open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Evan

**Evan** () on englanninkielinen miehen etunimi. Se perustuu kymrinkieliseen nimen Ifan, joka puolestaan perustuu raamatulliseen nimeen Johannes (). Suomessa etunimi Evan on vuoteen 2023 mennessä annettu yhteensä alle 293 miehelle ja alle 20 naiselle.

## Tunnettuja Evan-nimisiä
* Evan Atar Adaha (s. 1966–1967), eteläsudanilainen kirurgi
* Evan Barlow (s. 1985), kanadalainen jääkiekkoilija
* Evan Bayh (oik. *Birch Evans Bayh III*, s. 1955), yhdysvaltalainen lakimies ja demokraattisen puolueen poliitikko
* Evan Blass (s. 1978), yhdysvaltalainen toimittaja
* Evan Bouchard (s. 1999), kanadalainen jääkiekkoilija
* Evan Brewer (s. 1981), yhdysvaltalainen basisti
* Evan Dunfee (s. 1990), kanadalainen kilpakävelijä
* Evan Fong (eli *VanossGaming*, s. 1992), kanadalainen tubettaja, musiikin tuottaja ja DJ
* Evan Fournier (s. 1992), ranskalainen koripalloilija
* Evan Gershkovich (s. 1991), yhdysvaltalainen toimittaja
* Evan Goldberg (s. 1982), kanadalainen elokuvantekijä
* Evan Hunter (oik. *Salvatore Lombino*, 1926–2005), yhdysvaltalainen kirjailija ja käsikirjoittaja
* Evan Jager (s. 1989), yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija päämatkanaan 3 000 metrin estejuoksu
* Evan Longoria (s. 1985), yhdysvaltalainen baseballpelaaja
* Evan Lysacek (s. 1985), yhdysvaltalainen taitoluistelija
* Evan McMullin (s. 1976), yhdysvaltalainen CIA-agentti ja poliitikko
* Evan Mecham (1924–2008), yhdysvaltalainen poliitikko
* Evan Mobley (s. 2001), yhdysvaltalainen koripalloilija
* Evan Parke (s. 1968), jamaikalainen näyttelijä
* Evan Peters (s. 1987), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Evan Ramsey (s. 1981), yhdysvaltalainen kouluampuja
* Evan Rodrigues (s. 1993), kanadalainen jääkiekkoilija
* Evan Sabara (s. 1992), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Evan Seinfeld (s. 1967), yhdysvaltalainen muusikko ja näyttelijä
* Evan Stewart (s. 1975), zimbabwelainen uimahyppääjä
* Evan Stone (s. 1964), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä
* Evan Taubenfeld (s. 1983), yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä
* Evan Turner (s. 1988), yhdysvaltalainen koripalloilija
* Evan Weinger (s. 1997), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
* Evan Rachel Wood (s. 1987), yhdysvaltalainen näyttelijä

* Ernest Evan Thompson (eli *Ernest Thompson Seton*, 1860–1946), skotlantilainen kirjailija, taiteilija ja yksi partioliikkeen perustajista

Kuvitteellisia henkilöitä:
* Evan Baxter, päähenkilö elokuvassa *[[Evan taivaanlahja]]*
* Evan Hansen, päähenkilö elokuvassa *[[Dear Evan Hansen]]*
* Evan Rosier, kuolonsyöjä Harry Potter -kirjasarjassa

Lisänimenä:
* Evan Bourne (myös *Matt Sydal*, oik *Matthew Joseph Korklan*, s. 1983), yhdysvaltalainen showpainija
* John Evan (oik. *John Evans*, s 1948), englantilainen kosketinsoittaja

## Lähteet
Uuden-Seelannin ralli 1990

**Uuden-Seelannin ralli 1990** (viralliselta nimeltään *21. Rothmans Rally of New Zealand*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1990. Kilpailu järjestettiin 30. kesäkuuta &ndash; 3. heinäkuuta 1990 Aucklandissa. Kilpailu oli kauden seitsemäs ja erikoiskokeiden yhteispituus oli .

## Tulokset

## Lähteet
Breakdance kesäolympialaisissa 2024

**[[Breakdance]]**-kilpailut **[[kesäolympialaiset 2024|vuoden 2024 kesäolympialaisissa]]** järjestettiin 9.–10. elokuuta Place de la Concordella. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun breakdancessa tai missään tanssilajissa kilpaillaan olympialaisissa. Breakdance teki debyyttinsä olympialaisissa Buenos Airesin 2018 nuorten olympialaisten menestyksen pohjalta. Kilpailuissa nähtiin yhteensä 32 breakdancing-kilpailijaa (16 miestä ja 16 naista).

## Aikataulu
Lähde:  

### Avain

*Q = Karsinta

*F = Finaali

## Mitaliyhteenveto

## Mitalitaulukko

## Lähteet
Kymen läänin vaakuna

**Kymen läänin vaakuna** oli Kymen läänin heraldinen tunnus. Sen heraldinen selitys kuului ”halkoisen kilven oikeanpuolisessa punaisessa kentässä kaksi esiintyöntyvää, toisiaan vastaan iskevää käsivartta, joista oikea, haarniskoitu pitelee miekkaa ja vasen, rengaspanssarin peittämä paljaassa kädessä käyrää sapelia; kaikki hopeaa, paitsi aseiden kahvat kultaa; saatteena yläpuolella kultakruunu. Kilven vasemman, katkoisen puolen sinisessä yläkentässä nouseva, hyppäävä hopeinen lohi jonka varukset kultaa; hopeisessa alakentässä reunoihin ulottuva sininen verkko. Kilven päällä herttuakunnan kruunu.”

## Vaakunan historiaa
Viipurin läänin Suomen puolelle jääneistä osista vuonna 1945 perustettu Kymen lääni käytti alkujaan tunnuksenaan Karjalan maakunnan vaakunaa. Vuonna 1939 annetus sinettiasetuksen mukaan läänien viranomaisten tuli käyttää sinettiensä tunnuksena niiden maakuntien vaakunoita, joiden alueilla lääni sijaitsi. Kun vuonna 1949 useita Kymijoen länsirannan kuntia siirrettiin Uudenmaan läänistä osaksi Kymen lääniä, katsottiin tarpeelliseksi päivittää sinettien aihetta. Karjalan vaakunan rinnalle otettiin Hämeen vaakuna, joka tuli halkoisen kentän vasempaan kenttään. Kyseistä vaakunaa ei koskaan virallisesti vahvistettu läänin tunnukseksi, mutta sitä käytettiin sinettien ohella muun muassa lääninrajojen tienvarsikylteissä.

Uusien läänien perustamisen myötä vuonna 1960 aloitettiin myös läänien vaakunoiden uudistaminen. Kymen läänin uuden vaakunan toteutti Suomen muiden silloisten lääninvaakunoiden tapaan heraldikko Ahti Hammar vuonna 1962, mutta sen alkuperäisen aiheen oli kuitenkin suunnitellut heraldikko Gustaf von Numers. Vaakunan halkoisen kilven heraldisesti oikeanpuolisessa kentässä oli Karjalan maakunnan vaakuna, viitaten läänin itäosiin nykyisen Etelä-Karjalan alueella. Vaakunan vasemmassa kentässä oli von Numersin vuonna 1951 suunnittelema Kymenlaakson maakuntaliiton vaakunan hyppäävä lohi ja verkko viittaamassa läänin länsiosiin. Vaakuna vahvistettiin virallisesti läänin tunnukseksi valtioneuvoston päätöksellä 18. tammikuuta 1962 ja se säilyi käytössä läänin lakkauttamiseen saakka vuonna 1997.

### Galleria

Tiedosto:Pohjois-Karjalan lääni.vaakuna.svg|Karjalan vaakuna
Tiedosto:Kymenlaakson maakunnan vaakuna.svg|Kymenlaakson vaakuna


## Lähteet
Tuomas Pakkanen

**Tuomas Pakkanen** (s. 29. lokakuuta 1968) on suomalainen raviohjastaja ja -valmentaja, jonka valmennustalli on Siilinjärven Pöljän kylällä.

Pakkanen ohjasti tuhannennen voittonsa Tähti Kepulla 19. lokakuuta 2014 Äimärautiolla. 

Tuomas Pakkasella on kaksi lasta, joista tytär Elina Pakkanen työskentelee hevosten parissa isänsä yrityksessä.

## Lähteet
MM-rallikausi 1973

**MM-rallikausi 1973** oli järjestyksessään rallin maailmanmestaruussarjan ensimmäinen kausi FIA:n MM-ohjelmassa (World Rally Championship, WRC).
Kaudella ei ollut vielä kuljettajien mestaruutta vaan kilpailua käytiin vain valmistajien mestaruudesta.

Kaudella oli 13 kilpailua ja monet kilpailut järjestettiin arkipäivinä viikon aikana eikä viikonloppuna.
Sarjaa edelsi vuonna 1970 perustettu International Rally Championship for Makes (IRMC) ja International Championship for Manufacturers (IMC).

## Kilpailukalenteri

## Lähteet
Sopimus Kaspianmeren laillisesta asemasta

**Sopimus Kaspianmeren laillisesta asemasta** on Kaspianmeren rantavaltioiden Azerbaidžanin, Iranin, Kazakstanin, Turkmenistanin ja Venäjän vuonna 2018 solmima sopimus, joka määrittelee Kaspianmerta ja sen käyttöä koskevia asioita. Sopimus allekirjoitettiin Aqtaw’ssa, Kazakstanissa 12. elokuuta 2018.

## Tausta
Kaspianmeren käytöstä on riidelty Neuvostoliiton hajoamisesta lähtien, jolloin alueelle syntyivät uudet valtiot Venäjä, Azerbaidžan, Kazakstan ja Turkmenistan. Maat ovat kiistelleet ja tehneet erinäisiä sopimuksia vesialueen jakamisesta. Kaspianmeren pohjassa on energiavarantoja, kuten useita öljykenttiä, joita kukin valtio haluaisi hyödyntää.

## Sopimus
Sopimuksessa päätettiin, että Kaspianmeri määritellään mereksi, vaikka se on joskus luokiteltu järveksi. Jos se olisi luokiteltu järveksi, olisi se pitänyt jakaa tasan kaikille. Mereksi luokiteltuna sopimus myöntää kullekin rantavaltiolle yli 28 kilometriä aluevesiä pinnalla sekä lisäksi 19 kilometriä yksinomaista kalastusoikeutta. Jokainen rantavaltiosta saa käyttää energiavarantoja omilta aluevesiltään. 

Aluevesien ulkopuolinen alue on yhteisessä käytössä. Meren pohja kuitenkin tullaan jakamaan jotenkin. Esimerkiksi Iranin presidentti Hassan Rouhani painotti, että tarkoista rajoista täytyy vielä sopia tulevaisuudessa.

## Lähteet
Kamferiöljy

**Kamferiöljy** () sisältää 20 % kamferia ja 80 % oliiviöljyä tai maapähkinäöljyä. Seosta on käytetty nuhatippoina ja ihottumien hoiton iholle siveltynä.

Seosta, jossa on 10 % kamferia (*oleum camphoratum injectabile*) on aikoinaan käytetty ihonalaisina ruiskeina kiihottamaan sydämen toimintaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kamferiöljyn käyttöturvallisuustiedote
Yhdysvaltain geologia

**Yhdysvaltain geologia** käsittää Yhdysvaltain kallioperään, maaperään ja niihin kätkeytyviin luonnonvaroihin liittyviä seikkoja.

## Kallioperä ja maastonmuodot
Yhdysvaltain itäosissa sijaitsee Appalakkien vuoristo, johon kuuluvat Blue Ridge Mountainsin vuoret ja Great Smoky Mountainsin vuoret. Appalakkien ja Adirondackvuorten välissä on Mohawkjoen laakso. Adirondackvuoret sijaitsevat Kanadan kilven eteläisimmässä osassa ja ne koostuvat suurelta osin graniitista. Yhdysvaltain kaakkoisosassa on rannikkotasanko ja aivan rannikolla on 1700 km pitkä hiekkasärkkien ja hiekkadyynien alue. Yhdysvaltain länsiosissa Pohjois-Amerikasta Etelä-Amerikkaan saakka ulottuva vuorijono Kordillieerit jakautuvat kahteen pääosaan, jotka ovat itäinen ja läntinen osa. Kordillieerien alueella on korkeita ylänköjä, joiden välissä on laaksoja. Kordillieerien itäosassa sijaitsevat Kalliovuoret.

### Appalakit
Appalakit syntyivät 480 miljoonaa vuotta sitten ja se on aikojen kuluessa paljolti kulunut tuulen ja erilaisten sääolojen aiheuttaman eroosion myötä. Joet ovat muodostaneet Appalakkien keskiosaan syviä laaksoja ja rotkoja. Joidenkin entisten vuorenhuippujen kohdilla on sedimenttikerroksia. Applakkeihin kuuluu kaksi pääosaa, joista luoteisemmalta löytyy pääasiassa kerroskivilajeja. Appalakkien pääalueelta itään sijaitsevat Alleghenyvuoret, Green Mountainsin ja Taconic Mountainsin vuoret. Lisäksi Appalakkeihin kuuluvat Longfellow Mountainsin vuoret ja White Mountainsin vuoret.

### Kalliovuoret
Kalliovuoret alkoivat syntyä noin 60 miljoonaa vuotta sitten. Kalliovuoret ulottuvat Kanadan puolelle ja niiden pituus on kaikkiaan 4800 km. Vuoriston korkein huippu on Yhdysvaltain puolella sijaitseva 4399 metriä korkea Mount Elbert. Yhdysvaltojen puolella sijaitseviin Kalliovuoriin kuuluu noin 2000 km pitkä luoteis-kaakkosuuntainen vuoristoalue, joka jakautuu Eteläisiin Kalliovuoriin ja Pohjoisiin Kalliovuoriin. Eteläiset Kalliovuoret ovat jyrkkäpiirteisempiä kuin Pohjoiset Kalliovuoret.

## Kaivannaiset
Yhdysvallat kuuluu maailman suurimpiin energian tuottajiin ja kuluttajiin, mutta se ei ole omavarainen vaan tuo etenkin öljyä ulkomailta. Sillä on kivihiiltä Appalakkien vuoristossa. 

Suurimmat tunnetut öljyvarat ovat Teksasin osavaltiossa.

Rautamalmia kaivetaan Minnesotassa ja Michiganissa. Myös kuparia, magnesiumia, lyijyä ja sinkkiä on merkittävästi.

## Lähteet
Korsikan ralli 1989

**Korsikan ralli 1989** (viralliselta nimeltään *33. Tour de Corse - Rallye de France*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1989. Kilpailu järjestettiin 23. &ndash; 26. huhtikuuta 1989 Ajacciossa. Kilpailu oli kauden viides ja erikoiskokeiden yhteispituus oli .

Kilpailuun ilmoittautui 85 autokuntaa, joista 79 lähti kilpailuun ja 39 pääsi maaliin.

## Tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rally-Maps.com, erikoiskokeet kartalla
Bart Verbruggen

**Bart Verbruggen** (s. 18. elokuuta 2002 Zwolle, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa Brighton & Hove Albionia. Pelipaikaltaan hän on maalivahti.

Verbruggen siirtyi elokuussa 2020 RSC Anderlechtiin Alankomaiden toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavasta NAC Bredasta 2,3 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän teki ammattilaisdebyyttinsä Belgian cupin kuudennen kierroksen ottelussa Lierse Kempenzonenia vastaan, joka päättyi rangaistuspotkukilpailussa Anderlechtin voittoon, kun Verbruggen onnistui rangaistuspotkussaan. Helmikuussa 2023 Konferenssiliigan playoff-kierroksen toisessa osassa Ludogoretsia vastaan hän torjui rangaistuspotkukilpailussa kaikki kolme rangaistuspotkua Anderlechtin voittaessa otteluparin. Heinäkuussa 2023 Verbruggen siirtyi Brightoniin 19 miljoonan euron siirtokorvauksella ja viiden vuoden sopimuksella. Hän pelasi kaudella 2023–2024 Valioliigassa 21 ottelua ja Eurooppa-liigassa kolme ottelua. Kaudella 2024–2025 hän pelasi Valioliigassa 36 ottelua, joissa hän päästi 58 maalia ja piti seitsemässä ottelussa vastustajan maaleitta.

Verbruggen on pelannut neljä ottelua Alankomaiden alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa, joista kolme kuului alle 21-vuotiaiden EM-turnaukseen 2023 ja yksi oli ystävyysottelu. Hän sai kutsun Alankomaiden A-maajoukkueeseen EM-karsintojen otteluun Gibraltaria vastaan maaliskuussa 2023. Hän pelasi ensimmäiset A-maaottelunsa loka-marraskuun 2023 neljässä EM-karsintaottelussa, vastustajina Ranska, Kreikka, Irlanti ja Gibraltar. Maaliskuussa 2024 hän pelasi viidennen A-maaottelunsa ja saman vuoden kesäkuussa ennen EM-kilpailuja kaksi seuraavaa. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2024 täyden ajan välieriin edenneen Alankomaiden kaikissa kuudessa ottelussa, joissa hän päästi seitsemän maalia ja piti kahdessa ottelussa vastustajan maaleitta. Hän on elokuun 12. päivään 2025 mennessä pelannut 20 maaottelua.

## Lähteet
Korsikan ralli 1990

**Korsikan ralli 1990** (viralliselta nimeltään *34. Tour de Corse - Rallye de France*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1990. Kilpailu järjestettiin 6. &ndash; 9. toukokuuta 1990 Ajacciossa. Kilpailu oli kauden viides ja erikoiskokeiden yhteispituus oli .

Kilpailuun ilmoittautui 97 autokuntaa, joista 94 lähti kilpailuun ja 48 pääsi maaliin.

## Tulokset

## Lähteet
Kotvio (yritys)

**Kotvio Osakeyhtiö** (nimi vuoteen 1920 saakka *Ruoveden Saha-, Mylly- ja Sähkö Oy*) oli suomalainen Ruoveden kirkonkylän Kotvioniemellä toiminut pääasiassa vientisahausta harjoittanut metsäteollisuusyritys. Yhtiö oli toiminnassa 1917–1989, se lakkautettiin vuonna 1997.

Yrityksen perusti lokakuussa 1916 joukko Näsijärven ja siihen laskevien vesistöjen varrella metsiä omistaneita henkilöitä. Sahan rakentaminen aloitettiin heinäkuussa 1918 ja sahaustoiminta alkoi toukokuussa 1919. Toiminimi muutettiin 1920 Kotvio Osakeyhtiöksi. Vuonna 1930 Kotviolla oli saha- ja puutavaraliikkeen ohella halkoliike Tampereella sekä Ruovedellä mylly, sähkölaitos ja autokorjaamo. Yhtiö harjoitti sahaustoiminnan lisäksi myös sähköntuotantoa ja vuoteen 1971 saakka sillä oli lisäksi viljamylly. Kotvio Oy:n sahatavaraproomuja ja tukkilauttoja varten yhtiöllä oli kaksi omaa hinaajaa S/S Kotvio ja S/S Kotvio II.

Vuonna 1936 Kotvio Oy osti Virtain Koron kylässä toimineen Huvilan Saha Oy:n. Tämä sahan olivat perustaneet virtolaiset maanviljelijät 1920-luvun alussa ja se oli joutunut 1930-luvun alussa tapahtuneen konkurssin jälkeen Kansallis-Osake-Pankin haltuun. Huvilan saha toimi sitten vuoteen 1960 saakka. Vuonna 1980 Kotvio Oy tuotti 58&nbsp;000 kuutiometriä sahatavaraa ja vuonna 1984 yhtiön liikevaihto oli 33 miljoonaa markkaa, henkilökuntaa oli tällöin 140. Valtaosa yhtiön sahatavarasta meni vientiin. Kotvio Oy hakeutui konkurssiin vuonna 1989, yhtiön sahalaitos oli tässä vaiheessa jo vanhentunut.

Kotvionniemen alue on sahan lopettamisen jälkeen puhdistettu ja sinne on rakennettu asuintaloja. Sahan rakennuksista on jäljellä tiilinen voima-asema ja sen savupiippu.

## Kirjallisuutta
* Jussi Kulla : *Kotvio Oy*. Jussi Kulla Oy 2016 

## Lähteet
Kanadan geologia

**Kanadan geologia** käsittää Kanadan kallioperään, maaperään ja niihin kätkeytyviin luonnonvaroihin liittyviä seikkoja.

## Kallioperä
Atlanttia lähimmillä alueilla on vanhojen ja pois kuluneiden vuorien juuria ja tällä alueella kallioperä on varsin vanhaa. Kaikkein vanhinta kallioperää on Kanadan kilven (ts. Laurentian Kilven) alueella, johon kuuluu noin puolet Kanadan maapinta-alasta. Tällä alueella on enimmäkseen loivaa maastoa, mistä eroavat Quebecin ja Labradorin alueella sijaitsevat vuoristot. Kanadan kilpi ulottuu Yhdysvaltain rajaseudulla sijaitsevien Isojenjärvien alueelta Pohjoiselle jäämerelle. Alueella on maailman laajin prekambriselta ajalta peräisin olevien kivilajien esiintymä. Kivilajit ovat kiteytyneet aikojen kuluessa, mihin ovat vaikuttaneet maan nousemiset ja romahtamiset, vuorijonojen poimuttumiset ja eroosio. Kilven alueella on entisten vuorten jäänteitä, joiden alueella on mäkimaastoa. Viimeisimmän jääkauden aikana mannerjäätikkö muokkasi alueen maaperää merkittävästi. Osittain Yhdysvaltain puolella sijaitsevat Kalliovuoret ulottuvat Kanadan Brittiläiseen Kolumbiaan. Tämä vuoristo alkoi muodostua 60 miljoonaa vuotta sitten, ja se on kaikkiaan noin 4&nbsp;800 kilometrin pituinen. Kanadan alueella sijaitsevilla Kalliovuorilla on monin paikoin jäätiköitä. Vuorten huippujen väleissä on usein U:n muotoisia, jäätiköiden muodostamia laaksoja. Vuoret ovat jyrkkäpiirteisiä. Kanadan alueella sijaitsevien Kalliovuorten huipuista ovat korkeimpia 3&nbsp;747 metriä korkea Mount Columbia ja 3&nbsp;964 metriä korkea Mount Robson.

## Maaperä
Kanadan maannostyyppeihin FAO:n luokittelun mukaan kuuluvat maan pohjoisosassa regosolit, litosolit, podsolit ja cambisolit, tasangoilla histosolit, maan keskiosassa luvisolit, eteläosassa mustamulta ja kastanotseemit.

Kanadalla on myös oma maannosluokittelunsa.

## Kaivannaiset
Kanada tuottaa öljyä, maakaasua ja kultaa.

Vuonna 2016 arvioitiin, että Kanadan maaöljyvarat ovat maailman kolmanneksi suurimmat, Venezuelan ja Saudi-Arabian jälkeen.

Kanadassa on 127 kultakaivosta, joista suurimmat ovat Canadian Malartic Quebecissä, Detour Lake Ontariossa ja Meadowbank Nunavutissa. Vuonna 2022 Kanada oli maailman neljänneksi suurin kullan tuottaja, ja se tuotti noin 220 tonnia kultaa.

## Lähteet
M/S Aurora (1938)

**M/S Aurora** oli suomalainen Turussa Crichton-Vulcanin telakalla vuonna 1938 rakennettu moottorirahtilaiva. Laiva oli valmistuessaan suurin Suomessa siihen asti rakennettu alus. Laivan tilaaja oli helsinkiläinen Laivanvarustaja Oy Atlanta ja se asetettiin valmistuttuaan Suomen Etelä-Amerikan linjalle. Laivan sisaralus oli M/S Atlanta.

Yhdysvallat otti laivan haltuunsa toisen maailmansodan aikana 1941. Laiva saapui New Yorkiin 28. heinäkuuta 1941 ja ankkuroitui Hudson-joen varrelle. 22. elokuuta 1941 laivalla syttyi tulipalo, jossa laivan 1. perämies kuoli ja kapteeni sai pahoja palovammoja. Tulipalon jälkeen laiva korjattiin Newport Newsin telakalla. Vuosina 1942-1946 laiva oli Tyynen valtameren liikenteessä Panaman lipun alla nimellä S/S Rosemont. Laiva palasi toukokuussa 1946 New Yorkiin ja syyskuussa 1946 se palautettiin alkuperäiselle omistajalleen Oy Suomen Etelä-Amerikan Linjalle.

M/S Auroraan asennettiin vuonna 1952 ensimmäisenä suomalaisena kauppalaivana tutka. Laiva myytiin vuonna 1964 kreikkalaiselle Piraeuksessa toimineelle G.& N.Angelakis, D.& S.Grigoriou & J.Maltezos-varustamolle ja se sai nimekseen M/S Ioannis. Laiva romutettiin toukokuussa 1971 Shanghaissa Kiinassa.

Laivan pituus oli 130,2 metriä, leveys 16,6 metriä ja syväys 7,7 metriä. Bruttotonnimäärä oli 4&nbsp;850 ja kuollut paino 7&nbsp;300 tonnia. Laivan dieselmoottorin teho oli 5&nbsp;800 hevosvoimaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* "Aurora" ei tahtonut veteen. Atlantan suuri moottorialus sai eilen samppanjakasteensa, Helsingin Sanomat, 17.08.1938, nro 219, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Turun linnan seurakunta

**Turun linnan seurakunta** (ruots. *Åbo slottsförsamling*) oli keskiajalla perustettu seurakunta, johon kuului Juhana Herttuan hovin aikaan Turun linnan asukkaat, Vähä-Heikkilän kuninkaankartanon ja Ruissalon asukkaat, sekä sotaväki ja vangit. Luterilainen seurakunta palveli siis niin kutsuttuna hoviseurakuntana. Turun linnan seurakunnan kirkkoherran virka lakkautettiin vuonna 1779 ja linnansaarnaajan virka vuonna 1852. Turun linnan kirkko toimi seurakunnan kirkkona vuodesta 1706.

Vuonna 1824 Turun linnan hallussa olleiden maatilojen asukkaat siirrettiin Maarian seurakuntaan ja Kaarinan seurakuntaan. Ruissalon asukkaat siirrettiin vuonna 1852 Turun tuomiokirkkoseurakuntaan, jonka jälkeen Turun linnan seurakunta lakkasi toimimasta.

## Lähteet
Ei vain verestä

**Ei vain verestä. Vampyyriantologia** on Ellen Datlow’n toimittama antologia, johon on koottu vampyyriaiheisia kauhunovelleja.

## Novellit

* Harvey Jacobs: Elämälle (*L’chaim!*, 1989)
* Leonid Andrejev: Lasarus (*Lazarus*, 1906)
* Gahan Wilson: On meri kovin märissään (*The Sea Was as Wet Could Be*, 1967)
* Edward Bryant: Kilttejä lapsia (*Good Kids*, 1989)
* Dan Simmons: Raadollinen lohtu (*Carrion Comfort*, 1982)
* Fritz Leiber: Tyttö jolla oli nälkäinen katse (*The Girl With the Hungry Eyes*, 1949)
* Susan Casper: Pimeyden lapsi (*A Child of Darkness*, 1989)
* Sharon N. Faber: Hiekkavampyyreiden paluu (*Return of the Dust Vampires*, 1985)
* Tanith Lee: Janfiapuu (*The Janfia Tree*, 1989)
* Joe Haldeman: Poikkeama ajassa (*Time Lapse*, 1989)
* Steve Rasnic Tem: Nokturne (*Nocturne*, 1989)
* Garry Kilworth: Hopeapanta (*The Silver Collar*, 1989)
* Chet Williamson: ...Syvälle muiden suruun (*...To Feel Another’s Woe*, 1989)
* Harlan Ellison: Kokeilepa tylsällä veitsellä (*Try a Dull Knife*, 1968)
* Scott Baker: Heisimadot (*Varicose Worms*, 1989)
* Pat Cadigan: Likainen juttu (*Dirty Work*, 1989)
* Gardner Dozois & Jack Dann: Vainajien joukossa (*Down Among the Dead Men*, 1982)
Oscar Heine

**Oscar Heine** (ent. **Oskar Heinonen**, **Oskari Juhola-Friisi**; 15. maaliskuuta 1854 Vähärauma – 5. elokuuta 1911 Pori) oli porilainen merikapteeni, laivanvarustaja ja liikemies. Hän oli yksi Porin suurimmista laivanvarustajista ja rakennutti monta arvokasta rakennusta Poriin. Hän avioitui Edith Sofia Vilhelmina Gyllenbergin kanssa. Perheeseen syntyi kolme lasta, poika ja kaksi tyttöä.

Hän muutti nimeänsä kaksi kertaa ja lähti merille 15-vuotiaana. Hän on rakennuttanut Heinen talon ja Heinen näköalahuvilan Uniluotoon.

## Huomautukset

## Lähteet
Ulf Lindholm

**Ulf Roland Lindholm** (s. 12. maaliskuuta 1946 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka edusti HIFK:n riveissä puolustajan sekä hyökkääjän pelipaikalla vuosina 1961–1968. "Uffe" Lindholm on nuorin SM-sarjassa pelannut. Lindholm oli mukana nostamassa IFK:ta takaisin mestaruussarjaan kun se kohtasi Töölön Vesan helmikuussa 1967.

## Lähteet
Pia Jardi

**Pia Jardi** (o.s. *Rahikka*; s. 1964 tai 1965) on suomalainen islamilainen aktivisti.

Jardi sai lapsen 17-vuotiaana. Hän tapasi 20-vuotiaana marokkolaissyntyisen Abdessalam Jardin. Tuohon aikaan Pia Jardi työskenteli mainostoimistossa ja oli kahden lapsen yksinhuoltajaäiti. Pariskunnan avioliitto vahvistettiin kesällä 1986 tuomarin edessä Casablancassa. Jardi oli vielä tuolloin kristitty, mutta kääntyi islamiin muutama kuukausi myöhemmin. Muslimiaktivistina toimimisen hän aloitti auttamalla islamilaisten hautajaisten järjestelyssä. Jardi on toiminut muun muassa Suomen Muslimifoorumin pääsihteerinä, Suomen musliminaiset ry:n puheenjohtajana, Suomen islamilaisen neuvoston varapuheenjohtajana ja European Forum for Muslim Womenin hallituksen jäsenenä. Maaliskuussa 2021 Jardi valittiin ensimmäisenä naisena Uskot-foorumin puheenjohtajaksi. Hän oli toiminut Uskot-foorumissa sen perustamisesta lähtien ja ollut sen varapuheenjohtajana kaksi puheenjohtajaksi valitsemistaan edeltänyttä vuotta. Vuonna 2023 Jardia seurasi Uskot-foorumin puheenjohtajana Heikki Huttunen.

Jardi on työskennellyt Suomessa sosiaaliohjaajana. Osan ajasta hän on asunut toisessa kotimaassaan Marokossa. Jardi nousi julkisuuteen Helsingin suurmoskeijahankkeen tiimoilta. Hän oli järjestelemässä hanketta puolisonsa Abdessalam Jardin, imaami Anas Hajjarin ja entisen suurlähettiläs Ilari Rantakarin kanssa. Pia Jardi totesi, että suurmoskeija voisi yhdistää eri maista kotoisin olevia sunnimuslimeita eri yhdyskunnista. Hänen mukaansa moskeijan yhteyteen suunnitellusta monitoimikeskuksesta voisi olla apua kotoutumisessa ja kohtaamispaikan tarjoamisessa kotiin jääneille naisille. Jardi on nimennyt länsimaisen musliminaisen esikuvaksi Muhammadin ensimmäisen vaimon Khadijan.

## Lähteet
M/S Aurora (1971)

**M/S Aurora** oli suomalainen vuonna 1971 rakennettu moottorirahtilaiva. Laivan tilaaja oli Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiö ja se asetettiin valmistuttuaan Suomen Etelä-Amerikan linjalle.

Vuodesta 1985 laiva oli panamalaisen Novashire Shipping Inc.-varustamon omistuksessa nimellä M/S Bruma I, vuodesta 1992 se oli bangkokilaisen Jutha Maritime Public Co Ltd-varustamon omistuksessa nimellä M/S Jutha Nattaka ja viimeksi vuodesta 1995 se oli  Saint Vincent ja Grenadiinit-saarivaltion Kingstownissa toimineen Hyperion Nav Corpin omistuksessa nimellä M/S Nattaka. Laiva romutettiin toukokuussa 1996 Mumbaissa.

Laiva rakennettiin Smith's Dock Company Ltdin telakalla Middlesbroughssa Englannissa. Laivan pituus oli 159,76 metriä, leveys 22,06 metriä ja syväys 9,17 metriä. Kuollut paino oli 11&nbsp;700 tonnia. Laivassa oli kaksi Sulzer-dieselmoottorin teholtaan 14&nbsp;850 hevosvoimaa. Suurin nopeus oli noin 19 solmua. Seitsemästä laivan ruumasta kolme oli jäähdytysruumia.

## Lähteet
Nuoren Voiman Liitto 3/1969

**Nuoren Voiman Liitto 3/1969** on vuonna 1969 julkaistu EP-levy.  

## Kappaleet
A-puoli

# Tiitta Sipponen & The Saturdists: "Joutsenlampi" (Pjotr Tšaikovski, sov. Erkki Sipponen)
# Tiitta Sipponen & The Saturdists: "Fallen Rain" (säv. & san. trad, sov. Erkki Sipponen)
# Those Lovely Hula Hands: "Anyday Now" (Majava M. S. K., Majava T. K.)
# Those Lovely Hula Hands: "Oma nainen" (Majava M. S. K., Majava T. K.)
# Soosi ja Muusi: "A niinkuin Aaron" (Soosi ja Muusi)

B-puoli
# Suomen Talvisota 1939–1940: "Vihreä Valta" – 2.20 (säv. Somerjoki, san. Numminen)
# Suomen Talvisota 1939–1940: "Talvisota-rock" – 1.25 (säv. Ojanen, san. Laine)
# Suomen Talvisota 1939–1940: "Kekkonen-rock" – 1.58 (säv. Ojanen, san. Laine)
# Suomen Talvisota 1939–1940: "Mielitauti-rock" – 1.46 (säv. Somerjoki, san. Numminen)
# Suomen Talvisota 1939–1940: "Tehtaan Vahtimestarit" – 1.21 (säv. ja san. Numminen)

## Kokoonpanot

### Tiitta Sipponen & The Saturdists

* Tiitta Sipponen, laulu
* Erkki Sipponen, piano
* Timo Kettula, huilu, alttosaksofoni
* Kari Oksanen, tenorisaksofoni
* Jarmo Ahlgren, trumpetti
* Matti Tuomela, trumpetti
* Jarmo Vanninen, kitara
* Petri Lehikoinen, basso
* Pekka Jokinen, rummut
* Tuija Lahtinen, laulukuoro
* Merja Rytkönen, laulukuoro
* Sinikka Hokkanen, laulukuoro
* Elisa Haapanen, laulukuoro
* Soosi ja Muusi, puhekuoro

### Suomen Talvisota 1939-1940

* Rauli "Badding" Somerjoki, laulu
* Rauli "Pole" Ojanen, laulu, kitara
* M. A. Numminen, laulu
* Heikki Kasari, saksofoni
* Tommi Parko, saksofoni
* Pentti Aho, kitara
* Arto "Mamba" Koskinen, piano, urut
* Kicke Bergholm, basso
* Matti Oiling, rummut
* Those Lovely Hula Hands ja Piija Linnilä, laulukuoro
Marija Zankovetska

**Marija Zankovetska**, , s. *Adasovska*, avioliiton kautta: **H’lystova**, (4. elokuuta 1854 Zanky, Tšernihivin alue – 4. lokakuuta 1934 Kiova, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen näyttelijä, laulaja ja teatteriaktivisti.

Zankovetska kävi yksityistä koulua Tšernihivissä. Hän avioitui nuorena ratsuväenupseeri Nikolai H’lystovin kanssa ja asui 1881–1882 Suomenlinnassa, jonne H’lystov sai siirron. Sinä aikana hän opiskeli laulua Helsingin konservatoriossa, mutta laulajanuralle ei ääni kantanut. Hän debytoi 1882 näyttelijänä Ivan Kotljarevskyin näytelmässä *Natalka Poltavka* Marko Kropyvnytskyin seurueessa. Tuotanto merkitsi vuoden 1876 Emsin ukaasilla tukahdutetun Ukrainan ammattimaisen teatterin uudelleensyntymistä. Zankovetska esiintyi useiden ukrainalaisten teatteriseurueiden keskeisenä näyttelijänä vuosina 1882–1922. Venäjän näyttämötyöntekijöiden kongressissa 1897 hän vaati Ukrainan teatterin sensuroinnin lopettamista. Vuosina 1909–1915 hän ohjasi harrastelijaryhmiä Nižynissä ja Krolevetsissa. Hän esiintyi näyttämöllä viimeisen kerran Kiovassa 1922, ja samana vuonna perustettiin hänen nimeään kantava teatteri Zankovetskan teatteri.

Zankovetska näytteli teatterissa yli 30 roolissa ja myös kahdessa elokuvassa, *Natalka Poltavka* (1910) ja *Ostap Bandura* (1923). Hän kirjoitti muistelmat, ja Kiovassa on julkaistu hänen elämäkertojaan (1950, 1953, 1982). Hänen muistoaan kunnioittava museo perustettiin 1964 Zankyyn.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Trifosgeeni

**Trifosgeeni** (C3Cl6O3) on karbonaattiestereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa trifosgeeni on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste hydrolysoituu veden vaikutuksesta ja reagoi alkoholien kanssa karbonaateiksi ja amiinien kanssa karbamaateiksi. Aine liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi tetrahydrofuraaniin, dietyylieetteriin, etyyliasetaattiin ja kloroformiin. Voimakkaasti kuumennettaessa trifosgeeni hajoaa fosgeeniksi ja difosgeeniksi.

Trifosgeenia valmistetaan dimetyylikarbonaatin ja kloorin fotokemiallisella reaktiolla.

Trifosgeenia käytetään fosgeenin sijaan useissa reaktioissa, koska se on kiinteänä fosgeenia helpompaa käsitellä. Yhdiste reagoi alkoholien kanssa pyridiinin katalysoimana alkyyliklorideiksi. Dimetyylisulfoksidin ja trifosgeenin seos on hyödyllinen hapetin alkoholien hapettamiseen aldehydeiksi. Muita reaktioita, joissa trifosgeenia voidaan käyttää, ovat esimerkiksi karbonaattien, karbamaattien, klooriformiaattien, happokloridien ja heterosyklisten yhdisteiden valmistus.

## Lähteet
Unikankareen kumpu

**Unikankareen kumpu** (ruots. *Sömnens kulle*) on Turussa Varsinais-Suomessa sijaitseva kumpare, jonka päälle on rakennettu Suomen kansallispyhäkkö, Turun tuomiokirkko. Kumpu on saanut nimensä jo keskiajalla siitä, että se toimi myös hautapaikkana, kun Turun tuomiokirkon lattian alle haudattiin vainajia. Noin 5 000 vainajaa on haudattu tuomiokirkon alle.

On myös arveltu, että nimen elementti "uni" voisi viitata myös jonkinlaiseen rajamerkkiin. Näin ollen kyseessä olisi jokin hyvin vanha raja. Myös muun muassa Alastarolla ja Somerolla tunnetaan Unikankare -nimiset paikat.

## Lähteet
Suomen Madridin-suurlähetystö

**Suomen Madridin-suurlähetystö** () on Suomen ulkomainen edustusto Espanjan pääkaupungissa Madridissä. 

Suomi avasi diplomaattiset suhteet Espanjan kanssa  26. helmikuuta 1918. Suomea edusti aluksi asianhoitaja, sitten konsuli. Vuodesta 1957 lähtien Suomella on ollut suurlähettiläs Madridissa. Edustustoa on syyskuusta 2021 lähtien johtanut suurlähettiläs Sari Rautio.

## Katso myös
*Luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Euroopassa

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Suomi ulkomailla: Espanja (finlandabroad.fi)
* Suomen edustustot ulkomailla (um.fi)
John F. Larchet

**John Francis Larchet** (13. heinäkuuta 1884 Dublin – 10. elokuuta 1967) oli irlantilainen säveltäjä.

Larchet opiskeli Trinity Collegessa ja Royal Irish Academy of Musicissa. Hänen opettajiinsa kuului Michele Esposito. Larchet sai musiikin kandidaatin arvon vuonna 1915 ja musiikin tohtorin arvon vuonna 1917. Hän toimi Abbey Theatren musiikkijohtajana vuosina 1907–1934. Hän oli Royal Irish Academy of Musicin harmonian ja kontrapunktin professori vuosina 1920–1955 sekä University College Dublinin musiikkiprofessori vuosina 1921–1958. Larchetin johdolla opiskelivat muiden muassa Michael Bowles, Frederick May, Walter Beckett, Joan Trimble, Brian Boydell, T. C. Kelly, Havelock Nelson, Gerard Victory ja Seóirse Bodley.

Larchet sai moniin teoksiinsa vaikutteita irlantilaisesta kansanmusiikista. Hänen tuotantoonsa kuuluu kuoro- ja muita vokaaliteoksia sekä orkesterimusiikkia. Hän teki myös sovituksia. Larchetin vuoden 1954 sovitus Irlannin kansallislaulusta (*[[Amhrán na bhFiann]]*) on yhä virallisissa yhteyksissä käytettävä versio.

## Lähteet
Evald Rygh

**Evald Rygh** (26. toukokuuta 1842 Verdal – 9. toukokuuta 1913 Kristiania) oli norjalainen juristi, liikemies ja Høyren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1892–1894 ja toimi Norjan valtiovarainminsiterinä 1889–1891.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Suomen Méxicon-suurlähetystö

**Suomen Méxicon-suurlähetystö** () on Suomen ulkomainen edustusto Meksikon pääkaupungissa Méxicossa (Mexico Cityssä). Edustustoa on johtanut suurlähettiläs Päivi Pohjanheimo syyskuusta 2019 elokuuhun 2023 saakka. Syyskuussa 2023 suurlähettiläänä aloittaa Ari Mäki. Meksikon suurlähettiläällä on perinteisesti ollut useita sivuakkredointeja pienempiin Väli-Amerikan maihin.

Meksiko tunnusti Suomen itsenäisyyden heinäkuussa 1920. Diplomaattiset suhteet maiden välillä astuivat voimaan 12. toukokuuta 1937. Suomen suurlähettiläs oli aluksi sivuakkredoitu Suomen Washingtonin-suurlähetystöstä (1949-). Myöhemmin perustettiin suurlähetystö Méxicoon.

## Katso myös
*Luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Pohjois-Amerikassa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomi ulkomailla: Meksiko (finlandabroad.fi)
* Suomen edustustot ulkomailla (um.fi)
Bernhard Steckmest

**Bernhard Steckmest** (15. helmikuuta 1846 Hampuri – 20. syyskuuta 1926 Oslo) oli saksalaissyntyinen Norjassa vaikuttanut arkkitehti. Hän muutti Kristianiaan (nyk. Oslo) vuonna 1866, ja toimi aluksi muun muassa Paul Duen apulaisena. Tämän kanssa hän perusti vuonna 1870 yhteisen toimiston, jota hän vuodesta 1890 jatkoi yksin.

## Töitä

Akersgata 18 Oslo Athenaum.jpg|Akersgata 18: Athenæum (yhdessä Paul Duen kanssa, 1883).
Det engelske kvarter, Oslo - Riksantikvaren-T001 01 0950.jpg|Solli plassin vieressä sijainnut Det engelske kvarter (yhdesä Paul Duen kanssa, 1886). Rakennus purettiin vuonna 1964.
St edmunds church oslo.jpg|Møllergata 30: Pyhän Edmundin kirkko (yhdessä Paul Duen kanssa, 1884).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Suomen Ottawan-suurlähetystö

**Suomen Ottawan-suurlähetystö** () on Suomen ulkomainen edustusto Kanadan pääkaupungissa Ottawassa. 

Ottawan-suurlähetystöä on vuodesta 2024 lähtien johtanut suurlähettiläs Hanna-Leena Korteniemi, joka tuli tehtävään edeltäjänsä Jari Vilénin saatua epäasiallisen käytöksen takia siirron toisiin tehtäviin. Ennen Viléniä suurlähetystöä johti 2019–23 Roy Eriksson.

Kanadan ystävyyssuhteet Suomeen käynnistyivät huomattavasti ennen Suomen itsenäistymistä, jo Suomen ollessa Ruotsin kuningaskunnan osa ja sittemmin autonominen suuriruhtinaskunta Venäjän keisarikunnassa. Osana ensimmäisen maailmansodan liittoutuneiden maiden kantaa, Kanada tunnusti Suomen itsenäisyyden Pariisissa 3. toukokuuta 1919. Toisen maailmansodan aikana suhteet viilenivät (1941-), mutta palautettiin 1947. Kanadan suhteiden hoitamisen tehostamiseksi Ottawan-edustusto  nostettiin suurlähetystöksi 1960.

## Katso myös
*Luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Pohjois-Amerikassa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomi ulkomailla: Kanada (finlandabroad.fi)
* Suomen edustustot ulkomailla (um.fi)
Nykroppa

**Nykroppa** on taajama Filipstadin kunnassa Ruotsin Värmlannin läänissä. Se sijaitsee 13 kilometriä kaakkoon keskustaajama Filipstadista. Vuoden 2020 väestönlaskennassa siellä oli 725 asukasta.

Nykroppa on vanha ruukkialue, jossa on käsitelty rautaa 1500-luvulta alkaen. Se toimi kruununruukkina vuoteen 1622, jolloin omistajaksi tuli muiden muassa Louis De Geer. Vuonna 1714 ainoaksi omistajaksi tuli Claes Linroth, joka yhdisti toiminnan läheisen Storforsin ruukin kanssa. Vuonna 1809 molemmat ruukit osti kreivi C. G. Lövenhielm, ja hänen kuoltuaan 1839 muodostettiin Storfors-yhtiö, josta tuli vuonna 1866 osakeyhtiö. Vuodesta 1909 yhtiön enemmistöomistajana oli Uddeholm-yhtiö, joka uudisti  terästehdasta korvaamalla Bessemer-prosessin Siemens-Martin-prosessilla. Vuonna 1918 tehdasyhtiö sulautettiin Uddeholmiin, mutta tehdas jatkoi.

Nykroppan tehtaan huippuaikaa oli 1950-luku, mistä alkoi alamäki joka johti tehtaan sulkemiseen vuonna 1973. Tehtaassa työskenteli paljon suomalaisia, kuten muissakin Uddeholm-yhtiön Värmlannin tehtaissa.

## Lähteet
Hubert Parry

Sir **Charles Hubert Hastings Parry** (27. helmikuuta 1848 Bournemouth – 7. lokakuuta 1918 Rustington) oli brittiläinen säveltäjä, musiikkikirjailija ja musiikkipedagogi. Hän oli merkittävä vaikuttaja englantilaisen musiikin elpymisen taustalla 1800-luvun loppupuolella. Hänet lyötiin ritariksi vuonna 1898, ja hänestä tehtiin baronetti vuonna 1903.

Parry opiskeli Eton Collegessa sävellystä ja sai musiikin kandidaatin arvon Oxfordin yliopistosta vuonna 1867. Myöhemmin hän sai opetusta muun muassa pianisti Edward Dannreutherilta. Parryn kuorosävellysten sarja alkoi teoksella *Scenes from Prometheus Unbound* (1880). Parry sävelsi myös oratoriot *Judith* (1888), *Job* (1892) ja *King Saul* (1894). Vuodelta 1887 on kuorolle ja orkesterille sävelletty *Blest Pair of Sirens*, ja vuosina 1916–1918 Parry laati teoksen *Songs of Farewell*. Hänen unisonolaulunsa *[[Jerusalem (virsi)|Jerusalem]]* (1916) William Blaken ** sanoihin nousi lähes epävirallisen toisen kansallislaulun asemaan Isossa-Britanniassa ensimmäisen maailmansodan aikana ja jälkimainingeissa. Parryn muun tuotannon joukossa on viisi sinfoniaa, sinfoniset muunnelmat, urkumusiikkia, motetteja ja monia lauluja.

Vuonna 1883 Parry sai nimityksen Oxfordin yliopiston *choragukseksi* eli festivaaliaikaiseksi kuoronjohtajaksi. Hän liittyi myös Lontoon Royal College of Musicin henkilökuntaan ja nousi sen johtajan asemaan vuonna 1894. Parrysta tuli vuonna 1900 Oxfordin yliopiston musiikin professori. Parry oli myös musiikkikirjailija, jonka kirjallisiin julkaisuihin kuuluvat *Studies of Great Composers* (1886), *The Evolution of the Art of Music* (1896), *Johann Sebastian Bach* (1909) ja *Style in Musical Art* (1911).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Kristian Viding

**Kristian Viding** (s. 1980 tai 1981 Helsinki) on suomalainen kansalaisvaikuttaja. Hän asettui ehdolle Suomen Sisun puheenjohtajaksi syksyllä 2022 ja tuli valituksi.

Viding on toiminut myös Suomen Sisun Uudenmaan piiripäällikkönä ja järjestön esikunnassa valistusjohtajana. Lisäksi hän on istunut Kiuas Kustannuksen hallituksessa. Viding on työskennellyt taksiyrittäjänä ja luonnehtinut itseään liberaaliksi oikeistolaiseksi. Hän oli ehdolla Suomen Sisun puheenjohtajaksi jo vuonna 2019. Viding liittyi vuonna 2007 kokoomukseen ja ryhtyi Wille Rydmanin aktiiviseksi tukijaksi. Hän oli Rydmanin tukija myös tämän tullessa valituksi Kokoomusnuorten puheenjohtajaksi vuonna 2010. Viding on kuvannut valinnan muuttaneen nuorisojärjestön suuntaa hänelle mieluisasti oikeistolaisemmaksi. Suomen Sisussa Viding eteni järjestön sisäiseksi tiedotus- ja viestintävastaavaksi.

Kokoomuksen jälkeen Viding on vaikuttanut perussuomalaisissa.

## Lähteet
Jevhen Kornijtšuk

**Jevhen Volodymyrovytš Kornijtšuk** (; s. 18. lokakuuta 1966 Vinnytsja) on ukrainalainen poliitikko, ja diplomaatti, joka on vuodesta 2020 lähtien toiminut Ukrainan Israelin-suurlähettiläänä. Aikaisemmin hän on toiminut kansanedustajana ja varaoikeusministerinä.

Kornijtšuk valmistui vuonna 1987 Minskin ylemmästä sotilaspoliittisesta oppilaitoksesta, minkä jälkeen hän palveli asevoimissa vuosina 1987–1992. Vuonna 1996 hän valmistui Kiovan kansallisesta yliopistosta lakimieheksi, ja vuonna 1998 hän suoritti Texasin Southern Methodist Universityssä maisterintutkinnon pääaineenaan kansainvälinen oikeus.

Vuosina 1992–1993 Kornijtšuk työskenteli konsulttina Ukrainan oikeusministeriössä. Vuosina 1993–1998 hän toimi Ukrainan varakonsulina New Yorkissa. Vuosina 1997–1998 hän toimi Teksasin pohjoisen tuomiopiirin liittovaltion tuomioistuimen tuomarin sihteerinä. Vuosina 1998–2000 hän toimi Ukrainan ulkoasiainministeriössä neuvonantajana osaamisalueenaan suhteet Yhdysvaltain ja Kanadan kanssa.

Vuonna 2005 Kornijtšuk valittiin Ukrainan sosiaalidemokraattisen puolueen Kiovan paikallisjärjestön johtajaksi. Vuoden 2006 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Ukrainan parlamenttiin Verh’ovna Radaan Julija Tymošenkon ryhmittymän listan 113:ntena ehdokkaana. Hän erosi parlamentista kesäkuussa, mutta tuli valituksi parlamenttiin uudelleen saman vuoden vaaleissa marraskuussa Julija Tymošenkon ryhmittymän listan kymmenentenä ehdokkaana. Toukokuussa 2008 hän erosi jälleen parlamentista. Vuosina 2007–2010 hän toimi varaoikeusministerinä. Toukokuussa 2008 Venäjän ulkoasiainministeriö kielsi Kornijtšukin pääsyn Venäjälle.

Joulukuussa 2010 Ukrainan syyttäjänvirasto ratsasi sosiaalidemokraattisen puolueen puoluetoimiston. Kornijtšuk vangittiin epäiltynä korruptiosta varaulkoministeriytensä aikana. Helmikuussa 2011 hänet vapautettiin asetettiin maastapoistumiskieltoon. Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen vuonna 2018 antaman nojalla Kornijtšukin pidätys todettiin Euroopan ihmisoikeussopimuksen 5 artiklan vastaiseksi, ja Ukrainan valtio määrättiin maksaman hänelle 6500 eura korvauksia.

Syyskuussa 2020 Ukrainan presidentti Volodymyr Zelenskyi nimitti Kornijtšukin Ukrainan Israelin-suurlähettilääksi.

## Lähteet
Uddeholm (yritys)

**Uddeholm** () oli ruotsalainen metalliteollisuusyhtymä, jolla oli aiemmin myös metsäteollisuutta. Se oli Värmlannin Hagforsissa sijainneesta Uddeholmin ruukista kasvamaan lähtenyt yritys, jolla oli tehtaita myös Värmlannin Brattforsissa, Degerforsissa, Munkforsissa ja Nykroppassa. Yritys on pilkottu ja osat myyty tai lopetettu. Vanhasta monialayrityksestä on nykyisin jäljellä työkaluteräksen tuotanto Hagforsissa ja kylmävalssatun nauhan tuotanto Munkforsissa, molemmat itävaltalaisen Voestalpinen omistuksessa.

## Historiaa

Yritys juontaa juurensa vuoteen 1668 kun Johan Karlström, Karlstadin pormestarin poika ja paikallisen kaivoksen johtaja, sai luvan perustaa rautaruukin Hagforsin Stjärnsforsiin. Karlstömin kuoltua ruukin omistajaksi tuli kaivosyrittäjä Bengt Gustaf Geijer vuonna 1720. Hän kehitti ruukkia niin, että häntä pidetään sen varsinaisena perustajana. Geijer määräsi testamentissaan yhtiön säilyväksi hänen jälkeläistensä omistuksessa, ja suvun hallussa yhtiö laajeni ja keskitti sekä metalli- että metsätoimintaansa samoille paikkakunnille Värmlantiin. 

Vuonna 1897 Uddeholm tuotti 17&nbsp;700 tonnia terästä, 4&nbsp;800 tonnia sulfaattisellua, 2&nbsp;200 tonnia sulfiittisellua ja 211&nbsp;000 tonnia puuhiiltä. Sahatavaraa tuotettiin noin 320&nbsp;400 rungosta, valtaosin omista metsistä korjatuista. Yhtiöllä oli omat rautatiet väleillä Nordmark–Klarälven ja Skymnäs–Munkfors. Myöhemmin yhtiön satojen kilometrien rataverkko ulottui moniin osiin Värmlantia, ja vuonna 1921 pääosuus Karlstadista Hagforsin kautta Filipstadiin sähköistettiin.

Yhtiön kehitys jatkui 1900-luvulla, ja samalla yhtiön omistus laajeni tuhansille tavallisille piensijoittajille ympäri maan. 1960-luvun alussa yhtiö työllisti noin 14&nbsp;500 ihmistä ja omisti 220&nbsp;000 hehtaaria metsää, kaivoksia (mm. Tuolluvaara Kiirunassa), kartanoita, tehtaita ja omia vesivoimaloita. Suurimpia tuoteryhmiä olivat tuolloin paperit, kylmävalssattu rauta, teräslevyt ja kemialliset tuotteet. Uddeholm työllisti 1900-luvulla satoja suomalaisia, joko uudempia siirtolaisia tai jo 1600-luvulla Värmlantiin asettuneiden metsäsuomalaisten jälkeläisiä.

Uddeholm kävi muiden ruotsalaisten teräsyhtiöiden tavoin läpi suuren rakennemuutoksen 1970- ja 1980-luvun vaihteessa. Metsäteollisuus siirtyi 1978 Billerudin kanssa perustetulle yhteisyritykselle, se puolestaan 1980-luvun puolivälissä Storalle ja sitä myötä 1998 Stora Ensolle. Degerforsin terästehtaan omistaa nykyisin Outokumpu. Vuonna 1984 Avesta osti sekä Uddeholmin että kilpailija Fagerstan erikoisterästuotannon. 

Vuonna 1985 Uddeholm-yhtiön osti Marcus Storchin johtama Aga-kaasuyhtiö. Se myi vuonna 1988 Hagforsissa toimivan työkaluterästuotannon Trustor AB:lle ja voimalat Värmlandsenergi AB:lle, joka myöhemmin siirtyi osaksi Fortumia. Vuonna 1991 Trustor myi Hagforsin tehtaan itävaltalaiselle Böhlerille, joka fuusioi sen tytäryhtiöksi Böhler-Uddeholm. Tämän yrityksen osti 2008 itävaltalainen Voestalpine. Hagforsin tehdasyhtiö käytti vuoteen 2010 asti nimeä Uddeholm Tooling AB, sitten nimeä Uddeholm AB.

Vuosina 2002–2008 Uddeholm oli Ruotsin rallin pääsponsori, ja kilpailun keskuspaikkana oli Hagfors.

## Lähteet
Cadillac-sur-Garonne

**Cadillac-sur-Garonne** on kunta Lounais-Ranskassa Gironden departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee Garonne-joen varrella, noin 13 kilometriä Langonin kaupungista luoteeseen.

Cadillac-sur-Garonnen nimi oli 31.12.2022 saakka Cadillac.

Cadillac on vuonna 1280 perustettu uusi kaupunki eli bastide. Sen perusti Jean de Grailly Englannin kuningas Henrik III:lle. Vanhoja bastiden linnoituksia on yhä jäljellä, kuten kaksi porttia: vuonna 1315 rakennettu meriportti *Porte de la Mer* ja kelloportti *Porte de l’Horloge*. Saint-Martinin kirkko on Gaston III de Foix-Candalen vuonna 1490 perustama kirkko. Se rakennettiin uudelleen vuosina 1541–1544. Kirkon länsijulkisivu ja kellotorni rakennettiin noin vuonna 1865. Cimetière des Oubliés on unohdettujen hautausmaa, joka kuului kaupungin psykiatriselle sairaalalle vuosina 1920-1994. Nykyään se on kunnan hallinnoima, ja siinä on noin 900 hautaa. Yhdellä aukioista on 98 hautaa, joissa lepää ensimmäisen maailmansodan taisteluissa traumatisoituneita veteraaneja.

Château du Cadillac on Épernonin ensimmäisen herttuan Jean-Louis de Nogaret de La Valetten vuosina 1598-1634 rakennuttama linna. Hän oli Ranskan kuningas Henrik III:n suuri suosikki. Linna on ranskalaisen arkkitehtuurin esimerkkejä. Linnassa on säilynyt runsas sisustus, erityisesti sen monumentaaliset takat. Lisäksi siellä on lähes 40 historiallista kuvakudosta. Linna on historiallinen muistomerkki.  


Tiedosto:Cadillac 33 Tour sud-ouest.jpg|Puolustustorni
Tiedosto:Cadillac 33 Porte de la Mer 01.jpg|Porte de la Mer
Tiedosto:Cadillac 33 Porte de l'Horloge 01.jpg|Porte de l’Horloge
Tiedosto:Cadillac 33 Église Saint-Martin 01.jpg|Saint-Martinin kirkko
Tiedosto:Cadillac 33 Cimetière Oubliés 01.jpg|Cimetière des Oubliés
Tiedosto:Château des ducs d'épernons - Cadillac.jpg |Château du Cadillac


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Cadillac (täsmennyssivu)

**Cadillac** voi tarkoittaa seuraavia:

## Ajoneuvot
Cadillac, yhdysvaltalainen automerkki

## Maantiede
* Cadillac-en-Fronsadais, kunta Gironden departementissa Ranskassa
* Cadillac-sur-Garonne, (31.12.2022 saakka Cadillac), kunta Gironden departementissa Ranskassa
Maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2022

**Maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2022** olivat järjestyksessään 95. maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestettiin 18.–25. syyskuuta 2022 Wollongongissa, Australiassa.

## Mitalistit
### Elite

### Alle 23-vuotiaat

### Juniorit

## Lähteet
Uddeholm

**Uddeholm** on noin 600 asukkaan taajama Hagforsin kunnassa Ruotsin Värmlannin läänin pohjoisosassa.

Uddeholmin kylä kasvoi aikoinaan rautaruukin ympärille, josta kehittyi 1950-luvulla suurimmillaan ollut teräs- ja metsäteollisuuskonserni Uddeholm. Sillä oli 1960-luvun alussa 14&nbsp;500 työntekijää ja tehtaita eri puolilla Värmlantia. Nykyisin tätä teollisuusperinnettä jatkaa Uddeholmissa itävaltalaisen Böhlerin vuonna 1991 ostama työkaluterästehdas Uddeholm AB.

## Lähteet