open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aleksandra Mirosław

**Aleksandra Mirosław** (o.s. **Rudzińska**, s. 2. helmikuuta 1994 Lublin) on puolalainen kiipeilijä ja maailmanmestari.

Mirosław osallistui vuonna 2010 ensimmäistä kertaa aikuisten kiipeilykilpailuun. Vuonna 2012 hän voitti ensimmäisen aikuisten kilpailun, kun hän voitti Chamonix'n world cup -kilpailun. Vuonna 2013 hän voitti yhden world cup -kilpailun. Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalin Mirosław voitti vuonna 2014, kun hän oli Gijon MM-kilpailujen nopeuskiipeilyn kolmas. Vuoden 2015 EM-kilpailuissa hän oli seitsemäs nopeuskiipeilyssä. Vuoden 2016 MM-kilpailuissa hän oli neljäs nopeuskilpailussa ja vuoden 2017 EM-kilpailuissa samassa kilpailussa 12. Vuonna 2018 hän voitti Chamonix'n world cup -kilpailun. Saman vuoden MM-kilpailuissa hän voitti nopeuskilpailun, mutta oli boulderoinnissa 92. ja köysikiipeilyssä 97., jolloin hänen yhteiskilpailun sijoitus oli 10. Vuonna 2019 hän voitti yhden world cupin kilpailun. Hän uusi nopeuskilpailun MM-kullan vuoden 2019 MM-kilpailuissa. Hän voitti myös EM-kilpailuissa 2019 nopeuskilpailun EM-kultaa.

## Lähteet
Constantin Virgil Gheorghiu

**Constantin Virgil Gheorghiu** (1916 Războieni, Romania – 1992 Pariisi, Ranska) oli romanialaissyntyinen ranskalainen kirjailija.

Gheorghiu sai arvostusta runoilijana jo sotilaskoulutuksen aikana. Hän opiskeli myös filosofiaa ja teologiaa. Toisen maailmansodan aikana hän joutui keskitysleirille ja jäi sodan päätyttyä Ranskaan, jossa hän kirjoitti leirikokemuksistaan romaanin *25. hetki* (1949). Siinä, kuten myöhemmissäkin teoksissaan, hän näkee kulttuurin merkityksen vähäiseksi, jos ihmisellä on vain sosiaalinen ja tilastollinen arvo.

## Suomennetut teokset
Suomennokset on julkaistu tekijänimellä C. Virgil Gheorghiu.
* *25. hetki * (*Ora 25*), suom. romaniankielisen alkuteoksen ranskankielisestä käännöksestä Lauri Hirvensalo, WSOY 1951. Sarja: Eurooppa-sarja 2
* *Toinen mahdollisuus*, suom. romaniankielisen alkuteoksen ranskankielisestä käännöksestä Lauri Hirvensalo, WSOY 1953
* *Mies matkusti yksin*, suom. romaniankielisen alkuteoksen ranskankielisestä käännöksestä Lauri Hirvensalo, WSOY 1956

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Amsterdamin keskusrautatieasema

**Amsterdamin keskusrautatieasema** () on Amsterdamin keskustassa sijaitseva rautatieasema, jonka kautta kulkee päivittäin noin 250&nbsp;000 ihmistä. Tämä tekee siitä siitä Alankomaiden suurimman rautatieaseman. 

## Historia
Ennen keskusrautatieaseman käyttöönottoa Amsterdamissa oli kaksi pääasiallista rautatieasemaa. Keskustan länsipuolella sijainneesta Willemspoortin asemalta junat suuntasivat Haarlemiin ja itäpuolella sijainneesta Weesperpoortin asemalta junat suuntasivat Utrechtiin, Arnhemiin ja Kölniin. Yhtenäisen rautatieverkoston toteuttamiseksi maan hallitus hyväksytti parlamentilla uuden rautatielain. Amsterdamille tämä merkitsi uuden rautatielinjan rakentamista Den Helderiin, sekä sen ja olemassa olevien linjojen yhdistämistä uudelle keskusrautatieasemalle.

Toimeksianto uuden keskusrautatieaseman sekä olemassa olevien ratojen yhdistämiseksi annettiin 1869. Saaren, jolla asema sijaitsee sekä asemarakennuksen ja ratapihan rakentaminen kesti 20 vuotta. Uuden asemarakennuksen suunnittelu ja toteutus annettiin vuonna 1875 arkkitehdeille P.J.H. Cuypersille ja A.L. Van Gendtille. Asemarakennus edustaa samaa tyyliä, kuin Cuypersin aikaisemmat työt, kuten Amsterdamin Rijksmuseum.

Rautatieasema on otettu virallisesti käyttöön 15. lokakuuta 1889.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pekka Juntti

**Pekka Juntti** (s. 1980) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Juntti asuu Pohjois-Ruotsissa Haaparannalla, ja on kotoisin Torniosta. Juntti kirjoittaa säännöllisesti kolumneja Ylelle. Kolumneissaan Juntti käsittelee erityisesti metsiin ja luontoon liittyviä aiheita.

Juntin yhdessä Jenni Räinän ja Anna Ruohosen kanssa kirjoittama teos Metsä meidän jälkeemme palkittiin Tieto-Finlandia-palkinnolla vuonna 2019. Juntti on myös palkittu toimittajan työstään Bonnierin suuren journalistipalkinnon Yleisön suosikki -kategoriassa vuonna 2012. 

## Teokset
* 

## Lähteet
Olkusz

**Olkusz** on kaupunki Vähä-Puolan voivodikunnassa Etelä-Puolassa noin 40 kilometriä Krakovasta luoteeseen. Vuoden 2019 arvion mukaan siellä asui 35&nbsp;170 asukasta.. 

## Ystävyyskaupungit
 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vankiluikero

**Vankiluikero** (*Pholidichthys leucotaenia*) on vankiluikeroihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Tyyneltämereltä ja toisinaan sitä pidetään myös riutta-akvaarioissa.

## Koko ja ulkonäkö
Vankiluikero voi kasvaa suurimmillaan noin 43&ndash;45 cm pitkäksi. Ruumiinmuodoltaan laji on pitkänomainen ja sen selkä- ja vatsaevät ovat pitkät ja kasvaneet yhteen pyrstöevän kanssa. Kalan ulkonäkö muuttuu sen tullessa täysikasvuiseksi. Nuoret vankiluikerot ovat pohjaväriltään mustia ja niissä on valkoisia poikkiraitoja. Ne musituttavatkin huomattavasti myrkyllistä juovakorallimonnia. Täysikasvuinen vankiluikero on pohjaväriltään musta ja siinä on valkoisia aaltoilevia juovia. Vankiluikero on suomuton.

## Levinneisyys ja elintavat
Vankiuikero elää Tyynessämeressä Filippiineiltä Salomosaarille ulotuvalta alueelta. Nuoret yksilöt elävät parvissa, joissa voi olla kymmenistä tuhansiin yksilöihin. Täysikasvuiset yksilöt elävät matalissa vesissä koralliriuttojen läheisyydessä. Ne kaivavat käytäviä hiekkapohjaan ja viettävät päiväsajat käytävissään. Nuoret vankiluikerot syövät planktonia.

## Lähteet
Michael Lettenmeier

**Michael Lettenmeier** on saksalainen, Suomessa asuva tutkija, konsultti, kouluttaja ja D-mat oy:n perustaja. Lettenmeierin toimialaa ovat luonnonvarojen käyttö, jalanjälkilaskenta ja kestävät elämäntavat, erityisesti yhden maapallon kokonen elämäntapa ja 1,5 asteen elämäntavat. 

## Lähteet
Zarina Wahab

**Zarina Wahab** (s. 17. heinäkuuta 1959 Visakhapatnam, Andhra Pradesh, Intia) on intialainen näyttelijä, joka on työskennellyt pääasiassa hindin- ja malajalaminkielisissä elokuvissa.

Wahab tapasi näyttelijä Aditya Pancholin *Kalank Ka Tikan* (1986) kuvauksissa ja he menivät naimisiin vielä samana vuonna. Heillä on kaksi lasta, tytär Sana Pancholi ja poika Sooraj Pancholi.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Maija Ruuskanen

**Maija Helena Ruuskanen** (s. 10. heinäkuuta 1976 Savonlinna) on suomalainen säveltäjä ja muusikko. Ruuskanen on opiskellut Sibelius-Akatemiassa ja valmistui musiikin maisteriksi (MuM) vuonna 2006.  Ruuskanen on säveltänyt musiikkia lukuisiin näyttämöteoksiin (Suomen Kansallisteatteri, Teatteri Metamorfoosi, Musiikkiteatteri Kapsäkki), ohjannut kaksi kuunnelmaa, julkaissut ja tuottanut levyjä (muun muassa Herääminen (ooppera), Puluboin ja Ponin lauluja, Samassa unessa), pyörittänyt Ruuskanen Railio Klubia ja toiminut useiden eri artistien pianistina.

## Koulutus
* Sibelius-Akatemia, musiikin maisteri (MuM), Musiikkikasvatuksen osasto (2006)
** Pianomusiikin osasto, B-tutkinto (2002)
** Erityispainotuksina sävellyksen lisäksi musiikkiliikunta ja musiikkiterapia
** Sävellyksen opettajat muun muassa Olli Kortekangas ja Heikki Valpola

## Sävellykset ja kuunnelmaohjaukset (valikoiden)
* Äärimmäisyys (2021), ooppera, Musiikkiteatteri Kapsäkki
* Lehman-trilogia (2020), Espoon kaupunginteatteri
* Neljä laulua Mia-Marie Taleghanin runoihin (2019), laulusarja sopraanolle Johanna Engelbarth
* Saksofonikvartetto (2018), Akateeminen Saksofonikvartetti
* Herääminen - tarina ihmisestä, joka väsyi jaksamaan (2017), ooppera, Musiikkiteatteri Kapsäkki
* Vaskivuorentie 20 (2017), kuunnelma, Radioteatteri, YLE
* Mauri ja vähä-älypuhelin (2016), näytelmä, Suomen Kansallisteatteri
* Puluboin ja Ponin teatteri (2015), musiikkinäytelmä, Suomen Kansallisteatteri
* Puistokabaree (2015), musikaali, Musiikkiteatteri Kapsäkki
* Bodyscapes (2015), ääniteos, Viron Arkkitehtuurimuseo, Tallinna
* Puputyttö (2014), kuunnelma, Radioteatteri, YLE
* Sauna (2011), sanaton naamionäytelmä, Teatteri Metamorfoosi

## Levytykset (säveltäjä, tuottaja)
* Herääminen – tarina ihmisestä, joka väsyi jaksamaan (2017)
* Puluboin ja Ponin lauluja (2016)
* Lehmän lauluja (2013)
* Ruuskanen Railio Strings: Samassa unessa (2012)
* Ruuskanen Railio Company: Tänään (2006)

## Musikaalit, musiikkiteatteri ja musiikkinäytelmät
* Mustu loukko (2023). Käsikirjoitus ja ohjaus Markus Leikola.
* Näkymätön nainen (2023), musiikkinäytelmä.  Käsikirjoitus Pasi Lampela ja Reidar Palmgren. Ohjaus Markus Järvenpää.
* Sivullinen (2021). Ohjaus Davide Giovanzana.
* Puistokabaree (2015), kiertävä musikaali. Käsikirjoitus ja ohjaus Valto Kuuluvainen.
* Puluboin ja Ponin teatteri (2015), musiikkinäytelmä. Ohjaus Jukka Rantanen, Suomen Kansallisteatteri
* Fedja-setä, kissa ja koira (2012), näytelmä. Ohjaus Jukka Rantanen, Suomen Kansallisteatteri
* Mielen päällä (2010), musiikkinäytelmä. Ohjaus Mia Pätsi

## Näytelmät joihin säveltänyt musiikin ja vastannut äänisuunnittelusta
* Lehman-trilogia (2020). Ohjaus Davide Giovanzana | tuotanto Suomen Kansallisteatteri, Espoon kaupunginteatteri, TTT & Teatteri Metamorfoosi
* Mauri ja mini-isoveli (2018), näytelmä. Ohjaus Irene Aho, Suomen Kansallisteatteri (2018), Teatteri Imatra (2019)
* Mauri ja vähä-älypuhelin (2016), näytelmä. Suomen Kansallisteatteri (2016), Teatteri Imatra (2017)
* Kalevala dell’arte (2007), naamionäytelmä. Ohjaus Davide Giovanzana ja Soile Mäkelä | dramaturginen tutor Carlo Boso

## Lähteet
Mauri Kotamäki

**Mauri Kotamäki** (s. 1982) on suomalainen taloustieteilijä ja Finnveran pääekonomisti. 
Aiemmin hän työskenteli mm. Keskuskauppakamarin pääekonomistina ja Työeläkevakuuttajat Tela ry:n ekonomistina. Hän on väitellyt tohtoriksi Turun yliopistosta vuonna 2017. 

Kotamäki toimi ministerin asettamana selvityshenkilönä ansiosidonnaisen työttömyysturvan laajentamisen vaihtoehdoista. Loppuraportti julkaistiin 30.11.2018.
Selvityksen tekeminen aiheutti jo selvityshenkilön nimitysvaihessa keskustelua, kun mm. SAK ja STTK arvioivat kyseessä olevan Sinisten vaalitemppu. Raportin julkaisun jälkeenkin palkansaajaliike suhtautui kriittisesti tehtyihin ehdotuksiin. 

Kotamäki on tutkinut mm. Lafferin käyrää makrotaloustieteellisten mallien avulla.

Kotamäki on toiminut *[[Taloustaito]]*-lehden blogistina vuodesta 2017 lähtien. Hän toimii myös *[[Verkkouutiset]]*-verkkolehden blogistina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Mauri Kotamäki Twitterissä ja LinkedInissä.
* Taloustaidon blogitekstit
Marilyn Quayle

**Marilyn Tucker Quayle** (s. 29. heinäkuuta 1949) on yhdysvaltalainen asianajaja ja kirjailija. Hän on Yhdysvaltain varapresidenttinä vuosina 1989–1993 toimineen Dan Quaylen vaimo.

## Lähteet
Fujio Masuoka

**Fujio Masuoka** (, s. 8. toukokuuta 1943, Gunma, Japani) on japanilainen insinööri, joka on työskennellyt Toshiballa ja on ollut professorina Tōhokun yliopistossa vuodesta 1994 lähtien. Hänellä on 170 rekisteröityä patenttia useissa maissa. Vuonna 2005 hän liittyi Unisantis Electronics -yhtiöön teknologiajohtajana.

Masuoka on kehittänyt SAMOS-tyyppisen lukumuistin vuonna 1972, joka on lähtökohta nykyisille EPROM- ja Flash-muisteille. Vuonna 1980 hän haki Flash-muistin patenttia ensi kertaa ja vuonna 1984 esitteli Flash-muistin julkisesti.

Masuoka on keksinyt vuonna 1988 ”surrounding gate transistor” (SGT) konseptin.

Masuoka on voittanut vuoden 2018 Honda-palkinnon tunnustuksena työstään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Oral History of Fujio Masuoka Computer History Museum (PDF)
Karl Ragnar Gierow

**Karl Ragnar Gierow** (2. huhtikuuta 1904 Helsingborg, Ruotsi – 30. lokakuuta 1982 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija, koulutukseltaan filosofian lisensiaatti.

Gierow oli 1930–1937 kirjankustantamo Norstedtin kirjallinen neuvonantaja ja 1937–1946 Ruotsin radion kirjallinen avustaja. Vuonna 1946 hän toimi *[[Svenska Dagbladet]]issa* kirjallisuusosaston päällikkönä ja 1951–1963 Dramatenin johtajana. Hänet valittiin 1961 Ruotsin akatemiaan, ja 1964–1977 hän oli sen pysyvä sihteeri.

Gierowin esikoisrunokokoelma *Solen lyser* ilmestyi 1925. Se, kuten muukin alkukauden tuotanto, oli tiukasti muotoa noudattavaa mitallista ja kevyttä. 1930-luvun tuotannolle on leimallista pessimismi, ja muodoltaan se muistuttaa muinaispohjoista apokalyptistä runoa. 1960-luvulla hän palasi tiukkaan muotoon, ja runot ovat usein epigrammimaisia. Hän kirjoitti myös näytelmiä ja julkaisi esseekokoelmia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Virpi Haahti

**Virpi Orvokki Haahti** (ent. **Siljander**, o.s. **Rautto**; 13. marraskuuta 1936 Lahti – 1. helmikuuta 2025) oli suomalainen pikajuoksija. Haahti edusti urallaan Lahden Urheilijoita.

Haahti sai 400 metrin juoksussa SM-pronssia vuosina 1958, 1959 ja 1960. 200 metrin juoksussa hän sai pronssia vuonna 1959. Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailuissa Haahti sai kultaa 3 × 800 metrillä vuonna 1961 ja pronssia 4 × 100 metrillä vuonna 1959. Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailuissa Haahti voitti joukkuemestaruuden vuonna 1961.

Haahden juoksijaura alkoi vuonna 1958 pesäpallokentältä, kun Timo Alestalo erään ottelun jälkeen kehotti häntä kokeilemaan 100 m:n juoksua. Haahti saavutti eri lajeissa 16 Lahden piirin mestaruutta. Pesäpalloa Haahti pelasi LMV:n mestaruussarjajoukkueessa vuosina 1957–1960.

Haahti toimi Postipankin liikunnanohjaajana, oli Liikunnanohjaajat ry:n hallituksen jäsen ja sihteeri vuodesta 1971 lähtien. 1950-luvulla Haahti kuului LMV:n johtokuntaan. Haahti harrasti matkailua. Hänen puolisonsa oli jalkapalloilija Matti Haahti.

## Henkilökohtaiset ennätykset
### Ulkoradat

## Lähteet
Ufotable

**Ufotable** (jap. ユーフォーテーブル有限会社, *Yūfōtēburu yūgen-gaisha*, tyylitellysti **ufotable**) on japanilainen animaatiostudio Nakanossa, Tokiossa. Sen perustivat lokakuussa 2000 TMS Entertainmentin tytäryhtiön, Telecom Animation Filmin, entiset työntekijät. Useissa heidän töissään (*[[Ninja Nonsense]]*, *[[Futakoi Alternative]]*, *[[Coyote Ragtime Show]]*, *[[Gakuen Utopia Manabi Straight!]]*, *[[Tales of Symphonia]]*, *[[The Garden of Sinners]]*) esiintyvä erityispiirre on vaha-animaatiokohtaukset. Muita Ufotablen merkittäviä töitä ovat mm. *[[Fate/Zero]]*, *[[Fate/stay night|Fate/stay night: Unlimited Blade Works]]* ja *[[Demon Slayer: Kimetsu no Yaiba]]*.

Maaliskuussa 2019 uutisoitiin Ufotablen konttoreihin tehdystä etsinnästä veronkiertosyytösten vuoksi. Huhtikuussa ilmoitettiin, että Ufotable oli velkaa veroissa 400 miljoonaa jeniä. Kesäkuussa 2020 studio sekä perustaja ja puheenjohtaja Hikaru Kondo asetettiin syytteeseen maksamattomista veroista 139 miljoonan jenin edestä. Studio julkaisi anteeksipyynnön.

## Tuotanto
### TV-sarjat

### OVAt (Original Video Animation)

### Elokuvat

### Videopelit

## Lähteet
Nynke Dekker

**Nynke H. Dekker** (s. 1971) on alankomaalainen fyysikko ja molekyläärisen biofysiikan tutkija, joka työskentelee Delftin teknillisen yliopiston nanotieteen Kavli-instituutissa biofysiikan professorina. 

Dekker opiskeli alemman korkeakoulututkinnon (B.Sc., fysiikka ja soveltava matematiikka) yhdysvaltalaisessa Yalen yliopistossa ja valmistui fyysikoksi (M.Sc., fysiikka) alankomaalaisesta Leidenin yliopistosta. Fysiikan alaan kuuluvat tohtoritutkinnon hän uoritti Harvardin yliopistossa.s

(kesken: työuran ja tutkimustyön kuvaus )

Dekker on ollut Alankomaiden kuninkaallisen tiedeakatemian (KNAW) jäsen vuodesta 2015. Euroopan molekyylibiologian järjestön (EMBO) jäsen vuodesta 2019. Vuonna 2020 hänelle myönnettiin Spinoza-palkinto, joka on Alankomaiden korkein tieteellinen tunnustus. Palkinto sisältää pronssipatsaan ja henkilökohtaisen 2,5 miljoonan euron suuruisen tutkimusapurahan palkitun vapaasti määrittelemään tutkimusaihepiiriin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nynke Dekker Lab: About Nynke Dekker  (tudelft.nl)
* Nynke Dekker Lab - DNA and RNA replication  (tudelft.nl)
* Nynke Dekker's insatiable curiousity   (tudelft.nl)
* Spinoza laureate 2020 - Nynke Dekker  (youtube.com)
Ostrołęka

**Ostrołęka** on Puolan kaupunki Masovian voivodikunnassa Ostrołękan piirikunnassa. Se sijaitsee noin 125 kilometriä Varsovasta koilliseen. Kaupungin väkiluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 52&nbsp;055, ja sen pinta-ala on noin 33 neliökilometriä.
Ostrołęka oli vuosina 1975–1998 Ostrołękan voivodikunnan hallinnollinen keskus.

## Valokuvia


Tiedosto:Ostroleka-muzeum.jpg| Kaupunginmuseo
Tiedosto:Ostroleka-kosciol_farny4.jpg|Seurakunnan kirkko
Tiedosto:Pomnik_gen._Józefa_Bema_w_Ostrołęce.JPG | Józef Bemin patsas
Tiedosto:Ostroleka-ratusz3.jpg| Kaupungintalo


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin kotisivut
Pruszków

**Pruszków** on kaupunki ja oma kuntansa Puolassa Masovian voivodikunnassa Pruszkówin piirikunnassa. Se sijaitsee noin 18 kilometriä Varsovasta länteen. Kaupungin väkiluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 62&nbsp;317, ja sen pinta-ala on noin 19 neliökilometriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin kotisivut
Eve Kulmala

**Eve Kulmala** (s. 1998 Helsinki) on suomalainen koomikko. Hänet tunnetaan parhaiten Instagramissa julkaistuista sketsivideoista, joissa hän ottaa kantaa rasismiin, transfobiaan, seksismiin ja muihin tasa-arvokysymyksiin. Kulmalalla oli maaliskuussa 2026 Instagramissa yli 110 000 seuraajaa. 

Kulmala on tehnyt myös juontajan töitä ja tuottanut sisältöä Yle Areenaan sekä vieraillut *[[Noin viikon studio]]* -televisio-ohjelmassa. Kulmalan komiikkaa määrittää punching up -periaate sekä feminismi. Kulmala nimittää itseään ”komediainfluensseriksi”. Vuonna 2021 *[[Helsingin Sanomat]]* nosti Kulmalan koomikon yhdeksi Suomen kulttuurimaailman vaikuttavista naisista. Kulmala tuottaa yhdessä Inka Valiman kanssa *Kiintiökoomikot*-nimistä podcastia, joka alkoi vuonna 2020. Vuonna 2021 Kulmala perusti somekomediaan erikoistuneen Comedy Queen -tuotantoyhtiön. 

Kulmala on aloittanut opinnot HEO:n komiikan ja stand upin opintolinjalla vuonna 2018. Omaan komiikkaansa vaikutteita Kulmala on saanut muun muassa Hannah Gadsbyn *Nanettesta*, *[[Siskonpeti]]*-sarjasta ja Pirjo Heikkilästä.

## Teokset
*

## Lähteet
Patricia Hill Collins

**Patricia Hill Collins** (s. 1948) on yhdysvaltalainen akateemikko, joka on erikoistunut tutkimuksessaan rotuun, luokkaan ja sukupuoleen. Hän työskentelee sosiologian professorina Marylandin yliopistossa. Hän on myös Cincinnatin yliopiston afroamerikkalaisen tutkimuksen osaston entinen johtaja, ja American Sosiological Association -yhdistyksen entinen puheenjohtaja. 

Patricia Hill Collins on yksi niistä merkittävistä feminismin teoriaperinteistä ammentavista ajattelijoista, jotka 1900-luvun lopulla toivat esille etnisyyden, rodun ja seksuaalisuuden merkityksen ihmisen yhteiskunnalliseen asemaan, ja siten rakensivat pohjaa nykyiselle intersektionaaliselle feminismille.

## Lähteet
Vaula Norrena

**Vaula Norrena** (s. 24. elokuuta 1959 Kajaani) on suomalainen tietokirjailija, tutkija sekä Vantaan kaupunginvaltuutettu. Koulutukseltaan hän on valtiotieteiden maisteri (Helsingin yliopisto 1988).

Norrena on toiminut mainonnan suunnittelijana ja copywriterina eri mainostoimistoissa 1981–1991. Hän on saanut alan tunnustuksia: muun muassa Grafia ry:n Vuoden kampanjan 1990 ja Vuoden Business-to-business-kampanjan 1990 sekä Mainostoimistojen Liiton Kultasulka- ja Hopeasulka-palkintoja vuosina 1991–1994. 

Norrena on kirjoittanut valtakunnallisen vaalimainonnan SDP:lle vuosina 1987–1989 sekä Vihreälle liitolle vuosina 1991–1992.

Vuosina 1991–2018 Norrena toimi markkinointisemiootikkona omassa yrityksessään Valores Consultissa. Hän loi semioottisen tutkimusmetodin brändien, mainonnan, pakkausten, logojen ja markkinointinimien brändianalyysia varten.

Norrena tutki myös trendien ja kulutuskulttuurin muutoksia.

## Kirjoittaminen
Norrenan kertova tietokirja *Littana - Kielletyn lapsen tarina* ilmestyi Teos-kustantamolta syyskuussa 2023. Se on tarinallinen tietokirja Kiinassa vuonna 1989 kiellettynä lapsena syntyneestä Jenni Chen-Yestä, joka tuli Suomeen 5-vuotiaana ja päätyi perheensä lapsitulkiksi ja lapsityöntekijäksi, kahden kulttuurin ristipaineissa myös koulukiusatuksi nuoreksi.

Norrena on toiminut kolumnistina eri lehdissä, kirjoittanut paikallispoliittisia blogeja sivustolla omalla sivustollaan ja elämänkaariblogeja toisella sivustolla.

## Kuntapolitiikka
1980-luvulla Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa Norrena oli mukana perustamassa Sitoutumattomat ry:tä Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan vaaleihin. 

Vihreän liiton kuntapoliitikko Norrenasta tuli kuntavaaleissa 2008, jolloin hän pääsi Vantaan varavaltuutetuksi. 

Norrena on ollut Vantaan kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 2013 ja Vantaan kaupunginhallituksen jäsen vuosina 2017–2023. Norrena toimi kaupunginhallituksen 2. varapuheenjohtajana 2019–2021. 
## Lähteitä

* Vaula Norrenan kirjailijasivut  Vaula Norrenan yhteiskunnalliset blogit
Kaisa Merelä

**Kaisa Merelä** (s. 1995) on suomalainen seksuaalikasvattaja, -vaikuttaja ja voimaantumisvalmentaja. Hän on käynyt Sexpon seksuaalikasvattajakurssin. Päättötyönään Merelä teki Powerful Sexual Aware -verkkokurssin, joita on sittemmin järjestetty useita kertoja. Merelän näkyvyyden takia ''Helsingin Sanomien'' toimittaja soluttautui verkkokurssille ja teki aiheesta kriittisen jutun, joka julkaistiin huhtikuussa 2021.  Seksologian alalla on käyty keskustelua alan eri ammattinimikkeistä, ja *Helsingin Sanomat* liitti Merelän osaksi tätä keskustelua. Sexpo tiedotti *Helsingin Sanomien* jutun jälkeen, että seksuaalikasvatuksen tulee olla monialaista ja moniäänistä. 

## Ura
Kaisa Merelä perusti bloginsa vuonna 2019. Hän on myös Himocast-podcastin toinen juontaja. Merelä on käynyt Sexpon seksuaalikasvattajakoulutuksen. 

## Yksityiselämä
Merelä kihlautui Ami Rubinsteinin kanssa kesäkuussa 2025.

## Teokset

* *Himokirja*. Kustantamo S&S, 2021. 

## Lähteet
Sita Salminen

**Sita Sofia Salminen** (s. 16. lokakuuta 1992 Rovaniemi) on suomalainen tubettaja, sisällöntuottaja ja kirjailija. Hänellä on kaksi YouTube-kanavaa, joista *ASMR Sita Sofia* -kanavalla oli joulukuussa 2024 noin 240&nbsp;000 tilaajaa. Salmisen eroottinen novellikokoelma *Lupa* julkaistiin marraskuussa 2019. Hän on tehnyt *POKS*-podcastia Veronica Verhon kanssa.

Salminen on äitinsä puolelta thaimaankiinalainen. Hän on kertonut saavansa paljon vihapostia, joka sisältää rasismia ja naisvihaa. Hän on myös kertonut olevansa biseksuaali.

## Ura
Salminen on opiskellut suomen kieltä Oulun yliopistossa ja valmistunut humanististen tieteiden kandidaatiksi. Opiskeluaikanaan Salminen työskenteli alusvaatemyyjänä ja OP:n Pivolla. Hän aloitti bloginsa *Starry eyes* vuonna 2011. Vuonna 2016 hän alkoi tehdä videoita YouTubeen omaa nimeään kantavalle kanavalle ja keväällä 2019 perusti toisen, rentoutusvideoita sisältävän YouTube-kanavansa *ASMR Sita Sofia*. 

Salmisen esikoisteos, eroottinen novellikokoelma *Lupa*, julkaistiin marraskuussa 2019, ja sen kustansi Kosmos. Salminen on korostanut seksuaalisuudesta puhumisen tärkeyttä. *Lupa*-kirjan tärkein sanoma on hänen mukaansa se, että kaikilla on lupa nauttia omasta kehostaan ja seksuaalisuudestaan juuri niin kuin haluaa – ja myös olla nauttimatta, jos niin haluaa.

Salminen osallistui *[[Tanssii tähtien kanssa (14. tuotantokausi)|Tanssii tähtien kanssa]]* -ohjelmaan syksyllä 2021. Hänen parinaan toimi Aleksi Seppänen. Pari putosi kuudentena kisasta 12 kilpailijan joukosta.

Salminen on myös julkaissut kolme kalenteria vuosille 2020–2021, 2022 ja 2022–2023. Kalenterit kantavat nimeä "Sitan kalenteri".

Salminen osallistui Petolliset Suomen 1. kaudelle petollisen roolissa vuonna 2023. Hän voitti realityn yhdessä Heikki Sorsan kanssa.

Salminen osallistui vuoden 2024 Selviytyjät Suomi kilpailuun jossa sijoittui toiseksi.

## Teokset
* 

## Lähteet
Arja Pettersson

**Arja Maarit Pettersson-Rautila** (o.s. **Virtanen**; s. 13. huhtikuuta 1953 Tampere) on suomalainen tanssija ja koreografi. Hän on opiskellut London School of Contemporary Arts -koulussa ja valmistunut Amsterdamin teatterikoulusta.

Pettersson on yksi Tanssiteatteri Hurjaruuthin perustajista ja pitkäaikainen johtaja. Hän toimi Hurjaruuthin johtajana vuoteen 2019 saakka. Hurjaruuthin vuosittainen talvisirkus oli alun perin Petterssonin idea ja hän on ohjannut kahdestakymmenestä kuudesta talvisirkuksesta 18.

Pettersson teki yhden elokuvaroolin vuonna 1974 Seppo Huunosen ohjaamassa elokuvassa *[[Karvat (elokuva)|Karvat]]*. Hänen äänensä tilalle dubattiin kuitenkin näyttelijä Tiia Lousteen ääni.

Arja Petterssonin äiti oli kirjailija Rauha S. Virtanen. Hänen poikansa on kirjailija Juhana Pettersson.

## Koreografiota ja ohjauksia
* *Hillin, Millin ja Lillin seikkailut* (1982)
**Piilokoo* (1982)
**Unohdettu huone 2* (1983)
**Kuka murhasi Yrjö Linssin?* (1984)
**Sirkus Marmara* (1984)
**Unohdettu huone eli tirkistysluukku* (1985)
**Kiinalainen juttu* (1988)
**Arvaa Mitä* (1988)
**Saari* (1989)
**Kanteletar* (1990)
**Yötyö* (1990)
**Sokeitten paratiisi* (1991)
**Kipralttari* (1991)
**Arabian Yöt* (1994)
**Eläköön miehet!* (1994)
**Punahilkka* (1994)
**Eläköön Elämä!* (1994)
**Talvisirkus Lumi* (2005)
**Talvisirkus Aika* (2006)
**Talvisirkus Poro* (2007)
**Laulu etanoista* (2009)
**Talvisirkus Sika* (2011)
**Talvisirkus Afrikka* (2012)
**Talvisirkus Uni* (2014)
**Pikkuprinssi* (2014)
**Talvisirkus Muisti* (2016)
**Flora & Fauna* (2017)

## Lähteet
Salla Nazarenko

**Salla Nazarenko** (s. 26. marraskuuta 1974 Joensuu) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Nazarenko on muun muassa tutkinut suomalaista korruptiota, josta hän on kirjoittanut kirjan *Korruptio Suomessa*. Nazarenko on ollut toimittamassa yhdessä Jan Erolan ja Sakari Heiskasen kanssa eroottista novellikokoelmaa *Kevät ilman kosketusta*.

Nazarenko on toiminut Lääkärin sosiaalinen vastuu ry:n toiminnanjohtajana.

## Teokset

* *Ihana kiihko*. Into Kustannus, 2017. 
* *Neumann Dingo kipparin lokikirja*. Into Kustannus, 2017 
* *Korruptio Suomessa*. Into Kustannus, 2019 
* *Miehen tuoksu.* Aula&co. 2022 

## Lähteet
Marja Kihlström

**Marja Kihlström** (s. 16. maaliskuuta 1985) on suomalainen erityistason seksuaaliterapeutti (NACS), luennoitsija, kouluttaja, somevaikuttaja ja tietokirjailija. Kihlström tunnetaan myös televisiojuontana ohjelmista *[[Naked Attraction Suomi]]* ja *Sex Tape Suomi*. Hän julkaisee myös *Puhu Muru* -nimistä podcastia.

Kihlströmillä diagnosoitiin keväällä 2023 melanooma eli ihosyöpä. Hän osallistui vuoden 2024 Suuri seikkailu -tv-ohjelmaan.

## Teokset
* *Pannaan menemään – Kaksi tarinaa rakkaudesta,* Kustannusosakeyhtiö Kosmos, 2017, 
* *Iso O – matkaopas huipulle,* Kustannusosakeyhtiö Kosmos, 2018 
* *Iso O – harjoituskirja,* Kustannusosakeyhtiö Kosmos, 2019 
* *Oikeilla nimillä – seksuaalikasvatusopas aikuisille,* Kustannusosakeyhtiö Kosmos, 2020 

## Lähteet
Ida Karimaa

**Ida Karimaa** on suomalainen palkittu musiikkitoimittaja. 

Karimaa on tullut tunnetuksi YleX:n musiikkitoimittajana vuodesta 2015 lähtien, ensin Uuden Musiikin Iltavuorosta, myöhemmin Uuden Musiikin X -ohjelmasta jossa hän toimi aisaparinaan Anne Lainto .

Vuonna 2020 Karimaa siirtyi luotsaamaan Monsp Records -levy-yhtiötä. YleX:llä työskennellessään Karimaa toimi myös dj:nä eri festivaaleilla yhdessä Anne Lainnon kanssa.

## Lähteet
Joan Mondale

**Joan Mondale** (o. s. **Adams**; 8. elokuuta 1930 – 3. helmikuuta 2014) oli vuosina 1977–1981 Yhdysvaltain varapresidenttinä toimineen Walter Mondalen vaimo. Hän oli myös taiteilija ja kirjailija.

## Kuolema
Mondalen lähiperhe ilmoitti 2. helmikuuta 2014 Mondalen joutuneen sairaalahoitoon Alzheimerin taudin takia.  

Joan Mondale kuoli Minneapolisissa seuraavana päivänä perheenjäsentensä ympäröimänä.  Hänet tuhkattiin. 

## Lähteet
Heidi Kinnunen

**Heidi Kinnunen** on suomalainen ravitsemusasiantuntija, somevaikuttaja, valmentaja sekä yksi Tiedenaiset-yhteisön perustajista.  Koulutukseltaan Kinnunen on terveystieteiden maisteri pääaineenaan ravitsemustiede.  Kinnunen opiskelee Itä-Suomen yliopistossa tehden väitöskirjaa ihmisen ruokasuhteesta ja syömisen moraalisuudesta. Heidi Kinnunen kirjoittaa luotettavaa, ymmärrettävää ja tutkimuksiin perustuvaa tietoa ihmisen ravitsemuksesta ja ruokakäyttäytymisestä omien sosiaalisten medioidensa kautta sekä vaikuttajana yhdessä muiden Tiedenaisten kanssa yhteisön sosiaalisten medioiden kautta. 

Heidi Kinnusen ja muiden Tiedenaisten yhteinen esikoisteos *To do: terveys* ilmestyi vuonna 2021.  Heidi Kinnusen ja Tiedenaisten viestintä sosiaalisessa mediassa on ollut merkittävää ja Tiedenaiset-yhteisön ravitsemusvaikuttaminen palkittiin vuoden 2020 Ravitsemustekona Ravitsemusterapeuttien yhdistys ry:n toimesta.

## Teokset

* *To do: terveys.* Tuuma-kustannus, 2021. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Heidi Kinnusen tili Instagramissa
* Heidi Kinnusen blogi
Maija Kajanto

**Maija Kajanto** (s. 1978 Hämeenlinna) on suomalainen kirjailija, toimittaja ja viestinnän asiantuntija. Hän asuu Helsingissä. Hän on asunut lapsuutensa Hämeenlinnassa ja valmistunut filosofian maisteriksi Turun yliopistosta pääaineenaan kotimainen kirjallisuus.

Kajanto on työskennellyt muun muassa tuottajana Otavamedian yritysjulkaisuja tuottavassa yksikössä ja viestintäpäällikkönä Myllylahti-kustantamossa.

Kajanto on kirjoittanut viihteellisen *Titta*-trilogian, jonka osia ovat *Mittoja ja tilaustöitä* (2019), *Itsepä tilasit* (2020) ja *Kuin tilauksesta* (2021). Trilogiassa käsitellään huomoristisesti muun muassa työelämän vaatimuksia, äitiyttä ja remontoimista. Hän aloitti trilogian kirjoittamisen vuonna 2012 murrettuaan nilkkansa ja jouduttuaan sen vuoksi pakkolepoon. Kajanto on kirjoittanut myös Kahvila Koivu -sarjan, jonka aloittaa *Korvapuustikesä*.

Kajannon perheeseen kuuluu avomies ja yksi lapsi.

## Teokset

Titta Jokisalo -sarja
* *Mittoja ja tilaustöitä*. Espoo: Myllylahti, 2019, .
* *Itsepä tilasit*. Espoo: Myllylahti, 2020. .
* *Kuin tilauksesta*. Espoo: Myllylahti, 2021. .

Kahvila Koivu -sarja
* *Korvapuustikesä*. Helsinki: WSOY, 2022. .
* *Taatelitalvi*. Helsinki: WSOY, 2022. .
* *Sahramisyksy*. Helsinki: WSOY, 2023. .
* *Sitruunakevät*. Helsinki: WSOY, 2024.
* *Kardemummajoulu*. Helsinki: WSOY, 2024.

Puistokadun Pesula -sarja
* *Pyykkipäivä*. Helsinki: WSOY, 2025.
* *Tilinpäätös*. Helsinki: WSOY, 2026.

* *Talvikaupungin valot.*. Helsinki: WSOY, 2025.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Maija Kajannon kotisivut
Helena Karihtala

**Margit Helena Karihtala-Koski** (ent. **Karihtala**, o.s. **Säkkinen**, s. 21. elokuuta 1968) on suomalainen sisustussuunnittelija ja entinen malli.

## Ura
Kiimingistä Oulun läheltä kotoisin oleva Karihtala-Koski tuli tunnetuksi vuoden 1988 Miss Suomi -kilpailusta. Hän ei sijoittunut, mutta hänet valittiin lehdistön ihannetytöksi. Hän toimi pitkään mallina.

Karihtala-Koski toimi MTV3-kanavan *[[T.i.l.a.]]*-ohjelman (2001–2011) sisustussuunnittelijana vuodesta 2005. Karihtala-Koski oli mukana Hjallis Harkimon neuvonantajana vuoden 2009 *[[Diili]]*-kilpailussa.

## Yksityiselämä
Helena Säkkinen avioitui Aki Karihtalan kanssa kesällä 1996. He erosivat vuonna 2008. Pariskunnalla on yksi tytär.

Karihtala kihlautui Hjallis Harkimon kanssa vuonna 2009. He erosivat vuonna 2012.

Karihtala avioitui Marko Kosken kanssa vuonna 2014 ja otti käyttöön nimen Karihtala-Koski. Hän käyttää sisustussuunnittelijana kuitenkin nimeä Helena Karihtala.

## Teokset
* *Sisustajan käsikirja*. Cozy Publishing, 2019. 
* *Funktio*. Cozy Publishing, 2019. 

## Lähteet
Hanna Kuusela

**Hanna Kuusela** (s. 1982 Vantaa) on suomalainen sosiologi, kulttuurintutkija ja tietokirjailija. Hän työskentelee sosiologian apulaisprofessorina Jyväskylän yliopistossa. Aiemmin hän toimi akatemiatutkijana Tampereen yliopistossa ja sekä luottamusmiehenä ja yliopiston konsistorin jäsenenä. Kuusela on taloussosiologian ja mediakulttuurin dosentti Turun ja Tampereen yliopistoissa.

Kuusela väitteli Lontoon yliopiston Goldsmiths’ Collegessa vuonna 2011 aiheella *What Can a Book Do? Following a Book through a Literary Controversy and a War. The Case of The Bookseller of Kabul*.

Vuonna 2019 Kuusela julkaisi yhdessä Anu Kantolan kanssa vertaisarvioidun teoksen *Huipputuloiset*, joka käsittelee 2000-luvun vaurasta eliittiä Suomessa. Kirja oli ilmestymisvuonnaan tietokirjallisuuden Finlandia-ehdokas.

Kuusela on Attac ry:n entinen puheenjohtaja. Hän on toiminut myös *[[Kulttuurintutkimus (lehti)|Kulttuurintutkimus]]*-lehden päätoimittajana. Kuuselan puoliso on Vastapaino-kustantamon toimitusjohtaja Kimmo Jylhämö.

## Teoksia
* Kuusela, Hanna & Rönkkö, Mika (toim.): *Puolueiden kriisi*. Into. 2008. 
* Bruun, Otto & Eskelinen, Teppo & Kauppinen, Teppo & Kuusela, Hanna (toim.): *Immateriaalitalous : kapitalismin uusin muoto.* Gaudeamus. 2009. 
* Jylhämö, Kimmo & Kuusela, Hanna (toim.): *Politiikkaa, idiootti!* Into. 2009. 
* Kuusela, Hanna & Ylönen, Matti: *Konsulttidemokratia*. Gaudeamus. 2013. 
* Kantola, Anu & Kuusela, Hanna: *Huipputuloiset.* Vastapaino. 2019. 
* *Kollaboraatio: Yhteistekijyys nykykirjallisuudessa ja taiteessa*. Vastapaino. 2020. 
* 

## Lähteet
Kalettoman rautatieasema

**Kalettoman rautatieasema** on Kalettoman kylässä Keuruulla sijaitseva rautatieasema. Asema perustettiin vuonna 1925 Haapamäki–Jyväskylä-radan perusparantamisen yhteydessä. Kaleton oli uuden radan ainoa uusi liikennepaikka. Kalettomalla oli radan läheisyydessä Kalettomankankaan sorakuoppa, josta ajettiin soraa radan uusille penkereille. Kalettoman liikennepaikalla on yksi sivuraide, joka oli vielä 80-luvulla läpiajettava. Sivuraiteella kuormattiin puutavaraa vaunuihin. Nykyisin sivuraiteelle ajetaan yhden vaihteen kautta, jolloin liikennepaikkaa kutsutaan linjavaihteeksi. Liikennepaikalla pysähtyivät paikallisjunat vuoteen 3. kesäkuuta 1984 asti, jolloin sen matkustajaliikenne lopetettiin.

## Lähteet
Paul Schneider

**Paul Andrew Schneider** (s. 16. maaliskuuta 1976 Oakland, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä oli rooli tv-sarjassa *[[Puisto-osasto]]* Mark Brendanawiczinä kahtena ensimmäisenä kautena sekä Dick Liddilin rooli elokuvassa *[[Jesse Jamesin salamurha pelkuri Robert Fordin toimesta]]*.

## Lähteet
Marjo Vuorikoski

**Marjo Vuorikoski** (s. 1952) on suomalainen kasvatustieteen tohtori ja entinen yliopistonlehtori Tampereen yliopistossa. Hän on julkaissut artikkeleita kriittisestä ja feministisestä pedagogiikasta sekä toimittanut kriittisen pedagogiikan ja kasvatustieteen teoksia. Hänen sosiaalityön tekijöiden koulutusta käsittelevä väitöskirjansa Tampereen yliopistolle (1999) oli otsikoitu *Sosiaalityön professionaalistuminen ja koulutus*. 

Vuorikoski on työskennellyt Tampereen yliopistossa sekä kasvatustieteen laitoksen yliassistenttina että yliopistonlehtorina. Häntä on kutsuttu suomalaiseksi hooks-asiantuntijaksi, sillä hän on kirjoittanut kasvatustieteilijä bell hooksin pedagogisista ajatuksista useita artikkeleita tieteellisiin lehtiin, sekä toimittanut teoksen *[[Vapauttava kasvatus]]* suomennoksen.

## Teoksia ja toimituksia
* 
* 
* 
* 
* 
*   
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Marjo Vuorikoski (2001) Constructing Personal and Professional Identity during Teacher Education (Washington D.C.: ERIC Clearinghouse; 15-sivuinen katsausartikkeli; myös pdf)  (ed.gov)
Ales Adamovitš

**Ales Adamovitš** (, viralliselta nimeltään *Aljaksandr Mihailavitš Adamovitš*, Аляксандр Міхайлавіч Адамовіч; ; 3. syyskuuta 1927 Minskin alueen Kapylin piirin Kanjuhin kylä – 26. tammikuuta 1994 Moskova) oli valkovenäläinen kirjallisuudentutkija, kirjailija ja yhteiskuntavaikuttaja. Hän kirjoitti valkovenäjäksi ja venäjäksi.

Adamovitš syntyi lääkäriperheeseen. Hän osallistui partisaanina toiseen maailmansotaan ja opiskeli Valko-Venäjän valtionyliopiston filologisessa tiedekunnassa. Jatko-opintojen jälkeen Adamovitš työskenteli tutkijana ja Valko-Venäjän tiedeakatemian kirjallisuuden instituutin osastonjohtajana. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1962. Adamovitš opiskeli käsikirjoittajien korkeakoulukursseilla ja opetti valkovenäläistä kirjallisuutta Moskovan yliopistossa vuosina 1962–1966. Vuodesta 1987 lähtien hän johti elokuvataiteen tutkimuslaitosta Moskovassa.

Adamovitš on julkaissut useita kirjallisuustieteellisiä tutkimuksia. 1950-luvun lopulla hän alkoi kirjoittaa myös sota-aiheista proosaa. Hatynin joukkomurhasta kertova *Hatynskaja povest* (1972) sai Valko-Venäjän SNT:n valtionpalkinnon ja Elem Klimovin ohjasi sen pohjalta elokuvan *[[Tule ja katso]]* (1985). Sodan kauhuista kertovat myös Janka Brylin ja Uladzimir Kalesnikin kanssa kirjoitettu dokumenttikirja *Ja z vognennai vjoski* (”Olen poltetusta kylästä”, 1975) ja Daniil Graninin kanssa laadittu *Leningradin piiritys* (*Blokadnaja kniga*, 1979). Pienoisromaanin *Karateli* (1980) aiheena on saksalainen ja neuvostoliittolainen totalitarismi. Sen Stalinia koskeva luku saattoi ilmestyä vasta vuonna 1988.

Tšernobylin onnettomuus vuonna 1986 teki Adamovitšista kansalaisaktivistin. Maailmanlopun tunnelmia kuvaa pienoisromaani *Poslednjaja pastoral* (”Viimeinen pastoraali”, 1987). Adamovitš valittiin Neuvostoliiton korkeimman neuvoston kansanedustajaksi vuonna 1989.

Adamovitš kuului Neuvostoliiton kirjailijaliittoon vuodesta 1957 ja Valko-Venäjän Pen-keskukseen vuodesta 1989. Hän oli Valko-Venäjän tiedeakatemian kirjeenvaihtajajäsen vuodesta 1980.

## Suomennettu teos
* Ales Adamovitš ja Daniil Granin. *Leningradin piiritys: kohtaloita saarretussa kaupungissa*. Englannin kielestä suom. Päivi Paju. Helsinki–Jyväskylä: Minerva, 2008.

## Lähteet
Caro Dawes

**Caro Dana Dawes** (o.s. **Blymyer**; 6. tammikuuta 1866 – 3. lokakuuta 1957) oli vuosina 1925–1929 Yhdysvaltain varapresidenttinä toimineen Charles G. Dawesin vaimo.

Caro Blymyer meni naimisiin Charles Dawesin kanssa 24. tammikuuta 1889. He saivat yhdessä kaksi lasta ja myöhemmin adoptoivat kaksi lisää. 

Dawes kuoli 3. lokakuuta 1957. Hänet on haudattu miehensä viereen Rosehillin hautausmaalle.

## Lähteet
Sanni Vanhanen

**Sanni Vanhanen** (s. 1. heinäkuuta 2005 Nokia) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä, joka edustaa Ohion yliopiston joukkuetta. Aikaisemmin hän on edustanut Ruotsin SDHL-liigassa pelaavaa Brynäs IF:ää.

Vanhanen pelasi ensimmäistä kertaa Naisten liigassa kaudella 2020–2021. Hän pelasi Ilveksessä kaksi runkosarjaottelua, joissa hän sekä teki että syötti kaksi maalia. Pelaamissaan seitsemässä pudotuspeliottelussa hän viimeisteli ja alusti yhden maalin. Aiemmin hän on pelannut Tapparan poikajoukkueessa. Seuraavalla kaudella hän pelasi pääasiassa Tapparan alle 16-vuotiaiden poikien SM-sarjajoukkueessa sekä neljä ottelua Ilveksen naisten liigajoukkueessa. Kaudella 2022–2023 hän voitti Suomen-mestaruuden HIFK:ssa. Pelaamissaan 22 runkosarjaottelussa hän teki 18 ja syötti 22 maalia. Hän voitti pudotuspelien maalipörssin tehtyään 12 maalia, ja hänet valittiin myös pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hän voitti Suomen-mestaruuden HIFK:ssa myös kaudella 2023–2024, jolloin hän pelasi 32 runkosarjaottelua, joissa hän teki 27 ja syötti 39 maalia. Yhdessätoista pudotuspeliottelussa hän teki kuusi maalia ja antoi kahdeksan maalisyöttöä.

Vanhanen saavutti alle 16-vuotiaiden EM-hopeaa 2019. Hän kuului Suomen joukkueeseen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2020 ja 2022. Jälkimmäisessä turnauksessa hän saavutti pronssia ja teki pronssiottelussa kolme maalia Suomen voittaessa Ruotsin 3–0. Vanhanen valittiin vuoden 2022 turnauksessa tähdistökentälliseen.

Vanhanen valittiin naisten maajoukkueeseen ensimmäisen kerran vuoden 2021 maailmanmestaruuskilpailuihin, joissa hän teki yhden maalin pelaamissaan seitsemässä ottelussa Suomen saavuttaessa pronssia. Hän pelasi kaikki seitsemän ottelua myös Suomen pronssijoukkueessa Pekingin olympialaisissa vuonna 2022. Hän teki yhden maalin pelaamissaan seitsemässä ottelussa Suomen saavuttaessa MM-pronssia 2024. Hän sai neljännen arvokisapronssinsa MM-kilpailuissa 2025 ja keräsi seitsemässä ottelussa kolme syöttöpistettä. Hän pelasi MM-kilpailuissa myös 2022 ja 2023. Kaikkiaan hän on kauden 2023–2024 loppuun mennessä pelannut 101 naisten maaottelua tehopistein 8+24=32. 

Syksyllä 2025 Vanhanen siirtyy opiskelemaan Ohion yliopistoon Yhdysvaltoihin ja pelaamaan yliopiston naisten jääkiekkojoukkueeseen.

Sanni Vanhasen veli on jääkiekkoilija Matias Vanhanen.

## Lähteet
Ida Pimenoff

**Ida Pimenoff** (s. 1977 Helsinki) on suomalainen valokuvataiteilija ja kirjailija.

Pimenoff valmistui taiteen maisteriksi Taideteollisen korkeakoulun valokuvauksen maisteriohjelmasta vuonna 2004. Hän on julkaissut kolme valokuvakirjaa ja yhden romaanin. Pimenoff tutkii taiteessaan ihmisen sisäistä maailmaa ja sen suhdetta ulkoiseen maailmaan. Keskeisiä teemoja Pimenoffin töissä on yksinäisyys, perhesuhteet, muistot ja rakkaus.

Pimenoffin valokuvataidetta on ollut esillä useissa taidenäyttelyissä ympäri maailmaa vuodesta 2000, ja hänelle on myönnetty useita taiteilija-apurahoja. Pimenoff toimi Valokuvataiteilijoiden liiton hallituksen puheenjohtajana vuosina 2014–2016. 

## Teokset
* *A Shadow at The Edge of Every Moment of The Day.* Kehrer Verlag, 2011. 
* *Perhaps Loneliness Does Not Exist After All.* Kehrer Verlag, 2013. 
* *Book of Hours.* Kehrer Verlag, 2015. 
* *Kutsu minut.* WSOY, 2021. 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pimenoffin verkkosivut
*
Sofianna Sundelin

**Sofianna Sundelin** (s. 13. tammikuuta 2003 Ulvila) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän on pituudeltaan 168 cm.

Sundelin pelasi Naisten liigassa Team Kuortaneessa kausilla 2018–2023 kaikkiaan 100 runkosarjaottelua, joissa hän teki 51 ja syötti niin ikään 51 maalia. Pelaamissaan 20 pudotuspeliottelussa hän viimeisteli kuusi ja alusti viisi maalia. Kaudesta 2023–2024 lähtien hän edustaa St. Cloud State Universityn joukkuetta. Tulokaskaudellaan hän teki 36 ottelussa yhden maalin ja antoi seitsemän maalisyöttöä.

Sundelin kuului Suomen pronssijoukkueeseen MM-kilpailuissa 2021. Kisojen seitsemässä ottelussa hän antoi yhden maalisyötön. Pekingin olympialaisissa 2022 hän pelasi pronssia saavuttaneessa Suomen joukkueessa seitsemän ottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi seitsemän ottelua MM-kilpailuissa myös 2022 (tehopisteet 1+1) ja 2023 (0+5). Hän pelasi seitsemän ottelua ja teki yhden maalin Suomen saavuttaessa MM-pronssia 2024. MM-kilpailujen 2025 pronssijoukkueessa hän pelasi seitsemän ottelua ilman tehopisteitä. Hän on pelannut maajoukkueessa 26.4.2024 mennessä kaikkiaan 89 ottelua tehopistein 6+15.

Sundelin saavutti alle 16-vuotiaiden EM-hopeaa ja alle 18-vuotiaiden MM-pronssia kaudella 2018–2019. Hän pelasi alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa 36 ottelua, joissa hän teki kuusi ja syötti seitsemän maalia. Ikäluokan MM-kilpailujen 12 ottelussa hän antoi kolme maalisyöttöä.

Nuorempana hän on pelannut myös salibandya Karhuissa.
## Lähteet
Sirpa Korte

**Sirpa Korte** (s. 1970) on suomalainen diplomi-insinööri ja Fölin joukkoliikennepalvelujohtaja.

Korte aloitti Turun paikallisliikenteen joukkoliikennejohtajana vuonna 2005. Paikallisliikenne laajeni kuuden kunnan Föli-liikenteeksi vuonna 2014. Korte joutui hakemaan omaa paikkaansa uudelleen toimialauudistuksen vuoksi vuonna 2017, jolloin nimikkeeksi vaihtui joukkoliikennepalvelujohtaja. Korte on myös Paikallisliikenneliiton hallituksen jäsen.

## Lähteet
Tympeät tytöt

**Tympeät tytöt** on kuvataiteilija Riina Tanskasen taidesarja. Tanskanen perusti huhtikuussa 2020 Instagramiin Tympeät tytöt -taidetilin, joka nousi nopeasti suosituksi. Syksyllä 2021 tilillä oli yli 43&nbsp;000 seuraajaa.

Instagramissa Tanskanen julkaisee kuvia taideteoksistaan, jotka on pääosin toteutettu tusseilla ja vesiväreillä. Niiden yhteyteen hän kirjoittaa yhteiskunnallisesti kantaaottavia tekstejä ja käsittelee muun muassa naiseutta ja tyttöyttä, epätasa-arvoa, kehonkuvaa, ulkonäköpaineita, seksuaalisuutta, rasismia ja seksismiä. Taidesarjan tarkoituksena on purkaa tyttöyteen liittyviä ennakkoluuloja ja kertoa kokemuksia ja ajatuksia, johon moni voi samaistua.

Tympeät tytöt -taideteoksia oli näytteillä Porissa Kulttuuritalo Anniksen Avoin seinä -galleriassa 18.7.–11.8.2020. Syksyllä 2021 julkaistiin Into Kustannuksen kustantama sarjakuvakirja *Tympeät tytöt – Aikuistumisriittejä.* Vuonna 2023 Hämeenlinnan Miniteatteri teki sarjakuvasta teatteriversion.

## Lähteet
Lucky Hell

**Lucky Hell** (s. 3. tammikuuta 1985) on australialainen miekannielijä ja sirkusartisti. 

Lucky Hell aloitti esiintymisen vuonna 2011. Hän on esiintynyt muun muassa Pariisin Le Lidossa, Australian Fringe World Festivalilla ja Sirkus Finlandiassa. Vuonna 2020 Hell nähtiin MTV3:n *[[Tanssii tähtien kanssa]]* -ohjelmassa väliaikashowna.

Hän on esiintynyt Aku Louhimiehen ohjaamassa *[[Vuosaari (elokuva)|Vuosaari]]*-elokuvassa. Lisäksi hän avusti Louhimiestä tämän elokuvassa *[[8-pallo (elokuva)|8-pallo]]*.

Hell avioitui suomalaisen sideshow-esiintyjä ja lävistäjä Jussi Paradisen kanssa vuonna 2010, mutta pari on sittemmin eronnut.

Suomessa Hell on ollut otsikoissa muun muassa roikuttuaan nosturista lihakoukkujen varassa Helsingin Kaivopuistossa herättääkseen keskustelua turkiseläinten kohtelusta sekä esiinnyttyään vuoden 2017 Tubeconissa korsetissa ja alushousuissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Tiina Tiainen

**Tiina Tiainen** (s. 16. lokakuuta 1995) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut Jyväskylän Pallokerhoa Ykkösessä kausina 2012–2016 ja Liigassa kaudesta 2017 alkaen. Hän on ennen kauden 2021 alkua pelannut Liigassa 80 ottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia. Maaleistaan kaksi hän teki elokuussa 2019 vierasottelussa Tikkurilan Palloseuraa vastaan.

## Lähteet
2 Cool 4 Skool

**2 Cool 4 Skool** on eteläkorealaisen BTS-yhtyeen esikoissinglealbumi. Albumin julkaisi Big Hit Entertainment 12. kesäkuuta 2013, ja se sisältää singlet ”No More Dream” ja ”We Are Bulletproof Pt.2”. 

Singlealbumi sijoittui Gaonin albumilistan viidenneksi.

## Kappaleet

## Lähteet
Ciechanów

**Ciechanów** on Puolan kaupunki Masovian voivodikunnassa Ciechanówin piirikunnassa. Se sijaitsee noin 100 kilometriä Varsovasta pohjoiseen. Kaupungin väkiluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 44&nbsp;138, ja sen pinta-ala on noin 32 neliökilometriä.
Ciechanów oli vuosina 1975–1998 Ciechanówin voivodikunnan hallinnollinen keskus.

## Valokuvia


Tiedosto:Ciechanów,_zamek_książąt_mazowieckich.jpg| Linna
Tiedosto:Kościół_Narodzenia_NMP_w_Ciechanowie_3.jpg| Pyhän marian kirkko
Tiedosto:Kamienica_Brudnickich_Ciechanow.jpg | Brudnickin vuokratalo
Tiedosto:Ciechanów,_wieżowy_zbiornik_wyrównawczy.jpg| Vesitorni


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin kotisivut
Anna Missuna

**Anna Boleslavovna Missuna** (12. marraskuuta 1868 – 2. toukokuuta 1922) oli venäläissyntyinen puolalainen geologi, mineralogi ja paleontologi.

## Varhainen elämä
Missuna syntyi Vitsebskin alueella (tuolloin osa Venäjän keisarikuntaa, nykyään osa Valko-Venäjää). Hänen vanhempansa olivat syntyjään puolalaisia. Hän opiskeli Riiassa, jossa hän opiskeli saksaa, ja myöhemmin Moskovassa vuosina 1893–1896. Hän jatkoi mineralogian opintojaan Vladimir Vernadskin ja kristallografi Jevgraf Fjodorovin kanssa.

## Ura
Missunan ensimmäinen geologinen artikkeli julkaistiin vuonna 1898. Se oli tutkimus ammoniumsulfaatin kiteisistä muodoista, jonka hän kirjoitti yhdessä L. V. Yakovlevan kanssa. Tutkimus julkaistiin Moskovan luonnontieteellisen seuran lehdessä. Hän julkaisi artikkeleita sekä venäjäksi että saksaksi.

Vuosina 1907–1922 Missuna toimi kemian professorina Moskovassa. Hän opetti myös petrografiaa, paleontologiaa, geologiaa ja maantietoa.

Missuna kuoli 2. toukokuuta vuonna 1922 vain 53-vuotiaana.

## Lähteet