open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dropout Boogie

__NOTOC__
**Dropout Boogie** on The Black Keysin yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 13. toukokuuta 2022.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 	
# 

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet
Pioneers Vorarlberg

**Pioneers Vorarlberg** on jääkiekkojoukkue, joka pelaa Itävallan monikansallisessa, ICE Hockey Leaguessa. 

## Joukkue kaudella 2025–2026

*Lähde: EliteProspects*

## Valmennus ja joukkueenjohto
***Päävalmentaja:** Johannes Nygård 
***Apuvalmentaja:** Steve Birnstill 
***Apuvalmentaja:** Dušan Čechovič 
***Apuvalmentaja:** Michael Schurig 
***Maalivahtivalmentaja:** Aapo Martikainen 
***Puheenjohtaja:** Pit Gleim 
***Toimitusjohtaja:** Christian Gross 
***Urheilutoimenjohtaja:** Michael Lampert 

*Lähde: EliteProspects*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seuran kotisivut
Katolinen kirkko Maltalla

**Katolinen kirkko [[Malta]]lla**  toimii osana maailmanlaajuista katolista kirkkoa paavin ja hänen kuuriansa hengellisessä ohjauksessa.

## Organisaatio ja jäsenmäärä
Katolinen kirkko Maltalla jakautuu hallinnollisesti 2 hiippakuntaan. Näihin kuului vuoden 2020 lopussa 85 seurakuntaa. Tuolloin katolisia oli maassa noin 408 000, 85,2% väestöstä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Maltan arkkihiippakunnan kotisivut
Tomi Lehtonen

**Tomi Lehtonen** (s. 3. elokuuta 2001 Jokioinen) on suomalainen pesäpalloilija. 

Lehtonen edustaa Superpesiksessä pelaavaa Manse PP:tä. Hänen kasvattajaseuransa on Jokioisten Koetus. Hän pelaa sisäpelissä etenijänä tai vaihtajana ja ulkopelissä etukentällä tai polttolinjassa. Lehtonen valittiin Itä-Länsi-otteluun vuonna 2023. 

## Lähteet
Karukh

**Karukh** tai **Karokh** (, ) on kylä Afganistanin Heratin maakunnassa. Nykyinen kylä oli vielä ennen 1000-lukua suurempi kaupunki, joka tunnettiin esimerkiksi kharjiittien keskuksena.

## Maantiede
Karukh sijaitsee Afganistanin Heratin maakunnassa noin 38 kilometriä Heratin kaupungista koilliseen. Kylä on Heratista kohti Maimanaa kulkevan tien varrella.

## Historia
Nykyinen Karukh on vain kylä, mutta sillä on ilmeisesti ollut historiallisesti nykyistä suurempi merkitys. Ibn Hawkal kirjoitti 900-luvulla Karukhin olleen lähialueen suurin kaupunki heti Heratin jälkeen. Vielä tunnetummaksi se tuli kharjiittien keskuksena historiallisen Persian itäosissa. Saffaridit kukistivat alueella kharjiittien kapinan vuonna 873, mutta al-Muqaddasi mainitsee sen kharjiittien keskuksena vielä vuosisataa myöhemmin. 

Karukhissa on edelleen moskeija, joka löydetyn kaiverruksen perusteella on rakennettu seldžukkien kaudella vuonna 1128, joskin suurin osa rakennuksesta on rakennettu myöhemmin vasta 1800-luvulta.

## Lähteet
Friedrich Miescher

**Johannes Friedrich Miescher** (13. elokuuta 1844 Basel, Sveitsi – 24. helmikuuta 1895 Davos, Sveitsi) oli sveitsiläinen lääkäri ja biologi, joka eristi nukleiinihapon ensimmäistä kertaa vuonna 1869.

## Elämä ja ura
Miescherin isä oli lääkäri ja opetti patologista anatomiaa Baselin yliopistossa. Valmistuttuaan lääkäriksi vuonna 1868 Miescher päätti kuulo-ongelmansa vuoksi suunnata uransa lääketieteelliseen tutkimukseen. Työskennellessään vuonna 1869 Tübingenin yliopistossa Felix Hoppe-Seylerin alaisuudessa hän löysi infektioiden aiheuttamasta mädästä aineen, joka sisälsi sekä fosforia että typpeä. Aine, jota aluksi kutsuttiin nukleiiniksi, koska se näytti olevan peräisin solujen ytimistä, tunnettiin nukleiinihappona vuoden 1874 jälkeen, kun Miescher erotti sen proteiini- ja happo-osiin. Nykyään se tunnetaan nimellä deoksiribonukleiinihappo eli DNA. Miescher jatkoi sitten tutkimuksiaan Leipzigissa Carl Ludwigin laboratoriossa.

Palattuaan professoriksi Baselin yliopistoon, jossa hänen isänsä ja sittemmin hänen setänsä olivat aiemmin toimineet, Miescher löysi lohen siittiöistä nukleiinihappoa ja protamiinia. Miescher ei menestynyt opettajana, ja hänen ujoutensa ja keskittymisensä tutkimukseensa vaikeuttivat hänen suhdettaan oppilaisiinsa. Kesti vuosia ennen kuin nukleiinihapon merkitys tunnustettiin. Miescher itse uskoi, että perinnöllisyyden molekyylejä olivat proteiinit, eivät hapot.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Albert Ballin

**Albert Ballin** (15. elokuuta 1857 – 9. marraskuuta 1918) oli saksalainen merenkulkumagnaatti. Hän oli vuodesta 1886 Hampurin-Amerikan linjan (HAPAG) johtokunnan jäsen, vuodesta 1899 sen pääjohtaja. Yhtiö oli aikanaan maailman suurin laivayhtiö. Ballin myös kehitti risteilyaluksen konseptin, minkä vuoksi häntä pidetään nykyaikaisen risteilymatkustamisen isänä.

Ensimmäisen maailmansodan aikana hän vastusti jyrkästi sitä, että Saksa ryhtyisi käymään vedenalaista sotaa, koska hän pelkäsi, että Saksa saisi sen vuoksi myös Yhdysvallat vihollisekseen. Saatuaan marraskuussa 1918 tietää aselevon ankarat ehdot Ballin kuoli yllättäen, luultavasti oman käden kautta.

Saksan keisarinna Augusta Viktorian mukaan nimetty *[[SS Augusta Victoria]]* oli ensimmäinen nykyisenkaltainen risteilyalus. Se lähti ensimmäiselle matkalleen 10. maaliskuuta 1889 Hampurista, ja se kulki Southamptonin kautta New Yorkiin. Laiva teki maailman ensimmäisen Välimeren risteilyn kaksi vuotta myöhemmin.

Ballin rakennutti 1901 Veddelin saarelle Hampuriin siirtolaisia varten keskuksen, johon sijoitettiin tuhansia Pohjois- ja Etelä-Amerikkaan pyrkiviä ihmisiä kaikkialta Euroopasta. Saari on nykyään BallinStadt-museona. Vuonna 1913 HAPAG omisti kolme maailman suurinta linjalaivaa, jotka kaikki kuitenkin takavarikoitiin myöhemmin osana ensimmäisen maailmansodan sotakorvauksia.

Menetettyään yhtiönsä laivat Ballin teki itsemurhan Hampurissa Saksan vallankumouksen aikana vuonna 1918, kaksi päivää ennen ensimmäisen maailmansodan loppua. Toisen maailmansodan jälkeen yhtiö menetti taas merikelpoiset laivansa sekä globaalin markkina-asemansa.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Ivan Mykytenko

**Ivan Mykytenko**, , (6. lokakuuta 1897 Rivne, Hersonin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 18. lokakuuta 1937) oli ukrainalainen kirjailija, lehtikirjoittaja ja järjestöjohtaja. Hän oli 1920–1930-luvulla neuvostokirjallisuuden johtavia organisoijia. Opiskellessaan Odessan lääketieteellisessä instituutissa Mykytenko johti kirjallisuusjärjestö Hartin Odessan-osastoa. Hän muutti 1927 Harkovaan ja vei opinnot päätökseen Harkovan lääketieteellisessä instituutissa. Vuosina 1932–1934 hän organisoi Neuvostoliiton kirjailijaliiton perustamiskomitean. Hänestä tuli 1934 Ukrainan kirjailijaliiton johtaja.

Mykytenko alkoi kirjoittaa opiskeluaikana 1922 Odessassa runoja ja lehtiartikkeleita. Ensimmäisen novellikokoelman hän julkaisi 1926, ensimmäisen romaanin *Braty* (”Veljekset”) 1927. Hän kirjoitti myös lapsille. Hänen merkittävimmät teoksensa käsittelevät kodittomia neuvostoyhteiskunnassa. Hänen ensimmäiset näytelmänsä jäivät vaille menestystä. Myöhemmät sopivat kuitenkin puoluevirkailijoille, ja niistä tuli useiden teattereiden ohjelmistoa eri puolilla Neuvostoliittoa. Osa oli puolueen tilaustöitä. Uran jälkipuolen tuotanto ei ollut yhtä suosittua. Parhaana pidetään näytelmää *Solo na fleiti* (1933–1936, ”Huilusoolo”), jonka hän tarkoitti menneen suuruuden ajan viralliseksi satiiriksi mutta jota on esitetty koko neuvostojärjestelmän satiirina ja siksi se kiellettiin.

Vaikka Mykytenko pysyi puolueen linjalla ja tuomitsi linjasta poikenneet kirjailijat ja teatterinjohtajat, etenkin Les Kurbasin ja Mykola Kulišin, hänet erotettiin lokakuussa 1937 Ukrainan kirjailijaliiton johtajan paikalta, *Radjanska literaturan* päätoimittajan tehtävästä ja puolueen jäsenyydestä. Myöhemmin on lähteistä selvinnyt, että hän oli tehnyt itsemurhan. Hänen kuoltuaan hänen tuotantonsa joutui kiellettyjen listalle. Suojasään aikana vuoden 1956 jälkeen hänen maineensa puhdistettiin, ja tuotantoa on sittemmin julkaistu uudelleen.

## Lähteet
Kanagliflotsiini

**Kanagliflotsiini** (C24H25SO5F) on glykosidijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä aikuistyypin diabeteksen hoitoon. Kanagliflotsiini kuuluu WHO:n keskeisimpien lääkeaineiden luetteloon.

## Ominaisuudet ja käyttö
Kanagliflotsiinin vaikutukset perustuvat siihen, että se estää natriumin- ja glukoosinkuljettajaproteiini 2:n toimintaa. Tämän seurauksena glukoosin takaisinimeytyminen munuaisissa estyy ja glukoosin eritys virtsaan kasvaa. Tämän aiheuttaa veren glukoosipitoisuuden pienenemisen. Empagliflotsiinin on myös havaittu vähentävän sydämen vajaatoimintaa ja sydäntapahtumia. Myös munuaisten toiminta paranee. Lääkeainetta käytetään aikuistyypin diabeteksen hoitoon ja sitä voidaan käyttää yhdessä insuliinin, metformiinin ja pioglitatsonin kanssa. Yhdiste annostellaan tablettina.

## Haittavaikutukset
Kanagliflotsiinin tavanomaisia haittavaikutuksia ovat sukupuolielinten sieni-infektiot, virtsatietulehdukset ja tihentynyt virtsaamistarve. Yhdessä muiden diabeteslääkkeiden kanssa yhdiste voi aiheuttaa verensokeritason laskemista liian alhaiseksi eli hypoglykemiaa. Kanagliflotsiini voi aiheuttaa luunmurtumariskin lisääntymistä.

## Valmistus
Kanagliflotsiinin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa 5-bromi-, tai 5-jodi-2-metyylibentsoehaposta tehdään happokloridi, joka reagoi 2-(4-fluorifenyyli)tiofeenin kanssa. Seuraava vaihe on reaktio reaktio suojatun glukonolaktonin tai glukoosista muodostetun suojatun ja bromatun yhdisteen kanssa. Viimeinen vaihe on suojaryhmien poisto.

## Lähteet
Sotamies Jokisen vihkiloma (vuoden 1981 televisioelokuva)

**Sotamies Jokisen vihkiloma** on Pauli Virtasen ohjaama suomalainen draama-, komedia- ja televisioelokuva vuodelta 1981. Elokuva perustuu Veijo Meren samannimiseen näytelmään vuodelta 1965. 
Elokuva on MTV-teatterin tuottama ja se sai ensi-iltansa TV1:n Aitiopaikka-ohjelmapaikalla 26. tammikuuta 1981.

Elokuvassa rintamalla oleva sotamies Alpo Jokinen odottaa pääsyä vihkilomalle. Loman koittaessa Jokinen saa tietää morsiamensa ollen hänelle uskoton ja häät peruuntuvat. Jokinen pelkää joutuvansa ammutuksi jos hän
palaa lomalta ilman vihkitodistusta ja päättää löytää illan aikana toisen naisen, joka suostuisi menemään hänen kanssaan heti naimisiin.

## Rooleissa

## Lähteet
Talman koulu

**Talman koulu** on suomenkielinen alakoulu Sipoon Talmassa. Koulua käy noin 100 oppilasta ja siihen kuuluvat luokka-asteet 1–6. Koulun rehtorina toimii Tiina Suojanen-Saari.

Koulu siirtyi väistötiloihin tammikuussa 2018.

## Historia
Talman kansakoulun perustamisesta päätettiin alun perin jo 1908, mutta koulun toiminta alkoi vasta syksyllä 1911. Koulun ainoaksi opettajaksi valittiin Gerda Stenius, joka hoiti virkaansa 40 vuotta. Vasta 1950-luvulla koulu luopui yksiopettajaisesta systeemistä ja koulu siirtyi helmikuussa 1955 myös kokonaan uuteen sekä suurempaan rakennukseen, joka pohjustettiin entiseen hiekkakuoppaan. Rakennuksen käyttöönoton jälkeen sitä on laajennettu useampaan kertaan.

## Lähteet
Venejärvi (Kostamuksen järvi)

**Venejärvi** () on Kemijoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Kostamuksen kaupunkipiirikunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 13,6 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 358 neliökilometriä, keskisyvyys 6,8 metriä ja tilavuus 0,093 kuutiokilometriä.

Venejärvi sijaitsee Kalevalan kansallispuistossa. Sen kautta virtaa Ylä-Kuittijärveen laskeva Venejoki. Järven kalalajeja ovat siika, muikku, harjus, kuore, hauki, särki, säyne, seipi, mutu, made, ahven, kiiski ja kivisimppu.

Järven rannalla sijaitsee Venejärven kylä.

## Lähteet
Johann Wilhelm Ritter

**Johann Wilhelm Ritter** (16. joulukuuta 1776 Samitz, Sleesia – 23. tammikuuta 1810 München, Baijeri) oli saksalainen fyysikko, joka löysi ultraviolettisäteilyn vuonna 1801.

## Elämä ja ura
Ritter toimi apteekkarin oppipoikana Liegnitzissä Sleesiassa (nykyään Legnica, Puola) vuosina 1791–1795, opiskeli lääketiedettä Jenan yliopistossa Alexander von Humboldtin ohjauksessa, ja jäi valmistumisensa jälkeen sinne opettajan tehtäviin. Vuonna 1804 hän siirtyi Baijerin tiedeakatemiaan Müncheniin, jossa hän kuoli nuorena ja katkeroituneena. 

Ritter oli kiinnostunut erityisesti sähköstä ja sähkökemiasta, joiden alalla hän teki monia merkittäviä löytöjä. Vuonna 1800, vain kuukausia sen jälkeen kun englantilainen kemisti William Nicholson oli onnistunut hajottamaan veden vedyksi ja hapeksi elektrolyysin avulla, Ritter toisti kokeen, mutta niin, että hän pystyi keräämään kaksi kaasua erillään. Pian tämän jälkeen hän löysi galvanointiprosessin, jota käytetään nykyään metallien pinnoittamiseen. Vuonna 1801 hän teki havaintoja lämpösähköisyydestä ja ennakoi Thomas Johann Seebeckin löytöä. Hän tutki myös sitä, miten lihaskudos reagoi sähkövarauksiin. Vuonna 1801 Ritter osoitti valoherkän kemikaalin hopeakloridin avulla kauimmaisten violettien aallonpituuksien jälkeen olevan vielä säteilyä. Ritter kutsui säteilyä "kemikaalisäteiksi", mutta ultraviolettisäteily vakiintui lopulta sen nimeksi.  

Ritterin kirjoitustyyli oli epäselvä ja spekuloiva, ja hän viivytteli tutkimustensa selostusten julkaisua. Hänen tieteellistä uskottavuuttaan vahingoitti myös hänen kiinnostuksensa okkulttisiin ilmiöihin ja se, että muut tiedemiehet eivät kyenneet toistamaan hänen kokeitaan.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Koivajärvi

**Koivajärvi** eli **Koivujärvi** () on Kemijoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Kalevalan piirin Borovoin kunnassa ja Kostamuksen kaupunkipiirikunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 21,4 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 437 neliökilometriä, keskisyvyys 4,1 metriä ja tilavuus 0,0877 kuutiokilometriä.

Koivajärven kautta virtaa Kenttijärveen ja Yläjärveen laskeva Kenttijoki. Järven kalalajeja ovat muikku, siika, hauki, särki, mutu, made, ahven, kiiski ja kymmenpiikki.

## Lähteet
Olena Vitrytšenko

**Olena Ihorivna Vitrytšenko** (, s. 25. marraskuuta 1976 Odessa, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt rytminen voimistelija, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari.

## Elämä ja urheilu-ura

Vitrytšenko voitti yksilökilpailun olympiapronssia Atlantassa 1996. Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 hän sijoittui neljänneksi. Vitrytšenko voitti myös lukuisia mestaruuksia ja himmeämpiä mitaleja maailman- ja euroopanmestaruuskilpailuista. Yksilökilpailun kokonaiskilpailussa hän voitti maailmanmestaruuden ja Euroopan mestaruuden vuonna 1997.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
USS Gunston Hall (LSD-44)

**USS Gunston Hall** (runkonumero LSD-44) on Yhdysvaltain laivaston vuonna 1989 valmistunut Whidbey Island -luokan maihinnousualus, jonka kotisatamana on Joint Expeditionary Base Little Creek-Fort Story Virginiassa.

## Valmistus

Alus tilattiin New Orleansista Lousianasta Avondale Industriesilta, missä köli laskettiin 26. toukokuuta 1986. Se laskettiin vesille 27. kesäkuuta 1987 kumminaan Yhdysvaltain merijalkaväen apukomentaja kenraali Thomas R. Morganin puoliso Barbara Morgan ja otettiin palvelukseen 22. huhtikuuta 1989 ensimmäisenä päällikkönään John P. Jeffcoat.

## Palvelus
Alus saapui 17. heinäkuuta ensi kerran kotisatamaansa Joint Expeditionary Base Little Creek-Fort Storyyn Virginiassa.

Aluksen päälliköksi saapui 15. kesäkuuta 2021 Elizabeth Nelson, joka vapautti tehtävästä Jeffery D. Betzin.

Alus lähti 28. maaliskuuta 2022 Little Creekistä *USS Kearsargen* ympärille kootun taisteluosaston mukana suunnitellulle partiomatkalle. Seuraavana päivänä se kiinnittyi Morehead Cityssä laituriin kuormaukseen. Alus läpäisi Englannin kanaalin 11.-12. huhtikuuta ja saapui Norjanmerelle 16. huhtikuuta. Alus kiinnittyi 19. huhtikuuta laituriin Narvikissa, missä alukselta siirrettiin maihin joukkoja ja materiaalia Naton Northern Viking harjoitukseen. Aluksen varastot täydennettiin huhtikuuta 25. Norjanmerellä *[[USNS Robert E. Peary (T-AKE 5)|USNS Robert E. Pearyltä]]*, minkä jälkeen alus palasi 4.-8. toukokuuta Narvikiin kuormaamaan harjoituksesta palaavat joukot.

Alus läpäisi 13. toukokuuta Skagerrakin ja Ison-Beltin seuraavana päivänä. Se osallistui 17. toukokuuta Tukholman itäpuolella PHOTOEX-harjoitukseen, jonka muina aluksina olivat *[[USS Kearsarge (LHD-3)|USS Kearsarge]]*, *[[USS Gravely (DDG-107)|USS Gravely]]*, *[[Louhi (öljyntorjunta-alus)|Louhi]]*, *[[Miinalaiva Hämeenmaa|Hämeenmaa]]*, *[[MHC Purunpää|Purunpää]]*, *[[HMS Carlskrona (M04)|HMS Carlskrona]]*. Aluksesta purettiin 20. toukokuuta Saarenmaalla ajoneuvoja tuettaessa Hedgehog-harjoitusta. Alus oli 27.-30. toukokuuta Helsingissä Hernesaaren laiturissa, mistä lähdettyään aluksen varastot täydennettiin merellä Saarenmaan luoteispuolella *USNS Patuxentilta*. Alus kiinnittyi 2. kesäkuuta Tukholman vapaasatamaan osallistuakseen BALTOPS-harjoitukseen.

## Lähteet
Lännenlymykaija

Lännenlymykaija (*Pezoporus* *flaviventris*) on lymykaijoihin kuuluva lintulaji. Sitä pidettiin aiemmin lymykaijan alalajina, mutta on sittemmin erotettu omaksi lajikseen vuonna 2010.

## Ulkonäkö
Lännenlymykaija on noin 30 senttimetriä pitkä nokasta pitkän pyrstö kärkeen. Se painaa noin 105-110 grammaa.

Suurimmaks osaksi lännenlymykaija on vihreänkirjava. Sen kuviot muodostuvat keltaisista ja mustista raidoista vihreällä pohjalla. Otsallaan sillä on pieni laikku punaista.

Joidenkin lähteiden mukaan sukupuolilla ei ole eroa, toisten mukaan naarailla olisi tummempaa viirutusta korvien kohdalla.

Lymykaijaan verrattuna lännenlymykaijalla on vatsapuolellaan enemmän keltaista.

## Lähteet
Kenttijärvi (Kalevalan piirin järvi)

**Kenttijärvi** () on Kemijoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Kalevalan piirin Luusalmen ja Borovoin kunnissa Venäjällä. Sen pinta-ala on 30,8 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 677 neliökilometriä, keskisyvyys 3,8 metriä ja tilavuus 0,117 kuutiokilometriä.

Kenttijärven kautta virtaa Yläjärveen laskeva Kenttijoki. Järven kalalajeja ovat muikku, siika, kuore, säyne, salakka, hauki, särki, mutu, made, ahven, kiiski ja kymmenpiikki.

Järven rannalla on sijainnut Kenttijärven kylä. Nykyään seudulla ei ole asutusta.

## Lähteet
Hanna Bezsonova

**Hanna Volodymyrivna Bezsonova** (, s. 29. heinäkuuta 1984 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt rytminen voimistelija, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari.

## Elämä ja urheilu-ura

Bezsonova voitti yksilökilpailun olympiapronssia Ateenassa 2004 ja Pekingissä 2008. Hän voitti myös useita mestaruuksia ja himmeämpiä mitaleja maailman- ja euroopanmestaruuskilpailuista. Yksilökilpailun kokonaiskilpailussa hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 2007. EM-kilpailuissa Bezsonova ei saavuttanut kokonaiskilpailun kultamitalia oltuaan parhaimmillaan hopealla vuosina 2004 ja 2008. Vuoden 2003 EM-kilpailuista hän voitti kolme välinemestaruutta. Bezsonovan isä Volodymyr Bezsonov voitti jalkapallossa olympiapronssia.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Seychellienmustakaija

**Seychellienmustakaija** (*Coracopsis barklyi)* on mustakaijoihin kuuluva papukaijalaji. Sitä pidettiin aiemmin pikkumustakaijan alalajina. Seychellienmustakaijalla ei ole alalajeja.

Seychellienmustakaijoja on tavattu Seychellien kahdella saarella: Praslin ja Curieuse, mutta sen on havaittu pesivän vain Praslinilla. Sen pesimisalueita ovat metsät, joiden pääasiallinen puulaji on seychellienpalmu. 

## Ulkonäkö
Seychellienmustakaija on noin 35 senttimetriä pitkä nokasta pitkähkön pyrstön kärkeen. Se painaa noin 315 grammaa.

Seychellienmustakaija on kokonaan tumma papukaijalintu. Se on pikkumustakaijaa vähemmän musta, ja siipisulissa on sinertävää hehkua.

Sukupuolet samannäköiset. Nuoret ovat aikuisia hailakampia, ja niillä on keltaista sävyä nokassa.

## Lähteet
Mette Gjerskov

**Mette Gjerskov** (28. heinäkuuta 1966 Gundsø – 12. kesäkuuta 2023) oli tanskalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuodesta 2005 kuolemaansa saakka, ja toimi Tanskan elintarvike-, maatalous- ja kalastusministerinä vuosina 2011–2013.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Mette Gjerskov'' Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla
Giuseppe Ros

**Giuseppe Ros** (22. syyskuuta 1942 Mareno di Piave – 17. helmikuuta 2022 Vittorio Veneto) oli italialainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.

Ros voitti yli 81 kilogramman painoluokassa olympiapronssia Tokiossa 1964. Hän kilpaili myös ammattinyrkkeilijänä ja piti vaimonsa kanssa ravintolaa. Ros sairasti elämänsä loppupuolella Alzheimerin tautia ja joutui pyörätuoliin taudin vuoksi. Ros kuoli Vittorio Venetossa 79-vuotiaana 17. helmikuuta 2022 pandemiana riehuneeseen COVID-19-koronavirustautiin. Hänen nyrkkeilijänä kilpaillut veljensä oli kuollut samaan tautiin kuusi päivää aikaisemmin.

## Lähteet
* 
* Profiili Italian olympiakomitea 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Mindoronviirikaija

**Mindoronviirikaija** (*Prioniturus mindorensis*) on viirikaijoihin kuuluva papukaijalaji. Sitä pidettiin aiemmin filippiinienviirikaijan alalajina.

Mindoronviirikaija on endeeminen laji Mindoron saarella Filippiineillä. Se elää alavien alueiden kosteissa metsissä.

## Ulkonäkö
Mindoronviirikaija on noin 27 senttimetriä pitkä ja se painaa noin 150 grammaa.

Mindoronviirikaija on suurimmaksi osaksi vihreä papukaijalintu. Sen otsa on vihreä, mutta päälaella ja niskalla on sinistä. 

Naaraat ja koiraat saman väriset, mutta naarailla pyrstön viirit ovat lyhyemmät. 

Nuorilta puuttuu sinistä ja niillä ei ole viirejä pyrstössään.

## Lähteet
Naamioviikunakaija

**Naamioviikunakaija** (*Cyclopsitta nigrifrons*) on siniviikunakaijoihin kuuluva pieni papukaijalaji. Sitä pidettiin aiemmin oranssiviikunakaijan (*Cyclopsitta gulielmitertii*) alalajina yhdessä täpläviikunakaijan kanssa. Joskus laji luetaan sukuun *Nannopsittacus*.

## Ulkonäkö
Naamioviikunakaija on noin 13 senttimetriä pitkä ja se painaa noin 30-35 grammaa. 

Lintu on suurimmaksi osaksi vihreä. Sillä on musta otsa ja kruunu sekä vaaleankeltainen poski. Muutoin väritys vaihtelee alalajien mukaan.

* *C. n. nigrifrons:* Oranssi rinta (koiralla laajemmalti ja voimakkaamman oranssi), musta pienehkö poskilaikku
* *C. n. amabilis:* Vaaleankeltainen rinta, ei mustia poskilaikkuja, musta kruunu
* *C. n. ramuensis:* Vaaleankeltainen rinta, ei mustia poskilaikkuja, sinertävä kruunu

## Lähteet
FitzJames

**FitzJames** on ranskalainen ja espanjalainen  herttuallinen suku, joka polveutuu Englannin kuninkaan Jaakko II:n ja Lady Arabella Churchillin aviottomasta pojasta Berwickin herttua James FitzJamesistä. Se on Stuartin kuningassuvun avioton haara. Espanjassa se sai myöhemmin myös Alban herttuan arvon. Suvun jäsenistä mainittakoon Édouard de Fitz-James, herttua, valtiomies, Berwickin herttuan pojanpoika, s. 1776 Versaillesissa, k. 1838 Rouenin lähellä. Ranskalainen sukuhaara sammui vuonna 1967. 

## Katso myös
* Cayetana Fitz-James Stuart

## Lähteet
Täpläviikunakaija

**Täpläviikunakaija** (*Cyclopsitta* *melanogenia*) on siniviikunakaijoihin kuuluva pieni lintulaji. Sitä pidettiin aiemmin oranssiviikunakaijan (*Cyclopsitta gulielmitertii*) alalajina yhdessä naamioviikunakaijan kanssa. Sillä on kolme alalajia: *C. m. melanogenia, C. m. suavissima* ja *C. m. fuscifrons.*

## Ulkonäkö
Täpläviikunkaija on noin 13 senttimetriä pitkä nokasta lyhyen pyrstön kärkeen ja se painaa noin 30-35 grammaa.

Se on suurimmaksi osaksi vihreä papukaijalintu. Sillä on tumma otsa, musta poskilaikku ja muuten valkoiset kasvot. Koiraalla on oranssi rinta, naaraalla vihertävä. Lisäksi naaraalla on korvallisella oranssia.

## Lähteet
Þórdís Kolbrún R. Gylfadóttir

**Þórdís Kolbrún Reykfjörð Gylfadóttir** (s. 4. marraskuuta 1987) on islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka on toiminut Islannin ulkoministerinä vuodesta 2021 lähtien.

Þórdís syntyi Akranesissa. Hänen isänsä Gylfi R. Guðmndssonin äiti Jóna Valgerður Kristjánsdóttir ja tämän veli Guðjón A. Kristjánsson ovat entisiä kansanedustajia. Þórdís valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Reykjavíkin yliopistosta vuonna 2010 ja maisteriksi vuonna 2012. Vuosina 2011–2012 hän työskenteli lakimiehenä ympäristö- ja luonnonvaravalituslautakunnassa, vuosina 2013–2014 itsenäisyyspuolueen parlamenttiryhmän johtajana, vuosina 2013–2015 valtio-oikeuden tuntiopettajan Reykjavíkin yliopistossa ja vuosina 2014–2016 sisäministerin avustajana.

Vuoden 2016 parlamenttivaaleissa Þórdís valittiin Alltingiin Norðvesturkjördæmi-vaalipiiristä. Tammikuussa 2017 hänet nimitettiin turismi-, teollisuus- ja innovaatioministeriksi, jossa virassa hän toimi marraskuuhun 2021 asti. Nimityksensä aikaan hän oli 29-vuotias ja sen myötä nuorin ikinä Islannissa ministeriksi nimitetty. Maaliskuusta syyskuuhun 2019 hän toimi myös oikeusministerinä. Marraskuussa 2021 hänet nimitettiin ulkoasian- ja kehitysyhteistyöministeriksi; helmikuusta 2022 lähtien nimike on ollut ulkoministeri. Vuodesta 2018 lähtien Þórdís on toiminut itsenäisyyspuolueen varapuheenjohtajana.

Þórdís on naimisissa Hjalti Sigvaldsson Mogensenin kanssa. Heillä on vuosina 2012 ja 2016 syntyneet lapset.

## Lähteet
Bismarckinriippukaija

**Bismarckinriippukaija** (*Loriculus* *tener*) on riippukaijoihin kuuluva pieni papukaijalaji. Joissain lähteissä sitä on pidetty ja pidetään papuanriippukaijan (*Loriculus aurantiifrons)* alalajina.

## Ulkonäkö
Bismarckinriippukaija on pieni papukaijalintu, sillä se on nokasta lyhyen pyrstö kärkeen vain 10 senttimetriä pitkä ja painaa vain noin 14 grammaa.

Ulkonäöltään samankaltainen kuin papuanriippukaija, mutta bismarckinriippukaijan otsa on vihreä. Kurkkulaikku oranssinpunainen, pyrstö ja yläperä höyhenpeitteineen keltaiset,  pyrstön ja siipien alapinta vaaleansininen. Nokka on musta, iiris kellertävän valkea ja jalat ruskeankeltaiset. 

Naaraalla sinertävä otsa ja kasvot.

Nuorilla yksilöillä ei ole oranssia kurkkulaikkua ja nokka on vaaleanruskea.

Papuanriippukaijasta lajin erottaa otsan ja yläperän ja pyrstön yläpinnan värin perusteella: papuanriippukaijalla on keltainen otsa/päälaki ja punainen pyrstö.

## Viitteet
Mindanaonviirikaija

**Mindanaonviirikaija** (*Prioniturus waterstradti*) on viirikaijoihin kuuluva lintulaji. Sitä pidettiin aiemmin vuoriviirikaijan alalajina. Siitä tunnetaan kaksi alalajia: *P.w. waterstradti* ja *P.w. malindangensis.*

## Ulkonäkö
Mindanaonviirikaija on noin 30 senttimetriä pitkä ja painaa noin 120-160 grammaa.

Se on suurimmaksi osaksi vihreä papukaijalintu. Sillä on lievää sinisyyttä/turkoosia päässään ja hieman ruskeaa selässään. Pyrstössä sillä on kaksi suvulle tyypillistä viiriä.

Nuorilla ei ole viirejä pyrstössään. Niiden kasvamisessa menee 2-3 sulkasatoa.

## Levinneisyys, elinympäristö ja uhanalaisuus
Mindanaonviirikaija on kotoperäinen Mindanaon saarella Filippiineillä, missä sitä tavataan yhdeksästä vuoristoisesta esiintymispaikasta. Se viihtyy kosteissa vuoristometsissä 820–2&nbsp;700 metrin korkeudessa, mutta sitä on tavattu jopa 450 metrin korkeudessa. Se esiintyy 2–10 yksilön parvina, jotk ilmeisesti siirtyvät eri korkeuksille vuoren rinteellä vuorokauden mittaan. 

Mindanaonviirikaija tekee pesänsä onttoon puuhun, tyypillisesti 5-7 metrin korkeudelle. Lahopuiden poisto tai valikoivat suurten puiden hakkuut vähentävät sopivia pesäpaikkoja. 

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on arvioinut mindanaonviirikaijan silmälläpidettäväksi lajiksi. Suurin uhka on metsäkato.

## Lähteet
Norfolkin laivastotukikohta

**Norfolkin laivastotukikohta** on Yhdysvaltojen Virginiassa, Norfolkin kaupungissa sijaitseva maailman suurin laivastotukikohta. Tukikohdassa on 14 laituria, ja tilaa 75:lle laivalle. Sen yhteydessä sijaitsee Chambers Fieldin lentoasema, jota käyttää niinikään Yhdysvaltain laivasto.

## Historia
Maa-alue ostettiin tukikohtaa varten 1,6 miljoonalla dollarilla vuonna 1915 pian maan liityttyä ensimmäiseen maailmansotaan. Kun toinen maailmansota alkoi, tukikohta aktivoitui jälleen. Uusia rakennelmia, kuten kiitoteitä rakennettiin. 

Sodan jälkeen tukikohdasta tuli Yhdysvaltain Atlantin laivaston päätukikohta ja sitä käytettiin Atlantin valvomiseen avaruuskilvan ja kuulentojen aikana. 1990-luvulla kylmän sodan jälkeen tukikohdan toiminta väheni, mutta sitä päivitettiin taas terrorisminvastaisen sodan aikana.

## Lähteet
Sulanriippukaija

**Sulanriippukaija** (*Loriculus* *sclateri*) on riippukaijoihin kuuluva pieni lintulaji. Sitä pidettiin aiemmin molukkienriippukaijan (*Loriculus amabilis*) alalajina. Lajilla on kaksi alalajia: *L.s. sclateri* ja *L.s. ruber*.

## Ulkonäkö
Sulanriippukaija on noin 15 senttimetriä pitkä papukaijalintu.

Se on suurimmaksi osaksi väriltään vihreä. Sillä on tummanpunainen kurkkulappu, keltainen, oranssi tai punainen "mantteli" selässään ja punainen yläperä. Sukupuolet erottaa silmän väristä: aikuisilla naarailla silmät ovat ruskeat, aikuisilla koiralla vaaleat. Nokka on kaksivärinen.

Nimilajilla mantteli on oranssi tai keltainen, alalajilla *L.s. ruber* se on punainen.

Nuorilla punaiset alueet ovat himmeämmät tai puuttuvat kokonaan esim. selästä.

## Lähteet
Jack Parker (pika-aitajuoksija)

**Frederick John ”Jack” Parker** (6. syyskuuta 1927 East Sheen – 20. helmikuuta 2022) oli brittiläinen pika-aitajuoksija.

Parker saavutti EM-hopeaa Bernissä 1954. Kesäolympialaisissa hän kilpaili kahdesti, Helsingissä 1952 ja Melbournessa 1956. Hän oli molemmissa olympiakisoissa myös Ison-Britannian pikaviestijoukkueen varajäsen. Parker kuoli 94-vuotiaana 20. helmikuuta 2022.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Olympian kisojen voittajat

**Olympian kisojen voittajat** () oli Timaios Tauromenionlaisen kirjoittama kronologinen teos, jolla hän loi pohjan olympiadien käyttämiselle historiallisten tapahtumien ajoittamisessa. Se ei ole säilynyt nykyaikaan.

## Historia

Timaios eli noin vuosina 352/350–256 eaa. Hänet tunnetaan ennen kaikkea teoksestaan *[[Sisilian historia (Timaios)|Sisilian historia]]*. Lisäksi hän kirjoitti sen jatkon muodostaneen teoksen *[[Pyrrhoksesta]]*. *Olympian kisojen voitot* muodosti eräänlaisen esityön näille historiateoksille. Sen avulla hän kykeni käyttämään historiateoksissaan aikaisempaa täsmällisempää kronologiaa. Teoksellaan Timaios muodosti kreikkalaisen historiankirjoituksen standardin, jossa tapahtumat ajoitettiin olympiadeja käyttäen. Tämä oli merkittävä edistysaskel, koska näin voitiin muodostaa yhteiskreikkalainen ajoituskehikko, jonka avulla paikallisten kreikkalaisten kalenterien mukaiset ajoitukset voitiin synkronoida.

*[[Suda]]ssa* teoksen koko nimenä esiintyy *Olympionikas ētoi Khronika praksidika*, ”Olympian kisojen voittajat eli *Khronika praksidika*”. Nimen jälkiosa viittaa ajoituksiin, mutta sen tarkkaa merkitystä ei tunneta. Se on ilmeisesti myöhemmin lisätty selite eikä niinkään alkuperäinen osa teoksen nimeä.

Jo ennen Timaiosta Olympian kisojen voittajien luetteloita olivat koonneet ainakin Hippias Elisläinen sekä Aristoteles, joka koosti teoksen *[[Olympian kisojen voitot]]*. Viimeksi mainittu oli ottanut käyttöön olympiadien numeroinnin. Jo puoli vuosisataa Timaioksen jälkeen Eratostheneen koostama Olympian kisojen voittajien luettelo syrjäytti hänen teoksensa. Eratosthenes hyödynsi omaa luetteloaan *Khronografioista*-teoksessaan, joka oli Kreikan historian universaalikronologia, ja oli ensimmäinen, joka jakoi olympiadit neljään numeroituun vuoteen, mikä mahdollisti vielä tarkemmat ajoitukset. Myöhempinä aikoina laajamittaisin olympiadeja hyödyntänyt kronologia oli Eusebios Kesarealaisen *[[Kronikka (Eusebios)|Kronikka]]*.

## Sisältö

Timaioksen teos oli synkroninen luettelo Olympian kisojen voittajista, Spartan kuninkaista ja eforeista, Ateenan arkonteista sekä Heran papittarista Argoksessa. Polybioksen mukaan Timaios asetti nämä erilaiset luettelot ”vierekkäin”, mikä tarkoittaa oletettavasti sitä, että ne oli koottu ja sovitettu yhteen, oletettavasti taulukkomuodossa. Olympian kisojen osalta teos luetteli vain päälajin eli stadionjuoksun voittajat, ei kaikkien lajien voittajia.

Teoksesta ei ole säilynyt yhtään suoraa lainausta. Antiikin kirjallisuudessa esiintyy kuitenkin mainintoja siitä, mihin olympiadeihin Timaios oli kytkenut mitäkin tapahtumia. Hän esimerkiksi ajoitti Troijan valtauksen 417 vuotta ja Rooman ja Karthagon perustamisen 38 vuotta ennen ensimmäistä olympiadia vuonna 776 eaa. Tällaiset maininnat voivat olla peräisin joko suoraan Olympian kisojen voittajien luettelosta tai sitten hänen historiateoksistaan.

## Lähteet
Amazonianaurinkoaratti

**Amazonianaurinkoaratti** (*Aratinga* *maculata*) on viheraratteihin kuuluva papukaijalaji. Se luettiin aiemmin aurinkoaratin alalajiksi. 

## Koko ja ulkonäkö
Lajilla on pituutta nokasta pitkän pyrstön kärkeen on 30 cm ja painoa noin 120–130 g.

Oranssikeltaisesta aurinkoaratista poiketen amazonianaurinkoaratti on pääväriltään enemmän vihertävän, haalean keltainen, josta se on saanut englanninkielisen nimensä: Sulphur-breasted Conure, "rikkirinta-aratti". Siivissään sillä on hieman aurinkoarattia enemmän vihreää kuviointia.

Nuorten väritys tunnetaan vain yhdestä näytteestä, siinä nuori oli kuin aikuinen, mutta posket ja rinta olivat oliivinväriin taittavia.

## Lähteet
Ara atwoodi

**Ara atwoodi** oli Dominicalla elänyt arapapukaijalaji, joka on kuollut sukupuuttoon. Siitä ei ole jäljellä lainkaan näytteitä. Se tunnetaan vain brittiläisen Thomas Atwoodin kirjasta *The History of the Island of Dominica* (1791). Teksteissä sitä kuvaillaan "normaalia" papukaijaa suuremmaksi, höyhenpuvultaan vihreäkeltaiseksi, ja kasvojen paljasta iholaikkua tulipunaiseksi.  Austin Hobart Clark kuvaili ensin Dominican arat kuuluvan lajiin *Ara guadeloupensis*, mutta kun hän luki Atwoodin kuvaukset, hän päätti näiden arojen olevan eri lajeja. *Ara atwoodeja* pyydystettiin sekä lemmikiksi että ruoaksi. Laji kuoli luultavasti sukupuuttoon 1700-luvun lopussa tai 1800-luvun alussa. 

## Lähteet
Kiitesjärvi

**Kiitesjärvi** eli **Kiteenselkä** eli **Kiitehjärvi** eli **Kiitehenjärvi** (myös *Kivijärvi*, ) on Kemijoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Kostamuksen kaupunkipiirikunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 95,5 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 572 neliökilometriä, keskisyvyys 8,0 metriä ja tilavuus 0,767 kuutiokilometriä. Järvessä on 98 saarta, joiden yhteispinta-ala on kymmenen neliökilometriä.

Kiitesjärveen virtaavat Karankajoki, Lyttäjoki, Munanki, Lahtijoki ja 42 puroa. Se laskee Nokeusjoen (Kivijoen) kautta Nuokkijärveen. Järven kalalajeja ovat lohi, siika, muikku, harjus, hauki, särki, lahna, säyne, seipi, mutu, salakka, made, ahven, kiiski, kymmenpiikki ja kivisimppu.

Järvi sijaitsee Kostamuksen luonnonpuistossa lähellä Suomen rajaa. Seudulla ei nykyisin ole asutusta. Aiemmin järven rannoilla on ollut 17 kylää, joista suurin oli Akonlahti. Vuonna 1958 kylien asukkaat siirrettiin alueelta lähinnä Uhtuaan ja Vuokkiniemeen.

## Lähteet
Jack Parker

**Jack Parker** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Roger ”Jack” Parker (1915–1964), yhdysvaltalainen kymmenottelija ja olympiamitalisti
* Frederick ”Jack” Parker (1927–2022), brittiläinen pika-aitajuoksija
* Jack Parker (s. 1945), yhdysvaltalainen jääkiekkovalmentaja.
Tuoteseloste

**Tuoteseloste** on myytävän tuotteen sisällöstä kertova pakkausmerkintä.

Useissa maissa tuotteiden täytyy sisältää tuoteseloste, jonka sisältö voi olla lailla määritelty. Useimmiten tuoteselosteen täytyy kertoa tuotteen sisältö tai ainesosat, valmistuspäivä, viimeinen käyttöpäivä, käyttö- tai varastointiohjeet, valmistaja ja markkinoija. Tuoteselosteessa voi lukea myös erilaisia varoituksia.

## Suomi
Suomessa tuoteselosteet ovat pakollisia. Huhtikuussa 2015 pakolliseksi tuli ainesosien ja allergiaa tai intoleranssia aiheuttavien aineiden kertominen myös pakkaamattomissa elintarvikkeissa. Käyttö- ja säilytysohjeetkin ovat pakollisia. Vain tietyissä tapauksissa ne saa antaa vain suullisesti. Pakattujen elintarvikkeiden tuoteselosteissa on joulukuusta 2016 asti pitänyt olla ravintoarvomerkintä. Yleensä myös elintarvikkeen nimi, sisällön määrä, vähimmäissäilyvyysaika, toimijan nimi, osoite ja tarvittaessa alkuperäismaa ovat pakollisia.

1950-luvulta 1980-luvulle tuoteselosteen sijaan käytössä oli tavaraseloste.

## Ruokapakkausmerkinnät
Professori Pertti Mustajoen mukaan monet tutkimukset osoittavat, että ruokapakkausten etuosan merkinnät, jotka kertovat ruoan terveellisyydestä tai epäterveellisyydestä, auttavat ihmisiä löytämään terveellisempiä ruokia.

## Viitteet
Ara guadeloupensis

**Ara guadeloupensis** on sukupuuttoon kuollut arapapukaijalaji, jonka oikeasta olemassaolosta ei olla varmoja. Esimerkiksi Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto ei enää tunnusta lajin olemassaoloa. Lajin kuvaili ja nimesi Austin Hobart Clark (1905). 

Lajia tavattiin Guadeloupella, Pienillä-Antilleilla Karibianmeren itäosassa. 

Lajin sanottiin muistuttavan ulkonäöltään paljon puna-araa, mutta se oli lyhyempi ja sen pyrstö oli kokonaan punainen (verrattuna puna-aran sinipunakirjavaan pyrstöön). 

Du Terte kuvaili lajin olevan pitkäikäinen, mutta herkkä sairauksille. Tämän vuoksi on ajateltu, että laji saattoi kuolla sukupuuttoon lopulta tautien ja ylimetsästyksen yhteisvaikutuksesta.

## Lähteet
* Biogeography of the West Indies: Patterns and Perspectives, Second Edition, s. 180

### Viitteet
Sarah Monette

**Sarah Monette** (s. 25. marraskuuta 1974 Oak Ridge, Tennessee) on yhdysvaltalainen kirjailija.
Monette on julkaissut kirjoja myös nimellä **Katherine Addison**.

Monetten esikoisteos *[[Mélusine]]* on julkaistu vuonna 2005 ja aloitti *Doctrine of Labyrinths* -sarjan. *Mélusine* oli ehdokas Tiptree- ja Crawford-palkinnoille.
*[[The Goblin Emperor]]* on voittanut Locus-palkinnon fantasiakirjojen sarjassa vuonna 2015. *The Goblin Emperor* oli ehdokkaana Hugo-, World Fantasy- ja Nebula-palkinnoille.

## Teoksia
### Nimellä Sarah Monette
Monetten teoksia omalla nimellä:
#### Doctrine of Labyrinths -sarja
* *Melusine* (2005)
* *The Virtu* (2006)
* *The Mirador* (2007)
* *Corambis* (2009)

#### The Iskryne -sarja
Elizabeth Bearin kanssa:
* *A Companion to Wolves* (2007) 
* *The Tempering of Men* (2011)
* *An Apprentice to Elves* (2015)

### Nimellä Katherine Addison
Nimellä Katherine Addison:

#### The Goblin Emperor -sarja
* *The Goblin Emperor* (2014)
* *The Witness for the Dead* (2021)
* *The Grief of Stones* (2022)

#### Muut
* *The Angel of the Crows* (2020)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Pyrrhoksesta

**Pyrrhoksesta** () oli Timaios Tauromenionlaisen kirjoittama historiateos, joka oli jatkoa hänen *[[Sisilian historia (Timaios)|Sisilian historialleen]]*. Se ei ole säilynyt nykyaikaan.

Teos käsitteli Pyrrhoksen sotia Etelä-Italian Suur-Kreikassa ja Sisiliassa sekä tapahtumia sen jälkeen. Se alkoi siitä, mihin *Sisilian historia* päättyi eli vuodesta 289/288 eaa. ja ulottui aina vuoteen 264/263 eaa. saakka. *Pyrrhoksesta* liittyi läheisesti yhteen *Sisilian historian* kanssa ja voitaisiin hyvin lukea yhdeksi historiateokseksi sen kanssa.

Pyrrhosta käsitelleen erillisen teoksen olemassaolo tiedetään kolmesta antiikin aikaisesta lähteestä, jotka ovat Polybios, Dionysios Halikarnassoslainen ja Cicero. Polybios aloittaa oman historiateoksensa *[[Historiai (Polybios)|Historiai]]* samasta vuodesta 264/263 eaa., johon Timaios päätti. Häneltä on peräisin myös ainoa suora, lähteen mainitseva lainaus *Pyrrhoksesta*. Siinä Timaios selittää roomalaista lokakuun hevonen (*Equus October*) -uhritoimitusta.

*[[Suda]]* viittaa teokseen vain nimityksellä ”erillinen esitys” ().

## Lähteet
Ara martinica

**Ara martinica** on sukupuuttoon kuollut arapapukaijalaji, jonka olemassaolosta ei ole varmaa tietoa. Se saattoi elää Martiniquen saarella Karibianmerellä. Lajin olemassaolo perustuu vain yhteen Père Jacques Boutonin tekstiin, joka julkaistiin vuonna 1640. Tämän perusteella Walter Rothschild kuvasi papukaijan uutena lajina vuonna 1907. Rothschild käytti lajista aluksi nimeä *Anadorhynchus martinicus*, mutta myöhemmin hän kutsui lajia nimellä *Ara martinicus*. Lajin olemassaolo on epävarmaa, ja kyseessä saattoi olla muualta tuotu papukaija. *Ara martinica* -papukaijan kuvaillaan olleen selkäpuolelta sininen ja vatsapuolelta oranssi.

## Lähteet
Katherine Mortenhoen ostettu kuolema

**Katherine Mortenhoen ostettu kuolema** (, , ) on Bertrand Tavernierin ohjaama saksalais-ranskalainen, englanninkielinen tieteisdraama vuodelta 1980. Elokuvan pääosia, tirkistelyjournalismin uhriksi joutuvaa naista ja tv-kuvaajaa, esittävät Romy Schneider ja Harvey Keitel. Muissa keskeisissä rooleissa näyttelevät Max von Sydow ja Harry Dean Stanton. David Rayfielin yhdessä ohjaajan kanssa laatima käsikirjoitus pohjautuu David G. Comptonin romaaniin *The Unsleeping Eye* (1974).

## Juoni
Dystooppinen tarina tapahtuu lähitulevaisuudessa, jossa ihmiset ovat vapautuneita useimmista sairauksista ja elävät yllätyksettömän turvattua elämää. Nuori lastenkirjailija Katherine Mortenhoe houkutellaan päähenkilöksi televisio-ohjelmaan, jossa seurattaisiin hänen elämäänsä. Ohjelmassa häntä huijataan uskomaan, että sairastaa vaikeaa tautia ja elinaikaa olisi enää pari kuukautta. Hän karkaa sarjasta, mutta häntä seuraa ystäväksi tekeytyen kameramies, jonka silmään on upotettu televisiokuvaa tallentava kamera, ja ohjelma saadaan näin jatkumaan. Mieskään ei tiedä, ettei nainen ole oikeasti sairas vaan tuotantoyhtiön manipuloinnin uhri.

## Vastaanotto
Elokuva oli mukana Berliinin elokuvajuhlien kilpailusarjassa ja tuotti useita ehdokkuuksia ranskalaisessa César-palkintogaalassa.

Elokuva sai ensi-iltansa Suomessa vuonna 1984, neljä vuotta maailmanensi-illan jälkeen. Elokuvan suomalaisnimi muistuttaa Volker Schlöndorffin vuoden 1974 elokuvan ja sen pohjana olevan Heinrich Böllin romaanin nimeä *[[Katharina Blumin menetetty maine]]* (1974). Molemmissa tarinoissa on kyse nuoren naisen ja median välisestä konfliktista.

Ywe Jalander moitti *Suomen Kuvalehdessä* elokuvaa paperinmakuiseksi, tekemällä tehdyksi ja hengettömäksi niin, etteivät edes päähenkilöt vaikuta kovin kiinnostavilta. *Helsingin Sanomien* Helena Ylänen kehui komeasti kuvattuja Skotlannin maisemia, jotka tuovat vastapainoa lattealle dialogille ja laahaavalle kerronnalle.

Yhdysvaltalainen *VideoHound's Golden Movie Retriever* kiteyttää elokuvan hyvien näyttelijöiden älykkääksi ja aikuismaiseksi tieteistarinaksi ja antaa sille kolme tähteä neljästä.

## Lähteet
Rameshbabu Praggnanandhaa

**Rameshbabu Praggnanandhaa** (; s. 10. elokuuta 2005) on intialainen shakin suurmestari. 

Praggnanandhaa voitti vuoden 2013 shakin nuorten maailmanmestaruuskilpailujen alle 8-vuotiaiden sarjan, minkä myötä hänestä tuli FIDE-mestari 7-vuotiaana. Vuonna 2015 hän voitti alle 10-vuotiaiden sarjan. Vuonna 2016 hänestä tuli maailman nuorin kansainvälinen mestari kymmenen vuoden ja yhdeksän kuukauden iässä. Suurmestarin arvonimeen vaadittavat kiinnitykset hän sai vuoden 2017 shakin nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa, Heraklion GM Norm Fischer Memorial -turnauksessa Kreikassa huhtikuussa 2018 ja Gredine Open -turnauksessa Italian Urtijëissa kesäkuussa 2018, jolloin hän sai arvonimen 12 vuoden ja kymmenen kuukauden ikäisenä ollen toiseksi nuorin suurmestarin arvonimen saanut Sergei Karjakinin jälkeen; sittemmin arvonimen vielä nuorempana ovat saaneet Javohir Sindarov, Dommaraju Gukesh ja Abhimanyu Mishra.

Heinäkuussa 2019 Praggnanandhaa voitti Tanskan Helsingørissä järjestetyn Xtracon Chess Open -turnauksen. Saman vuoden lokakuussa hän voitti shakin nuorten maailmanmestaruuskilpailujen alle 18-vuotiaiden sarjan. Joulukuussa 2019 hänestä tuli kaikkien aikojen toiseksi nuorin yli 2600 Elo-luvun saavuttanut.

Huhtikuussa 2021 Praggnanandhaa voitti Polgar Challenge -verkkoturnauksen, minkä vuoksi hän pääsi Champions Chess Tour -kiertueen New In Chess Classic -turnaukseen, jossa hän sijoittui kymmenenneksi. Hän voitti turnauksessa muiden muassa Teymur Rəcəbovin, Jan-Krzysztof Dudan, Sergei Karjakinin ja Johan-Sebastian Christiansenin sekä pelasi tasapelin Magnus Carlsenia vastaan. Vuoden 2021 shakin maailmancupissa Praggnanandhaa voitti toisella kierroksella Gabriel Sargsjanin ja kolmannella kierroksella Michał Krasenkowin, kunnes hävisi neljännellä kierroksella Maxime Vachier-Lagravelle. Helmikuussa 2022 Praggnanandhaa voitti Magnus Carlsenin Champions Chess Tourin Airthings Masters -turnauksessa. Hän voitti Carlsenin uudestaan toukokuussa 2022 Chessable Masters -turnauksessa. 

## Lähteet
Montagu

**Montagu** on vanha englantilainen normannilaista alkuperää oleva aatelissuku. Sen kantaisä oli Drogo de Montaigu (de Montacuto), joka tuli Englantiin Vilhelm Valloittajan kanssa ja on mainittu Domesday Bookissa. Suvun jäsenillä oli melko merkittävä poliittinen rooli 1300-luvulla, ja Edvard III korotti William de Montagun, s. 1301, k. 1344, vuonna 1337 Salisburyn jaariksi ja tämä hankki Mansaaren vuonna 1341 siihen liittyvän kuninkaanarvon kanssa. Hänen poikansa William de Montagu, s. 1328, k. 1397, myi kuitenkin vuonna 1393 saaren ja kuninkaallisen tittelin toiselle suurmiehelle. John de Montagu, Salisburyn jaarli, s. 1350, k. 1400, edellä mainitun veljenpoika, oli yksi Rikhard II:n luotetuimmista miehistä, hän oli näkemykseltään lollardi ja hänet tapettiin kapinayrityksessä Henrik IV:tä vastaan. Hänen poikansa Thomas de Montagun, Salisburyn jaarlin, s. 1388, k. 1428, myötä, joka oli yksi Henrik V:n parhaista kenraaleista sodassa Ranskaa vastaan, loppui suvun päähaara miehen puolelta. Boughtonin Sir Edward Montagusta, tuomarista, k. 1557, jonka sukulaisuutta vanhaan normannisukuun ei voitu varmuudella todeta, polveutui useita tunnettuja aatelissukuja, joilla oli sukunimi Montagu, mukaan lukien Manchesterin jaarlit ja herttuat, Montagun herttuat, Sandwichin jaarlit ja vanhemmat Halifaxin jaarlit.
## Lähteet
Marulapuut

**Marulapuut** (*Sclerocarya*) on kaksi Afrikassa kasvavaa puulajia sisältävä sumakkikasvisuku. Tunnetumpaa lajia rohtomarulapuuta eli marulapuuta (*Sclerocarya birrea*) esiintyy Saharan eteläpuolelta Namibiaan ja Madagaskariin. Se kasvaa savanneilla, ja se tunnetaan mehevistä hedelmistään, joita syövät ihmiset ja norsut. Toinen marulapuulaji *[[Sclerocarya gillettii]]* on edellistä pienempi puu, ja sitä esiintyy vain osassa Keniaa. Se kasvaa puolikuivassa alankopensaikossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Sclerocarya''
* Suomen Lajitietokeskus: Marulapuut – ''Sclerocarya''
Guatemalan maatalous

**Guatemalan maatalous** on keskiamerikkalaisen asukkailtaan kymmenmiljoonaisen valtion pääelinkeinoja. Se työllistää lähes 20 prosenttia väestöstä. Maanviljely on ollut vallalla alueella jo mayojen aikana ennen kuin koko valtiota muodostettiin, siis ennen espanjalaisten konkistadorien tuloa. Nykyään maan maatalous perustuu vientiin enemmän kuin kotitarpesiin: Sen päätarkoituksena on tuoda maahan vientituloja, jotka perustuvat sokeriruoon, kahvin ja banaanin vientiin. Muita vientituotteita ovat puuvilla, maissi ja tupakka. Lähes sadan vuoden aikaisten tietojen mukaan maissin ohessa kotitarpeeseen on viljelty riisiä, papuja, bataattia sekä maniokkia, vientii toisalta chicleä, joka kuuluu ollen purukumin raaka-aineena. Karjana on ollut lukumääräisesti kasvatettu eniten nautaa, lammasta, sikaa, hevosia, vuohia ja muuleja. 

Maanviljelyksestä on suuri osa ulkomaisessa hallinnassa ja omistuksessa. United Fruit omisti laillisesti Guatemalan, Hondurasin ja monen muunkin valtion banaanivljelykset, kunnes yhtiön nimi muutettiin. Nykyään Guatemala kuuluu Cairns-ryhmään, jonka tarkoitus on saada jotain parannusta kehitysmaiden maatalouteen. 

Vuonna 2022 maatalous tuotti noin 9 prosenttia maan bruttokansantuotteesta. Tonnimäärillä mitattuna tärkeimmät tuotteet olivat sokeriruoko, banaanit, öljypalmun hedelmät, maissi, cantaloupes-melonit, perunat, maito, tomaatit, kana ja ananas.

## Lähteet