Demosthenesta vastaan (Hypereides)

**Demosthenesta vastaan** (; ), pidemmin *Demosthenesta vastaan Harpalos-jutussa* (), on Hypereideen kirjoittama puhe, joka on suunnattu puhuja Demostheneen toimintaa vastaan. Puheen numero Hypereideen puheiden joukossa on 5.

## Historia

Hypereideen puhe *Demosthenesta vastaan* pidettiin vuonna 324 eaa. Hypereides ja Demosthenes olivat aiemmin olleet ystäviä, mutta tässä puheessa Hypereides syyttää entistä ystäväänsä tämän julkisista toimista, lahjusten ottamisesta Harpalokselta eli makedonialaisilta. Syyte on voimakas, mutta pysyy hyvän maun rajoissa ja vailla antiikin aikaisille oikeuspuheille tyypillistä henkilökohtaista herjausta, jos sivuutamme pienen, lempeän naljailun Demostheneen ankarista raittiustottumuksista. Hypereides kuitenkin nimenomaisesti torjuu sen, että tämä suhteellisen siisti kohtelu johtuisi heidän aiemmasta ystävyydestään:

Hypereideen puheet tunnettiin pitkään vain huonosti. Vuonna 1847 osia hänen puheistaan alkoi jälleen tulla esiin Egyptistä löydettyjen papyrusten joukossa. Samana vuonna Englantiin tuotiin papyrusrulla, joka sisälsi katkelmia puheesta *Demosthenestä vastaan* sekä *[[Lykofronin puolustus|Lykofronin puolustuksen]]* ensimmäisestä puoliskosta.

Myös Deinarkhos kirjoitti samoihin syytöksiin liittyen puheen *[[Demosthenesta vastaan (Deinarkhos)|Demosthenesta vastaan]]*.

## Sisältö

Puheen alussa syyttäjä ihmettelee, miksi Demostheneen väitetään olevan lain ja kansankokouksen päätösten yläpuolella, vaikka juuri hän itse ehdotti menettelyä, jolla häntä koskeva lahjusepäily annettiin Areiopagin neuvoston tutkittavaksi. Syyttäjä korostaa, että Areiopagin raportti on laadittu demokraattisesti ja samalla tavoin kaikkien Harpaloksen rahojen vastaanottamisesta syytettyjen kohdalla, ja että Demostheneen hyökkäykset neuvostoa vastaan pyrkivät horjuttamaan kaikkia vireillä olevia syytteitä, eivät vain hänen omaansa. Hän katsoo Demostheneen syyllisyyden tulevan osoitetuksi jo sillä, että hänet tuomitsi sama elin, johon hän itse asian uskoi.

Puhuja kuvaa myös Demostheneen toimintaa Harpaloksen saapuessa Ateenaan: hänen esityksiään rahoista, ristiriitaa ilmoitetun ja Akropoliille viedyn summan välillä sekä hänen vaikenemistaan ja laiminlyöntejään vartioinnin ja syytteiden suhteen. Lopuksi Demostheneen esitetään toimineen lahjonnan mahdollistajana ja esimerkkinä siitä, miten vaikutusvaltaisia kaupunkeja turmellaan rahalla.

Puhuja syyttää Demosthenesta kaksinaamaisuudesta: hän esiintyy kansan edun puolustajana mutta toimii tosiasiassa Aleksanterin hyväksi, on aiemminkin kavaltanut Vähästä-Aasiasta lähetettyjä varoja omaan käyttöönsä ja ryhtynyt yksityisiin liiketoimiin sen sijaan että eläisi kansanjohtajalle sopivaa elämää. Häntä moititaan Harpaloksen pidätyksestä, minkä väitetään estäneen mahdolliset liittolaisuudet Aleksanteria vastaan. Puhuja syyttää Demosthenesta myös ystävyyssuhteiden rikkomisesta lahjusten vuoksi, mikä on vienyt häneltä arvovallan ja saattanut hänet nuorempien miesten tuomittavaksi. Lopuksi korostetaan, että lahjusten ottaminen on erityisen raskas rikos puhujille ja kenraaleille, koska he toimivat poliittisin motiivein, ja että Demostheneen ja muiden johtomiesten ankara rankaiseminen on oikeutettua.

Puheen loppuosassa korostetaan, että kansa on aiemmin osoittanut puhujille ja johtajille luottamusta, kunnioitusta ja suosiota myös vaikeina aikoina, minkä vuoksi heidän velvollisuutensa olisi ollut palvella kansaa uskollisesti, ei pettää sitä ottamalla lahjuksia. Demosthenesta syytetään siitä, että hän kääntyi Areiopagia vastaan estääkseen tutkinnan silloin kun se uhkasi paljastaa lahjusten vastaanottajat, mutta myöntyi mielistelemään Aleksanteria ja Olympiasta silloin kun se palveli hänen etuaan. Puhuja painottaa, ettei lahjusten ottajia saa päästää rangaistuksetta, sillä heidän vapauttamisensa merkitsisi koko kaupungin turvallisuuden vaarantamista ja rikosten vastuun siirtämistä tuomareille.

Lopuksi vedotaan tuomareihin, jotta he noudattaisivat lakia ja oikeutta, muistaisivat esi-isiensä hautoja ja rankaisisivat maanpettureita tuntematta sääliä, sillä kukaan ei ole oikeutettu anteeksiantoon rikoksista, jotka on tehty tietoisesti omaa kaupunkia vastaan.

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* Hyperides: *Against Demosthenes*. Teoksessa 

## Aiheesta muualla

* Υπερείδης: *[https://el.wikisource.org/wiki/Κατά_Δημοσθένους_υπέρ_των_Αρπαλείων Κατά Δημοσθένους υπέρ των Αρπαλείων]*. Wikiaineisto. 
* Hyperides: *[https://www.perseus.tufts.edu/hopper/text?doc=Perseus%3Atext%3A1999.01.0139%3Aspeech%3D5%3Afragment%3D1 Against Demosthenes]*. Perseus. 
* Hyperides: *[https://www.perseus.tufts.edu/hopper/text?doc=Perseus%3Atext%3A1999.01.0140%3Aspeech%3D5%3Afragment%3D1 Against Demosthenes]*. Perseus. 
* Hyperides: *[https://topostext.org/work/112 Against Demosthenes]*. ToposText.