open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
The Red Tour

**The Red Tour** oli yhdysvaltalaisen laulaja Taylor Swiftin kolmas konserttikiertue. Kiertue alkoi 13. maaliskuuta 2013 Omahassa Yhdysvalloissa ja päättyi 12. kesäkuuta 2014 Singaporessa. Sillä markkinoitiin albumia *[[Red (Taylor Swiftin albumi)|Red]]* (2012).

*The Red Tour* tuotti 150,2 miljoonaa dollaria, mikä teki siitä tuottoisimman countryartistin kiertueen. Kiertueeseen kuului 86 konserttia, joista suurin osa oli Pohjois-Amerikassa. Kiertueella oli lisäksi viisi konserttia Isossa-Britanniassa, yksi Saksassa, neljä Australiassa, kolme Uudessa-Seelanniassa ja seitsemän Aasian maissa. *The Red Tour* oli 20 vuoteen ensimmäinen naisartistin stadionkiertue Australiassa. Edellinen oli ollut Madonnan *[[The Girlie Show Tour]]* (1993).

Melkein kaikki *Red* -albumin kappaleet kuuluivat vakituiseen ohjelmistoon. Hän esitti lisäksi muutamia vanhempia kappaleita kuten "Love Story" ja "Sparks Fly". Kiertueella oli lämmittelijänä muun muassa Ed Sheeran, joka esitti Swiftin kanssa heidän duettonsa "Everything Has Changed". Kappaleen "Red" musiikkivideo sisältää kiertueella kuvattua materiaalia.

## Kappalelista
#"State of Grace"
#"Holy Ground"
#"Red"
#"You Belong with Me"
#"The Lucky One"
#"Mean"
#"Stay Stay Stay" / "Ho Hey" (cover)
#"22"
# Vaihtuva kappale
#"Everything Has Changed" (Ed Sheeranin kanssa)
#"Begin Again"
#"Sparks Fly"
#"I Knew You Were Trouble"
#"All Too Well"
#"Love Story"
#"Treacherous"
;Encore
#"We Are Never Ever Getting Back Together"

* Swift esitti akustisesti vaihtelevasti eri kappaleita. 
* Kappaleita "Stay Stay Stay",  "Everything Has Changed", "Begin Again" ja "Treacherous" ei esitetty kaikissa konserteissa. Kansainvälisissä konserteissa oli lyhyempi kappalelista.
* Osassa konsertteja oli vierailevia esiintyjiä kuten Cher Lloyd, Sara Bareilles ja Fall Out Boyn Patrick Stump.

## Katso myös
* Red
* Luettelo Taylor Swiftin konserttikiertueista

## Lähteet
Polychain Capital LP

**Polychain Capital** (**Polychain**) on yhdysvaltalainen sijoitusyritys, joka sijaitsee San Franciscossa, Kaliforniassa. Yritys keskittyy sijoituksiin liittyen kryptovaluuttaan ja lohkoketjuteknologiaan.

## Tausta
Polychain Capital perustettiin vuonna 2016 Olaf Carlson-Ween toimesta. Ennen Polychainin perustamista Carlson-Wee työskenteli Coinbase-yrityksessä, missä hän oli Riskienhallinnan johtaja.

Polychainin sijoittajiin kuuluvat Andreessen Horowitz, Sequoia Capital, Union Square Ventures ja Founders Fund.

Tammikuussa 2018 yritys harkitsi listautumista Toronto Stock Exchangeen kerätäkseen 325 miljoonaa dollaria, mutta lopulta päätti olla toteuttamatta sitä.

Yritys ilmoitti omaisuudekseen 1 miljardi dollaria vuoden 2018 alussa, mutta se laski 591,5 miljoonaan dollariin vuoden lopussa pääasiassa sen omistusten arvon laskun vuoksi.

Polychain Capital on sijoittanut muun muassa yrityksiin kuten Coinbase, Kik Messenger ja Tezos.
Vähä-Polesian kansallispuisto

**Vähä-Polesian kansallispuisto** () on kansallispuisto Ukrainan Hmelnytskyin alueella.  Elokuussa 2013 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 87,627 neliökilometriä. Lähin kaupunki on kansallispuiston pohjoisrajan äärellä sijaitseva Slavuta. Kansallispuiston hallinto löytyy kuitenkin puiston eteläpuolelta Izjaslavin kaupungissa. 

Kansallispuisto on nimetty Vähä-Polesian historiallis-kultturellisen alueen mukaan. Puiston pyrkimyksenä on suojella arvokkaita luonnonarvoja ja Vähä-Polesia historiallisia kulttuurikohteita. Kansallispuistolla on tärkeä ympäristöllinen, tieteellinen, esteettinen, virkistyksellinen ja terveyttä edistävä vaikutuksensa. Kansallispuistoon sisältyy muun muassa paikallisen Svjate ozeron (, suom. Pyhäjärvi) alue ympäristöineen.


Жовтим золотом.jpg|Auringonvalo siivilöityy mäntymetsän läpi.
НПП Мале Полісся. Михельське л-во (кв.8). 16.08.2019.jpg| Kansallispuiston kyltti metsässä.
Дорогою через сосновий ліс.jpg|Tie metsän läpi.
НПП Мале Полісся. Заказник Михельський. Михельське л-во (кв.6, вид.6). 17.08.2019.jpg|Kosteampaa metsikköä.
Підсніжник звичайний (Galanthus L.), весняне пробудження.jpg|Lumikelloja (Galanthus L.). 


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* "Male Polissja" natsionalnyi pryrodnyi park  (malepolisja.in.ua)
Pistekirjoituksen neuvottelukunta

**Pistekirjoituksen neuvottelukunta** on Saavutettavuuskirjasto Celian yhteydessä toimiva taho, joka ylläpitää ja kehittää suomalaista pistekirjoitusstandardia. Neuvottelukunnan tehtävä on seurata pistekirjoituksen kansainvälistä kehitystä, osallistua pohjoismaiseen yhteistyöhön muiden maiden neuvottelukuntien kesken ja antaa suosituksia pistekirjoituksen käytöstä Suomessa.

1.1.2026 pistekirjoituksen neuvottelukunta siirtyy Kansallisarkiston alaisuuteen.

## Lähteet
Silja Kejonen

**Silja Kejonen** (s. 1978 Oulu) on suomalainen runoilija ja kuvataiteilija.

Kejonen on valmistunut dramaturgiksi Teatterikorkeakoulusta ja kuvataiteilijaksi Lahden Taideinstituutista.

Kejosen esikoisrunokokoelma *Vihkilumen talo* (2017) oli ehdokkaana Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi. 

Seuraavat kokoelmat *Lähetä minulle ympyrä* (2020) sekä *Äiti ja sylikoira* (2023) olivat Tanssiva karhu ja Botnia -palkintoehdokkaina.

## Teokset
* *Vihkilumen talo.* Otava, 2017. 
* *Lähetä minulle ympyrä*. Gummerus, 2020. 
* *Äiti ja sylikoira*. Gummerus, 2023. 

## Lähteet
Vilma Ryytty

**Vilma Ryytty** (s. 27. toukokuuta 2001) on suomalainen maastohiihtäjä.

Ryytty kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Oslossa maaliskuussa 2023. Hän sijoittui 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 32:nneksi. 30 parhaan joukkoon hän selviytyi ensimmäisen kerran Rukalla 26. marraskuuta 2023, jossa hän sijoittui 20 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 28. sijalle. Lähelle kärkikymmenikköä hän pääsi 12:nnella sijallaan Cognessa 10 kilometrin vapaan tyylin kilpailussa helmikuussa 2025. Davosin vapaan hiihtotavan 10 kilometrillä hän ylsi yhdeksänneksi joulukuussa 2025.

Ryytty sijoittui Vuokatin nuorten MM-kilpailuissa 2021 perinteisen hiihtotavan sprintissä viidenneksi. Alle 23-vuotiaiden sarjassa hän oli mukana kolmissa nuorten MM-kilpailuissa, parhaimmillaan hän sijoittui vuonna 2023 Kanadan Whistlerissä 10 kilometrillä sijalle 11. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 Ryytty hiihti 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 18:nneksi ja yhdistelmäkilpailussa sijalle 28. Milanon ja Cortinan olympialaisissa 2026 hän oli 20 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 15:s ja 10 kilometrin vapaan hiihtotyylin kilpailussa 18:s. Pronssille yltäneessä naisten viestijoukkueessa hän hiihti ensimmäisen vapaan osuuden.

Tammikuussa 2025 Imatralla hiihdon SM-kisoissa Ryytty oli 10 km:n perinteisessä hiihdossa toinen Anne Kyllösen voittaessa kisan. 20 km:n yhdistelmäkilpailussa Ryytty karkasi suksien vaihdossa muilta ja piti ykköstilan maaliin asti.

Ryytty on kihloissa hiihtäjä ja hiihtovalmentaja Roope Haapakankaan kanssa.

## Lähteet
Statuutti

**Statuutti** ( = säädetty, < statuere = vakiinnuttaa, säätää) tarkoittaa sääntöä tai sääntöjen yhdistelmää, oikeudellista järjestystä. Stattuutti liittyy erityisesti yhdistykseen tai juridiseen henkilöön.

## Katso myös
* Liettuan statuutti
* Westminsterin statuutti

## Lähteet
Grigori Tokati

**Grigori Aleksandovitš Tokati** (osseetiksi:  Токаты Ахмæты фырт Гогки / Tokaty Axmæty fyrt Gogki, ; 13. lokakuuta 1909 – 23. marraskuuta 2003) oli neuvostoliittolainen rakettitutkija ja poliitikko. Hän oli kansallisuudeltaan osseetti. Tokati kääntyi myöhemmin antikommunistiksi ja Josif Stalinin kovaksi arvostelijaksi. Hän loikkasi Englantiin vuonna 1947. Tokati oli mukana työryhmässä, joka kehitteli Neuvostoliiton avaruusraketteja. Hänen työkumppaninaan toimi myös Sergei Koroljov. G. A. Tokati kuoli Surreyssä Englannissa.

## Lähteet
* Gatland, Kenneth: *Avaruuslennot*. Suom. Sakari Ahlbäck. S. 126-127. Helsinki, Otava, 1968

### Viitteet
Stettinin rauha

**Stettinin rauhansopimus** solmittiin joulukuussa 1570, ja rauhansopimukseen päättyi Ruotsin ja Tanskan välinen Pohjoismaiden seitsenvuotinen sota. Sopimuksen mukaan valtakuntien rajat palautettiin entiselleen, mutta Ruotsin tuli Älvsborgin lunnaiksi maksaa 150&nbsp;000 taalaria.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Teknologiapuisto Noheva

**Teknologiapuisto Noheva** on Savonlinnassa sijaitseva puunjalostuksen, metsäteollisuuden, biotalouden sekä ympäristö- ja energiatekniikan teknologiapuisto. Se perustettiin vuonna 2004.

Vuoden 2012 Savonlinnan kaupungin tarkastuskertomuksessa todettiin, että "Teknologiapuisto Noheva toimii lähes 100 %:n käyttöasteella, mutta tuottaa silti
tappiota. Suunnitteluvaiheessa on ilmeisesti tehty virheitä, joiden johdosta Nohevaa on lähes mahdotonta saada tuottavaksi."

Kaupungin ja yksityisten toimijoiden pitkäaikaisen panostuksen seurauksena Nohevaa laajennettiin vuonna 2020.

Nykyisin Nohevassa toimii teollisen puu- ja hybridirakentamisen testauslaboratorio sekä kuidun hyödyntämisen tutkimuskeskittymä.
Se tekee yhteistyötä Xamkin, Aalto-yliopiston ja Jyväskylän yliopiston kanssa. Lisäksi teknologiapuiston yhteydessä toimii LUKEn kasvullisen lisäyksen yksikkö ja tutkimuskeskus. Tulevaisuuden painopisteitä ovat hiilen talteenotto ja puhdas energia sekä alusta- ja kiertotalous.

Nohevan kuitulaboratoriossa kehitetään ja pilotoidaan ratkaisuja ja teknologiaa muun muassa selluteollisuuden tarpeisiin. Kiertotalouden prosesseja sovelletaan myös selluloosasta valmistettavien fossiilittomien tuotteiden kehittämiseen ja poistotekstiilien käsittelyyn. Kuitulaboratoriossa on kuitu-, vesi- ja jätevesilaboratorio sekä pilotointilaitteistoja tehdasmittakaavaiseen testaamiseen ja tuotekehitykseen.

Teknologiapuistossa työskentelee (2023) noin 300 työntekijää. Tutkimus- ja tuotekehityshenkilöstöä alueella on noin 50 ja Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulun insinööriopiskelijoita noin 100.

## Lähteet
Anders Bjørgaard

**Anders Bjørgaard** (18. maaliskuuta 1891 Holtålen – 20. maaliskuuta 1967 Holtålen) oli norjalainen kuvittaja ja sarjakuvapiirtäjä, joka tunnetaan erityisesti Jens von Bustenskjold -hahmosta. Bjørgaard opiskeli kuvanveistoa Norjan valtion käsityö- ja taideteollisuuskoulussa Wilhelm Rasmussenin johdolla.
## Lähteet
Renbygda

**Renbygda** on taajama Holtålenin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,8 neliökilometriä ja asukasluku 569 vuonna 2022.

## Lähteet
Haltdalenin kirkko

**Haltdalenin kirkko** () on Holtålenin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1881.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Cuora aurocapitata

**Cuora aurocapitata** on harvinainen aasialainen kilpikonnalaji. Sitä tavataan vain Kiinassa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi. Tuorein arvio on vuodelta 2000.

*Cuora aurocapitata* -naaraiden kilpi voi kasvaa lähes 20 cm pitkäksi, koiraat jäävät kymmensenttisiksi. Konnan pää on kirkkaan keltainen.

Tätä lajia on tavattu Anhuin maakunnassa. Vuoden 2013 jälkeen luonnosta ei ole tavattu eläviä yksilöitä. Vankeudessa elää 600–800 yksilöä. Lajin häviämiseen on vaikuttanut sen saama julkisuus 2000-luvun alussa, jolloin kysyntä lemmikkikaupassa ja lääketieteen parissa kasvoi. Tuhoa ovat lisänneet elinympäristöjen tuhoutuminen hiekankaivuun, vesivoimaloihin liittyvien tekojärvien ja jokien säännöstelyn takia sekä kalastus myrkyn ja dynamiitin avulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Cuora aurocapitata *Reptile Database*
Trøndelagin kulttuurihistoriallinen museo

**Trøndelagin kulttuurihistoriallinen museo** (, puhekielessä **Sverresborg**) on Norjan Trondheimissa sijaitseva vuonna 1913 perustettu ulkomuseo, johon on kerätty noin 70 vanhaa rakennusta ja 35&nbsp;000 esinettä. Museo sijaitsee Sverresborgin alueella, joka on saanut nimensä kuningas Sverre Sigurdinpojan 1180-luvulla rakentamasta linnasta, jonka rauniot ovat osa museota.

## Kuvia

Sverresborg Trøndelag Folkemuseum Trondheim, Norway 2019-04-26 Informasjonstavler kart (Open air museum information boards map) "Kong Sverres Borg" (Sverre Sigurdsson's castle on cliff 1182) "Byen Borgen Bygda" ("City Castle Country.jpg|Alueen kartta.
Haltdalen stavkirke.jpg|Haltdalenin sauvakirkko
SverresborgSquare.jpg|Kaupungintori
Lo kirke 01.jpg|Lon kirkko
Trøndelag Folkemuseum 01.jpg|Ilmakuva

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Cuora bourreti

**Cuora bourreti** on harvinainen aasialainen kilpikonnalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi.

*Cuora bourreti* -konnien kilpi voi kasvaa 15–20 cm pitkäksi. Koirailla on isommat jalat ja paksumpi häntä kuin naarailla.

Tätä lajia on tavattu Vietnamin keskiosissa ja naapurimaassa Laosissa Savannakhetin provinssissa. Sitä myytiin aikaisemmin lemmikiksi, mutta CITES-listaus on lopettanut lemmikkikaupan. Salametsästys ravinnoksi ja kiinalaisen lääketieteen käyttöön on edelleen uhka. Luonnossa elävän kannan kooksi arvioidaan 10&nbsp;000–20&nbsp;000 yksilöä, vankeudessa elää noin tuhat.

## Lähteet
Guatemalan maanjäristys 1976

**Guatemalan vuoden 1976 maanjäristys** oli 4. helmikuuta 1976 noin kello kolmelta aamuyöllä paikallista aikaa sattunut maanjäristys, jonka keskus sijaitsi noin 160 kilometriä koilliseen Guatemalan pääkaupungista Ciudad de Guatemalasta. Guatemalan vuoden 1976 maanjäristys oli momenttimagnitudilla mitatulta voimakkuudeltaan 7,5. Sen aiheuttama tuho ulottui Meksikon kaakkoisosien, Hondurasin ja El Salvadorin alueille.

Guatemalan vuoden 1976 maanjäristys johtui Motaguan siirroksen vasemmanpuoleisesta repeämästä. Maanjäristys tunnettiin vähintään 100&nbsp;000 neliökilometrin alueella. Sen uhreina kuoli yli 22&nbsp;700 ja haavoittui yli 76&nbsp;000 ihmistä. Alustava arvio Guatemalan vuoden 1976 maanjäristyksen taloudellisista vahingoista oli 1&nbsp;100&nbsp;000&nbsp;000 Yhdysvaltain dollaria. Jopa noin neljäsosa Guatemalan silloisesta väestöstä eli arviolta 1,5 miljoonaa ihmistä jäi kodittomiksi maanjäristyksen seurauksena. Noin 40 % Guatemalan silloisista sairaaloista tuhoutui. Vakavin tuho koettiin noin 160 kilometrin säteellä Ciudad de Guatemalasta pohjoiseen ja länteen; alueelle oli keskittynyt huomattava osa maan asutuksesta.

Guatemalan vuoden 1976 maanjäristys tunnettiin noin 45 sekunnin ajan. Jälkijäristyksiä oli 1&nbsp;000–1&nbsp;500, joista monet voitiin tuntea. Jotkin näistä jälkijäristyksistä olivat niinkin voimakkaita kuin 6,0 Richterin asteikolla. Guatemalan vuoden 1976 maanjäristys oli 90 kertaa voimakkaampi kuin Managuan suurilta osin tuhonnut Nicaraguan maanjäristys 1972. Yhdysvallat suoritti Guatemalan vuoden 1976 maanjäristyksen jälkeen hätäoperaation maassa silloisen presidentti Kjell Eugenio Laugerud Garcían vetoomuksesta hätäavun saamiseksi.

## Lähteet
Oskar Albinus Palletvuori

**Oskar Albinus Palletvuori** (1. maaliskuuta 1866 Taivassalo – 27. marraskuuta 1933 Teuva) oli suomalainen kirkkoherra.

Palletvuoren vanhemmat olivat tilallinen Frans Oskar Paltvuori-Isotalo ja Agatha Serafia Ekström. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lyseosta 1889 ja suoritti Helsingin yliopistossa teologisen erotutkinnon 1894 ja pastoraalitutkinnon 1897. Palletvuori vihittiin papiksi 1894.

Palletvuori oli Siikaisten kirkkoherran apulaisena 1894–1897 ja sittern Turun läänin Karjalassa kappalaisen apulaisena 1897, vt. kappalaisena 1897–1899 ja kappalaisena 1899–1901. Palletvuori toimi myös kansakoulun opettajana Karjalassa 1898-1901. Hän oli sitten Vehmaan kappalainen 1901–1908 ja toimi oman virkansa ohessa vt. kirkkoherrana 1901 sekä hoiti osaksi Mynämäen kirkkoherran virkaa valtiopäivien aikana 1907. Palletvuori oli Tyrvään kappalaisena 1908–1911, Lappi Tl:n kirkkoherrana 1911–1923 ja hoiti osaksi Hinnerjoen kirkkoherran virkaa vuodesta 1913. Viimeksi hän oli Teuvan kirkkoherrana vuodesta 1923 alkaen. Palletvuori sai rovastin arvon 1919.

Palletvuori oli Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran, Suomen Kirkkohistoriallisen Seuran ja Suomalaisen Teologisen Kirjallisuusseuran jäsenenä.

Oskar Albinus Palletvuori oli naimisissa vuodesta 1894 Rosa Ulrika Johanna Granqvistin (s.1868) kanssa. Heidän poikansa oli eversti Paavo Palletvuori.

## Julkaisuja
* *Herätyssanoja nuorisolle*. Rauma 1913
* *Paimenten ääniä seurakunnalle ja muistelmia: Lapin seurakunnan entisten ja nykyisten sananpalvelijain todistuksia*; koonnut O. A. Palletvuori. Tekijä, Teuva 1922
* *Teuvan kirkon juhlajulkaisu 19 8/12 29*; toim. O. A. Palletvuori. Teuvan kirkko, Helsinki 1929

## Kirjallisuutta
* *Jumalan ja isänmaan puolesta: pappismies O. A. Palletvuoren elämä*. Esa Palletvuori, Uusikaupunki 2015 

## Lähteet
Inkerikot, setot ja vatjalaiset – Kansankulttuuri, kieli ja uskomusperinteet

**Inkerikot, setot ja vatjalaiset – Kansankulttuuri, kieli ja uskomusperinteet** on vuonna 2021 julkaistu inkerikkoja, setoja ja vatjalaisia käsittelevä tietokirja, jonka ovat toimittaneet Kati Kallio, Riho Grünthal ja Lassi Saressalo ja jonka on julkaissut Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.

## Sisältö
Teos on ensimmäinen suomenkielinen yleisteos inkerikoista, setoista ja vatjalaisista. Se esittelee näiden ortodoksista uskontoa harjoittavien itämerensuomalaisten kansanryhmien historiallista kulttuuria, uskomusperinteitä ja kieliä. Kirja esittelee sekä uusia tutkimustuloksia että uutta kokoaa yhteen aiempaa moniaalle hajautuvaa tutkimusta.

Kirjassa esitellään aiemmin vähälle huomiolle jäänyttä kansanomaista ortodoksisuutta ja aineellista kulttuuria. Kirjoittajat käsittelevät myös suullisen perinteen lajeja sekä inkeroisen, vatjan ja seton kielimuotojen tunnusomaisia piirteitä ja tutkimushistoriaa.

Kirja jakaantuu viiteen eri kokonaisuuteen, joissa kussakin on kolmesta viiteen artikkelia: Inkerinmaa, Inkerikot, Vatjalaiset, Setot ja Ortodoksinen kansanusko.

Grünthal kirjoittaa inkeroisen kielestä, Heinike Heinsoo vatjan kielestä ja Karl Pajusalu seton kielestä. Lauluperinne, runolaulu, itkut, kertomusperinne ja perinteiset soittimet esitellään kaikkien kolmen kansan osalta. Niistä kirjoittavat Anneli Asplund, Kati Kallio, Aili Nenola, Ingrid Rüütel, Kristi Salve ja Senni Timonen.

Taisto Raudalainen kirjoittaa teoksessa Inkerinmaan historiasta ja Marjukka Patrakka Soikkolan inkerikkojen 1900-luvun historiasta. Kirjassa käsitellään myös vatjalaisten ja inkerikkojen kansanomaista uskontoa. Ernst Ernitsin kirjoittaa teoksessa vatjalaisten aineellisesta kulttuurista. Teoksen laajimpia artikkeleita on Mare Pihon kirjoitus setojen aineellisesta kulttuurista.

Teoksen kustantaneen Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran mukaan kirja soveltuu kaikille kaikenlaisista etnisistä vähemmistöistä tai Itämeren seudun historiasta kiinnostuneille lukijoille.

## Arvioita
Tuglas-seuran arviossa Tapio Mäkeläinen toteaa, että *Inkerikot, setot ja vatjalaiset – Kansankulttuuri, kieli ja uskomusperinteet* on pitkän kirjoitus- ja toimitustyön tulos ja luonnehtii teosta komeaksi kokonaisuudeksi.

## Lähteet
Šatskin kansallispuisto

**Šatskin kansallispuisto** () on kansallispuisto Ukrainan Volynian alueella. Tammikuussa 1983 perustetun kansallispuiston pinta-ala on nykyään 489,77 neliökilometriä. Kansallispuisto sijaitsee Ukrainan luoteiskulmalla, lähellä Puolan ja Valko-Venäjän rajaa.

Kansallispuiston alueella sijaitsee yhteensä 23 järveä. Keskeinen piirre kansallispuistoa ovat Šatskin järvet; järvistä suurin on Svitjaz (Озеро Світязь). Kaikkiaan seudulla on yli 30 karstijärveä. Šatskin järvet on Polesian suurimpia ja parhaiten säilyneitä kosteikkoalueita ja suojeltu Ramsarin sopimuksella. Alueella pesii noin 75 vesilintulajia ja järviseutu on monien muuttolintujen muuttomatkan levähdyskohde. Seutu on ollut myös hyvin suosittu lomakohde.


Shatsky National Natural Park.jpg|Kansallispuiston logo.
Озеро Пулемець 3.JPG|
Шацькі озера, мешканці.jpg|
Beaver trail ShatskyiNNP Ukraine.jpg|


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Chagresjoki

**Chagresjoki** () on Panaman kanavan järjestelmään kuuluva joki Panamassa. Se saa alkunsa Cordillera de San Blasissa ja virtaa etelään sekä lounaaseen. Joesta on muodostettu patoamalla Gatúninjärvi ja Alajuelajärvi.

Chagresjoki laskee Bahía Limónin länsipuolella Karibianmereen. Joki tuottaa suuren osan Panaman kanavan toimintaan tarvittavasta vedestä ja on lähde suurimmalle osalle Panaman kaupungin vedestä. Chagresjoen resurssit ovat kuitenkin heikentyneet ja vedenlaatu vaarantunut. Metsäkato joen valuma-alueen ympäristössä on tuottanut näitä ongelmia.

## Lähteet
Dafnín, Ósios Loukáksen ja Chíoksen Néa Monín luostarit

**Dafnín, Ósios Loukáksen ja Chíoksen Néa Monín luostarit** () on Unescon maailmanperintökohde, joka käsittää kolme bysanttilaisaikaista luostaria Kreikassa. Ne ovat Dafnín luostari Attikassa, Ósios Loukáksen luostari Boiotiassa ja Néa Monín luostari Chíoksen saarella.

Luostarit sijaitsevat kaukana toisistaan, mutta niitä yhdistää bysanttilainen arkkitehtuuri ja niin kutsuttua bysanttilaisen taiteen toista kultakautta edustavat koristelut. Luostareiden kirkot ovat risti-suorakulmiossa-mallisia, ja niissä on suuri kupoli, jota tukevat suuret tukipilarit. Kirkot koristeltiin 1000–1100-luvuilla kultataustaisilla mosaiikeilla sekä marmorisilla veistoskoristeluilla.

Luostarit liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1990.

## Kohteet

* Dafnín luostari, Dafní, Chaïdári, Attika
* Ósios Loukáksen luostari (”Pyhittäjä Lukaksen luostari”), Steíri, Dístomo-Aráchova-Antíkyra, Boiotia, Keski-Kreikka
* Néa Monín luostari (”Uusi luostari”), Omiroúpoli, Chíos, Pohjois-Egean saaret

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Oskar Alander

**Oskar Kustavi Johannes Alander** (31. toukokuuta 1886 Ruovesi – 22. maaliskuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen kirkkoherra, opettaja, kirjailija ja teologian tohtori.

Oskar Alanderin vanhemmat olivat kirjuri Alexander Frithiof Gustaf Alander ja Selma Särkikoski, ent. Särkelä. Hän pääsi ylioppilaaksi Uudenkaupungin yhteislyseosta 1907. Alander valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1910 ja teologian kandidaatiksi 1914. Teologian lisensiaatiksi Alander tuli 1927 ja teologian tohtoriksi 1930. Hänet vihittiin papiksi 1915.

Alander oli uskonnon lehtorina Mikkelin lyseossa 1916–1918 ja Kuopion lyseossa 1918–1921. Tämän hän oli Vähänkyrön kappalaisena 1921–1923 ja Vähänkyrön kirkkoherrana 1923–1926. Alander oli taas uskonnon vanhempana lehtorina Tampereen lyseossa 1926–1932 ja viimeksi hän toimi Porin kaupunkiseurakunnan kirkkoherrana vuodesta 1932 alkaen.

Oskar Alander oli naimisissa vuodesta 1913 farmaseutti Ellen Helena Törnwallin kanssa. Heidän poikansa oli Mikkelin hiippakunnan piispa Osmo Alaja, vuoteen 1935 Alander.

## Julkaisuja
* *Herra puhuttelee meitä: lähtösaarna Vähänkyrön kirkossa 22 p:nä elokuuta 1926*. Tekijä, Vaasa 1926
* *Myöhäisemmän herännäisyyden ja [[F. G. Hedberg]]in pelastusoppi: erittelevä ja arvosteleva tutkimus pelastusjärjestyksen puitteissa*, Helsingin yliopiston väitöskirja. Gummerus 1927
* *Ristinsanomaa: kokoelma hengellisiä puheita*. Gummerus 1927
* *Totuuden etsijöille: uskonnollisia puheita ja tutkisteluja*. Gummerus 1929
* *Messukylän kirkon 50-vuotisjuhlassa 19 1/12 29 pidetyt puheet*; kirj. Jaakko Gummerus, K. M. Olander, O. Alander, Osmo Varpelaide. Tampere 1929
* *Jumalan vihakäsite: historiallis-raamatullis-uskonopillinen tutkielma*. Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1931
* *Kodin sunnuntaihartaus: lyhyitä, ensivuosikerran teksteihin liittyviä saarnoja*. Gummerus 1931
* *Kotimme Herran pyhäköiksi: toisen vuosikerran teksteihin liittyviä saarnoja*. Gummerus 1933

## Lähteet
Sámoksen Pythagóreio ja Heraion

**Sámoksen Pythagóreio ja Heraion** () on Unescon maailmanperintökohde, joka käsittää Pythagóreion kylän arkeologiset kohteet, jotka ovat antiikin ajan Samoksen kaupungin jäänteitä, sekä samoin antiikin aikaisen Heraionin pyhäkköalueen arkeologisen kohteen. Kummatkin sijaitsevat Sámoksen saarella Kreikassa.

Antiikin Samos oli kaupunkivaltio, joka kukoisti erityisesti 500-luvulla eaa. tyranni Polykrateen aikana. Sen kaupunkikeskus sijaitsi nykyisen Pythagóreion kylän paikalla. Heraion oli Hera-jumalattarelle omistettu pyhäkköalue, joka sijaitsi noin kuusi kilometriä kaupungista länteen. Sen temppeli oli yksi kreikkalaisen maailman suurimmista. Kohteen löydökset ajoittuvat neoliittiselta kaudelta 4000/3000-luvulta eaa. roomalaiselle kaudelle saakka.

Kohteet liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1992. Unesco käyttää antiikin Samoksen kaupungin löydöksistä nykyisen kylän nimeä sen katharévousa-muodossa ”Pythagóreion”. Se ei kuitenkaan ole minkään antiikin aikaisen paikan nimi, sillä kylä on nimetty antiikin Samoksesta kotoisin olleen Pythagoraan mukaan vasta vuonna 1955.

## Kohteet

* Antiikin Samoksen kaupungin ja sen sataman jäänteet, mukaan lukien:
** Eupalinoksen tunneli
** Samoksen teatteri
* Heraion

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Cuora picturata

**Cuora picturata** on harvinainen aasialainen kilpikonnalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi.

*Cuora picturata* -konnien kilpi voi kasvaa 15–20 cm pitkäksi. Kilven yleisväri vaihtelee oranssinruskeasta tummanruskeaan. Kilven alareunassa kummallakin kyljellä kulkee kermanvaalea raita. Pään pohjaväri on kermanvaalea, ja siinä on tiheässä ohuita harmaita juovia.

Tätä lajia on tavattu vain Vietnamin eteläosissa. Villinä arvioidaan elävän alle 25&nbsp;000 yksilöä, luultavimmin kolmesta kymmeneen tuhatta. Suurin uhka lajille on kerääminen luonnosta myytäväksi lemmikeiksi, ravinnoksi tai lääketieteen käyttöön. Sen kasvattaminen vankeudessa on haastavaa, sillä konna stressaantuu helposti ja munii kerralla vain 1–3 munaa. 

## Lähteet
Sorvanjärvi

**Sorvanjärvi** voi tarkoittaa seuraavia:

* Sorvanjärvi, järvi Luhangassa
* Sorvanjärvi, järvi Virroilla

## Katso myös
* Sorvanlammi, lampi Virroilla
Cuora trifasciata

**Cuora trifasciata** on harvinainen aasialainen kilpikonnalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi.

*Cuora trifasciata* -konnien kilpi voi kasvaa 15–26 cm pitkäksi. Kilven yleisväri on kastanjanruskea, ja sen katolla kulkee kolme tummaa raitaa niskasta kohti häntää. Pään pohjaväri on keltainen, ja siinä on leveitä mustia raitoja ja ruskea läikkä silmän takana.

Tätä lajia on tavataan enää vain Kiinan Hainanin maakunnassa ja Hongkongissa, ja voi olla, että Hongkongin populaatio on saanut alkunsa sinne myydyistä yksilöistä.

Suurin uhka lajille on kerääminen luonnosta myytäväksi lemmikeiksi, ravinnoksi tai lääketieteen käyttöön. 1980-luvulla huhuttiin siitä tehtävän hyytelön parantavan syöpää. Kiinassa tätä kultakolikoksi kutsuttua lajia pidetään terveellisimpänä ja parhaan makuisena kilpikonnalajina. Tuhansia tämän lajin konnia kasvatetaan Kiinassa, mutta myös luonnosta pyydetyille yksilöille on edelleen kysyntää. 

## Lähteet
Sosialistinen kansanpuolue (Norja)

**Sosialistinen kansanpuolue** () oli norjalainen vasemmistolainen puolue, joka oli toiminnassa vuosina 1961–1976. Se perustettiin vastalauseena työväenpuolueen ulkopolitiikalle, erityisesti vastustamaan ydinaseiden sijoittamista Norjaan ja ajamaan Norjan eroa Natosta. Monet uuden puolueen keskeisistä poliitikoista olivat olleet aktiivisia radikaalissa *[[Orientering]]*-lehdessä. Sosialistinen kansanpuolue sai ensimmäisissä vaaleissaan vuonna 1961 suurkäräjille kaksi kansanedustajaa, jotka ajautuivat vaa'ankieliasemaan työväenpuolueen ja porvarillisen opposition väliin. Syksyllä 1963 he kaatoivat Gerhardsenin III hallituksen Kings Bayn kaivosonnettomuuden takia. Vuoden 1969 vaaleissa sosialistinen kansanpuolue putosi suurkäräjiltä, minkä jälkeen se aloitti yhteistyön muiden pienten vasemmistopuolueiden kanssa. Vuoden 1973 vaaleissa ne muodostivat sosialistisen vaaliliiton, jonka avulla puolue onnistui saamaan peräti yhdeksän kansanedustajaa. Sosialistisesta vaaliliitosta muodostettiin pari vuotta myöhemmin uusi sosialistinen vasemmistopuolue.
## Kannatus suurkäräjävaaleissa

Lähde:
## Puheenjohtajat
* 1961–1969: Knut Løfsnes
* 1969–1971: Torolv Solheim
* 1971–1973: Finn Gustavsen
* 1973–1976: Stein Ørnhøi
## Lähteet
Mustan ja Valkoisen Teatteri

**Mustan ja Valkoisen Teatteri** on vuonna 2003 perustettu imatralainen teatteriyhdistys, joka on tuottanut itse tai yhteistyössä muiden teattereiden kanssa yli 20 näytelmää ja yhden elokuvan. 

Mustan ja Valkoisen Teatteri on järjestänyt vuodesta 2004 Mustan ja Valkoisen Teatterifestivaalia (Black & White Theatre Festival). Festivaali järjestetään Imatralla vuosittain kesäisin. Vuodesta 2021 festivaali on toteutettu heinäkuun viimeisellä viikolla. Festivaalilla on vieraillut teatteriryhmiä ainakin 55 maasta. 

Mustan ja Valkoisen teatteri on järjestänyt myös koulutuksia, seminaareja, kymmeniä työpajoja ja myös näyttelytoimintaa. 

Mustan ja Valkoisen Teatteri-yhdistys järjesti elokuussa 2025 ensimmäisen Saimaa Film Festival tapahtuman. 

Teatterin ja festivaalin taiteellinen johtaja on Kamran Shahmardan. 

Teatterille on myönnetty myös useita palkintoja: Palkinto Myönteisen Imatra-kuvan edistäjänä ja Myö-hengen ylläpitäjänä 2014. Imatran kaupungin taidepalkinto 2014. Palkinto ohjauksesta, näytelmä ”Muistelmia kuolleesta talosta” 2017, Saimaa ilmiön Ilmiömäinen-tunnustus 2019.

Kaakkois-Suomen Taidetoimikunta myönsi 18.11.2024 Mustan ja Valkoisen Teatterille palkinnon pitkäaikaisesta työstä teatteritaiteen hyväksi. 

Mustan ja Valkoisen Teatteri-yhdistykselle myönnettiin 31.1.2025 järjestetyssä Etelä-Karjalan kulttuuri- ja urheilugaalassa Etelä-Karjalan Kulttuuripalkinto: Kulttuurimyönteinen yhteisö: Mustan ja valkoisen teatteriyhdistys.https://www.epressi.com/tiedotteet/kotimaa/kulttuuri-ja-urheilu-juhlivat-etela-karjalassa-ensimmaista-kertaa-yhteisessa-gaalassa.html 

## Jäsenyydet
* Kansainvälinen nukketeatterijärjestö UNIMAn jäsen vuodesta 2005, 
* Imatran kaupunginkeskustat Imitsin jäsen vuodesta 2006
* Työväen Näyttämöiden Liitto vuodesta 2010
* EFFE Label (kansainvälinen festivaaliverkosto ja laatumerkki 2024-2025)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mustan ja Valkoisen Teatterin verkkosivut
* https://www.facebook.com/groups/139543148317
* https://www.facebook.com/blackandwhitefestival
* https://www.instagram.com/bw_theatre_festival/
* https://saimaafilmfestival.com/
Nicaraguan maanjäristys 1972

**Nicaraguan maanjäristys 1972** on 23. joulukuuta 1972 kello 0.29 paikallista aikaa Nicaraguassa sattunut, arviolta 70-prosenttisesti pääkaupunki Managuan raunioittanut maanjäristys. Maanjäristyksen momenttimagnitudi oli 6,3 ja syvyys noin 10 kilometriä. Maanjäristyksen keskus sijoittui Managuajärveen, jonka rannalla Managuan kaupunki sijaitsee. 

Alkuperäisissä raporteissa Nicaraguan vuoden 1972 maanjäristyksessä kuolleiden määräksi ilmoitettiin noin 18&nbsp;000, mutta määrän varmistaminen osoittautui mahdottomaksi. Myöhemmin kuolonuhrien määräksi ilmoitettiin yli 10&nbsp;000. Myös matalampia arvioita on kuitenkin esitetty. Arviolta noin 20&nbsp;000 ihmistä haavoittui ja yli 300&nbsp;000 ihmistä joutui kodittomaksi. Maanjäristyksen vakavin vaihe kesti noin kuusi sekuntia. Maanjäristystä oli ennakoinut vähäinen edeltävä tärähtely, ja jälkijäristyksiä esiintyi monia. Kello 1.18 sattui magnitudin 5,0 jälkijäristys, pari minuuttia myöhemmin hieman voimakkaampi, magnitudin 5,2 jälkijäristys. Vakavin tuho maanjäristyksestä aiheutui 27 neliökilometrin alueen sisällä. 13 neliökilometrin vyöhykkeen sisällä useimmat rakennukset tuhoutuivat. Managuan keskustan alue tuhoutui lähes täydellisesti.

Voimakkaat tulipalot seurasivat Nicaraguan vuoden 1972 maanjäristystä ja aiheuttivat lisää mittavia vahinkoja. Tulipalojen riehunta loppui vasta 6. tammikuuta 1973. Ennen tätä pulaa oli tullut perustarpeista, kuten ruoasta, vedestä ja lääkkeistä. Läheiset maat kuten Honduras, El Salvador ja Guatemala suunnittelivat kansainvälisen hätäapuoperaation. Humanitaarisiin toimenpiteisiin yhtyivät muiden muassa Meksiko, Costa Rica, Kuuba, Kiina, Neuvostoliitto, Yhdysvallat, Espanja, Japani ja Venezuela. 31. joulukuuta 1972 puertoricolainen baseballpelaaja Roberto Clemente kuoli lento-onnettomuudessa humanitaarista avustusta Nicaraguaan kuljettamassa olleella matkalla.

Aiemmin suuri maanjäristys (Nicaraguan maanjäristys 1931) oli aiheuttanut tuhoa Managuassa 31. maaliskuuta 1931.

## Lähteet
Vanilla-ohjelmisto

**Vanilla-ohjelmisto** on tietotekniikassa käytetty termi, jolla viitataan ohjelmiston muokkaamattomaan versioon. Termistä on tullut laajasti hyväksytty oa toimialan sanastoa, ja se juontaa juurensa jäätelön ”perusmakuun” eli vaniljaan (engl. vanilla).

## Esimerkkejä termin käytöstä
* UNIXiin pohjautuvissa käyttöjärjestelmien ytimissä ”vanilla kernel” viittaa muokkaamattomaan järjestelmäytimeen. Esimerkiksi muokkaamaton Linux-ydin saa usein suuria muutoksia jakelukohtaisesti (”flavored kernel”).
* Minecraft -videopelin modaamatonta versiota kutsutaan ”vanilla Minecraftiksi”.
* JavaScript -ohjelmaa ilman kolmannen osapuolen kirjastoja saatetaan kutsua ”vanilla JavaScriptiksi”.

Android-puhelinten kanssa on sen sijaan puhuttu ”puhtaasta Androidista”. 2010-luvulla oli yleistä että puhelinten valmistajat korvasivat koko Androidin käyttöliittymän omalla ohjelmistollaan.

## Lähteet
Raija Nieminen

**Raija Sinikka Nieminen** (14. helmikuuta 1937 Jämsänkoski - 28. kesäkuuta 2004 Pertunmaa) oli suomalainen kirjastonhoitaja ja kulttuurijohtaja, joka työskenteli muun muassa Kuurojen liiton kulttuurikeskuksen johtajana.

Nieminen kirjoitti ylioppilaaksi Jämsän yhteiskoulusta 1956, jonka jälkeen hän valmistui Helsingin yliopistosta kirjastonhoitajaksi 1960 ja humanististen tieteiden kandidaatiksi 1968. Kirjastonhoitajana muun muassa Kotkassa työskennellyt Nieminen kuuroutui kolmekymppisenä. Vuosina 1975-1979 Niemisen puoliso Jukka T. Nieminen oli YK:n asiantuntijatehtävissä St. Lucian saarella, jolloin hän teki vapaaehtoistyötä paikallisessa kuurojen koulussa. Vuonna 1985 Nieminen julkaisi kokemuksistaan kirjan *Äänetön saari*, joka käännettiin myös englanniksi. Suomeen palattuaan hän työskenteli vuodesta Kuurojen liitossa, aluksi yleisihteerinä ja kulttuurisihteerinä, ja vuodesta 1988 lähtien kulttuurikeskuksen johtajana. Nieminen toimi myös Kuurojen maailmanliiton kulttuuri- ja taidekomission puheenjohtajana 1988-1991. Hän jäi työkyvyttömyyseläkkeelle sydänleikkauksen jälkeen vuonna 1993 ja kuoli sairaskohtaukseen lomamatkallaan kesäkuussa 2004.

Kaija Niemisen isoisä oli kansanedustaja Valfrid Eskola.

## Teokset
*
*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Augustuksen kisat

**Augustuksen kisat** on Jukka M. Heikkilän vuonna 2006 ilmestynyt viides historiallinen romaani.

Augustuksen kisat kertoo gladiaattoreista ja Augustuksen ajan Roomasta. Teos kuvaa naumakhiakisoja eli vesialtaassa järjestettyä taistelunäytöstä. Kirjan päähenkilö on fiktiivinen hahmo Marcus, mutta sivuhenkilöitä ovat muun muassa Augustus, Livia ja Julia. Teos avaa järjestäjän näkökulman areenanäytösten maailmaan. Tapahtumat sijoittuvat vuoteen 2 jKr.

## Lähteet
Pantera Capital

**Pantera Capital** on yhdysvaltalainen sijoitusrahastoyhtiö, joka on erikoistunut kryptovaluuttoihin. Yhtiön pääkonttori sijaitsee San Franciscossa.

Pantera Capitalin perusti vuonna 2003 Dan Morehead, joka toimii nykyisin (2024) yhtiön toimitusjohtajana ja sijoitusjohtajana. Aiemmin yhtiön sijoitusjohtajana toimi Joey Krug, mutta hän siirtyi vuonna 2023 Peter Thielin johtamaan Founders Fund -sijoitusrahastoyhtiöön. Yhtiöllä oli vuonna 2023 hallinnoitavaan yli kolmen miljardin dollarin arvosta varallisuutta.

Pantera Capital lanseerasi vuonna 2013 bitcoiniin erikoistuneen sijoitusrahaston, joka oli yhtiön oman ilmoituksen mukaan Yhdysvaltain ensimmäinen bitcoin-rahasto.

## Lähteet
Norad

**Norad** (, ) on Norjan ulkoministeriö alainen kehitysyhteistyötä hallinnoiva virasto. Sillä oli 270 työntekijää vuonna 2021. Virastoa on vuodesta 2020 johtanut Bård Vegar Solhjell.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viraston verkkosivut ,
Karthago (kirja)

**Karthago** on Jukka M. Heikkilän vuonna 2011 ilmestynyt seitsemäs historiallinen romaani.

Karthago kertoo Karthagon taistelusta Roomaa vastaan. Kirjan päähenkilönä on historiallinen hahmo, palkkasoturi Ksanthippos. Sivuhenkilöitä ovat muun muassa Hamilkar Barka ja Marcus Atilius Regulus. Autenttisen tuntuinen minäkerronta avaa spartalaisen soturin näkökulman maasodankäyntiin ja erityisesti elefantteihin sotakoneina.
Tapahtumat sijoittuvat vuosiin 256–255 eaa.

*[[Helsingin Sanomat]]* julkaisi kirjasta arvostelun.

## Lähteet
Kurkimäen Kisa

**Kurkimäen Kisa** (**KuKi**) on kuopiolainen urheiluseura, joka on perustettu Kuopion Kurkimäessä vuonna 1948. KuKi on jalkapalloseura, mutta seuran toimintaan kuuluu muitakin urheilulajeja kuten yleisurheilua.

Kurkimäen Kisa pelaa Itä-Suomen Nelosta kaudella 2024.
Germania (romaani)

**Germania** on Jukka M. Heikkilän vuonna 2008 ilmestynyt kuudes historiallinen romaani.

Germania historialliseen kehykseen sijoittuva seikkailukertomus roomalaisesta retkikunnasta Germaniassa. Päähenkilö on fiktiivinen arkkitehti Numericus. Sivuhenkilöitä ovat muun muassa Germanicus ja keisari Tiberius. Kirjan seikkailullinen juoni on saanut vaikutteita Condradin Pimeyden sydämestä.
Tapahtumat sijoittuvat vuoteen 20 jKr.

## Lähteet
Bahaman yliopisto

**Bahaman yliopisto** () on Bahamalla toimiva yliopisto. Se perustettiin Bahaman korkeakouluna () 1970-luvulla seuraavien instituutioiden yhdistymisen myötä: The Bahamas Teachers' College, San Salvador Teachers' College, C.R. Walker Technical College ja Government High Schoolin sixth form -ohjelma. Oppilaitokselle myönnettiin virallinen asema yliopistona vuonna 2016.

Lynden Pindling avasi Bahaman korkeakoulun muodollisesti helmikuussa 1977. Pindling ennakoi korkeakoulun kehittyvän yliopistoksi jo kymmenessä vuodessa. Kesäkuussa 1995 Bahaman korkeakoululle myönnettiin lainsäädännöllä täysi itsehallinto oman toimintansa osalta. Elokuussa 2000 korkeakouluun yhdistettiin The Bahamas Hotel Training College. Uusia tutkintomahdollisuuksia avattiin myös Länsi-Intian yliopiston ja Jamaikan teknologian yliopiston kanssa tehdyn yhteistyön avulla. Ensimmäinen maisteriohjelma Bahaman korkeakouluun avattiin vuonna 2001 kasvatustieteissä yhteistyössä Kentin osavaltionyliopiston kanssa. Lisää maisteriohjelmia avattiin ensin yhteistyössä muiden yliopistojen kanssa, sitten vuonna 2010 ensimmäisen kerran itsenäisesti liikehallinnon maisterin tutkinnon muodossa.

Bahaman korkeakoulun instituution muuhun laajentumiseen kuului 28 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla rahoitetun Harry C. Moore Library and Information Centren avaaminen 8. huhtikuuta 2011. Bahaman parlamentin säädöksellä Bahaman korkeakoulu sai täyden yliopiston aseman 10. marraskuuta 2016. Bahaman koulutus-, tiede- ja teknologiaministeri Jerome K. Fitzgerald tiedotti oppilaitoksen aseman tuloillaan olleesta muutoksesta 25. elokuuta 2016. EduRankin kansainvälisessä yliopistojen vertailussa Bahaman yliopisto sai vuonna 2023 sijan 6&nbsp;091 kaikkiaan 14&nbsp;131 yliopiston joukosta.

Bahaman yliopiston pääkampus on Nassaun Oakes Field -kampus. Sillä on kaksi muutakin kampusta ja lisäksi useita alueellisia keskuksia.

## Lähteet
Germaani ja leijona

**Germaani ja leijona** on Jukka M. Heikkilän vuonna 2017 ilmestynyt kahdeksas historiallinen romaani.

Germaani ja leijona kertoo venatio-kisoista eli eläintaisteluista amfiteatterissa. Kirjan päähenkilöt (germaani Ramnulf ja leijona Leo) ovat fiktiivisiä, mutta tärkeitä taustahahmoja ovat muun muassa keisari Trajanus ja vallanperijä Hadrianus. Teos avaa rinnakkain leijonan ja miehen näkökulman areenataistelujen armottomaan maailmaan.
Tapahtumat sijoittuvat vuosiin 106-107 jKr.

## Lähteet
Juppiterin saari

**Juppiterin saari** on Jukka M. Heikkilän vuonna 2019 ilmestynyt yhdeksäs historiallinen romaani.

Juppiterin saari on spefi-seikkailukertomus, joka kertoo Mons Jovis saaren (nyk. Isola di Montekristo) outoja tapahtumia tutkimaan lähetetystä retkikunnasta. Kirjan henkilöt ovat fiktiivisiä: Paulus, Titus Flavius ja Ursus. Tapahtumat sijoittuvat vuoteen 170 jKr.

## Lähteet
Sisilian prinsessa

**Sisilian prinsessa** on Jukka M. Heikkilän vuonna 2021 ilmestynyt kymmenes historiallinen romaani.

Sisilian prinsessa kertoo hellenistisen ajan kuningattaresta, jota palvottiin elinaikanaan jumalana. Kirjan päähenkilönä on historiallinen hahmo Lanassa, Agathokleen tytär. Sivuhenkilöitä ovat muun muassa Agathokles, Pyrrhos, Demetrios Piirittäjä ja Antigonos Gonatas.
Tapahtumat sijoittuvat vuosiin 310-240 eKr.

## Lähteet
Puumiekka

**Puumiekka** on Jukka M. Heikkilän vuonna 2022 ilmestynyt 11:s historiallinen romaani.

*Puumiekka* kertoo gladiatrix-esityksistä eli naisista areenalla. Päähenkilöt ovat fiktiivisiä. Sivuhenkilönä on keisari Domitianus. Teos kuvaa Domitianuksen terrorin aikaa ja antaa synkän kuvan yksinvaltiudesta. Tapahtumat sijoittuvat vuosiin 91–92.

## Lähteet
Francisco de Paula Santanderin yliopisto

**Francisco de Paula Santanderin yliopisto** () on vuonna 1962 Cúcutassa, Norte de Santanderin maakunnassa Kolumbiassa toimintansa aloittanut yliopisto.

Francisco de Paula Santanderin yliopisto sijoittui vuonna 2023 EduRankin maailmanlaajuisessa korkeakoulujen vertailussa sijalle 8&nbsp;148 kaikkiaan 14&nbsp;131 korkeakoulun joukosta. Samassa vertailussa Francisco de Paula Santander pääsi Kolumbian 190:stä vertaillusta korkeakoulusta 70. sijalle.

## Lähteet
Välilehti

**Välilehti** () on graafisen käyttöliittymän elementti, joka mahdollistaa usean dokumentin tai toimintoja sisältävän paneelin sijoittamisen yhteen ikkunaan.
Työpöytämallia seuraavissa käyttöliittymissä välilehti voidaan kuvata kortiston korttien väliin asetettavilla välilehdillä.

Tämänkaltaista käyttöliittymää käytettiin mahdollisesti ensimmäisen kerran IBM PC:lle vuonna 1982 julkaistussa tekstinkäsittelyohjelmassa WordVision.

PC Magazine kommentoi myöhemmin että ohjelman käyttöliittymä oli myöhemmin inspiraationa uusia ideoita etsiville ohjelmoijille. Välilehdet jäivät tämän jälkeen unohduksiin, kunnes Quattro Pro for Windows 1.0 esitteli ne uudelleen 1992. Microsoft Word 6.0 vuodelta 1993 käytti välilehtiä valikoiden yksinkertaistamiseen.
Välilehdet toteutettiin myös Sun NeWS:issa ja etenkin Gosling Emacsissa NeWSille vuodelta 1988.

Mozilla Firefoxia on pidetty selaimena, joka toi välilehdet yleiseen käyttöön. Tosiasiassa myös Opera käytti niitä jo 2000-luvun alussa. Ilmeisesti ensimmäinen selain, jossa oli välilehdet, oli BookLink Technologiesin InternetWorks.
America Online osti BookLinkin marraskuussa 1994,
kunnes solmi maaliskuussa 1996 sopimuksen Microsoftin kanssa sen selaimen käyttämisestä.
Mozilla Suiteen välilehdet tulivat aluksi MultiZilla-nimisen laajennuksen mukana.

## Lähteet
Työkaluvihje

**Työkaluvihje** () on graafisen käyttöliittymän elementti, joka näyttää lisätietoja siirrettäessä osoitin jonkin muun käyttöliittymäkomponentin päälle.

Microsoftin ohjelmistoissa käytetään termiä ScreenTip.

Työkaluvihjeet tulivat käyttöön Applen Mac OS System 7:ssa vuonna 1991 nimellä *Balloon Help*.
Apple sai myös patentteja tähän tekniikkaan.

## Lähteet
My Useless Life

**My Useless Life** on yhdysvaltalainen kahden muusikon black metal -yhtye, jonka perusti Sacramentossa syyskuussa 2011 F ja marraskuussa 2011 mukaan liittyi S, laulajana ja akustisen kitaran soittajana. Yhtyeen sanoitusten aiheita ovat: masennus, melankolia ja negatiivisuus.

## Jäsenet
* F. – kitara ja rummut 2011–2017, kaikki soittimet 2017–

* S. – akustinen kitara 2011–2017, laulu 2011–

## Diskografia

### Albumit
* On the Edge (2012)

* Negative Memories (2014)

* My Useless Life (2017)

### EP
* Bittersweet Agony (2022)

### Demo
* Existence Without Purpose (2011)

## Lähteet
Reijo Vauhkonen

**Reijo Olavi Vauhkonen** (s. 2. kesäkuuta 1939 Heinävesi) on suomalainen teollisuusneuvos.

Vauhkonen avioitui 1964 muotoilujohtaja Eliisa Elon kanssa. Vauhkonen kävi kansakoulun Heinävedellä 1946–1954, suoritti Pohjois-Karjalan keskusammattikoulun Joensuussa 1957, valmistui rakennusmestariksi Helsingin teknillisestä koulusta 1961 ja rakennusinsinööriksi Tampereen teknillisestä opistosta 1966. Hän oli Lohjan Kalkkitehdas Oy:n, vuodesta 1975 Oy Lohja Ab, myyntipäällikkö vuodesta 1966, markkinointipäällikkö vuodesta 1978 ja osastopäällikkö 1980.

Juukalaisen Suomen Vuolukivi Oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja Vauhkonen oli 1980–1989 ja Tulikivi Groupin hallituksen puheenjohtaja 1988–2002 sekä varapuheenjohtaja ja jäsen 2002–2009. 

Vauhkosella on ollut lukuisia liike-elämän ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 1994 ja Vuoden liikemies -palkinnon 1990. Hänen mukaansa on nimetty Reijo Vauhkosen rahasto Suomen Kulttuurirahaston Pohjois-Karjalan rahastossa 1989.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
*
Vestas HVK 10

**Vestas HVK 10** oli tanskalaisen Vestasin ensimmäinen tuulivoimalaitos, jonka Vestas lisensioi Herborg Vindkraftilta (HVK) vuonna 1979. Laitteen oli kehittänyt Henrik Stiesdal (s. 1957), joka oli tuolloin vielä opiskelija ja Karl Erik Jørgensen (k. 1982), joka aikaisemmin oli rakentanut yhden tuulivoimalan. Tanskassa oli 1970-luvulla paljon harrastusluontoista tuulivoimaloiden rakentamista, varsinkin vuoden 1973 öljykriisin jälkeen. Tanskassa ei juuri ole muita energian lähteitä ole kuin melko jatkuvasti puhaltava tuuli. Useimmiten harrastelijoiden tavoitteena oli kehittää sähköenergian tuotantoa yhdelle talolle tai maatilalle. Stiesdalin ja Jørgensenin perustama Herborg Vindkraft sai ensimmäisen tuulivoimalansa rakennettua vuonna 1978. Stiesdahl oli lisännyt tuuliturbiiniin kolmannen siiven. Aloitteleva yritys nimeltä Økær oli valmistanut tuuliturbiinin siivet lasikuidusta. Kokeiluversio oli hajonnut tuulessa, joten laitteen siipien kärkiin kehitettiin ilmajarrut. Nämä osoittautuivat liian meluisiksi, joten ne korvattiin myöhemmin sisäisillä jarruilla.

Tuulivoimalan tuuliturbiinin halkaisija oli 10 metriä ja sen kapasiteetti oli aluksi 22 kilowattia ja lopuksi 30 kilowattia. Voimalan torni oli ristikkorakenteinen, mutta myöhemmin siirryttiin käyttämään putkimaista tornia. Tätä mallia myytiin 3 kappaletta, mutta se toimi samalla suuremman mallin **HVK 15** pohjana. Siinä tuuliturbiinin halkaisija oli 15,6 metriä ja kapasiteetti 55 kilowattia. Siivet valmisti AeroStar. Tätä mallia myytiin 179 kappaletta, josta suuri osa Yhdysvaltoihin Kaliforniaan. Tämän jälkeen seuraavia yhtiön malleja nimettiin V-kirjaimella eli esimerkiksi V15 ja V16.

## Lähteet
ECO-koodit

**ECO-koodi** (lyhennys sanoista "Encyclopaedia of Chess Openings") viittaa luokitusjärjestelmään shakkiavauksille ja niiden avausteorialle. Se on järjestelmä, joka luokittelee shakkiavaukset koodien avulla.

ECO-koodi koostuu kirjaimesta (A-E) ja numerosta (00–99). Kirjain viittaa shakkiavauksen pääryhmään, kuten ECO-koodi A käsittää 1. d4-avausmuunnelmat, ECO-koodi B 1. e4-avausmuunnelmat, ja niin edelleen. Numerot tarkentavat avausten tiettyjä muunnelmia ja jatkosarjoja.

ECO-koodit ovat hyödyllisiä pelaajille ja tutkijoille, jotka voivat käyttää niitä avausten ja niiden muunnelmien tunnistamiseen ja viittaamiseen avauskirjallisuudessa, turnauksissa ja avausvalmistelussa.

## Katso myös
* Encyclopaedia of Chess Openings
* Shakki
Etelä-Savon Liikunta

**Etelä-Savon Liikunta** (lyh. **ESLi**) on Etelä-Savon alueella toimiva liikunnan aluejärjestö. Järjestön perustehtävä on edistää hyvinvointia Etelä-Savon alueella liikunnan ja urheilun avulla. Lisäksi järjestö tukee liikuntakulttuurin elinvoimaisuutta ja monipuolisuutta paikallisella tasolla. Järjestö edistää Etelä-Savon liikunta- ja urheilutoimijoiden yleistä arvostusta ja toimintaedellytyksiä. Järjestö vaikuttaa myös liikunta- ja urheilukulttuurin kehitykseen Etelä-Savossa.

Etelä-Savon Liikunta on perustettu vuonna 1998. Järjestön toimisto sijaitsee Mikkelissä.

Etelä-Savon Liikunta on liikunnan asiantuntija- ja kehittäjäjärjestö. Järjestö kouluttaa lasten kanssa työskenteliviä, seuratoimijoita ja työyhteisöjen ihmisiä. Lisäksi järjestö puhuu liikunnasta päättäjille ja medialle. Järjestö tekee yhteistyötä paikallisesti, maakunnallisesti ja valtakunnallisesti. Aluejärjestö on yksi viidestätoista aluejärjestöstä.

## Lähteet