open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ghanan kansallismuseo

**Ghanan kansallismuseo** () on maaliskuussa 1957 avattu kansallismuseo Ghanan pääkaupungissa Accrassa. Museo avattiin osana maan siirtomaahallinnollinnosta vapautumisen ja itsenäisyyden juhlimista. Museon avajaisvuoden ulkomaalaisille suunnattu alue keskittyi maan rauhanomaiseen historiaan. Vähemmän rauhanomaiset asiat kuten orjakauppa ja siirtomaa-ajan tuhoavat vaikutukset sivuutettiin. Ajan kuluessa myös orjakauppaan liittyviä kertomuksian tuotiin esille. kansallismuseo kuuluu Ghanan museoiden ja muistomerkkien hallinnon (GMMB) ylläpitämiin museoihin.

Museon toimintaa on myös kritisoitu. On tuotu esille, että kolonialismin edustajajat ovat keränneet museon peruskokoelman ja se näkyy kansallismuseon tarjonnassa. Siirtomaahallinto esitti ajatuksen museosta ensimmäisen kerran 1940-luvulla. Vuonna 1951 arkeologi A. W. Lawrenceista tuli tulevan museon johtaja. Vuosina 2015-2022 kansallismuseo oli suljettu. Sen jälkeen avattua uudistunut näyttely esittelee Ghanan kansakunnan kulttuurin moni-ilmeisyyttä monipuolisesti. Kansallismuseo ei kuitenkaan käsittele kattavasti orjakauppaan ja siirtomaa-aikaan liittyvää Ghanan historiaa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Supernova 2026

**Supernova 2026** oli Latviassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Latvian edustaja Eurovision laulukilpailuun 2026. Kilpailu pidettiin avoimen kilpailuna, johon lähetettiin 124 kappaletta. Kappaleista 24 valittiin kilpailuun. Kilpailijat julkaistiin 20. marraskuuta 2025 ja kilpailukappaleet 4. joulukuuta.

Kilpailu koostui kahdesta semifinaalista ja finaalista. Semifinaalit kilpailtiin 31. tammikuuta ja 7. helmikuuta. Kummassakin semifinaalissa kilpaili 12 kappaletta, joista valittiin yleisöäänestyksen ja raatiäänestyksen yhdistelmällä viisi kappaletta finaaliin. Finaali kilpailtiin 14. helmikuuta. Finaalissa voittajan valitsivat yhdessä katsojat ja raati. Kilpailun voitti Atvara kappaleella "Ēnā".

## Kilpailun kulku
### Ensimmäinen semifinaali
Ensimmäinen semifinaali kilpailtiin 31. tammikuuta. Semifinaalia seurasi 153 200 katsojaa.

### Toinen semifinaali
Toinen semifinaali kilpailtiin 7. helmikuuta. Semifinaalia seurasi 124 900 katsojaa.

### Finaali
Finaali kilpailtiin 14. helmikuuta. Finaalia seurasi 157 700 katsojaa.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Ensimmäinen semifinaali LSM:n sivuilla
*Toinen semifinaali LSM:n sivuilla
*Finaali LSM:n sivuilla
Emil Ahtola

**Emil Ahtola** (10. toukokuuta 1893 Orimattila – 4. tammikuuta 1934 Hämeenlinna) oli ammatiltaan palopäällikkö. Hän oli nuoruudessaan aktiivi ja kansallisesti menestynyt yleisurheilija 1910-luvun lopulla.

Orimattilan Järvikylässä syntynyt Emil Ahtola muutti vuonna 1911 Helsinkiin ja siirtyi vuonna 1914 Helsingin kaupungin vakinaisen palokunnan palvelukseen. Palokersantiksi hänet ylennettiin vuonna 1926. Vuonna 1930 hän siirtyi Hämeenlinnan palopäälliköksi, jossa tehtävässä hän oli kuolemaansa vuoden 1934 alkuun asti.

Emil Ahtola liittyi vuonna 1914 Helsingin Kisa-Veikkoihin (HKV), jonka riveissä hän saavutti kaksi SM-kultaa vuosien 1918 ja 1919 5 x 2 000 metrin SM-viestissä. Lisäksi hän oli vuonna 1917 SM-hopeaa saavuttaneessa HKV:n 4 x 400 m joukkueessa. Henkilökohtaisilla matkoilla Ahtola sijoittui vuoden 1918 SM-kisoissa neljänneksi niin 400, 800 ja 1 500 metrillä.

Muutettuaan Hämeenlinnaan vuonna 1930 Ahtolasta tuli vuonna 1932 Hämeenlinnan Tarmon johtokunnan jäsen ja aktiivi seuratoimija. Häne menehtyi 4. tammikuuta 1934 umpisuolentulehdukseen.

## Lähteet
Robbery (Juice Wrldin kappale)

**Robbery** on yhdysvaltalaisen rap-artisti Juice Wrldin vuonna 2019 julkaistu kappale. Se toimi johtavana singlenä hänen toiselta studioalbumiltaan *[[Death Race for Love]]*.

”Robbery” julkaistiin 13. helmikuuta 2019 ja sen musiikkivideo julkaistiin seuraavana päivänä. Se oli Juice Wrldin ensimmäinen julkaisu kyseisenä vuonna.

## Taustaa
Ennen ”Robbery” -singlen julkaisua Juice Wrldillä oli menestyksekäs vuosi 2018. Hänen debyyttialbuminsa *[[Goodbye & Good Riddance]]*, joka julkaistiin toukokuussa, sisälsi Billboard Hot 100 -listalle nousseita kappaleita kuten ”All Girls Are the Same”, ”Lucid Dreams” ja ”Lean wit Me”. Tämä menestys loi pohjan hänen seuraaville julkaisuillensa, ja vuoden 2019 alussa hän julkaisi singlen ”Robbery”. Kappaleen musiikkivideo oli hänen kolmas yhteistyönsä ohjaaja Cole Bennettin kanssa, ja tuotannosta vastasi Nick Mira.

Kesällä 2018 antamassaan haastattelussa Juice Wrld kertoi, että hänen tuleva musiikkinsa saa vaikutteita 2000-luvun rock- ja metallibändeistä, joihin hänet tutustutti nuoruuden ihastus. Vaikutteet näkyy kappaleen kertosäkeessä, jossa toistuu kohta ”It’s a gift and a curse / But I cannot reverse it”, joka on lainattu rock-yhtye Escape the Faten vuoden 2006 kappaleesta ”Reverse This Curse”.

## Tyyli
Kappaletta on kuvailtu emo rapiksi, ja se on synkkä ja melodramaattinen.  Kappaleessa on viitteitä spontaaniudesta, sillä sen alussa Juice Wrld hörppää juomaa. Sen sanoitukset kertovat tietystä ihmissuhteesta, joka on vaikuttanut kielteisesti hänen kykyynsä rakastaa terveellisellä tavalla. Ensimmäinen säkeistö keskittyy ristiriitaan isältä saadun parisuhdeneuvojen ja omien, impulsiivisempien tunteiden välillä. Kappaleen kerronta etenee tämän jälkeen hallitsemattomampaan suuntaan, ja siinä esiintyy turhautumista, väkivaltaisia impulsseja ja päihteiden käyttöä reaktioina ihmissuhdeongelmiin.

## Julkaisu ja vastaanotto
”Robbery” julkaistiin ystävänpäivän aikoihin 13. helmikuuta 2019 ja sen musiikkivideo julkaistiin seuraavana päivänä. Musiikkivideossa kuvataan Juice Wrldin tuskaa nähdessään entisen rakastetun menevän naimisiin toisen kanssa. Juice Wrld juo Hennessy-konjakkia koko häiden ajan, polttaa lopulta koko seremonian ja pakenee taksilla pois. Musiikkivideon ohjasi Cole Bennett. Se on aiempiin Bennettin ohjauksiin verrattuna hillitympi, ja vaikka kohtauksissa esiintyy liekkiefektejä, siinä ei juurikaan käytetä esimerkiksi hänen tyyliinsä liitettyjä neonvärejä.

Kappale saavutti Billboard Hot 100 -listalla sijan 27. Sille myönnettiin Yhdysvalloissa viisinkertainen platinalevy, kun sen myynti ylitti viiden miljoonan kappaleen rajan 2. marraskuuta 2021.

## Tekijät
* Juice Wrld – laulu, sävellys
* Nick Mira – tuottaja, sävellys
* Max Lord – äänitys
* Colin Leonard – masterointi
* Jaycen Joshua – miksaus
* Lil Bibby – miksaus
* Jacob Richards – avustaja
* Rashawn McLean – avustaja
* Mike Seaberg – avustaja

## Listasijoitukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kappaleen musiikkivideo
Pougny (Nièvre)

**Pougny** on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin seitsemän kilometriä Cosne-Cours-sur-Loiren kaupungista itään.

Saint-Vincentin kirkko on peräisin 1200-luvulta. Kirkko rakennettiin suurelta osin uudelleen 1400-luvun lopulla. Massiivinen kellotornin kuisti on 41 metriä korkea, ja siinä on kolme kelloa. Kuistin päällä on suippo liuskekivellä päällystetty katto. Kirkossa on neljä kappelia ja korkeat goottilaiset ikkunat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pougny

**Pougny** voi tarkoittaa seuraavia:

* Pougny, kunta Ranskassa Ainin departementissa
* Pougny, kunta Ranskassa Nièvren departementissa
Saint-Laurent-l'Abbaye

**Saint-Laurent-l'Abbaye** on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin yhdeksän kilometriä Cosne-Cours-sur-Loiren kaupungista kaakkoon.

Kunnan keskustassa on 1100-luvulta peräisin olevan romaanisen luostarin jäänteet. Luostari oli tuolloin pyhiinvaeltajien pysähdyspaikka Pyhän Jaakobin tiellä. Se oli myös tärkeä maatalouskeskus, missä munkit viljelivät maata. Luostari omisti myös myllyjä Nohainjoella. Vuosien varrella luostari kärsi lukuisia hyökkäyksiä, jotka tuhosivat sen. Viimeisimpänä uskonsodissa vuonna 1567 protestantit hyökkäys johti lähes täydelliseen tuhoon. Tuhosta huolimatta muutama luostarirakennus on edelleen käytössä. Muun muassa entinen kapitulisali toimii seurakuntakirkkona. Vuonna 1980 perustettiin yhdistys säilyttämään luostarirakennuksia.

Saint-Laurent-l'Abbaye on yksi seitsemästä Pouilly-Fumén viinintuotantoalueen viininviljelykylästä. Pouilly-Fumé on kuiva ja hedelmäinen valkoviini.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tokmok

**Tokmok** () on kaupunki Tšüin alueella Kirgisiassa. Se sijaitsee Tšüijoen vasemmalla rannalla 60 kilometriä maan pääkaupungista Biškekistä itään. Kaupungin pinta-ala on 55,35 neliökilometriä. Siellä oli arviolta 76&nbsp;172 asukasta vuonna 2025.

Tokmak sijaitsee hieman länttä kohti viettävällä tasangolla 800–815 metriä merenpinnan yläpuolella. Keskilämpötila on tammikuussa –5 ja heinäkuussa 20–26 astetta. Vuotuinen sademäärä on 300–400 millimetriä. Asukkaista oli vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan 46,8 prosenttia kirgiisejä, 20,5 prosenttia venäläisiä, 16,5 prosenttia dungaaneja ja 8,6 prosenttia uzbekkeja.

Kaupunki on saanut alkunsa Tšüin laakson vallanneen Kokandin kaanikunnan rakentamasta linnoituksesta vuonna 1825. Se sijaitsi hyvien kauppareittien varrella, ja siitä tuli pian markkinapaikka. Venäjä valtasi alueen vuonna 1860 ja rakensi uuden linnoituksen. Tokmokista tuli kihlakunnan keskus vuonna 1866. Se tuhoutui lähes kokonaan vuoden 1878 tulvassa, jonka jälkeen hallinto siirrettiin Biškekiin. Neuvostoaikana kaupungista tuli tärkeä teollisuuskeskus, jossa oli kevyttä, elintarvike-, rakennustarvike- ja metalliteollisuutta. 1990-luvulla monet tuotantolaitokset suljettiin ja kaupungin infrastruktuuri taantui.

Tokmokin kautta kulkee Biškekin ja Balyktšyn välinen maantie ja rautatie. Kaupungissa on nykyään paljon pieniä elintarvike- ja kevyen teollisuuden yrityksiä, jotka yhdessä rakennustarviketeollisuuden kanssa tuottavat valtaosan sen teollisuustuotannosta. Tokmokin karja- ja vihannestori on Tšüin laakson suurin, ja sillä on tiiviit yhteydet Kazakstaniin. 

Tokmokissa toimii Kirgisian teknisen yliopiston haaraosasto, Keski-Aasian kansainvälinen yliopisto ja useita ammattioppilaitoksia. Kaupungin lähellä on sijainnut keskiaikainen Balasagunin kaupunki, josta on säilynyt 1000-luvulla pystytetty Buranan minareetti.

## Lähteet
Embraer E-Jet E2

**Embraer E-Jet E2** on brasilialaisen Embraerin valmistama sarja kapearunkoisia matkustajalentokoneita. E-Jet E2 -perhe on seuraaja E-Jet -sarjalle. Ensilento lennettiin 23. toukokuuta 2016 São José dos Camposissa. Koneperheen ensimmäinen käyttäjä oli norjalainen Widerøe sen ottaessa E190-E2:n käyttöön 24. huhtikuuta 2018. E2 -perheeseen kuuluvat E175-E2, E190-E2 ja E195-E2.

Embraer E2 -sarja kilpailee Airbus A220 -perheen kanssa.

## Variantit

### E175-E2
E175-E2 on mallisarjan pienin kone. Valmistajan mukaan koneeseen mahtuu 90 matkustajaa yhden matkustusluokan konfiguraatiossa. Toimintamatkaksi ilmoitetaan 3704 kilometria. Konetyypin käyttöönotto on viivästynyt. Embraerin mukaan kone tulee käyttöön vuonna 2027.

### E190-E2
E190-E2:een mahtuu 114 matkustajaa. Toimintamatka on 5463 km. Konetyypin ja koneperheen ensimmäinen operaattori oli norjalainen Widerøe.
### E195-E2
E195-E2 on E2 -perheen suurin kone. Embraerin mukaan koneeseen mahtuu 146 matkustajaa yhden matkustusluokan konfiguraatiossa. Toimintamatkaksi valmistaja kertoo 5556 kilometria. Konetyypin ensimmäinen käyttäjä oli Azul Brazilian Airlines.

## Käyttäjät

## Tilaukset
SAS tilasi 45 E195-E2:ta heinäkuussa 2025. Koneita tulee operoimaan SAS:n tytäryhtiö SAS Link. All Nippon Airways tilasi kesällä 2025 15 Embraer E190-E2:ta. Finnair ilmoitti maaliskussa 2026 tilanneensa 18 E195-E2:ta. Sopimukseen kuuluu lisäksi optiot 16 koneelle ja osto-oikeus 12 koneeseen.

## Lähteet
The Wow! Signal

**The Wow! Signal** on englantilaisen rock-yhtye Musen tuleva kymmenes studioalbumi, joka julkaistaan 26. kesäkuuta 2026. Albumin nimi viittaa Wow!-signaaliin, joka oli vuonna 1977 havaittu kapeakaistainen radiosignaali.

## Tausta
Helmikuussa 2025 yhtyeen basisti Chris Wolstenholme kertoi Musen siirtyvän pian studioon työstämään uutta materiaalia ja totesi fanien voivan odottaa uutta albumia vuodelle 2026. Muse aloitti Euroopan festivaalikiertueen 12. kesäkuuta 2025 ja julkaisi singlen "Unravelling" 20. kesäkuuta. Joulukuussa 2025 lauluntekijä Matt Bellamy ilmoitti Musen sosiaalisessa mediassa yhtyeen työstäneen uutta musiikkia koko vuoden 2025 ajan.

Tammikuussa 2026 Muse perui helmikuulle suunnitellut konserttinsa Etelä-Afrikassa, Intiassa ja Arabiemiirikunnissa ”ennalta-arvaamattomien olosuhteiden” vuoksi. Yhtye alkoi vihjailla uudesta singlestä "Be With You" 9. maaliskuuta. Single julkaistiin 19. maaliskuuta, ja samana päivänä yhtye ilmoitti albumin nimen ja julkaisupäivän.

## Kappaleet

## Lähteet
Euphrosyne Abrahamson

**Euphrosyne Abrahamson** (o.s. **Leman**; 24. maaliskuuta 1836 Tukholma – 7. helmikuuta 1869 Göteborg) oli ruotsalainen oopperalaulaja. Hän opiskeli Julius Güntherin johdolla ja teki vuonna 1856 debyyttinsä Kuninkaallisessa oopperassa Paminan roolissa *[[Taikahuilu]]ssa*. Hänelle tarjottiin siellä vakituista paikkaa, mutta hän lähti jatkamaan opintojaan Pariisiin. Sielläkin hän sai huomiota, muun muassa Gioachino Rossini ja Giuseppe Verdi kehuivat häntä. Vuonna 1858 Abrahamson esiintyi Madridin Teatro de Orientessa ja seuraavana vuonna Wienissä. Hän kuitenkin lopetti uransa jo vuonna 1860 mentyään naimisiin göteborgilaisen kauppiaan August Abrahamsonin kanssa. Kun Euphrosyne kuoli vain 33-vuotiaana, mies perusti hänen nimeään kantavan rahaston, jonka tuotot oli suunnattu Kuninkaalliselle musiikkiakatemialle.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Filippuksen hauta

**Filippuksen hauta** on antiikin aikainen hauta Hierapoliin kaupungissa Fryygiassa Vähässä-Aasiassa nykyisessä Turkissa. Sitä pidetään apostoli Filippuksen hautana. Hauta on ollut osa kirkkoa, jonka rauniot ovat osa Unescon maailmanperintökohdetta Hierapolis-Pamukkale.

## Historia

Apostoli Filippus vietti elämänsä loppuajan Hierapoliissa ja kärsi siellä marttyyrikuoleman noin vuonna 80. Eusebios Kesarealainen mainitsee hänen hautansa sijanneen Hierapoliissa. Hänen hautanaan pidetty paikka löydettiin vuonna 2011 ja julkistettiin vuonna 2025. Hauta ei ollut odotusten mukaisesti jo aiemmin tunnetussa Filippuksen martyrionissa, vaan lähellä sijainneessa kirkossa. Itse hauta ajoitetaan ensimmäiselle vuosisadalle. Kirkko rakennettiin sen ympärille 300- tai 400-luvulla.

## Rakennus

Kirkko, jossa hauta oli, sijaitsi noin 800 metriä koilliseen Hierapoliin keskustasta ja noin 40 metriä kaakkoon martyrionista. Se oli kolmilaivainen ja siinä oli nartheks eli eteishalli, josta pääsi haudan yläpuolelle rakennetulle tasanteelle sekä itse kirkkoon. Hauta sijaitsi kirkon vasemmassa sivulaivassa, kun taas päälaivassa sisäänkäyntiä vastapäätä oli alttari ja synthronon eli puoliympyrän muotoinen rakenne, joka oli tarkoitettu papeille liturgian aikana.

Hautakammiossa on travertiinista rakennettu julkisivu, jonka yläpuolella on päätykolmio (*tympanon*). Julkisivussa on lukuisia piirtokirjoituksia sekä reikiä, jotka toimivat metallisten votiivilahjojen kiinnityspisteinä. Hautakammion koko on noin 3,5 × 4 metriä, ja se on varustettu kolmella kivipenkillä, joille vainajat asetettiin.

Haudan oikealla puolella, kirkon keskilaivassa, on kaksi pientä vesiallasta, joita käytettiin rituaalisiin upotuksiin, sekä kaksi suurempaa marmorilla vuorattua allasta. On oletettu, että paikalla suoritettiin parantavia rituaaleja, jotka tunnetaan myös muista Vähän-Aasian kristillisistä kohteista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Filippuksen martyrion

**Filippuksen martyrion** (myös *Filippuksen martyrium*) oli antiikin aikainen apostoli Filippukselle omistettu martyrion Hierapoliin kaupungissa Fryygiassa Vähässä-Aasiassa nykyisessä Turkissa. Sen rauniot ovat osa Unescon maailmanperintökohdetta Hierapolis-Pamukkale.

## Historia

Filippuksen martyrion ajoitetaan 400-luvun alkuun. Se rakennettiin paikalle, jossa apostoli Filippoksen uskottiin kärsineen marttyyrikuoleman; perimätiedon mukaan hän julisti evankeliumia useilla alueilla, mukaan lukien Fryygiassa, ja kuoli Hierapoliissa ristiinnaulittuna T-kirjaimen muotoiseen ristiin, vaikka kertomuksesta on myös muita versioita. Hänen hautanaan pidetään martyrionin lähellä sijaitsevaa niin kutsuttua Filippuksen hautaa.

Martyrionin arvellaan olevan jonkun Konstantinopolista hankitun arkkitehdin suunnittelema. Rakennuksen oletetaan olleen käytössä muistopalveluksiin pyhimyksen juhlapäivänä.

## Rakennus

Martyrion sijaitsi kukkulalla noin 800 metriä Hierapoliista koilliseen. Se oli neliönmuotoinen rakennus, johon tultiin kaakosta leveitä portaita pitkin. Rakennus oli suunniteltu kahdeksankulmaisuuden symboliikan ympärille: keskellä oli oktagoninen tila, johon liittyi kahdeksan huonetta, ja koko kokonaisuutta ympäröi neliömäinen rakenne, jossa oli 32 huonetta. Keskussalissa oli puinen kupoli ja synthronon, eli piispan istuimen ja papiston penkkien yhdistelmä. Kahdeksankulmainen muoto viittaa kristillisessä symboliikassa ylösnousemukseen ja iankaikkiseen elämään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Martyrion

**Martyrion** () tai **martyrium** (lat.)  voi viitata seuraaviin:

* martyrion, marttyyrin hauta- tai muistokirkko
* marttyyrio, marttyyrikertomus
* *[[Martyrium (albumi)|Martyrium]]*, Antestorin albumi

## Lähteet
Orava (elokuva)

**Orava** on huhtikuussa 2026 ensi-iltaan tuleva suomalais–eurooppalainen draamakomediaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Markus Lehmusruusu.

Elokuvan pääosissa ovat Miro Lopperi ja Mimosa Willamo. 

Elokuva sijoittuu lähitulevaisuuteen, jossa luonto on lähes hävinnyt ja yhteiskunta ohjaa tarkasti ihmisten hyvinvointia. Pasi työskentelee keinotekoisten eläinten suunnittelijana ja elää eristäytynyttä elämää. Kaikki muuttuu, kun Pasi löytää maailman viimeisen elävän oravan. Samalla hänen elämäänsä astuu Emilia, viranomainen, jonka tehtävänä on valvoa sääntöjen noudattamista.

Elokuvan ovat tuottaneet Misha Jaari ja Mark Lwoff Bufosta. Se on kansainvälinen yhteistuotanto, jossa ovat mukana myös saksalainen Pallas Film, hollantilainen Volya Films ja ruotsalainen Zentropa Sweden. Elokuvan levittää suomalaisiin elokuvateattereihin B-Plan Distribution.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Oravan traileri Youtubessa.
Nymfaion (Hierapolis)

**Nymfaion** oli antiikin aikainen nymfaion eli nymfeille omistettu lähdekaivorakennus Hierapoliin kaupungissa Fryygiassa Vähässä-Aasiassa nykyisessä Turkissa. Se liittyi läheisesti viereiseen Apollonin pyhäkköalueeseen. Rakennuksen rauniot ovat osa Unescon maailmanperintökohdetta Hierapolis-Pamukkale.

## Historia

Nymfaion rakennettiin roomalaisella kaudella 100- tai 200-luvulla jaa. Se paitsi tarjosi kaupungille juomavettä lähdekaivona, myös toimi samalla nymfien pyhäkkönä.

## Rakennus

Nymfaion sijaitsi Apollonin pyhäkköalueen länsipuolella. Se avautui länteen kaupungin pääkadulle päin. Rakennuksessa oli tyypilliseen tapaan taustaseinä ja kaksi siipeä, jotka rajasivat vesialtaan. Edessä oli altaalle johtanut porrastus. Seinissä oli viisi puolipyöreää syvennystä, joiden yläpuolella oli suorakulmaisia syvennyksiä; keskimmäisessä oli aukko vesiputkelle. Seinät oli koristeltu patsailla ja reliefeillä. Kaivauksissa on löydetty kahden papittaren patsaat, jotka ovat Pamukkalen arkeologisessa museossa.

Nymfaion sai vetensä akvedukteista, joiden jäänteitä on löydetty nykyisten Pamukkalen ja Karahayitin väliltä sekä läheltä Güzelpınaria.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Maja Haderlap

**Maja Haderlap** (s. 8. maaliskuuta 1961) on itävaltalainen kirjailija ja kääntäjä. Hän on kotoisin Kärntenin kaakkoisosasta ja kuuluu nkieliseen vähemmistöön. Haderlap käyttää yleensä kertomakirjallisuudessa saksaa ja runoissa sloveenia. Hän opiskeli teatteritiedettä ja germanistiikkaa Wienin yliopistossa ja on työskennellyt myös dramaturgina. Haderlapin esikoisteos, runokokoelma *Zalik pesmi* ilmestyi vuonna 1983. Romaanikirjailijana hän löi läpi vuonna 2011 ilmestyneellä Itävallan sloveenien historiaa käsittelevällä teoksella *Engel des Vergessens*. Samaa aihetta jatkoi *Nachtfrauen* vuonna 2023.

## Bibliografia
* *Zalik pesmi* (1983)
* *Bajalice* (1986)
* *Engel des Vergessens* (2011)
* *Nachtfrauen* (2023)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Elis Ellis

**Elis Ellis** (oik. **Carl Elis Ludvig Olson**; 24. maaliskuuta 1879 Tukholma – 17. lokakuuta 1956) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän näytteli muun muassa Tukholman Folkteaternissa, Dramatenissa ja Södra teaternissa. Ellis ohjasi myös muutamia elokuvia.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Palaun kansallismuseo

**Palaun kansallismuseo** () on palaulainen museo, joka sijaitsee maan entisessä pääkaupungissa Kororissa. Museo on auki ma–la.

Voittoatavoittelematon ja valtiosta osittain itsenäinen museo perustettiin vuonna 1955, mikä tekee siitä Mikronesian vanhimman edelleen toiminnassa olevan museon. Alkujaan museo sijaitsi Japanin siirtomaavallan aikana rakennetulla poliisiasemalla. Vuonna 2005 se muutti varta vasten museolle rakennettuun uuteen rakennukseen.

Museon esineistö kattaa noin 4500 esinettä ja ne käsittelevät palaulaista historiaa ja kulttuuria. Alueella sijaitsee myös perinteinen bai-talo, joka rakennettiin perinteisiä rakennustekniikoita ja -materiaaleja käyttäen vuonna 1979 palaneen tilalle. 

Museota tukevat Palaun valtion ja Unescon lisäksi myös useat ulkomaalaiset toimijat: muun muassa Japani-säätiö, Taiwanin valtio ja Yhdysvaltain maatalousministeriö.

## Lähteet
9001 Slettebak

**9001 Slettebak (1981 QE2)** on keskikokoinen päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri  (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään  astronomisen yksikön ja etäisimmillään  astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kirkkauden ja valon heijastumisen perusteella asteroidi on läpimitaltaan todennäköisesti  &ndash; .

Asteroidi on nimetty Arne Slettebakin (1925-1999) mukaan.

## Lähteet
Turnstile

**Turnstile** on yhdysvaltalainen, Baltimoressa perustettu rock-yhtye. Se on julkaissut neljä albumia, kuusi EP-levyä ja 14 singleä. Turnstile voitti kaksi Grammy-palkintoa  Parhaan Rock-albumista ja Parhaan metalliesityksestä, ansaiten ne albumillaan *Never Enough* ja singlellään *Birds*.

## Kokoonpano

### Nykyiset jäsenet

* Brendan Yates – laulu, perkussio, kosketinsoittimet (2010–)
* Daniel Fang – rummut, musiikkiohjelmointi, perkussio (2010–)
* "Freaky" Franz Lyons – basso, perkussio, laulu (2010–)
* Pat McCrory – kitara (2016–2025), kitara (2022–), taustalaulu (2016–)
* Meg Mills – kitara, taustalaulu (2025–; keikoilla mukana 2023–2025)

### Entiset jäsenet

* Sean "Coo" Cullen – kitara (2010–2016)
* Brady Ebert – kitara, taustalaulu (2010–2022)

### Entiset keikkajäsenet

* Greg Cerwonka – kitara, taustalaulu (2022–2023)

## Diskografia

### Studioalbumit

* *Nonstop Feeling* (2015)
* *Time & Space* (2018)
* *Glow On* (2021)
* *Never Enough* (2025)

### EP-levyt

* *Pressure to Succeed* *(*2011)
* *Step 2 Rhythm* (2013)
* *Move Thru Me* (2016)
* *Share a View (feat. Mall Grab)* (2020)
* *Turnstile Love Connection* 2021
* *New Heart Designs (feat. BadBadNotGood)* (2023)

### Singlet

* *Come Back for More/Harder on You* (2016)
* *Real Thing* (2017)
* *Generator* (2017)
* *Moon* (2018)
* *I Don't Wanna Be Blind* (2018)
* *Mystery* (2021)
* *Alien Love Call (feat. Blood Orange)* (2021)
* *Blackout* (2021)
* *Fly Again* (2021)
* *New Heart Design* (2022)
* *Holiday* (2022)
* *Never Enough* (2025)
* *Seein' Stars / Birds* (2025)
* *Look Out for Me* (2025)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mohsen Rezai

**Mohsen Rezai** (; s. 1. syyskuuta 1954 Masjed Soleiman) on iranilainen poliitikko ja komentaja.

Rezai lähti vuonna 1975 Teheraniin opiskelemaan mekaniikkaa ja aloitti poliittis-uskonnollisen toimintansa. Hän liittyi Ruhollah Khomeinin turvallisuusjoukkoihin vuonna 1979 ja toimi Iranin vallankumouskaartin pääkomentajana vuosina 1981–1997. Rezai siirtyi tästä asemasta Iranin välimiesneuvoston sihteeriksi. Hän toimi tässä tehtävässä, kunnes sai vuonna 2021 nimityksen Ebrahim Raisin varapresidentiksi talousasioissa. Vuonna 2009 Rezai sijoittui presidentinvaaleissa kolmanneksi. Vuoden 2013 presidentinvaaleissa hän sijoittui neljänneksi. Rezai ja muita haastettiin Argentiinassa oikeuteen sta, minkä seurauksena hänet lisättiin Interpolin etsittyjen listalle. Yhdysvaltain valtiovarainministeriö asetti pakotteita häntä kohtaan 10. tammikuuta 2020.

Rezai sai maaliskuussa 2026 nimityksen ylimmäksi uskonnolliseksi johtajaksi valitun Mojtaba Khamenein sotilaalliseksi neuvonantajaksi.

Rezain poika Ahmad Rezai loikkasi Yhdysvaltoihin vuonna 1998, mutta palasi myöhemmin Iraniin ja kuoli epäselvissä olosuhteissa hotellissa Dubaissa vuonna 2011.

## Lähteet
Dimitrij Rupel

**Dimitrij Rupel** (s. 7. huhtikuuta 1946 Ljubljana) on slovenialainen diplomaatti ja Slovenian demokraattisen puolueen poliitikko. Hänet valittiin kansalliskokoukseen vuonna 1992 ja hän on toiminut ulkoministerinä vuosina 1990–1993, 2000–2004 sekä 2004–2008. Vuosina 1994–1997 hän oli Ljubljanan pormestari ja 1997–2000 Slovenian suurlähettiläs Yhdysvalloissa. Ennen poliittista uraansa Rupel työskenteli professorina useissa yliopistoissa. Hän on myös kirjoittanut sosiologiaa, historiaa ja kansainvälisiä suhteita käsitteleviä tietokirjoja.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rupel

**Rupel** on seuraavien slovenialaisten henkilöiden sukunimi:

* Anja Rupel (s. 1966), laulaja ja radiotoimittaja
* Dimitrij Rupel (s. 1946), diplomaatti ja poliitikko

## Muita merkityksiä
* Rupel, Schelden sivujoki
Jernej Kopitar

**Jernej Kopitar** (21. elokuuta 1780 – 11. elokuuta 1844) oli slovenialainen kielitieteilijä. Hän oli yksi slavistiikan perustajista. Kopitar suoritti ylioppilastutkinnon Ljubljanassa ja muutti Wieniin, missä hän aluksi opiskeli lakia ja slaavilaisia kieliä. Vuonna 1810 hänet nimitettiin Wienin hovikirjaston slaavilaisen ja kreikkalaisen kirjallisuuden sensoriksi. Kopitar laati ensimmäisen sloveenin kielen kieliopin, vaikka siinä ei vielä puhuttukaan ”sloveenista” vaan ”Krainin, Kärntenin ja Steiermarkin alueiden slaavilaisesta kielestä”. Vuonna 1836 Kopitar julkaisi 1000-luvulta periytyvän muinaiskirkkoslaavinkielisen *Glagolita Clozianus* -käsikirjoituksen. Kopitarin mukaan muinaiskirkkoslaavi oli peräisin nykyisen Slovenian alueelta, mutta myöhempi tutkimus on osoittanut sen kehittyneen Thessalonikin seudulla.

## Tunnustukset
*  Pour le Mérite (1842)

## Julkaisuja
* *Grammatik der slavischen Sprache in Krain, Kärnthen und Steyermark* (1809)

## Lähteet
Le Corsaire (1939)

**Le Corsaire** oli Ranskan laivaston Hardi-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin 24. toukokuuta 1937 La Seyne-sur-Meristä Forges et Chantiers de la Méditerranéelta, missä köli laskettiin 31. maaliskuuta 1938. Alus laskettiin vesille 14. marraskuuta 1939 ja miehitettiin koeajoja varten 1. toukokuuta 1940. Aluksen vastaanottokokeet alkoivat 12. elokuuta 1940.

## Palvelus
Alus lähti 22. kesäkuuta 1940 telakalta ollessaan 82 prosenttisesti valmis ja ilman aseita saattueessa 8P Oraniin, jonne se saapui 26. kesäkuuta. Alus lähti 7. heinäkuuta *[[Casque (1938)|Casquen]]* kanssa Touloniin. Alus nimettiin 1. huhtikuuta 1941 uudelleen *Sirocoksi*.

Alus oli vartioaluksena, kun sen miehistö upotti 27. marraskuuta 1942 aluksensa Toulonissa Quai Noëliin Saksan vallatessa Vichyn Ranskan hallinnoiman alueen. Hylky nostettiin 16. huhtikuuta 1943. Alus liitettiin Italian laivastoon nimellä *RN FR35*, minkä jälkeen se hinattiin 10. kesäkuuta Genovaan korjattavaksi. Aluksen miehistö upotti 20. lokakuuta 1944 aluksensa Genovassa.

## Lähteet
*
* 
*

### Viitteet
Saint-Laurent

**Saint-Laurent** tai **Saint Laurent** voi tarkoittaa seuraavia:

;henkilöitä:
* Pyhä Lauri  (k. 258), roomalainen varhaiskristillinen diakoni, marttyyri ja pyhimys
* Louis Saint-Laurent (1882–1973), kanadalainen poliitikko, Kanadan pääministeri 1948–1957
* Yves Saint-Laurent (1936–2008), ranskalainen muotipiirtäjä ja -suunnittelija

;paikkakuntia:
* Saint-Laurent, kunta Haute-Garonnen departementissa Ranskassa
* Saint-Laurent-l'Abbaye, kunta Nièvren departementissa Ranskassa
* Saint-Laurent-Blangy, kunta Pas-de-Calais'n departementissa Ranskassa
* Saint-Laurent-de-Chamousset, kunta Rhônen departementissa Ranskassa
* Saint-Laurent-du-Maroni, kunta Ranskan Guayanassa
* Saint-Laurent-d'Oingt, kunta Rhônen departementissa Ranskassa
* La Chapelle-Saint-Laurent, kunta Deux-Sèvresin departementissa Ranskassa
* Bas-Saint-Laurent, hallinnollinen alue Quebecissä Kanadassa

;muita merkityksiä
* Saint-Laurent, *Yves Saint Laurent SAS*, *YSL*,  Yves Saint-Laurentin perustama ranskalainen muotitalo.
Kök-Žaŋgak

**Kök-Žaŋgak** () on kaupunki Žalal-Abadin alueen Suzakin piirissä Kirgisiassa. Se sijaitsee Ferganavuorten lounaisrinteellä Korgon-Tašjoen varrella 30 kilometriä alueen pääkaupungista Manasista koilliseen. Kaupungin pinta-ala on 15,81 neliökilometriä. Siellä oli arviolta 12&nbsp;774 asukasta vuonna 2025.

Kauniiden pähkinä- ja hedelmäpuumetsien keskellä sijaitseva paikkakunta on syntynyt 1930-luvulla perustetun kivihiilikaivoksen yhteyteen. Siitä tuli kaupunki vuonna 1943. Kaivoksen tuotanto on nykyään vähäistä. Kök-Žaŋgakissa on elintarviketeollisuutta ja erilaisia palveluja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kaupungin sivusto
Sininen talous

**Sininen talous** on meriympäristöön ja vesistöympäristöön liittyvää elinkeinojen harjoittamista. Meriympäristöön liittyvät suoraan tai välillisesti useat toiminnot, jotka kuuluvat ruoantuotantoon, liikenteeseen, matkailuun, virkistykseen tai energiantuotantoon. Sinisessä taloudessa yhdistyvät useat teollisuuden alat ja palvelut. Kestävää kehitystä ajatellen sinisessä taloudessa pyritään parantamaan sosiaalisia oloja ja pienentämään ympäristöriskejä. Meriympäristöä käytetään hyväksi meriteollisuudessa, kalastuksessa, vesiviljelyssä, merenkulussa, satamissa ja rannikolle suuntautuvassa matkailussa. Nämä sinisen talouden osa-alueet työllistivät vuonna 2020 Euroopan unionin alueella noin 4,5 miljoonaa ihmistä ja tuottavat eri toimijoille liikevaihtoa yhteensä yli 650 miljardia euroa. Sinisen talouden yksi osa-alue on sininen biotalous, johon kuuluu pyrkimys vesien uusiutuvien luonnonvarojen kestävä käyttö. Vesiympäristöön liittyvän biotalouden toimivuuden edellytyksenä on vesiympäristön hyvä kunto. Vesiympäristöihin liittyvään biotalouteen kuuluvat kalatalous ja vesien biomassan hyödyntäminen.

## Lähteet
Jari Muikku

**Jari Muikku** on suomalainen filosofian tohtori ja musiikki-, tekijänoikeus- sekä luovien alojen ammattilainen, joka on työskennellyt sekä konsulttina että useissa järjestöissä asiantuntija- ja johtotehtävissä. Muikku on tällä hetkellä Suomen Musiikkikustantajien toiminnanjohtaja.

Muikku aloitti 1990-luvun vaihteessa musiikkiviennin parissa Suomalaisen musiikin tiedotuskeskuksen tuottajana ja myöhemmin toiminnanjohtajana. Muikku aloitti Teostossa vuonna 2002, ensin medialisensoinnista vastaavana johtajana ja myöhemmin kansainvälisten asioiden johtajana.

Muikku väitteli 2001 musiikkitieteestä teoksella *Musiikkia kaikkiruokaisille: Suomalaisen populaarimusiikin äänitetuotanto 1945-1990*.

Siirryttyään konsultiksi ja myöhemmin toimitusjohtajaksi Digital Media Finlandiin Muikku selvitti mm. tekijänoikeustuloja, klassisen musiikin vientiä, suomalaisen mediataiteen menestymisen edellytyksiä ja Suomen elokuvasäätiön toimintaa.

Muikulla on lukuisia luottamustehtäviä. Hän on toiminut muun muassa Luovan Säveltaiteen Edistämissäätiön asiamiehenä, Luovat ry:n, Suomen elokuvasäätiön, Teoston kulttuurisäätiön hallituksen jäsenenä, Musiikin edistämissäätiön hallituksen varajäsenenä,tekijänoikeusneuvoston jäsenenäja Tekijänoikeuden yhteishallinnoinnin kehittämisen neuvottelukunnan jäsenenä.

## Lähteet
Enns

**Enns** on kaupunki Ylä-Itävallassa noin kolmekymmentä kilometriä Linzistä kaakkoon. Se on saanut nimensä Enns-joesta, jonka varrella se sijaitsee. Noin viiden kilometrin päässä kaupungista joki laskee Tonavaan. Enns sai kaupunkioikeudet vuonna 1212 ja sitä pidetään maan vanhimpana kaupunkina.

Ennsissä on muun muassa lasi- ja koruteollisuutta.

## Kuvia

Enns Stadtpfarrkirche Nord.jpg|Marian kirkko 1300-luvulta.
Enns 03.jpg|Ennseggin linna 1500-luvulta.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Etupotku

**Etupotku** (jp. **mae geri**; kr. **ap chagi**) on potku kamppailulajeissa. Se tehdään joko etu- tai takajalalla. Potkun tavoitteena on hallita vastustajan etäisyyttä ja tuottaa vahinkoa. Kohteena on usein ottelun säännöistä riippuen vatsa tai pää. Etupotku polviin on kielletty monessa kamppailulajissa. Joissain itsepuolustuslajeissa saatetaan harjoitella myös potkua nivusille, mutta se on kielletty miltei kaikissa lajeissa.

## Tekniikka
Potku tehdään päkiällä esimerkiksi karatessa ja potkunyrkkeilyssä. Taekwondossa potku tehdään puolestaan jalkapöydällä.

Potkun vaiheet:

# Polven nosto (chamber) — polvi nostetaan siten, että reisi on samansuuntainen lattian kanssa.
# Jalan suoristus — päkiä tai jalkapöytä vastustajaa kohti.
# Osuma — tukijalan kääntäminen noin 45 asteen kulmaan, jotta potkuun saadaan lisää voimaa.
# Palautus — jalka takaisin 1. kohdan asentoon, sitten maahan.

Potkun aikana on tärkeää suojata päätä; halutessaan ottelija voi heilauttaa toista kättään lisätäkseen potkun liikemäärää. Palautus (kohta 4) on tehtävä siten, että potkun jälkeen on helppo puolustautua mahdollisilta vastaiskuilta tai tehdä uusi hyökkäys.

Yleisiä virheitä potkun toteutuksessa on tukijalan kääntämättä jättäminen, suojauksen tiputtaminen ja huono palautus.

Potku voidaan jakaa kahteen eri kategoriaan: **tökkäys (teep)**- ja **työntöpotkuun**. 

* Tökkäyspotku tehdään yleensä etujalalla. Koska tämä on valmiiksi lähellä vastustajaa, potku on nopea ja ajoitettuna oikein sillä voi kontrolloida vastustajan etäisyyttä. 
* Työntöpotku tehdään yleensä takajalalla. Siinä koko vartalon paino siirtyy potkun mukana, tuottaen täten enemmän voimaa.

## Puolustaminen
Etupotku puolustetaan yleensä väistämällä, torjumalla, suojaamalla vartalo käsivarsilla tai ottamalla potku kiinni.

## Lähteet
Hjalmar Nyström (juoksija)

**Carl Hjalmar Nyström** (25. lokakuuta 1893 Helsinki – 5. marraskuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen kestävyysjuoksija 1910-luvulla. Merkittävin saavutus oli juuri ennen I maailmansodan syttymistä Malmön Balttilaisten kisojen 10 000 metrin voitto.

Hjalmar Nyströmin ura kestävyysjuoksijana alkoi 1909 ensin Helsingin Olympian ja myöhemmin Helsingin Unionin riveissä. Vuonna 1911 hän siirtyi ajan Helsingin suurseuraan Helsingin IFK:hon (HIFK), jonka riveissä hän saavutti parhaat tuloksensa. 

Nyström esiintyi ensimmäisen kerran SM-kisoissa vuonna 1909 sijoittuessaan kuudenneksi 5 000 metrillä. Nyström kilpaili aktiivisti ennen vuoden 1912 Tukholman olympialaisia. Hänet nähtiin mahdollisena osallistujana olympiakisoihin. Hän olikin syksyllä 1911 niiden nimien joukossa, jotka SVUL:n valintaraati nosti esille. Vuonna 1913 HIFK:n riveissä hän sijoittui SM-pronssille 10 000 metrillä Albin Stenroosin ja Tatu Kolehmaisen jäljessä. Lisäksi hänestä tuli Porissa juostun tunnin juoksun Suomen mestari, mutta sen ajan kovimpia kilpakumppaneita ei ollut mukana kisassa. 

Vuodesta 1914 tuli Hjalmar Nyströmin huippuvuosi. Alkukesästä hän oli mukana HIFK:n SM-kultaa voittaneessa 5 x 2 000 metrin viestijoukkueessa. Sen jälkeen hän voitti heinäkuun alussa 1914 Malmössä kovassa kuumuudessa juostuissa Balttilaisissa kisoissa 10 000 metriä. Syyskuun SM-kisoissa hän voitti 5 000 nmetrin Suomen mestaruuden ennen Stenroosia ja Tatu Kolehmaista ja sijoittui 10 000 metrillä SM-hopealle Tatu Kolehmaisen jäljessä.

Nyströmin juoksijanura ei saavuttanut enää vuoden 1914 tasoa. Hän oli mukna HIFK:n SM-pronssille tulleessa 5 x 2 000 metrin viestijoukkueessa. Sen jälkeen hän oli vuonna 1917 SM-kisojen 10 000 metrillä yhdeksäs.

Hjalmar Nyström sairasti pitkään ja kuoli nuorena 31-vuotiaana marraskuussa 1924 Helsingissä.

## Lähteet
Supernova 2025

**Supernova 2025** oli Latviassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Latvian edustaja Eurovision laulukilpailuun 2025. Kilpailu pidettiin avoimena kilpailuna, johon lähetettiin 96 kappaletta. Ehdotuksista 20 valittiin mukaan. Kilpailijat julkaistiin 20. marraskuuta 2024 ja kappaleet 4. joulukuuta. Mukaan valittu Grēta, jonka piti osallistua kappaleella "Monsters", kuitenkin vetäytyi kilpailusta myöhemmin terveydellisiin syihin vedoten.

Kilpailu koostui semifinaalista ja finaalista. Semifinaalissa mukana olleet 19 kilpailijaa kilpailivat kymmenestä finaalipaikasta. Finalistit valittiin yleisö- ja raatiäänestyksen yhdistelmällä. Finaalissa voittaja valittiin yleisö- ja raatiäänestyksen yhdistelmällä. Kilpailun voitti yhtye Tautumeitas kappaleella "Bur man laimi".

Kilpailun raadin muodostivat Reinis Sējāns, Anna Platpīre, Una Stade, Mārtiņš Pabērzis, Saulius Urbonavičius (Liettua), Tommy Kyyrä (Suomi), Rob Gruschke (Alankomaat) ja Grettel Killing (Viro).

## Kilpailun kulku
### Semifinaali
Semifinaali kilpailtiin 1. helmikuuta. Semifinaalia seurasi 99 400 katsojaa.

### Finaali
Finaali kilpailtiin 8. helmikuuta. Finaalia seurasi 158 400 katsojaa.

## Lähteet
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Semifinaali LSM:n sivuilla
*Finaali LSM:n sivuilla
Kivisydän (yhtye)

**Kivisydän** on suomalainen metalliyhtye, joka on perustettu vuonna 2022. Yhtye edustaa sinfonista ja goottivaikutteista metallia, ja sen musiikille on ominaista melankolinen ja tarinallinen ilmaisu. Yhtye esittää musiikkiaan suomen kielellä.

## Historia
Kivisydän perustettiin vuonna 2022. Yhtyeen perustivat kosketinsoittaja Tuomas Sorvari ja kitaristi Jake Rapikisto. Laulaja Sami Ryynänen liittyi kokoonpanoon myöhemmin.

### Debyyttialbumi ''Kuoleva Aurinko''
Yhtyeen debyyttialbumi *Kuoleva Aurinko* julkaistiin vuonna 2025. Albumi julkaistiin levy-yhtiö Inverse Recordsin kautta. Albumin kappaleet kirjoitettiin pääosin loka–joulukuussa 2022. Albumin miksasi Heikki Marttila ja masteroi Miro Kiiski. Albumia on kuvailtu konseptuaaliseksi kokonaisuudeksi, jossa kappaleet muodostavat yhden henkilön elämää käsittelevän tarinallisen kokonaisuuden.Albumin on kuvailtu sisältävän sekä nopeampia että rauhallisempia kappaleita sekä rakenteellisesti vaihtelevia sävellyksiä. Arvioissa on kiinnitetty huomiota albumin rakenteelliseen yhtenäisyyteen ja dramaturgiseen kokonaisuuteen. Albumin tunnelmaa on kuvailtu synkäksi ja melankoliseksi.

## Musiikkityyli
Kivisydämen musiikkia on kuvailtu sinfoniseksi metalliksi, jossa on goottimetallin vaikutteita. Yhtyeen tuotannossa yhdistyvät orkesterisovitukset ja raskas kitarasoundi. Sanoituksissa käsitellään usein synkkiä ja emotionaalisia teemoja, kuten menetystä ja henkilökohtaisia vaikeuksia. Yhtye on itse kuvannut musiikkiaan sinfoniseksi ja melankoliseksi metalliksi. Yhtye on nimennyt vaikutteikseen muun muassa Nightwishin. Yhtyeen musiikkia on kuvailtu myös yhdistelmäksi melodista ja sinfonista metallia, jossa käsitellään surua, kipua ja toivoa.

## Vastaanotto
Albumi *Kuoleva Aurinko* on saanut huomiota useissa metallimusiikkiin keskittyvissä julkaisuissa.

*Desibeli.net* kuvaili albumia toteamalla, että ”kunnianhimo on ihailtava ominaisuus”.

*Obsidian Thoughts* kuvaili albumia ”very well-structured, deeply emotional and masterfully tied together”.

*Metalliluola* kuvaili kappaletta *Suru* ”riipaisevaksi kertomukseksi menetyksestä”.

Arvioissa on kiinnitetty huomiota erityisesti albumin rakenteelliseen kokonaisuuteen ja emotionaaliseen ilmaisuun.

## Jäsenet
* Sami Ryynänen – laulu
* Jake Rapikisto – kitara, basso, taustalaulu
* Tuomas Sorvari – koskettimet, orkestrointi

## Diskografia

### Studioalbumit
* *Kuoleva Aurinko* (2025, Inverse Records)

### Singlet
* *Mustat Ruusut* (2025)
* *Suru* (2025)
* *Varjoihin* (2025)
* *Palava Mieli* (2025)

## Musiikkivideot
* *Palava Mieli* (2025)

## Haastattelut
* Hintf Webzine – Kivisydän-haastattelu

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kivisydän – virallinen sivu
* Kivisydän – Encyclopaedia Metallum
Ossi Ahvenainen

**Ossi Aarre Ilmari Ahvenainen** (s. 24. joulukuuta 1941 Jyväskylän maalaiskunta) on suomalainen kasvatustieteilijä ja erityispedagogiikan emeritusprofessori.

Ossi Ahvenainen syntyi maanviljelijä Lauri Ilmari Ahvenaisen ja Rauha Rakel Tuominiemen perheeseen. Hän avioitui 1967 psykologi Ritva Anneli Henrikssonin kanssa. Ahvenainen tuli ylioppilaaksi Jyväskylän normaalilyseosta 1962 ja valmistui Jyväskylässä kansakoulunopettajaksi 1965. Hän suoritti Jyväskylän yliopistossa kasvatustieteen kandidaatin tutkinnon 1971 ja lisensiaatin tutkinnon 1978 ja väitteli siellä kasvatustieteen tohtoriksi 1981.

Ahvenainen oli kansakoulunopettaja Saarijärvellä 1965–1968 ja erityisopettaja Vaasassa 1968–1969 ja Pieksämäellä 1969–1971. Jyväskylän yliopistossa hän oli tp. ja va. lehtori 1970–1974 ja erityispedagogiikan lehtori 1974–1985, va. apulaisprofessori 1983–1985, apulaisprofessori 1985–2005 ja vs. professori 1986–1989. Tampereen yliopiston erityispedagogiikan dosentiksi Ahvenainen tuli 1982 ja Oulun yliopiston 1987. Hän on sekä julkaissut tutkimuksia että kirjoittanut ja toimittanut tietoteoksia.

## Lähteet
Alahärmän yhtenäiskoulu

**Alahärmän yhtenäiskoulu** on Kauhavan Alahärmän kirkonkylällä sijaitseva suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9). Koulu toimii samoissa tiloissa Härmän lukion kanssa. Koulun rehtorina toimii Eija Karhu ja vararehtorina Sari Saari.

## Lähteet
Etpisonin museo

**Etpisonin museo** () on palaulainen museo, joka sijaitsee maan entisessä pääkaupungissa Kororissa. Museo keskittyy Palaun historiaan. Lisäksi museon esineistö esittelee myös muun muassa peinteistä taidetta ja navigointikeinoja.

Museo sijaitsee tontilla, jonka oli lahjoittanut museokäyttöön Palaun entinen presidentti Ngiratkel Etpison. Museon tilat ovat hieman reilu 278 m2 ja rakennuksessa on kolme kerrosta. Museo on auki ma–la.

Vuonna 2019 museon johtajaksi valittiin Mandy Etpison. Museon tiloissa toimii Alankomaiden konsulaatti, ja Mandy Etpison toimii myös Alankomaiden kunniakonsulina.

## Lähteet
Tonalidi

**Tonalidi** (C18H26O) on ketoneihin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään ainesosana hajusteissa tuomaan niihin myskin tuoksua.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa tonalidi on väritöntä tai ruskehtavaa kiteistä ainetta. Yhdisteen tuoksu muistuttaa myskiä tai meripihkaa ja siinä on myös makea vivahde. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta, mutta liukenee esimerkiksi etanoliin. Tonalidi kertyy ympäristöön ja on hyvin pysyvä. Tämän vuoksi sillä voi olla haitallisia vaituksia ympäristöön esimerkiksi hormonihäirikkönä.

Tonalidin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa symeeni tai p-symen-8-oli reagoi neohekseenin kanssa alkylointireaktiolla, jossa muodostuu rengasrakenne. Seuraava vaihe on Friedel–Crafts-asylointi asetyylikloridin kanssa.
:

Tonalidia käytetään tuomaan myskin tuoksua muun muassa partavesiin ja muihin hajusteisiin. Sitä käytetään usein yhdessä kumariinin kanssa. Tonalidi on yksi yleisimmin käytetyistä synteettisistä myskituoksuista.

## Lähteet
Venemestari

**Venemestari** on suomalainen veneilyaiheinen aikakauslehti, joka on perustettu vuonna 2004. Se ilmestyy yhdeksän kertaa vuodessa.

Lehteä julkaisi pitkään Dominova Kustannus, joka fuusioitiin osaksi Fokus Mediaa vuonna 2025.

## Lähteet
Kokkojärvi (Kuusamo)

**Kokkojärvi** on etenkin itäosastaan soiden ympäröimä ylänköjärvi Kuusamossa. Koillismaalla sijaitsevan järven pinta-ala on 1,8 neliökilometriä ja etäisyys Oulusta 216 kilometriä itäkoilliseen. Etäisyys Kuusamon keskustasta on 20 kilometriä itäkaakkoon.

## Maantiede
Kokkojärvi on selkeästi länsi–itäsuuntainen. Sen ulottuvuus lännestä itään on noin 4,9 kilometriä. Kokkojärven lahtia ovat Roninlahti ja Karvakorvenlahti järven keskivaiheilla ja Luhtaniemenlahti Luhtaniemen itäpuolella järven itäosassa. Järvi syvenee kohti länttä, jossa sijaitsee syvin kohta. Noin kahdeksasosa Kokkojärvestä on vähintään kuusi metriä syvä.

Kokkojärven keskivaiheilla on muutama saari, kuten Vinkkelisaari. Etenkin järven pohjoisrannalla on pientaloja jonkin verran. Kokkojärven pohjoispuolella sijaitsee Iso Kokkoaho ja Metsä-Kokkoaho. Järven pohjoispuolitse kulkee maantie 18858.

Kokkojärven tulouomia on idästä Särkilammilta (255,2 metriä merenpinnan yläpuolella) virtaava nimetön uoma. Etäisyys Kokkojärveen on noin 700 metriä. Kokkojärven luusua sijaitsee lännessä. Sen nimi on Kokkokoski ja se laskee etelään Kuusamojärveen (253,1 metriä mpy) alle sadan metrin pituisena uomana.

Kokkojärven vesitilavuus on 5&nbsp;550&nbsp;000 kuutiometriä. Järven ekologinen tila on erinomainen.

Kokkojärvi (74.031.1.003) kuuluu Kuusamojärven lähialueeseen (74.031), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (74). Toinen jakovaihe on Kuusamojärven lähialue (74.03). Kokkojärvi on kolmanneksi laajin Kuusamojärven lähialueen 36 järvestä.

## Lähteet
Kivisydän

**Kivisydän** tarkoittaa seuraavia asioita:
* *Kivisydän*, Markku Veijalaisen romaani vuodelta 1974
* *Kivisydän* (*Een hart van steen*), Renate Dorresteinin romaani vuodelta 1998
* *Kivisydän*, Eija Janssonin romaani vuodelta 2004
* *Kivisydän* (*Gravel Heart*), Abdulrazak Gurnahin romaani vuodelta 2017
* *[[Kivisydän (televisiosarja)|Kivisydän]]*, Markku Veijalaisen romaaniin perustuva suomalainen televisiosarja vuodelta 1985
* Kivisydän, suomalainen metalliyhtye
* *[[Kivisydän (albumi)|Kivisydän]]*, Claudia-yhtyeen albumi vuodelta 1987
* *Kivisydän*, Saattue-yhtyeen EP vuodelta 2004
* Kivisydän, maanalainen pysäköintialue Oulussa
Resurssivirta

**Resurssivirta** on käsite, joka kuvaa resurssien, niin pääomallisten kuin aineellisten resurssien kulkemista yhteiskunnassa. Resurssivirtoja voidaan tarkastella alueellisten mallien avulla, jotka kuvaavat tietyn alueen resurssivirtoja. Näiden mallien avulla voidaan suunnitella alueen varojen, kuten luonnonvarojen käyttöä. Niiden avulla voidaan suunnitella myös biotalouden ja kiertotalouden kehittämistä. Alueellisia resurssivirtoja tarkastelemalla voidaan myös tutkia alueella tapahtuvien toimien taloudellisia vaikutuksia ja ympäristövaikutuksia. Myös alueellisia resurssien määrässä tapahtuvia muutoksia voidaan analysoida.

## Lähteet
Pesäpallon naisten Suomenmestaruuskilpailut 1933

Pesäpallon naisten Suomen mestaruudesta pelattiin kolmannen kerran vuonna 1933. Kilpailuun osallistui 23 joukkuetta. Kilpailu oli cup-kilpailu eli otteluiden voittajat pääsivät seuraavalle kierrokselle ja häviäjät putosivat pois kilpailuista. Finaaliin selvisivät Tampereen Pyrintö ja Lahden Mailaveikot. Ensimmäinen ottelu pelattiin 18. syyskuuta Tampereella ja siinä Pyrintö otti jo ratkaisevan tuntuisen eron juoksuin 16-7. 24. syyskuuta Lahdessa emäntäjoukkue voitti 5-3, mutta mestaruus matkasi Tampereelle yhteisjuoksuin 19-12.

## Naisten SM
Ottelut 3.kierroksesta eteenpäin:

Mestarit: Aino Liimatainen, Liisa Salmi, Laina Lahtinen, Suoma Kaipola, Tarja Vahlman, Valma Hakala, Eeva Peltonen, Majlis Arasalo (Ahlfors), Marjatta Lindstedt, Greta Keintola (o.s. Helminen), Marjatta Lietsamo.

## Lähteet

Naisten SM-sarjaottelut kautta aikain
Pesäpallon naisten Suomenmestaruuskilpailut 1934

Pesäpallon naisten Suomen mestaruudesta pelattiin neljännen kerran vuonna 1934. Kilpailuun osallistui 30 joukkuetta. Kilpailu oli cup-kilpailu eli otteluiden voittajat pääsivät seuraavalle kierrokselle ja häviäjät putosivat pois kilpailuista. Naisten Suomen mestaruus ratkaistiin Viipurissa 23. syyskuuta. Viipurin Pallonlyöjät voitti mestaruuden 4-2 voitolla Tampereen Pyrinnöstä. Mitään yhtenäistä sarjaa ei ollut, vaan alueet ratkoivat jatkoonpääsijän eri tavoin. Joillakin alueilla pelattiin sarja, joissakin noudatettiin pudotuspelisysteemiä joko kerrasta poikki -periaatteella tai kaksoisotteluina.

## Naisten SM

VPL:n joukkue: Liisa Tiili,
Rakel Orava,
Aira Noroma,
Ester Parviainen,
Marjatta Sarjola,
Eeva Heinonen,
Aune Karjalainen,
Kerttu Halonen,
Tyyne Järvenpää.

## Lähteet

Naisten SM-sarjaottelut kautta aikain
Pesäpallon naisten Suomenmestaruuskilpailut 1935

Pesäpallon naisten Suomen mestaruudesta pelattiin viidennen kerran vuonna 1935. Kilpailuun osallistui 20 joukkuetta. Kilpailu oli cup-kilpailu eli otteluiden voittajat pääsivät seuraavalle kierrokselle ja häviäjät putosivat pois kilpailuista. Naisten mestaruuden vei Tampereen Pyrintö, joka kaatoi loppuottelussa Pieksämäen Palloilijat 6-2.

## Naisten SM

Mestarit: Irma Jokinen, Valma Hakala, Marjatta Lietsamo, Helvi Kaipola, Tarja Wahlman, Majlis Arasalo (Ahlfors),

Hopeajoukkueessa pelasi mm. Kaisa Parviainen

## Lähteet

Naisten SM-sarjaottelut kautta aikain