open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Suolahden Tehtaat

**Osakeyhtiö Suolahden Tehtaat** oli Keski-Suomessa Suolahdessa vuosina 1918–1942 toiminut puunjalostusyritys.

Jyväskyläläinen konttoripäällikkö Arvi Kauppila ja muutamat keskisuomalaiset liikemiehet perustivat vuonna 1918 Oy. Suolahden Tehtaat-nimisen osakeyhtiön. Yhtiö osti 1911 perustetun Suolahden rullatehtaan varastoineen sekä Konginkankaan sahalaitoksen, joka siirrettiin Suolahteen. Yhtiön puunjalostustehdas tuhoutui koneineen tulipalossa 13. heinäkuuta 1919.

Suolahden tehtaiden suuri koivuvaneritehdas ja sen yhteydessä toimineet muut tehdaslaitokset rakennettiin vuosina 1918–1921. Tehtaan yhteydessä oli kolmiraaminen sahalaitos, puuseppä- ja ajokalutehdas, terva- ja tärpättitehdas sekä rakennusainehöyläämö. Vuonna 1920 tehtaiden palveluksessa oli 350 henkilöä. Vaneritehdas käynnistyi 22. kesäkuuta 1920.

Vaneritehdasta laajennettiin ja sen koneistoja uudistettiin 1929. Vuonna 1934 tehtaalle hankittiin 5-kerroksinen valssikuivaaja. Vuonna 1936 tehtaan vuosituotanto oli noussut 14&nbso;000 kuutiometriin ja vienti oli 12&nbsp;800 kuutiometriä. Vientisatamaina olivat pääasiassa Rauma ja Kotka. Suolahden tehtaan laatikko-osasto valmisti tynnyreitä ja laatikoita ja lisäksi tehtaan yhteydessä oli tiilitehdas, joka tuotti vuonna 1936 miljoona tiiltä kotimaan markkinoille. Tehtailla oli noin 500 työntekijää. Suolahden tehtaat toimitti myös sähkön Suolahden kauppalalle.

Vuonna 1942 Rauma Oy:hyn fuusioitiin 1918 perustettu sahayhtiö Raahe Oy, 1918 perustettu Oy Suolahden Tehtaat, 1897 perustettu Reposaaren Höyrysaha Oy ja 1912 perustettu Pyhäjärven Saha Oy. Uusi yhtiö sai nimekseen Rauma-Raahe Oy. Tämä yhtiö fuusioitiin 1952 Repola-Viipuri Oy:n (perustettu 1943 yhdistämällä Repola Oy Pielisensuu, Sulka Oy, Viipurin Saha Oy ja Inkilän Saha Oy) kanssa Rauma-Repola Oy:ksi. 

Vuonna 1986 Rauma Repola myi Suolahden koivuvaneritehtaan Metsäliitto Osuuskunnalle. Metsäliitto-yhtymään kuuluva Finnforest Oy alkoi vuonna 1994 rakentaa Suolahteen uutta havuvanerilinjaa. Linjan valmistuttua Suolahden tehtaasta tuli 270&nbsp;000 kuutiometrin koivu- ja havuvanerituotantokapasiteetillaan Euroopan suurin vaneritehdas. 

Metsä Woodin Suolahden vaneritehdas tuottaa nykyisin 35&nbsp;000 m3 koivuvaneria ja 160&nbsp;000 m3 havuvaneria. Työntekijöitä on 390.

## Kirjallisuutta
* Terho A. Könönen : *50 vuotta vanerin valmistusta Suolahdessa: Suolahden tehtaat 1920-1970*. Suolahti 1970

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suolahden Tehtaat Oy:n digitoituja pienpainatteita Kansalliskirjastossa
Wihuri Packaging

**Wihuri Packaging Oy** kansainvälisesti toimiva pakkausteollisuusyritys, jolla on yhteensä 21 tuotantolaitosta Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Se toimii Euroopassa ja Aasiassa Wipak-brändillä ja Pohjois-Amerikassa Winpak-nimellä. Yhtiö kuuluu Wihuri-konserniin. 

Yhtiö valmistaa elintarvike- ja sairaalatarviketuotteiden pakkaamiseen tarkoitettuja monikerroskalvoja.

## Historia

Wihurin pakkausteollisuus alkoi pienen Matti Reijonen Oy:n ostosta vuonna 1966. Helsinkiläinen Matti Reijonen Oy oli alkanut valmistaa 1950-luvulla kalvopakkauspusseja polyeteenimuovista, ensimmäisenä Suomessa. Wihurin Espoosta ostamassa tuotantolaitoksessa keskityttiin muovikalvojen painamiseen ja painotuotteiden jälkikäsittelyyn, jotta niistä voisi valmistaa pakkausmateriaalia.

Vuonna 1969 tuotantolaitos ja suurin osa työntekijöistä siirtyi Nastolaan, jossa toimintaa jatkettiin ja laajennettiin toiminimellä Wihuri Oy Wipakkaus.

Vuonna 1977 perustettiin Winpak Ltd Kanadaan, Winnipegiin.

Vuonna 1993 konsernin toimialoja olivat pakkausteollisuus, päivittäistavarakauppa ja tekninen kauppa. Pohjois-Amerikasta ostettiin Portion Packaging, jolla oli tehtaita Yhdysvalloissa ja Kanadassa.

Vuonna 2007 yli puolet Wihurin liikevaihdosta tuli kansainvälisessä pakkausteollisuudessa toimivasta Winpakista ja Wipakista.

Heinäkuussa 2013 yhtiö päätti jakautua, eli erottaa pakkausliiketoiminnan muista liiketoiminnoista Wihuri Packaging Oy -yhtiöön. Muu liiketoiminta jäi Wihuri Oy:lle.

Vuoden 2014 toimintansa aloittanut Wihuri Packaging Oy toimi Pohjois-Amerikassa Winpak-brändillä ja Euroopassa Wipak-brändillä. Pakkausteollisuus työllisti 75 prosenttia konsernin työntekijöistä. Wihurilla oli ympäri maailmaa yli kaksikymmentä tehdasta, jotka olivat keskittyneet ruoka- ja terveydenhoitopakkausten valmistamiseen.

Vuonna 2019 Antti Aarnio-Wihurin perhe yhdisti omistuksensa Wihuri Packaging Oy:ssä ja Wihuri Oy:ssä Wihuri International Services Oy:hyn, josta tuli konsernin emoyhtiö. 

## Organisaatio

Wihuri-konsernin emoyhtiö on Wihuri International Oy ja sillä on kaksi alakonsernia, Wihuri Oy ja Wihuri Packaging Oy.

Wihuri Packaging Oy toimii kahdella tuotemerkillä, Euroopassa ja Aasiassa Wipak-brändillä ja Pohjois-Amerikassa Winpak-nimellä. Yrityksellä on yhteensä 21 tuotantolaitosta ympäri maailmaa.

Vuonna 2021 Wipakilla oli 1800 työntekijää ja sen liikevaihto oli 450 miljoonaa euroa. Tehtaita sillä oli 11.

Winpakin osakkeet on noteerattu Toronton pörssissä.

## Tuotteet

Wipak-brändillä valmistetaan pakkauksia sairaalatarvikkeille sekä kalvopakkauksia elintarvike- ja lääketeollisuuteen, esimerkiksi HK:n Sinisen ja Valion Oltermanni-juuston pakkaukset. 

Winpak valmistaa ja myy pakkausmateriaaleja ja pakkauskoneita. Winpakilla on kymmenen Pohjois-Amerikassa sijaitsevaa tehdasta. Myös sen asiakkaat sijaitsevat pääasiassa Pohjois-Amerikassa. Winpakin tuotteita käytetään helposti pilaantuvien elintarvikkeiden, juomien ja sairaalatarvikkeiden pakkaamiseen.

## Tunnustuksia
*Wipak sai Tasavallan presidentin kansainvälistymispalkinnon vuonna 1987

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Wipak ja Winpak
Conidens samoensis

**Conidens samoensis** on imureihin (Gobiesocidae) kuuluva kalalaji. Sitä tavataan Tyyneltämereltä. Laji elää korkeintaan kahdeksan metrin syvyisissä vesissä.

## Lähteet
Kerttu Vehviläinen

**Kerttu Kirsti Leväluoma** (o.s. *Vehviläinen*; 29. heinäkuuta 1895 – 11. heinäkuuta 1927 Pori) oli suomalainen näyttelijä.

Kerttu Vehviläinen oli näyttelijänä yli 10 vuotta kestäneen uransa aikana muun muassa Kansan Näyttämöllä, Turun Suomalaisessa Teatterissa, Tampereen Teatterissa, Kuopion Näyttämöllä ja viimeksi Porin Työväen Teatterissa. Hän esiintyi operettiosissa ja muun muassa Selma Lagerlöfin *Untuvainen*-näytelmässä sekä August Strindbergin *Erik XIV*-näytelmässä Kaarina Maununtyttären roolissa.

Kerttu Vehviläinen oli naimisissa näyttelijä, lavastaja ja ohjaaja Eero Leväluoman kanssa. Heidän tyttärensä oli lastenkirjailija Liisa Leväluoma (1924–2009). Kerttu Vehviläinen kuoli 31-vuotiaana heinäkuussa 1927. Hänet on haudattu Porissa Uudelle hautausmaalle. Kuollessaan hän oli Kuopion kaupunkiseurakunnan jäsen.

## Lähteet
Méderdra

**Méderdra** () on kaupunkikunta ja samannimisen departementin eli moughataan hallinnollinen keskus Trarzan alueella Mauritaniassa. Se sijaitsee 55 kilometriä alueen pääkaupungista Rossosta pohjoiseen. Kunnassa on 7&nbsp;400 ja sen keskustaajamassa 4&nbsp;200 asukasta (vuonna 2013, väestönlaskenta).

Méderdran moughataan pinta-ala on 7&nbsp;570 neliökilometriä. Siihen kuuluu viisi kuntaa: Beir Taouwress, Elkhat, Mederdra, Taguilalet ja Tiguend. Vuonna 2013 moughataassa oli 30&nbsp;400 asukasta.

Méderdra oli vuodesta 1907 lähtien Boutilimitin ohella toinen Trarzan piirin hallintokeskuksista. Se menetti asemansa Rossolle vuonna 1935.

## Lähteet
Keur Macène

**Keur Macène** () on kaupunkikunta ja samannimisen departementin eli moughataan hallinnollinen keskus Trarzan alueella Mauritaniassa. Se sijaitsee Senegaljoen suistossa 55 kilometriä alueen pääkaupungista Rossosta länteen. Kunnassa on 4&nbsp;900 ja sen keskustaajamassa 2&nbsp;000 asukasta (vuonna 2013, väestönlaskenta).

Keur Macènen moughataan pinta-ala on 2&nbsp;255 neliökilometriä. Siihen kuuluu kolme kuntaa: Keur Macene, Ndiago ja Mbalal. Vuonna 2013 moughataassa oli 26&nbsp;800 asukasta.

Keur Macènessa toimii lähinnä metsästäjille ja kalastajille tarkoitettu matkailukeskus. Lähistöllä sijaitsee Diawlingin kansallispuisto.

## Lähteet
Penny Mordaunt

**Penelope Mary ”Penny” Mordaunt** (; s. 4. maaliskuuta 1973) on brittiläinen konservatiivipuolueen poliitikko, joka on toiminut Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenenä vuodesta 2010 lähtien sekä alahuoneen johtajana ja Lord President of the Councilina syyskuuta 2022 lähtien. Aiemmin hän on toiminut kansainvälisen kehityksen ministerinä vuosina 2017–2019, puolustusministerinä vuonna 2019 sekä kauppa-asiain apulaisministerinä vuosina 2021–2022.

Mordaunt opiskeli filosofiaa Readingin yliopistossa. Opiskeluaikanaan hän toimi yliopiston ylioppilaskunnan puheenjohtajana. Vuoden 2005 parlamenttivaaleissa Mordaunt oli ehdolla alahuoneeseen Portsmouth Northin vaalipiiristä, mutta hävisi työväenpuolueen ehdokkaalle Sarah McCarthy-Frylle. Vuoden 2010 vaaleissa hänet valittiin alahuoneeseen Portsmouth Northin vaalipiiristä. 

Vuosina 2014–2015 Mordaunt toimi pääministeri David Cameronin hallituksessa desentralisaatiosta vastaavana parlamentaarisena alivaltiosihteerinä. Vuosina 2015 hän toimi asevoimista vastaavana apulaisministerinä ja vuosina 2016–2017 vammais-, työ- ja terveysasiain apulaisministerinä. Vuosina 2017–2019 hän toimi kansainvälisen kehityksen ministerinä ja vuosina 2018–2019 myös nais- ja tasa-arvoasiain apulaisministerinä. Toukokuusta heinäkuuhun 2019 hän toimi puolustusministerinä. Vuosina 2020–2021 hän toimi paymaster generalina eli käytännössä salkuttomana ministerinä.

Vuoden 2016 EU-kansanäänestyksessä Mordaunt kannatti brexitiä eli Yhdistyneen kuningaskunnan eroa Euroopan unionista.

Pääministeri Boris Johnsonin ilmoitettua eroavansa pääministerin ja konservatiivipuolueen puheenjohtajan viroista Mordaunt asettautui ehdolle puheenjohtajavaaliin. 13. heinäkuuta 2022 pidetyllä vaalin ensimmäisellä kierroksella Mordaunt sai 67 ääntä konservatiivipuolueen kansanedustajilta ja sijoittui toiseksi Rishi Sunakin jälkeen. Hän eteni viidennelle kierrokselle, jossa hän sai 105 ääntä, vähemmän kuin kaksi muuta jäljellä ollutta ehdokasta, Rishi Sunak ja Liz Truss, joten hän tippui pois kisasta. Hän ilmaisi myöhemmin tukensa Liz Trussille. Syyskuussa 2022 pääministeri Truss nimitti Mordauntin alahuoneen johtajaksi ja Lord President of the Counciliksi.

## Lähteet
Akseli W. Malmi

**Akseli Waldemar Malmi** (9. syyskuuta 1883 Hämeenlinna – 12. heinäkuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen rakennusmestari.

Akseli Malmi sai päästötodistuksen Tampereen teollisuuskoulusta 1904 ja hän teki sittemmin opintomatkoja Amerikkaan ja useisiin Euroopan maihin 1912, Sveitsiin ja Saksaan 1921 sekä Ruotsiin, Tanskaan, Hollantiin, Ranskaan ja Saksaan 1928.

Malmi toimi rakennusmestarina liike- ja asuinrakennustyömailla Helsingissä 1904–1911, näistä huomattavimpia olivat Tehtaankadun koulu ja Heimolan talo. Malmi perusti yhdessä rakennusmestari Vilho Äärin kanssa vuonna 1910 *Rakennustoimisto Rakentaja*-nimisen rakennusliikkeen. Liike rakensi eri puolille Suomea yli 60 rakennusta, niiden joukossa Kansallis-Osake-Pankin Helsingin, Hämeenlinnan ja Jyväskylän konttorirakennukset, Hämeenlinnan Säästöpankin rakennus ja Helsingin kaupungin tuberkuloosisairaalan rakennusryhmä. Viimeksi Malmi toimi myös Repola Wood Oy:n toimitusjohtajana.

Malmi oli Suomen Rakennusmestariliiton hallituksen jäsenenä vuodesta 1917 ja liiton puheenjohtajana vuodesta 1927 sekä liiton Helsingin osaston varapuheenjohtajana 1916, puheenjohtajana 1917—1921 ja vuodesta 1927 kuolemaansa saakka. Hän oli Suomen Rakennustyönantajaliiton hallituksen jäsenenä vuodesta 1920, kuului liiton edustajana Suomen Työnantajain Keskusliittoon ja toimi Suomen Rakennusteollisuuksien Keskusvaltuuston varapuheenjohtajana vuodesta 1927. Malmi oli myös Valtion vakuutusneuvoston jäsenenä vuodesta 1926, Rakentajain Kustannus Oy:n johtokunnan jäsenenä vuodesta 1916 sekä Luotto-Pankin hallintoneuvoston jäsenenä vuodesta 1923. Hän kuului Rakennustaito-lehden avustajiin ja vaikutti ratkaisevasti Rakennusmestarien talon rakentamiseen Helsinkiin.

## Julkaisuja
* *Huonerakennuksien työnjohto*. Rakentajain kustannus, Helsinki 1919

## Lähteet
Cornimont

**Cornimont** on kunta Koillis-Ranskassa Vosgesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Moselottejoen varrella, noin 52 kilometriä Saint-Dié-des-Vosgesin kaupungista etelään.

Kunta sijaitsee keskellä Ballons des Vosges’n luonnonpuistoa (*Parc naturel régional des Ballons des Vosges*). Puolet kunnan pinta-alasta on metsää. Joen antama vesivoima toi kuntaan 1800-luvulla tekstiili- ja puuteollisuutta.
 

## Tunnettuja kuntalaisia
*Christophe Mengin (s. 1968), kilpapyöräilijä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ventron

**Ventron** on kunta Koillis-Ranskassa Vosgesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 58 kilometriä Saint-Dié-des-Vosgesin kaupungista etelään.

Ventronin kylän keskusta sijaitsee 640 m merenpinnan yläpuolella. 900 metrin korkeudessa on Frère Josephin hiihtokeskus. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vilho Ääri

**Antti Vilhelm Ääri** (1. kesäkuuta 1876 Pöytyä – 31. heinäkuuta 1953) oli suomalainen rakennusmestari.

Vilho Ääri valmistui Turun teollisuuskoulun tie- ja vesirakennusosastolta 1899 ja hän teki sittemmin opintomatkoja Ruotsiin, Tanskaan ja Norjaan.

Ääri toimi rakennusmestarina Tornion ratarakennuksella ja sitten liike- ja asuinrakennustyömailla Helsingissä, työnjohtajana Helsingin päärautatieaseman työmaalla ja rakennustöiden valvojana Heimolan talon työmaalla. Ääri perusti yhdessä rakennusmestari Akseli W. Malmin kanssa vuonna 1910 *Rakennustoimisto Rakentaja*-nimisen rakennusliikkeen. Liike rakensi eri puolille Suomea yli 60 rakennusta, niiden joukossa Kansallis-Osake-Pankin Helsingin, Hämeenlinnan ja Jyväskylän konttorirakennukset, Hämeenlinnan Säästöpankin rakennus ja Helsingin kaupungin tuberkuloosisairaalan rakennusryhmä.

Vilho Ääri kuului useiden yhtiöiden johtokuntiin. Hän oli mukana perustamassa Asfaltti Oy. Lemminkäistä ja Repola Wood Ltd. Oy:tä, kuului niiden johtokuntiin ja oli Repola Woodin toimitusjohtajana.

## Lähteet
Ilkka Halso

**Ilkka Halso** (s. 14. lokakuuta 1965 Orimattila) on suomalainen valokuvataiteilija. Vuodesta 1989 lähtien hän on pitänyt useita näyttelyitä Suomessa ja ulkomailla. Halso käsittelee töissään muun muassa luontoa ja ihmisen ja luonnon suhdetta.

Halso valmistui taiteen maisteriksi Taideteollisen korkeakoulun valokuvataiteen laitokselta vuonna 1992. Vaikuttajikseen hän on maininnut Pentti Sammallahden, Kari Paajasen ja Ulla Jokisalon. Yksi  Halson tunnetuimpia teoksia on *Kitkajoki* (2004).

Ilkka Halso sai Nuori Suomi -palkinnon 1994 ja oli Fotofinlandia-finalisti vuosina 1996 ja 2000. Halsolle myönnettiin valtion viisivuotinen taiteilijaprofessoriapuraha vuosille 2020–2024.

## Lähteet
Le Ménil

**Le Ménil** on kunta Koillis-Ranskassa Vosgesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 52 kilometriä Épinalin kaupungista kaakkoon.

Le Ménil kuului läheisen Ramonchampin kunnan seurakuntaan. Kirkkomatkat olivat hankalia ja aikaa vieviä, jonka takia kuntalaiset halusivat oman kirkon. Uuden kirkon rakentaminen aloitettiin vuonna 1734, ja seuraavana vuonna 1735 Saint-Blaisen kirkko valmistui. 

## Tunnettuja kuntalaisia
*Clément Noël (s. 1997), alppihiihtäjä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vuokatin kirkko

**Vuokatin kirkko** on Sotkamossa Vuokatin taajamassa sijaitseva, vuonna 1985 valmistunut kirkko. Kirkko sijaitsee monitoimitalossa, jonka on suunnitellut oululainen Arkton-Suunnitteluryhmä Oy.
Alun perin seurakuntakodiksi valmistuneet tilat vihittiin kirkoksi vuonna 1990. Monitoimitalon tilat sisältävät kirkkosalin lisäksi kerhohuoneen, keittiötilat ja toimistohuoneen. Vuokatin kirkko on osa Sotkamon seurakuntaa.

Vuokatin kirkon urut on rakentanut Veikko Virtanen. Urut on rakennettu alun perin vuonna 1976 ja urkujen positiivi sijaitsi vuosina 1976–1987 Jokelan kirkossa Tuusulassa ja vuosina 1987~2005 Kellokoskella. Urut tuotiin Vuokatin kirkkoon vuonna 2005.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ouad Naga

**Ouad Naga** () on kaupunkikunta ja samannimisen departementin eli moughataan hallinnollinen keskus Trarzan alueella Mauritaniassa. Se sijaitsee maantie N3:n varrella 50 kilometriä maan pääkaupungista Nouakchottista itään. Kunnassa on 9&nbsp;200 ja sen keskustaajamassa 4&nbsp;200 asukasta (vuonna 2013, väestönlaskenta).

Ouad Nagan moughataan pinta-ala on 19&nbsp;850 neliökilometriä. Siihen kuuluu kolme kuntaa: Awleigat, Elariya ja Ouad Naga. Vuonna 2013 moughataassa oli 23&nbsp;700 asukasta.

## Lähteet
Hans Hækkerup

**Hans Hækkerup** (3. joulukuuta 1945 – 22. joulukuuta 2013) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1979–1981 ja 1984–2001 sekä toimi Tanskan puolustusministerinä vuosina 1993–2000.
## Yksityiselämä
Hans Hækkerupin isä Per Hækkerup ja setä Hans Erling Hækkerup olivat myös poliitikkoja.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Arvi Kauppila

**Arvi Kauppila** (1. helmikuuta 1882 Uusikirkko T.l. – 29. marraskuuta 1931 Lahti) oli suomalainen Suolahden tehtaiden ja Heinolan vaneritehtaan johtaja.

Kauppila kävi Kotkan kauppaoppilaitoksen. Hän oli muun muassa Ali Riihijärven omistaman Suolahden höyrysahan palveluksessa ja lopulta Riihijärven liikkeiden johdossa. Hän oli myös Suolahden Höyrylaiva Oy:n toimitusjohtajana ja Joh. Parviaisen Säynätsalon tehtailla isännöitsijänä ja Jyväskylässä Parviaisen liikkeen pääkonttorin konttoripäällikkönä.

Kauppila perusti yhdessä eräiden keskisuomalaisten liikemiesten kanssa vuonna 1918 Oy Suolahden Tehtaat-yhtiön, joka rakensi Suolahteen suuren vaneritehtaan. Hän oli Suolahden tehtaiden johtajana vuoteen 1929 saakka, jolloin hän siirtyi Heinolan vaneritehtaan johtajaksi. Hän kuoli marraskuussa 1931 halvauskohtauksen seurauksena Lahden sairaalassa.

Kauppila oli Äänekosken kunnanvaltuuston jäsenenä ja hän teki aloitteen Suolahden kauppalan muodostamisesta. Hän oli jäsenenä Suolahti-Kokkola ja Suolahti-Haapajärvi-rautatiekomiteoissa. Kauppila kirjoitti artikkeleita useisiin suomalaisiin, ruotsalaisiin ja englantilaisiin alan julkaisuihin.

## Lähteet
Damaris Egurrola

**Damaris Berta Egurrola Wienke** (s. 26. elokuuta 1999 Orlando, Yhdysvallat) on espanjalais-alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Alankomaiden naisten maajoukkueessa kesäkuun 2025 loppuun mennessä 41 maaottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia. Ensimmäisen maaottelunsa Alankomaiden maajoukkueessa hän pelasi huhtikuussa 2022 Kyprosta vastaan. EM-kilpailuissa 2022 hän pelasi kolme ottelua, joista yhden avauskokoonpanossa, ja teki maalin alkulohko-ottelussa Portugalia vastaan. MM-kilpailuissa 2023 hän tuli vaihdosta kentälle neljässä ottelussa ja pelasi avauskokoonpanossa tappiollisessa puolivälieräottelussa Espanjaa vastaan.

Egurrola edusti nuorten maaotteluissa Espanjaa ja pelasi myös Espanjan naisten maajoukkueessa yhden maaottelun ennen siirtymistään edustamaan äitinsä kotimaata Alankomaita. Hän pelasi yhden ottelun myös isänsä kotiseudun Baskimaan maajoukkueessa. Hän voitti Espanjan joukkueessa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2017 sekä saavutti hopeaa alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2016 ja alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2018.

Seuratasolla Egurrola on edustanut espanjalaista Athletic Bilbaota vuoteen 2020 saakka, englantilaista Evertonia kaudella 2020–2021 ja ranskalaista Lyonia tammikuusta 2021 alkaen. Hän voitti Mestarien liigan vuonna 2022.

## Lähteet
Kerstin Casparij

**Kerstin Yasmijn Casparij** (s. 19. elokuuta 2000) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Alankomaiden naisten maajoukkueessa kesäkuun 2025 loppuun mennessä 46 maaottelua. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi lokakuussa 2021 Kyprosta vastaan. EM-kilpailuissa 2022 hän pelasi kolme ottelua, joista yhden avauskokoonpanossa. MM-kilpailuissa 2023 hän tuli vaihdosta kentälle joukkueensa kaikissa viidessä ottelussa.

Seuratasolla Casparij on edustanut kotimaassaan Heerenveeniä, Alkmaaria ja kausina 2020–2022 Twenteä. Heinäkuussa 2022 hän siirtyi englantilaisseura Manchester Cityyn.

## Lähteet
Intianpuuvilla

**Intianpuuvilla** (*Gossypium herbaceum*) on puuvillalaji, joka on kotoisin Saharan eteläpuolisen Afrikan ja Arabian puolikuivilta alueilta, missä se kasvaa edelleen monivuotisina pensaina. Intianpuuvillaa viljellään tekstiilituotantoon, ihmisravinnoksi (öljy) sekä rehuksi. Sillä on myös potentiaalisia lääketieteellisiä käyttökohteita.

## Kuvaus
Intianpuuvillalla on korkeat varret, jotka kasvavat noin 60–180 senttimetriä korkeiksi, joissa on leveät, karvaiset lehdet. Kasvin tuottamat kukat ovat pieniä, keltaisia ja niiden keskiosa on violetti.
Kypsänä ja lämpimällä säällä kukkakapseli halkeaa ja paljastaa tiukasti puuvillaan kääriytyneet siemenet. Kasvin tuottama puuvilla on lyhyttä, noin viisi senttimetriä pitkää, joka on tiukasti siemeneen kiinnittynyt. Puuvillakuidut kasvavat siemenen pinnasta, ja ne voidaan erotella siitä joko käsin tai koneellisesti. Irrallista kuitua kutsutaan nukaksi. Kuidut koostuvat lähes puhtaasta selluloosasta. Tyypillinen tuotto on noin 340 kiloa hehtaarilta.

## Käyttö
Puuvillanukan pääasiallinen käyttötarkoitus on vaatetekstiilien valmistus. Kuidut kehrätään langoiksi ja ne kudotaan kankaiksi. Puuvillaa kankaana arvostetaan sen mukavien, hengittävien ominaisuuksien, kestävyyden, ja helpon värjäämisen vuoksi.

Lajin villien populaatioita käytetään paikallisesti kehräämiseen tai lääkkeenä.

Levantissa intianpuuvillan siemeniä on käytetty ruoan, rehun ja öljyn lähteenä. Puuvillansiemenet sisältävät jopa 20&nbsp;% öljyä ja 20&nbsp;% proteiineja, mikä tekee niistä potentiaalisesti hyvän ravinnonlähteen. Kuitenkin pienet rauhaset, kasvin kaikissa osissa, juuria lukuun ottamatta, joita on erityisesti siemenissä, sisältävät myrkyllisiä kemikaaleja, erityisesti polyfenoliyhdistettä gossypolia. Gossypoli on erittäin myrkyllistä eläimille, ja on osa kasvin puolustusmekanismia. Se voi aiheuttaa vakavia kasvu- ja kehityshäiriöitä ihmisille ja kotieläimille, erityisesti yksimahaisille eläimille. Tästä syystä öljyn tai kokonaisten siementen käyttö ihmisravinnoksi on riippuvaista gossypolin poistamisesta kuumentamalla tai muulla menetelmällä. Puuvillasiemenestä uutettua gossypolia voidaan käyttää miesten ehkäisyvälineenä, mutta se voi aiheuttaa peruuttamatonta hedelmättömyyttä toistuvan käytön jälkeen. Laboratoriorotilla tehdyissä kokeissa se on kyennyt keskeyttämään varhaisen raskauden.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Intianpuuvilla – ''Gossypium herbaceum''
Servance-Miellin

**Servance-Miellin** ​[sɛʁvɑ̃s mjɛlɛ̃] on Ranskassa Haute-Saônen departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella sijaitseva kunta. Se sijaitsee Ognonjoen varrella, noin 22 kilometriä Luren kaupungista koilliseen.

Servance-Miellinin kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2017. Tällöin kaksi kuntaa Miellin ja Servance yhdistyivät.

Vuodelta 1689 peräisin olevassa Neitsyt Marian taivaaseenastumisen kirkossa on barokkityylinen alttaritaulu 1700-luvulta sekä lasimaalauksia 1900-luvulta. Vuonna 1906 rakennettu kunnantalo toimii myös kouluna. Keskuspaviljongin pohjoisosassa on tyttökoulu ja eteläosassa poikakoulu. 

Kunnan alue kuuluu osittain 220 neliökilometrin tasankoon nimeltään Plateau des mille étangs. Tätä ”Tuhannen lammen tasankoa” kutsutaan myös ”Pikku-Suomeksi” (*La Petite Finlande*).


Tiedosto:2016-10 - Église de Servance - 08.jpg|Neitsyt Marian taivaaseenastumisen kirkko
Tiedosto:2016-10 - Église de Servance - 03.jpg|Barokkityylinen alttaritaulu
Tiedosto:2020-05 - Étangs de Servance - 01.jpg|Plateau des mille étangs


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jaakko Pietiläinen

**Johan Jakob (Jaakko) Pietiläinen** (6. lokakuuta 1877 Rautalampi – 3. kesäkuuta 1948 Suolahti) oli suomalainen tehtailija ja Suolahden Konepajan perustaja. Hänet tunnettiin myös *Vasara-Jaakko* nimellä.

Konneveden Perintöpietilässä syntynyt Jaakko Pietiläinen kävi Kuopion teollisuuskoulun ja Tampereen teknillisen oppilaitoksen kurssin 1902–1903. Hän muutti Suolahteen ja oli aluksi mukana Ali Riihijärven saha- ja verstasyrityksissä kunnes hän perusti vuonna 1908 yhdessä veljensä Wilhelm Pietiläisen (s. 1882) kanssa Suolahden Konepajan. Konepaja valmisti muun muassa sahakoneistoja, sorveja, höyrykattiloita ja höyrykoneita. Konepajan voimanlähteinä oli 13-hevosvoimainen höyrykone sekä 3 sähkögeneraattoria. Ensimmäisen maailmansodan aikana konepaja keskittyi valmistamaan kierresorveja Venäjän valtion tilauksesta. Myöhemmin konepaja erikoistui moottorien valmistukseen Pietiläisen patentoidessa moottoreihin liittyneitä keksintöjään.

Konepajan yhteydessä toimi myös telakka, jossa korjattiin laivoja ja valmistettiin koneistot ja rungot moniin Keiteleellä liikkuneisiin laivoihin, muun muassa Yläkeitele-laiva oli valmistettu telakalla. Pietiläinen rakansi Keski-Suomen opistolle luultavasti Keski-Suomen ensimmäisen keskuslämmitysjärjestelmän ja teki myös opistolle sähköä tuottaneen imukaasumoottorin. 1910-luvulla Suolahden Konepajalla oli enimmillään 20 työntekijää.

Vuonna 1909 Jaakko ja Wilhelm Pietiläinen suunnittelivat yhdessä Otto Hyvärisen kanssa vaneritehtaan rakentamista Temintaipaleelle Keiteleen ja Konneveden välisellä kannakselle mutta hanke kaatui rahoitusvaikeuksiin. Pietiläisen veljekset suunnittelivat sitten vaneritehtaan rakennuspaikaksi Suolahtea ja Wilhelm Pietiläinen osti 1912 tätä varten maa-alueen Kivilahdesta. Ensimmäisen maailmansodan puhkeaminen ja rahoitusvaikeudet pysäyttivät myös tämän hankkeen. Vuonna 1918 Pietiläisen veljekset olivat perustamassa Oy Suolahden Tehtaat-yhtiötä, jonka vaneritehdas valmistui Suolahteen vuonna 1920.

Suolahden Konepaja teki konkurssin 1930-luvun alkupuolella Pietiläisen jouduttua maksamaan veljelleen Wilhelmille ja muille henkilöille antamiaan takauksia. Konepajan rakennukset ja irtaimisto myytiin pakkohuutokaupassa maaliskuussa 1933 Suolahden Puu Oy:lle. Konkurssin jälkeen Pietiläinen toimi seppänä Mutapohjassa. Pietiläinen on haudattu puolisonsa Lydian (o.s. Ahlberg) kanssa Suolahden Vanhalle hautausmaalle.

## Lähteet
Plancher-Bas

**Plancher-Bas** on Ranskassa Haute-Saônen departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella sijaitseva kunta. Se sijaitsee Rahinjoen varrella, noin 21 kilometriä Luren kaupungista itään.

Kunnan keskustassa oleva Saint-Pancracen kirkko on vuodelta 1488. Se tuhoutui rajussa tulipalossa vuonna 1771. Kirkon laiva ja kellotorni rakennettiin uudelleen seuraavana vuonna. Sisällä on kaksi alttaritaulua sekä kaksi puupatsasta, jotka ovat peräisin 1700-luvulta. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Semiprofessio

**Semiprofessio** on varsinaista professiota muistuttava ammattikunta, joka ei kuitenkaan kaikilta osin täytä professiolle asetettuja määritelmiä. Semiprofessioammatit saattavat esimerkiksi vaatia lyhyemmän koulutuksen kuin mitä varsinaisiin professioammatteihin edellytetään, tai ammatin harjoittajalle uskottu vastuu saattaa olla varsinaista professioammattia vähäisempää. Monet semiprofessiot ovat ammattikuntia, jotka työssään lähinnä avustavat professioammatin harjoittajia. Esimerkiksi hammaslääkäriä avustavat suuhygienistit tai lääkäriä avustavat sairaanhoitajat saatetaan mieltää semiprofessioiksi.

Semiprofessiota muista ei-professionaaleista ammattikunnista erottaa puolestaan esimerkiksi ammattikunnan pyrkimys luoda oma tieteenala ammattikunnan yhteiskunnallisen ja ammatillisen aseman vahvistamiseksi. Esimerkiksi hoitaja-ammatin kohdalla hoitotieteen voidaan ajatella olevan tämän kaltainen sairaanhoitaja-ammatin professioasemaa tukeva tieteenala. Usein oikeutta harjoittaa semiprofessioammattia  myös säädellään lailla varsinaisten professioammattien tapaan.

## Lähteet
WWE Tag Team Championship (2024-)

**WWE SmackDown Tag Team Championship** on yhdysvaltalaisessa World Wrestling Entertainment -nimisessä painiorganisaatiossa Smackdown-nimisen brändin miesten joukkuemestaruus. Se on toinen miesten joukkuemestaruusvöistä ja vastaavanlainen löytyy Raw-brändissä Se otettiin käyttöön 23. elokuuta 2016. Smackdownin vyöt olivat väriltään siniset ja Rawin olivat punaiset. Uudet vyöt korvasivat aikaisemman **WWE Tag Team Championship** - vyöt, josta molempien brändien miehet ottelivat. WWE Tag Team Championshipin uudelleennimettiin Raw Tag Team Championship mestaruudeksi samalla säilyttäen aikaisemmat tilastot. Ensimmäisenä miesten Smackdown joukkuemestaruuden voittivat Heath Slater ja Rhyno. Tällä hetkellä joukkuemestareina ovat Damian Priest ja R-Truth.

   

## Mestaruusvyön historia

## Lista yhteenlasketuista mestaruuskausista

### Tiiminä

### Painijana

## Lähteet
*Virallinen miesten Smackdown joukkuemestaruuden historia
*Wrestlindatan tilastot Smackdown joukkuemestaruuksista

### Viitteet
Reni

**Reni** () on satamakaupunki Etelä-Ukrainan Odessan alueen lounaiskulmassa. Reni sijaitsee Izmajilin piirissä Tonavan pohjoisrannalla; vastarannalla on Romania ja kaupungin länsi- ja luoteispuolella sijaitsee puolestaan Moldova. Renistä on maanteitse noin 300 kilometriä koillisessa sijaitsevaan aluekeskus Odessaan.  Ukrainan tilastokeskus arvioi Renin asukasluvuksi 18&nbsp;011 (1.1.2021).

Reni oli aiemmin Renin piirin (38&nbsp;600 asukasta, 2005) hallintokeskus, mutta heinäkuussa 2020 Ukrainan piirijakoa uudistettiin. Tällöin Renistä tuli osa laajentunutta Izmajilin piiriä. 


Рені 02 Стела Рені.jpg|Renin kaupungin kyltti maantien varrella.
Ascension Cathedral, Reni 1.jpg|Kirkko Renissä.
Sts. Constantine and Helena church in Reni.jpg|Toinen kirkko.
Рені. Морський порт 10 Портові крани.jpg|Renin sataman nostureita aidan takaa nähtynä.
ISS023-E-51605 - View of Ukraine.jpg|Kuva kansainväliseltä avaruusasemalta Renin kaupungista Tonavan pohjoisrannalla (2010).
Lymanśka solar plant.jpg|Aurinkovoimalan paneeleita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* (Port of) Reni, Ukraine   (cogoport.com)
* Renin kaupungin epävirallinen sivusto  (reni.od.ua)
Martinson

**Martinson** tai **Martinsson** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Barbro Martinsson (s. 1935), ruotsalainen maastohiihtäjä
* Bob Martinson (s. 1952), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko
* Eric Martinsson (s. 1995), ruotsalainen jääkiekkoilija
* Frans Victor Martinson (1832–1909), suomalainen kauppias, liike- ja asiamies ja kauppaneuvos
* Harry Martinson (1904–1974), ruotsalainen runoilija, Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaja
* Katarina Martinson (s. 1981), ruotsalainen yritysjohtaja ja miljardööri
* Mikael Martinsson (s. 1968), ruotsalainen mäkihyppääjä
* Moa Martinson (1890–1964), ruotsalainen kirjailija
* Rolf Martinsson (s. 1956), ruotsalainen säveltäjä.
Chris Baldo

**Chris Baldo** (oik. **Christian Henri Baldauff**, 24. kesäkuuta 1943 – 24. tammikuuta 1995) oli luxemburgilainen laulaja. Baldo edusti Luxemburgia Eurovision laulukilpailussa 1968 duettona Sophie Garelin kanssa kappaleella "Nous vivrons d'amour". Duo sijoittui jaetulle 11. sijalle 17 kilpailijan joukosta.

## Diskografia
### EP:t
**Chante encore* (1967)
**Nous vivrons d'amour* (1968, duo Sophie Garelin kanssa)

### Singlet
**Julia / Sag' Ihr nichts davon* (1963)
**Sans vous / Viens* (1963)
**Dans tes yeux / Chaque fois* (1964)
**Wenn du mich liebst / Blue Train* (1964)
**Ce soir / Viens près de moi* (1965)
**Ich bin nicht schuld an deinen Tränen / Leer ist mein Haus* (1966)
**Extrablatt / Schwarz auf weiß* (1967)
**Solange du weißt, daß es Wunder gibt / Die schönen Augen von Michelle* (1968)
**Nous vivrons d'amour / Ton visage* (1968, duo Sophie Garelin kanssa)
**Living for Your Love / Arretez-vous a Saint Michel* (1968)
**All unsere Liebe / Schau nicht zurück* (1969)
**Eine Urlaubsliebe (Amour de vacances) / Meiner Mutter Bild (Le portrait)* (1969)
**Ohne deine Liebe / Alle Träume, die ich träumen kann* (1969)
**Où tombent les pleurs...? / Écrit sur le sable* (1970)
**Hey Girl / Françoise* (1971)
**'Je ne sais plus / Si douces et si gentiles*
**Tant d'amour partout / Simplement*

## Lähteet
Maxell

**Maxell** on japanilainen yritys, joka valmistaa muun muassa CD- ja DVD-levyjä ja alkaliparistoja. Yrityksen entisiä tuotteita ovat olleet VHS- ja C-kasetit.

### Kuvia

Tiedosto:Batt-LR6-Maxell-19YCULOH (cropped).jpg|AA paristo
Tiedosto:New Maxell 5.25 inches floppy disk. 10 disks per box (52120375887).jpg|disketti
Tiedosto:Maxell VHS tapes 02.jpg|VHS kasetti
Tiedosto:Maxell UR 2000s Euro market 3-pack (13845606885).jpg|C-kasetti
Tiedosto:Maxell DVD-RW 4.7GB crop 20051120.jpg|DVD-levyjä


## Aiheesta muualla
*maxell.eu
Suojuspolyypit

**Suojuspolyypit** (Leptothecata) on polyyppieläimiin kuuluva lahko. Lahkon lajeja tavataan meristä.

## Taksonomia ja anatomia
Suojuspolyyppeihin kuuluu noin 2&nbsp;000 lajia. Lajien luokittelu heimoihin on perustunut polyyppi- ja meduusavaiheiden morfologiaan. Vaikka useat molekyylifylogeneettiset tutkimukset tukevat suojuspolyyppien asemaa monofyleettisenä lahkona, ei tästä ole täyttä varmuutta. Lahkon tasoa onkin ehdotettu kohotettavaksi ylälahkoksi ja jaettavaksi neljään uuteen lahkoon. Ne olisivat Lafoeida, Laodiceida, Macrocolonia ja Statocysta.

Suojuspolyyppien polyyppirunkokunnat ovat useimmiten haarautuneita ja pensasmaisia. Niitä suojaa kitiinistä muodostunut kuori. Kaikilla suojuspolyypeillä ei ole meduusavaihetta, mutta niillä joilla se on, on se muodoltaan lautasmainen. Sukupuolielimet sijaitsevat meduusan säteittäiskanavissa.  

## Lähteet
Yellowman

**Winston Foster** (s. 1956) , joka tunnetaan paremmin taiteilijanimellä **Yellowman**, on jamaikalainen reggae- ja dancehall-DJ, joka tunnetaan myös nimellä **King Yellowman**. Hän oli suosittu Jamaikalla 1980-luvulla, ja useat silloin julkaistut kappaleet vakiinnuttivat hänen maineensa.

## Diskografia

### Studioalbumit

### Live-albumit

### Kokoelmat

### Videot

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Yellowmanin kotisivut
Berglind Björg Þorvaldsdóttir

**Berglind Björg Þorvaldsdóttir** (s. 18. tammikuuta 1992) on islantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Islannin naisten maajoukkueessa kesäkuuhun 2022 mennessä 62 ottelua ja tehnyt niissä kymmenen maalia.

Berglind on edustanut Islantia vuosien 2017 ja 2022 Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Vuoden 2022 EM-turnauksessa hän teki maalin 1–1-tasapeliin päättyneessä alkulohko-ottelussa Belgiaa vastaan.

Berglind edustaa seuratasolla norjalaista Brannia. Aiemmin hän on pelannut kotimaansa lisäksi Italiassa, Alankomaissa, Ranskassa ja Ruotsissa.

## Lähteet
Jurva jyrää!

**Jurva jyrää!** on Matti Jurva Orkesterin studioalbumi, joka julkaistiin 8. toukokuuta 2018. Solistina albumilla on Jukka Poika. 
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Matti Jurva orkesteri 
* Jukka Poika - laulu
* Irina Björklund - laulu, saha
* Erik Lindström - vibrafoni
* Verneri Pohjola - trumpetti
* Kullervo Kojo - klarinetti

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet
Solveig Gräsbeck

**Solveig La Vonne Desirée Gräsbeck** (s. 26. marraskuuta 1966 Turku) on suomenruotsalainen pianisti ja laulaja. Gräsbeck on säveltäjä Gottfrid Gräsbeckin ja pianisti La Vonne Gräsbeckin tytär. Hän on opiskellut Turun konservatoriossa.

## Elämäkerta
10-vuotiaana Solveig Gräsbeck osallistui sävellyskilpailuun, johon sai osallistua kaiken ikäiset vauvasta vaariin. Gräsbeck voitti jaetun ensimmäisen palkinnon, sekä toisen ja kolmannen palkinnon. Vuonna 1981 hän voitti ensimmäisen palkinnon Hannikaisen pianokilpailussa, sekä Turun ja Göteborgin musiikkitapahtumissa. Vuonna 1985 Gräsbeck voitti oma karsintansa Kevään Sävelessä omalla laulullaan saaden finaalipaikan. Samana vuonna hän teki ensimmäisen singlensä levy-yhtiö Ensio Musicin kanssa.

Solveig Gräsbeck esiintyi laulaen tai soittaen pianoa. Hän lauloi myös sisartensa Eva Gräsbeckin ja Yvonne Gräsbeckin kanssa ja osallistui perheensä järjestämiin konsertteihin niin ulkomailla kuin kotimaassakin. Vuonna 1997 Gräsbeckistä tuli Pianonsoiton opettaja Turun konservatorioon. Hän valmistui filosofian maisteriksi Åbo Akademista vuonna 2001. Vuonna 2019 Gräsbeck teki ensimmäisen CD:nsä *”Love Behind the Clouds”* Ari Hakulisen kanssa. Hän on pitkään vaikuttanut pianonsoiton opettajana.

## Lähteet
Americobdella valdiviana

**Americobdella valdiviana** on suurikokoinen juotikaslaji, jota tavataan vain Etelä-Chilen rannikkometsissä. Se on anatomialtaan erikoinen juotikas, ja se luokitellaan sukunsa, heimonsa ja alalahkonsa ainoaksi lajiksi.

## Ulkonäkö ja koko
*Americobdella valdiviana* on huomattavan suurikokoinen juotikas: se voi kasvaa 27 senttimetriä pitkäksi. Lajin väritys vaihtelee paljon, mutta tummanharmaa on yleisin värimuoto. Muita muotoja ovat vaaleanharmaa ja oranssinkeltainen. Vaihtelua lisää vielä se, että osalla tumman- ja vaaleanharmaista yksilöistä kulkee kellertävät nauhat ruumiin sivuilla. 

Anatomialtaan *Americobdella valdiviana* on epätavallinen laji. Se on silmätön ja kärsätön juotikas, joka muistuttaa ruumiinmuodoltaan verijuotikkaita mutta lisääntymiselintensä puolesta kärsäjuotikkaita. *Americobdella valdivianalla* on pari tiehyitä, jotka yhdistävät siittiösäiliön (atriumin) munanjohtimiin, mikä on tyypillistä kärsäjuotikkaisiin kuluville kalajuotikkaille. *Americobdella valdiviana* on luultavasti perinyt piirteen kärsäjuotikkailta, joista se on kehittynyt. Laji onkin monessa mielessä kärsäjuotikkaiden ja kärsättömien juotikkaiden välimuoto.

## Levinneisyys ja elinympäristö
*Americobdella valdiviana* elää vain Chilen eteläosassa, Valdivian lauhkeassa sademetsässä. Levinneisyysalue ulottuu Biobíon alueelta Los Lagosiin. Lajin elinympäristöä ovat rannikon vuoristoseuduilla kasvavat ikimetsät. Levinneisyysalueen kooksi on arvioitu 16&nbsp;428&nbsp;km².

## Elintavat
*Americobdella valdiviana* liikkuu sekä maassa että metsien puroissa. Se saalistaa lieroja. Laji on aktiivisempi sadekauden aikaan, kun sen saaliseläimet ovat runsaimmillaan.

## Luokittelu
*Americobdella valdiviana* on sukunsa ja heimonsa ainoa laji. Erikoisen anatomiansa takia se on luokiteltu välillä nielujuotikkaisiin (Erpobdelliformes), välillä leukajuotikkaisiin (Hirudiniformes). Lisäksi on ehdotettu, että se edustaa kehityslinjaa, joka on eriytynyt ennen kärsättömien juotikkaiden jakautumista nielu- ja leukajuotikkaisiin. Vuonna 2018 julkaistu fylogeneettinen analyysi tukee tätä käsitystä, ja tutkijat ovat ehdottaneet lajille omaa alalahkoa Americobdelliformes:

*Americobdella valdivianan* geneettistä monimuotoisuutta on tutkittu molekyylimenetelmin. Useista värimuodoista huolimatta kyseessä näyttäisi olevan vain yksi laji.

## Uhanalaisuus
Ihmisen toiminnan takia *Americobdella valdiviana* on uhanalainen laji. Sitä uhkaa elinympäristön tuhoutuminen ja pirstoutuminen. Valdivian ikimetsiä korvataan vierasperäisillä puuviljelmillä, viljely- ja laidunmailla sekä kaupunkialueilla. Lajista ei ole Kansainvälisen luonnosuojeluliiton (IUCN) julkaisemaa uhanalaisuusarviota, mutta vuonna 2021 eräs tutkijaryhmä arvioi IUCN:n kriteeristöä noudattaen, että *Americobdella valdiviana* on erittäin uhanalainen laji.

## Lähteet
Mykola Kostomarov

**Mykola Kostomarov**, ; kirjailijanimiä: **Jeremija Halka**  ja **Ivan Bogutšarov** , (16. toukokuuta 1817 Jurasivka, Ostrohozken piiri, Voronežin piiri – 19. huhtikuuta 1885 Pietari) oli ukrainalainen historioitsija ja kirjailija.

## Elämänvaiheet
Kostomarov valmistui Voronežin kimnaasista ja 1837 Harkovan yliopistosta. Hän opetti 1844–1845 historiaa Rivnen kimnaasissa ja Ensimmäisessä Kiovan kimnaasissa. Hän sai 1846 nimityksen apulaisprofessoriksi Kiovan yliopiston historian osastolle. Samana vuonna hän perusti Kyrilloksen ja Metodioksen seuran Vasyl Bilozerskyin, Panteleimon Kulišin, Mykola Hulakin, Taras Ševtšenkon ja muiden kanssa. Kostomarov muotoili teoksissaan yhteiskunnan ohjelman ja perusajatukset: kristillinen hurskaus, demokraattinen republikanismi, Ukrainan kansallinen renessanssi, ukrainalainen messianismi ja panslavistinen federalismi. Hänet pidätettiin 1847 muiden seuran jäsenten kanssa ja tuomittiin vuoden vankeuteen Pietariin Pietari-Paavalin linnoitukseen ja sen jälkeen karkotukseen.

Kostomarov oli karkotuksessa Saratovissa vuoteen 1856 ja työskenteli virkamiehenä. Kolmen vuoden kuluttua hän muutti Pietarin, jossa hänet nimitettiin yliopiston Venäjän historian professorin virkaan. Poliittisen aktiivisuutensa vuoksi hän joutui 1862 eroamaan yliopistovirasta, eikä  hän voinut ottaa vastaan tehtäviä muista yliopistoista. Hän omistautui sittemmin yksinomaan tutkimustyölle.

## Tieteilijä
Kostomarov kirjoitti perusteoksia Ukrainan 1500–1700-luvun historiasta laajaan dokumenttiaineiston pohjalta, jonka hän kokosi Pietarin ja Moskovan arkistoista. Hän julkaisi aineistoa osittain teoksessa *Akty, otnosiaštšiesja k istorii Iuzhnoi i Zapadnoi Rossii* ('Etelä- ja Länsi-Venäjän historian dokumentteja', 1861–1878). Hän kirjoitti myös Venäjän historiasta ja Ukrainan historiallisista hahmoista.

Kostomarov oli Ukrainan historiankirjoituksen populistisen suuntauksen alullepanija. Hän oli sitä mieltä, että historiatieteiden tarkoitus on kuvata ihmisyhteisöjen menneisyyttä. Kostomarov tähdensi kirjoituksissaan Ukrainan kansan erillisyyttä ja historiallisen kehityksen ainutlaatuisuutta, joka toisin kuin puolalaisilla ja venäläisillä, ilmeni ukrainalaisilla vapaudenrakkautena, demokraattisena ja individualistisena henkenä.

Samoille ajatuksille perustui Kostomarovin etnografinen tutkimustyö. Hän julkaisi alalta useita tutkimuksia ja 1860–1880-luvulla myös journalistisia artikkeleita useissa lehdissä. Niitä on koottu ja julkaistu yksissä kansissa.

## Kaunokirjailija
Kostomarov on luokiteltu kirjailijana Harkovan romanttiseen koulukuntaan. Hän julkaisi kaksi historiallisia runoja sisältävää kokoelmaa salanimellä Jeremija Halka. Runojen kielelle on ominaista toisaalta kansanlaulujen sanaston ja fraseologian käyttö ja toisaalta pyrkimys nostaa kirjakielen tasoa. Hän kirjoitti myös näytelmiä, mutta ne eivät ole jättäneet jälkeä Ukrainan teatterin myöhempään kehitykseen. Hänen venäjänkielinen tuotantonsa on sitäkin merkityksettömämpää.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kostomorov, Nikolai, Tietosanakirja osa 4, palstat 1415–1416. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1912
Sandra Sigurðardóttir

**Sandra Sigurðardóttir** (s. 2. lokakuuta 1986) on islantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Islannin naisten maajoukkueessa kesäkuuhun 2022 mennessä 41 ottelua.

Sandra on vuodesta 2016 edustanut kotimaassaan Valuria. Aiemmin hän pelasi monta vuotta Stjarnanissa ja vuonna 2011 hetken myös ruotsalaisseura Jitexissä.

## Lähteet
Finkensilta

**Finkensilta**  () on silta Helsingissä Nihdin ja Korkeasaaren välillä. Se on osa Kruunusillat-hanketta yhdessä Merihaansillan ja Kruunuvuorensillan kanssa. Finkensilta avattiin 7. elokuuta 2025 Korkeasaaren eläintarhan asiakkaille, ja 1. joulukuuta 2025 yleiselle jalankululle. Raitioliikenteen on määrä alkaa vuonna 2027.

Finkensilta on 293 metriä pitkä ja 18 metriä leveä. Jalankulku- ja pyöräilyväylien korkeus sillan keskivaiheilla on korkeimmillaan 9,7 metriä merenpinnasta, ja sillan alituskorkeus on 6,9 metriä. Se on tyypiltään jatkuva jännitetty betoninen palkkisilta, jossa on kuusi välitukea. Sillalla on kaksi raitiovaunuraidetta, kaksi jalkakäytävää ja kaksisuuntainen pyörätie. Sillalla ei sallita moottoriliikennettä, mutta hälytysajoneuvot voivat käyttää sitä pelastustehtävissä.

Finkensilta on nimetty Korkeasaaren eläintarhan ensimmäisen jääkarhun Finken mukaan.

## Rakennustyöt
Finkensillan rakennustyöt alkoivat lokakuussa 2021 ensiksi noin 300-metrisen teräksisen ja puisen työsillan rakentamisella. Työsillan avulla rakennettiin välituet ja kansi. Sillan raudoitustöitä tehtiin suunnilleen neljä kuukautta. Terästä asennettiin yhteensä 450 tonnin edestä. Vesieristystöitä tehtiin keväällä 2023. Sillan varsinainen betonivalu tehtiin huhtikuussa 2023, ja se kesti neljä vuorokautta. Betonia valettiin yhteensä noin 4&nbsp;700 kuutiometriä. Sillassa käytettiin erikoisvalmisteista 67 Mpa-lujuusluokan betonia, jonka on tarkoitus kestää paremmin meriveden vaikutusta sekä jatkuvaa jäätymistä ja sulamista.

Finkensillan työsilta purettiin syksyllä 2023 ja sillan alittava vesiväylä avattiin veneilykauden alettua keväällä 2024.

## Kuvia

Tiedosto:Finkensillan työmaa 2022 (202249;+G71257).jpg|Silta rakenteilla heinäkuussa 2022.
Tiedosto:Finkensilta bridge under construction (Helsinki, Finland) June 2023.jpg|Silta rakenteilla kesäkuussa 2023.
Tiedosto:Finkensilta bridge (Helsinki, Finland) under construction Oct 6, 2024.jpg|Sillan keskeneräisiä päällystyksiä lokakuussa 2024.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kotikatu – 1. tuotantokausi (1995–1996)

**[[Kotikatu]]**-televisiosarjan ensimmäinen tuotantokausi esitettiin Yle TV1 -kanavalla vuosina 1995–1996. Sarjan pilottijakso esitettiin maanantaina 21.8.1995 ja ensimmäinen jakso toistuvalla esityspaikallaan torstaina 24.8.1995.  

YLE Tallennemyynti ja Finnkino julkaisivat vuonna 1999 neljä Kotikatu VHS-myyntivideota, jotka olivat yhdistelmiä ensimmäisen tuotantokauden alkujaksoista. Vuonna 2007 YLE Tallennemyynti ja Pan Vision julkaisivat tuotantokauden jaksot DVD:nä. Poikkeuksena VHS-julkaisuihin jaksot ovat DVD:llä kokonaisuudessaan, ja levy sisältää myös lisämateriaaleja.

Tammikuussa 2017 sarjan ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin Yle Areenaan.

Ensimmäiseen tuotantokauteen perustuu myös kaksi Kotikatu-kirjasarjan romaania, *Kotiinpaluu* (1999) ja *Uusi kevät* (1999), joista ensimmäinen kattaa sarjan jaksot 1–17 ja toinen jaksot 18–37.

## Henkilöt

### Päähenkilöt

### Sivuhenkilöt

## Jaksot

## Lähteet
Sara Björk Gunnarsdóttir

**Sara Björk Gunnarsdóttir** (s. 29. syyskuuta 1990) on islantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Islannin naisten maajoukkueessa kesäkuuhun 2022 mennessä 138 ottelua ja tehnyt niissä 22 maalia.

Sara siirtyi alkuvuonna 2011 kotimaansa Breiðablikista ruotsalaisseura Rosengårdiin. Hän pelasi Damallsvenskanissa 5,5 kauden aikana 111 ottelua ja teki niissä 34 maalia. Kesällä 2016 hän siirtyi saksalaisseura Wolfsburgiin, ja neljän kauden aikana hän pelasi Bundesliigassa 68 ottelua, joissa hän teki 12 maalia. Kaudet 2020–2022 Sara edusti Olympique Lyonnais'ta. Hän pelasi Ranskan pääsarjassa 17 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Kesällä 2022 hän teki kaksivuotisen sopimuksen italialaisseura Juventuksen kanssa.

## Lähteet
Dagný Brynjarsdóttir

**Dagný Brynjarsdóttir** (s. 10. elokuuta 1991) on islantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän oli pelannut Islannin naisten maajoukkueessa kesäkuuhun 2025 mennessä 118 ottelua ja tehnyt niissä 38 maalia.

Dagný pelasi EM-kilpailuissa 2022 täydet minuutit Islannin kaikissa kolmessa ottelussa, joista jokainen päättyi tasapeliin 1–1. Hän teki joukkueensa maalin kolmannessa alkulohko-ottelussa Ranskaa vastaan. EM-kilpailuissa 2025 hän tuli kahdessa ottelussa vaihdosta kentälle ja pelasi yhdessä ottelussa täydet minuutit.

Dagný edusti seuratasolla viimeksi Englannin Superliigassa pelaavaa West Ham Unitedia. Hän pelasi vuosina 2021–2025 Superliigassa 67 ottelua ja teki niissä kymmenen maalia. Aiemmin hän on pelannut kotimaansa lisäksi Yhdysvalloissa ja vähän aikaa Saksassa.

## Lähteet
Glódís Perla Viggósdóttir

**Glódís Perla Viggósdóttir** (s. 27. kesäkuuta 1995) on islantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän oli pelannut Islannin naisten maajoukkueessa kesäkuuhun 2025 mennessä 136 ottelua ja tehnyt niissä 11 maalia.

Glódís pelasi EM-kilpailuissa 2022 täydet minuutit Islannin kaikissa kolmessa ottelussa, joista jokainen päättyi tasapeliin 1–1. EM-kilpailuissa 2025 hän pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki kolme ottelua ja teki maalin Norjaa vastaan.

Glódís edustaa seuratasolla saksalaista Bayern Müncheniä. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan 2021–2022 Bundesliigassa 21 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Kaudella 2022–2023 hän teki 22 liigaottelussaan kolme maalia. Kaudella 2023–2024 hän pelasi jälleen 22 liigaottelua ja teki niissä yhden maalin. Kaudella 2024–2025 liigaotteluita kertyi 18 ja maaleja kaksi. Hän voitti liigamestaruuden vuosina 2023, 2024 ja 2025. Vuosina 2015–2021 Glódís pelasi Ruotsissa, jossa hän edusti ensin Eskilstuna Unitedia ja sitten FC Rosengårdia. Hän voitti Ruotsin liigamestaruuden Rosengårdin joukkueessa vuonna 2019.

## Lähteet
Guðrún Arnardóttir

**Guðrún Arnardóttir** (s. 29. heinäkuuta 1995) on islantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän oli pelannut Islannin naisten maajoukkueessa kesäkuuhun 2025 mennessä 51 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.

Guðrún pelasi EM-kilpailuissa 2022 täydet minuutit kahdessa Islannin kolmesta ottelusta. EM-kilpailuissa 2025 hän pelasi täydet minuutit joukkueensa kaikissa kolmessa ottelussa.

Guðrún edusti kotimaassaan vuoteen 2018 saakka Breiðablikia. Vuoden 2019 alussa hän siirtyi Ruotsiin, jossa hän edusti ensin 2,5 kautta Djurgårdens IF:ää ja sitten kaudet 2021–2025 FC Rosengårdia. Hän pelasi Damallsvenskanissa seitsemän kauden aikana 145 ottelua ja teki niissä 11 maalia. Hän siirtyi heinäkuussa 2025 portugalilaiseen Bragaan.

## Lähteet