open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Telesforos

**Telesforos** (, ) voi viitata seuraaviin:

* Telesforos, Asklepiokseen liittyvä parantajajumala kreikkalaisessa mytologiassa
* Telesforos (300-luku eaa.), Antigonoksen sotapäällikkö
* Pyhä Telesforus (k. 136/137), paavi noin vuosina 126–136/137
* Telesphorus Cosenzalainen (1300-luku), eskatologinen kirjailija
San Carlo Canavese

**San Carlo Canavese** () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 4&nbsp;008 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Duncan Grant

**Duncan Grant** (21. tammikuuta 1885 Rothiemurchus, Inverness-shire – 8. toukokuuta 1978 Aldermaston, Berkshire) oli brittiläinen taidemaalari ja muotoilija. Hän oli keskeinen vaikuttaja kuvataiteilijoiden ja kirjailijoiden Bloomsburyn ryhmässä, johon kuuluivat myös Grantin serkku Lytton Strachey, Maynard Keynes, Roger Fry, Virginia ja Leonard Woolf, Virginia Woolfin sisko Vanessa Bell ja Vanessa Bellin mies, kriitikko Clive Bell.

Grant oli majuri Bartle Grantin ja Ethel McNeillin poika. Hän vietti varhaista lapsuuttaan Intiassa, josta palasi Isoon-Britanniaan vuonna 1893. Vanhemmat suunnittelivat hänen varalleen sotilaallista uraa, mutta Grant aloitti maalaamisen ranskalaisen taidemaalari Simon Bussyn kannustamana. Hän pääsi vuonna 1902 lontoolaiseen Westminster School of Artiin. Hän opiskeli myös Jacques-Émile Blanchen La Palette -koulussa Pariisissa vuosina 1906–1907 ja suoritti opintoja Slade School of Artissa. Grant pääsi Bloomsburyn ryhmään mukaan kirjailijaserkkunsa Lytton Stracheyn välityksellä, mutta hän tutustui myös Pariisin avantgardistisiin piireihin. Hän tapasi vuonna 1909 Henri Matissen ja pian tämän jälkeen Pablo Picasson. Grant sai noin vuodesta 1913 vaikutteita myös afrikkalaisesta veistotaiteesta, ja hänestä tuli yksi ensimmäisistä brittiläisistä taiteilijoista, jotka tuottivat täysin abstrakteja teoksia. Grant oli edustettuna Roger Fryn toisessa postimpressionistisessa näyttelyssä vuonna 1912. Tämä avantgardistinen kausi jäi kuitenkin kohtalaisen lyhyeksi, ja pian Grant palasi aiempaan figuratiiviseen tyyliinsä.

Grant työskenteli vuosina 1913–1919 Omega Workshopsissa Roger Fryn ja Vanessa Bellin kanssa. Hän oli Vanessa Bellin kanssa muutenkin läheisissä yhteyksissä ammattimaisessa ja henkilökohtaisessa elämässään yli 50 vuoden ajan. Hän asui Vanessa Bellin kanssa vuodesta 1916. Parille syntyi vuonna 1918 lapsi, tuleva taidemaalari ja kirjailija Angelica Garnett. Sekä Bellillä että Grantilla oli kuitenkin romanttisia suhteita myös muiden kanssa; Grantin seksuaalisuhteet olivat useimmiten homoseksuaalisia. Angelica-tytär kuuli vasta 17-vuotiaana äidiltään, että hänen isänsä ei ollut äidin mies Clive Bell vaan Duncan Grant.

Grant edusti Isoa-Britanniaa Venetsian biennaaleilla vuosina 1926, 1932 ja 1940. Grant oli suosionsa huipulla 1920–1930-luvuilla, mutta hänen työnsä ei enää vastannut toisen maailmansodan jälkeen suosiossa olleita virtauksia. Hän kuitenkin ehti nähdä Bloomsburyn ryhmään kohdistuvan kiinnostuksen elpymisen, jolloin hänen työnsä sai uutta arvostusta osakseen. Vuosina 1975 järjestettiin Grantin 90-vuotisjuhlan kunniaksi näyttelyitä Tate Britainissa ja Scottish National Gallery of Modern Artissa. Grantin töitä kuuluu muiden muassa Tate Britainin, Metropolitan Museum of Artin ja National Portrait Galleryn kokoelmiin.

## Lähteet
Giacomo Zanella

**Giacomo Zanella** (9. syyskuuta 1820 – 17. toukokuuta 1888) oli italialainen runoilija.

## Elämäkerta
Zanella syntyi Vicenzan lähellä Chiampossa, ja hän sai pappiskoulutuksen. Pappisvihkimyksen jälkeen hänestä tuli kotipaikkakuntansa seminaarin opettaja, mutta hänen isänmaalliset sympatiansa herättivät Itävallan viranomaisten suuttumuksen, ja hiippakuntansa suojelusta huolimatta hän joutui eroamaan vuonna 1853. Venetsian vapautumisen jälkeen Italian hallitus myönsi Zanellalle professuurin Padovassa, ja hänen ensimmäisen runokokoelmansa ilmestyttyä vuonna 1868 hän saavutti mainetta runoilijana.

Vuonna 1872 äidin kuoleman aiheuttama suru aiheutti Zanellalle mielenterveysongelman, ja hän luopui professuurista. Täydellisen ja pysyvän toipumisensa jälkeen Zanella rakensi itselleen huvilan kotijokensa Astichellon rannalle ja asui siellä rauhassa kuolemaansa asti vuoteen 1888.

Zanellan viimeisin julkaistu teos sisältää sarjan ainutlaatuisen kauniita sonetteja, jotka on osoitettu joelle ja jotka muistuttavat Wordsworthin "Sonetteja Duddonille" mutta ovat muodoltaan täydellisempiä, sekä tyhjästä säkeistöstä koostuvan idyllin "Il Pettirosso" ("Punarinta"), joka muistuttaa yhtä vahvasti vaikkakin sattumalta Coleridgen samankaltaisia teoksia. Zanellan oodi Danten muistolle ja Suezin kanavan avaamisesta kertova oodi ovat erittäin arvokkaita.

Zanellan muusta tuotannosta yksilöllisimpiä ovat ne, joissa hän on syvästi aikansa ongelmien vaikuttamana pyrkinyt sovittamaan yhteen tieteen ja uskonnon, erityisesti hieno John Miltonin ja Galileon välinen dialogi, jossa Milton, vaikuttuneena Galileon ennusteista tieteellisen edistyksen älyllisistä seurauksista, päättää "oikeuttaa Jumalan tiet ihmisille". Zanella oli avarakatseinen ja isänmaallinen kirkonmies, ja hänen luonnettaan pidetään oikeutetusti yhtä suuressa arvossa kuin hänen runouttaan, jota tuskin voi kutsua voimakkaaksi mutta jota leimaa kuitenkin erityinen tyylikkyys ja hienostuneisuus, ja se lunastaa oman paikkansa modernissa italialaisessa kirjallisuudessa.
Jussi Ala-Nikkola

**Jussi Ala-Nikkola** (s. 4. elokuuta 1977 Ilmajoki) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija.

Ala-Nikkola edusti koko uransa Superpesiksessä Koskenkorvan Urheilijoita. Hän saavutti kaksi SM-pronssia kaudella 2003 ja kaudella 2007. Hän pelasi yhden Itä-Länsi-ottelun vuonna 1999. Hän pelasi ulkokentällä lukkarina tai polttolinjassa ja sisäpelissä kotiuttajana. Ala-Nikkola pelasi 275 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän löi 11 kunnaria ja 154 tavallista juoksua, toi 49 juoksua ja sai 645 kärkilyöntipistettä. Ala-Nikkola pelasi 64 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi 26 tavallista juoksua, toi 13 juoksua ja keräsi 120 kärkilyöntipistettä. Ala-Nikkola pelasi 16 Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissä hän löi seitsemän tavallista juoksua, toi kolme juoksua ja keräsi 39 kärkilyöntipistettä.

## Lähteet
Tiara (Seventh Wonderin albumi)

**Tiara** on Seventh Wonderin viides studioalbumi, joka julkaistiin 12. lokakuuta 2018.
## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Inferno: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
San Carlo

**San Carlo** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* San Carlo Canavese, kunta Italiassa Piemonten alueella olevassa Torinon metropolikaupungissa
* San Carlo alle Quattro Fontane, on Roomassa sijaitseva barokkikirkko
* Teatro San Carlo, on Italian Napolissa sijaitseva oopperatalo

## Katso myös

* San Carlos
Beckum

**Beckum** on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Se sijaitsee historiallisen Münsterlandin kaakkoisosassa. Muinaisten kauppareittien risteykseen kasvanut Beckum tunnetaan muun muassa sementtiteollisuudestaan.

## Maantiede
Beckum sijaitsee Nordrhein-Westfalenin pohjoisosassa noin 105 kilometriä Düsseldorfista koilliseen. Etäisyys Hampurista on noin 240 kilometriä lounaaseen, maanteitse noin 300 kilometriä. Westfalenin maantieteellinen keskipiste sijaitsee Beckumin keskustan tuntumassa.

Beckum rajoittuu etelässä Soestin piirikuntaan, lännessä Ahleniin, pohjoisessa Ennigerlohiin, koillisessa Oeldeen ja kaakossa Waderslohiin. Nykyinen Beckum syntyi 1960- ja 1970-lukujen kuntaliitoksista. Siihen liitettiin 1969 Vellernin maalaiskunta ja Kirchspiel Beckum ("Beckumin pitäjä") sekä 1975 Neubeckum. Kanta-Beckum käsittää Beckumin hallinnollisen alueen eteläosan ja siellä asuu noin kaksi kolmasosaa kaupungin väestöstä. Neubeckum on melko tiheään asuttu kaupunginosa Beckumin pohjoisosassa ja siellä asuu noin neljäsosa kaupungin väestöstä.

## Historia

Ensimmäinen asiakirjamaininta Beckumista on vuodelta 1134 muodossa parrochia Bikeheim. Nimi palautuu paikkakunnalla virtaaviin puroihin (Bach). Kaupunkioikeudet Beckum sai 1224 ja keskiajan kuluessa sen ympärille rakennettiin puolustusmuuri, josta on säilynyt yksi torni. Kaupunki sijaitsi kahden merkittävän kauppareitin risteyksessä, joten se houkutteli varakkaita kauppiaita. Sittemmin sodat, levottomuudet ja kulkutaudit köyhdyttivät kaupunkia. Beckumin talous alkoi elpyä 1800-luvulla ja siitä tehtiin vuonna 1816 piirikunnan pääkaupunki. Piirikunta lakkautettiin 1975. Vuonna 1872 perustettiin Beckumin ensimmäinen sementtitehdas. Toisessa maailmansodassa kaupunki säästyi lähes täysin pommituksilta ja sodan jälkeen se oli osa Britannian miehitysvyöhykettä. Beckum toipui nopeasti sodasta ja siitä kasvoi moderni teollisuuskaupunki.

Beckumin historiallisiin rakennuksiin kuuluu muun muassa vanha raatihuone (Alte Rathaus). Sen historia alkaa vuodesta 1441. St. Stephanus und Sebastian -kirkosta on varhaisin maininta vuodelta 1134.

## Talous ja liikenne
Beckumissa harjoitetaan muun muassa sementtiteollisuutta ja koneenrakennusta. Beckumin rautatieasema, Bahnhof Beckum-Neubeckum, sijaitsee rataosuudella Hamm–Minden. Moottoritie BAB 2 kulkee Beckumin halki. Maantiet Bundesstraße 58 ja Bundesstraße 475 risteävät kaupungin alueella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Beckum, Nordrhein-Westfalen, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Margarita Xhepa

**Margarita Xhepa** (2. huhtikuuta 1932 Lushnja, Albania – 3. huhtikuuta 2025) oli albanialainen näyttelijä.

Xhepa oli yksi Albanian kansallisteatterin menestyneimpiä näyttelijöitä. Hän sai tunnustusta eritoten Shakespeare-rooleistaan. Xhepa näytteli vuodesta 1965 alkaen 25 albanialaisessa kokoillan elokuvassa. Hänet muistetaan muun muassa elokuvista *Dimri i fundit* (1976), *Dora e ngrohtë* (1983) ja *Pranvera s'erdhi vetëm* (1988).

Margarita Xhepan poika Ndriçim Xhepa on niin ikään näyttelijä. Xhepa kuoli 93 vuoden iässä 3. huhtikuuta 2025.

## Lähteet
Ndriçim Xhepa

**Ndriçim Xhepa** (s. 21. tammikuuta 1957 Tirana, Albania) on albanialainen näyttelijä.

Xhepa opiskeli tiranalaisessa taidekoulussa Instituti i Lartë i Arteve ja aloitti uransa Albanian kansallisteatterissa 1979. Seuraavalla vuosikymmenellä Xhepa aloitti elokuvanäyttelijän uransa. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa *Hije që mbeten pas* (1985), *Pas fasadës* (1992) ja *Lindje, perëndim, lindje* (2008).

Ndriçim Xhepan äiti Margarita Xhepa on niin ikään näyttelijä.

## Lähteet
Sumsa

**Sumsa** (myös **Sumpsa**) on matalahko järvi Sotkamossa Kainuun eteläosassa. Sen pinta-ala on neljä neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 49 kilometriä itäkaakkoon.

## Maantiede
Sumsan pituus lännestä itään on viisi kilometriä. Järven itäosa on huomattavasti länsiosaa leveämpi. Laajin järvenosa on itäinen Halkoselkä, josta työntyy luoteeseen Koiralahti ja etelään Hoikansuulahti. Järven länsiosa jakautuu useisiin lahtiin, kuten Pohjaslahti, Valkeislahti ja Nurmilahti, jonka pohjoispuolisen Nurminiemen kohdalla järven leveys on alle 200 metriä. Noin puolet Sumsasta on vähintään kolme metriä ja enintään kuusi metriä syvä. Halkoselällä sijaitsee noin 1,7 kilometriä pitkä vyöhyke, jonka syvyys on 6–10 metriä. Sumsan keskivaiheilla on useita matalikoita.

Sumsan saariluku on kymmenen. Saarista viisi on alle aarin laajuisia luotoja, viiden pinta-ala on yli aarin, mutta alle hehtaarin. Saarten yhteispinta-ala on runsaat 0,4 hehtaaria. Järven matalassa kaakkoisosassa sijaitsee useita saaria. Halkoselän luoteisrannalla Autioniemen itäpuolella on niin ikään matalikko, jonka sisällä on useita saaria, joista Autiosaari on laajin.

Sumsan rannoilla on paitsi metsää ja suomaata, myös kulttuurimaisemaa. Järven länsipuoliskon rannoilla sijaitsee Niskalankylä, jonka luoteispuolella sijaitsee Sumsan kylä. Myös järven itäisillä rannoilla on kyläkokonaisuuksia.

Sumsaan laskee Hoikanjärvi etelästä ja Satolampi pohjoisesta. Sumsa laskee Alajärveen, joka sijaitsee Satolammen länsipuolella. Virta vie Alajärveltä Sumsanjokea länteen Pieni-Kiimaseen, jonka korkeustaso on noin 25 metriä Sumsaa alempana.

Sumsan vesitilavuus on 14&nbsp;294&nbsp;000 kuutiometriä.

Sumsa (59.842.1.003) kuuluu Sumpsanjoen yläosan valuma-alueeseen (59.842), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Sumpsanjoen valuma-alue (59.84) ja ensimmäinen on Nuasjärven–Kiimasjärven alue (59.8). Sumsa on Sumpsanjoen yläosan valuma-alueen laajin vakavesi. Toiseksi laajin on Hoikanjärvi-Kylkeinen. Alueeseen kuuluu kaikkiaan 15 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.

## Lähteet
Janne Rauhala

**Janne Rauhala** (s. 5. kesäkuuta 1976 Ilmajoki) on suomalainen pesäpalloilija. Rauhala edusti Superpesiksessä Kiteen Palloa, kasvattajaseuraansa Koskenkorvan Urheilijoita, Seinäjoen Maila-Jusseja ja Nurmon Jymyä. Hän saavutti yhden SM-hopean kaudella 1997 ja kolme SM-pronssia kaudella 2003, kaudella 2007 ja kaudella 2008. Hän pelasi yhden Itä-Länsi-ottelun vuonna 1999. Ulkokentällä hän pelasi polttolinjassa. Rauhala pelasi 350 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä hän löi kahdeksan kunnaria ja 62 tavallista juoksua, toi 297 juoksua ja keräsi 1 370 kärkilyöntipistettä. Rauhala pelasi 100 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi kolme löi kolme kunnaria ja 14 tavallista juoksua, toi 64 juoksua ja keräsi 331 kärkilyöntipistettä. Rauhala pelasi 16 Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissä hän löi yhden tavallisen juoksun, toi 16 juoksua ja keräsi 65 kärkilyöntipistettä.

## Lähteet
Bromarvin pitäjäntupa

**Bromarvin pitäjäntupa** (ruots. *Bromarv sockenstuga*) on vuonna 1851 valmistunut entinen pitäjäntupa Raaseporin Bromarvissa. Rakennuksen omistaa Raaseporin kaupunki ja nykyisin siinä toimii Bromarvin kotiseutumuseo.

## Historia
Bromarvin pitäjäntuvan rakentamisen aloitti vuonna 1846 J. Smedslund Vättlaxin kylästä. Rakennus on jaettu kahteen osaan; kansliaan ja asuntoon. Bromarvin kuntakokous kokoontui rakennuksessa ensimmäisen kerran 15. maaliskuuta 1869 pastori Tennbergin johdolla. Bromarvin kunnanvaltuusto puolestaan kokoontui pitäjäntuvassa ensimmäistä kertaa 22. maaliskuuta 1910. Tuolloin kunnanvaltuustossa oli 25 jäsentä ja puheenjohtajana toimi lääkäri Emil Sandell Kansjerfistä. Bromarvin kunnanvaltuusto kokoontui pitäjäntuvassa aina vuoteen 1955, jolloin uusi kunnantalo Furutorp rakennettiin.

Bromarvin säästöpankki toimi pitäjäntuvassa vuosina 1874-1917.

## Lähteet
Encyclopædia Iranica

***Encyclopædia Iranica*** on tietosanakirja, joka pyrkii tarjoamaan kattavan ja luotettavan kuvan iranilaisesta sivilisaatiosta Lähi-idässä, Kaukasuksella, Keski-Aasiassa ja Intian niemimaalla esihistoriasta nykyaikaan. Sanakirjan kielenä on englanti. *Encyclopaedia Iranica* kansainvälinen yhteistyöhanke, joka alkoi 1970-luvulla. Vuoteen 2017 asti sitä johti hankkeen perustaja, professori Ehsan Yarshater. Vuoteen 2018 asti projektin kotina oli Columbian yliopiston Iranin tutkimuskeskus, jonka nimi nykyään on *Ehsan Yarshater Center for Iranian Studies*. 

Sanakirjaa julkaisee vuonna 1990 perustettu *The Encyclopaedia Iranica Foundation.* Sen tavoitteena on taata sanakirjan riippumattomuus ja varmistaa teoksen julkaiseminen sekä digitaalisesti että painettuna. Painettuna sanakirjaa oli vuonna 2022 saatavissa kuutenatoista niteenä, jotka ulottuivat K-kirjaimeen saakka. Hanketta ovat tukeneet lukuisat säätiöt muun muassa Britanniasta, Ranskasta ja USA:sta. Yli 1 300 tutkijaa eri maista on kirjoittanut artikkeleita sanakirjaan. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Viiksjärvi (Rovaniemi)

**Viiksjärvi** on saareton metsäjärvi Rovaniemellä Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 5,3 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemen keskustasta on 12 kilometriä luoteeseen.

## Maantiede
Viiksjärven pituus etelästä pohjoiseen on 4,2 kilometriä. Järven etelä- ja keskiosan leveys on noin puolitoista kilometriä. Koillisrannan haarautuva Viikset-niemi erottaa järven pohjoisosaa muusta järvestä. Yli neliökilometri Viiksjärvestä on kolmesta neljään metriä syvä. Järven pohjoisosassa sijaitsee kaksi kymmenen metrin syvännettä.

Viiksjärven rannat ovat metsä- ja suomaata. Pientaloja on melko vähän. Viiksjärven luoteiskulmasta alkaa Viiksoja, joka laskee luoteessa sijaitsevaan Iso-Pessoukseen (96,2 metriä mpy). Järvien välissä kohoavan Pessousvaaran huippu on yli 200 metriä merenpinnan yläpuolella. Viiksjärven länsipuolella sijaitsee Sinettäjärvi ja idässä Ounasjoki.

Viiksjärven vesitilavuus on 22&nbsp;133&nbsp;000 kuutiometriä.

Viiksjärvi (65.513.1.003) kuuluu Sinettäjoen alueeseen (65.513), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Ounasjoen alaosan alue (65.51) ja ensimmäinen jakovaihe Ala-Ounasjoen alue (65.5). Viiksjärvi on laajin Sinettäjoen alueen kolmesta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Alueen kaksi muuta järveä ovat Iso-Pessous ja Sinettälampi.

## Lähteet
Iso-Pessous

**Iso-Pessous** on saareton metsäjärvi Rovaniemellä Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 60 hehtaaria. Etäisyys Rovaniemen keskustasta on 18 kilometriä luoteeseen.

## Maantiede
Iso-Pessouksen pituus etelästä pohjoiseen on 1,3 kilometriä ja leveys lännestä itään 1,0 kilometriä. Järven lahdilla ja niemillä ei ole karttanimiä. Lähes neljäsosa Iso-Pessouksesta on vähintään 10 metriä syvä. Syvimmät kohdat ovat 15 metriä. Järven suorantaiset etelä- ja länsiosat ovat matalia.

Iso-Pessoukseen laskee Viiksoja kaakosta Viiksjärveltä (128,0 metriä mpy). Järvien välissä kohoavan Pessousvaaran huippu on yli 200 metriä merenpinnan yläpuolella. Iso-Pessous laskee Pessousjokea länteen Sinettäjokeen, jonne etäisyys on puolisen kilometriä. Sinettäjoki virtaa Sinettälammen (91,3 metriä mpy) kautta koilliseen ja laskee Ounasjokeen. Iso-Pessouksen itäpuolella sijaitsee noin hehtaarin laajuinen Pikku-Pessous (105,1 metriä mpy).

Iso-Pessouksen vesitilavuus on 3&nbsp;407&nbsp;000 kuutiometriä.

Iso-Pessous (65.513.1.002) kuuluu Sinettäjoen alueeseen (65.513), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Ounasjoen alaosan alue (65.51) ja ensimmäinen jakovaihe Ala-Ounasjoen alue (65.5). Iso-Pessous on toiseksi laajin Sinettäjoen alueen kolmesta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Viiksjärvi ja pienin Sinettälampi.

## Lähteet
Vikajärvi (järvi)

**Vikajärvi** on matala, osittain kulttuurimaiseman reunustama järvi Raudanjoen reitillä Rovaniemellä Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 6,5 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemen keskustasta on 26 kilometriä koilliseen.

## Maantiede
Vikajärven pituus kaakosta luoteeseen on 5,2 kilometriä. Järvi koostuu yhdestä selkävedestä, josta työntyy länteen Etulahti ja Saunalahti sekä itään Kivilahti ja Mourunlahti. Järven eteläisin osa on Viankoukku. Noin neljä viidesosaa Vikajärvestä on vähintään metrin ja enintään kolmen metrin syvyinen. Järven keskiosassa sijaitsee yli kolme metriä syvä vyöhyke.

Vikajärven saariluku on kuusi. Saaret ovat alle hehtaarin laajuisia ja sijaitsevat rantojen läheisyydessä. Nimettyjä saaria ovat Luusuansaari länsirannan tuntumassa ja Kypäräsaari itärannan Kypäräjängän lähellä.

Vikajärven länsirannalla on kulttuurimaisemaa ja Vikajärven kylä. Itäranta on suo- ja metsämaata. Etelärannalla sijaitsee pientalojen rykelmä.

Vikajärveen laskee Raudanjoki koillisesta ja Vikajoki kaakosta. Raudanjoki jatkuu Vikajärven lounaisrannan Pieksanmukan kautta lounaaseen Olkkajärveen (98,6 metriä mpy).

Vikajärven vesitilavuus on 11&nbsp;194&nbsp;000 kuutiometriä.

Vikajärvi (65.721.1.001) kuuluu Vikajärven alueeseen (65.721), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Nampajärvien alue (65.72) ja ensimmäinen jakovaihe Raudanjoen valuma-alue (65.7). Vikajärvi on laajin Vikajärven alueen 29:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Ala-Nampajärvi ja kolmanneksi laajin on Valkiajärvi. Suurin osa Vikajärven alueen alle viiden hehtaarin laajuisista vakavesistä on vailla virallista nimeä.

## Lähteet
Luotosenjärvi (Virolahti)

**Luotosenjärvi** on rantaviivaltaan melko mutkitteleva ja vedenlaadultaan hyvä metsäjärvi Virolahden länsiosassa Kymenlaakson maakunnassa. Sen pinta-ala on 58 hehtaaria. Etäisyys Kotkasta on 28 kilometriä itäkoilliseen. Järven luoteisin osa kuuluu Haminaan.

## Maantiede
Luotosenjärveä määrittää pohjoisrannan Pitkäniemi, jonka länsipuolella sijaitsee Kuusikannanpohja ja itäpuolella Kalamäenpohja. Järven eteläosan leveys on runsaan kilometrin, leveyttä lisää kaakkoon työntyvä Korvenpohja. Luotosenjärvellä on useita luotoja, mutta ei nimettyjä saaria. Rannat ovat pientalojen täplittämää metsämaata ja suoalueita.

Luotosenjärvi laskee lounaiskolkan Ojanpohjasta etelään.

Luotosenjärvi (81.011.1.006) Pyölinjoen valuma-alueeseen (81.011), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Suomenlahden rannikkoalueen päävesistössä (81). Luotosenjärvi on Pyölinjoen valuma-alueen laajin vakavesi. Alueeseen kuuluu Luotosenjärven lisäksi viisi vakavettä, joista laajin on noin seitsenhehtaarinen Ruokolampi.

Myös Luumäellä on Luotosenjärvi. Se sijaitsee Vaalimaanjoen päävesistössä noin 28 kilometriä Virolahden Luotosenjärveltä pohjoiskoilliseen.

## Lähteet
Jäsennys

Sanalla **jäsennys** on Wikipediassa seuraavat merkitykset:
* Jäsentäminen, luonnollisen tai tietokonekielen rakenteen analyysi
* Jäsentely, ajattelun tai kirjoituksen rakenteen suunnittelu tai kuvaus
Enterprise (Alabama)

**Enterprise** on kaupunki Alabaman osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 28&nbsp;711 vuonna 2020. Kaupunki on toinen Coffeen piirikunnan hallintokeskuksista, ja se on väkiluvultaan Coffeen piirikunnan suurin kaupunki.

## Väestö
Vuonna 2020 Enterprisen 28&nbsp;711 asukkaasta valkoisia oli 68,9&nbsp;%, mustia 21,9&nbsp;%, aasialaisia 2,6&nbsp;% ja alkuperäisasukkaita 0,9&nbsp;%. Vuonna 2019 8,8&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 4,5&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Kuvia kaupungista

Kuva:Coffee County Courthouse, Enterprise.JPG|Enterprisen oikeustalo.
Kuva:Enterprise Public Library.JPG|Enterprisen julkinen kirjasto.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ewa Björling

**Ewa Björling** (s. 3. toukokuuta 1961 Motala) on ruotsalainen entinen maltillisen kokoomuksen poliitikko. Hän istui valtiopäivillä vuosina 2002–2014 ja toimi Ruotsin kauppaministerinä vuosina 2007–2014. Koulutukseltaan Björling on hammaslääkäri ja on työskennellyt myös virologian tutkijana Karoliinisessa instituutissa.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Ewa Björling'' Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla
Maggie McNamara

**Maggie McNamara** (18. kesäkuuta 1928 New York – 18. helmikuuta 1978 New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.

McNamara syntyi yhdeksi sittemmin eronneiden irlantilais-yhdysvaltalaisten vanhempien neljästä lapsesta. Hän opiskeli Textile High Schoolissa ja aloitti tämän jälkeen uran mallina. Hänen kuvansa oli kahdesti *[[Life (lehti)|Lifen]]* kannessa, minkä seurauksena hän sai myös elokuvatarjouksia, joista kuitenkin kieltäytyi, koska ei kokenut olevansa varma lahjakkuudestaan näyttelijänä. McNamara otti kuitenkin vastaan valmennusta ja saavutti Otto Premingerin huomion.

McNamara esiintyi F. Hugh Herbertin näytelmään pohjautuneessa elokuvassa *[[The Moon Is Blue]]* (1953), jonka Otto Preminger tuotti. Preminger tuotti myös näytelmän, jonka Chicagon-tuotannossa McNamara esiintyi roolissaan puolentoista vuoden ajan. Elokuvaa McNamara tähditti yhdessä William Holdenin ja David Nivenin kanssa. Hän pääsi Oscar-ehdokkaaksi. McNamara esiintyi myös Broadway-näytelmässä *The King of Friday's Men* vuonna 1951. Vuonna 1954 hän oli yksi pääosan esittäjistä elokuvassa *[[Kolme kolikkoa lähteessä]]*. Seuraavana vuonna hän esiintyi elokuvassa *[[Prince of Players]]*. Pienempi rooli hänellä oli elokuvassa *[[Kardinaali (vuoden 1963 elokuva)|Kardinaali]]*. Vuonna 1962 McNamara teki toisen Broadway-esiintymisensä näytelmässä *Step on a Crack*.

McNamara kuoli lääkkeiden yliannostukseen New Yorkissa. Hän oli asiaa kommentoineen sukulaisensa mukaan ollut masentunut ja sairas useiden vuosien ajan. Näyttelijänä hän ei ollut esiintynyt enää viiteentoista vuoteen vaan oli tehnyt töitä konekirjoittajana. McNamaran avioliitto David Swiftin kanssa päättyi avioeroon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kannatusalue

**Kannatusalue** on kuntaryhmä, jolle on ominaista puolueen keskimääräistä suurempi vaalimenestys sekä kannatuksen pysyvyys. Kannatusalueelle ominaista on, että kannatusalueella ansaittu vaalimenestys on esimerkiksi puolueen valtakunnallista mediaania suurempi.

## Katso myös
* Poliittinen alue
* Poliittinen ilmasto

## Lähteet
Korallijatropa

**Korallijatropa** (*Jatropha multifida*) on tyräkkikasvien (Euphorbiaceae) heimoon, jatropien (*Jatropha*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta tai osittain kausivihanta sekä jokseenkin sukkulenttinen pensas tai puu. Korallijatropa voi kasvaa korkeimmillaan noin kuusi metriä korkeaksi, mutta viljeltynä se jää tavallisimmin kahdesta kolmeen metriä korkeaksi. Kaikki kasvin osat ovat myrkyllisiä.

Korallijatropa kasvaa luontaisena Meksikossa, Keski-Amerikassa sekä Karibialla.

Korallijatropan eri osia on kerätty luonnosta paikallisesti lääkinnällisiin tarkoituksiin, minkä lisäksi kasvista saadaan maitiaisnestettä. Korallijatropaa käytetään myös koristekasvina. Siinä tarkoituksessa lajia onkin viety eri puolille Vanhan maailman tropiikkia ja paikoitellen laji on levinnyt viljelykarkulaisena luontoon.

## Lähteet
* Useful Tropical Plants: ''Jatropha multifida'' 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* JSTOR Global Plants: ''Jatropha multifida'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Jatropha multifida'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Jatropha multifida'' 
* Flora of North America: ''Jatropha multifida''
Poliittinen ilmasto

**Poliittinen ilmasto** () on alue, johon yhdistetään kannatusaluetta suurempia merkityksiä. Poliittisen ilmaston alueella tietty puolue on alueella suurimmassa asemassa. Poliittisen ilmaston vaatimukseen kuuluu, että puolue on myös perinteisesti säilyttänyt asemansa.

## Vaatimukset
Suppeammassa merkityksessä käsitteelle on asetettu muitakin vaatimuksia. Suppeuttavassa merkityksessä vaatimus on ollut ettei alue ole täydellisen sosiaalisesti ja poliittisesti homogeeninen, esimerkiksi niin, että yksi väestöryhmä ja puolue hallitsisi aluetta. Poliittisen alueen edellytykseksi on esitetty vaatimusta erilaisista sosiaalisista ryhmistä, jolloin on todennäköisempää, että siellä esiintyy erilaisia poliittisia mielipiteitä, vastakohtaisuutta ja kilpailun mahdollisuutta.

Poliittisen alueen edellytykseksi on myös katsottu, ettei alueen poliittinen pääväri saa johtua syystä, jotka yleisesti maassa säätelevät poliittista mielipiteenmuodostusta, vaan paikallisten taustatekijöiden täytyy olla ratkaisevia.

## Käsite
Käsitettä on ensimmäisenä käyttänyt poliittista ekologiaa tutkinut Andre Siegfried. Siegfriedin mukaan on yhtä lailla olemassa poliittisia alueita, samalla tavalla kuin on geologisia alueita sekä talousalueita. Samoin kuten on luonnonmaantieteellisiä ilmastoja, on myös poliittisia ilmastoja.

## Katso myös
* Poliittinen alue
* Kannatusalue

## Lähteet
Luotosenjärvi (Luumäki)

**Luotosenjärvi** (myös **Luotoinjärvi**) on osittain ruovikoitunut matala järvi Luumäen eteläosassa Etelä-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on yksi neliökilometri. Etäisyys Lappeenrannasta on 39 kilometriä lounaaseen. Järven luoteisella rannalla sijaitsee Luotolan kylä.

## Maantiede
Luotosenjärven pituus etelästä pohjoiseen on 1,8 kilometriä. Järven eteläosa on pohjoisosaa kapeampi. Suurimmat niemet ovat länsirannan Murtoniemi ja itärannan Verkkoniemi. Niemien välinen etäisyys on lyhimmillään noin 600 metriä. Luotosenjärven pohjoisosassa sijaitsee saarirykelmä, joka on lähes kiinni mantereessa. Luotolan kulttuurimaisemaa lukuun ottamatta Luotosenjärven rannat ovat pääosin metsä- ja suomaata.

Luotosenjärveen virtaa laskuojia ympäristön soilta (Tervamäensuo, Keskisillansuo, Pornotkonsuo). Luotosenjärvi kääntyy alavirtaan järven eteläisimmästä kolkasta, josta alkaa kohti etelää virtaava laskuoja, joka päätyy Vaalimaanjokeen.

Luotosenjärvi (10.003.1.008) kuuluu Vaalimaanjoen yläosan valuma-alueeseen (10.003), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vaalimaanjoen vesistössä (10). Luotosenjärvi on Vaalimaanjoen yläosan valuma-alueen laajin vakavesi. Alueeseen kuuluu kymmenen vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.

Myös Virolahdella on Luotosenjärvi. Se sijaitsee Suomenlahden rannikkoalueen päävesistössä noin 28 kilometriä Luumäen Luotosenjärveltä etelälounaaseen.

## Lähteet
Poliittinen alue

**Poliittinen alue** on poliittisen maantieteen ydinnimike, joka käsittää seuraavat alueet:
# Kannatusalueet, jonka tunnusmerkkejä ovat kannatuksen keskeimääräistä suurempi voimakkuus, sekä kannatuksen pysyvyys;
# Poliittinen ilmasto, jossa tietty poliittinen suunta on perinteisesti ollut suurin ryhmä; sekä
# Ydinalue, joka viittaa kannatus- tai ilmastoalueen keskeiseen osaan.
# Vaikutusalue käsittää ydinalueen sekä  ilmasto- tai kannatusalueen rajan välisen vyöhykkeen.

Poliittinen alue on luonteeltaan kaavamainen, eikä poliittinen todellisuus aina noudata kuvausta.

## Tunnusomaisia piirteitä
### Valtapuolueen asema
Poliittisen alueen valtaryhmällä on puolellaan useita käytännöllisiä ja psykologisia etuja, jotka vahvistavat sen asemaa. Runsas ja uskollinen äänestäjäkunta on otollista puolueen äänenkannattajien levittämiseksi sekä kantojen vahvistamiseksi. Puolueelle on tarjolla enemmän työntekijöitä ja toimihenkilöitä, joten organisaation luominen ja ylläpitäminen on vähemmän vaikeaa kuin heikoilla alueilla. Puolueen sanoman edistämistä helpottaa, että enemmistöön lukeutuvat ilmaisevat muita auliimmin poliittisia käsityksiään ja puhuvat politiikasta myös toisinajatteleville. Puolueella on käytössään poliittinen perinne, joka vaikuttaa alueella ylisukupolvisesti, sitoo aatteeseen ja luo seudulle sen oloja vahvasti sävyttävän, toisinaan dominoivan, ilmapiirin.

### Keskus
Poliittisella alueella on tavallisesti keskus, jonka merkitys voi olla asianomaisen puolueen järjestöjen, äänenkannattajien ja propagandatoiminnan keskuspaikka. Keskus on tavallisesti edullisessa asemassa valittaessa henkilöitä puolueen johtoon tai parlamenttiin. Mikäli paikkakunta toimii samalla kertaa sekä aatteellisen että käytännöllisen työn keskuksena, se saa helposti keskeisen aseman myös sikäli, että sen välittömässä läheisyydessä suosio on voimakkainta ja kannatus heikkenee välimatkan kasvaessa keskukseen.

### Alueen rajat
Poliittiselle alueelle ei ole helposti osoitettavissa kannatusalueen ulkoreunaa. Rajojen tilalla on usein vaihettumisvyöhyke, jolloin eri puolueiden alueet osaksi peittävät toisensa. Ydinalueiden rajalinjat voivat olla hyvin tarkat ja jyrkät. Ne saattavat liittyä mm. taloudellisiin ja hallinnollisiin rajoihin. Eräissä tapauksissa poliittisest alueet käyvät täydellisesti yksiin tiettyjen taloudellisten ja hallinnollisten alueiden kanssa.

### Puolueolot
Poliittisen alueen perusvärillä on vaikutusta siihen, mitkä puolueet saavat ja missä määrin kannatusta sen piirissä. Joissain tapauksissa alueen yleinen atmosfääri on alttiimpi radikaalimmalle tai maltillisemmalle suuntaukselle.

### Osanotto vaaleihin
Mitä enemmän yksi puolue hallitsee aluetta, sitä vähemmän siellä esiintyy poliittista ristikkäispainetta. Poliittinen yhtenäisyys aktivoi äänestäjiä, kun taas heterogeenisuus ja kilpailu synnyttävät epävarmuutta ja passiivisuutta. Joissain tapauksissa tietty puolue on siinä määrin hallitsevassa asemassa, että kilpailu on lähes olematonta. Tästä syystä niin vähemmistöön kuin enemmistöönkin kuuluvan mielestä on hyödytöntä äänestää, koska vaalien lopputulos on ilmeinen.

## Lähteet
Alttoviulusonaatti (Šostakovitš)

**Alttoviulusonaatti** (op. 147) on Dmitri Šostakovitšin viimeiseksi jäänyt sävellys. Hän laati sen alttoviululle ja pianolle. Šostakovitš sävelsi suurimman osan teoksesta kesäkuun ja heinäkuun 1975 aikana; hän kuoli keuhkosyöpään elokuun 9. päivänä.

Šostakovitš konsultoi sävellystyönsä aikana Beethoven-kvartetin alttoviulisti Fjodor Družininia, jolle hän teoksensa omisti. Säveltäjän toivomuksen perusteella Družinin soitti teoksen ensin yksityisesti 25. syyskuuta ja piti sitten sen julkisen kantaesityksen 1. lokakuuta 1975 Leningradin filharmonikkojen pienessä salissa. Šostakovitš sisällytti teokseensa kaksitoistasäveljärjestelmää hyödyntäen laadittuja teemoja. Scherzon kaltaisessa toisessa osassa säveltäjä kierrätti avausmusiikin hylkäämästään toisen maailmansodan aikaisesta Nikolai Gogolin näytelmään pohjautuneesta *[[Igroki]]*-oopperahankkeesta.

Alttoviulusonaatin *Adagio finale* -osaan Šostakovitš sisällytti enimmäkseen pianon vasemman käden osuuteen lainoja omasta toisesta viulukonsertostaan ja kaikista viidestätoista sinfoniastaan. Viimeisellä sivulla Šostakovitš myös lainasi pääteemaa varhaisesta *Sarjastaan kahdelle pianolle* (op. 6), jonka silloin 16-vuotias säveltäjä oli omistanut hiljattain edesmennelle isälleen.

## Osat
# Moderato
# Allegretto
# Adagio finale

## Lähteet
Youssef Asad Alkhatib

**Youssef Asad Alkhatib** (s. 2000 Palmyra, Syyria) on syyrialaissyntyinen näyttelijä, joka on näytellyt televisiosarjoissa ja Ylioppilasteatterissa. Vuodesta 2021 hän on opiskellut Teatterikorkeakoulussa näyttelijäntyön koulutusohjelmassa.

Alkhatibin ollessa 15-vuotias hänen perheensä päätti lähettää perheen pojat ulkomaille, jotta nämä eivät joutuisi sotimaan Syyrian sotaan. Alkhatib pääsi pakenemaan Syyriasta Kreikkaan ja pääsi sieltä 16-vuotiaana kiintiöpakolaisena Suomeen vuoden 2017 maaliskuussa. Suomessa Alkhatib otti yhteyttä useisiin eri teattereihin ja sai saman vuoden syksyllä osan Suomen kansallisteatterin *Toinen koti* -näytelmästä, joka käsittelee pakolaisten kohtaloita. Seuraavana vuonna Alkhatib näytteli *Tapahtui Palmyrassa* -näytelmässä.

Alkhatib haki Teatterikorkeakouluun kaksi kertaa, mutta ei päässyt valintakokeisiin asti, koska ei osannut suomen kieltä riittävän hyvin. Alkhatibin yrittäessä kolmatta kertaa olivat vaatimukset muuttuneet ja riittävä opetuskielen ymmärtäminen riitti, ja hänet hyväksyttiin opiskelijaksi valintakokeiden perusteella. 

Alkhatib näytteli *[[Sekasin]]*-televisiosarjan kolmannella kaudella Omaria sekä sivurooleissa ''Nimby''-elokuvassa ja  ''Rahti''-televisiosarjassa.

## Lähteet
Ghost Opera

**Ghost Opera** on power metal -yhtye Kamelotin kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin 1. kesäkuuta 2007, 1. kesäkuuta Saksassa ja 4. kesäkuuta Euroopassa ja 5. kesäkuuta Yhdysvalloissa SPV GmbH/Steamhammer Recordsin kautta. Se on Kamelotin ensimmäinen studioalbumi, jolla kosketinsoittaja Oliver Palotai esiintyy, ja viimeinen basisti Glenn Barryn kanssa. Albumilta julkaistiin neljä musiikkivideota kappaleille "Ghost Opera", "The Human Stain", "Rule the World" ja "Love You to Death". 

*Billboard* 200 -listalla albumi nousi sijalle 18 Top Heatseekers -listalla ja sijalle 48 Independent Albums -listalla.  

Ennen albumin julkaisua SPV Records jakoi tiukasti rajoitetun CD-singlen "Ghost Opera" kappaleesta, joka jaettiin Euroopan kiertueelle osallistuneille faneille maalis-, huhti- ja toukokuussa 2007.  Albumi julkaistiin vinyylinä keväällä 2009 *yhdessä* The Black Halon kanssa. 

## Kappaleet

## Rajoitettu painos CD + DVD ja ''The Second Coming''
*Ghost Operan* uudelleenjulkaisu Ghost *Opera: The Second Coming* julkaistiin 28. maaliskuuta 2008 Saksassa, 31. maaliskuuta muualla Euroopassa ja 8. huhtikuuta Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Albumi julkaistiin tuplalevynä, jonka ensimmäinen levy sisälsi *Ghost Operan*, kuten aiemmin, ja videot kappaleille "The Human Stain" ja "Memento Mori", (kuvattiin Belgradissa, Serbiassa). Toinen levy sisälsi 10 livekappaletta samasta esityksestä sekä kolme bonuskappaletta *Ghost Operasta* ja *The Black Halosta* sekä remixin kappaleesta "Rule the World".

## Arvostelut

## Listasijoitukset

## Kokoonpano
*Ghost Operan* kansivihkosta

**Kamelot**

* Roy Khan – laulu, kosketinsoittimet
* Thomas Youngblood – kitara
* Glenn Barry – bassokitara
* Casey Grillo – rummut, lyömäsoittimet
* Oliver Palotai – kosketinsoittimet

### vierailevat muusikot

* Miro – orkestraatiot, koskettimet, tekniikka
* Simone Simons – laulu kappaleessa "Blücher"
* Amanda Somerville – laulu kappaleissa "Mourning Star", "Love You to Death", "Season's End" ja "Ghost Opera"
* Sascha Paeth – kitara

**kuoro**

* Cinzia Rizzo, Robert Hunecke-Rizzo ja Thomas Rettke

**Tuottajat**

* Olaf Reitmeier – tekniikka
* Simon Oberender – tekniikka
* Bredo Myrvang – äänitys
* Mattias Norén – kuvitus, taitto
* Elin Strigå – kuvankäsittely
* Alexandra V Bach – kansitaide
* Liliana Sanches – valokuvaus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Poetry for the Poisoned

**Poetry for the Poisoned** on power metal -yhtye Kamelotin yhdeksäs studioalbumi. Se julkaistiin earMUSIC-levymerkillä, (Edelin alamerkki), 10. syyskuuta 2010 Euroopassa ja neljä päivää myöhemmin Pohjois-Amerikassa yhtyeen oman levy-yhtiön KMG Recordingsin toimesta yhdessä Knife Fight Median kanssa. 

Se on viimeinen Kamelot-albumi pitkäaikaisen laulajan ja lauluntekijän Roy Khanin kanssa, joka jätti yhtyeen vuonna 2011, ja ensimmäinen alkuperäisen basistin Sean Tibbettsin kanssa, joka jätti yhtyen vuonna 1992 ennen ensimmäisen levyn julkaisua ja palasi vuonna 2009, 17 vuoden jälkeen.

Kappaleesta "The Great Pandemonium" nauhoitettiin video, joka julkaistiin yhtyeen virallisella YouTube-kanavalla 6. syyskuuta 2010. 

## Kappaleet

## Special edition DVD

*  (Video)
* Pick & Play kappaleelle "The Great Pandemonium"
* Live at Norway Rock Festival 2010
* Jokaisen Kamelotin jäsenen haastattelut
* Taustakuvat
* "House on a Hill" (leikkaamaton versio) (vain yhdysvaltalainen versio)

## Rajoitettu kiertueversio
Vuonna 2011 *uudelleenjulkaisu Poetry for the Poisoned* nimeltään *Poetry for the Poisoned &; Live From Wacken: Limited Tour Edition* julkaistiin 15. huhtikuuta Euroopassa ja 10. toukokuuta Yhdysvalloissa. Albumi julkaistiin tuplalevynä, jonka ensimmäinen levy sisälsi *Poetry for the Poisonedin*, kuten aiemmin, ja toinen levy sisälsi 8 livekappaletta keikalta Wacken Open Air 2010 -tapahtumassa.

## Listasijoitukset

## Kokoonpano
Kaikki tiedot albumivihkosta

### Kamelot
* Roy Khan – laulu
* Thomas Youngblood – kitara
* Casey Grillo – rummut
* Oliver Palotai – koskettimet
* Sean Tibbetts – basso 

**Vierailevat muusikot**
* Simone Simons – laulu kappaleissa "House on a Hill" ja "Poetry for the Poisoned, Pt. II–III"
* Björn "Speed" Strid – örinä kappaleessa "The Great Pandemonium"
* Jon Oliva – laulu kappaleessa "The Zodiac"
* Gus G. – kitarasoolo kappaleessa "Hunter's Season"
* Amanda Somerville – kuorolaulu kappaleessa "Poetry for the Poisoned, Pt. I-IV" ja laulu kappaleessa "The Zodiac"
* Chanty Wunder – laulu kappaleessa "Where the Wild Roses Grow"
* Robert Hunecke-Rizzo – taustalaulu
* Simon Oberender – taustalaulu
* Thomas Rettke – taustalaulu
* Cloudy Yang – taustalaulu

**Tuotanto**

* Sascha Paeth – kitara, miksaus, masterointi, tekniikka
* Miro – kosketinsoittimet, orkestraatiot, tekniikka
* Seth Siro Anton – kansitaide, kansitaide
* Michał Loranc – lisätaideteos, taitto
* Natalie Shau – lisäkuvitus
* Alexandra Dekimpe – lisäkuvitus
* Rachel Youngblood – lisäkuvitus

## Arvostelut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Sven Melander

**Sven Alarik Melander** (30. lokakuuta 1947 Malmö – 31. maaliskuuta 2022 Tukholma) oli ruotsalainen toimittaja, koomikko, televisio-ohjaaja ja näyttelijä. Hän juonsi ruotsalaista televisio-ohjelmaa *Snacka om nyheter*.

Sven Melander syntyi ja kasvoi Malmössä Skånessa ja asui Saltsjö-Duvnäsissä. Hänen puolisonsa oli Karin Melander-Hassler, ja he saivat kolme lasta.

Melander kuoli maaliskuussa 2022 syöpään 74-vuotiaana.

## Valikoitu filmografia
**[[Seuramatkat – eli missä ovat possujuhlat?]]* (1980)
**[[Veijarikopla ja Dynamiitti-Harry]]* (1982)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Erwitte

**Erwitte** on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Sen historia alkaa frankkikuninkaiden aikakaudelta. Kaupunki on ollut merkittävä sementtiteollisuuden keskus 1920-luvulta alkaen.

## Maantiede
Erwitte sijaitsee Nordrhein-Westfalenin itäosassa noin 120 kilometriä Düsseldorfista koilliseen. Etäisyys Hampurista on noin 240 kilometriä etelälounaaseen, maanteitse noin 300 kilometriä.

Erwitte kuuluu Arnsbergin hallintopiiriin, joka kattaa Nordrhein-Westfalenin keski- ja kaakkoisosat. Soestin piirikunta puolestaan kattaa hallintopiirin koillisosan. Erwitte rajoittuu pohjoisessa Soestin piirikunnan väekkäimpään kaupunkiin Lippstadtiin. Soestin kaupunki sijaitsee Erwitten lounaispuolella; kaupunkien välissä sijaitsee Bad Sassendorf.

Nykyinen Erwitte on yksi lukuisista saksalaiskaupungeista, jotka syntyivät 1970-luvun laajojen kuntaliitosten seurauksena. Erwitteen liitettiin 14 maalaiskuntaa vuonna 1975. Ne eivät muodosta kaupunkirakenteeltaan yhtenäistä kokonaisuutta, vaan jokaisella kaupunginosalla on oma pieni keskustansa. Historiallisen Erwitten jälkeen väkimäärältään suurin kaupunginosa on Bad Westernkotten. 

## Historia
Ensimmäinen asiakirjamaininta Erwittestä on vuodelta 836. Paikkakunta toimi keskiaikana useiden aatelissukujen tukikohtana ja se kehittyi kaupunkimaiseksi, mutta sitä ei virallistettu kaupungiksi keskiajalla, vaan vasta 1936. Alueen taloudelliseen kehitykseen vaikutti Westernkottenissa aloitettu suolanlouhinta, sillä suola oli merkittävä tuote keskiaikana ja uuden ajan alussa. 1920-luvulla Erwittestä tuli sementtiteollisuuden keskus.

Erwitten historiallisen rakennuskannan olennainen osa on ristikkotalot. Kaupungin huomattaviin kirkkoihin kuuluu keskiaikainen St. Laurentius.

## Talous ja liikenne
Erwitten keskeinen teollisuudenala on sementtiteollisuus. Moottoritie BAB 44 kulkee Erwitten eteläpuolitse kuntarajaa hipoen, ja siltä on liittymä maantielle Bundesstraße 1. Maantiet Bundesstraße 1 ja Bundesstraße 55 risteävät kaupungin keskustassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Erwitte, Nordrhein-Westfalen, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Haven (Kamelotin albumi)

**Haven** on power metal -yhtye Kamelotin yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin Pohjois-Amerikassa 5. toukokuuta 2015 ja maailmanlaajuisesti 8. toukokuuta. Albumin on tuottanut Sascha Paeth ja masteroinut Jacob Hansen. Kannen ja kuvituksen on tehnyt Stefan Heilemann ja lisätaiteen/taiton Gustavo Sazes.  Siinä vierailevat Alissa White-Gluz, Troy Donockley ja Charlotte Wessels. Se on myös yhtyeen ensimmäinen albumi Napalm Recordsin kanssa.

*Haven* on yhtyeen viimeinen studioalbumi, jolla Casey Grillo soittaa rumpuja. 

## Kappaleet

## Kokoonpano
Kaikki Tiedot albumivihkosta

### Kamelot
* Tommy Karevik – laulu
* Thomas Youngblood – kitara, taustalaulu ja orkestraatiot
* Oliver Palotai – koskettimet ja orkestraatiot
* Sean Tibbetts – basso
* Casey Grillo – rummut ja perkussiot
**Muut muusikot**

* Alissa White-Gluz – naislaulu kappaleissa "Liar Liar (Wasteland Monarchy)", murinalaulu kappaleissa "Liar Liar (Wasteland Monarchy)" ja "Revolution"
* Troy Donockley – tinapilli kappaleessa "Under Grey Skies"
* Charlotte Wessels – naislaulu kappaleessa "Under Grey Skies", taustalaulu kappaleessa "Beautiful Apocalypse"
* Cloudy Yang – taustalaulu (kappale 12)
* Sascha Paeth – kitara
* Dennis Hornung – kontrabasso kappaleessa 1
* Miro – koskettimet (4, 8), tekniikka (lisä)

**Kuoro**

* Cloudy Yang, Grazia Sposito, Herbie Langhans ja Thomas Rettke

**Tuotanto**

* Jacob Hansen – masterointi
* Stefan Heilemann – kuvitus, taitto
* Gustavo Sazes – lisäkuvitus, taitto
* Jim Morris – äänitys, tekniikka (rummut)
* Andrew Boullianne – äänitys, tekniikka (assistentti) (rummut)
* Philip Collodetti – tekniikka (lisä)
* Olaf Reitmeier – tekniikka (lisä)
* Tim Tronckoe – valokuvaus
* Nina Lahtinen – clothes
* ville Juurikala – valokuvaus (Troy Donockley)

## Listasijoitukset

## Arvostelut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kerstin Müller

**Kerstin Müller** (s. 7. kesäkuuta 1969 Halle, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen kilpasoutaja. Hän voitti pariaironelosessa olympiakultaa.

Müller voitti Barcelonan olympialaisissa 1992 pariaironelosessa olympiakultaa. Müller, Sybille Schmidt, Birgit Peter ja Kristina Mundt voittivat loppukilpailussa hopealle sijoittuneen Romanian venekunnan 4,16 sekunnilla. Hän voitti pariaironelosessa nuorten maailmanmestaruuden vuonna 1987. Aikuisten maailmanmestaruuskilpailuissa Račicessa 1993 hän saavutti pariaironelosessa hopeaa.

## Lähteet
Kristina Mundt

**Kristina Mundt** (myöh. **Richter**, s. 25. tammikuuta 1966 Merseburg, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen kilpasoutaja. Hän voitti pariaironelosessa kaksi olympiakultaa ja kaksi maailmanmestaruutta.

Mundt voitti ensimmäisen maailmanmestaruutensa Saksan demokraattisen tasavallan edustajana pariaironelosessa Hazewinkelin MM-kilpailuissa 1985. Soulin olympialaisissa 1988 hän voitti pariaironelosessa Kerstin Försterin, Beate Schrammin ja Jana Sorgersin kanssa kultaa 2,41 sekunnin erolla Neuvostoliiton venekuntaan. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän voitti yhdistyneen Saksan edustajana pariaironelosessa olympiakultaa Kerstin Müllerin, Sybille Schmidtin ja Birgit Peterin kanssa; he voittivat loppukilpailussa hopealle sijoittuneen Romanian joukkueen 4,16 sekunnilla. Mundt saavutti pariaironelosessa vielä MM-hopeaa Račicessa 1993 ja voitti maailmanmestaruuden Indianapolisissa 1994. Tampereen MM-kilpailuissa 1995 Mundt kilpaili pariairokaksikossa ja sijoittui neljänneksi.

## Lähteet
Kristina Richter

**Kristina Richter** (o.s. **Hochmuth**, s. 24. lokakuuta 1946) on saksalainen, Itä-Saksaa edustanut käsipalloilija. Hän saavutti kaksi olympiamitalia: hopeaa Montrealissa 1976 ja pronssia Moskovassa 1980. Hän oli Itä-Saksan joukkueen lipunkantaja Moskovan kisojen avajaisissa.

Richter pelasi Itä-Saksan maajoukkueessa 134 ottelua ja teki niissä 880 maalia. Hän kuului maailmanmestaruuden voittaneeseen joukkueeseen vuosina 1971, 1975 ja 1978. Richter saavutti menestystä myös seurajoukkueensa TSC Berlinin pelaajana.

Kristina Richterin puoliso oli pyöräilyvalmentaja Dagobert Richter.

## Lähteet
The Shadow Theory

**The Shadow Theory** on power metal -yhtye Kamelotin kahdestoista studioalbumi. Albumin on tuottanut Sascha Paeth ja se julkaistiin 6. huhtikuuta 2018. Levyllä vierailevat muun muassa Lauren Hart ja Jennifer Haben. 

Se on ainoa studioalbumi, jolla Johan Nunez korvaa pitkäaikaisen jäsenen Casey Grillon rummuissa, joka oli lähtenyt bändistä 5. helmikuuta 2018 etsimään muita musiikillisia ja kiertuemahdollisuuksia ja keskittymään rumpuyhtiöönsä. 

## Kappaleet

## Kokoonpano
kaikki tiedot albumivihkosta

### Kamelot
* Tommy Karevik – laulu 
* Thomas Youngblood – kitarat, taustalaulu
* Oliver Palotai – kosketinsoittimet
* Sean Tibbetts – basso 
* Johan Nunez – rummut
**Vierailevat muusikot**
* Lauren Hart – laulu ja murina kappaleessa "Phantom Divine (Shadow Empire)" ja "MindFall Remedy"
* Jennifer Haben – vieraileva laulu kappaleessa "In Twilight Hours"

**Kuoro**

* Oliver Hartmann, Herbie Langhans, Cloudy Yang, Annie Berens, Nadine Ruch, Evelyn Mank, Thomas Dalton Youngblood

**Miehistö**

* Sascha Paeth – tuotanto, miksaus, tekniikka, lisäkitarat ja koskettimet, murisee kappaleessa "The Proud and the Broken"
* Thomas Youngblood – tekniikka, editointi
* Oliver Palotai – orkesterisovitukset, tekniikka, leikkaus
* Jacob Hansen – masterointi
* Stefan Heilemann – taideteos
* Arne Wiegand – tekniikka, leikkaus
* Miro Rodenberg – tekniikka, leikkaus
* Olaf Reitmeier – tekniikka, leikkaus
* Logan Mader – tekniikka, editointi
* Tim Tronckoe – valokuvaus

## Listasijoitukset

## Arvostelut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Sylvia Dördelmann

**Sylvia Dördelmann** (s. 7. huhtikuuta 1970 Waltrop) on saksalainen kilpasoutaja. Hän saavutti mitalin olympialaisissa ja maailmanmestaruuskilpailuissa.

Dördelmann saavutti nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Länsi-Saksan edustajana pronssia perämiehettömässä kaksikossa vuonna 1988. Ensimmäisissä aikuisten MM-kilpailuissaan Bledissa 1989 hän sijoittui viidenneksi kahdeksikossa ja kuudenneksi perämiehettömässä nelosessa. Tasmaniassa 1990 hän saavutti perämiehettömässä nelosessa hopeaa. Wienin MM-kilpailuissa 1991 hän sijoittui yhdistyneen Saksan edustajana kahdeksikossa viidenneksi. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän saavutti kahdeksikossa olympiapronssia.

## Lähteet