja sitä laajennettiin 1911. Sisällissodan aikana strategisesti merkittävä risteysasema oli valkoisten hallussa ja sen eteläpuolella käytiin veriset Antrean rintaman taistelut. Asemmarakennus tuhoutui talvisodan alussa 1939 Neuvostoliiton ilmapommituksissa. Välirauhan aikana neuvostoliittolaiset aloittivat uuden aseman rakennustyöt, jotka keskeytyivät jatkosodan käynnistyessä.

Vuonna 2017 avattiin Losevo-Kamennogorsk-rata, jonka tarkoituksena on vähentää tavaraliikenteen määrää etelämpänä kulkevalla Pietari–Viipuri-radalla. Samassa yhteydessä valmistui myös Kamennogorskin tavara-asema pari kilometriä vanhan aseman itäpuolelle. 2010-luvun lopussa oli suunnitelmia Imatran ja Pietarin välisesta henkilöliikenteestä, joka olisi kulkenut myös Kamennogorskin kautta. Suomen Väyläviraston mukaan liikenne olisi mahdollisesti käynnistynyt vuonna 2025.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Akademovskije manjaki

**Akademovskije manjaki** () on kahdesta venäläisestä sarjamurhaajasta käytetty yhteisnimitys. 

Kaksikko murhasi joulukuussa 2010 maaliskuuhun 2011 Irkutskin Akademgorokin alueella kuusi vastaantulijaa ja teki yhdeksän murhayritystä. Uhrien kimppuun hyökättiin vasaroilla ja mailoilla. Tekijät olivat Artjom Anufrijev ja Nikita Lytkin (k. 2021). Anufrijev oli rikosten tekohetkellä 18-vuotias ja Lytkin 17-vuotias.

Akademovskije manjakin uhrit olivat satunnaisesti valikoituja henkilöitä, joita hakattiin vasaroilla ja mailoilla ilta-aikaan. Yksi uhreista oli 12-vuotias poika. Akademgorokin asukkaat perustivat omia turvajoukkojaan itsepuolustusta varten hyökkäysten jatkuessa. Tekijät jäivät kiinni, kun toisen tekijän sukulainen löysi tämän puhelimesta videon naisen murhasta ja ruumiin häpäisystä. 

Pidätetyt nuorukaiset kertoivat olleensa puhdistamassa maailmaa niistä, jotka eivät olleet elämän arvoisia. Kaksikkoa syytettiin murhaa, murhan yritystä, ruumiinhäpäisyä, ääriliikkeiden organisointia ja ryöstöä koskevien lakipykälien nojalla. Oikeus katsoi kaikki syytekohdat toteennäytetyiksi. Huhtikuussa 2013 Artjom Anufrijev tuomittiin Irkutskissa elinkautiseen vankeuteen. Nikita Lytkin sai alaikäisenä 24 vuoden vankeustuomion, jonka Venäjän korkein oikeus myöhemmin lievensi 20 vuoden vankeustuomioksi.

Rikostutkijoiden mukaan Akademoviskije manjaki toimi uusnatsien ja skinheadien yhteisöissä. Heidän mukaansa tekijät pitivät itseään jumalina. Oikeus vahvisti rikostutkijoiden näkemykset siitä, että syytetyt olivat muodostaneet ekstremistisen yhteisön, jonka liittivät yhteen ihmisvihamieliset näkemykset. Lytkinin katsottiin aloittaneen hyökkäykset, mutta molempien katsottiin viimeistelleen murhat yhteistyössä. Anufrijevin katsottiin olleen aloitteellinen ruumiiden häpäisyssä. Kaksikko puhdisti aseitaan ja vaatteitaan rikostensa jäljistä asunnoissaan, joista vanhemmat olivat poissa. 

Akademovskije manjakista tehtiin dokumenttielokuva *Manjaki. Deti Tšikatilo*. Nikita Lytkin joutui sairaalaan 28. marraskuuta 2021 tehtyään itsemurhayrityksen rangaistuslaitoksessa Angarskissa. Hän kuoli vammoihinsa kaksi päivää myöhemmin.

## Lähteet
Harry Gordon Selfridge

**Harry Gordon Selfridge** (11. tammikuuta 1858 Ripon, Wisconsin, Yhdysvallat – 8. toukokuuta 1947 Lontoo) oli amerikkalaissyntyinen brittiläinen vähittäiskauppias ja lontoolaisen Selfridges-tavaratalon perustaja. Hän oli tärkeä vähittäiskaupan käytäntöjen kehittäjä. Hänestä tuli Britannian kansalainen vuonna 1937.

Erityisesti Isossa-Britanniassa Selfridgeä on pidetty iskulauseen ”asiakas on aina oikeassa” keksijänä. Yhdysvalloissa lause on taas yhdistetty Marshall Fieldiin, jonka palveluksessa Selfridge työskenteli 1879–1901.

## Elämä ja ura
Selfridge oli pienkauppiaan poika. Hän muutti Chicagoon vuonna 1876, jossa hän aloitti 25-vuotisen uran Marshall Field & Co:n palveluksessa. Hänestä tuli liikkeen nuorempi osakas. Vuonna 1906 hän huomasi Lontoon-matkallaan, etteivät sikäläiset vähittäiskauppiaat vastanneet amerikkalaista ja ranskalaista laatutasoa, ja hän päätti rakentaa modernin tavaratalon. Hän palkkasi avukseen chicagolaisen arkkitehdin Daniel Burnhamin. Tavaratalo avattiin Oxford Streetille Lontooseen vuonna 1909. Selfridge korosti amerikkalaista asiakaspalveluajattelua, harjoitti nokkelaa mainontaa ja myynninedistämistoimia ja avasi pohjakerrokseen meikki- ja hajuvesiosaston. Kauppa menestyi hyvin 1930-luvulle asti, jolloin 1930-luvun lama ja Selfridgen tuhlailu, kallis seurustelu useiden tunnettujen teatterin naisten kanssa ja uhkapelaaminen saivat kaupan velkaantumaan. Rahoittajat saivat hänet erotetuksi ja hän eli pienellä eläkkeellä kuolemaansa saakka.

Brittiläinen draamasarja Mr Selfridge kertoo Selfridgen elämästä.

## Teoksia
* *The Romance of Commerce*, 1919. Suomennettu *Kaupan voittokulku*.  Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1929. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jean-Jacques Caffieri

**Jean-Jacques Caffieri** (1725–1792) oli ranskalainen kuvanveistäjä, Jean-Baptiste Lemoynen oppilas. Hän oli valajanakin niin taitava, että pääsi valmistamaan Palais Royalin hienon porraskaiteen. Hän on tehnyt Pierre Corneillen ja Molièren rintakuvat ja muidenkin kirjailijoiden ja näyttelijöiden muotokuvia Pariisin teattereihin, St. Génevièven kirjastoon ja Versaillesiin. Niiden joukossa on 1778 palkittu Voltairen kuva. Caffieri oli Jean-Antoine Houdonin edeltäjä näköisyyden tavoittelijana.

J. J. Caffieri oli Philippe Caffieri nuoremman (1714–1774) nuorin veli.

## Veistoksia

Molière Caffieri Louvre ENT 1987.08.JPG|*[[Molière]]* (1787), Louvren museo.
Pierre Corneille, Jean-Jacques Caffieri, Paris 1723 1792.JPG|*[[Pierre Corneille]]*, Rouenin taidemuseo.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Marshall Field

**Marshall Field** (18. elokuuta 1834 Conway, Franklinin piirikunta, Massachusetts, Yhdysvallat – 16. tammikuuta 1906 New York City, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen liikemies, joka oli uranuurtaja vähittäiskaupan alalla. Hän lahjoitti maata Chicagon yliopistolle ja rahoitti Chicagon luonnonhistoriallisen museon, joka nyt kantaa hänen nimeään. Fieldin tavaratalo Marshall Field and Company Building (nykyään Macy's -ketjun omistuksessa) on chicagolainen maamerkki.

Erityisesti Yhdysvalloissa Fieldiä on pidetty iskulauseen "asiakas on aina oikeassa" keksijänä. Isossa-Britanniassa lause on taas yhdistetty lontoolaisen Selfridges-tavaratalon perustajaan Harry Gordon Selfridgeen, joka työskenteli Fieldin palveluksessa 1879–1901.

## Elämä ja ura

Field varttui maatilalla. 17-vuotiaana hänestä tuli tavarakaupan virkailija Pittsfieldissä, Massachusettsissa. Vuonna 1856 hän muutti Chicagoon, ja siellä hänestä tuli virkailija Cooley, Wadsworth & Companyn suuressa kauppaliikkeessä. Vuonna 1860 yritys organisoitiin uudelleen nimellä Cooley, Farwell & Company, ja hänet otettiin nuoremmaksi osakkaaksi. Vuonna 1865 Potter Palmerin ja Levi Z. Leiterin kanssa hän perusti Field, Palmer & Leiterin yrityksen, josta tuli myöhemmin Field, Leiter & Company, ja vuonna 1881 Leiterin jäädessä eläkkeelle siitä tuli Marshall Field & Company. Fieldin johdolla yrityksen vuotuinen liikevaihto kasvoi 12 miljoonasta dollarista vuonna 1871 yli 40 miljoonaan dollariin vuonna 1895, jolloin se oli yksi maailman kahdesta tai kolmesta suurimmasta kauppaliikkeestä. Fieldin suuri kuusikerroksinen kauppahalli palveli kaupunkilaisnaisia, joilla oli vapaa-aikaa. Field korosti asiakaspalvelua ja antoi asiakkaille vapaasti luottoa, kiinteiden myyntihintojen järjestelmän ja tavaroiden palautusoikeuden. Hän perusti ensimmäisenä tavarataloonsa ravintolan asiakkaille. Ostamiseen ei painostettu, mutta tarvittaessa myyjä oli aina paikalla. Ostokset voitiin toimittaa kotiin, ja ne voitiin myös palauttaa mistä tahansa syystä. Field palkkasi nuoria naisia myyjiksi ja valaisi liikkeensä sähkövaloilla. Ravintolan lisäksi hän tarjosi vaatesäilön, oleskelutiloja, lepohuoneet, kirjaston, lastentarhan ja puhelimet asiakkailleen. Kun raitiovaunu otettiin Chicagossa käyttöön, Field varmisti, että junat pysähtyivät hänen liikkeensä edessä. Fieldin edustajat veivät kävijät lounaalle ja illalliselle ja opastivat asiakkaan pyynnöstä jopa Chicagon punaisten lyhtyjen kaupunginosaan. Anarkistien määrän ja vaikutusvallan kasvaessa 1880-luvulla Field aseisti miliisin partioimaan kauppahallissa. Field teki vanhemmalla iällään lukuisia lahjoituksia, joista merkittävimpiä olivat hänen lahjoittamansa maa-alue ja rahasumma Chicagon yliopistolle, säätiö Chicagon Columbian museon tukemiseksi ja testamenttilahjoitus kyseiselle museolle. Museosta tuli myöhemmin Field Museum of Natural History. Field ei ollut mukava mies. Hänen avioliittonsa oli onneton, ja hänellä oli vain vähän läheisiä ystäviä. Fieldin pojanpoika Marshall Field III perusti Chicago Sun -lehden (myöhemmin Chicago Sun-Times).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Georges Frêche

**Georges Frêche** (9. heinäkuuta 1938 Puylaurens – 24. lokakuuta 2010 Montpellier) oli ranskalainen poliitikko.

Vuonna 1977 hänet valittiin Montpellierin sosialistipormestariksi, joka pysyi siellä vuoteen 2004 asti. Samana vuonna, jolloin hän erosi pormestarin tehtävästä, hänet valittiin Languedoc-Roussillonin alueneuvoston puheenjohtajaksi, ja hän toimi tässä tehtävässä kuolemaansa asti lokakuussa 2010, ikää. 72 vuotta. Tammikuussa 2007 hänet erotettiin sosialistisesta puolueesta lausunnoissaan Harki-arabitaistelijoita vastaan, jotka taistelivat Ranskan armeijan rinnalla Algerian itsenäistymistä vastaan, minkä jälkeen hän esitti vaihtoehtoisen ehdokkaan, jolla hän voitti aluevaalit saman vuoden maaliskuussa. Hänen kuolemansa jälkeen hänen tilalleen tuli Christian Bourquin.

Georges Frêche valmistui HEC Paris’sta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Samuel Jonsson

**Samuel Jonsson** (s. 19. toukokuuta 1998 Ängelholm, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Oulun Kärppiä.

## Ura
Jonsson aloitti jääkiekkoilun nelivuotiaana Röglessä. Hän voitti kauden 2015–2016 päätteeksi J20 SuperElitin pronssia. Kaudella 2017–2018 Jonsson debytoi seuran SHL-joukkueessa, jossa hän pelasi 35 runkosarjaottelua tehopistein 2+1=3. Jonsson teki SHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 16. syyskuuta 2017 vieraissa Malmö Redhawksia vastaan. Hänet merkittiin Röglen seitsemänneksi puolustajaksi. Jonsson sai ottelussa jääaikaa 2.05 minuuttia. SHL-uransa avausmaalin hän teki 20. tammikuuta 2018 vieraissa Örebroa vastaan. Jonsson pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyEttan-joukkue Helsingborgissa. 

Tammikuussa 2018 Jonsson teki Röglen kanssa kaksivuotisen SHL-sopimuksen. Helmikuussa 2020 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Jo saman vuoden syyskuussa Jonssonin sopimusta jatkettiin kahdella vuodella kevääseen 2023 saakka. Hän voitti kauden 2020–2021 päätteeksi SHL-hopeaa. Kaudella 2021–2022 Jonsson teki SHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 1+15=16. Hän eteni samalla kaudella Röglen kanssa myös Mestarien liigan finaaliin, mutta mestaruuden vei kuitenkin suomalainen Tappara lukemin 2–1. Helmikuussa 2022 Jonssonin sopimusta Röglen kanssa jatkettiin taas kahdella vuodella kevääseen 2025 saakka. Kauden 2023–2024 päätteeksi hän voitti SHL-hopeaa.

Toukokuussa 2024 Rögle uutisoi, että Jonssonin sopimus seuran kanssa purettiin yhteisymmärryksessä saadakseen isomman roolin muualla. Seuraavana päivänä hänen vahvistettiin siirtyvän kaudeksi 2024–2025 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue JYPiin. Hän pelasi 25 runkosarjaottelua tehden 12 tehopistettä, kunnes Jonssonin kausi päättyi leikkaushoitoa vaatineen vamman vuoksi jo joulukuussa 2024. Kauden jälkeen maaliskuussa 2025 JYP tiedotti, että hänen sopimuksessaan ollutta optiota ei käytetä.

Syyskuussa 2025 Jonsson palasi kotimaahansa ja teki vuoden mittaisen sopimuksen Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa pelaavan Kalmarin kanssa. Joulukussa 2025 hänen sopimuksensa seuran kanssa purettiin, kun Jonssonille avautui mahdollisuus siirtyä Allsvenskania korkeammalle sarjatasolle. Samana päivänä hänen vahvistettiin siirtyvän loppukauden 2025–2026 kattavalla sopimuksella SM-liigajoukkue Oulun Kärppiin.

## Muuta
Jonssonin serkku Isac pelaa puolustajana Allsvenskan-joukkue Morassa. Hän on aiemmin pelannut myös Samuelin joukkuetoverina Röglen organisaatiossa.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Kaarlo Hakamies

**Kaarlo Hakamies** (s. 1976) on suomalainen juristi, joka toimii nykyään korkeimman oikeuden oikeusneuvoksena.

## Ura
Hakamies valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 2001, oikeustieteen lisensiaatiksi vuonna 2005 ja oikeustieteen tohtoriksi vuonna 2012. Hän sai myös varatuomarin arvon vuonna 2004.

Uransa alussa Hakamies toimi määräaikaisissa viroissa muun muassa Lahden kihlakunnan poliisilaitoksen määraikaisena rikostarkastajana 2002–2003, Helsingin yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa tutkijana 2004–2007, Helsingin syyttäjänvirastossa syyttäjänä 2005–2007 ja Raaseporin käräjäoikeuden tuomarina 2006. Hän työskenteli korkeimman oikeuden esittelijänä 2008–2015, Länsi-Uudenmaan käräjäoikeuden käräjätuomarina 2016–2019 ja Helsingin hovioikeuden hovioikeudenneuvoksena 2019–2022. Hakamies nimitettiin korkeimman oikeuden määräaikaiseksi jäseneksi tammikuusta 2023 alkaen ja vakinaiseksi jäseneksi kesäkuusta 2024 alkaen.

## Julkaisuja
* 
* 

## Lähteet
Yö kauhujen talossa

**Yö kauhujen talossa** () on brittiläinen vuonna 1963 valmistunut kauhuelokuva, jonka on ohjannut Robert Wise. Se perustuu yhdysvaltalaisen kirjailijan Shirley Jacksonin vuoden 1959 romaaniin *The Haunting of Hill House*. Wisen elokuva on saanut paljon ylistystä osakseen ja sitä on peräti kutsuttu yhdeksi kaikkien aikojen parhaimmiksi kummitustalo-aiheiseksi elokuviksi.

Elokuva kertoo paranormaaleja ilmiöitä tutkivan tohtori John Markwayn johtaman neljän hengen ryhmän aikomuksesta yöpyä pahamaineisen historian omaavassa Hill House -kartanossa tarkoituksena löytää selityksiä sen yliluonnollisille ilmiöille. Ryhmään on päätynyt mukaan Eleanor -niminen nainen, joka erityisesti tuntuu reagoivan Hill Housessa läsnäolevaan ilmapiiriin samalla kun hänen käsityksensä todellisen ja mielikuvituksen rajasta alkaa hämärtyä.

Vuonna 1999 elokuvalle tehtiin yhdysvaltalainen uusintaversio *[[The Haunting – paholaistalo]]*, joka sai kriitikoilta huonon vastaanoton.

## Näyttelijät

## Lähteet
Kaisu Lahikainen

**Kaisu Lahikainen** (s. 1956 Lauritsala) on suomalainen kääntäjä, toimittaja ja äidinkielenopettaja. Hän on saanut tunnustusta etenkin työstään virolaisen kirjallisuuden suomentajana.

Lahikainen valmistui ylioppilaaksi Lauritsalan yhteiskoulusta vuonna 1975 ja filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1985. Hän on toiminut urallaan erilaisissa tehtävissä kirjoittajana, kääntäjänä ja asiantuntijana kieleen ja kulttuuriin liittyen. Hän suomensi Jouko Vanhasen kanssa Jaan Krossin romaanin *[[Uppiniskaisuuden kronikka]]*, mistä heille myönnettiin kääntäjien valtionpalkinto vuonna 2004. Vuonna 2012 Lahikainen voitti Mikael Agricola -palkinnon Ene Mihkelsonin romaanin *[[Ruttohauta]]* suomentamisesta. Samana vuonna Lahikainen valittiin vuoden lauritsalalaiseksi. Hän on myös julkaissut eteläkarjalaisen murteen sanakirjan *Silviisii* (2004).

Lahikainen on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. 

## Lähteet
Luettelo länsiblokista loikanneista henkilöistä

Tämä on **luettelo [[Yhdysvallat|Yhdysvalloista]] ja [[länsiblokki|länsiblokista]] [[Loikkaus|loikanneista]] henkilöistä**.
## Loikkaukset ennen vuotta 1991

## Loikkaukset vuoden 1991 jälkeen

## Lähteet
Confignon

**Confignon** on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 4&nbsp;593 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Varaxsha

**Varaxsha** (uzb. kyrill. Варахша) on muinainen rauniokaupunki Uzbekistanissa 40 kilometriä Buharasta luoteeseen. Yhdeksän hehtaarin laajuinen alue muodostaa 10–20 metriä korkean kukkulan.

Alueella 1930–1980-luvuilla suoritettujen arkeologisten tutkimusten perusteella Varaxsha on saanut alkunsa toisiaan lähellä sijainneista linnoitetuista kylistä 100-luvulla eaa. Ne kukoistivat 100-luvulle saakka, mutta taantuivat sen jälkeen.

Varaxsha rakennettiin uudelleen 400-luvulla ja siitä tuli Buharan hallitsijoiden asuinpaikka. Muinaisella Rajfandunin keitaalla sijainneen kaupungin kukoistuskautta olivat varsinkin 700–900-luvut. Sitä ympäröi vahva muuri, jonka eteläpuolella oli porttikäytävä. Varaxsha ja sen ympäristö saivat vetensä 12 kanavasta, ja sen kautta kulki Buharan ja Horezmin välinen karavaanireitti. Kaupunki hylättiin tuntemattomasta syystä 1100-luvulla.

Varaxshasta on löydetty pylväiden, kohokuvien ja seinämaalausten koristama hallitsijan palatsi. Värikkäät seinämaalaukset kuvaavat muun muassa leopardien metsästystä norsuilla, hallitsijaa istumassa kultaisella valtaistuimella, sotureita ratsastamassa ja pyhän tulen palvontaa. Kohokuvat esittävät eläinhahmoja ja naisten kasvoja. Löydöt todistavat Itä-Turkestanin, Bamiyanin ja Gandharan buddhalaisen taiteen vaikutuksesta paikalliseen sogdilaiseen kulttuuriin. Ne sisältävät myös arabialaisia ja persialaisia esineitä.

## Lähteet
Virginia (savukemerkki)

**Virginia** oli Amer-Tupakan Suomessa vuosina 1969–1977 valmistama ja markkinoima savukemerkki. Sen myyntivalttina oli väite, että useimmat muut savuketupakat ovat maustettuja, kun taas Virginiaan käytetty tupakka oli maustamatonta.

Virginia tuli Suomen markkinoille vuonna 1969 hyvin onnistuneesti nousemalla myyntitilastossa heti viidennelle tilalle.
 Se kuitenkin joutui pian huhukampanjan uhriksi: kuluttajien joukossa alkoi kiertää perätön tarina, että savuke sisältäisi myrkyllistä sinihappoa eli vetysyanidia. Virginia-savukkeiden mainetta yritettiin pelastaa voimakkailla mainoskampanjoilla, mutta turhaan. Niiden valmistus lopetettiin vuoden 1976 lopulla. Saman huhun uhriksi oli jo 1960-luvun alkupuolelta asti joutunut Life-filtterisavuke, jonka valmistus loppui Suomessa myös 1976. Noihin aikoihin savukevalmistajat ja -markkinoijat karsivat muutenkin pois kannattamattomia merkkejään tulossa olleen tupakkamainonnan kieltävän lain edellä.

Virginia-merkkisiä savukkeita on valmistanut myös ainakin Italian valtion tupakkamonopoli 1950-luvulla sekä 1990-luvulla International Cigarette Palestiinan markkinoille ja S.N.T.R.-yhtiö Romanian markkinoille. Philip Morris lanseerasi vuonna 1968 naisille suunnatun pitkän ja ohuen Virginia Slims -savukkeen.

## Lähteet
Suvorovin ritarikunta

**Suvorovin ritarikunta** () on venäläinen ritarikunta. Se perustettiin jo Neuvostoliiton aikoina 29. heinäkuuta 1942 korkeimman neuvoston presidiumin päätöksellä. Ritarikunta on nimetty venäläisen generalissimuksen Aleksandr Suvorovin mukaan. Sitä myönnettiin kolmessa luokassa Neuvostoliiton maavoimissa palvelleille upseereille erinomaisesta johtamisesta.

Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen ritarikunta otettiin osaksi Venäjän palkitsemisjärjestelmää. Vuonna 2010 ritarikuntaa uudistettiin, ja nykyään siinä on vain yksi luokka:

*  ritarikunnan nauha

## Lähteet
Aiglen alue

**Aiglen alue** on Vaud’n kantonissa sijaitseva alue Lounais-Sveitsissä. Vuoden 2022 lopussa alueella asui 47&nbsp;785 asukasta.

## Kunnat

* Aigle
* Bex 
* Chessel
* Corbeyrier
* Gryon
* Lavey-Morcles
* Leysin 
* Noville 
* Ollon 
* Ormont-Dessous 
* Ormont-Dessus 
* Rennaz 
* Roche 
* Villeneuve 
* Yvorne

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jarkko Liutu

**Jarkko Liutu** ( s. 15. helmikuuta 1983 Imatra) on suomalainen kuvanveistäjä ja  Suomen Kuvanveistäjäliiton jäsen, kuvataiteilija ja koruntekijä. Nykyisin hän asuu Savonlinnassa ja työskentelee Parikkalassa.

Liutu opiskeli vuosina 2005–2009 Saimaan Ammattikorkeakoulun kuvataiteen ja kulttuurin yksikössä (ent. Imatran taidekoulu) ja valmistui kuvataiteilijaksi 2009. Hänet tunnetaan monipuolisena osaajana, joka leikittelee mittakaavoilla ja yhdistelee eri materiaaleja sujuvasti. Ihminen on yleensä hänen teostensa keskiössä. Materiaaleina hän käyttää pääsääntöisesti pronssia, alumiinia ja puuta. Liutu yhdistelee usein abstraktioita ja figuratiivisia elementtejä toisiinsa. Muotojen ja materiaalien kontrasti ja symbolinen merkitys kiehtoo Liutua.

Liutu on tehnyt julkisia teoksia ja pitäen lukuisia näyttelyitä niin kotimaassa kuin ulkomailla. Hän on toiminut myös luottamustoimissa ja hän on saanut kunniamainintoja ja palkittu teoksistaan. Liutun teoksia löytyy useiden taidemuseoiden kokoelmista. 

## Julkisia teoksia
* *Kuplakyyti*, 2017, Varkaus
* *Römmin kuplatehdas*, 2018, Varkaus
* *Yhdessä kasvaen,* 2018, Varkaus
* *Historian havinaa,* 2018, Varkaus
* *Horisontti*, 2019, Imatra
* *Elämän virta* 2022, Kuopio
* *Oksalla ylimmällä,* 2023, Savonlinna
* *Opinportaat,* 2023, Savonlinna
* *Elämänkantaja,* 2024, Kotka, Tiutinen

Tiedosto:Römmin kuplatehdas.jpg|*Römmin kuplatehdas*, 2018, Varkaus.
Tiedosto:Yhdessä kasvaen.jpg|*Yhdessä kasvaen*, 2018, Varkaus.
Tiedosto:Opinportaat.jpg|*Opinportaat, 2023*, Savonlinna.
Tiedosto:Jarkko Liutu Elämän virta.jpg|*Elämän virta*, 2021, Kuopio.
Tiedosto:Horisontti (taideteos) by Jarkko Liutu.jpg|*Horisontti*, 2019, Imatra.
Tiedosto:Kuplakyyti.jpg|*Kuplakyyti,* 2018, Varkaus.
Tiedosto:Jarkko Liutu 2019 Horisontti.jpg|*Horisontti*, 2019, Imatra.
Tiedosto:Elämänkantaja Jarkko Liutu.png|*Elämänkantaja*, 2024, Kotka. 


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kuvataiteilija Jarkko Liutun kotisivut
* Kuvataiteilija Jarkko Liutun Instagram
* Kuvataiteilija Jarkko Liutu / Taide rakentamisessa
* Kuvataiteilija Jarkko Liutu / Kuvataiteilijamatrikkeli

### Lehtiartikkeleita
* Näyttelyarvio Helsingin Sanomissa
* Näyttelyarvio Itä-Savo -lehdessä
* Näyttelyarvio Etelä-Saimaa -lehdessä
* Lehtiartikkeli Savon Sanomissa 
* Henkilöhaastattelu Itä-Savo -lehdessä
* https://www.kotka.fi/2024/09/elamankantaja-muistomerkki-paljastettiin-tiutisessa/
Junison-Moskova

**Junison-Moskova** () on venäläinen jääkiekkojoukkue Moskovan kaupungista. Seura pelaa tällä hetkellä maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla VHL-liigassa. Joukkue tekee yhteistyötä KHL-seura Vitjaz Podolskin kanssa.

## Joukkue kaudella 2025-2026

### Valmennus & Joukkueenjohto
* **Päävalmentaja:** Mihail Zvjagin 
* **Apuvalmentaja:** Kirill Bragin 
* **Apuvalmentaja:** Jevgeni Gustomesov 
* **Apuvalmentaja:** Daniil Katajev 
* **Maalivahtivalmentaja:** Andrei Bolsunovski 
* **Maalivahtivalmentaja:** Juri Lavretski 
* **Huoltopäällikkö:** Danil Nabijev 
* **Puheenjohtaja:** Aleksandr Klimenko 
* **Jääkiekkotoiminnanjohtaja:** Denis Mozgovoi 
* **Toimitusjohtaja:** Denis Abdullin 
* **Joukkueenjohtaja:** Andrei Matvejev 

*Lähde: EliteProspects*

## Lähteet
DeSoto (Texas)

**DeSoto** on kaupunki Yhdysvalloissa Texasin osavaltiossa. Vuoden 2020 väestönlaskennassa DeSotossa oli 56&nbsp;145 asukasta. Kaupunki sijaitsee Dallasin piirikunnassa ja se kuuluu Dallasin–Fort Worthin metropolialueeseen. DeSoto perustettiin vuonna 1949.

## Väestö
Vuonna 2020 DeSoton 56&nbsp;145 asukkaasta mustia oli 66,9&nbsp;%, valkoisia 17,9&nbsp;%, aasialaisia 0,9&nbsp;%, alkuperäisasukkaita 0,1&nbsp;% ja Tyynenmeren alkuperäisasukkaita 0,1&nbsp;%. Asukkaista 8,2&nbsp;% kuului kahteen tai useampaan rotuun. 14,4&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 7,2&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Caffieri

**Caffieri** on italialainen sukunimi:

;Taiteilijaperhe
* Philippe Caffieri vanhempi (1634–1716), italialaissyntyinen Ranskassa vaikuttanut valaja ja puunleikkaaja
** Jacques Caffieri (1678–1755), ranskalainen kuvanveistäjä ja hovin pronssinvalaja, Philippe Caffieri vanhemman viides poika
*** Philippe Caffieri nuorempi (1714–1774), ranskalainen puunleikkaaja, Jacques Caffierin poika
*** Jean-Jacques Caffieri (1725–1792) ranskalainen kuvanveistäjä, Jacques Caffierin poika
Mufasa: Leijonakuningas

**Mufasa: Leijonakuningas** () on vuonna 2024 ensi-iltansa saanut musiikkidraamaelokuva, jonka on ohjannut Barry Jenkins, kirjoittanut Jeff Nathanson, ja tuottanut Walt Disney Pictures ja Pastel Productions. Elokuva on fotorealistinen animaatio sekä esi- että jatko-osa vuoden 2019 elokuvalle *[[Leijonakuningas (vuoden 2019 elokuva)|Leijonakuningas]]*, joka puolestaan oli uusintaversio vuoden 1994 samannimisestä elokuvasta. Donald Glover, Seth Rogen, Billy Eichner, Beyoncé Knowles-Carter ja John Kani palaavat *Leijonakuninkaasta* tuttuihin äänirooleihinsa, ja uusina ääninäyttelijöinä elokuvassa ovat Aaron Pierre, Kelvin Harrison Jr., Tiffany Boone, Mads Mikkelsen, Thandiwe Newton, Lennie James, Anika Noni Rose ja Blue Ivy Carter.

## Ääninäyttelijät

Muissa rooleissa: Hanna Kaila, Ilmari Apajalahti, Jukka Nylund, Panu Kangas, Pekka Kuorikoski, Rauno Ahonen, Saara Lehtonen, Sasu Moilanen, Tarja Alexander, Navi Gill, Elina Lanerva, Tiina Juntunen

Suomenkielisen version on kääntänyt Tuija Korhonen ja ohjannut Joonathan Kettunen.

## Lähteet
Peloton etsivä

**Peloton etsivä** (*Poliziotto senza paura*, englanniksi nimillä *Fearless, Fatal Charm, Fearless Fuzz* ja *A Matter of Honour*) on Stelvio Massin ohjaama italialais-itävaltalainen viihteellinen jännityselokuva vuodelta 1978. Sen pääosissa näyttelevät Maurizio Merli, Joan Collins ja Gastone Moschin.

*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Sam Inkinen mainitsi elokuvan kiinnostavimmaksi puoleksi Joan Collinsin alastonkohtauksen. Hän antoi kaksi tähteä viidestä elokuvalle, joka hänestä yrittää olla jonkin sortin jännäri mutta kallistuu komedian puolelle. 

## Lähteet
Skotlanninenglanti

**Skotlanninenglanti** () on Skotlannissa puhuttava englannin kielen muoto. Skotlanninenglantia nimitetään myös **Skotlannin standardienglanniksi** ( tai *Standard Scottish English*) erotuksena skotin kielestä. Nämä kaksi lähisukukieltä muodostavat englanninkielisessä maailmassa ainutlaatuisen kaksinapaisen murrejatkumon, joka on muotoutunut useiden vuosisatojen saatossa tapahtuneen kielikontaktin myötä. Skotlanninenglanti on ylivoimaisesti Skotlannin puhutuin kieli: vuoden 2011 väestönlaskennassa 98,6 % yli 3-vuotiaista skotlantilaisista ilmoitti osaavansa englantia, ja kotikielenä se oli 92,6 %:lla.

Skotin kieli (), joka tunnettiin 1500–1600-lukujen vaihteeseen asti nimellä *Inglis* (’englanti’), on kehittynyt nykyisen Skotlannin kaakkoisosiin 500–600-luvuilla levinneestä muinaisenglannin Northumbrian murteesta. On myös esitetty, että skotin kielen taustalla vaikuttaisi Yorkshiren alueella noin 900-luvulla puhuttu englannin ja muinaisskandinaavin sekamuoto, joka olisi sitten yhdistynyt Lothianissa puhuttuun englantiin alun perin normannivalloittajien hävitystä paenneiden "anglotanskalaisten" siirtyessä pohjoisemmas. 1000–1300-lukujen aikana skotti on noussut valtakieleksi Skotlannin alamaalla, jossa aiemmin puhuttiin kelttiläistä gaelia. Skotti myös korvasi vähitellen 1400-luvun kuluessa latinan Skotlannin valtiollisena hallintokielenä ja ranskan paikallisen kirjallisuuden kielenä.

Varsinainen skotlanninenglanti on sen sijaan kehittynyt vasta varhaismodernilla ajalla, ensin kirjoitettuna ja vähitellen myös puhuttuna kielenä.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Tana bru

**Tana bru** (pohjoissaameksi *Deanušaldi*, kveeniksi *Tenonsilta*) on taajama Tenon kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 1,2 neliökilometriä ja asukasluku 743 vuonna 2023.

## Lähteet
Tenon kirkko

**Tenon kirkko** () on Tenon kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1964. Sen edeltäjä tuhoutui saksalaisten polttamana toisen maailmansodan loppuvaiheessa vuonna 1944.

Tana, Finnmark - Riksantikvaren-T453 01 0054.jpg|Vanha kirkko 1900-luvun alussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pulmangin kirkko

**Pulmangin kirkko** () on Tenon kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1853.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Philippe Caffieri vanhempi

**Philippe Caffieri** vanhempi (1634–1716) oli italialaissyntyinen, Ranskassa vaikuttanut koristepuunleikkaaja. Hän siirtyi Jules Mazarinin kutsusta Ranskaan 1660. Saatuaan siellä kansalaisoikeuden hän työskenteli Charles Le Brunin johdolla Ludvig XIV:n linnojen koristepuunleikkaajana. Hän toteutti Versaillesissa muun muassa Suuret portaat (Escalier des Ambassadeurs, 'Lähettiläiden portaat') ja "Grands appartementsin". Hänen poikansa oli kuvanveistäjä Jacques Caffieri.

## Lähteet
Natalja Kurakina

**Natalja Ivanovna Kurakina** (, o.s. *Golovina*; 16. elokuuta 1766 – 2. heinäkuuta 1831) oli venäläinen ruhtinatar ja harrastajasäveltäjä. Hänen tuotantoonsa kuuluu taidelauluja.

Kurakina oli Ivan Sergejevitš Golovinin ja tämän vaimon Jekaterina Aleksejevna Golitsynan tytär. Hän meni helmikuussa 1783 naimisiin ruhtinas Aleksei Kurakinin kanssa. Kurakina oli taitava laulaja, joka myös soitti harppua ja kitaraa. Hän asui miehensä kanssa ensin tulevan keisari Paavali I:n hovissa, jonka hovin musiikkielämässä hän oli aktiivinen. Kurakinan lauluja julkaistiin ja esitettiin usein aikansa eliitin piireissä. Myöhemmin hänen miehensä ajautui vastakkainasetteluun Paavali I:n kanssa, minkä jälkeen Kurakina vietti enemmän aikaa perheen Kurakino-kartanolla Orjolin provinssissa.

Kurakina emännöi salonkia Pariisissa vuonna 1815. Hän jatkoi ulkomailla matkustelua vuosina 1822–1824 ja 1829–1830. Hänen ranskaksi kirjoitettu matkapäiväkirjansa julkaistiin vuonna 1903. Kurakina vietti myös Pariisissa aikaa keskeisten poliittisten ja kulttuuristen vaikuttajien kanssa. Hän oli taidemaalari Élisabeth Vigée Le Brunin läheinen ystävä. Ivan Dmitrijev kirjoitti hänestä runon. Kurakinalle myönnettiin vuonna 1797 Pyhän Katariinan ritarikunnan pienempi risti, ja hänestä tuli hovinainen vuonna 1826.

Kurakina sai miehensä kanssa pojan ja kaksi tytärtä. Hän kuoli koleraan vuoden 1831 epidemiassa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Gere ja Freke

**Gere** ja **Freke** (myös muodossa *Geri* ja *Freki*) ovat skandinaavisessa mytologiassa Odinin susia. Nimet viittaavat ahneuteen (vrt. nykyruotsin *girig*) ja tahdonvoimaan. Snorri Sturlusonin mukaan Odin juo Valhallan pidoissa pelkästään viiniä ja antaa itselleen tarjoillun ruoan susilleen.
## Lähteet
Gere

**Gere** voi tarkoittaa seuraavia:

* Gere, toinen Odinin susista skandinaavisessa mytologiassa
* HMS ''Gere'', Ruotsin laivaston vuonna 1887 vesillelaskettu torpedovene
* Gère-Bélesten, kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Ranskassa

## Sukunimenä
* Olga Pulić (o.s. *Gere*, s. 1942), jugoslavialainen korkeushyppääjä
* Richard Gere (s. 1949), yhdysvaltalainen näyttelijä.
Tampereen Laulajat

**Tampereen Laulajat** (ent. **Mieskuoro Laulajat**) on vuonna 1909 perustettu tamperelainen mieskuoro. Kuoroa on johtanut vuodesta 2014 Paavo Hyökki. Kuoron vuosittaisia esiintymisiä ovat itsenäisyyspäivän aaton konsertti Tampere-talossa, vapunpäivän konsertti Näsinpuiston laululavalla sekä joulukonsertit Tampereen ja lähikuntien kirkoissa. Kuoron nimi vaihtui Mieskuoro Laulajista Tampereen Laulajiksi keväällä 2024. 

Tampereen Laulajat julkaisi toukokuussa 2024 *Elämän Laulu* -albumin, jossa on sekä ensilevytyksiä että mieskuoromusiikin klassikoita Sibeliukselta ja Palmgrenilta. Vuonna 2023 kuoro julkaisi äänitteen ja musiikkivideon Antti Tuiskun kappaleesta "Kahvia ja pullaa".

Kuorolla on oma tunnuskappale "Laulajain marssilaulu", jonka on säveltänyt Martti Hela ja sanoittanut Akseli Hela. 

## Kuoronjohtajat

* Kyösti Kanniainen 1909–1910
* Paavo Halme 1910–1911
* Einar Holmström 1911–1913
* Frans Linnavuori 1913–1921
* Wolmari Wolanen 1921–1924, 1929–1950
* Aaro Ahlstedt 1924–1929
* Tauno Sola 1950–1972
* Yrjö Hakulinen 1973–1975
* Seppo Naarajärvi 1975–1977
* Matti Vihtonen 1977–1985
* Aatos Alanko 1986–1992
* Pertti Jussila 1993–1994
* Pekka Nikula 1994–2006
* Juha Holma 2006–2014
* Paavo Hyökki 2014–

## Lähteet
B.T.

**B.T.** on tanskalainen iltapäivälehti, jonka omistaa *[[Berlingske]]*. B.T. perustettiin vuonna 1916 kilpailijaksi *[[Ekstra Bladet]]ille*. Ne ovat nykyäänkin Tanskan luetuimmat iltapäivälehdet.

## Lähteet
Aurinkosaari

**Aurinkosaari** (*Island in the Sun*) on	Robert Rossenin ohjaama yhdysvaltalainen CinemaScope-värielokuva vuodelta 1957. Alec Waugh’n romaaniin perustuvan, Karibian pikkusaarelle sijoittuvan draaman näyttelijäensembleen kuuluvat muun muassa James Mason, Joan Fontaine, Joan Collins ja Harry Belafonte, jonka elokuvaan tekemästä calypsokappaleesta ”Island in the Sun” tuli yksi hänen tunnetuimmistaan. Laulu soi elokuvan alkutekstien aikana.

## Juoni
Useita risteäviä politiikkaan ja ihmissuhteisiin liittyviä juonia sisältävän elokuvan teemana ovat valkoisen ja värillisen väestönosan skismat noin sadan tuhannen asukkaan kuvitteellisella Santa Martan saarella jossakin Länsi-Intian saaristossa. Elokuva herätti aikoinaan kohua rotujen välisen romanssin kuvaamisesta niin, että vaalea Joan Fontaine sai jopa väkivaltaisia uhkauksia Ku Klux Klanin jäseniltä ja muilta, joilla on vaikeuksia erottaa fiktiohahmoja niiden näyttelijöistä.

## Rooleissa

## Vastaanotto
*Aurinkosaarta* pidetään tarinaltaan saippuaoopperamaisena, ohjaukseltaan kankeana ja Robert Rossenin huonoimpiin elokuviin kuuluvana. Nimekäs näyttelijäkaarti, kaunis musiikki ja näyttävä värikuvaus saavat kriitikoilta kuitenkin kehuja. *Helsingin Sanomien* mukaan kehnosta elokuvasta on jäänyt elämään lähinnä vain Belafonten samanniminen kappale.

## Lähteet
Kinkku-ananaspizza

**Kinkku-ananaspizza** (myös **havaijilainen pizza** ja Suomessa usein **Tropicana**) on pizza, jossa on täytteinä kinkkua ja ananasta. Kinkun voi joskus korvata muulla lihalajilla, kuten pekonilla. Pizzassa voi olla myös lisäksi muita täytteitä. 

Kinkku-ananaspizzan kehitti 1960-luvulla kreikkalaistaustainen kanadalainen Sam Panopoulos, joka perehdyttyään kiinalaisen ruoan hapanimelyyteen päätti yhdistää makeaa ananasta ja suolaista pizzaa. Ensimmäistä kertaa sitä tarjoiltiin Panopouloksen ja veljiensä Satellite Restaurant -ravintolassa. Pizza ei sinänsä liity Havaijiin, mutta hän antoi sen englanninkielisen nimen (Hawaiian pizza) käyttämänsä purkkiananaksen merkin perusteella. CBC:n radiohaastattelussa Panopoulos totesi keksintönsä olevan vain yksi leipä muiden joukossa.

## Arvostelu

### Suosio
Vuonna 2014 yhdysvaltalainen *[[Time]]* -lehti listasi kinkku-ananaspizzan ensimmäiseksi lehden ”Kaikkien aikojen 13 vaikutusvaltaisimman pizzan” -luettelossa. Vuonna 2015 tehdyssä tutkimuksessa havaittiin, että kinkku-ananaspizza oli markkinoiden helpoiten saatavilla oleva pizza. 

Kanadan pääministeri Justin Trudeau antoi vuonna 2017 twiitissään tukensa havaijilaiselle pizzalle.

### Kritiikki
Tilastojen mukaan neljäsosa yhdysvaltalaisista pitää ananasta huonona pizzantäytteenä. Muun muassa huippukokki Gordon Ramsay sekä Islannin presidentti Guðni Thorlacius Jóhannesson ovat arvostelleet ananasta pizzassa. Vuonna 2017 Guðni lupasi sarkastisesti kieltää ananaksen pizzassa, jos hän voisi. Syitä kritiikille voivat olla koostumus sekä makean ja suolaisen sekoituksen eräänlainen barbaarisuus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sars-et-Rosières

**Sars-et-Rosières** on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 20 kilometriä Valenciennesin kaupungista luoteeseen.

Kunnan alueella oleva linna Château du Loire on rakennettu alun perin metsästyslinnaksi vuonna 1404. Neliön muotoisessa linnassa on pyöreä torni joka kulmassa, ja sitä ympäröi vallihauta. 1800-luvun lopulla linna omistaja kunnosti linnaa sitä samalla muokaten. Vuonna 1921 savupiippu sytytti koko rakennuksen tuleen, jättäen jäljelle vain seinät. Vuonna 1969 linna lisättiin historiallisten monumenttien lisäluetteloon, ja linnan nykyiset omistajat ovat kunnostaneet sen entiseen loistoonsa.

Immaculée-Conception -kirkko on valmistunut vuonna 1859 seitsemän vuotta töiden aloittamisen jälkeen. Kuvanveistäjä Charles Buisine-Rigot valmisti alttarin, tabernaakkelin ja alttaritaulun kuusesta ja lehmuksesta 1200-luvun gootilaiseen tyyliin.

## Urheilu
Kunnassa on Pariisi–Roubaix maantiepyöräkilpailussa käytettävä kivitieosuus eli pavé. Tilloy-lez-Marchiennes-Sars-et-Rosières osuuden pituus on 2 350 metriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Panu Minkkinen

**Panu Paavo Minkkinen** (s. 26. toukokuuta 1957 Helsinki) on suomalainen oikeusfilosofi ja Helsingin yliopiston yleisen oikeustieteen emeritusprofessori.

Minkkinen valmistui Helsingin yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1985, oikeustieteen lisensiaatiksi vuonna 1989 ja oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1998.

Minkkinen on toiminut Suomen Lontoo-instituutin johtajana vuosina 1999–2001, Helsingin yliopiston tutkijakollegiumin määräaikaisena johtajana ja tutkijana vuosina 2001–2004, Leicesterin yliopiston oikeusteorian professorina vuosina 2004–2011 ja Helsingin yliopiston yleisen oikeustieteen professorina vuodesta 2011 alkaen. Vuonna 2000 hän sai Helsingin yliopiston oikeusteorian dosentin arvon.

## Julkaisuja
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
Seututie 371

**Seututie 371** on Kouvolan Keltakankaalta Haminaan  kulkeva seututie. Tien nimi vaihtelee muutaman kerran. Koko tie on kaksikaistainen ja sen pituus on 50 kilometriä.

Tie toimii osittain valtatien 15 rinnakkaistienä. Keltakankaalla, seututie 353:n päätyttyä tie jatkuu seututie 371 Sippolasta - Husulan kiertoliittymälle ja sieltä Haminaan.

## Aiheesta muualla
Sosnovon rautatieasema

**Sosnovon rautatieasema** on Sosnovossa (ent. Rautu) Venäjällä sijaitseva Pietari–Hiitola-radan rautatieasema. Se on avattu liikenteelle vuonna 1919. Asema tunnetaan myös Suomen sisällissodan aikana käydystä Raudun taistelusta.

## Historia
Pietari–Hiitola-radan työt aloitettiin vuonna 1914 ja väliaikainen liikenne päästiin aloittamaan syksyllä 1917. Pari vuotta aikaisemmin alkaneet Raudun rautatieaseman rakennustyöt keskeytyivät sisällissodan käynnistyessä tammikuussa 1918. Asema oli Pietarin kaupungin kannalta strategisesti tärkeä, jonka vuoksi Neuvosto-Venäjän bolshvikkihallitus valtasi sen. Heidän pelkonaan oli, että suomalaiset valkoiset hyökkäisivät Raudun kautta Pietariin. Valkoiset hyökkäsivät asemalle maaliskuun lopussa ja saivat sen haltuunsa veristen taistelujen jälkeen huhtikuun alkupäivinä. Keskeneräinen asemarakennus paloi taistelun tuoksinassa ja myös muita asemanseudun rakennuksia vaurioitui. Sodan jälkeen se rakennettiin uudelleen alkuperäisten suunnitelmien mukaan ja avattiin lopulta virallisesti 16. marraskuuta 1919, jolloin myös radan säännöllinen liikenne käynnistyi.

Arkkitehti Thure Hellströmin suunnittelema jugendtyylinen tiilirakenteinen asema oli asukasluvultaan pienen pitäjän rautatieasemaksi poikkeuksellisen suuri, koska sen oli tarkoitus toimia Venäjän keisarikunnan ja Suomen suuriruhtinaskunnan välisenä raja- ja tulliasemana. Raudun asema oli valmistuessaan Suomen kolmanneksi suurin Helsingin ja Viipurin rautatieasemien jälkeen. Raja kulki yhdeksän kilometrin päässä Raasulin kylässä, mutta asema päätettiin rakentaa pitäjän kirkonkylään. Venäjän puoleinen raja-asema sijaitsi Raasulissa. Thure Hellströmin ohella asemaseudun muita rakennuksia suunnitteli arkkitehti Jarl Ungern.

Aseman liikennemäärä jäi lopulta vähäiseksi, sillä Suomen ja Neuvostoliiton rajan sulkeuduttua Raudusta tuli pääteasema ja osa kiskoista Raasulin suunnassa purettiin. Talvisodan käynnistyessä suomalaiset joukot räjäyttivät aseman vetäytyessään rajan pinnasta. Myöhemmin sodan aikana se kärsi lisävaurioita suomalaisten lentopommituksissa ja tuhoutui lopullisesti jatkosodassa. Nykyinen asemarakennus on valmistunut Neuvostoliiton aikana 1950-luvulla.

Vanhan asemarakennuksen odotussalin seinässä oli valkoisten vuonna 1928 kiinnttämä Raudun valtauksen muistolaatta, joka hävisi jatkosodan aikana. Nykyisen aseman seinässä puolestaan on 1968 kiinnitetty Raudun taistelun muistolaatta, joka on omistettu aseman punaisille puolustajille.

## Viitteet

## Kirjallisuutta
*
*
*

## Aiheesta muualla
Raasuli

**Raasuli** () on Venäjällä Sosnovon (ent. Rautu) kunnassa sijaitseva kylä. Se kuuluu Suomen Neuvostoliitolle luovuttamiin alueisiin. Raasulin kautta kulkee Pietari–Hiitola-rata ja kylässä on myös seisake.

Raasuli sijaitsee korkealla harjanteella, josta avautuu maisema aina Laatokalle saakka. Ennen Suomen itsenäistymistä kylä sijaitsi aivan Venäjän keisarikunnan ja Suomen suuriruhtinaskunnan rajalla. Raasulista on matkaa Sosnovon keskustaan noin yhdeksän ja Pietariin noin 70 kilometriä.

## Nimen alkuperä ja uudelleennimeäminen
Kylän nimi *Raasuli* on muunnettu Novgorodin sanasta ”*rassolschik*”, joka tarkoitti kalakauppaa tai kalan jälleenmyyjää.

Kun Karjalankannaksen taajamien nimeämiskampanja käynnistyi vuosina 1947–1948, Leningradin Komsomolskin tehtaan tytäryhtiön työntekijät hyväksyivät kokouksessaan päätöslauselman Raasulin kylän uudelleennimeämisestä Orekhovoksi. Tämän jälkeen sekä Raasulin rautatieasema että sen lähistöllä sijaitseva kylä nimettiin uudelleen. Uuden nimen valintaperustetta ei tiedetä, mutta sen epäillään liittyvän kylän lähellä kasvaneisiin pähkinäpensaisiin Nimenmuutos vahvistettiin Venäjän SFNT:n asevoimien puhemiehistön asetuksella 13. tammikuuta 1949.

## Lähteet
Minecraft (televisiosarja)

**Minecraft** on tuleva *[[Minecraft (mediajatkumo)|Minecraft]]*-mediajatkumoon kuuluva 3D-animaatiotelevisiosarja. Sarjan kehittää Mojang Studios yhteistyössä Netflixin kanssa ja sen tuottaa WildBrain. Sarja julkistettiin osana *[[Minecraft]]in* 15-vuotisjuhlallisuuksia.

## Lähteet
Alabama Song

**Alabama Song** (tunnettu myös nimillä **Whisky Bar**, **Moon of Alabama** ja **Moon over Alabama**) on musiikkikappale, jonka sanoitti vuonna 1925 Bertolt Brecht ja sävelsi kaksi vuotta myöhemmin Kurt Weill. Kappale kirjoitettiin saksalaiseen operettiin *Mahagonny*, jossa kappaleen esitti Weillin vaimo Lotte Lenya. Myöhemmin kappale kuultiin myös oopperassa *[[Mahagonnyn kaupungin nousu ja tuho]]*, jossa se oli ainoa ei-saksankielinen laulu. 

The Doors julkaisi kappaleesta version vuonna 1967 ilmestyneellä esikoisalbumillaan nimellä ”Alabama Song (Whisky Bar)”. Yhtyeen kosketinsoittaja Ray Manzarek sovitti kappaleen yksinkertaisemmaksi.  Doorsin versio teki kappaletta tunnetuksi nuoremman sukupolven keskuudessa.

David Bowie esitti kappaletta vuoden 1978 kiertueellaan. Hän äänitti siitä samana vuonna studioversion, joka julkaistiin helmikuussa 1980 singlenä. Bowie oli Bertolt Brechtin musiikin ihailija, ja hänen versionsa mukailee Lotte Lenyan vuoden 1956 levytystä. Single saavutti Britannian singlelistan sijan 23.

## Lähteet