Alfonso II (Napoli)

**Alfonso II** (4. marraskuuta 1448 Napoli – 18. joulukuuta 1495 Mazara del Vallo) oli italialainen aatelinen, Capuan ruhtinas ja Calabrian herttua sekä Napolin kuningas vuosina 1494–1495.

## Suku ja koulutus
Alfonso II:n vanhemmat olivat kuningas Ferdinand I ja tämän ensimmäinen puoliso Taranton prinsessa Isabella di Chiaromonte. Isä Ferdinand oli Napolin vuonna 1442 valloittaneen Aragonian kuningas Alfonso V:n (Napolin kuninkaana Alfonso I) ja Gueraldona Carlinon avioton poika. 

Alfonso II sai ensin Capuan ruhtinaskunnan ja isänsä noustua vuonna 1458 valtaistuimelle Napolin kruununprinssille kuuluneen Calabrian herttuan arvon. Alfonson opettajia olivat runoilijat Panormita ja Giovanni Pontano. 

## Avioliitto ja jälkeläiset
Alfonso nai vuonna 1465 erittäin hyvin koulutetun Milanon prinsessa Ippolita Maria Sforzan (1445–1488), jonka vanhemmat olivat Milanon herttua Francesco Sforza ja Milanon herttuatar omalla oikeudellaan, Bianca Maria Visconti.

Heille syntyivät lapset:

* Ferdinand, Capuan ruhtinas ja Calabrian herttua (26. kesäkuuta 1467 – 7. syyskuuta tai 5. lokakuuta 1496), Napolin kuningas Ferdinand II; avioitui 1496 tätipuolensa, Napolin prinsessa Giovanna d'Aragonan kanssa, ei jälkeläisiä. Kuoli 29-vuotiaana malariaan. 

* Isabella d'Aragona (2. lokakuuta 1470 – 11. helmikuuta 1524), avioitui 1489 serkkunsa Milanon herttua Gian Galeazzo Sforzan kanssa; heille syntyi neljä lasta, joista aikuiseksi eli Milanon prinsessa, tuleva Puolan kuningatar Bona Sforza
* Piero, Apulian kenraaliluutnantti ja Rossanon prinssi (31. maaliskuuta 1472 – 17. helmikuuta 1491), kuoli 19-vuotiaana jalkaleikkauksen jälkeiseen tulehdukseen; naimaton, ei jälkeläisiä.

Suhteesta aatelisen Trogia Gazzellan (1460–1511) kanssa aviottomat lapset:

* Sancha d'Aragona (1478–1506), avioitui vuonna 1494 vain 12-vuotiaan Gioffre Borgian, paavi Aleksanteri VI:n nuorimman aviottoman pojan kanssa, Squillacen ruhtinatar. Erosi aviomiehestään veljensä murhan jälkeen vuonna 1500, palasi Napoliin jossa kasvatti veljenpoikansa Rodrigon.
* Alfonso dAragona, Salernon ruhtinas ja Bisceglien herttua (1481–1500), avioitui vuonna 1498 Lucrezia Borgian, paavi Aleksanteri VI:n aviottoman tyttären kanssa, heille syntyi poika Rodrigo (1499–1512). Kuoli Cesare Borgian palvelijan kuristamana.

## Kruununprinssi
Prinssi Alfonso komensi vuosina 1478–1479 Napolin armeijaa Toscanassa, karkotti vuosina 1480–1481 turkkilaiset näiden miehittämästä Otranton satamakaupungista ja johti sotatoimia Venetsian tasavaltaa vastaan Ferraran sodan aikana vuosina 1482–1484 sekä isäänsä vastaan suunnatun paronikapinan kukistamista vuonna 1486. Alfonso oli arkkitehtuurin tukija, ja Napolin kaupunkia uudistettiin 1480-luvulla hänen johdollaan suoristamalla teitä ja rakentamalla uusia kirkkoja sekä suihkulähteitä, jotka saivat vetensä akveduktista.

## Kuningas
Alfonso II tuli kuninkaaksi isänsä kuoltua tammikuussa 1494, jolloin Napolin kruunua itselleen vaatinut Ranskan kuningas Kaarle VIII oli lähestymässä armeijoineen. Kirkkovaltio tuki aluksi Napolia, mutta kiristyksen alaisena paavi Aleksanteri VI salli Ranskan armeijan marssia Kirkkovaltion alueen läpi, jolloin Napoli joutui uhatuksi. 

Kun Alfonso ei kyennyt pysäyttämään ranskalaisia, hän luopui 23. tammikuuta 1495 kruunusta poikansa Ferdinand II:n hyväksi. Alfonso pakeni olivetaaniluostariin Sisilian Mazara del Valloon, jossa hän kuoli joulukuussa 1495. 

## Perintö ja jälkeläiset
Poika Ferdinand II kuoli vain 29-vuotiaana vuonna 1496, jolloin kuninkaaksi tuli Alfonson nuorempi veli Fredrik.
## Lähteet

## Aiheesta muualla