open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Henna Kalinainen

**Henna Maarit Kalinainen** (s. 16. toukokuuta 1989 Iisalmi) on suomalainen julkisuuden henkilö.

Kalinainen on koulutukseltaan merkonomi ja on työskennellyt myyntialalla. Hän muutti lapsena vanhempineen Keravalle ja asettui sittemmin Helsinkiin. Alun perin Kalinainen tuli julkisuuteen *[[Seiska (lehti)|Seiskan]]* uutisoitua lokakuussa 2008 hänen suhteestaan jalkapalloilija Mikael Forsselliin, joka silloin oli toisessa parisuhteessa. Hän poseerasi myös *[[Iltalehti|Iltalehden]]* Iltatyttönä ja toimi samoihin aikoihin Super Girls -tanssiryhmässä. Vuonna 2008 Kalinainen osallistui Big Brotherin silloiselle tuotantokaudelle. Seuraavana vuonna hän palasi Big Brotheriin katsojien suosikkina. Tuolloin hän meni ohjelmaan osallistumisen aikana naimisiin Antti Kurhisen kanssa. Avioliitto päättyi eroon vuonna 2010.

Kalinainen osallistui 2010-luvulla muun muassa tositelevisiosarjoihin *[[Maatilan prinsessa]]* ja *[[Viidakon tähtöset]]*. Vuonna 2020 hän osallistui ohjelmaan *[[Olet mitä syöt]]*. Hän käsitteli siinä aiempia elämänhallinnan ongelmiaan ja epäterveellisiä elämäntapojaan. Kalinainen kiitti elämäntapamuutoksestaan Pippa Laukkaa. Hän meni kihloihin uuden miesystävänsä kanssa helmikuussa 2020. Pariskunnalle syntyi yhteinen tytär tammikuussa 2021. Kalinainen pääsi yhtenä neljästä julkkisäidistä esiintymään televisiosarjaan *[[Gossip Moms Suomi]]*. Hän on juontanut Vilma Karjalaisen kanssa podcastia *Mamma mia*. Hän on lisäksi esiintynyt muun muassa Niko Saarisen podcastissa *Nikotellen*. Vuonna 2021 Kalinainen kertoi nuorempana tekemiensä kauneusleikkausten johtuneen koulukiusaamisesta ja itsetunto-ongelmista. Hän on kertonut sairastaneensa keskivaikeaa masennusta.

Kalinainen oli mukana kilpailijana Farmi Suomi -televisio-ohjelmassa, joka esitettiin Nelonen-kanavalla ja Ruutu+-palvelussa keväällä 2025.

Keväällä 2025 Kalinainen ilmoitti opiskelevansa ammattikorkeakoulussa IT-alan tutkintoa.

## Rikostuomiot
Helsingin hovioikeus tuomitsi Kalinaisen syyskuussa 2019 vuoden ehdolliseen vankeusrangaistukseen pahoinpitelystä. Aiemmin Helsingin käräjäoikeus oli langettanut törkeästä pahoinpitelystä vuoden ja kymmenen kuukauden ehdollisen tuomion, mutta hovioikeus piti pahoinpitelyä rajatapauksena pahoinpitelyn ja törkeän pahoinpitelyn välillä, mikä johti tuomion lieventämiseen. Kalinainen oli pahoinpidellyt silloisen miesystävänsä keittiöveitsellä kotonaan Helsingissä heinäkuussa 2016.

Maaliskuussa 2024 Helsingin käräjäoikeus tuomitsi Kalinaisen sakkorangaistukseen vahingonteosta, joka oli tehty 9. heinäkuuta 2023 helsinkiläisessä Lepakkomies-baarissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Tankebyggarorden

**Tankebyggarorden** oli Ruotsin ensimmäinen kirjallisuusseura. Seura toimi vuosina 1753–1763.

## Historia
Seura perustettiin Tukholmassa vuonna 1753. Seuran perustivat suomalaistaustainen valtiopäivämies, pormestari Anders Gottlieb Herkepaeus, joka oli Herkepeus-suvun jäsen ja kanslianeuvos, runoilija Carl Friedrich Eckleff. Eckleff oli intohimoinen vapaamuurari. 

Seuran ensimmäisiä jäseniä olivat kreivi Gustaf Philip Creutz, kanslianeuvos, runoilija Gustaf Fredrik Gyllenborg ja Ruotsin ensimmäinen feministi, kirjailija Hedvig Charlotta Nordenflycht. Ensimmäisen vuoden lopussa seurassa oli 34 jäsentä. Seura toimi salaseuran tavoin. 

Seuran tarkoituksena oli edistää ruotsin kielen asemaa ja kehitystä. Seura kokoontui viikottain. Seura pyrki ennen kaikkea edistämään valistusta. 

Seura toimi kilpailijana Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademie'lle, jonka oli perustanut Ruotsin kuningatar Loviisa Ulriika vuonna 1753. 

Kirjailija Nordenflychtin menehtyminen vuonna 1763 merkitsi seuran loppua. Seuran tulevaisuus sai lopullisen iskun, kun Creutz nimitettiin Ruotsin suurlähettilääksi Madridiin. Seuraa yritettiin elvyttää uudelleen vuonna 1775, mutta hanke epäonnistui.

## Lähteet
Arkusjärvi

**Arkusjärvi** (myös **Argusjärvi**) on Parikkalan kirkonkylän eteläpuolella sijaitseva järvi Etelä-Karjalassa. Saarettoman järven pinta-ala on 1,1 neliökilometriä. Etäisyys Imatralta on noin 56 kilometriä koilliseen.

## Maantiede
Arkusjärvi muodostuu yhdestä selkeäpiirteisestä altaasta, jossa on kaksi leveäsuista lahtea: Ukonojanlahti kaakossa ja Niininiemenlahti idässä. Lahtien välissä sijaitsee Niininiemenkallio, jonka laki on noin 95 metriä merenpinnan yläpuolella. Arkusjärvi syvenee suhteellisen tasaisesti rannoilta kohti keskiosaa. Lähes 40 prosenttia järvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Yli neljätoista metriä syvää alaa on vain kaksitoista aaria. Syvin piste, runsaat neljätoista metriä, sijaitsee altaan keskivaiheilla.

Arkusjärven lähistöllä on peltomaata, mutta aivan järven rantaan pellot ulottuvat vain pohjoisessa. Järven itäpuolella on pieniä järviä sekä Pikku Punkaharju ja Vierevienharju. Arkusjärven itäpuolitse kulkee valtatie 6 ja rautatie. Länsipuolitse kulkee paikallistie 14931.

Arkusjärven lähtöuoma on nimetön alle kilometrin pituinen laskuoja, joka päätyy Simpelejärven Pyöriälahteen eli Papinlahteen.

Arkusjärven vesitilavuus on 8&nbsp;647&nbsp;000 kuutiometriä.

Arkusjärvi (03.021.1.010) kuuluu Simpelejärven alaosan lähialueeseen (03.021), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Hiitolanjoen vesistössä (03). Toinen jakovaihe on Simpelejärven alaosan alue (03.02). Simpelejärven alaosan lähialueella on seitsemäntoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Arkusjärvi on neljänneksi laajin. Laajimmat ovat Simpelejärvi, Haapalahti ja Kivijärvi, joista kaksi viimeksi mainittua ovat vesitilavuudeltaan Arkusjärveä pienempiä.

## Lähteet
Kankaanpään helluntaiseurakunta

**Kankaanpään helluntaiseurakunta** (aik. **Kankaanpään Siion-seurakunta**) on Kankaanpäässä toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1935. Seurakunnan toimintaan kuuluu jumalanpalvelusten lisäksi lähetysillat, eläkeläistilaisuudet, nuortentapahtumat, lastenkerhot sekä miestenillat ja naistenpäivä.  Seurakunnassa on 210 jäsentä.

## Historia
Helluntaiherätyksen toiminta Kankaanpäässä sai alkunsa Eino Heinosen ja Urho Salmion elokuussa 1920 pitämistä kokouksista. Puhujat tulivat tuolloin Jämijärveltä. Heinonen vieraili Kankaanpäässä uudelleen vuonna 1921. Vuonna 1931 Yrjö Lainen piti kokouksia Kankaanpäässä ja hänen toimintansa seurauksena syntyi herätystä. Ensimmäinen kastetilaisuus pidettiin 1932.

Kankaanpään helluntaiseurakunta perustettiin Veneskosken Maamiesseuran talossa 3. kesäkuuta 1935. Frans Virtasen kuoleman jälkeen seurakunnan toiminta jäi viideksi vuodeksi Elviira Virtasen ja eräiden muiden sisarten varaan.Martta rantalan kodista tuli vuonna 1943 seurakunnan kokoontumispaikka. Ensimmäiset Satakunnan veljespäivät pidettiin Kankaanpäässä 1947. Seurakunta järjestäytyi uudelleen vuonna 1948.

Vuonna 1954 seurakunnan nimi muutettiin Siion-seurakunnaksi. Paavo Kauhanen oli seurakunnan ensimmäinen päätoiminen saarnaaja ja hänen kaudellaan seurakunnan jäsenmäärä kaksinkertaistui. Kauhasen aikana seurakunta kasvoi noin sataan jäseneen ja kokoontui Forsbergin talon yläkerrasta vuokratussa rukoushuoneessa. Seurakunta aloitti solutoiminnan vuonna 1981.

## Rukoushuone
Kankaanpäässä kokoonnuttiin pitkään Kirkkovainiolla, kunnes vuoden 1960 lopussa seurakunta sai tilat Jäniskankaan talosta Rauhankadun varrelta. Oman tontin seurakunta osti vuonna 1965. Vilho Mäkelän kaudella seurakunta aloitti rakennustyöt oman temppelin rakentamiseksi. Rukoushuone vihittiin käyttöön 27. marraskuuta 1966. Rukoushuone remontoitiin täysin vuonna 1983.

## Saarnaajat
Kankaanpään helluntaiseurakunnan saarnaajina ovat toimineet:
* 1954–1959: Paavo Kauhanen
* 1959–1960: Osmo Valli
* 1960–1965: Tarmo Pohjala
* 1965–1969: Vilho Mäkelä
* 1969–1972: Heimo Aalto
* 1972–1974: Kalervo Pakkala
* 1975–1977: Onni Kuikka
* 1978–1980: Tauno Rantala
* 1982–1988: Jarmo Virtanen
* 1988– Juha Rajala
* 2017– Tuomo Talasmäki

## Katso myös
* Helluntaiherätys Suomessa

## Lähteet
* 

### Viitteet
Hannu Lindholm

**Hannu Antero Lindholm** (s. 20. syyskuuta 1947 Turku) on suomalainen lavastaja. Hän teki uransa suurimmalta osin Tampereen Työväen Teatterissa ja Porin teatterissa. Lindholm vieraili Suomen Kansallisteatterissa, Kansallisoopperassa ja useissa kaupunginteattereissa.

## Ura
Turun piirustuskoulussa kuvataidetta kaksi vuotta opiskellut Lindholm aloitti lavastajan uransa Vaasan kaupunginteatterissa 1970–1975, jatkoi Porin teatterissa 1975–1990 ja Turun kaupunginteatterissa 1990–1993. Pisin kiinnitys hänellä oli Tampereen Työväen Teatteriin: 1993–2023. Lisäksi Lindholm toimi vierailevana lavastajana Suomen Kansallisteatterissa sekä Lahden, Helsingin, Espoon, Oulun ja Kuopion kaupunginteattereissa. Lindholm lavasti myös muutamia Suomen Kansallisoopperan tuotantoja.

Lindholm ensimmäinen lavastus oli *[[Nummisuutarit]]* (1970). Kaikkiaan hän lavasti yli 200 näytelmää. Lindholmin lavastuksia ovat esimerkiksi *Mielipuolen päiväkirja* (Suomen Kansallisteatteri, 1980) ja *[[Selman juonet]]* (Suomen Kansallisteatteri, 1991). Tampereen Työväen Teatterissa hän lavasti näytelmät *[[Näköala sillalta]]* (1996), *[[Kesäyön unelma|Kesäyön uni]]* (2002), *[[Niskavuoren nuori emäntä]]* (2003), *[[Kauppamatkustajan kuolema]]* (2006), *Vuonna 85* (2006), *Fanny ja Alexander* (2010), *[[Anna Liisa]]* (2011), *Näillä palkoilla ei makseta!* (2014) ja lukuisia muita. Suomen Kansallisoopperan lavalle Lindholm lavasti muun muassa teoksen *[[Pohjalaisia (ooppera)|Pohjalaisia]]* (2009).

Lindholm sai näyttämötaiteen valtionpalkinnon vuonna 2003.

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Aamulehti: Hannu Lindholm lavastaa Tampereelle vaikka Pariisin, sadan vuoden takaisen Kalevankankaan hautausmaan tai ikiliikkujan
*MTV: Lavastaja Hannu Lindholmille näyttämötaiteen valtionpalkinto
*Tamperelainen: TTT-klubi on pala Berliiniä Tampereella! – Brucen haamu ja paljon muita on tulossa syksyllä työväentaloon keikalle
Siikaisten helluntaiseurakunta

**Siikaisten helluntaiseurakunta** on Siikaisissa toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1936. Seurakunnan toimintaan kuuluu jumalanpalvelusten lisäksi Elämän leipä -tilaisuudet, rukouskokoukset, päiväkokoukset, ystäväpiiri, Sanan valossa -illat, raamattupiirit ja telttakokoukset.

## Historia
Helluntaiherätyksen toiminta Siikaisissa sai alkunsa syyskuussa 1933 Otamolla järjestetyssä helluntaikokouksessa. Kokouksia jatketiin myös lokakuussa. Ensimmäinen kastetilaisuus pidetttiin Heikkilän Vatajassa 15. heinäkuuta 1934. Tuolloin kastettiin 12 uskoon tullutta. Kastetilaisuudet vetivät paljon kansaa ja ensimmäisessä tilaisuudessa oli paikalla noin 2500 ihmistä.

Helluntaiherätyksen kokoukset keräsivät paljon väkeä ja myös vastustus oli ankaraa. Siikaisten seurakunta järjestäytyi 19. huhtikuuta 1936. Sotien jälkeen Pomarkun herätys ulottui myös Siikaisiin.

## Katso myös
* Helluntaiherätys Suomessa

## Lähteet
* 

### Viitteet
Sigerfjord

**Sigerfjord**  on taajama Sortlandin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,8 neliökilometriä ja asukasluku 818 vuonna 2023.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Iso Kuumujärvi

**Iso Kuumujärvi** on rantaviivaltaan mutkitteleva ylänköjärvi Kuhmon pohjoisosassa Kainuussa. Sen pinta-ala on 2,9 neliökilometriä. Järvi sijaitsee Kuumun kylässä noin 100 kilometriä Kajaanista itäkoilliseen.

## Maantiede
Isoon Kuumujärveen pistää lukuisia niemiä, kuten haarautuva Huutoniemi etelärannalla sekä Jysmänniemi, Materonniemi ja Melkoniemi pohjois- ja itärannalla. Niemet sulkevat sisäänsä lahtia, joista järven luoteisosan Härkölahti on hieman erillään pääaltaasta, kuten myös kaakkoinen Kotalahti. Huutoniemi rajaa länsiosan Likolahtea. Puolentoista metrin syvyyskäyrä kulkee paikka paikoin varsin lähellä rantaa, ja noin kahdeksasosa järvestä on enintään metrin syvyinen. Vähintään kolme metriä syvää ja enintään neljä metriä syvää aluetta on noin neljäsosa järvestä. Syvin piste, noin yksitoista metriä, sijaitsee järven pohjoisosassa.

Ison Kuumujärven saariluku on viisi. Laajin saari on järven eteläosan Venäläissaari, jonka pinta-ala on noin 12,5 hehtaaria ja pituus kaakosta luoteeseen noin 900 metriä. Muut saaret ovat yli aarin mutta alle hehtaarin laajuisia.

Ison Kuumujärven luoteisrannalla sijaitsee Niemenkylän asutus. Etelärannalla sijaitsee Kuumu. Järven itäpuolitse kulkee seututie 912, etelä- ja länsipuolitse kulkee paikallistie 19301.

Ison Kuumujärven tulouoma on idästä virtaava Välijoki, joka saa alkunsa Pieneltä Kuumujärveltä (213,9 metriä mpy). Ison Kuumujärven luusua sijaitsee lounaassa, josta alkaa etelään virtaava Kuumujoki.

Ison Kuumujärven vesitilavuus on 9&nbsp;575&nbsp;000 kuutiometriä.

Iso Kuumujärvi (59.933.1.001) kuuluu Iso Kuumujärven valuma-alueeseen (59.933), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Änättijärven valuma-alue (59.93) ja ensimmäinen on Ontojärven–Lentuan valuma-alue (59.9). Iso Kuumujärven valuma-alueella on yksitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Iso Kuumujärvi on laajin. Toiseksi laajin on Pieni Kuumujärvi. Alueen pienin vakavesi on noin hehtaarin laajuinen Valkeameri.

## Lähteet
Nepalin maanjäristys 2023

**Nepalin maanjäristys 2023** tapahtui 3. marraskuuta 2023 kello 23.47, kun 5,7 magnitudin maanjäristys iski Jajarkotin piirikuntaan Nepalissa, ja vaikutti myös ympäristöpiirikunnissa. Ainakin 157 ihmisen on raportoitu kuolleen ja yli 375 loukkaantuneen. Kyseessä on Nepalin pahin maanjäristys sitten vuoden 2015 maanjäristyksen.

## Järistys

Maanjäristys oli voimakkuudeltaan 5,7 momenttimagnitudia. Nepalin maanjäristysseuranta ilmoitti voimakkuuden olleen 6,4 magnitudia. Se tapahtui 3. marraskuuta 2023 kello 23.47 paikallista aikaa noin 32,6 kilometrin syvyydessä. Järistyksen episentrumikeskuksen arvioidaan sijainneen Ramidandan kylässä, Jajarkotin piirikunnassa. Järistyksen jälkeen on raportoitu ainakin 382 jälkijäristystä. Niistä yksi tapahtui 6. marraskuuta, ja sen voimakkuus oli 5,2 magnitudia.

## Vaikutukset

Saman päivän aikana Yhdysvalloissa uutisoitiin ainakin 150 ihmisen kuolleen järistyksessä. Ensimmäisten tutkimusten mukaan yli 4&nbsp;000 kotia oli vaurioitunut. Tietojen mukaan 213 koulua oli vaurioitunut, joista 91 oli sortunut. Tilastojen mukaan ensiarvio oli, että 1,3 miljoonaa ihmistä olivat olleet maanjäristyksen vaikutusalueella, ja heistä 250&nbsp;000 vaati välitöntä apua. Vaikutuksia nähtiin yhteensä 12 piirikunnassa.

Kuolleiden määrän arvioidaan olevan ainakin 157. Yli 375 ihmistä on raportoitu loukkaantuneen. Jajarkotin piirikunnassa, jossa episetrumikeskus sijaitsi, raportoitiin 4. marraskuuta 105 kuollutta ja 55 loukkaantunutta. Rukumin piirikunnassa raportoitiin 52 kuollutta ja 85 loukkaantunutta. Arvioiden mukaan kuolleista 82 oli lapsia. Nepalin Punainen Risti arvioi, että tuhoutuneita koteja oli yli 9&nbsp;000 ja vahingoittuneita noin 19&nbsp;000 

## Reaktio

Maailman terveysjärjestö lähetti Nepaliin seitsemän lääkintäpakkausta, joista jokaisesta sai lääkintätarpeet 10&nbsp;000 ihmiselle kolmeksi kuukaudeksi, sekä hätäleikkaustarvikkeita. Nepalin Punainen Risti harkitsi käyttävänsä noin 20–25 prosenttia resursseistaan noin 250&nbsp;000 ihmisen auttamiseksi. Suomen lähetysseura ilmoitti tukevansa CMC Finlandia saadakseeen nepalilaisille koululaisille ja opettajille psykologista apua.

Pelastustyöt lopetettiin 5. marraskuuta.

## Aiheesta muualla

## Lähteet
Laura Munsterhjelm

**Laura Anita Munsterhjelm** (o.s. **Heimo**; s. 4. maaliskuuta 1964 Helsinki) on suomalainen elokuva- ja televisionäyttelijä ja näyttelijöiden agentti. Hän on näytellyt muun muassa Kustaavan roolin televisioelokuvassa *[[Niskavuoren nuori emäntä (vuoden 1987 elokuva)|Niskavuoren nuori emäntä]]* ja Tanjan roolin komediassa *[[Apinan vuosi (elokuva)|Apinan vuosi]]*.

## Ura
Munsterhjelm perusti Suomen ensimmäisen näyttelijäagentuurin nimeltään Actors in Scandinavia ja työskentelee sen omistajayrittäjänä.

Munsterhjelm on tehnyt useita elokuvarooleja alkaen vuodesta 1983, jolloin hän näytteli Tanjaa Janne Kuusen ohjaamassa komediassa *[[Apinan vuosi]]*. Vuonna 1985 Munsterhjelm näytteli Irinaa Renny Harlinin ohjaamassa toimintaelokuvassa *[[Jäätävä polte]]* ja 1987 hänellä oli iso sivuosa Kustaavana Kalle Pursiaisen ohjaamassa televisioelokuvassa *Niskavuoren nuori emäntä*. Vuonna 1992 Munsterhjelm näytteli sivuosan Anssi Mänttärin draamakomediassa *[[Mestari (vuoden 1992 elokuva)|Mestari]]* ja vuonna 1995 hänellä oli Ritvan rooli Markku Pölösen draamakomediassa *[[Kivenpyörittäjän kylä]]*. Vuonna 2000 Munsterhjelm näytteli sivuosan Pölösen elämäkertaelokuvassa *[[Badding (elokuva)|Badding]]*. Vuonna 2013 hänellä oli lääkärin rooli Dome Karukosken elokuvassa *[[Leijonasydän]]*.

Munsterhjelmin televisiorooleja ovat muun muassa Kristiinan osa sarjassa *[[Isku suoneen]]* (1988), Hilkka Saarenmaa sarjassa *[[Jäähyväiset ilman kyyneleitä]]* (1999) ja Kielo minisarjassa *[[Kirjava silta]]* (2000).

## Yksityiselämä
Laura Musterhjelmin isä oli kauppaneuvos Veijo Heimo. Hänen puolisonsa on ollut vuodesta 1992 elokuvatuottaja ja -ohjaaja Pekka Munsterhjelm. Heidän poikansa Fabian Munsterhjelm (s. 1995) on elokuvaohjaaja.

## Lähteet
Sortlandsavisa

**Sortlandsavisa** oli Sortlandin kunnassa Norjassa vuosina 2008–2017 ilmestynyt paikallislehti, jonka enemmistöomistajana oli *[[Harstad Tidende]]*. Suurimmillaan lehden levikki oli noin 1&nbsp;600 vuonna 2010.
## Lähteet
Sortlandin kirkko

**Sortlandin kirkko** () on Sortlandin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1901.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gustav Natvig-Pedersen

**Gustav Natvig-Pedersen** (18. elokuuta 1893 Stavanger – 27. heinäkuuta 1965) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1937–1953 ja toimi niiden puhemiehenä 1949–1953.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Gustav Natvig-Pedersen'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Suomen Maanviljelijäin Kauppa

**Suomen Maanviljelijäin Kauppa Osakeyhtiö** (**SMK**) oli 1900-luvun taitteessa perustettu suomalainen maatalousalan kauppa- ja teollisuusyritys, joka 1980-luvun puolivälissä muuttui kehitysyhtiöksi nimeltä **Finvest Oy**. SMK:n kanssa kilpailevia valtakunnallisia yrityksiä olivat Hankkija, Labor, Maantuote ja Mylly Oy ja Maanviljelyskauppa sekä kaupan keskusliikkeiden Keskon, SOK:n ja OTK:n maatalousosastot.

## Historiaa
Yrityksen perusti vuonna 1897 Gustaf Wilhelm Osonen Tampereelle nimellä **Hämeen Maanviljelijäin Kauppa**, kunnes nimi vaihdettiin valtakunnalliseksi laajentunutta toimintaa kuvaavaksi vuonna 1925. 1930-luvun taitteessa yritykseen fuusioitiin P. Sidorow Suomalainen Kalustokauppa. Yritys aloitti kauppaliikkeenä, mutta eteni teollisuuteen perustamalla viljamyllyn Hämeenlinnaan 1933, Poriin 1938, Mikkeliin 1939 ja Kuopioon 1943, sitten leipätehtaan Kuopioon 1944 ja myllyn Järvenpäähän 1949. 1950-luvun alussa SMK:lla oli myös rehusekoittamot Helsingin Malmilla ja Järvenpäässä, traktori- ja autokorjaamot Tampereella, Malmilla ja Kuopiossa sekä radiokorjaamo ja sähkötyöpaja Tampereella. Yrityksellä oli tuolloin koneosasto, auto- ja traktoriosasto, saha- ja myllykoneosasto, meijerilaiteosasto, rehu- ja lannoiteosasto, siemenosasto, puutarhaosasto, viljaosasto ja sähköosasto. 

1930-luvulla SMK:n pääomistajia olivat Lohjan Kalkkitehdas Oy ja Paraisten Kalkkivuori Oy, kunnes vuonna 1940 SMK:n osti Rosenlew. Vuonna 1943 valmistui uusi pääkonttori  Tampereen Hämeenkatu 7:ään, talvisodan pommituksissa tuhoutuneen entisen paikalle. Läpi 1950-luvun SMK:n henkilöstömäärä oli noin 800.

Osuuskaupparyhmä SOK osti kolmanneksen SMK:n osakkeista 1968 riitaannuttuaan siihenastisen yhteistyökumppaninsa Hankkijan kanssa, ja lisää vuosina 1970 ja 1972 niin, että ostojen ja vuonna 1970 järjestetyn osakeannin jälkeen SOK jäsenosuuskauppoineen omisti SMK:n 90-prosenttisesti. 1970-luvun mittaan SOK siirsi SMK:n liiketoimintaa pala palalta itselleen niin, että SMK:lle jäi lopulta vain pientä vaihtotraktorien kauppaa ja kunnostusta. 

## Johtohenkilöitä
SMK:n ensimmäinen toimitusjohtaja oli Riku Fagersten. Vuodesta 1925 vuoteen 1953 SMK:n toimitusjohtajana oli kauppaneuvos Werner Oesch. Hallitusta johti yhtiön perustamisesta kuolemaansa 1941 asti kunnallisneuvos Otto Thuneberg. Oeschin jälkeen toimitusjohtajaksi tuli Ilmari Säntti, ja vuosina 1964–1970 toimitusjohtajana toimi Jaakko Meurman. 

## Finvest Oy
Loppuvuodesta 1984 SOK myi SMK-osakkeensa usealle suuryritykselle, jotka muodostivat SMK:sta kehitysyhtiö Finvestin. Vuonna 1990 sen isoksi omistajaksi tuli Kai Mäkelän Nobiscum Oy ja 1992 edelleen Kalle Isokallion Oy Deltaboni Ab. Vuonna 1995 Ehrnroothit ja Kari Stadigh ostivat enemmistön Finvestistä ja liittivät siihen omistamansa Jaakko Pöyry -yhtiön. Finvest pilkottiin osiin ja lopetettiin vuonna 2000.

## Lähteet
The Prettiest Star

**The Prettiest Star** on brittimuusikko David Bowien alun perin vuonna 1970 julkaistu musiikkikappale. Bowie kirjoitti kappaleen kumppaninsa Angie Bowien innoittamana. Se on Bowielle epätyypillisesti rakkauslaulu.

Kappaleessa vierailee Marc Bolan, joka soittaa kitaraa. Tuottaja Tony Visconti halusi tuoda kaksi nousevaa tähteä samaan studioon. Viscontin mukaan äänitysssessio sujui hyvin siihen asti, kunnes Bolanin vaimo June ilmaisi mielipiteenään, että Bolan on liian hyvä soittamaan Bowien levyllä. 

  

”The Prettiest Star” ilmestyi singlenä mutta ei saavuttanut listamenestystä. Singleä myytiin tiettävästi alle 8 000 kappaletta, mikä oli suuri pettymys edellisen ”Space Oddity” -singlen menestyksen jälkeen. Yhdysvalloissa single jätettiin kokonaan julkaisematta.

Bowie levytti kappaleen uudelleen vuonna 1972 ja julkaisi sen seuraavana vuonna ilmestyneellä albumillaan *Aladdin Sane*. Versio on alkuperäistä glam rock -vaikutteisempi. Kitaraa soitti Mick Ronson, joka kopioi alkuperäiset Bolanin soittamat osuudet lähes nuotilleen. Versioon lisättiin myös doo-wop-taustalaulu, puhallinsektio, aggressiivinen piano ja raskaampi rytmi. 

## Kokoonpano

** 1970 versio **
* David Bowie – laulu, akustinen kitara
* Marc Bolan – sähkökitara
* Tony Visconti – bassokitra
* Derek Austin – Lowrey-urut
* Godfrey McLean – rummut
* Tuntemattomia jousisoittajia

** 1973 versio **
* David Bowie – laulu, akustinen kitara
* Mick Ronson – sähkökitara, laulu
* Mike Garson – piano
* David Sanborn – tenorisaksofoni
* Trevor Bolder – bassokitara
* Mick Woodmansey – rummut
* Geoff MacCormack – taustalaulu, kättentaputukset

## Lähteet
* 

### Viitteet
Gerrit

**Gerrit** on etunimi, joka voi viitata muun muassa seuraaviin:

* Gerrit Voorting (1923–2015), alankomaalainen maantiepyöräilijä ja olympiamitalisti
* Gerrit Jannink (1904–1975), alankomaalainen maahockeypelaaja
* Gerrit Cole (s. 1990), yhdysvaltalainen baseballpelaaja
* Gerrit Graham (s. 1949), yhdysvaltalainen näyttelijä ja sanoittaja
* Gerrit Fauser (s. 1989), saksalainen jääkiekkoilija
* Gerrit Blaauw (1924-2018), alankomaalainen tietojenkäsittelytieteilijä
* Gerrit Viljoen (1926–2009), eteläafrikkalainen tiedemies ja poliitikko

## Muuta
* Gerrit, ohjelmistojen lähdekoodin katselmoinnin väline
Gerrit (ohjelmisto)

**Gerrit** on web-sovellus, jota käytetään koodin katselmointiin. Gerritin avulla ohjelmistoprojektiin osallistuvat henkilöt voivat arvioida ohjelmakoodin ennen sen ottamista osaksi projektia. Gerrit on julkaistu avoimena lähdekoodina Apache 2.0 -lisenssillä. Gerrit rakentuu Git-versionhallintajärjestelmän päälle.

## Historia
Google kehitti Mondrian-työkalun koodin katselmointiin, mutta se oli sidoksissa Perforce-versionhallintajärjestelmään sekä Googlen omiin palveluihin. Mondrian koettiin hyödylliseksi ja osia siitä julkaistiin Rietveld-projektissa, jota käytettiin Android Open Source Projectissa (AOSP). Työkalu kuitenkin erkaantui alkuperäisestä muutoksien myötä ja kirjoitettiin uudelleen, sekä se nimettiin uudelleen arkkitehti Gerrit Rietveldin mukaan.

## Käyttäjät
Gerritiä käytetään muun muassa Androidin ja Chromiumin kehityksessä.

## Lähteet
Maria Malm

**Maria Malm**, o.s. **Nyman** (16. marraskuuta 1726 Pietarsaari – 5. huhtikuuta 1803 Pietarsaari) oli suomalainen kauppias ja laivanvarustaja, Suomen kaikkien aikojen varakkaimpia ja menestyneimpiä naiskauppiaita.

Pietarsaaressa syntyneen ja siellä koko ikänsä vaikuttaneen Maria Malmin vanhemmat olivat kauppias Matts Nyman ja Beata Back ja puoliso vuodesta 1747 kauppias, laivanvarustaja ja raatimies Niclas Malm (1724–1785). He saivat kaksitoista lasta, joista Anna Catharina (1762–1833) oli kauppaneuvos Adolph Lindskogin puoliso ja Pehr (1768–1827) kauppaneuvos. Maria Malm toimi itse kauppiaana ja laivanvarustajana miehensä kuoleman jälkeen 1785–1799.

Maria Malmin puolisosta Niclas Malmista tuli ensin appensa apulainen, porvarinoikeudet hän sai 1754 ja peri apen kuoltua tämän liiketoimet. Kun Niclas Malm kuoli 1785, hänen leskensä jatkoi menestyksekästä liiketoimintaa ja laivojen varustamista. Jo miehensä kuolinvuonna hän oli mukana varustamassa fregatti *Orionia* ja vuonna 1788 hän rakennutti oman kaljaasi *Eilandin*. Liiketoimintaa Maria Malm harjoitti aina syksyyn 1799 asti, 73-vuotiaaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Saslikki

**Saslikki** () on grillattu varrasruoka, joka on lähtöisin Venäjän ja nykyisen Georgian alueelta. Siihen käytetään useimmiten lampaanpaistia, rasvaista sianlihaa ja sipulia sekä etikkaa ja öljyä sisältävää marinadia. Se on juhlaruoka mutta myös arkisempi  piknikruoka. Georgiassa eli entisessä Gruusiassa saslikkiin käytetään joskus kirsikkatomaatteja ja omenanlohkoja ja marinadiin saatetaan käyttää punaviiniä. Joskus lampaanliha voidaan korvata esimerkiksi hirvenlihalla.

## Lähteet
Biratnagarin lentoasema

**Biratnagarin lentoasema**  on Biratnagarissa, Nepalissa sijaitseva sisämaanlentojen lentoasema. Se avattiin lentoliikenteelle 6. heinäkuuta 1958. Lentoasemalla on yksi itä-länsisuuntainen 1&nbsp;500 metriä pitkä ja 30 metriä leveä kiitotie. Biratnagarin lentoasemaa pidetään maan toiseksi kiireellisimpänä sisämaanlentojen asemana Pokharan lentoaseman jälkeen.

Biratnagarin lentoasemaa suunnitellaan laajennettavaksi kansainväliseksi lentoasemaksi.

## Lähteet
Aino Lindeman

**Aino Gustaf Gottfrid Lindeman** (2. huhtikuuta 1866 Vaasa – 21. joulukuuta 1929 Vaasa) oli suomalainen agronomi ja liikemies, jonka perustamia yrityksiä ovat Ab Aino Lindeman Oy, monet kalaverkko- ja nuottakutomot sekä Venäjältä öljytuotteita vuosina 1910–1914 tuonut Ab Atlas-Öljy Oy. Verkonpunontaa jatkaa nykyisin Vaasan Raippaluodossa toimiva perheyritys Oy Lindeman Ab, ja Aino Lindemaniin juontaa juurensa myös kiinteistöyhtiö Oy Lindeman-Invest Ab.

Aino Lindeman syntyi Vaasassa 1866. Hän valmistui Raahen Porvari- ja Kauppakoulusta 1888 ja kävi sitten yksivuotisen maanviljelyskoulun Sipoon Söderkullassa. Hän toimi Ruotsinpyhtäällä Strömforsin ruukin tilanhoitajana, kunnes perusti oman yrityksensä 1895 synnyinkaupunkiinsa Vaasaan eli silloiseen Nikolainkaupunkiin. Ab Aino Lindeman Oy harjoitti 1900-luvun alkupuolella vientiä, tuontia ja tukkukauppatoimintaa ja teollisuutta. Lindeman perusti Suomen ensimmäisen mallastehtaan Vaasan Klemettilään olutpanimoita palvelemaan. Sen tuotanto laajeni sittemmin ohramaltaista ruismaltaisiin. Mallastehtaan rakennus 1930-luvun lopusta on yhä osoitteessa Varastokatu 5–7.

Vuonna 1908 Ab Aino Lindeman Oy osti Anton Blomqvistin perustaman kalaverkkotehtaan Vasa Nätfabrik, jonka tuolloin omisti Vaasan Puuvilla Oy. Vetokannaksella toimineesta Vaasan Verkkotehtaasta oli vuoteen 1950 mennessä kasvanut Suomen suurin kalaverkkojen tekijä. ALW-tuotemerkkiä käyttäneet kalaverkot ja -nuotat kudottiin irlantilaisesta pellavasta sekä amerikkalaisesta ja egypti]]läisestä puuvillasta. Vuodesta 1937 kalaverkkoja kutoi myös Björköbyssä sijainnut, keksijä Anders Ohlsin kanssa perustettu tytäryritys.

Aino Lindeman kuoli 1929, mutta hänen aloittamansa liiketoiminta laajeni edelleen monille uusille aloille. Ab Aino Lindeman Oy:n tytäryrityksiä olivat muun muassa Oy Auto-Velo Ab, vaasalaispanimo Bock, Kajana Hemmans Ab, Oy Lindeman-Mekan Ab, Oy Lindeman Trawl Ab (Oy Hangon Trawl Ab), Oy Ostro Ab, Oy Pyydys Ab, Vaasan Kutomo Oy, Vaasan Matto Oy, Vaasan Saippua Oy, Oy Vaasan Vaunu ja Traktori Ab, Wasa Ångbryggeri Ab, Verkkoteollisuus Oy, Ålands Trawl Ab, AB Laxen Fiskredskapsfabrik (Uumaja, Ruotsi) ja A/S Nibirlon (Bergen, Norja). Oljesta puristettuja Ol-Ha-rakennuslevyjä valmisti tytäryhtiö Oy Olkirakenne – Halmbygge Ab. Lindeman-yhtiön välittämiä kauppatavaroita olivat siemenet ja siemenviljat, välimerensuola, rehut ja lannoitteet sekä jäkälä ja tuohi. 1950-luvun taitteessa Lindemanin yritykset työllistivät noin 150 henkilöä.

## Lähteet
Jomolhari

**Jomolhari** tai **Chomolhari** (, ) on Bhutanissa Paron piirikunnassa sijaitseva 7&nbsp;326 metriä korkea vuori. Jomolharilla on historiansa aikana uskottu olevan yhteyksiä jumalattariin, ja sen lähistöllä asuneet pelkäsivät tulevansa pudotetuksi alas vuorelta, jos sinne yrittäisi kiivetä. Sinne kiivettiin ensimmäisen kerran vuonna 1937, ja nykyään se on vaeltajien suosiossa. Jomolhari on myös Paro Chhu -joen alkulähde. 

Jomolhari Mountain Festival on vuotuinen tapahtuma, jolla juhlitaan Lingzhi Gewogin historiaa. Vuonna 2023 sen isäntäkaupunkina toimi Soe gewogin kylä.

## Lähteet
Palvimakkara

**Palvimakkara** on miedosti savustamalla valmistettu makkaratyyppi. Sitä voidaan paitsi syödä sellaisenaan, myös käyttää ruoanlaitossa raaka-aineena. Sitä myydään gluteenittomana, laktoosittomana ja maidottomana. Sen pääraaka-aine on sianliha ja se sisältää myös sinappia, soijapapuja, korianteria, paprikaa, sipulia, muskottipähkinää ja mustapippuria. Palvimakkara on Varsinais-Suomessa perinneruoka.

## Lähteet
Jälkiuunileipä

**Jälkiuunileipä** on leipä, joka on paistettu matalassa lämpötilassa hitaasti ja kauan aikaa. Jälkiuunileipiä paistetaan usein muiden tuotteiden paistamisen jälkeen jälkilämmöllä, jolloin käytetään kaikki energia hyväksi. Tälläisen leivän kuori on tavallista tummempaa ja maku voimakkaampaa. Jälkiuunileipää tehdään ruis- tai kaurajauhoista.

## Lähteet
Paron kansainvälinen lentoasema

**Paron kansainvälinen lentoasema** ()  on kansainvälinen lentoasema Parossa Bhutanissa. Se on maan neljästä lentokentästä ainoa kansainvälinen.

## Historia
Paron lentokenttä rakennettiin alun perin 1960-luvun lopussa Intian asevoimia varten. Kenttä oli hyvin pieni ja Intian asevoimat käyttivät sitä helikopterilentotoimintaan. Myöhemmin kenttää on laajennettu ja parannettu muutaman kerran. Bhutanin kansallinen lentoyhtiö Druk Air perustettiin vuonna 1981 ja se aloitti lennot vuonna 1983. Matkustajaterminaali valmistui vuonna 1999. Lentoasema oli vuoteen 2011 asti maan ainoa lentokenttä ja yhä ainoa kansainvälinen.

## Lentoasema
Lentoaseman kiitotie on 2&nbsp;265 metriä pitkä ja asfalttipäällysteinen. Lentoasemalla on yksi terminaali.

Lentoasema on hankalassa paikassa yli 2&nbsp;500 metrin korkeudessa merenpinnasta ja läheiset vuorenhupuit yltävät jopa 5&nbsp;400:n metriin. Lähestyminen Paroon tehdään manuaalisesti, vain päivällä ja hyvällä näkyvyydellä, koska lentoasemalla ei ole kunnollista mittarilaskeutumisjärjestelmää tai avustavaa tutkaa. Paron lentoasemaa pidetään yhtenä maailman haastavimmista lentokentistä ja vain muutama kymmentä lentäjää on koulutettu laskeutumaan sinne. Vain kaksi lentoyhtiötä, Druk Air ja Bhutan Airlines, lentävät säännöllisesti Paroon, joka on niiden kotikenttä. 

## Lähteet
Haspansädekaisla

**Haspansädekaisla** (*Cyperus haspan*) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon, sädekaislojen (*Cyperus*) sukuun kuuluva kasvilaji. Lajinimi on joskus kirjoitettu myös muodossa *Cyperus halpan*.

Haspansädekaisla on yksi- tai monivuotinen heiniä muistuttava kasvilaji. Kasvaessaan yksivuotisena sen juuret ovat ohuita ja rihmamaisia, mutta monivuotisena se kasvattaa lyhyehköjä juurakoita. Varret voivat kasvaa yksittäin tai mättäinä ja ne kasvavat 10–60 cm korkeiksi.

Haspansädekaisla kasvaa monenlaisilla kosteilla sekä kuivemmilla kasvupaikoilla, kuten harvapuustoisissa metsissä, vuorten rinteiden heinikkomailla, jokien ja purojen varsilla, soilla, joutomailla, tienvarsilla sekä riisipelloilla ja muilla viljelysmailla. Lajia tavataan merenpinnan tasosta aina noin 1600 metrin korkeuteen asti. Laji kasvaa luonnossa trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla suuressa osassa Afrikkaa ja sieltä Aasian läpi Australiaan yltävällä alueella.

Haspansädekaisla on tavallinen rikkaruoho tropiikin ja subtropiikin viljelysmailla, mutta lajia on myös kerätty luonnosta paikallisesti joihinkin käyttötarkoituksiin; esimerkiksi jotkin heimot Itä-Afrikassa ovat valmistaneet kasvista kaliumpitoisia suoloja. Suola valmistetaan suodattamalla vettä lajin tuhkan läpi ja haihduttamalla sitten vesi pois, jolloin jäljelle jää veden tuhkasta liuottama kaliumsuola. Lajin eri osia on myös käytetty erilaisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin ja lajin varsia on käytetty punontatöihin, kuten mattoihin ja koreihin.

## Lähteet
* Useful Tropical Plants: ''Cyperus haspan'' 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Haspansädekaisla (''Cyperus haspan'')
* JSTOR Global Plants: ''Cyperus haspan''
Mouhijärven helluntaiseurakunta

**Mouhijärven helluntaiseurakunta** on Sastamalan Mouhijärvellä toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1936. Seurakunnan toimintaan kuuluu jumalanpalvelusten ja Sanan ja rukouksen iltojen lisäksi lähetysillat, miestoiminta ja Hyvän Sanoman illat.

## Historia
Helluntaiherätyksen toiminta Mouhijärvellä alkoi 1930 Topias Sutelan ja Tarmo Pohjalan toiminnan kautta. Vaajasen koti muodostui toiminnan keskuspaikaksi ja herätys kosketti ennen kaikkea Mierola-Tervamäen suunnilla asuvien ihmisten sydämiä. Kokouksia jatkettiin syksyllä Tarmo Pohjalan ja Antti Rautavan julistaessa evankeliumia. Helmikuussa 1931 oli uskoontulleita jo 35. Uskoontulleita kastettiin yleensä Kirkkojärvessä, kastajina Tarmo Pohjala ja Eino Heinonen.

Mouhijärven helluntaiseurakunta järjestäytyi seurakunnaksi 1. lokakuuta 1936 ja siihen liittyi 23 henkeä. Sen ensimmäiseksi nimeksi tuli *Helluntaiseurakunta Mouhijärvellä*. Seurakunta kokoontui pääasiassa kodeissa kolme kertaa viikossa. Sotien aikana syntynyt siirtolaisuusliike antoi voimakkaan sysäyksen helluntaiseurakunnan toiminnalle.

Vuonna 1964 seurakunta sai ensimmäiseksi työntekijäkseen saarnaaja Lauri Väyrysen. Hän palveli seurakuntaa vuoteen 1966 saakka. Yleisen valistuksen mukaan mouhijärviläisten suhtautuminen helluntailaisuuteen on muuttunut, mutta vielä kesällä 1985 kaadettiin kahdesti kokousteltta ja revittiin äänenvahvistimien johdot irti kesken kokouksen.

Mouhijärven helluntaiseurakunta on osallistunut myös lähetystyöhön. Seurakunnan toiminta oli 1970-luvulla hiljaiseloa piristyen jälleen 1980-luvulla. Vuosina 1986-1987 oli herätystä ja useita kastettiin. Paikkakunnalle muutti myös muualta uskovia perheitä.

Seurakunnan 80-vuotisjuhlaa vietettiin kesällä 2016 telttajuhlien muodossa oman kiinteistön pihalla.

## Katso myös
* Helluntaiherätys Suomessa

## Lähteet
* 

### Viitteet
Karvian helluntaiseurakunta

**Karvian helluntaiseurakunta** on Karviassa toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1936. Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelukset ja Sanan ja rukouksen illat.

## Historia
Kantin kylässä syntyi vuonna 1927 voimakas vapaaevankelinen herätys, kun Ville ja Selma Ala-Rämi pitivät hengellisiä kokouksia Karviassa, muun muassa Karvian pappilassa. Uskoontulleiden kokouksia pidettiin Kantin, Sarankylän ja Ämmälän kylissä. Yrjö Anttila oli Kauhavalla kosketuksissa helluntaisanoman kanssa ja toi sen mukanaan Karviaan.

Karvian helluntaiseurakunnan perustava kokous pidettiin Kantin kylässä 9. marraskuuta 1936. Seurakunnan ensimmäiseksi vanhimmaksi valittiin Herman Virta Honkajoelta. 1. elokuuta 1937 järjestettiin suuri kastetilaisuus Karvian kesäjuhlien yhteydessä. Tuolloin seurakuntaan kastettiin 14 jäsentä. Seurakunta piti vuosien 1935–1961 aikana kokouksia erityisesti Karvian varavankilassa.

1950-luvulla Karvian Sarankylässä syntyi kymmenien uskoontulleiden herätys. Vilho Mäkelä ja Taisto Vahtera pitivät herätyskokouksia vuonna 1957 muun muassa Nuorisoseuran talossa. Kirkonkylältä kokoukset laajenivat Kauhajoen puolelle Nummikosken kylään. Lähes puolet kylän väestöstä tulivat herätyksen piiriin. 1960-luvulla Juhani Rikalainen piti Alkavan kylässä kokouksia ja myös toimintaa jatkettiin myös Nummijärven kylässä.

Seurakunta hanki oman evankelioimisteltan vuonna 1966. Karvian helluntailähetys perustettiin 23. maaliskuuta 196 ja se merkittiin yhdistysrekisteriin lokakuussa 1969. Seurakunta järjestäytyi uudelleen 1976. Vuosina 1977–1981 seurakunnan päätoimisena työntekijänä toimi Lauri Louhisuo. Tähän aikaan seurakunnan toiminta oli vilkasta ja useat vierailivat Niilo Yli-Vainion kokouksissa Lapualla. Yli-Vainio vieraili kahteen otteeseen myös Karviassa. Molemmat tilaisuudet vetivät yleisöä arviolta noin 1 000 henkeä. Karviassa alkoi 1980-luvun alussa nuorisoherätys, joka virvoitti seurakunnan toimintaa.

## Rukoushuone
Karvian helluntaiseurakunta sai vuonna 1987 käyttöönsä rukoushuoneen. Tätä ennen seurakunta kokoontui kodeissa ja myös kunnan kerhohuoneissa. Karvian helluntaiseurakunnan *Metsäpirttiin* kunnostettiin kokoussali 70–80 hengelle. Rukoushuone vihittiin käyttöön 11. lokakuuta 1987.

## Katso myös
* Helluntaiherätys Suomessa
* Karvian seurakunta
* Uskonto Satakunnassa

## Lähteet
* 

### Viitteet
Kanelisieppari

**Kanelisieppari** (*Pyrrhomyias cinnamomeus*) on tyranneihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa.

## Koko ja ulkonäkö
Kanelisieppari kasvaa 12–13 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää ja selkä ovat tumman vihertävän ruskeat. Päälaella on keltainen laikku. Linnun siivet ja pyrstöt ovat mustat ja siivissä on kaksi punaruskeaa raitaa ja punaruskea siipipeili. Kanelisiepparin rinta ja vatsa ovat punaruskeat.  

## Levinneisyys ja elintavat
Kanelisiepparia tavataan Venezuelasta Argentiinan pohjoisosiin. Lajin elinympäristöä ovat kosteat vuoristometsät sekä niiden aukiot ja reunamaat 700–3&nbsp;000 metrin korkeudella merenpinnasta. Kanelisieppari liikkuu pareittain tai pieninä ryhminä. 

## Lähteet
Parkanon helluntaiseurakunta

**Parkanon helluntaiseurakunta** eli **Parkanon kotiseurakunta** (aik. **Parkanon Betania-seurakunta**) on Parkanossa toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1938. Seurakunnan toimintaan kuuluu jumalanpalvelusten ja Sanan ja rukouksen iltojen lisäksi ruokajakelu ja yhteiskristilliset kaupunkirukoukset.

## Historia
Helluntaiherätys saapui Parkanoon Valto Kuusiston toiminnan myötä 1920-luvun alussa. Myös Yliskylässä pidettiin kokouksia samoihin aikoihin. Varsinainen herätys alkoi kuitenkin 1922 Vahojärvellä. Ensimmäinen kastetilaisuus järjestettiin Viitikonjoen rannassa 1922. Herätys leivisi Vahojärveltä käsin Yliskylään ja Aureseen.

Parkanon Betania-seurakunta perustettiin maaliskuussa 1938 Arvo Ylirönnin kotona. Seurakunnan toiminnasta tuli perustamisen jälkeen yhtenäisempää. Seurakunta piti kokouksia ja ompeluiltoja kodeissa. Tampereen Saalem-seurakunta tuki voimakkasti 1930-luvulla Parkanon työtä. Seurakunnan läpimurto tapahtui heinäkuussa 1950 pidettyjen telttajuhlien yhteydessä. Parkanon telttajuhlilla kävi runsaasti ihmisiä ja väki lisääntyi päivä päivältä.

Seurakunnan toimintaa pidettiin kodeissa, joista Ahveniuksen koti muodostui lähes vakituiseksi kokouspaikaksi. Ahtauden vuoksi suuremmat tilaisuudet pidettiin Päivölässä ja kouluissa. Vuonna 1973 seurakunta vuokrasi kokouspaikakseen Parkanon Reserviupseerien kerhohuoneen, jossa se kokoontui viiden vuoden ajan. Parkanon helluntaiseurakunta tuki lähetystyötä aluksi Satakunnan Lähetysrahaston kautta. Vuonna 1979 seurakunta aloitti yhteistyön Kihniön. Karvian, Kurjenkylän, Suodenniemen ja Mouhijärven helluntaiseurakuntien kanssa.

## Rukoushuone
Seurakunta osti 3. tammikuuta 1978 keskeiseltä paikalta Osuusliike Satapohjan toimitalon, joka saneerattiin seurakunnan tarpeita vastaaviksi. Muutostyöt tehtiin suurelta osin talkootyönä.

## Katso myös
* Helluntaiherätys Suomessa

## Lähteet
* 

### Viitteet
Tuukka Sandström

**Tuukka Sandström** (5. lokakuuta 1980 Jyväskylä) on suomalainen lastenkirjailija, esseisti, suomentaja ja kustantaja. Hän julkaisee kirjoja yrityksensä Idiootin nimissä. 

Sandström on opiskellut Tampereen ja Tarton yliopistoissa ja Venäjällä taloustieteiden akatemiassa kirjallisuustieteitä, historiaa, filosofiaa sekä viron ja venäjän kieltä. Kustantamon ensimmäinen julkaisu oli Sandströmin esikoisteos *Taksipuhetta* (2009). Kirja perustuu Sandströmin kahden vuoden mittaiseen työskentelyyn taksikuskina. Sittemmin kustantamo on julkaissut muidenkin tuotantoa.

Sandström asuu Haminassa vanhassa maalaistalossa puolisonsa kuvittaja Varpu Erosen ja lastensa kanssa.

## Teokset
* *Taksipuhetta*, Idiootti 2009 
* *Tappio tai kuolema : esseitä*, Avain 2024 

;Lastenkirjat
* *Kuutarhuri*, kuvitus Varpu Eronen. Avain 2020 
* *Rontti-kissan kummallinen kesä*, kuvitus Varpu Eronen. Avain 2021 
* *Pienen pieni ilves ja iso karhu*, kuvitus Varpu Eronen. Avain 2022 
* *Rontti-kissa noitakoulussa*,  kuvitus Varpu Eronen. Avain 2022 

## Lähteet
Onversaagd-luokka

**Onversaagd-luokka** oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston kuuden miinanraivaajan muodostama alusluokka, jonka alukset olivat todellisuudessa Yhdysvaltain laivaston Aggressive-luokan aluksia.

Yhdysvaltain laivasto luovutti 1954–1955 alukset MDAP-sopimuksen nojalla. Niissä oli puurunko, ja niiden voimanlähteenä oli magnetisoimattomasta metalliseoksesta valmistetut dieselmoottorit.

## Alukset

Vuonna 1966 alukset siirrettiin saattajiksi, jolloin niiden runkonumeroiksi muutettiin A 854 – A 859. Kaksi vuotta myöhemmin *Onbevreesd*, *Onvervaard* ja *Onverdrotten* muutettiin miinantorjuntaryhmien johto- ja huoltoaluksia. Vuonna 1972 *Onverschrokken* siirrettiin torpedokoealukseksi, jolloin se nimettiin uudelleen *Hr. Ms. Mercuuriksi*.

## Lähteet
*

### Viitteet
Seljen luostari

**Seljen** tai **Seljan luostari** oli benediktiiniluostari Seljan saarella nykyisen Stadin kunnan alueella Norjassa. Se perustettiin todennäköisesti 1000-luvun lopulla ja lakkautettiin vuonna 1470. Luostarista ovat jäljellä rauniot, joilla käy noin 3&nbsp;000–4&nbsp;000 matkailijaa vuosittain.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Selja kloster
Ervikin kirkko

**Ervikin kirkko** () on Stadin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1970.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Katja Kärki

**Katja Kärki** (s. 1985) on suomalainen kirjailija. Hänen esikoisromaaninsa, *Jumalan huone*, ilmestyi vuonna 2019. Kärjen toinen romaani, *Eeled* (2021), oli Lappi-kirjallisuuspalkintoehdokkaana 2023. Hänen kolmas romaaninsa, *Evan neljä elämää* (2024), kertoo kuvataiteilija Eva Ryynäsestä.

Kärki on koulutukseltaan äidinkielen ja kirjallisuuden sekä suomi toisena kielenä -opettaja ja sanataideohjaaja. Hän asuu Rovaniemellä.

## Teokset
* *Jumalan huone* (2019)
* *Eeled* (2021) 
* *Evan neljä elämää* (2024)

## Lähteet
Selja (saari)

**Selja** tai **Selje** on saari Stadin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Sen pinta-ala on 1,6 neliökilometriä ja vuonna 2001 siellä oli viisi asukasta. Seljalla sijaitsevat Seljen luostarin rauniot.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lars Barmen

**Lars Barmen** (s. 3. helmikuuta 1963 Selje) on norjalainen kokki. Hän juonsi omaa *Barmeny*-ohjelmaansa NRK:lla vuosina 1997–2001 ja on julkaissut useita keittokirjoja. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jens Stub

**Jens Stub** (3. maaliskuuta 1764 Nordfjordeid – 24. lokakuuta 1819 Tresfjorden) oli norjalainen pappi ja Eidsvollin kansalliskokouksen osallistuja. Hän toimi pappina ensin Alattiossa ja vuodesta 1801 Veøyssä.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kansallinen ansioritarikunta (Bhutan)

**Kansallinen ansioritarikunta** on bhutanilainen ritarikunta, joka perustettiin 7. marraskuuta 2008 kuningas Jigme Khesar Namgyal Wangchuckin käskystä. Sitä myönnetään tunnustuksena ansioista tai poikkeuksellisesta palveluksesta Bhutanin hyväksi.

Ritarikunnassa on kolme luokkaa:

*  ritarikunnan nauha

## Lähteet
Seljen kirkko

**Seljen kirkko** () on Stadin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1866.

Selje kyrkje altertavle.jpg|Alttarimaalaus

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Leikangerin kirkko (Stad)

**Leikangerin kirkko** () on Stadin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1866.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vammalan helluntaiseurakunta

**Vammalan helluntaiseurakunta** (aik. **Tyrvään Siion-seurakunta** (1945–1962), **Vammalan Siion-seurakunta** (1962–1968)) on Sastamalassa toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1945. Seurakunnan johtava pastori on Matti Karvinen. Seurakunnan toimintaan kuuluu jumalanpalvelusten ja rukouskokousten lisäksi lapsi- ja nuorisotyö, nettiradio sekä lähetystyön tuki ja tuki vilnalaiselle ystävyysseurakunnalle.

Seurakunnan tilaisuuksia lähetetään muun muassa TV7:n televisio- ja verkkokanavilla.

## Historia
Sastamalan ensimmäiset helluntaikokoukset pidettiin vuonna 1929 Tyrvään Roismalassa Hanna Lönnrothin toiminnan seurakuksena. Lönnroth piti kokouksia Tyrvään seudulla muun muassa Karkussa, Kiikassa ja Keikyällä. Artturi Kukkula, Frans Kalliomäki, Jalmari Lehtovirta ja Vieno Laine pitivät Tyrväällä kokouksia kesällä 1939. Tyrvään ja Roismalan uskovat järjestäytyivät seurakunnaksi 3. lokakuuta 1940 ja perustamiskokous pidettiin Selinin kodissa.

Sodan jälkeen toiminta painottui Myllymaan ja Orissuon suunnalle. Täällä syntyi herätystä ja toisen seurakunnan perustaminen koettiin aiheelliseksi. Tyrvään Siion-seurakunnan perustava kokous pidettiin Yrjö Lanteen kodissa 16. heinäkuuta 1945. Ensimmäinen seurakunta jäi pienemmäksi ja vähitellen sen jäsenet siirtyivät Tyrvään Siion-seurakuntaan.

1950-luvun puolivälissä seurakuntaa koetteli hajaannus. Seurakunnasta irtaantui ryhmä, joka aloitti erillisen toiminnan. Artturi Kukkulan saarnaaja-aikana irtaantuneet kuitenkin palasivat seurakunnan yhteyteen. Rukoushuoneen valmistumisen jälkeen seurakunnan toiminta keskittyi pääosin uuteen kokoussaliin, mutta kokouksia pidettiin myös ympäristössä. Seurakunnan nimi muutettinin Vammalan Siion-seurakunnaksi 1962 ja Vammalan helluntaiseurakunnaksi 1987.

## Rukoushuone
Seurakunta ryhtyi suunnittelemaan vuonna 1949 oman rukoushuoneen hankkimista. Sopiva tontti löytyi Varikonkadun varrelta. Rakennustyöt aloitettiin keväällä 1951. Seurakuntalaiset osallistuivat runsain joukoin talkoisiin. Rukoushuone vihittiin käyttöön 18. marraskuuta 1951. Rukoushuoneen koko riitti aina 1980-luvun lopppuun asti, jollloin seurakunnan jäsenmäärä oli yli 260.

## Saarnaajat
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Vammalan helluntaiseurakunnan saarnaajina:
* 1952–1953: Väinö Saukkonen
* 1954–1955: Olavi Rantanen
* 1955–1956: Olavi Runolinna
* 1956–1958: Artturi Kukkula
* 1959–1962: Toivo Viitala
* 1962–1974: Veijo Pihlajaniemi
* 1974–1981: Kalervo Pakkala
* 1981–1983: Kai Karjalainen
* 1983–1987: Leevi Haikonen
* 1987–????: Lasse Kangassalo
* ????–2013: Hannu Nuutinen
* 2014→ Matti Karvinen

## Katso myös
* Helluntaiherätys Suomessa

## Lähteet
* 

### Viitteet