open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pjotr Zavadovski

**Pjotr Vasiljevitš Zavadovski** (; 21. tammikuuta 1739 (J: 10. tammikuuta) Krasnovišersk, Belgorodin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 21. tammikuuta 1812 (J: 9. tammikuuta) Pietari, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen kreivi, valtiomies ja kabinettisihteeri, joka toimi Venäjän ensimmäisenä opetusministerinä vuosina 1802–1810.

## Elämä
Zavadovski toimi Venäjän opetusministerinä Aleksanteri I:n aikana 8. syyskuuta 1802 – 11. huhtikuuta 1810. 

### Perhe
Zavadovski avioitui kreivitär Vera Nikolajevna Apraksinan kanssa 30. huhtikuuta 1787. Avioliitosta syntyi yhdeksän tytärtä ja neljä poikaa, mutta kahdeksan heistä kuoli lapsena. Aikuisiksi elivät:
* Aleksander Petrovitš (1794–1856): kamariherra, ulkoasiainkorkeakoulun virkamies. Kuoli naimattomana.
* Sofia Petrovna (1795–1830): kunnianeito. Meni vuonna 1815 naimisiin prinssi V. N. Kozlovskin (1790–1847) kanssa, mutta erosi myöhemmin. Meni uusiin naimisiin A. M. Islenyevillen (1794–1882) kanssa, mutta avioliittoa ei tunnustettu; heidän lapsensa saivat sukunimen Islavina. Yksi tyttäristä, Ljubov Aleksandrovna Islavina (1826–1886), oli kirjailija Leo Tolstoin vaimon Sofia Andrejevna Bersin äiti.
* Vasili Petrovitš (1798–1855): senaatin pääsyyttäjä. Avioitui Jelena Mihailovna Vlodekin (1807–1874) kanssa.
* Aglaida Petrovna (1799–1844): naimisissa mogiljovilaisen aatelisen F. I. Meržejevskin (k. 1851) kanssa.
* Tatjana Petrovna (1802–1884): naimisissa senaattori V. I. Kablukovin (1781–1848) kanssa.

Zavadovskin lapsenlapsen tytär Sofia Andrejevna Bers meni naimisiin kreivi Leo Tolstoin kanssa.

### Hauta
Zavadovski on haudattu Aleksanteri Nevskin luostarin Lazarevskojen hautausmaalle.

## Kunnianosoituksia

*  Pyhän Yrjön ritarikunnan 4. luokka (Venäjä, 1775
*  Valkoisen kotkan ritarikunnan ritari (Venäjä, 1776)
*  Pyhän Stanislauksen ritarikunta (Venäjä, 1776)
*  Pyhän Aleksanteri Nevskin ritarikunnan ritari (Venäjä, 1786)
*  Pyhän Vladimirin ritarikunnan 1. luokka (Venäjä, 1786)
*  Pyhän Andreaksen ritarikunnan ritari (Venäjä, 1797)
*  Jerusalemin Pyhän Johanneksen ritarikunnan komentaja (Venäjä, 1799)

## Lähteet
Nuseiratin pakolaisleiri

**Nuseiratin pakolaisleiri** on palestiinalaisten pakolaisleiri Gazan kaistalla Palestiinassa. UNRWA:n arvion mukaan leirillä oli vuonna 2023 yhteensä 85&nbsp;409 pakolaista.

## Maantiede
Nuseiratin pakolaisleiri sijaitsee Palestiinan Gazan kaistan keskiosassa Deir al-Balahin kuvernoraatin hallinnollisella alueella. Lähellä sijaitsevat myös Bureijin ja Maghazin pakolaisleirit. Pinta-alaa leirillä on 0,68&nbsp;km².

## Historia
Nykyisen pakolaisleirin vieressä sijaitsee Gazan alueella vaikuttaneen pyhimys Hilarionin (s. 291– k. 371) hauta Umm al-Amrin luostarissa. Nuseiratin nykyinen nimi on johdettu paikallisen beduiiniheimon nimestä. Ennen nykyistä pakolaisleiriä paikalla oli brittiläinen tukikohta. Itse pakolaisleiri perustettiin palestiinalaisille pakolaisille Israelin itsenäisyyssodan tuloksena vuonna 1948.

Israel on tehnyt ilmaiskuja leiriin vuonna 2023 alkaneen sodan yhteydessä.

## Väestö
Yhdistyneiden kansakuntien UNRWA:n vuoden 2023 laskelman mukaan leirillä oli 85&nbsp;409 virallisesti rekisteröityä pakolaista.

## Lähteet
Alfons Jokinen (animaatiosarja)

**Alfons Jokinen** (animaatiosarjan alkuperäinen suomennosnimi Yleisradion 1980- ja 1990-luvun televisioesityksissä, DVD- ja VHS-julkaisuissa ja myöhemmissä televisioesityksissä nimellä **Mikko Mallikas**, ) on ruotsalaisen PennFilm Studio AB:n tuottama vuosina 1979–1994 valmistunut 16-osainen animaatiosarja. Sarja tehtiin yhteistyössä Svenska Filminstitutetin  ja pohjoismaalaisten televisioyhtiöiden SVT:n, NRK:n, Yleisradion ja Danmarks Radion kanssa. 

Animaatiosarja perustuu Gunilla Bergströmin kirjoittamiin Mikko Mallikas -lastenkirjoihin. Vuonna 2012 valmistui norjalais-tanskalaisena yhteistyönä tehty uusi 13-osainen animaatiosarja.

## Sarja Suomessa
Sarja ensiesitettiin *Alfons Jokinen* -nimellä Suomen televisiossa Yle TV1-kanavalla vuonna 1982. *Alfons Jokinen* -nimellä sarja on esitetty uusintana vuosina 1984, 1985, 1988, 1995 ja 1997. Alkuperäisessä Yleisradion tekemässä suomenkielisessä jälkiäänityksessä kertojan äänenä toimi Lars Svedberg.  Myöhemmin sarjan jaksoja on julkaistu *Mikko Mallikas* -nimellä VHS-kaseteilla ja DVD:illä, joihin on tehty uusi suomenkielinen jälkiäänitys, jossa kertojan äänenä Heikki Määttänen. Suomen televisiossa on esitetty myös sarjan alkuperäistä ruotsinkielisellä jälkiäänityksellä (kertojana Björn Gustafson) tehtyä sarjaa.

## Jaksot
# Mikko Mallikas panee töpinäksi
# Mikko Mallikas ja Mulperi
# Hyvää yötä, Mikko Mallikas
# Mikko Mallikas punoo juonia
# Mikko Mallikas rakentaa helikopterin
# Tappelupukari Mikko Mallikas
# Mikko Mallikas saa kaverin
# Mikko Mallikas on rohkea
# Mikko Mallikas tulee iloiseksi
# Mikko Mallikas menee kouluun
# Mikko Mallikas, pelkäätkö kummituksia?
# Mikko Mallikas isän apuri
# Pelkkiä solmuja, Mikko Mallikas
# Mikko Mallikas ja Milla
# Mikko Mallikas on rehellinen
# Mikko Mallikas ja syntymäpäiväkutsut

## Lähteet
Sean Dooley

**Sean Dooley** (s. 16. tammikuuta 1985 Nelson, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on uransa päättänyt kanadalais-irlantilainen jääkiekkoilija.

Dooley pelasi juniorikiekkoa Kanadassa Kootenay International Junior Hockey Leaguessa kotikaupunkinsa Nelson Leafs joukkueessa vuosina 2000-2004. Kaudeelle 2007-2008 hän siirtyi pelaamaan Irlantiin Dundalk Bullsin joukkueeseen. Siellä hän teki 11 ottelussa 39 tehopistettä.

Dooley edusti Irlantia Divisioona kolmen MM-turnauksessa 2010 ja 2013 sekä Divisioona kahden turnauksessa 2011.

## Lähteet
Timo Parmasuo

**Timo Arvo Parmasuo** (s. 18. joulukuuta 1950) on suomalainen insinööri ja metallialan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.

Timo Parmasuo syntyi Arvo ja Maire Parmasuon perheeseen. Hänen puolisonsa on sairaanhoitaja Arja Parmasuo. Timo Parmasuo kävi keskikoulun Munkkiniemen yhteiskoulussa 1970 ja valmistui koneinsinööriksi Tekniska läroverket i Helsingforsista 1976. Hän oli isänsä perustaman Oy Teräsjousen harjoittelija 1963–1968 ja 1971–1976, Halmstadt Ståhl Ab:n harjoittelijana Ruotsissa 1968–1971 ja Oy Teräsjousen myyntipäällikkö 1977–1980, toimitusjohtaja 1981–1999 ja hallituksen puheenjohtaja 1994–2000. Kun Teräsjousi Oy ja neljä muuta suomalaista metallialan yritystä yhdistyivät kierrejousiin ja meisto- ja syvävetotuotteisiin erikoistuneeksi Meconet Oy:ksi, Parmasuosta tuli yrityksen hallituksen puheenjohtaja 2001. Parmasuolla on ollut myös useita oman toimialansa, liike-elämän ja muita  asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 2012.
 
## Lähteet
Dominika Włodarczyk

**Dominika Włodarczyk** (27. tammikuuta 2001) on puolalainen maantiepyöräilijä ja cyclocrossajaja. Hän edusti puolalaista Mat Atom Deweloper -joukkuetta vuosina 2021–2023 ja on vuodesta 2024 kilpaillut UCI Women’s WorldTeam -tason UAE Team ADQ -joukkueessa. Hän voitti maantieajon Puolan-mestaruuden 2024.

## Saavutuksia

### Cyclocross
Lähteet: Pro Cyclig Stats, Cycling Archives
;2020–2021
:Alle 23-v. Puolan-mestaruus
;2021–2022
:Naisten ja alle 23-v. Puolan-mestaruus
;2022–2023
:Naisten Puolan-mestaruus

### Maantiepyöräily
Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
;2021
:Belgrade GP, nuorten kilpailun ja 2. etapin voitto
;2022
:Princess Anna Vasa Tour, mäkikirikilpailun ja nuorten kilpailun voitto
:Giro della Toscana Int. Femminile – Memorial Michela Fanini, nuorten kilpailun ja 3. etapin voitto
:Watersley Womens Challenge, kokonaiskilpailun sekä 1. ja 3. etapin voitto
;2023
:Gracia–Orlová, pistekilpailun sekä 1. ja 5. etapin voitto
:Tour de Feminin, pistekilpailun ja nuorten kilpailun sekä 1. (aika-ajo) ja 3. etapin voitto
:Princess Anna Vasa Tour, piste- ja mäkikirikilpailun sekä nuorten kilpailun voitto
:Watersley Womens Challenge, kokonaiskilpailun ja 2. etapin voitto
;2024
:Tour Down Under, kokonaiskilpailussa viides
:Cadel Evans Great Ocean Road Race, toinen
:Maantieajon Puolan-mestaruus
;2025
:Tour Down Under, kokonaiskilpailussa neljäs
:Tour of Britain Women, mäkikirikilpailun voitto
:La Picto - Charentaise, voitto
:Tour de France Femmes, kokonaiskilpailussa neljäs
;2026
:Tour Down Under, kokonaiskilpailussa neljäs
:Cadel Evans Great Ocean Road Race, viides
:Milano – San Remo, viides

## Lähteet
Rosita Reijnhout

**Rosita Reijnhout** (s. 8. huhtikuuta 2004) on alankomaalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Team Jumbo-Visma -joukkueessa vuonna 2023 ja edustaa edelleen samaa tallia, nykyiseltä nimeltään Team Visma–Lease a Bike. Hän on kilpaillut myös cyclocrossissa.

Reijnhout voitti UCI Women’s World Touriin kuuluneen Cadel Evans Great Ocean Road Race -kilpailun vuonna 2024.

## Lähteet

¨
Neve Bradbury

**Neve Bradbury** (s. 11. huhtikuuta 2002 Melbourne) on australialainen maantiepyöräilijä. Hän on edustanut Canyon SRAM Racing / Canyon–SRAM zondacrypto -tallia koko ammattilaisuransa, vuodesta 2021 lähtien. Hän on menestynyt etenkin etappikilpailuissa ja mäkisessä maastossa ajettaessa.

## Saavutuksia

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Stats
;2019
:Oseanian-mestaruuskilpailut, nuorten maantieajossa pronssia
;2022
:Giro Donne, kokonaiskilpailussa kymmenes, nuorten kilpailussa toinen
:Tour of Scandinavia, kokonaiskilpailussa viides, nuorten kilpailun voitto
;2023
:Internationale LOTTO Thüringen Ladies Tour, nuorten kilpailun voitto
;2024
:Tour Down Under, kokonaiskilpailussa kolmas
:UAE Tour, kokonaiskilpailussa toinen, nuorten kilpailun voitto
:Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, nuorten kilpailun ja 3. etapin voitto
:Giro d'Italia Women, kokonaiskilpailussa kolmas, nuorten kilpailun voitto, mäkikirikilpailussa kolmas, 7. etapin voitto
:MM-kilpailut, maantieajossa 15:s

## Lähteet
Benoît Potier

**Benoît Potier** (s. 3. syyskuuta 1957 Mulhouse, Ranska) on ranskalainen liikemies, joka toimi ranskalaisen teollisuuskaasun monikansallisen Air Liquiden toimitusjohtajana vuosina 2006–2022. Hän on tällä hetkellä Air Liquiden hallituksen puheenjohtaja.

## Koulutus
Benoit Potier valmistui insinööriksi École centrale de Parisista vuonna 1979. Potier osallistui myös Wharton International Forumin johtajien koulutusohjelmaan ja INSEAD Advanced Management -ohjelmaan.

## Ura
Benoît Potier tuli Air Liquiden palvelukseen vuonna 1981 tutkimus- ja kehitysinsinöörinä. Toimittuaan projektipäällikkönä Engineering and Construction -divisioonassa hänet nimitettiin Energiakehitysjohtajaksi Suurteollisuudessa. Vuonna 1993 hänestä tuli strategia- ja organisaatiojohtaja, ja vuonna 1994 hän vastasi kemikaalien, metallien ja teräksen, öljyn ja energian markkinoista. Hänet nimitettiin Air Liquiden varatoimitusjohtajaksi vuonna 1995 lisävastuulla Engineering and Construction -divisioonasta ja Large Industries -toiminnoista Euroopassa. Benoît Potier nimitettiin varatoimitusjohtajaksi vuonna 1997. Hänet nimitettiin hallitukseen vuonna 2000 ja puheenjohtajaksi marraskuussa 2001. Benoît Potier oli Air Liquiden toimitusjohtaja 2006–2022. Air Liquiden puheenjohtajana 1. kesäkuuta 2022.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dajabónjoki

**Dajabónjoki** (, , ), toiselta nimeltään **Massacrejoki**, on vajaan sadan kilometrin mittainen joki Hispaniolan saarella. Se virtaa keskellä saarta pohjoiseen päätyen Karibianmereen. Joki muodostaa luonnollisen rajan Haitin ja Dominikaanisen tasavallan välille. Joesta on käyty suuria kiistoja ja sen toinen nimi Massacre viitannee diktaattori Trujillon lokakuun 2. päivän 1937 Parsleyn verilöylyyn Dominikaanisessa tasavallassa. Toisaalta espanjalaiset ja ranskalaiset ovat taistelleet joella jo 1700-luvulla.

Nykyiset kiistat koskevat veden käyttöä. Haitilaiset viljelijät kaivavat kanaalia joesta kuivuudesta muiden luonnontuhojen ohella kärsivään maahansa, mistä naapuri ei ole mielissään. Dominikaanilaiset toteavat, että haitilaiset ovat kaataneet metsänsä ja maanviljelijät ovat siitäkin syystä vesipulassa, kun taas Dominikaanisessa tasavallassa metsien talouskäyttö on kielletty. He toteavat, että joen kanaali vaarantaa viljelyksen ja karjanhoidon heidänkin maassaan eikä ympäristövaikutuksia ole arvioitu herkässä suistossa. Kuitenkin myös dominikaanilaisilla on ennestään yksitoista kastelukanaalia joen lähistöllä, mutta kysymys on itse rajajoen vedestä. Vuoden 1929 rauhansopimus maiden välillä kieltää rajavesiin puuttumisen.

## Lähteet
Preussin maapäivät

**Preussin maapäivien** () eli parlamentin toiminta perustui Preussin kuninkaan helmikuussa 1850 antamaan perustuslakiin, mutta se kokoontui kuningas Fredrik Vilhelm IV:n koollekutsumana ensimmäisen kerran jo huhtikuussa vuonna 1847. Maapäivillä oli kaksi kamaria, ylähuone ja alahuone. Ylähuoneen jäsenet joko edustivat suurmaanomistajia ja suuria kaupunkeja tai olivat kuninkaan nimittämiä. Vuonna 1854 ylähuone nimettiin virallisesti herrainhuoneeksi. Alahuoneen jäsenten valitsijamiehet valittiin vaaleilla, joissa äänioikeus oli kolmeen eri luokkaan jaetuilla miespuolisilla veronmaksajilla. Kukin äänioikeutettujen luokka valitsi kolmanneksen valitsijamiehistä. Valitsijamiehet valitsivat edustajat alahuoneeseen.

## Katso myös
* Frankfurtin kansalliskokous
* Aukkoteoria

## Lähteet
21 Guns

**21 Guns** on yhdysvaltalaisen Green Day -yhtyeen kappale ja single albumilta *21st Century Breakdown*. Single julkaistiin 25. toukokuuta 2009 ladattavaan muotoon ja 14. heinäkuuta CD-muotoon.

Kappaleen sanoittanut Billie Joe Armstrong kertoi kappaleen syntyneen aikana, jolloin hän oli hyvin uupunut aiemman albumin jäljiltä, jolloin sanoitukset muuttuivat synkempään suuntaan. Hänen mukaansa kappale on niitä, jotka kiteyttävät hänen koko elämänsä.

"21 Guns" pääsi *[[Billboard Hot 100]]* -listan 22. sijalle. Kappaleesta on julkaistu myös musiikkivideo.

## Kappaleet

## Lähteet
La noia

**La noia** () on italialaisen laulajan Angelina Mangon kappale, joka julkaistiin 7. helmikuuta 2024. Mango osallistui kappaleella vuoden 2024 Sanremon musiikkifestivaaleille ja voitti kilpailun. Täten hän edusti kappaleella Italiaa vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä. Mango tuli kilpailun finaalissa seitsemänneksi saaden yhteensä 268 pistettä, joista 104 yleisöltä ja 164 raadeilta.

## Eurovision laulukilpailussa
Vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa suorat finalistit tuotiin osaksi semifinaaleja. Italia on yksi näistä suorista finalisteista ollessa kilpailun yksi viidestä isosta rahoittajamaasta. Italia arvottiin 30. tammikuuta 2024 järjestetyssä arvonnassa 9. toukokuuta järjestetyn toisen semifinaalin äänestäjäksi. Maaliskuussa ilmoitettiin suorien finalistien myös esiintyvän niissä semifinaaleissa, joissa ne äänestävät. Laulukilpailun tuottajien päättämä esiintymisjärjestys paljastettiin 26. maaliskuuta; Italian edustuskappale ”La noia” esiintyi numeroiden 13 ja 14 välissä. Kappaletta edelsi Viron edustus ”(nendest) narkootikumidest ei tea me (küll) midagi” ja seurasi Israelin esitys ”Hurricane”.

”La noian” esityksen ohjaajana oli Mecnun Giasar, hän ohjasi myös Kreikan esityksen samana vuonna. Lavalla Angelina Mangolla oli viisi tanssijaa: Arianna Forte, Flaminia Genoese, Kelly De Nigro, Martina Toderi, ja Valentina Vernia.

Italia sai 4. toukokuuta 2024 suoritetussa arvonnassa tuottajan valinnan, eli kilpailun tuottajat saivat vapaasti päättää kummalla puoliskolla ”La noia” esiintyisi finaalissa. Kappale sai esiintymisnumerokseen 15, ”La noiaa” edelsi finaalissa 11. toukokuuta Norjan edustaja Gåte kappaleella ”Ulveham” ja seurasi Serbian Teya Dora laululla ”Ramonda”. Finaalin lopputuloksissa ”La noia” sijoittui seitsemänneksi. Kappale sai yhteensä 268 pistettä, joista raadeilta se sai 164 ja yleisöltä 104 pistettä.

### Saadut pisteet
Vaikka Italian edustuskappale ”La noia” esitettiin toisessa semifinaalissa, ei sitä voinut äänestää, sillä Italia kilpailee suoraan finaalissa. 
Vuonna 2024 finaalissa kunkin osallistuvan maan raadeilla ja yleisöllä oli molemmilla oma pistesarjansa. Lähetyksessä ruudulla näytettiin raatien pisteet ja pisteidenantaja ilmoitti raadin täydet 12 pistettä saavan maan. Yleisöpisteet annettiin lopuksi yhteenlaskettuina summina. 

”La noia” ei saanut täyttä kahtatoista pistettä yhdeltäkään raadilta tai yleisöltä. Seuraavaksi suurimmat kymmenen pistettä kappale sai neljän maan raadilta, yleisöäänissä parhaimmillaan se sai kolmanneksi suurimmat kahdeksan pistettä kolmesti. Yhteispisteissä eniten pisteitä kappale sai Albaniasta, 18 pistettä. Kaikkiaan ”La noia” sai pisteitä seuraavasti:

## Listasijoitukset

## Lähteet
Seccomp

**seccomp** () on Linux-ytimen mekanismi rajoittaa prosessille saatavilla olevia järjestelmäkutsuja. Menetelmä asettaa ytimeen suodattimen ytimeen tuleville kutsuille. Suodatin voidaan määrittää Berkeley Packet Filter (BPF) -ominaisuuden avulla. Säiliöinti eli käyttöjärjestelmätason virtualisointi voi käyttää seccomp-ominaisuutta muiden menetelmien ohella.
Ensimmäinen versio seccompista lisättiin Linuxin ytimeen vuonna 2005 versiossa 2.6.12.

## Lähteet
Paulat

**Paulat** (, , ), myös **kenkäpaulat**, ovat saamenpukuihin ja ainakin Koillismaan kansallispukuihin kuuluvat nauhat, jotka kierretään nutukkaiden ja paulakenkien varsien ympärille. Nauhat kiristävät kenkien varret niin, että niiden sisään ei pääse menemään lunta. Saamelaispiireissä osa nauhoista on tarkoitettu arki- ja osa vain juhlakäyttöä varten. Juhlavampia nauhoja saatetaan kutsua myös hervapauloiksi, ja ne erottuvat arkipauloista koristeellisemmalla kuvioinnilla ja näyttävyydellä. Kenkäpaulat ovat villaa ja ne kudotaan nauhapirralla.  

## Saamelaisten paulat

Eri saamelaisryhmät ovat perinteisesti tehneet keskenään erilaisia pauloja. Lasten paulat ovat kapeammat kuin aikuisten paulat, ja miesten ja naisten pauloissa on tavallisesti eroja värityksen ja kuvioinnin suhteen.

Paulat ovat kiinni kengän syrjän alaosassa olevassa nahkaraksissa eli eräänlaisessa henkselissä. Ne pauloitetaan eli kierretään paikoilleen alhaalta lähtien niin, että käärimätön osa on aina taiteltuna kourassa. Muuten nauha sotkeentuisi pukemisen aikana. Kiertämisen aikana paulanauha peittää aina osittain alemmaksi jo kierretyn nauhan. Perinteisesti saamelaiset ovat pitäneet tärkeänä, että paulat peittävät koko kengänvarren, kenkäheinät ja etteivät nauhojen päät roiku vapaina. Nauhojen huolellinen sitominen saa kantajan ja asukokonaisuuden näyttämään siistiltä.

Pauloihin on liitetty myös uskomuksia. Jos nauhan kiertämisen aikana siihen tulee itsestään solmu, tarkoittaa se sitä, että kantajalle on tulossa vieras. Umpisolmu merkitsee köyhää ja vetosolmu rikasta vierasta, kun taas solmun sijainti kauempana tai lähempänä nyörin päätä kertoo, onko vieras pitkä vai lyhyt.
## Lähteet
Tanskan evankelinen allianssi

**Tanskan evankelinen allianssi** (, lyh. **EA**) on tanskalainen evankelisten järjestöjen ja kristittyjen verkosto. Tanskan evankelinen allianssi toimii teologisesti Lausannen julistuksen pohjalta. Järjestö on Euroopan evankelisen allianssin kansallinen liitto Tanskassa.

## Verkosto
Seuraavat järjestöt kuuluvat Tanskan evankeliseen allianssiin:
* Apostolinen kirkko
* Indre Mission
* Luthersk Mission
* Tanskan baptistikirkko
* Mosaik
* Tanskan metodistikirkko
* Evangelisk Frikirke Danmark
* Dansk Oase
* International Christian Community
* Pelastusarmeija
* Greve Frikirke

### Liitännäisjärjestöt
* Open Doors
* Global Leadership Summit
* Arrow Lederskab
* Mission Afrika
* Kronjyllands Frimenighed
* Alpha Danmark
* Luthersk Missions Børn og Unge
* Indre Missions Unge
* Dansk Missionsråd
* Israelmissionens Unge
* Bibellæser-ringen i Danmark
* Kristeligt Forbund for Studerende
* Menighedsfakultetet
* Viva Danmark
* Dansk Bibel Institut
* Tværkulturelt Center
* Føbe
* KNUS

## Lähteet
Angelina Mango

**Angelina Mango** (s. 10. huhtikuuta 2001 Maratea, Italia) on italialainen laulaja-lauluntekijä. Vuonna 2023 hän osallistui *Amici di Maria De Filippi* -kykykilpailun ja sijoittui toiseksi. Vuonna 2024 hän osallistui San Remon musiikkifestivaaleihin kappaleella "La noia" ja voitti kilpailun. Täten hän edusti Italiaa vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä. Hänen isänsä oli laulaja-lauluntekijä Giuseppe Mango ja äitinsä on laulaja Laura Valente.

## Diskografia

### Studioalbumit

* *Poké melodrama* (2024)

### EP:t
* *Monolocale* (2020)
* *Voglia di vivere* (2023)

### Singlet
* "Formica" (2022)
* "Walkman" (2022)
* "Rituali" (2022)
* "Voglia di vivere" (2023)
* "Mani vuote" (2023)
* "Ci pensiamo domani" (2023)
* "Che t'o dico a fa'" (2023)
* "Fila indiana" (2023)
* "La noia" (2024)
* "*Melodrama*" (2024)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Johannes Bäck (amerikansuomalainen pappi)

**Johannes Bäck** (23. kesäkuuta 1865 Lapua – 13. helmikuuta 1939 Karkku) oli suomalainen pappi ja opettaja, joka toimi pappina, toimittajana ja opettajana myös amerikansuomalaisten keskuudessa.

Lapuan Haapakoskella Kangasluoman talon torpassa syntyneen Johannes Bäckin vanhemmat olivat maalari ja puuseppä Henrik Bäck ja Katariina Kero. Bäckin vanhemmat kuolivat nälkävuosien aikana sairauksiin ja hän oli sitten kahden sisaruksensa kanssa isoäitinsä hoidossa ja myöhemmin huutolaisena. Bäck lähti 14-vuotiaana Vaasaan ja pääsi siellä räätäli Friskin oppipojaksi. Hän pääsi ylioppilaaksi 1890 Vaasan yksityislyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1894. Bäck suoritti teologisen erotutkinnon 1915 ja pastoraalitutkinnon 1921 sekä kasvatusopin tutkinnon 1925. Yhdysvalloissa asuessaan Bäck valmistui filosofian maisteriksi 1897 ja suoritti Michiganin yliopistossa tutkinnon englannin kielen puheessa ja kirjoituksessa 1905. Hänet vihittiin papiksi Hancockissa Michiganissa 1895.

Bäck oli pappina ja opettajana suomalaissiirtolaisten keskuudessa Hancockissa Michiganissa Yhdysvalloissa 1895–1914. Hän hoiti seurakuntien papillisia tehtäviä koko Kuparisaaren alueella ja oli samalla opettajana Suomi-opistossa Hancockissa toimien myös opiston johtokunnan jäsenenä ja ajoittain puheenjohtajana. Bäck oli myös Suomi-Synodin hallituksessa ja hallituksen puheenjohtajana sekä Luterilaisen Kustannusliikkeen johtokunnan jäsenenä ja puheenjohtajana.

Bäck toimitti Yhdysvalloissa ollessaan siellä ilmestynyttä Paimen Sanomia-viikkolehteä 12 vuoden ajan, Amerikan Suometar-lehteä kolme vuotta ja Raittius-lehteä viisi vuotta. Hän lähetti lähinnä Amerikkaa ja Amerikan suomalaisten pyrkimyksiä koskeneita lehtikirjoitussarjoja useisiin Suomessa ilmestyneisiin lehteen. Hän kirjoitti lehtiin myös kirkkoa ja uskonnollisia kouluja sekä lähinnä raittiutta koskeneista asioista ja julkaisi useita kirjasia näiltä aloilta. Bäck teki luultavasti suunnittelemaansa väitöskirjaa varten kyselytutkimuksen amerikansuomalaisten parissa kysyen siirtolaisilta heidän vaiheistaan. Hän painatti ja lähetti itse kyselylomakkeen. Helsingin yliopisto hankki Bäckin keräämän aineiston vuonna 1949 kokoelmiinsa.

Bäck palasi Suomeen 1916 ja oli väliaikaisena pappina eri seurakunnissa ja Artjärven vt. kirkkoherrana. Hän oli ehdolla Lapuan kirkkoherraksi vuonna 1922, mutta ei tullut valituksi. Vuonna 1926 hänet nimitettiin Vaasan suomalaisen lyseon uskonnon ja filosofian alkeiden vanhemmaksi lehtoriksi. Bäck jäi eläkkeelle 1930 ja asui viimeiset vuotensa Lapualla. Hän kuoli helmikuussa 1939 Karkun parantolassa, jonne hän oli tullut syksyllä 1938 hoitoon.

## Lähteet
Victor Dixen

**Victor Dixen** on ranskalainen fantasiakirjailija. Hän on kirjoittanut muun muassa romantasiaa edustavan *[[Vampyria]]*-kirjasarjan, joka kertoo vampyyreistä ja sijoittuu Versailles’n palatsiin. Dixen on voittanut kahdesti ranskalaisen Grand prix de l'Imaginaire -kirjallisuuspalkinnon ja hänen teoksiaan on käännetty kymmenelle kielelle.

Dixen on syntynyt Ranskassa, mutta hän on asunut myös Irlannissa, Singaporessa ja Yhdysvalloissa.

## Teoksia
### Vampyria

* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Victor Dixenin kotisivu
Kurkiaura

**Kurkiaura** on Jukka Kuoppamäen vuonna 2020 julkaistu albumi. Sanoitusten aihepiirinä on Suomi, isänmaa ja äidinkieli. Mukana on myös kreikkalaista mytologiaa. Kuoppamäki teki albumia kaikkiaan kymmenisen vuotta. Albumin vanhimman laulun hän on sanoittanut vuonna 2002, nimikkokappale on vuodelta 2016. 
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Emile Claus

**Emile Claus** (1849–1924) oli belgialainen impressionistisen taidesuunnan taidemaalari. Hän on kotimaansa parhaiten tunnettuja maisemaalareita. Maisemaalausten ohella hän maalasi myös laatu- ja muotokuvia.  
## Elämänvaiheita
Emile Claus syntyi köyhään suurperheeseen. Perheessä oli kolmetoista lasta, joista Emile oli kahdestoista. Claus osoitti kiinnostusta taiteeseen jo lapsena ja käveli kolme kilomertiä kaupunkiin saadakseen opetusta piirtämiseen. Vaikka isä salli pojalleen piirtämisharrastuksen, hän halusi pojastaan työmiehen, ei taiteilijaa.  

Ensiksi perhe lähetti Emilen leipurin oppipojaksi Lilleen, mitä seurasivat lyhyet urat rautateillä ja myyjänä. Löydettyään mesenaatin ja saatuaan isänsä mielen muuttumaan, Claus aloitti taideopinnot Antwerpenissa. 

Antwerpenin taideakatemiassa Clausin opettajia olivat maisemamaalauksen professori Jacob Jacobs ja koulun johtaja Nicaise de Keyser. Keyser oli erikoistunut historiamaalaukseen ja muotokuviin. Claus halusi maalata realistisesti, mikä oli kokonaan toisenlaista kuin hänen opettajiensa suosima akateeminen taide. Tämä vei hänet tyylillisesti lähelle aikansa sosiaalista elämää tarkasti maalanneita, kuten Jules Bastien-Lepagea.  

Avioliiton Claus solmi vuonna 1886 Charlotte Dufauxin kanssa. Merkittäväksi ihmissuhteeksi muodostui taiteilija Jenny Montigny, joka oli aluksi Clausin oppilas. Montigny oli Clausia 26 vuotta nuorempi ja oli Clausin ystävänä tämän elämän loppuun asti. 

Vuonna 1893 Claus muutti Asterneen, missä asui loppuelämänsä. Hänen työnsä menivät hyvin kaupaksi ja niitä osti myös Belgian hallitsijaperhe. Vähitellen hän alkoi kiinnostua pointillismista. Muuten hän maalasi noudattaen impressionistista tyylisuuntaa, josta hän käytti nimitystä "luminismi". Maalauksissaan Claus onnistui vangitsemaan kankaalle tunteen, sumun ja auringon ensi säteet niityllä.  

Vaikka viihtyikin hyvin kotitilallaan, Claus matkaili Alankomaissa, Marokossa, Algeriassa ja Italiassa. Pariisin matkallaan hän ystävystyi Claude Monet´n kanssa. 

1880- luvulla Claus piti useita näyttelyitä kotimaansa ulkopuolella. Hänen töitään oli Edinburgissa, Liverpoolissa, Buenos Airesissa ja tietenkin ajan taiteen keskuksessa Pariisissa. Näyttelyt olivat arvostelumenestyksiä. Vuonna 1904 Claus perusti yhdistyksen "Vie et Lumière" johon otti jäseniksi muita impressionistia tai kuten Claus halusi sanoa, luministisia, taiteilijoita. 

Ensimmäinen maailmansota syttyi vuonna 1914. Saksa valtasi Belgian. Claus pakeni miehitys Isoon-Britanniaan, missä asettui suurimmaksi osaksi ajasta Lontooseen. Siellä hän ei ollut suinkaan toimeton, vaan maalasi useita näkymiä Lontoosta. Maalauksissa on selviä vaikutteita Monetilta. Sodan jälkeen hän palasi kotimaahansa ja piti näyttelyn vuonna 1921. Hän ei enää saanut töistään kriitikoiden ylistystä, sillä uusi taidemuoti oli vallannut alaa. Erityisesti ekspressionismi oli noussut taideyleisön suosikiksi.   

Clausin töitä on muun muassa Adelaiden, Antwerpenin, Brysselin ja Pariisin eri museoiden kokoelmissa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.artrenewal.org/artists/emile-claus/1357
* http://www.anticstore.art/92886P
Trunnagården

**Trunnagården** on vuonna 1997 perustettu kristillinen yhteenliittymä, joka jatkoi Betel-raamattuinsituutin toimintaa. Keskuksen hostelli- ja keittiötoiminnasta vastaa Fyrbåken Dalarna AB. Trunnagårdeniin kuuluu neljä suurempaa rakennusta, keramiiikkatalo ja Trunnan kirkko.

## Historia
### Betel-instituutti (1959–1997)
Vuonna 1959 Ruotsin lähetysliiton pastori Ebbe Bolin perusti maallikoille suunnatun raamattukoulun, Betel-insituutin, Ruotsiin. Orsassa sijainnut koulu käsitti kolme luokka-astetta. Betel-instituutissa korostettiin raamatullistua uskoa, hengellistä ravintoa ja yksinkertaista elämää. Pääteemana on ollut uskosta eläminen ja riippuvuus Jumalasta. Koululle on ollut ominaista myös uskon julistaminen ja avoimuus karismaattisuudelle.

## Lähteet
Sytologia

**Sytologia** eli soluoppi on patologian osa-alue. Sitä on sovellettu muun muassa gynekologisiin ja virtsatiehyeiden tutkimuksiin. Sytologian parissa työskentelevät bioanalyytikot ja patologit. Solunäytteen ottamisessa on tärkeää oikea näytteenottotekniikka. Oikealla tavalla hyödynnetty sytologia on edullinen ja monipuolisesti käytettävissä oleva tutkimusmenetelmä.

## Lähteet
Ei kenenkään maa

**Ei kenenkään maa** viittaa muun muassa seuraaviin:

* Ei-kenenkään-maa, alue johon kenelläkään ei ole omistusoikeutta
* *[[Ei kenenkään maa (elokuva vuodelta 2001)|Ei kenenkään maa]]*, elokuva vuodelta 2001
* *[[Ei kenenkään maa (lyhytelokuva)|Ei kenenkään maa]]*, lyhytelokuva vuodelta 2009
* *[[Ei kenenkään maa (albumi)|Ei kenenkään maa]]*, vuonna 2013 ilmestynyt Radiopuhelimet-yhtyeen albumi
* ”Ei kenenkään maa”, danceyhtye Movetronin kappale.
Vampyria

**Vampyria** on ranskalaiskirjailija Victor Dixenin kirjoittama fantasiakirjasarja, jonka osat julkaistiin ranskaksi vuosina 2020–2025.

Sarjan tapahtumat sijoittuvat Versailles’n palatsiin, jossa valtaa pitävät julmat vampyyrit. Tarinassa keskeinen henkilö on Pimeyden kuningas Ludvig Muuttumaton, jonka esikuvana Dixen on käyttänyt Aurinkokuninkaana tunnettua Ludvig XIV:tä. Dixenin vaihtoehtohistoriassa Ludvig XIV on muutettu kuolemattomaksi vampyyriksi 1700-luvulla ja hän hallitsee diktaattorina vielä nykyaikana.

*Vampyria* on lajityypiltään romantasiaa, joka on ollut suuressa suosiossa etenkin nuorten aikuislukijoiden keskuudessa 2020-luvun alussa. Romantasia-ilmiöön liittyy voimakas fanikulttuuri, joka on kohdistunut myös Dixenin teoksiin.

Otava julkaisi sarjan ensimmäisen osan suomeksi vuonna 2023 ja toisen vuonna 2024. Teokset käänsi Taina Helkamo.

## Sarjan osat
### Vampyria
* 
* 
* 
* 

### Vampyria America
* 
* 

## Vastaanotto
*[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomissa]]* kummasteltiin sarjan ensimmäisen osan markkinointia ”romantasian puhdasverisenä edustajana”. Lehdessä romaania kuvailtiin pikemminkin ”gotiikalla ja kauhulla maustetuksi Ranskan vallankumoukseksi”, jossa romantiikkaa esiintyy varsin vähän. Sen sijaan teoksen kuvaamaa poliittista asetelmaa työväenluokan ja yläluokan välillä pidettiin aina ajankohtaisena.

## Lähteet
Skolkovon tiede- ja teknologiainsituutti

**Skolkovon tiede- ja teknologiainstituutti** () eli **Skoltech** () on yksityinen instituutti, joka sijaitsee Moskovassa, Venäjällä. Skoltech perustettiin vuonna 2011 osana usean vuoden kumppanuutta Massachusetts Institute of Technologyn (MIT) kanssa..  

Vuonna 2023 yliopisto oli maailmanlaajuisesti sijoittunut sijalle 702 US News & World Reportin mukaan. Se oli sijalla 65 nuorten yliopistojen joukossa maailmassa Nature Indexin mukaan vuonna 2021. 

Helmikuussa 2022 MIT päätti lopettaa kumppanuutensa Skoltechin kanssa protestina Venäjän hyökkäykselle Ukrainaan. 

## Lähteet

__INDEX__
Kati Ylä-Hokkala

**Kati Ylä-Hokkala** on brittiläis-suomalainen sirkustaiteilija ja rytmisen voimistelun Suomen-mestari 1980-luvun puolivälistä.

Ylä-Hokkala on opiskellut tanssia ja tutkinut jongleerauksen ja tanssin suhdetta erilaisissa performansseissa ja teoksissa. 1990-luvun alussa hän perusti Sean Gandinin kanssa Gandini Juggling -esiintyjäryhmän, joka on esiintynyt ja opettanut eri puolilla Eurooppaa. Heillä on takanaan tuhansia esityksiä yli 50 maassa, ulottuen taidemuseoista oopperataloihin ja teattereista ulkoilmatilaisuuksiin. Kotimaassaan Britanniassa ryhmän esiintymispaikkoja ovat olleet muun muassa Lontoon Royal Opera House, Englannin kansallisooppera, The Royal National Theatre ja Sadler’s Wells.

2010-luvun lopussa Kati Ylä-Hokkala esiintyi Gandini-ryhmän mukana Philip Glassin oopperan *[[Akhnaten (ooppera)|Akhnaten]]* tuotannoissa ensin Lontoossa ja sitten New Yorkin Metropolitan-oopperassa. Yle Teema näytti Metropolitanin yli kolmituntisen esityksen helmikuussa 2024.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Joni Virolainen

**Joni Virolainen** (s. 27. joulukuuta 2003 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Kokkolan Hermeksessä. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. 

## Ura
Virolainen on Tapparan kasvatti. Hän voitti kauden 2018–2019 päätteeksi C-nuorten SM-pronssia. Kaudeksi 2021–2022 Virolainen siirtyi Mikkelin Jukurien U20-joukkueeseen. Kesken kauden 2022–2023, marraskuussa 2022 hän siirtyi Hämeenlinnan Pallokerhon U20-joukkueeseen.

Kaudella 2023–2024 Virolainen oli tehoilla 24+30=54 HPK:n U20-joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Vili Alitalon jälkeen. Hän sijoittui U20 SM-sarjan maalipörssissä viidenneksi sekä jakoi pistepörssin kymmenennen sijan Kärppien Markus Loposen kanssa. Virolainen debytoi HPK:n SM-liigajoukkueessa 9. helmikuuta 2024 Helsingin IFK:ta vastaan. Hänet merkittiin joukkueen nelosketjun oikeaan laitaan hänen kanssaan myös U20-joukkueessa pelanneiden Vili Alitalon ja Vili Toivosen viereen. Virolainen sai ottelussa jääaikaa 11.16 minuuttia. Hän teki myös liigauransa avausmaalin ja sai yhden kahden minuutin jäähyn koukkaamisesta. Petri Autio valitsi Virolaisen ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Kaikkiaan hän pelasi SM-liigassa loppukauden aikana 13 runkosarjaottelua tehden kaksi maalia.

Virolainen siirtyi kaudeksi 2024–2025 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuihin. Hän pelasi siellä tulokaskautensa aikana 41 runkosarjaottelua tehopistein 5+12=17 ja 13 pudotuspeliottelua tehopistein 3+1=4. Virolainen voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Kaudeksi 2025–2026 hän siirtyi jatkamaan Mestis-pelejään vuoden mittaisella sopimuksella Kokkolan Hermekseen. Virolainen teki runkosarjassa 47 ottelussa tehot 24+25=49. Hän voitti koko sarjan maalipörssin ja palkittiin Kai Nurminen -palkinnolla. Virolainen oli myös Hermeksen paras pistemies ja jakoi Mestiksen pistepörssin neljännen sijan Jokereiden Oliver Sunin kanssa. Pudotuspeleissä hän teki viidessä ottelussa tehot 1+2=3, joilla Virolainen jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Julius Vähätalon ja Niklas Meriläisen kanssa.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Frans Bernhard Knifsund

**Frans Bernhard Knifsund** (19. helmikuuta 1869 Pori – 8. heinäkuuta 1941 Oulu) oli suomalainen apteekkari ja Oy Tehdas Farman toimitusjohtaja.

Knifsund valmistui farmaseutiksi 1888 ja proviisoriksi 1893. Hän teki lukuisia opinto- ja liikematkoja ulkomaille.

Knifsund osti vuonna 1895 Savonlinnan kanta-apteekin ja sen yhteydessä olleen kivennäis- ja virvoitusjuomatehtaan. Hän perusti Savonlinnaan vuonna 1906 Knifsund Oy:n teknokemiallisen tehtaan ja siirsi sen 1912 Turkuun ostaessaan Eerikinkadun ja Brahenkadun kulmassa sijainneen Turun toisen kanta-apteekin. Knifsund myi Turun apteekin parin vuoden kuluttua ja alkoi laajentaa teknokemiallista tehdastaan. Tehdas muutettiin vuonna 1924 osakeyhtiöksi nimellä Oy  Tehdas Farma, ja Knifsund oli yhtiön toimitusjohtajana. Makeistehtaaksi vuodesta 1923 lähtien muuttunut Farma toimi Turussa Brahenkatu 6:ssa vuosina 1912–1945. Vuonna 1938 Knifsund osti Oulun vanhan apteekin ja toimi sitten apteekkarina Oulussa. Savonlinnassa asuessaan Knifsund oli muun muassa useiden laivayhtiöiden johdossa. Turussa hän oli mukana perustamassa eräitä liikelaitoksia ja oli jäsenenä niiden johtokunnissa.

Knifsund oli mukana lukuisissa yrityksissä, niiden joukossa muun muassa Affärscentrum, Etelä-Savon Kirjapaino Oy, Fasta, F. B. Knifsund Oy, Herkkula Elite, Kemikaliehandel, Höyryvenhe-Osakeyhtiö Kerttu, Olavin kylpylaitos ja rantahotelli Kylpyläsaaressa Savonlinnassa, turkulainen Liikepankki Oy, Oulun Liiketalo, Saimaan Höyrylaiva Osakeyhtiö, Savolan Oy, Savon Höyryvenhe, Savonlinnan Kaupungin Anniskelu, Savonlinnan Keilarata, Savonlinnan Telefooni, Savonlinnan–Mikkelin Telefoonilinja, Huvila Sulosaari, Suomen Apteekkarien Osuusliike, Suomen Vakuus Oy, Turunmaan Pankki, Wegelius & Co, Westra Linjegatan 38, Väkijuomain Vähittäismyynti Savonlinnassa ja Åbo Nya Utminuterings- och Utskänknings.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tehdas Oy Farman digitoituja pienpainatteita Kansalliskirjastossa
Kärkjärvi (Lappeenranta)

**Kärkjärvi** on osin kulttuurimaiseman leimaama, saareton järvi Lappeenrannassa Etelä-Karjalassa. Sen pinta-ala on 1,5 neliökilometriä. Etäisyys Lappeenrannan keskustasta on 16 kilometriä kaakkoon.

## Maantiede
Kärkjärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 3,9 kilometriä. Järven kaakkoisosan muodostaa pitkä, kapea ja matala Järvenpäänlahti, jota yhdistää pääaltaaseen Hiidensalmi. Järvenpäänlahden länsipuolella sijaitsee matala Jouslahti ja järven luoteisosassa sijaitsee Kipunalahti. Noin viidesosa Kärkjärvestä on enintään metrin syvyinen. Syvin piste, noin yhdeksän metriä, sijaitsee järven keskivaiheilla.

Kärkjärven pohjoispuolella sijaitsee Rapattilan kylä. Jouslahden itäpuolella kohoavan Jouslahdenmäen laki on noin 35 metriä järvenpinnan yläpuolella. Järven luoteisrannalla sijaitsee jyrkkä Kiiskikallio, jonka kohdalla maasto kohoaa noin 25 metriä järvenpinnan yläpuolelle. Kärkjärven itäpuolitse kulkee yhdystie 3902.

Kärkjärveen virtaa tulouomia läheisiltä soilta (Rantasuo, Tönttösuo). Ainoa nimetty tulouoma on Rapattilan peltoalueiden halki virtaava Vesikallionoja. Kärkjärven luusua sijaitsee Järvenpäänlahden pohjukassa, josta alkaa kaakkoon virtaava Kärksillanoja.

Kärkjärven vesitilavuus on 5&nbsp;639&nbsp;000 kuutiometriä.

Kärkjärvi (05.002.1.001) kuuluu Kärkjärven valuma-alueeseen (05.002), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Juustilanjoen vesistössä (05). Kärkjärvi on valuma-alueensa ainoa Suomen puolella sijaitseva yli hehtaarin laajuinen vakavesi.

## Lähteet
Karhusjärvi (järvi)

**Karhusjärvi** on suurelta osin kulttuurimaiseman leimaama, rehevä ja mutapohjainen järvi Lappeenrannassa Etelä-Karjalassa. Sen pinta-ala on 1,25 neliökilometriä. Etäisyys Lappeenrannan keskustasta on yhdeksän kilometriä itäkaakkoon.

## Maantiede
Karhusjärvi muodostaa melko selkeäpiirteisen altaan vailla mainittavia niemiä. Saaria ei ole. Rantaviiva on osin epämääräinen. Kaakkoisrannan nimetyt lahdet (Savistonlahti, Korvenlahti, Sotkalahti) ovat suiltaan avoimia. Karhusjärvi on matala ja suhteellisen tasasyvä. Syvin kohta, 2,2 metriä, sijaitsee järven pohjoispuoliskolla.

Karhusjärven itärannalla sijaitsee Karhusjärven kylä. Länsirannan Järventauskallioiden laki on noin 40 metriä järvenpintaa korkeammalla. Luoteisrannalla sijaitsee Kiissuo ja etelärannalla Rantasuo.

Karhusjärven lasku-uoma alkaa järven eteläisimmästä kohdasta ja virtaa etelään. Se yhtyy Mustanjärvenojaan.

Karhusjärven vesitilavuus on 1&nbsp;675&nbsp;000 kuutiometriä.

Karhusjärvi (05.001.1.005) kuuluu Mustajoen alueeseen (05.001), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Juustilanjoen vesistössä (05). Karhusjärvi on Mustajoen alueen laajin vakavesi. Sen ohella alueeseen kuuluu Vihtosenjärvi, Säinjärvi, Kuijärvi ja Housulampi.

## Lähteet
Suuri-Sarkanen

**Suuri-Sarkanen** on järvi Lappeenrannassa Etelä-Karjalassa. Sen pinta-ala on 1,1 neliökilometriä. Etäisyys Lappeenrannan keskustasta on 24 kilometriä etelään.

## Maantiede
Suuri-Sarkasen muodokkaan rantaviivan pituus on 10&nbsp;835 metriä. Pitkänkapea järvi on lounais–koillissuuntainen. Vain kuutisen prosenttia järvestä on vähintään kuusi metriä syvä. Syvin piste, noin kahdeksan metriä, sijaitsee eteläisen pääaltaan keskivaiheilla. Suuri-Sarkasen pohjoisosan muodostaa runsaan 20 hehtaarin laajuinen vesialue, jonne kuljetaan noin 40 metriä leveän Ahdassalmen kautta.

Suuri-Sarkasen saariluku on kolme. Saaret sijaitsevat järven eteläosassa ja niiden yhteenlaskettu pinta-ala on noin 78 aaria. Järven vaikutuspiirissä on asutusta ja peltomaata. Aivan etelärantaa viistää paikallistie 14789.

Suuri-Sarkasen vesitilavuus on 3&nbsp;016&nbsp;000 kuutiometriä.

Suuri-Sarkanen (07.003.1.003) kuuluu Luhdanojan valuma-alueeseen (07.003), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Tervajoen vesistössä (07). Suuri-Sarkanen on Luhdanojan valuma-alueen laajin vakavesi. Alueeseen kuuluu myös kuusi pienempää vakavettä, joista Ylimmäinen (noin 28 hehtaaria) on laajin.

## Lähteet
Harri Ahonen

**Harri Ahonen** (s. 1976) on suomalainen tietokirjailija ja luontokuvaaja. Hän on kirjoittanut useita vaellusoppaita, joita on käännetty myös saksaksi. Vaellusharrastuksensa Ahonen aloitti 2000-luvun alussa ollessaan vaihto-oppilaana Tromssassa, ja lähdettyään paikallisten ystäviensä kanssa metsästämään riekkoja. Metsästysretki sai hänet kiintymään Norjan maisemiin. Vaelluskirjailija hänestä tuli, kun hän osallistui latuyhdistys Kolbman yleisötilaisuuteen, jossa häneltä tiedusteltiin löytyykö hänen kuvailemistaan vaellusreiteistä kirjallista materiaalia. Ahonen kirjoitti ensimmäiset suomenkieliset Skandinavian vaellusoppaat. Suomen Lapin vaelluskohteita käsittelevän teoksensa taustatyönä Ahonen kulki pyörällä tai kävellen yli 250 retkireittiä 2,5 vuodessa.

## Teokset
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
Ampumahiihdon nuorten Euroopan-mestaruuskilpailut

**Ampumahiihdon nuorten Euroopan-mestaruuskilpailut** () ovat vuosittain alle 22-vuotiaille urheilijoille järjestettävät arvokilpailut. Kilpailut järjestää Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU) ja ne ovat avoimet myös Euroopan ulkopuolisille joukkueille.
Katajanokan linja-autoturma

**Katajanokan linja-autoturma** tapahtui illalla 5. helmikuuta 1929 Helsingissä Katajanokan ja Hylkysaaren välillä merenjäällä, kun Helsingin keskustan ja Santahaminan välillä liikennöinyt linja-auto ajoi railoon ja upposi meren pohjaan. Linja-autossa oli kuljettajan lisäksi 9 matkustajaa, joista kaksi hukkui auton mukana.

Åke Sirolan omistama ja ohjaama Brockway-merkkinen linja-auto A 6167 lähti illalla kello 19.30 Pohjoissatamasta Aleksanterinkadun päästä kohti Santahaminaa. Autossa oli 9 matkustajaa, joista 7 oli sotilaita ja kaksi naishenkilöä. Auto ajoi noin 150 metrin päässä Katajanokan kärjestä Kruunuvuorenselältä Sörnäisten satamaan johtaneeseen railoon ja vajosi nopeasti meren pohjaan. Kuljettaja ja sotilaat onnistuivat pelastumaan mutta auton perällä istuneet kaksi naista hukkuivat auton mukana. Onnettomuuspaikalla veden syvyys oli noin 15 metriä.

Sirola oli saanut luvan aloittaa talviliikenteen harjoittamisen Helsingin ja Santahaminan välillä. Hän oli edellisenä päivänä tarkistanut ajoreitin ja todennut sen turvalliseksi. Onnettomuuspäivänä hän oli ehtinyt suorittaa jo kuusi matkaa Santahaminaan ja takaisin.

Onnettomuuden uhrit saatiin nostettua pinnalle iltapäivällä 6. helmikuuta sukeltajan avulla, vaikka kova pakkanen haittasi pelastustöitä. Samana päivänä selvisi, että onnettomuusauto oli jo edellisellä vuorollaan Santahaminasta Helsinkiin ollut kello 16 aikaan vähällä vajota jäihin Kruunuvuorenselällä jääpeitteen alettua rakoilla ja särkyä auton alla. Autossa oli tällöin ollut yli 20 matkustajaa.

Onnettomuusauto saatiin nostettua meren pohjasta 9. helmikuuta. Auto oli vajonnut pari metriä syvälle pohjaliejuun ja sen ikkunat, katto ja lokasuojat olivat rikkoutuneet pahasti.

## Lähteet
Meänkielen päivä

**Meänkielen päivä** on  juhlapäivä, jota meänkielen puhujat viettävät sen muistoksi, että meänkieli julistettiin omaksi kielekseen 27. helmikuuta 1988. Vuodesta 2007 päivää on järjestänyt Meänmaa-seura, joka vahvisti vuonna 2016 päiväksi 27. helmikuuta. 

## Vuoden 1988 kokoontuminen Pajalassa
Meänkielen puhujat kokoontuivat Pajalaan 27. helmikuuta 1988. Paikalla oli noin sata henkilöä, ja tapahtumassa oli ensin esityksiä Pajalan työväentalolla, minkä jälkeen kokoonnuttiin Pajalan kirkkoon, jossa kirkkoherra Hans Stiglund piti hartaushetken, Henning Johansson piti juhlapuheen, Bengt Pohjanen luki Markuksen evankeliumin käännöksestään *Tule Leevi fölhjyyn* ja lauluryhmä Sisaret esitti musiikkia. Tapahtumassa oli ilotulitus. Sveriges Television kuvasi tapahtuman ja näytti sen ohjelmassa *[[Café Luleå]]*. Tapahtumassa jaettiin viestikapula, jonka saaja sitoutuu edistämään meänkieltä ja meänkielistä kulttuuria. Ensimmäinen viestikapulan vastaanottaja oli Pajalan kunnanjohtaja Sture Fredriksson.

## Katso myös
* Meänmaan lipun päivä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kieliviesti, 15.4.2020, Bengt Pohjanen, Vähästä historiikkia (pdf)
Valkeisten voiman tuulivoimalaitos

**Valkeisten voiman tuulivoimalaitos**  eli myös **Peräseinäjoen tuulivoimalaitos**  on Etelä-Pohjanmaalla Seinäjoen Valkiamäellä sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 1,5 megawattia. Voimalan on rakentanut, sen omistaa ja sitä operoi Minna ja Mika Manni.

## Yleistä
Tuulivoimalaitos sijaitsee Haasjärven eteläpuoella kohoavan Niemenvuoren kalliomäen laella Valkiamäen ja Luomanloukon välissä. Mäen alla sijaitsee pitkät maatalousrakennukset, joiden piha-alueiden kautta kulkee voimalalle huoltotie. Voimala sijaitsee 105 metrin korkeudella mpy.

Tuulivoimalaitos on kiinalainen Dongfangin valmistama. Voimalan tyyppiä ei ole tiedossa, mutta se voi olla jokin seuraavista vielä tuotannossa olevista malleista: DF70, DF77, DF82, DF87, DF89 tai DF93. Näillä malleilla on tuuliturbiinin halkaisija 70–93 metriä ja kapasiteetti on 1,5 megawattia. Napakorkeudesta ei ole tässä tietoa. Voimalan sähköntuotanto ohjataan ensin omaan käyttöön ja ylijäämä myydään sähkömarkkinoilla eteenpäin.

## Katso myös
* Luettelo Suomen tuulivoimaloista

## Lähteet
Havøysundin kirkko

**Havøysundin kirkko** () on Moseijan kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1961. Se rakennettiin saksalaisten sodassa tuhoaman kirkon tilalle.

Havøysund altertavle.jpg|Alttari

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tunneli paratiisiin

**Tunneli paratiisiin** (elokuvan suomenkielinen nimi Yleisradion vuoden 1993 televisioesityksessä, ) on vuonna 1987 valmistunut tanskalainen Jannik Hastrupin ohjaama piirroselokuva. 

## Juoni

Elokuvan tarina kertoo tulevaisuudesta, jossa saastuminen on tehnyt maapallon pinnalla asumisen asumiskelvottomaksi. Ihmiset asuvat luolissa syvällä maan sisällä, ja vallan ottaneet jättiläisrotat tyrannisoivat heitä. Kuitenkin muisto elämästä maan pinnalla auringonpaisteessa elää ihmisten kanssa paratiisimyyttien muodossa. Ihmislapset Strit ja Dumb päättävät kapinoida rottia vastaan, ja heillä on myös unelma päästä tutkimaan maan pintaa.

## Vastaanotto
Elokuva vastaanotettiin Tanskassa ristiriitaisesti, mutta jotkut arvostelijat kehuivat elokuvan omaperäisyyttä, kun taas toiset kaipasivat ohjaaja Hastrupin aiempien piirroselokuvien viehätystä.

## Elokuva Suomessa
Elokuva on esitetty Suomen televisiossa yhden kerran: 16. toukokuuta 1993 Yle TV1-kanavalla.

## Lähteet
Fruholmenin majakka

**Fruholmenin majakka** () on Moseijan kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa sijaitseva maansa pohjoisin majakka. Se perustettiin vuonna 1866, automatisoitiin 1986 ja jätettiin miehittämättömäksi 2006.

## Lähteet

## Aiheesta muualla