open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Riley Jackson

**Riley Francis Jackson** (s. 2. joulukuuta 2005) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 172-senttimetrinen ja on edustanut seuratasolla vuodesta 2024 NWSL-sarjassa pelaavaa North Carolina Couragea.

Jackson on pelannut joukkueessa huhtikuuhun 2025 mennessä 23 sarjaottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin. Hän pelasi vuonna 2022 kolmetoista ottelua Yhdysvaltain alle 17-vuotiaiden naisten maajoukkueessa. Hän iski otteluissa kaksi maalia. Vuonna 2024 hän taas pelasi 15 ottelua alle 20-vuotiaiden naisten maajoukkueessa ja teki yhden maalin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fanni Sinivuori

**Fanni Sinivuori** (s. 2007) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Kansallisessa liigassa Helsingin Palloseuraa.

Sinivuori edusti ensimmäisinä juniorivuosinaan Ristiinan Palloa ja Porrassalmen Urheilijat -62:ta. Hän siirtyi kaudeksi 2020 Helsingin Palloseuran junioreihin. Hän pelasi kaudella 2023 muutaman ottelun Naisten Kakkosessa HPS:n kakkosjoukkueessa. Kaudella 2024 hän pelasi seuran edustusjoukkueessa 17 Kansallisen liigan ottelua ja teki niissä kolme maalia, huhtikuussa Jyväskylän Pallokerhoa, heinäkuussa FC Honkaa ja syyskuussa Helsingin Jalkapalloklubia vastaan. Hän saavutti liigassa SM-pronssia. Hän pelasi kaudella 2024 myös yhden ottelun FC Lahden joukkueessa Naisten Ykkösessä.

## Lähteet
Tobias Normann

**Tobias Normann** (s. 3. elokuuta 2001 Fredrikstad, Norja) on norjalainen jääkiekkomaalivahti. Normann edustaa SHL-joukkue Frölunda HC:ta. Hänellä on sopimus joukkueen kanssa kauden 2025–2026 loppuun saakka.

Normannin kasvattajaseura on Stjernen Hockey. SHL:ssä hän on edustanut Frölunda HC:n lisäksi myös Färjestad BK:ta. Norjan pääsarjassa EliteHockey Ligaenissa hän on edustanut Sparta Sarpsborgia. Normann on pelannut 53 EliteHockey Ligaenin runkosarjan ottelua. Näistä otteluista on torjunut 28 voittoa. Normann on pelannut kymmenen EliteHockey Ligaenin ylempien pudotuspelien ottelua. Näistä otteluista hän on torjunut viisi voittoa. Normann on pelannut 25 SHL:n runkosarjan ottelua. Näistä otteluista hän on torjunut 15 voittoa. Normann on pelannut neljä SHL:n ylempien pudotuspelien ottelua. Näistä otteluista hän on torjunut yhden voiton ja yhden nollapelin. Normann kuului Norjan joukkueeseen Suomen ja Latvian MM-kilpailuissa 2023 ja Tšekin MM-kilpailuissa 2024. Uran tilastot päivitetty 26. huhtikuuta 2025.

## Lähteet
Frances Burney

**Frances Burney** (13. kesäkuuta 1752 – 6. tammikuuta 1840) oli englantilainen kirjailija.
Hänen teoksensa *Evelina* oli merkittävä taparomaaniksi kutsutun kirjallisuudenlajin kehityksessä.

Burneyn isä oli muusikko ja historioitsija Charles Burney, jonka ystäväpiiriin kuului aikansa tunnettuja hahmoja kuten David Garrick, Samuel Johnson, Edmund Burke ja Richard Sheridan. Frances Burney aloitti kirjoittamisen päiväkirjanomaisilla kirjeillä, joissa hän kuvasi Lontoon seurapiirien elämää isänsä ystävälle, eläkkeellä olevalle kirjailijalle Samuel Crispille. Kirjeissä kehittynyt tapa tarkkailla ja dokumentoida yhteiskuntaa ja herkkyys eri yhteiskuntaluokkien puhetavoille johti lopulta hänen romaaniinsa *Evelina*. Se käsittelee nuoren, epävarman ja virheille alttiin tytön kehitystä, joka johtaa sivistymiseen ja avioliittoon. Uudentyyppinen romaani, jonka juonen kehitys perustuu sankarittaren epävarmuuteen ja erehtyväiseen käytökseen, tasoitti tietä Jane Austenin romaaneille. Nimettömänä vuonna 1778 julkaistu *Evelina* sai hyvän vastaanoton. Kukaan ei arvannut, että sen oli kirjoittanut ujo 26-vuotias Burney.

Burneyn seuraava romaani *Cecilia* (1782) yhdisti moraalisesti didaktisia teemoja hänen ensimmäisen romaaninsa sosiaalisen satiirin ohella monimutkaisempaan juoneen. Tämä romaani otettiin yhtä hyvin vastaan kuin *Evelina*, mutta Burneyn menestystä varjostivat lähipiirin kuolemantapaukset.

Burney kirjoitti myös näytelmiä, mutta yhteyksiä teatteriin pidettiin sopimattomina hyvän perheen tyttärelle. Useimmat hänen näytelmistään julkaistiin vasta 1950-luvulla, ja hänen elinaikanaan esitettiin vain tragedia *Edwy and Elgiva*.

Vuonna 1785 Burney esiteltiin kuningatar Charlottelle ja kuningas Yrjö III:lle, ja vuonna 1786 hänet kutsuttiin hovinaiseksi. Hän pysyi hovissa onnettomana viisi vuotta. Lopulta hänen terveytensä heikkeni, ja hänen sallittiin erota palveluksesta vuonna 1791. Hänen tuon ajan päiväkirjansa sivuuttavat uskollisesti hovin juorut kuninkaan luhistumisen vuosilta (1788–1789), mutta sisältävät mielenkiintoisia kertomuksia julkisista tapahtumista, kuten Warren Hastingsin oikeudenkäynnistä.

Vuonna 1793, ollessaan 41-vuotias, Burney meni naimisiin Alexandre d’Arblayn kanssa. Mies oli rahaton ranskalainen emigrantti Englannissa. Heillä oli yksi poika. Vuonna 1796 Burney julkaisi romaanin *Camilla*, ja sen tuotoilla d’Arblayt rakensivat talon Surreyhin, jonne he muuttivat vuonna 1797. Perhe oli vierailulla Ranskassa vuonna 1802, kun Napoleonin sodat pakottivat heidät jäämään maahan kymmeneksi vuodeksi. Waterloon taistelun (1815) jälkeen d’Arblayt palasivat ja asettuivat Bathiin, jossa Alexandre d’Arblay kuoli vuonna 1818. Rouva d’Arblay vetäytyi sen jälkeen Lontooseen, jossa hän omistautui poikansa uralle ja isänsä muistelmien (1832) julkaisemiselle.

## Lähteet
Pylaían metrovarikko

**Pylaían metrovarikko** () on Thessalonikin metroa palveleva metrovarikko, joka sijaitsee Pylaíassa Thessalonikin metropolialueen kaakkoisosassa. Se otettiin käyttöön vuonna 2023 ennen metron ensimmäisen vaiheen virallisia avajaisia 30. marraskuuta 2024.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Taivaallinen sata

**Taivaallinen sata** () on kollektiivinen nimitys Maidanin mielenosoituksissa kuolleille mielenosoittajille.

## Tausta
YK:n tietojen mukaan poliisi tappoi 108 mielenosoittajaa vuoden 2014 vallankumouksen aikana. Joidenkin ukrainalaislähteiden mukaan uhreja oli kuitenkin 107.

Taivaallisen sadan kuolema ajoittuu 18.–20. helmikuuta väliselle ajalle. Suurin osa näistä kuoli 20. helmikuuta poliisin tarkka-ampujien luoteihin. Mielenosoittajien kuolemat eivät hiljentäneet mielenosoituksia, vaan johtivat lopulta vallankumoukseen, joka ajoi silloisen presidentti Viktor Janukovytšin maanpakoon Venäjälle.

Tunnistetuista uhreista nuorin oli 17-vuotias Nazar Voitovytš ja vanhin 83-vuotias Ivan Nakonetšni. Uhreista kolme oli naisia.

## Tunnistetut uhrit

Lähde:

## Muistaminen
Vuonna 2014 presidentti Petro Porošenko allekirjoitti ukaasin, jonka nojalla kaikki mielenosoituksissa kuolleet mielenosoittajat saivat Ukrainan sankarin arvonimen postuumisti. Taivaallisen sadan sankarin ritarikunnan nimi on myös viittaus mielenosoituksissa kuolleiden muistolle.

Taivaallisen sadan muistopäivää vietetään vuosittain 20. helmikuuta.

## Lähteet
Anna Sewell

**Anna Sewell** (1820–1878) oli brittiläinen kirjailija, jonka ainoa julkaistu teos oli vuonna 1877 ilmestynyt romaani *[[Uljas Musta]]*.

Anna Sewell syntyi Great Yarmouthin rannikkokaupungissa, mutta muutti jo pienenä Lontooseen, missä hevoset olivat keskeinen osa jokapäiväistä elämää.  Koulumatkalla sattunut onnettomuus aiheutti hänelle vakavia liikuntavaikeuksia, ja hän liikkui kodin ulkopuolella lähinnä hevoskärryillä. Hän kyyditsi päivittäin isänsä asemalle ja takaisin, ja näki usein hevosia kohdeltavan huonosti. Myöhemmin, luettuaan Horace Bushnellin eläimistä kertovan esseen, hän totesi, että yksi hänen  tavoitteistaan kirjoittajana oli "herättää ystävällisyyttä, myötätuntoa ja ymmärtäväistä kohtelua hevosia kohtaan".

Sewell tutustui kirjoittamiseen jo nuoruudessaan, kun hän auttoi toimittamaan äitinsä teoksia. Tämä oli syvästi uskonnollinen ja suosittu lastenkirjojen kirjoittaja. Sewell vietti elämänsä viimeiset seitsemän tai kahdeksan vuotta liikuntakyvyttömänä kotonaa kirjoittamalla teosta *Uljas Musta*. Kirja on lempeän lämminverisen hevosen fiktiivinen omaelämäkerta, jolla oli vahva moraalinen sanoma. Teos käynnisti maailmanlaajuisen keskustelun eläinten hyvinvoinnista. Anna Sewell menehtyi huhtikuussa 1878 eikä nähnyt kirjan menestystä tai sen vaikutusta hevosiin ympäri maailmaa. Se on edelleen yksi kaikkien aikojen myydyimmistä kirjoista - kirjaa on myyty yli 50 miljoonaa kappaletta.

## Lähteet
H’ersonin taidemuseo

**H’ersonin taidemuseo** () on vuonna 1978 perustettu, Ukrainan H’ersonissa sijaitseva taidemuseo. Museo suljettiin syksyllä 2021 alun perin entisöintitöitä varten ja on ollut siitä asti suljettuna.

Taidemuseo sijaitsee H’ersonin entisessä kaupungintalossa, joka rakennettiin 1900-luvun alkupuolella. Mueo avattiin 27. toukokuuta 1978. Sen johtajana on vuodesta 1989 asti toiminut Alina Dotsenko, joskin vuonna 2022 venäläiset miehittäjät asettivat johtajaksi toisen henkilön.

## Kokoelma
Ennen marraskuuta 2022 museon kokoelmiin kuului lähes 14 000 taideteosta. Museo oli kaupungin suurimpia kulttuurikeskuksia. Kaikkein arvokkaimmat teokset olivat kuvataidetta. Kokoelmiin kuului 1600- ja 1900-luvuilta peräisin olevia uskonnollisia taideteoksia, 1800–1900-luvuilla tehtyä ukrainalaista taidetta ja 1900–2000-luvuilla tehtyä nykytaidetta. Vuoden 2023 alussa museossa oli jäljellä taulujen kehyksiä, veistoksia ja neuvostotaidetta.

## Museo sota-aikana
H’erson oli venäläisjoukkojen miehittämä maaliskuusta marraskuuhun 2022. Ukrainan viranomaisten mukaan venäläiset sotilaat ovat vieneet museosta taideteoksia osana laajempaa ryöstelyä, jota miehitetyllä alueella tehtiin. Museon johdon mukaan lokakuun 2022 lopussa museolle tuli venäläisiä sotilaita, jotka veivät neljän päivän aikana tuhansia taide-esineitä kuorma-autolla pois. Teokset vietiin Krimillä sijaitsevaan Simferopolin taidemuseoon. Ei tiedetä, ovatko kaikki esineet vielä siellä. Syyskuussa 2024 museo ilmoitti, että taide-esineitä oli viety yli 10 000. Vietyjen esineiden joukossa on maalauksia, graafisia teoksia ja 12 veistosta. Venäläiset miehittäjät ovat nimittäneet tapausta evakuoinniksi. H’ersonin poliisi pitää sitä sotarikoksena.

Miehitysajan jälkeen Venäjän armeija on pommittanut museota useamman kerran. Pommitukset ovat vaurioittaneet rakennuksen julkisivua.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Oskari Lahtinen (psykologi)

**Oskari Lahtinen** (s. 1984) on suomalainen psykologi ja tietokirjailija.

## Koulutus
Lahtinen opiskeli Turun yliopistossa matematiikkaa ja psykologiaa. Hän väitteli vuonna 2021 psykologiasta ja sai väitöskirjasta Turun yliopistosäätiön väitöskirjapalkinnon. Lahtisen väitöskirja käsitteli hänen kehittämäänsä digitaalista Tita-mindfulness-kurssia.

## Ura

### Mindfulness-tutkimus
Lahtinen on tutkinut mindfulness-interventioita ja kirjoittanut tietokirjan *Onko mindfulnessista mihinkään?* (2024).

### Kriittisen sosiaalisen oikeudenmukaisuuden asenteiden tutkimus
Lahtinen kehitti mittarin, jolla kriittisen sosiaalisen oikeudenmukaisuuden asenteita (ns. ”woke”-asenteita) kyettiin mittaamaan ensimmäistä kertaa. Lahtisen tutkimus on ollut merkittävän mediahuomion kohteena. Tutkimuksissa havaittiin suuri sukupuoliero ”woke”-asenteiden kannattamisessa: naisista väitteitä kannatti kolme viidestä, miehistä yksi seitsemästä. Tutkimuksissa myös paljon ”woke”-pisteitä saaneilla oli enemmän ahdistusta ja masennusta, joskaan ei enemmän kuin ihmisillä, jotka ylipäätään ilmoittivat kannattavansa poliittista vasemmistoa. Lahtisen tutkimusta on käsitelty kansainvälisesti esimerkiksi ''The New York Timesissa'', ''New York Postissa'' sekä Foxin uutiskanavilla.

### Politiikka
Lahtinen on osallistunut politiikkaan vihreissä ja toimi Turussa varakaupunginvaltuutettuna vuosina 2020–2021. Lahtinen on arvostellut identiteettipolitiikan nousua vihreissä. Lahtisen kirjoituksia on julkaistu muun muassa ''Verde''-lehdessä. Lahtinen on myös ottanut kantaa Donald Trumpin pyrkimyksiin ylittää presidentin valtaoikeuksia Yhdysvalloissa.

## Julkaisuja
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
Claire Keegan

**Claire Keegan** (s. 1968 Irlanti) on irlantilainen kirjailija ja kirjoittamisen opettaja. Hän on julkaissut novelleja ja pienoisromaaneja. Keegan käsittelee ihmisten välistä solidaarisuutta ja auttamista. Keegan on saanut useita palkintoja ja useampi teoksista on filmatisoitu.

Keegan on opiskellut kirjoittamista yliopistossa Walesissa ja Dublinissa sekä englantia ja politiikan tutkimusta New Orleansissa.
Hänen teoksestaan *Kasvatti* tehty elokuva oli Irlannin Oscar-ehdokas vuonna 2022.

Keeganin kirja *Nämä pienet asiat* kertoi nunnien yhä 1980-luvulla pitämistä pesuloista, joissa orvot, au-äidit ja vammaiset tekivät pakkotyötä vaikeissa oloissa. Keeganin *Nämä pienet asiat* oli Booker-palkintoehdokkaana vuonna 2022. Se oli toukokuussa 2024 Helmet-kirjastojen varatuin kirja kaunokirjallisuudessa.

## Teokset
### Suomeksi
* *Nämä pienet asiat* 2023. Tammi Keltainen kirjasto. Suomentanut Kristiina Rikman.
* *Kasvatti* 2024. Tammi Keltainen kirjasto. Suomentanut Kristiina Rikman.
* *Aivan viime hetkellä* 2025, novellikokoelma. Tammi. Suomentanut Kristiina Rikman.

### Englanniksi
* *Antarctica 1999*. Faber and Faber, Lontoo. 
* *Walk the Blue Fields 2007*. Faber and Faber, Lontoo. .
* *The Forester's Daughter* 2019. Faber and Faber, Lontoo. .
* *So Late in the Day: Stories of Women and Men* 2023. Grove Press, New York. .
* *Foster* 2010. Faber and Faber, Lontoo. .
* *Small Things Like These* 2021.
* *So Late in the Day* 2022. The New Yorker.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Claire Keeganin verkkosivut
Koiviston koulu (Tampere)

**Koiviston koulu** on Tampereen Koivistonkylässä sijaitseva perusopetuksen alakoulu. Koulussa on lukuvuonna 2024–2025 16 yleisopetuksen ryhmää ja neljä esiopetuksen ryhmää, henkilökuntaa on 26. Rehtorina toimii Minna Viskari. Koulu toimii kahdessa eri rakennuksessa, vuonna 1929 valmistuneessa klassisimia edustavassa kivikoulussa ja erillisessä 1980-luvulla rakennetussa koulurakennuksessa. Koulun yhteydessä toimii Koivistonkylän kirjasto. 

## Lähteet
Koiviston koulu

**Koiviston koulu** voi viitata seuraaviin:

* Koiviston koulu, peruskoulu Tampereella
* Koiviston koulu, peruskoulu Äänekoskella.
Markomannisodat

**Markomannisodat** olivat sarja sotia, joita Rooman valtakunta kävi vuosina 167–180 jaa. pohjoisrajansa lähialueilla asuvien barbaariheimojen kanssa. Konfliktin aikana siihen osallistui monia eri heimoja, sodille nimensä antaneiden markomannien lisäksi muiden muassa langobardit, kvadit, jazygit ja roksolaanit.

Barbaariheimot ylittivät Rooman valtakunnan rajat Reinillä ja Tonavalla ja tekivät ryöstöretkiä syvälle sen alueelle, mikä lopulta johti roomalaisten raakaan vastareaktioon. Valtakuntaa vastaan hyökänneistä aktiivisin rooli oli kuitenkin nykyisen Saksan alueen markomanneilla (siksi sotia kutsutaankin nimellä ”markomannien sodat”) ja sarmaattisten jazygien tukemilla kvadeilla. Näiden kolmen heimon alistaminen vaati imperiumilta suurimmat sotilaalliset ponnistukset.

Markomannien sodat käytiin pääasiassa keisari Marcus Aureliuksen hallituskaudella, ja Rooman menestys oli vaihtelevaa. Ensimmäisten tappioiden ja puolustuskannalle ajamisen (167–170) jälkeen imperiumi onnistui ottamaan aloitteen, ja seuraavalle markomannien sotien kaudelle (171–180) oli ominaista Rooman työntämä merkittävä sodankäynti vihollisen alueelle. Barbaariheimojen liittoumat olivat lyhytaikaisia, ja tappioiden jälkeen solmittu rauha oli mahdollista tilaisuuden tullen rikkoa ja taistella uudelleen. Tämä aiheutti konfliktille vaihtelevan voimakkuuden ja äkillisiä käänteitä.

## Lähteet
Dani Weatherholt

**Danielle Marie Weatherholt** (s. 17. maaliskuuta 1994) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 173-senttimetrinen ja on edustanut vuodesta 2024 NWSL-sarjassa pelaavaa North Carolina Couragea.

Weatherholt on edustanut urallaan nykyisen joukkueensa lisäksi kotimaassaan Orlando Prideä, OL Reigniä ja Angel Cityä. Lisäksi hän on vieraillut Australiassa Melbourne Victoryn joukkueessa. Nykyisessä seurassaan Weatherholt on kerännyt huhtikuuhun 2025 mennessä nimiinsä 24 sarjaottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Maycee Bell

**Maycee Nicole Bell** (s. 18. syyskuuta 2000 Wichita, Sedgwickin piirikunta, Kansas) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 180-senttimetrinen ja on edustanut seuratasolla vuodesta 2024 NWSL-sarjassa pelaavaa North Carolina Couragea.

Bell edusti aiemmin ammattilaisuransa aluksi vuonna 2024 nykyisen joukkueensa kanssa samassa sarjassa pelaavaa NJ/NY Gothamia. Hän keräsi joukkueessa nimiinsä kahdeksan sarjaottelua ja teki niissä yhden maalin. Nykyisessä seurassaan hän on pelannut toukokuuhun 2025 mennessä kymmenen sarjaottelua.

Bell pelasi vuosina 2017 ja 2018 molempina yhden ottelun Yhdysvaltain alle 19-vuotiaiden naisten maajoukkueessa. Vuosina 2018–2020 hän taas pelasi kahdeksan ottelua alle 20-vuotiaiden naisten maajoukkuessa. Hän teki otteluissa myös yhden maalin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dorothee Sölle

**Dorothee Sölle** (oik. **Steffensky-Sölle**, o.s. **Nipperdey**; 30. syyskuuta 1929 Köln – 27. huhtikuuta 2003 Göppingen) oli saksalainen feministinen teologi ja runoilija.

## Elämä ja toiminta
Dorothee Sölle kasvoi keskiluokkaisessa perheessä, oikeustieteen professorin tyttärenä. Isä suhtautui perhepiirissä natsien hallintoon kriittisesti mutta ei julkisesti vastustanut sitä. Vuonna 1950, 20-vuotiaana, Dorothee Sölle sai ensi kertaa lukeakseen Anne Frankin päiväkirjan ja tajusi, mitä syyllisyyttä hänen vanhempiensa sukupolvi kantoi. Teologian opinnoista ja kärsivän Kristuksen hahmosta hän löysi inspiraatiota ”Auschwitzin jälkeiseen teologiaan”, jossa kaikkivaltias Jumala on kuollut mutta kärsivä Kristus kutsuu ihmisiä työhön lähimmäisenrakkauden ja rauhan hyväksi.

Dorothee Sölle opiskeli vuosina 1949–1954 klassista filologiaa, filosofiaa, teologiaa ja germaanista filologiaa Kölnissä, Freiburgissa ja Göttingenissä. Toimittuaan muutaman vuoden opettajana ja radiotoimittajana hän opetti tuntiopettajana useissa eri yliopistoissa Saksassa ja lopulta vuosina 1975–1987 New Yorkin Union Theological Seminaryssa systemaattisen teologian professorina.

Ensimmäinen avioliitto taidemaalari Dietrich Söllen kanssa päättyi eroon 1964, ja vuonna 1969 Dorothee Sölle avioitui entisen benediktiinimunkin Fulbert Steffenskyn kanssa, josta tuli hänen läheinen työtoverinsa. Yhdessä he alkoivat 1968 järjestää Kölnissä ”poliittisia yörukouksia”, joihin kuului sekä rukousta ja mietiskelyä että keskusteluja ajankohtaisista poliittisista aiheista. Nämä tilaisuudet toimivat myöhemmin esikuvana DDR:n kirkoissa järjestetyille ”rauhanrukouksille”, joista osaltaan nousi sosialistisen järjestelmän romahdukseen päättynyt kansanliike.

Söllen yhteiskunnallinen toiminta herätti vastustusta ja epäluuloja Saksan kirkkojen parissa. Hän oli mukana rauhan- ja ympäristöliikkeessä ja ydinvoiman vastustajissa, ja hänen runouden ja teologian rajoilla liikkuva toimintansa (jota hän itse nimitti myös ”teopoesiaksi”) sai innoitusta sekä feministisestä teologiasta että Etelä-Amerikan vapautuksen teologiasta. 1970-luvulta lähtien hän kiinnostui yhä enemmän mystiikasta ja uskonnollisen kokemuksen tulkinnasta, johon sisältyy myös tämänpuoleinen ulottuvuus.

Sölle julkaisi eläessään yli kolmekymmentä essee- ja runokokoelmaa. Hän oli aktiivinen ja suosittu luennoitsija ja toimi julkisuudessa loppuun saakka: kun hän huhtikuussa 2003 kuoli yllättävään sydänkohtaukseen, hän oli vielä edellisenä päivänä ollut luennoimassa.

## Suomennettuja teoksia ja kirjoituksia
*Vastatuuleen: muistelmat.* Suom. Taisto Nieminen. Helsinki: Otava, 1996.

*Laula leivästä ja ruusuista.* Suom. Anna-Maija Raittila. Helsinki: Kirjapaja, 1987.

*Raamatun vahvat naiset.* Helsinki: Nemo, 2004.

”Äitimme ja isämme taivaassa: johdatus feministiteologiaan.” – *Vartija* 97 (1984) : 4, s. 162–175.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eppingen

**Eppingen** on kaupunki Baden-Württembergin osavaltiossa lounaisessa Saksassa. Se sijaitsee Kraichgaun kumpumaastossa  Elsenz-joen varrella osavaltionsa pohjoisosassa Stuttgartin suurkaupunkialueella. Elsenz on Neckarin sivujoki.

## Maantiede
Eppingen sijaitsee Baden-Württembergin luoteisosassa noin 45 kilometriä Stuttgartista luoteeseen. Etäisyys Heilbronnista on noin 23 kilometriä länteen ja Karlsruhesta noin 39 kilometriä koilliseen. Eppingen koostuu kantakaupungista ja seuraavista kaupunginosista: Adelshofen, Elsenz, Kleingartach, Mühlbach, Richen ja Rohrbach.

## Historia
Eppingenistä on varhaisin maininta vuodelta 985, mikä on verraten myöhään suhteessa muihin lähiseudun paikkakuntiin. Eppingen mainitaan termillä ”burgum” (linnoitettu paikka) vuonna 1188. Vuonna 1219 Eppingenistä on maininta termillä ”civitas”, eli kaupunki oikeudellisessa merkityksessä. 1400- ja 1500-luvut olivat kaupungille taloudellista ja kulttuurista kukoistuskautta. Vuodelta 1421 on maininta latinankoulusta, joka tunnettiin myös kaupungin rajojen ulkopuolella. 1600-luvun alkupuolella käyty kolmikymmenvuotinen sota oli Eppingenille tuhoisa ja saman vuosisadan lopulla käyty yhdeksänvuotinen sota oli vielä tuhoisampi.

1800-luvun alussa Eppingenistä tuli osa Badenia ja vuosisata oli hyvää aikaa kaupungille, sinne perustettiin muun muassa Badenin toiseksi vanhin maatalouskoulu. Teollistuminen oli kuitenkin hitaanlaista ja Eppingenin muutamat teollisuuslaitokset olivat riippuvaisia ympäristön maataloudesta. 1900-luvun suursotien välinen aika oli alakuloista. Vuonna 1972 Eppingeniin liitettiin kuusi edellämainittua maalaiskuntaa.

Eppingenin nähtävyyksiin kuuluu vanhakaupunki kokonaisuudessaan. Siellä on noin 120 ristikkotaloa eri aikakausilta ja myöhäisgoottilainen kaupunginkirkko.

## Talous ja liikenne
Eppingenin suurin yritys on kansainvälinen Dieffenbacher GmbH, joka valmistaa muun muassa koneita ja laitteita. Eppingenin rautatieasema, Bahnhof Eppingen, avattiin 1879. Se sijaitsee Karlsruhen, Heilbronnin ja RheinNeckarin paikallisjunajärjestelmien piirissä. Lähin moottoritie on kaupungin pohjoispuolitse kulkeva Bundesautobahn 6.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Eppingen, Baden-Württemberg, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Kuindžin taidemuseo

**Kuindžin taidemuseo** () oli vuonna 2010 perustettu, Ukrainan Mariupolissa sijainnut taidemuseo. Museorakennus tuhoutui 21. maaliskuuta 2022 Venäjän armeijan pommituksessa.

## Rakennus
Museorakennus rakennettiin vuonna 1902 alkujaan yksityiskodiksi. Se edusti arkkitehtuuriltaan art nouveau -tyyliä. Vuonna 1997 tiloihin päätettiin perustaa taidegalleria, ja 2000-luvun loppupuolella rakennus remontoitiin. Kuindžin taidemuseo perustettiin 30. lokakuuta 2010. Se nimettiin mariupolilaisen taiteilija Arhip Kuindžin mukaan.

Museorakennuksen pinta-ala oli 300&nbsp;m2, ja siellä oli 10 näyttelyhuonetta. Museon johdon suunnitelmana oli avata tulevaisuudessa lisää näyttelyhuoneita.

Museotoiminnan lisäksi rakennuksessa järjestettiin luentoja, musiikkitapahtumia, kokouksia ja muita tapahtumia.

Rakennus tuhoutui 21. maaliskuuta 2022 Venäjän armeijan ohjusiskussa.

## Kokoelma

Museon kokoelmissa oli noin 2000 teosta. Teosten joukkoon kuului 650 maalausta, 960 graafista teosta, 150 veistosta ja yli 300 koriste-esinettä tai käyttötaidetta edustavaa teosta. Teosten joukossa oli esimerkiksi Ivan Aivazovskin, Mykola Hluštšenkon, Tetjana Jablonskan ja Myh’ailo Derehusin alkuperäisiä maalauksia.

Ohjusiskun aikana osa teoksista oli rakennuksen kellarissa. Ne teokset selvisivät pommituksesta, ja 27. huhtikuuta venäläiset miehittäjät veivät teokset Donetskiin.

## Lähteet
Callista

**Callista** on John Henry Newmanin romaani, joka sijoittuu antiikin ajan kristittyjen vainoihin.

Callista julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1855, ja se sijoittuu 200-luvun roomalaiseen Pohjois-Afrikkaan. Se kertoo kolmesta henkilöstä, jotka joutuvat etsimään todellista hengellistä kotiaan rappion ja vainon keskellä. Callista on maanpaossa oleva kreikkalainen, joka tekee patsaita pakanallisista jumalista. 

Romaani sijoittuu keisari Deciuksen aikaan ja tuolloisiin kristittyjen vainoihin. Romaanin henkilöhahmoihin kuuluu muun muassa Karthagon piispa Cyprianus. Callista on Newmanin järjestyksessä toinen romaani.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Callista Project Gutenberg 
*Callista Project Gutenberg Australia 
*Callista Internet Archive 
*Callista Christian Classics Ethereal Library 
*Callista LibriVox-äänikirja
Sydney Collins

**Sydney Jane Collins** (s. 8. syyskuuta 1999 Hillsboro, Washingtonin piirikunta, Oregon, Yhdysvallat) on yhdysvaltalaissyntyinen kanadalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 174-senttimetrinen ja on edustanut seuratasolla vuodesta 2023 NWSL-sarjassa pelaavaa North Carolina Couragea. Hän on pelannut joukkueessa toukokuuhun 2025 mennessä neljä sarjaottelua. Maajoukkuetasolla Collins on edustanut vuodesta 2023 Kanadan naisten A-maajoukkuetta. Hän on kerännyt huhtikuuhun 2025 mennessä nimiinsä kuusi pelattua ottelua.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Meredith Speck

**Meredith Madeline Speck** (s. 1. helmikuuta 1993 Rockville Centre, Hempstead, Nassaun piirikunta, New York) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 160-senttimetrinen ja on edustanut vuodesta 2017 NWSL-sarjassa pelaavaa North Carolina Couragea.

Speck edusti vuoden 2016 nykyisen joukkueensa kanssa samassa sarjassa pelaavaa Western New York Flashia, ja hän voitti joukkueen kanssa saman vuoden sarjamestaruuden. North Carolina Couragen kanssa hän on voittanut kahdesti sarjamestaruuden vuosina 2018 ja 2019. Lisäksi hän on voittanut joukkueessa kahdesti NWSL Challenge Cupin vuosina 2022 ja 2023. Hän on kerännyt joukkueessa huhtikuuhun 2025 mennessä nimiinsä 96 sarjaottelua, joissa hän on tehnyt seitsemän maalia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Koirakoulu

**Koirakoulu** on yritys, jossa koirankouluttaja opettaa koiranomistajia yksitellen tai pienryhmissä toimimaan oman koiransa kanssa.

Koirakoulussa varsinkin pennuille opetetaan arjen perustaitoja: luoksetuloa, hihnassa kävelemistä, irroittamista. Myös vanhemmille koirille on näistä kertauskursseja. Lisäksi on erilaisiin koiraharrastuksiin liittyviä kursseja.

Suomessa koirakoulun perustamiseen ei tarvita lupaa tai erityistä pätevyyttä.
Eläinten kouluttaminen on eläintenhoitajan ammattitutkinnon osaamisala vuodesta 2009, ja vuodesta 2019 alalta on voinut suorittaa myös erikoisammattitutkinnon. Kaupparekisterissä koirakoulujen toimialaksi merkitään "Muualla luokittelemattomat henkilökohtaiset palvelut (96090)".

## Lähteet
Bo Nix

**Bo Chapman Nix** (s. 25. helmikuuta 2000 Arkhadelphia, Arkansas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on pelinrakentaja. Nix edustaa NFL-joukkue Denver Broncosia.

Ennen NFL-uraansa Nix pelasi Auburnin yliopiston ja Oregonin yliopiston joukkueissa. Denver Broncos varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 12. varausvuorolla . Toukokuussa 2024 Nix teki Broncosin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 18,6 miljoonan dollarin arvoisen tulokassopimuksen.

Nix on pelannut 17 NFL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on heittänyt 376 onnistunutta heittoa 567 heittoyrityksestä ja hänen heittojensa onnistumisprosentti on 66,3 %. Näillä heitoilla hän on heittänyt 3 775 heittojaardia, 29 touchdownia ja 12 syötönkatkoa. Hän on edennyt juoksemalla 430 jaardia ja tehnyt juoksemalla neljä touchdownia. Hän on ottanut yhden kiinnioton jolla eteni kaksi jaardia ja teki touchdownin. Hän on rähmännyt pallon kolme kertaa. Nix on pelannut yhden  ottelun. Tässä ottelussa hän heitti 13 onnistunutta heittoa 22 heittoyrityksestä ja hänen heittojensa onnistumisprosentti oli 59,1%. Näillä heitoilla hän heitti 144 heittojaardia ja yhden touchdownin. Hän eteni juoksemalla 43 jaardia. Uran tilastot päivitetty kauden 2024 jälkeen.

## Lähteet
Hannah Betfort

**Hannah Claire Betfort** (s. 4. tammikuuta 1999 Charleston, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 178-senttimetrinen ja on edustanut vuodesta 2025 NWSL-sarjassa pelaavaa North Carolina Couragea.

Betfort aloitti ammattilaisuransa edustamalla nykyisen joukkueensa kanssa samassa sarjassa pelaavaa Portland Thornsia. Hän pelasi joukkueessa vuodet 2021–2023, ja hän oli mukana voittamassa vuoden 2022 sarjamestaruutta. Hän pelasi joukkueessa 19 sarjaottelua, joissa hän teki kolme maalia. Betfort pelasi vuoden 2024 Utah Royalsissa, jossa hän keräsi nimiinsä 24 sarjaottelua ja iski niissä kaksi maalia. Nykyisessä joukkueessaan hän on pelannut huhtikuuhun 2025 mennessä viisi sarjaottelua.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Charlotte McLean

**Charlotte McLean** (s. 1. maaliskuuta 2000 Sydney) on australialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 169-senttimetrinen ja on edustanut vuodesta 2024 Yhdysvaltain NWSL-sarjassa pelaavaa North Carolina Couragea.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aura Nyholm

**Aura Nyholm** (s. 21. maaliskuuta 2005) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Kansallisessa liigassa Helsingin Palloseuraa.

Nyholm pelasi juniorisarjoissa Vantaan Jalkapalloseuran ja Helsingin Jalkapalloklubin joukkueissa. Hän siirtyi kaudeksi 2022 Helsingin Palloseuraan ja pelasi tuolla kaudella 17 Kansallisen liigan ottelua. Kaudella 2023 hän pelasi 19 liigaottelua. Hän edusti kaudella 2024 FC Honkaa ja pelasi 16 liigaottelua. Kaudeksi 2025 hän palasi Helsingin Palloseuraan.

Nyholm on pelannut Suomen alle 17-, alle 18- ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueissa.

## Lähteet
Nanna Nyman

**Nanna Nyman** (s. 26. syyskuuta 2006) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Kansallisessa liigassa Helsingin Palloseuraa.

Nyman on Oulun Rotuaarin Pallon ja Oulu Nice Soccerin kasvatti. Hän pelasi kaudella 2023 FC OTP:n joukkueessa Naisten Kakkosta kolme ottelua ja kaudella 2024 Oulu Nice Soccerin joukkueessa 12 ottelua Naisten Ykköstä. Kauden 2024 loppupuolella hän pelasi lainalla FC Hongassa kolme Kansallisen liigan ottelua. Kaudeksi 2025 hän siirtyi Helsingin Palloseuraan.

Nyman on pelannut Suomen alle 17-, alle 18- ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueissa.

## Lähteet
Alavuden Peli-Veikot (pesäpallo)

**Alavuden Peli-Veikot** (**APV**), on alavutelaisen samannimisen urheiluseuran pesäpallojoukkue, jonka edustusjoukkue pelaa Suomensarjassa.

## Historia

Vuonna 2012 Jokivarren Jytinän junior toiminta siirrettiin Alavuden Peli-Veikkojen alaisuuteen ja toiminta siirretty Montun pesäpallokentälle.

Vuonna 2014 Peli-Veikkojen alaisuuteen luotiin pesäpallojaosto, sen otettua allensa Jokivarren Jytinän edustusjoukkueen. Jytinä oli noussut kaudeksi 2014 Suomensarjaan, ja sijottui viimeiseksi, pudoten Suomensarjasta. Pesäpalloliitto kuitenkin asetti 7 sarjapaikkaa avoimeen hakuun kaudeksi 2015. Sarjapaikka haettiin APV:n nimissä ja Suomensarjaan hyväksyttiin kolme joukkuetta hakemusten kautta: APV, Jyväskylän Lohi ja Puurtilan Kisa-Pojat. APV joutui myös anomaan poikkeuslupaa Montulla pelaamiseen, sillä sääntöjen mukaisesti Suomensarjan pelit piti pelata tekonurmella ja kenttä oli tuohon aikaan sorakenttä. Myös ongelmia harjoitusajoista oli, Montun ollessa ainut pesäpallokenttä jäähallin viereisen kentän lisäksi, useammalle alavutelaiselle joukkueelle.

Syksyllä 2015 Alavuden kaupunki vuokrasi Montun kentän APV:n pesäpallojaostolle kymmeneksi vuodeksi. Vuokrauksen taustana oli ongelmat tekonurmen toteutuksen kanssa. Vuokrauksen avulla APV pystyi itse toteuttamaan tekonurmen asennuksen kentälle, mikä ei ollut mahdollista ilman maapohjan omistusta.

APV sijoittui kaudella 2015 Suomensarjassa viimeiseksi ja oli tippumassa Maakuntasarjaan. APV kuitenkin säilytti paikkansa Suomensarjassa, ja aloitti toimet Montun uudistamiseen. Hiekkatekonurmi valmistui 30. huhtikuuta 2016. Kentän avajaisiin saapui 864 katsojaa, kun kentällä pelasivat Alajärven Ankkurit ja Koskenkorvan Urheilijat.

Kaudeksi 2016 APV teki yhteistyösopimuksen Alajärven Ankkurien kanssa, johon sisältyi farmisopimus, seurojen valmennusosaamisen vaihto ja markkinointiyhteistyö.

APV nousi Ykköspesikseen kaudeksi 2020. Joukkue pelasi Ykköspesiksessä neljä kautta, pudoten takaisin Suomensarjaan kaudeksi 2024.

## Alavuden Peli-Veikkojen kotikentät
### Alavuden puistokenttä

Alavuden Peli-Veikkojen kotikenttänä toimii Alavuden puistokenttä, joka on paremmin tunnettu nimellä Monttu. Monttuun rakennettiin hiekkatekonurmipohja vuonna 2016.

## Tunnukset
### Peliasu
Alavuden Peli-Veikot käyttävät kotiasunaan keltaista paitaa, jossa on mustat kaulukset ja mustia housuja. Vierasasussa keltainen paita vaihtuu mustaan paitaan, jossa on keltaiset kaulukset. Housut pysyvät samana kummassakin asussa.
### Logo

Tiedosto:Alavuden peliveikot palloilu logo.svg|APV:n logo, jonka pesäpallojaosto jakaa jalkapallojaoston kanssa.
Tiedosto:APV pesis.jpg|2015–2016 käytetty pesäpallojaoston logo.


## Tilastot ja luettelot
### Alavuden Pallo-Veikkojen tilastot
#### Edustusjoukkue

#### Selitteet

## Lähteet
Peg Parnevik

**Peg Parnevik** (s. 3. syyskuuta 1995 Tukholma) on ruotsalainen muusikko ja podcast-juontaja. Hänen esikoissinglensä *Ain't No Saint* ilmestyi vuonna 2016. Parnevik juontaa *Peg & Penny* -podcastia pikkusiskonsa kanssa ja on toiminut myös muun muassa Ruotsin *[[Idols (TV-formaatti)|Idolin]]* tuomarina. Vuonna 2017 Parnevik voitti Vuoden tulokas -palkinnon Sveriges Radion P3 Guld -musiikkigaalassa.

Parnevikin isä on golfpelaaja Jesper Parnevik ja hän on varttunut Floridassa. Parnevik on kertonut julkisuudessa kärsineensä syömishäiriöistä.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Thomas Berg-Paulsen

**Thomas Berg-Paulsen** (s. 6. elokuuta 1999 Stavanger, Norja) on norjalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä tai keskushyökkääjä. Berg-Paulsen edustaa SHL-joukkue Malmö Redhawksia. Hänellä on sopimus joukkueen kanssa kauden 2025–2026 loppuun saakka.

Berg-Paulsenin kasvattajaseura on Siddis Hockey. Hän on pelannut Norjan pääsarjassa EliteHockey Ligaenissa Stavanger Oilersissa. Berg-Paulsen on voittanut kaksi Norjan mestaruutta. Hän kuului Norjan joukkueeseen Suomen ja Latvian MM-kilpailuissa 2023 ja Tšekin MM-kilpailuissa 2024.

Berg-Paulsen on pelannut 155 EliteHockey Ligaenin runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt 29 maalia ja 34 syöttöä eli yhteensä 63 tehopistettä. Berg-Paulsen on pelannut 42 EliteHockey Ligaenin ylempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt kaksi maalia ja 12 syöttöä eli yhteensä 14 tehopistettä. Berg-Paulsen on pelannut 76 SHL-runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt kymmenen maalia ja neljä syöttöä eli yhteensä 14 tehopistettä. Berg-Paulsen on pelannut kahdeksan SHL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt yhden maalin. Uran tilastot päivitetty 26. huhtikuuta 2025.

## Lähteet
Constanțan satama

**Constanțan satama** (, LOCODE: RO CND) on Mustanmeren länsiosassa, Romanian Constanțan kaupungissa toimiva suuri merisatama. Sataman toiminnoista vastaa kansallinen Constanțan merisatamahallinnon yhtiö ().

Toiminnallisesti ja alueensa osalta satama jakautuu kolmeen osaan. Näistä kaksi rahtisataman osaa sijaitsee kahden aallonmurtajan suojaamassa suuressa satama-altaassa. Varsinaiseen kauppasatamaan kuuluu 31 km laituria, joiden edustan vedensyvyys vaihtelee 7 ja 19 metrin välillä. 
* merisatama (portul maritim), tärkein ja suurin sataman osa, jossa on useita erikoistuneita terminaali-alueita
* kanavasatama (portul fluvial) satama-alueen eteläosassa Tonavaan johtavan kanavan suulla ja 
* pien- ja vierasvenesatama, Tomisin satama (portul Tomis, portul turistic), erillisen pienemmän aallonmurtajan suojassa vanhankaupungin edustalla 

Lisäksi Constanțan kansallinen satamayhtiö alaisuuteen kuuluu myös kaksi Constanțan etelä- ja pohjoispuolella sijaitsevaa Mustanmeren rannikon merisatamaa, jotka molemmat sijaitsevat Tonavan kanavareitistön muiden haarojen suuaukoissa:
* Midian satama (Zona Midia) noin 18 kilometriä Constanțan vanhastakaupungista pohjoiseen. Noin 2,43 km laitureita, maksimisyvyys 8 m ja enintään 20&nbsp;000 dwt:n aluksia. Toimii erityisesti kemikaali- ja öljyteollisuuden satamana, mutta sillä on kyky myös myös LPG:n, maatalouden bulkkituotteiden, elävien eläinten ja metallituotteiden käsittelyyn.
* Mangalian satama (Zona Mangalia), noin 43 kilometriä Constanțan vanhastakaupungista etelään. 524 metriä laituria, maksimisyvyys 9 m.

## Sataman rahtimäärät
Constanțan satama on rahtimäärällä mitattuna Mustanmeren toiseksi suurin satama Venäjän Novorossijskin sataman jälkeen. Constanța on Romanian suurin kauppasatama. Vuoden 2023 rahtitilastojen mukaan se lukeutui Euroopan 20 suurimman sataman joukkoon.

**Constanțan sataman vuosittainen rahtimäärä (milj. tonnia):**


Constanța Kohlefrachter.JPG|Irtolastialus Constanțan satamassa. Hiilirahdin käsittely meneillään (2014).
Constanta shipyard.JPG| Sataman nostureita (2005).
Constanta, view from mosque 4.jpg|Näkymä satama-alueelle (Constanțan vanhankaupungin suuresta moskeijasta nähtynä.
Danube-Black Sea canal (Agigea).jpg|Tonava–Mustameri-kanava yhdistää Tonavan varren Cernavodăn sataman Constanțan sataman kanavasatamaan (kuvan alaosassa).
Portul Turistic Tomis.jpg|Pienvenesatama (portul Tomis)


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Melissa Horn

**Melissa Horn** (s. 1987) on ruotsalainen laulaja-lauluntekijä. Hänen esikoisalbuminsa *Långa nätter* ilmestyi vuonna 2008.
## Albumeita
* *Långa nätter* (2008)
* *Säg ingenting till mig* (2009)
* *Innan jag kände dig* (2011)
* *Om du vill vara med mig* (2013)
* *Jag går nu* (2015)
* *Konstgjord andning* (2019)
* *Den jag kunde blivit – Den jag blev* (2024)
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Matilda Kataja

**Matilda Kataja** (s. 2005) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Hän edustaa Kansallisessa liigassa Helsingin Palloseuraa.

Kataja pelasi Leppävaaran Pallon, FC Espoon ja vuodesta 2020 FC Hongan juniorijoukkueissa. Hän pelasi kaudella 2022 FC Hongan edustusjoukkueessa kuusi Kansallisen liigan ottelua ja teki niissä kaksi maalia, syyskuussa Tampereen Ilvestä ja lokakuussa Oulu Nice Socceria vastaan. Tämän jälkeen hän siirtyi Helsingin Palloseuraan, jossa hän pelasi kuusi liigaottelua kaudella 2023. Hän pelasi tuolla kaudella myös Nurmijärven Jalkapalloseurassa Naisten Ykköstä 11 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Kaudella 2024 hän pelasi HPS:ssä 21 liigaottelua, joista vain kaksi avauskokoonpanossa, ja teki niissä neljä maalia: toukokuussa Pallokerho Keski-Uusimaata, kesäkuussa PK-35 Vantaata, heinäkuussa FC Honkaa ja lokakuussa Åland Unitedia vastaan. Viimeinen maali oli tärkeä Helsingin Palloseuran SM-pronssimitalien varmistamisessa. Kauden 2024 Suomen Cupissa Kataja teki kuusi maalia neljässä ottelussa. Hän pelasi kaudella 2024 myös kolme ottelua Naisten Ykkösessä FC Lahden joukkueessa ja teki jokaisessa ottelussa yhden maalin.

## Lähteet
Ninnan Santesson

**Gertrud Paulina ”Ninnan” Santesson** (14. joulukuuta 1891 Fjärås – 14. tammikuuta 1969 Tukholma) oli ruotsalainen kuvanveistäjä. 

Santesson sai ensimmäiset oppinsa äitinsä ystävältä Sigrid Blombergilta. Vuonna 1911 hän pääsi Kuninkaalliseen taideakatemiaan ja jatkoi opintonsa loppuun Pariisissa, missä hän opiskeli muun muassa Académie Colarossissa. Ranskassa Santesson tutustui muihin ruotsalaisiin taiteilijoihin, kuten Siri Derkertiin ja Anna Petrus-Lyttkensiin. Pariisin jälkeen Santesson vietti puolitoista kuukautta Algeriassa ja palasi sitten Ruotsiin. Vuonna 1917 hän meni naimisiin suomalaisen taidemaalarin Engelbert Bertel-Nordströmin kanssa. He saivat seuraavana vuonna tyttären.

Ruotsissa Santesson alkoi työstää monumentaalisia veistoksia Göteborgissa. Hän teki muun muassa Erik Dahlbergin ja Viktor Rydbergin muistomerkit sekä patsaita ja alttaritaulun Masthuggin kirkkoon. Vuonna 1933 Klas Fåhraeus väitti *Konstrevy*-lehdessä Santessonin plagioineen Nils Möllerbergiä. Santesson otti syytökset raskaasti ja vetäytyi taka-alalle julkisuudesta. Hän keskittyi tämän jälkeen pienimuotoisempiin terrakottamuotokuviin. Avioliiton päätyttyä eroon Santesson asui muutaman vuoden Lontoossa Naima Wifstrandin kanssa. Toisen maailmansodan aikana hän otti kotiinsa asumaan Natsi-Saksasta tulleita pakolaisia, muun muassa säveltäjä Bertolt Brechtin perheineen. Santesson avusti Norjan vastarintaliikettä ja istui kaksi kuukautta vankilassa vakoilusta.

## Töitä

Goteborg kosciol Masthugget 05.jpg|Masthuggin kirkon alttaritaulu
Den siste atenaren, Ninnan Santesson.JPG|Viktor Rydbergin muistomerkki, *Den siste atenaren* (1930)
Erik Dahlberg av Ninnan Santesson.JPG|Erik Dahlberg -kohokuva
Ninnan Santesson 01.JPG|*Flicka med hund*, Tukholma

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ransom-trilogia

**Ransom-trilogia** tai Avaruustrilogia on brittiläisen kirjailijan C. S. Lewisin tieteisromaanien sarja. 

Kuvitteellinen brittiläinen filologi, tri Elwin Ransom on kahden ensimmäisen romaanin päähenkilö ja tärkeä hahmo kolmannessa. Trilogiaan kuuluvat teokset *Äänetön planeetta* (*Out of the Silent Planet*, 1938), *[[Perelandra|Matka Venukseen]]* (*Perelandra*, 1943) ja *Piinattu planeetta* (*That Hideous Strength*, 1945). Vuonna 1958 kustantamo Avon (nykyään HarperCollinsin kustantamo) julkaisi sarjan viimeisestä teoksesta version nimeltä *The Tortured Planet*, josta oli poistettu kolmannes kirjasta. Teokset on usein luokiteltu "planeettojenvälisen romanssin" lajityyppiin.

Vaikka teokset on kirjoitettu jo ennen 1900-luvun puoliväliä, nämä kolme kirjaa käsittelevät lukuisia yhä ajankohtaisia ​​teemoja, kuten sukupuoli-identiteettiä, mielenterveysongelmia, seksiä ja seksuaalisuutta, eläinten oikeuksia ja avaruusolentoja. Taiteellisesti trilogia on kenties Lewisin teoksista uskaliain ja kunnianhimoisin. Se on pääosin kirjoitettu toisen maailmansodan aikana. Teokset ovat monitahoisia ja monikerroksisia. Niitä ei ole kirjoitettu lapsille vaan aikuisille lukijoille.

## Lähteet

## Suomennokset
* 
* 
*
Johanna Frändén

**Johanna Frändén** (s. 31. elokuuta 1981 Lerdala) on ruotsalainen urheilutoimittaja. Hän on työskennellyt *[[Aftonbladet]]in* urheilu- ja kulttuurikirjeenvaihtajana Pariisissa. Vuonna 2011 hän kilpaili *[[På spåret]]* -tietovisailussa. Helmikuussa 2025 Frändén siirtyi *[[Dagens Nyheter]]iin*.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Siniherneenkukkatee

**Siniherneenkukkatee** on kofeiiniton yrttitee, joka on valmistettu sinihernekasvin kuivatuista kukista. Tee on kotoisin Kaakkois-Aasiasta, jossa sitä on käytetty vuosisatojen ajan perinteisessä "lääketieteessä". Sen erottuva sininen väri tulee antosyaanien runsaasta pitoisuudesta, jotka ovat voimakkaita hapettumisenestoaineita.

## Lähteet
Marianne Ahrne

**Siv Marianne Ahrne** (s. 25. toukokuuta 1940 Lund) on ruotsalainen kirjailija ja elokuvaohjaaja. Hän voitti ensimmäisenä naisena parhaan ohjauksen Guldbaggen vuonna 1977. Ahrne on kotoisin Falköpingistä ja opiskeli Yhdysvalloissa sekä Lundin yliopistossa. Hän käsittelee kirjoissaan ja elokuvissaan usein miesten ja naisten vaikeuksia ymmärtää toisiaan, sekä sukupuolirooleja. 
## Elokuvia
* *Långt borta och nära* (1976)
* *På liv och död* (1986)
* *Gott om pojkar, ont om män?* (1995)
* *Flickor, kvinnor och en och annan drake* (1997)
## Romaaneja
* *Äppelbom och ruiner* (1980)
* *Katarina Horowitz drömmar* (1990)
* *Och tänk den fagra prinsessan* (1994)
* *Fader okänd* (1998)
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Söngvakeppnin

**Söngvakeppnin** (tunnettu vuosina 1986–2012 nimellä **Söngvakeppni Sjónvarpsins**) on Islannin yleisradioyhtiö Ríkisútvarpiðin vuosittain järjestämä laulukilpailu, jossa valitaan Islannin edustaja Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu on järjestetty vuosittain vuodesta 1986, jolloin Islanti osallistui Eurovision laulukilpailuun ensimmäistä kertaa lukuun ottamatta vuosia 1995–1999, 2004, 2005 ja 2021, jolloin Islanti valitsi edustajansa sisäisesti ja vuotta 2002, jolloin Islanti ei osallistunut Eurovision laulukilpailuun.

Kilpailu oli tarkoitus järjestää vuonna 2026, mutta se peruttiin Islannin vetäydyttyä Eurovision laulukilpailusta.

## Voittajat

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen sivusto
Hazard (artisti)

**Kalle Hazard** (s. 3. maaliskuuta 1999), on helsinkiläinen rap-artisti ja vuoden 2018 rapin Suomen mestari. Vuonna 2023 Hazard voitti myös Red Bull Sana Sanasta -kilpailun. Hazard julkaisi debyyttialbuminsa *1. Luku (Herttoniemi)* vuonna 2022. Hazard kuuluu myös yhdessä rap-artisti Hugo Toosin kanssa 6kulma!-nimiseen rap-duoon
## Diskografia

### Studioalbumit

* *1. Luku (Herttoniemi)* (2022)

### EP:t

* *Aina eka* (mukana Ransukoira ja BigMacSpliff, 2019)
* *6kulma* (mukana Hugo, 2021)

### Singlet

* *Hazardia* (2018)
* *Herttoniemen herttua* (2018)
* *Menee hyvin* (mukana Ransukoira, 2019)
* *Kaikki tietää* (mukana Hugo, 2021)
* *Mihi sä meet* (2021)
* *Canastaa & kuplivaa* (2022)
* *”CLOWN” FREESTYLE #1* (2023)
* *”HÄYHÄ” FREESTYLE #2* (2023)
* *Kummiskaa* (2024)
* *Skotlantiin* (2024)
* *Anteekspyydellään* (mukana Spaik, 2024)
* *Yks niist* (2025)
* *Santa Monica bars* (2025)

### 6kulma!
**6>* (2023)
**Kill Your Idol!* (2024)

## Lähteet
Novelisaatio

**Novelisaatio** on elokuvan, tv-sarjan, sarjakuvan tai videopelin tarinan kertominen romaanimuodossa.

Novelisaatio voi syventää alkuperäisteosta tai jäädä pinnalliseksi käsikirjoituksen kopioksi. Usein novelisaatiot kirjoitetaan nopeasti varhaisen käsikirjoitusversion pohjalta, mikä voi aiheuttaa eroja valmiiseen tuotokseen. Kirjoittajat käyttävät usein salanimiä, ja joskus kirja voi olla jopa parempi kuin alkuperäinen teos.

Elokuvien novelisaatiot alkoivat 1910-luvulla mykkäelokuvien myötä, mahdollistaen popkulttuurikokemukset ilman teattereita. Ne saavuttivat huippunsa 1970–1980-luvuilla, kun scifi-, fantasia- ja kauhuelokuvia, kuten *[[E.T.]]*, novelisoitiin massamarkkinapokkareiksi. Novelisaatiot edistivät elokuvien markkinointia ja tarjosivat faneille tavan palata tarinoihin ennen kotiteatterien aikaa. Kritiikkiä ne saivat johdannaisluonteestaan, vaihtelevasta laadusta ja voitontavoittelusta, mistä esimerkkinä on epäonnistuneen *The Music Machine* (1979) novelisaatio.

1990-luvulta lähtien novelisaatioiden määrä väheni VHS:n, DVD:n ja suoratoistopalveluiden myötä, sillä elokuvat tulivat helposti saataville kotiin. Silti lastenelokuvat kuten *[[Zootropolis – eläinten kaupunki]]*) ja suuret brändit kuten *[[Tähtien sota]]* pitävät perinteen elossa. Novelisaatiot vaativat luovuutta tiukoissa aikatauluissa ja ne tarjoavat faneille syvemmän sukelluksen elokuvien maailmoihin.

Novelisaatiot mahdollistavat tarinan uudelleen tarkastelun eri näkökulmista, syventävät hahmojen motiiveja ja taustoja sekä tarjoavat saavutettavamman tavan kokea tarina esimerkiksi vammaisille, joille elokuvien katsominen voi olla haastavaa. Kirjoittajat, kuten Alan Dean Foster, voivat korjata elokuvien tieteellisiä virheitä tai laajentaa kohtauksia, kun taas Quentin Tarantino on kuvannut novelisaatiotaan tarinan täydellisenä uudelleentulkintana. Novelisaatiot antavat faneille mahdollisuuden viipyä rakastamissaan maailmoissa pidempään, mikä tekee niistä arvokkaan lisän elokuvakokemukseen erityisesti intohimoisille faneille.

## Lähteet
Vilho Ihalainen

**Vilho Jalmari Ihalainen** (9. helmikuuta 1909 Kuopion maalaiskunta – 7. lokakuuta 1986 Kuopio) oli suomalainen opettaja, koulunjohtaja ja kasvatustieteen professori.

Vilho Ihalaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Pekka Ihalainen ja Hilda Maria Antikainen ja puoliso vuodesta 1938 opettaja Anna Elina Laakkonen (1908–1998). Ihalainen tuli ylioppilaaksi Kuopion suomalaisesta lyseosta 1927 ja valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1933. Filosofian lisensiaatiksi hän valmistui Turun yliopistosta 1947, jossa hän myös väitteli filosofian tohtoriksi 1948.

Ihalainen oli Oriveden Opiston opettaja 1935, Etelä-Pohjanmaan Opiston johtaja 1936–1942 ja Pohjois-Savon opiston johtaja 1942–1970. Oulun yliopiston kasvatusopin vt. professori hän oli 1968–1969 ja Jyväskylän yliopistossa opettajainvalmistuslaitoksen johtaja 1970–1973 ja kasvatustieteen, erityisesti opettajankoulutuksen, professori 1973–1975. Hänellä oli myös useita luottamustoimia. Ihalainen julkaisi sekä tutkimuksia että tietoteoksia.

## Lähteet