open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antti Paronen

**Antti Paronen** (s. 1983) on suomalainen sotatieteen tohtori, tutkija ja voimanostaja. Hän on operaatiotaidon ja taktiikan dosentti Maanpuolustuskorkeakoulussa erikoisalanaan kansainvälinen terrorismi ja epäsymmetrinen sodankäynti. Sotilasarvoltaan hän on majuri.

## Akateeminen ura
Varusmiespalveluksen Paronen suoritti Porin prikaatin kansainvälisissä valmiusjoukoissa vuosina 2002–2003, jonka jälkeen hän haki kadetiksi MPKK:uun. Valmistuttuaan maavoimalinjalta maisteriksi ja yliluutnantiksi 2007 Paronen aloitti virkauransa kouluttajana Karjalan prikaatissa. Hän palveli kriisinhallintajoukossa Afganistanissa 2009–2010 ja aloitti Maanpuolustuskorkeakoululla vuonna 2013.

Väitöskirjassaan MPKK:n sotahistorian laitokselle 2016 Paronen tarkasteli kumouksellisen sodankäynnin kehitystä. Ennen väitöstään hän palveli strategian laitoksella opettajana. Sen jälkeen hän on toiminut tutkijaupseerina, Maavoimien tutkimuskeskuksessa tutkimusalajohtajana ja MPKK:n sotataidon laitoksella apulaissotilasprofessorina opetusalanaan tulevaisuuden sotataito.

## Mediakasvona ja voimanosto
Media on usein käyttänyt Parosta asiantuntijana terrorismia ja muuta sodankäyntiä koskevissa aiheissa. Hän on sanonut esiintymisten vievän valmisteluineen ajoittain 20–30 prosenttia hänen työajastaan. Harrastuksenaan Parosella on lukemisen ja ruoanlaiton ohella urheilu. Hän on harrastanut vuosia voimanostoa SM-tasolla. SVNL:n kilpailuissa hän on voittanut nuorten mestaruuden 2014 ja kansallisen varustevoimanoston mestaruuden 2019. 2020 SM-kilpailuissa hän sai avoimessa sarjassa pronssia.

## Lainauksia

* ”Kummallisimmat toimittajien kysymykset ovat olleet, että tuleeko nyt sota. Eihän sitä voi tietää.”
* ”Armeijassa ei yleensä ulkopuolisille korosteta propellihattumeininkiä, mutta täällä [Maasotakoulussa] saa olla luova. Täällä on pitkät perinteet ja traditioita kunnioitetaan. Kuitenkin jos tarvitsee kyseenalaistaa asioita villisti, siihen on luova vapaus.”
* ”Upseerin uralla ei tiedä mihin seuraavaksi komennetaan. Toivottavasti tässä tehtävässä saisi olla hetken.”
* ”Joskus pystyn kolmeksi päiväksi sulkeutumaan kammiooni ja kirjoittamaan. Välillä on taas ihan täyttä lentoa, kun joku räjäyttää itsensä maailmalla.”

## Julkaisuja
*
*
* 
*
*

## Lähteet
Jekyll

**Jekyll** voi tarkoittaa seuraavia asioita:
* Jekyll Island, Yhdysvaltojen itärannikolla sijaitseva saari
* Jekyll, verkkosivujen generointiin käytettävä ohjelmisto
* *[[Jekyll (televisiosarja)|Jekyll]]*, brittiläinen televisiosarja

## Sukunimenä
* Gertrude Jekyll (1843–1932), brittiläinen maisema-arkkitehti

### Kuvitteellisia henkilöitä
*Henry Jekyll, päähenkilö Robert Louis Stevensonin romaanissa *[[Tohtori Jekyll ja Mr. Hyde]]*

## Katso myös
* Tohtori Jekyll ja Mr. Hyde (täsmennyssivu)
Jekyll (ohjelmisto)

**Jekyll** on staattisten verkkosivujen generointiin käytettävä ohjelmisto.
Ohjelmisto on toteutettu Ruby-kielellä ja sen on sanottu aloittaneen pienimuotoisen vallankumouksen vuonna 2008. Tom Preston-Werner aloitti ohjelman kehityksen ja julkaisi sen vuonna 2008.

## Toiminta
Staattisen sivun generaattori tukee merkintäkieltä, jonka mukaan ohjelma muodostaa varsinaiset tiedostot verkkosivulle. Tämän etuna on, että käyttäjän ei tarvitse tuntea HTML:ää, mikä helpottaa sivujen luomista, ja staattiset sivut ovat nopeasti ja turvallisesti palveltavissa käyttäjille.
Staattisten sivujen generointi liittyy tyypillisesti Jamstack-kehitykseen.
Jekyll tukee muun muassa Markdown- ja Liquid-merkintäkieliä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Getting started with Jekyll, a free and open source static site generator
William Alatalo

**William Alatalo** (s. 19. huhtikuuta 2002 Ilmajoki) on suomalainen autourheilija. 

## Ura
Alatalo osallistui vuonna 2019 FIA Motorsport Games -kilpailuun (Olympic race of motorsport), jossa sijoittui kolmanneksi.

Vuosina 2018 ja 2019 hän ajoi Italian Formula 4 -sarjassa, jossa hän sijoittui kokonaispisteissä kahdeksanneksi. Vuonna 2020 hän ajoi Formula Renault Eurocup -sarjassa JD Motorsport -tallile ja sijoittui sarjassa kahdeksanneksi.
Kaudella 2021 hän ajoi Formula Regional European Championship -sarjassa Arden International tallille. Hän sijoittui kauden päätteeksi yhdenneksitoista ja saavutti yhden palkintopallisijoituksen Circuit Paul Ricardin radalla ajetussa kilpailussa.

Alatalo ajoi kaudella 2022 FIA Formula 3 Championship -sarjaa Jenzer Motorsport -tallissa. Hän oli kauden avauskisassa Bahrainissa yhdeksäs ja sai kaksi pistettä.

Alkuvuodesta 2023 Alatalo kertoi jättävänsä formulasarjat, koska ei saanut kasaan riittävää rahoitusta Formula 3 -sarjassa ajamiseen.

Vuonna 2024 Alatalo ajaa Italian GT3 sarjassa ja lisäksi valmentaa nuoria formulakuskeja..

Alatalo asuu Ilmajoella ja käy Kuortaneen Urheiluopiston urheilulukiota. Hän harjoittelee Kuortaneella peruskuntokaudella päivittäin sekä valmistautuu kilpailuihin kilpailukauden aikana.

Vuonna 2018 Alatalo valittiin Suomen Olympiakomitean tukea saavaksi urheilijaksi. Hän oli yksi viidestä autourheilijasta, jotka valittiin historian ensimmäisiksi Olympiakomitean tukemiksi autourheilijoiksi.

## Yksityiselämä
Alatalo on syntynyt 2002 Ilmajoella. 

Vanhenmat: Markku ja Mimi Alatalo ,  veli  Daniel (2003) 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* William Alatalon viralliset kotisivut
* Alatalon ura Driver Databasen sivuilla
* Ytimessä William Alatalo opettaa perheenäidille, kuinka formulaa ajetaan. (video, Alatalo näyttää Formulasimulaattoria Ytimen toimittajalle)
Simo Pesu

**Simo Pesu** (s. 1969 Hamina) on suomalainen everstiluutnantti. Vuonna 2022 hän toimi Maanpuolustuskorkeakoulussa vanhempana tutkijana ja Venäjä-ryhmän johtajana.

## Työura
Pesu aloitti palveluksensa upseerina Puolustusvoimissa 1993 ja suoritti yleisesikuntaupseerin tutkinnon 2004. Hän on toiminut monissa tehtävissä viestinnän, johtamissodankäynnin, erikoisjoukkotoiminnan, tiedustelun ja strategisen tutkimuksen alalla niin koti- kuin ulkomailla.

2000-luvulla Pesu toimi strategisen ennakkoinnin ja analyysin tehtävissä, mutta palveli myös 2019–2020 suomalaisten rauhanturvajoukkojen komentajana Libanonissa (UNIFIL). Vuonna 2022 hänen työnään oli tutkia Venäjän tekemän sotilasteknisen ja strategisen ennakoinnin kehitystä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Twitter-tili
Veikko Hulkko

**Veikko Hulkko** (18. maaliskuuta 1928 Loimaan maalaiskunta – 26. syyskuuta 2011 Loimaa) oli suomalainen valokuvaaja. Hän oli kotoisin Loimaalta, ja hänet tunnetaan erityisesti kotiseutunsa valokuvaamisesta. Hulkko omisti myös oman valokuvaamon Loimaan keskustan Kauppalankadulla.

Hulkolle myönnettiin Varsinais-Suomen liiton Aurora-mitali vuonna 1987. Hänen ottamiaan kuvia on julkaistu muun muassa Loimaan Lehdessä. Vuonna 2012 loimaalainen Kustannus HD julkaisi kirjan *Kuvat kertovat — kauppalasta kaupungiksi*, joka esittelee hänen ottamiaan valokuviaan. Kirjan on toimittanut Arto Pietilä.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*  (epäselvä, kirja löytyi vain Loimaan kirjastosta)
DNS spoofing

**DNS spoofing** (myös *DNS poisoning*) on DNS-nimipalveluun kohdistuva hyökkäys, jossa uhri ohjataan väärennetylle verkkosivulle, joka näyttää oikealta. Tarkoituksena on tyypillisesti tietojen varastaminen.

Hyökkäyksessä nimipalvelimen välimuistiin syötetään väärennettyä tietoa, joka saa palvelimen palauttamaan väärän IP-osoitteen. Hyökkäys hyödyntää tilannetta, jossa nimipalvelin ei voi tunnistaa virheellistä palautetta sen omiin kyselyihin.

## Suojautuminen
Hyökkäykseltä suojautumiseen suositellaan muun muassa DNSSEC:in käyttöä ja päivityksien huolehtimisesta.

## Katso myös
* Väliintulohyökkäys

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* The Hitchhiker’s Guide to DNS Cache Poisoning (PDF)
Lumineers

**Lumineers** on espoolainen muodostelmaluistelujoukkue, joka kilpailee kaudella 2022-2023 Elite 12 -sarjassa. Joukkueen seurana toimii Espoon Taitoluisteluklubin ja Espoon Jäätaitureiden yhdessä perustama Espoo Synchronized Skaters.  

Kauteen 2021-2022 asti Lumineers kilpaili SM-seniorisarjassa. Kaudelle 2022-2023 se siirtyi ainoana suomalaisjoukkueena uuteen 12 luistelijan Elite 12 -sarjaan. 

Kaudella 2023-2024 Lumineers siirtyy takaisin SM-seniorisarjaan. Syyksi joukkueen valmentajat mainitsevat yllätyksen siitä, kuinka yksin Lumineers jäi edistämään Elite 12 -sarjaa Suomessa. Lisäksi he kertoivat pettyneensä kilpailupaikkaan SM-noviisien ja SM-junioreiden välissä.

### Ohjelmien teemat

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Joukkueen kotisivut: http://lumineerssynchro.fi/

* Lumineers Espoon Jäätaitureiden nettisivuilla: https://espoonjaataiturit.sporttisaitti.com/muodostelmaluistelu/lumineers/
* Lumineers Espoon Taitoluisteluklubin nettisivuilla: https://www.etkespoo.com/joukkue/lumineers/
Venäjä-ryhmä

**Venäjä-ryhmä** () on Maanpuolustuskorkeakoulun ja Helsingin yliopiston Aleksanteri-instituutin yhteistyössä hoitama tutkimusryhmä, jonka tavoitteena on suorittaa tutkimusta ja tarjota neuvoja koskien venäläistä sotilaallista ja strategista ajattelua sekä muutoksia Venäjän sotilasvoimassa ja sotataidossa. 

## Jäsenet
Venäjä-ryhmän ytimessä on korkeakoulut yhdistävä jaettu Mannerheim-professuuri, jonka rahoittajia olivat vuonna 2022 Mannerheim-säätiö, Maanpuolustuksen Kannatussäätiö ja Maanpuolustuskorkeakoulun tukisäätiö. Professuurin haltijana oli Aleksanteri-instituutin apulaisprofessori Katri Pynnöniemi (2017– ) ja ryhmää johti everstiluutnantti Simo Pesu. Ryhmässä oli viisi varsinaista jäsentä; kolme MPKK:sta ja kaksi HY:sta, sekä joukko muita jäseniä. 

## Venäjä-seminaari

Ryhmän toimesta Maanpuolustuskorkeakoululla järjestetään vuosittain Venäjä-seminaari kotimaisten ja kansainvälisten venäjäntutkijoiden kohtaamisareenaksi. Vuoden 2022 helmikuussa järjestetyn, järjestyksessään neljännen seminaarin aihe oli: "Miten Venäjä käyttää voimaansa?".

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Venäjä-ryhmän englanninkieliset verkkosivut
* Vuoden 2022 Venäjä-seminaarin ohjelma ja puhujat. Venäjä-ryhmä. Viitattu 22.3.2022
* Verkkotallenne vuoden 2022 Venäjä-seminaarista (englanninkielinen tekstitys). MPKK. Viitattu 22.3.2022
Rune Pär Olofsson

**Rune Pär August Olofsson** (28. toukokuuta 1928 Vamlingbo, Gotlanti, Ruotsi – 15. heinäkuuta 2018 Falun, Taalainmaa) oli ruotsalainen kirjailija, toimittaja ja pappi.

Olofsson opiskeli Uppsalassa ja suoritti filosofian kandidaatin sekä teologian kandidaatin tutkinnot. Hän toimi pappina muun muassa Tukholmassa ja Falunissa, sekä toimittajana *[[Expressen]]*-lehdessä ja on kirjoittanut useita runoteoksia ja historiallisia romaaneja lähes neljäkymmentä teosta.

Olofsson osallistui vuonna 1958 julkaistulla kirjoituksellaan "Ny psalmbok?" keskusteluun Ruotsin kirkon virsikirjan uudistamisesta. Hänen kirjoituksensa vaikutti osaltaan kirkolliskokoukselle jätettyyn aloitteeseen virsikirjan uudistustyön alkamiseen. 

Olofson on kirjoittanut kirjan *--- och ett oändligt hem" (om Anders Frostenson och hans väg till den nya psalmen)* joka dokumentoi tarkasti Anders Frostensonin työtä virsirunoilijana. Frostensonin ehdotuksesta Olofson kirjoitti myös virren "Så två sig än en dag i nattens källa" Ruotsin radiossa lähetettyä iltahartautta varten. Virsi tuli vuoden 1986 virsikirjaan numerolla 511. Sen suomenkielinen teksti vuoden 2002 virsikirjassa on Anna-Mari Kaskisen 1997 kääntämä "Yön lähteeseen on mennyt päivä."

## Lähteet
Cinzia Petrucci

**Cinzia Petrucci** (s. 28. lokakuuta 1955 Rooma) on italialainen kuulantyöntäjä. Hänen ennätyksensä on 18,74 metriä kesäkuulta 1980.

Petrucci edusti Italiaa Moskovan kesäolympialaisissa 1980 ja sijoittui 14:nneksi. EM-kilpailuissa hän sijoittui 11:nneksi Roomassa 1974. Sisäratojen EM-kilpailuissa Petrucci oli kymmenes Göteborgissa 1974, seitsemäs Milanossa 1978 sekä neljäs Sindelfingenissä 1980. Välimeren kilpailuissa hän saavutti pronssia Splitissä 1979. Petrucci voitti myös kahdeksan Italian mestaruutta.

Petruccin puoliso Marco Montelatici on myös kuulantyönnön arvokisamitalisti.

## Lähteet
Olivetti (täsmennyssivu)

**Olivetti** tarkoittaa muun muassa seuraavia:

* Olivetti, italialainen toimistolaitteiden ja -tarvikkeiden valmistaja
* Olivetti Lettera 22, Olivettin valmistama kirjoituskone
* Olivetti Valentine, Olivettin valmistama kirjoituskone

## Sukunimi
* Adriano Olivetti (1901–1960), Olivettin perustaja
* Albano Olivetti (s. 1991), ranskalainen tennispelaaja
Mannerheim-säätiö

**Mannerheim-säätiö** on Suomen marsalkka Carl Gustaf Emil Mannerheimin (1867–1951) perustama rahasto. Säätiön ensisijainen tarkoitus on stipendien myöntäminen lupaaville suomalaisille upseereille, mahdollistaen heidän koulutuksensa ulkomaisissa sotakorkeakouluissa. Säätiön myöntämät apurahat jaetaan Maanpuolustuskorkeakoulun tekemän esityksen perusteella. Lisäksi säätiö pitää yllä Kaivopuistossa sijaitsevaa Mannerheim-museota. Se ei kuulunut Suomen marsalkan säätiölle antamiin tehtäviin, vaan säätiön hallitus teki perustamispäätöksen Mannerheimin kuoltua. Mannerheim-säätiö myös omistaa osan hänen jäämistöään, muun muassa oikeudet lähes kaikkiin hänen kirjoituksiinsa.

## Historia
Säätiön alkuperä on kansalaiskeräyksen tuotolla (”Suuri kansallisadressi”) rahoitettu **Kenraali Gustaf Mannerheimin Kansallisrahasto**, jonka kansalaiset antoivat Mannerheimille vuoden 1920 alussa läksiäislahjaksi tämän astuttua syrjään väliaikaisen valtionjohtajan tehtävästä. 25. heinäkuuta 1919 päivätty lahjakirja antoi Mannerheimille luvan käyttää rahaston korot omiin tarkoituksiinsa, mutta hänen tuli määrätä sen pääoman siirrosta jälkipolville. Summa oli huomattava: 7,6 miljoonaa silloista markkaa (3 miljoonaa euroa vuoden 2018 rahassa). Rahalahjan mukana Mannerheimille toimitettiin kaikki keräyslistat; yhteensä 300&nbsp;000 nimeä ja 12 nidettä. Mannerheimille lahjoitettiin lisää rahaa hänen 70- ja 75-vuotispäivinään. Hän säätiöi kaikki lahjoituksina saamansa varat jo eläessään vuonna 1945 uudeksi Kenraali Mannerheimin Kansallisrahastoksi, joka kantoi alkuperäisen rahaston nimeä, ja asetti sille säännöt samana vuonna laatimassaan testamentissa. Mannerheim kuoli 1951. Myöhemmin säätiön nimi vaihtui nykyiseksi.

## Lähteet
*Mannerheim-säätiö. Mannerheim-museo. Viitattu 1.8.2022.
## Viitteet
Middle Temple

**The Honourable Society of the Middle Temple** on Lontoon Cityssä sijaitseva oikeudenkäyntiasianajajien ammatillinen yhteisö eli Inn of Court. Se on yksi neljästä Inn of Courtista, joiden tehtävänä on kouluttaa oikeudenkäyntiasianajajia. Kolme muuta ovat Inner Temple, Gray’s Inn ja Lincoln’s Inn. Asianajajana (*barrister*) toimiminen Englannissa ja Walesissa edellyttää Inn of Courtin hyväksyntää (*call to the bar*). 

Middle Temple on toiminut 1300-luvulta lähtien Fleet Streetin eteläpuolisella Templen alueella, jossa on Temppeliritareiden entinen Englannin-päämaja Temple Church. Jokainen Inn of Court on riippumaton Lontoon lordipormestarin ja piispan määräysvallasta, ja niillä on omat hallintoelimet, joita sanotaan parlamenteiksi. 

Tunnettuja Middle Templessä opiskelleita henkilöitä ovat muun muassa Walter Raleigh, Edmund Burke, John Dickinson ja William Makepeace Thackeray. Ensimmäinen Middle Templessä asianajajaksi valmistunut nainen oli Helena Normanton vuonna 1922.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Analoginen kytkin

**Analoginen kytkin** on on/off-tyyppinen puolijohteita käyttävä komponentti, joka toimii samalla periaatteella kuin rele mutta siinä ei ole liikkuvia osia. 

Kun kytkin on päällä, sen läpi kulkee sähkövirta ja sen resistanssi voi olla tyypillisesti noin 5 ohmia tai siitä ylöspäin. Kun kytkin on pois päältä, sen resistanssi on erittäin korkea, mikä estää sähkövirran kulun sen läpi.

## Lähteet
Sergio Gargelli

**Sergio Gargelli** (s. 28. maaliskuuta 1974) on italialainen futsalvalmentaja. Hän on toiminut useiden futsalmaajoukkueiden päävalmentajana.

Gargelli on työskennellyt valmentajana kotimaansa ulkopuolella vuodesta 2007 lähtien. Hän on valmentanut seurajoukkueita Italiassa, Qatarissa, Vietnamissa, Kiinassa ja Suomessa sekä toiminut Vietnamin, Norjan, Kiinan ja Suomen futsalmaajoukkueiden päävalmentajana ja Japanin kakkosvalmentajana.

Kaudella 2021–2022 Gargelli valmensi Suomen Futsal-liigassa pelaavaa Akaa Futsalia. Maaliskuussa 2022 hänet valittiin Suomen futsalmaajoukkueen päävalmentajaksi kesäkuun 2025 loppuun saakka ulottuvalla sopimuksella. Heinäkuussa 2025 hänen sopimustaan Suomen maajoukkueen kanssa jatkettiin kattamaan vuoden 2028 MM-kisojen karsinnat ja mahdollinen lopputurnaus. Sopimus purettiin tammikuussa 2026, kun Gargelli palasi kotimaahansa Italiaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sergio Gargellin kotisivut
Risto Särkilahti

**Risto Allan Särkilahti**, vuoteen 1935 **Serlachius** (20. joulukuuta 1907 Helsinki – 22. kesäkuuta 1991) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Särkilahden vanhemmat olivat oikeusneuvos Allan Särkilahti ja Jeanie Eva Salvesen ja puolisot 1931–1972 hammaslääkäri Eija Annikki Jäntti, Jalmari Jäntin tytär, ja vuodesta 1972 Gunvor Gertrud Lönnroth. Särkilahti kävi seitsemän luokkaa Helsingin suomalaista yhteiskoulua ja opiskeli sitten Edinburghissa ja Lontoossa kirjapainoalaa 1926–1930.  Tultuaan WSOY:n palvelukseen hän yleni nopeasti yhtiön teknilliseksi johtajaksi ja sen Porvoon liiketoimintojen johtajaksi. Vuonna 1946 hänestä tuli myös WSOY:n hallituksen jäsen. Hänellä oli myös merkittäviä luottamustoimia alallaan, kuten hallitusjäsenyys Suomen Kirjansitomojen Omistajain Liitossa, Graafisessa Keskusliitossa ja Graafisen Teollisuuden Työnantajaliitossa. Särkilahti oli Porvoon kaupunginhallituksen ja useiden kaupungin lautakuntien jäsen. Hän sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1969.  Eläkkeelle Särkilahti jäi vuonna 1971 ja oli tuolloin WSOY:n kolmanneksi suurin osakkeenomistaja.

## Lähteet
Fiat Pulse

**Fiat Pulse** on Fiatin vuodesta 2021 lähtien Etelä-Amerikan markkinoille valmistama pieni crossover-tyyppinen automalli. Se perustuu Fiat Argo- ja Cronos-malleissa käytetyn pohjalevyn edelleenkehitetylle versiolle.

Moottorivaihtoehdot ovat turboahdettu kolmesylinterinen 1,0-litrainen (125&nbsp;hv) ja nelisylinterinen 1,3-litrainen (107&nbsp;hv). Pienemmän moottorin yhteydessä on aina portaaton CVT-automaattivaihteisto, ja sen saa lisävarusteena myös suuremman moottorin yhteyteen, jossa on vakiona viisivaihteinen manuaalivaihteisto.

Maaliskuussa 2022 esiteltiin urheilullinen Abarth Pulse. Se eroaa perusmalleista urheilullisemmalla korimuotoilulla ja kyljissä olevilla Abarth-teippauksilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
The Arrival (Dampfin albumi)

**The Arrival** on Dampfin albumi, joka julkaistiin 3. kesäkuuta 2022.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Martin Erikson – laulu
* Jonas Thegel – kosketinsoitin
* Christian Lundqvist – rummut
* Björn Åkesson – murina
* Olivia Thörn – laulu

## Arvostelut
* Kaaoszine: 

## Lähteet
Obolonsko-Teremkivska-linja

**Obolonsko-Teremkivska-linja** () on Kiovan metron toinen linja. Linja avattiin 17. joulukuuta 1976.

Linjan pituus on 21 kilometriä ja siinä on 18 asemaa.

## Asemat

* Herojiv Dnipra (Героїв Дніпра)
* Minska (Мінська)
* Obolon (Оболонь)
* Potšaina (Почайна)
* Tarasa Ševtšenka (Тараса Шевченка)
* Kontraktova ploštša (Контрактова площа)
* Poštova ploštša (Поштова площа)
* Maidan Nezaležnosti (Майдан Незалежності)
* Ploštša Ukrajinskyh’ Herojiv (Площа Українських Героїв)
* Olimpijska (Олімпійська)
* Palats Ukrajina (Палац "Україна")
* Lybidska (Либідська)
* Demijivska (Деміївська)
* Holosijivska (Голосіївська)
* Vasylkivska (Васильківська)
* Vystavkovyi tsentr (Виставковий центр)
* Ipodrom (Іподром)
* Teremky (Теремки)

## Galleria

Kuva:Heroiv Dnipra metro station Kiev 2011 01.jpg
Kuva:Petrovka metro station Kiev 2010 01.jpg
Kuva:Poshtova Ploscha Metro Station Kiev 2012 01.JPG


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Iryna Kalynets

**Iryna Kalynets** (), s. *Stasiv*, (6. joulukuuta 1940 Lviv, Ukrainan SNT – 31. heinäkuuta 2012 Lviv, Ukraina) oli ukrainalainen kirjailija ja kommunistivallan aikana toisinajattelija. Hänen puolisonsa oli kirjailija Ihor Kalynets. Hän kirjoitti lastenkertomuksia ja -runoja.

Kalynets opiskeli Lvivin yliopistossa ja opetti ukrainan kieltä ja kirjallisuutta Lvivin polyteknillisessä instituutissa. Järjestelmän vastaisen toiminnan vuoksi hänet pidätettiin 1972 ja tuomittiin kuudeksi vuodeksi vankeuteen ja kolmeksi vuodeksi karkotukseen. Hän suoritti tuomion työleireillä Mordvassa. Hän pääsi karkotuksen jälkeen vapaaksi 1981 ja palasi Lviviin. Hänet valittiin 1990 Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan korkeimpaan neuvostoon. Lvivin alueen opetushallinnon johtajana hän edisti Ukrainan koulujärjestelmää.

## Lähteet
Henrik Florus Ringius

**Henrik Florus Ringius** (26. marraskuuta 1847, Varberg, Hallanti – 31. toukokuuta 1925 Solberg, Bohuslän) oli ruotsalainen luterilainen pappi ja virsirunoilija.

Ringius oli kotoisin pappissuvusta. Hän valmistui ylioppilaaksi Lundissa vuonna 1869 ja vihittiin papiksi Göteborgissa 1874. Hänet nimitettiin papiksi Sergloran seurakuntaan, jossa hän koki hengellisen muutoksen ja hän löysi hengellisen kodin schartaulaisuudessa. Hän toimi jonkin aikaa Kungsäterissa, Träslövssä, Backassa ja nimitettiin Solbergan seurakunnan kirkkoherraksi vuonna 1898. Hän oli myös kiinnostunut lähetystyön tukemisesta ja lähetysinnostus läpäisi hänen elämäntyötään. Vuonna 1924 hän sai rovastin arvonimen (prost över egen församling).

Pappisvihkimyksensä jälkeen kokemansa hengellinen muutos johti hänet elämään papinvirkaan kuuluvan järjestyksen ja herätysliikkeen, schartaulaisuuden, hurskauden välillä. Hän ei hyväksynyt maallikkojen vapaaehtoistoimintaa. Hän uudisti schartaulaista saarnaperinnettä ja julkaisi saarnoja sekä sielunhoidollisia kirjeitä. Ringius oli tunnettu elävästä ja kuvarikkaasta julistuksesta, mutta hänen virtensä sisälsivät monia perinteisiä sanamuotoja, jotka olivat ominaisia 1800-luvun lopun vapaakirkollisille herätyslauluille. Samalla ne välittävät kuvaa 1900-luvun alun käsityksestä siitä, mitä "pakanalähetystyö" oli.

Ringius on kirjoittanut kaksi lähetysvirttä, jotka julkaistiin vuoden 1937 Ruotsin kirkon virsikirjassa. Toinen niistä "För hednavärlden vida Vi bedja dig, o Gud" vuodelta 1905 ja se on julkaistu vuonna 1907 Ruotsin kirkon julkaisemassa *Missionstidningen*-lehdessä, Ringiuksen artikkelin ”Bedjen för missionen” päätteeksi. Se on vuoden 1986 virsikirjan virsi 416 "För hela världen vida vi beder dig, o Gud". Sen on uudistanut ja muokannut  ajankohtaiseksi Jan Arvid Helleström.

Vuonna 1972 ilmestyneessä ns. Luulajan virsikirjassa virren suomenkielinen teksti "Suo Herra, valos koittaa Myös maissa pakanain" oli Anna-Maija Raittilan muokkaamana. Vuoden 2002 virsikirjassa suomenkielinen teksti "Oi Herra, rukoilemme puolesta maailman," on Anna-Maija Raittilan käännös vuodelta 1998.

## Lähteet
Suomen Marsalkka Mannerheimin perinnesäätiö

**Suomen Marsalkka Mannerheimin perinnesäätiö** on vuonna 1973 perustettu säätiö, jonka tärkeimpänä tehtävänä on Suomen Marsalkka Carl Gustaf Emil Mannerheimin muiston vaaliminen. Lisäksi säätiö tukee taloudellisesti Suomen sotia koskevan sotahistorian tutkimustyötä sekä suomalaisten upseerien koulutusta.

Lisäksi se järjestää vuosittain kunnianosoituksen Mannerheimin kuolinpäivänä 28. tammikuuta Hietaniemessä ja tämän syntymäpäivänä 4. kesäkuuta Mannerheimin ratsastajapatsaalla. Lisäksi säätiö järjestää muita Mannerheim-aiheisia tilaisuuksia, kuten joskus Mannerheim-konsertteja.

## Historia

Kun Mannerheimin kuoltua 1951 hänen ratsastajapatsaansa nousi uudelleen esille, asian otti hoitaakseen niin sanottu Ratsastajapatsasvaltuuskunta. Järjestettiin valtakunnallisia keräyksiä ja patsas paljastettiin 1960. Perinnesäätiö katsookin jatkavansa valtuuskunnan työtä nykyajassa. Patsaan pystyttämisen jälkeen pääosa jäljelle jääneistä varoista käytettiin Mannerheimin syntymäkodin, Louhisaaren linnan, ostamiseen valtiolle, eli sen lahjoittamiseen silloiselle Muinaistieteelliselle toimikunnalle (nykyinen Museovirasto). Vielä tämänkin jälkeen Ratsastajapatsasvaltuuskunnan kansalaiskeräyksestä jäi yli noin 20 miljoonaa silloista markkaa. Valtuuskunta päätti liittää ne erillisenä rahastona Kenraali Gustaf Mannerheimin Kansallisrahaston Säätiöön (nykyinen Mannerheim-säätiö).

Vuonna 1973 Ratsastajapatsasvaltuuskunta lakkautettiin. Tilalle perustettiin säätiö nykyisellä nimellään ja kaikki varat siirrettiin sille. Ensimmäisenä puheenjohtajana toimi kenraaliluutnantti A. E. Martola, joka joutui pian työtehtäviensä takia jättämään puheenjohtajuuden kenraaliluutnantti Adolf Ehrnroothille, joka hoiti tehtävää aina vuoteen 1999.

## Sotahistorian palkinto
Vuodesta 2006 lähtien Suomen marsalkka Mannerheimin perinnesäätiö on joka toinen vuosi myöntänyt sotahistorian palkinnon. Palkinnon arvo on vuodesta 2018 alkaen ollut 6&nbsp;000 euroa.

## Johto
Vuonna 2020 säätiön hallituksen puheenjohtajana toimi kenraalimajuri Juha-Pekka Liikola. Säätiön toimitusjohtajana ja toiminnanjohtajana oli valtiotieteen tohtori Janne Kosonen.

## Lähteet
*
### Viitteet
Kultahiekkaa

__NOTOC__
**Kultahiekkaa** on Jukka Orman debyyttialbumi, joka julkaistiin 2003.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet
Azovstal

**Azovstal** (, ) oli Ukrainan Mariupolissa toimiva terästehdas, jonka omisti Metinvest.
Donetskin kansantasavalta on takavarikoinut ukrainalaisten oligarkkien omaisuuden.

Tehdas on Ukrainan suurimpia metallurgian alan yhtiöitä. Tehdas on perustettu 1933.
Neuvostoliiton korkein taloudellinen neuvosto päätti helmikuussa 1930 perustaa uuden terästehtaan Mariupoliin, sillä kaupunki oli merellisesti lähinnä Kertšin niemimaan Kamyš-Burunskojen rautamalmivaroja. Kertšrudstroi alkoi valmistella malmivarojen hyödyntämistä ja Mariupolissa aloitettiin uuden sataman ja masuunien rakentaminen Kalmiusjoen vasemmalle rannalle.

Tehtaan avasivat sen ensimmäinen johtaja Ja. S. Gugel ja Ukrainan kommunistisen puolueen johtaja S. V. Kosior. Ensimmäinen valurauta valmistui 12. elokuuta 1933.
Tehdasalue käsitti 11 neliökilometriä ja sillä on oma satama Mustallemerelle.

Tehdas on kombinaatti, joka myös tuottaa kivihiilestä koksia teräksenvalmistukseen. Lisäksi se toimii läheisessä yhteistyössä Metinvestin Mariupolin Iljitšin metallurginen kombinaatin (Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча, Мариупольский металлургический комбинат имени Ильича) kanssa, joka tuottaa rautamalmirikastetta. Se kykenee tuottamaan 6–200 mm:n paksuisia ja 1&nbsp;500–3&nbsp;200 mm:n levyisiä teräslevyjä laivanrakennuksen- ja muihin tarpeisiin, suuren halkaisijan putkia kaasun- ja öljynkuljetukseen ja off-shore-rakenteita. Tehdas on Ukrainan suurimpia rautatiekiskojen valmistajia.

Tehtaan alueella käytiin laajoja taisteluja Mariupolin piiritystilanteessa keväällä 2022.
DNR:n johto on ilmoittanut että Azovstalia ei kunnosteta, vaan miinanraivauksen jälkeen tehdasalue puretaan ja sen tilalle tulee teknologiapuisto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Azovstal Iron & Steel Works, Ukraine  (metinvestholding.com)
Pyhimmän ilmoituksen ylin ritarikunta

**Pyhimmän ilmoituksen ylin ritarikunta** () oli Italian kuningaskunnan korkein ritarikunta. Se oli verrattavissa esimerkiksi Englannissa perustettuun Sukkanauharitarikuntaan.

Ritarikunnan perusti Savoijin kreivi Amadeus IV vuonna 1362 ja se oli aluksi tarkoitettu vain aatelisille, jotka vannoivat uskollisuutta ritarikunnan suurmestarille. Ritarikunnan jäsenten oli tarkoitus olla keskenään tasavertaisia, mikä todennäköisesti oli syy sille, että ritarikunnassa on vain yksi luokka. Ritarikunnan sääntöjä uudistettiin vuonna 1869. Ritarikunnalla palkittiin valtionpäämiehiä ja poikkeuksellisia yksilöitä, joita alettiin kutsua "kuninkaan serkuiksi". Nimitysten määrä oli rajoitettu 15 henkilöön.

Vuodesta 1946, jolloin Italian kuningaskunta lakkautettiin, ritarikunta on ollut täysin Savoijin perheen vastuulla eikä Italian tasavalta pidä sitä omanaan. Suurmestarina toimii Savoijin perheen pää. Nykyään kunnianosoitus myönnetään ani harvoin ja lähes yksinomaan kuninkaallisille ja valtionpäämiehille. Vuonna 2023 Savoijin kuningasperheen päämies Viktor Emanuel myönsi kunniamerkin pojantyttärelleen Vittorialle, josta tuli ensimmäinen ritarikuntaan nimitetty nainen.

Ritarikunnassa on vain yksi luokka:

*  ritari

## Lähteet
Koronaviruspandemia San Marinossa

**Koronaviruspandemia [[San Marino|San Marinossa]]** on osa maailmanlaajuista COVID-19 -pandemiaa, joka alkoi vuonna 2020. Maassa oli 21. maaliskuuta 2022 mennessä raportoitu yhteensä 14 968 tapausta ja 112 koronaan liittyvää kuolemaa.

San Marinossa ensimmäinen tapaus todettiin 27. helmikuuta 2020. Kyseessä oli 88-vuotias mies, jolla oli ennestään heikentynyt immuniteetti. Häntä hoidettiin Riminissä, Italiassa. Ensimmäinen vahvistettu kuolemantapaus raportoitiin 1. maaliskuuta ja kyseessä oli sama 88-vuotias.

## Rajoituksia ja toimia
San Marino sulki rajansa 9. maaliskuuta 2020.

Vuoden 2020 kuntavaaleja siirrettiin marraskuun 29. päivään pandemian takia elokuussa 2020.

## Rokotukset
San Marinossa käyttöön hyväksytyt koronarokotteet ovat venäläiset Sputnik V ja Sputnik V Light.

Toukokuussa 2021 San Marinon terveysministeri Roberto Ciavatta ilmoitti, että kaikki vähintään kolme yötä maassa majoittuvat ulkomaalaiset voivat saada Sputnik V -rokotteen maksamalla 50 euron maksun. Hintaan kuului kaksi annosta, joiden väli toisistaan on 3–4 viikkoa. Ulkoministeri Luca Beccarin mukaan tavoitteena oli houkutella maahan turisteja.

21. maaliskuuta 2022 mennessä maan yli 5-vuotiaista 82 % oli täysin rokotettu.

## Lähteet
Ihor Kalynets

**Ihor Myronovytš Kalynets** (; 9. heinäkuuta 1939 Chodorów, Puola (nyk. H’odoriv, Lvivin alue, Ukraina) – 28. kesäkuuta 2025) oli ukrainalainen kirjailija.

Kalynets työskenteli Lvivin alueen valtionarkistossa, ennen kuin hänet yhdessä vaimonsa, kirjailija Iryna Kalynetsin kanssa pidätettiin poliittisten pidätysten yhteydessä toisinajattelijana. Hänet tuomittiin kuudeksi vuodeksi pakkotyöleirille ja kolmen vuoden karkotukseen, syynä runojen julkaisu ulkomailla, mikä tulkittiin neuvostovastaisuudeksi. Hän vapautui 1981, ja hän on asunut siitä lähtien Lvivissä eikä ole enää julkaissut uusia runoja. Hän osallistui 1987 *Jevšan-zillja*-nimisen kirjallisen kalenterin julkaisemiseen. Se oli ensimmäisiä perestroikan aikaisia sensuroimattomia aikakauskirjoja. Hän oli vaimonsa kanssa mukana Ukrainan republikaanisen puolueen toiminnassa.

Kalynetsin esikuvana on ollut imagistirunoilija Bohdan Ihor Antonytš. Kalynetsin esikoiskokoelma *Vohon Kupala* ehti ilmestyä Kiovassa 1966, mutta koko painos takavarikoitiin. Hänen tuotantoaan julkaistiin samizdat-julkaisuina ja ulkomailla. Vihdoin 1991 ilmestyivät kootut runot kahtena niteenä, tosin ulkomailla. Sen jälkeen hänen tuotantoaan on julkaistu myös Ukrainassa. Hän on kirjoittanut myös lastenkirjoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Novokramatorskin konetehdas

**Novokramatorskin konetehdas** (**NKMZ**, НКМЗ, , ) on suuri Ukrainan Donetskin alueen Kramatorskissa toimiva koneenrakennustehdas. Tehdas on perustettu 1934. Sen pääomistaja on Georgi Skudar. Euroopan suurin raskaan koneenrakennuksen tilaustuotantoa valmistava yritys työllistää yli 8&nbsp;000 ihmistä. Yrityksellä on yhteensä 25 tuotantolaitosta.

Yritys valmistaa esimerkiksi laitteita kaivostoimintaan, murskaimia, masuuneja, valukoneita, valssaimia, hydraulisia puristimia, prässejä ja nostureita.

Tarve maan eteläosien metalliteollisuuden laajentamiseen syntyi jo 1920-luvulla, mutta saksalaisen liikemiehen Gamper Conradin vuonna 1896 perustamaa vanhaa Kramatorskin konetehdasta ei voitu laajentaa. Täten uudelle tehtaalle valittiin 1929 paikka Kazonnyi Torets -joen varrelta.

## Viitteet

## Aiheesta muualla
* NKMZ - About company  (nkmz.com)
Klootin torppa

**Klootin torppa** sijaitsee Turussa Paattisilla Ikkalan seudulla. Paikka on ollut Paattisten Ullaisten kylän takamaata, jonne ”niittyvahti” on asettautunut. Paikan ensimmäinen nimi on ollut Korpi.  Vanhoista rakennuksista ovat säilyneet päärakennus, luonnonkivikellari, savusauna-ratasvaja, syytinkipaikka (Kustaan tupa), luhti-liiteri, talli-lammaspihatto, makasiini-hirsinavetta-kanala ja ns. ”uusi sauna”. Vanhimmat rakennukset ovat 1790-luvulta. Rakennuksia ovat tutkineet jo 1958 Ilmar Talve ja Alfred Kolehmainen. Rakennuksia on entisöity.

Paikan läheltä alkaa Paattistenjoki. Säkyläntieltä näkee rakennukset. Torpan osoite on Jokelantie 17.

Klootin torppa on osa yhteistä kulttuuriperintöä. Klootissa on pidetty Euroopan kulttuuriympäristöpäiviä eli kulttuuriperintöpäiviä European Heritage Days (EHD).

Torpan alue rakennuksineen kuuluu paikalliselle kotiseutuyhdistykselle, Paattisten Seura ry:lle. Päärakennus toimii Paattisten kotiseututalona. Torpan ylläpidosta vastaa Paattisten seura. Klootin torppaa voi vuokrata erilaisten tapahtumien järjestämistä varten.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Perälä, Väinö. Paattinen 1359-1959. Paattisten kunta. 1959.
* Paattisten taloja ja tarinoita. Paattisten kulttuurimaisema ja vanhat rakennukset. Varsinais-Suomen rakennuskulttuuri. 2009
* Talve, Ilmar. Huomioita kylien muuttumisesta Paattisten pitäjän pohjoisosassa. Varsinais-Suomen maakuntakirja 17. 1961
* Oikarinen, Maiju. Klootin torppa. Kulttuuriraportti. Paattisten Seura ry. 2011.
Hagbard Isberg

**Karl Hagbard Vilhelm Isberg** (14. heinäkuuta 1880 Malmö, Skåne, Ruotsi –16. tammikuuta 1960 Malmö) oli ruotsalainen luterilainen pappi ja virsirunoilija.

Isberg kävi koulua Malmössä, opiskeli teologiaa Lundin yliopistossa ja vihittiin papiksi vuonna 1903. Hänet nimitettiin sairaalapapiksi Lundiin vuonna 1904, apulaispapin virkaan Malmössä, komministeriksi Lundissa vuonna 1912, Malmön Carolin seurakunnan kirkkoherraksi 1907 sekä vuonna 1949 Kirsebergin seurakunnan kirkkoherraksi, mistä hän jäi eläkkeelle 1952. 

Isberg oli kiinnostunut "köyhäinhoitoon" ja sosiaalityöhön liittyvistä asioista ja hän oli asiantuntijana valtiollisissa sosiaalialan komiteoissa.

Kirkollisessa työssä hän oli kiinnostunut pyhäkoulutoiminnan kehittämisestä ja kirjoitti useita lapsille tarkoitettuja virsiä. Niitä julkaistiin vuonna 1940 ilmestyneessä *Psalmer och sånger för barn* -kirjassa, joka oli aikanaan merkittävä julkaisu, jolla pyrittiin ottamaan huomioon lasten parissa tehtävä kirkollinen työ. Hän on julkaissut useita kirjoja ja kirjoituksia, jotka käsittelevät pyhäkoulutyötä ja lasten parissa tehtävää kirkollista työtä.

Yksi Isbergin virsi, joka ilmestyi mainitussa kokoelmassa, on Ruotsin kirkon virsikirjan virsi 451 "När över Kidrons bäck du går", kiirastorstain illan virsi, joka kuvaa Jeesuksen rukoustaistelua Getsemanen puutarhassa. Virren kaikki kuusi säkeistöä päättyvät sanaan "Getsemane", tilanteen mukaan taivutettuna. Virren suomenkielinen käännös "Kun kuljet yli Kidronin" vuoden 2002 virsikirjassa on Pekka Turusen vuonna 1992 suomentama ja Niilo Rauhalan 1995 uudistama teksti.

## Lähteet
Abel Burckhardt

**Abel Burckhardt** (31. maaliskuuta 1805 Basel, Sveitsi – 25. heinäkuuta 1882 Basel) oli sveitsiläinen pappi ja runoilija.

Burckhardtista on säilynyt vähän tietoja. Hän on julkaissut useita kirjoituksia kuten *Bilder aus der Geschichte von Basel* ja *Kinder-Lieder. Eine Weihnachtsgabe für die Kinder und Mütter der Heimat,* joka sisälsi Baselin murteella kirjoitettuja lastenlauluja.

Hänet tunnetaan joululaulun "Kun jouluaamu koittaa" /"Kun joulu valkeneepi" kirjoittajana. Se on alkuaan kirjoitettu Baselin murteella "J will go's Stäli b'schaue in der schene Weihnachtszyt" ja se on käännetty useille kielille.

## Lähteet
Isole Tremiti

**Isole Tremiti** on kunta Foggian maakunnassa Apulian alueella Italiassa. Kunta käsittää Tremitin saariryhmän Adrianmerellä. Saarelta on lauttayhteys Termolin kaupunkiin. Kesän sesonkiaikana lauttayhteys on myös muun muassa Viesteen.

## Maantiede
Kuntaan kuuluu viisi saarta: San Nicola, San Domino, Cretaccio, Capraia ja Pianosa. Saarista kaksi on asutettuja, San Nicola ja San Domino. San Nicolan saari on hallinnollinen keskus, vaikka suurin osa asuukin San Dominon saarella. Pianosan saari sijaitsee n. 20 kilometrin päässä muista saarista.  
Saaret ovat osa Garganon kansallispuistoa. 
 
## Talous
Saaren talous perustuu turismiin, kalastukseen ja maatalouteen. Turismi painottuu kesäkaudelle. 
## Historia
Antiikin aikana saariryhmä tunnettiin nimellä *Trimerus*. Saari toimi karkotuspaikkana roomalaisten aikana. Keskiajalla San Nicolan saarella sijainnut Santa Maria a Maren luostari kukoisti ja hallitsi saariryhmää. 1200-luvulla luostari omisti maata Biferno-joelta Traniin. Vuonna 1334 merirosvot hyökkäsivät luostariin surmaten munkit. Sen jälkeen luostarin merkitys väheni ja saari joutui lopulta osaksi Napolin kuningaskuntaa. Luostari suljettiin vuonna 1783 ja saarille perustettiin rangaistusiirtola, jolloin saarista tuli jälleen karkotuspaikka. Luostarin rauniot ovat vieläkin nähtävillä. Saarella oli muun muassa vangittuna Sandro Pertini fasistihallinon aikana.      

## Lähteet
Italialainen viittomakieli

**Italialainen viittomakieli** () on pääsääntöisesti Italiassa kuurojen yhteisössä käytettävä viittomakieli. Sen läheisimpiä sukulaiskieliä ovat sveitsinitalialainen ja tunisialainen viittomakieli. Kielellä on arviolta 40 000 käyttäjää. Italian lisäksi kieltä käytetään myös San Marinossa.

Toukokuussa 2021 Italian hallitus tunnusti italialaisen viittomakielen omaksi kielekseen. San Marinossa vastaavanlainen päätös tehtiin jo maaliskuussa 2019.

## Lähteet
Palazzo Chigi

**Palazzo Chigi** on  Rooman keskustassa Colonnan kaupunginosassa sijaitseva historiallinen rakennus, jossa Italian valtioneuvosto on toiminut vuodesta 1961. Se sijaitsee Piazza Colonna -aukion pohjoislaidalla ja Via del Corso -kadun varrella. Viereisessä korttelissa on Italian edustajainhuoneen talo Palazzo Montecitorio. Palazzo Chigi on nykyisin myös Italian pääministerin virka-asunto.

Palatsin rakennuttamisen aloitti vuonna 1578 Aldobrandinin suku. Sen suunnitteli alkuaan arkkitehti Matteo Bartolini. Joidenkin lähteiden mukaan myös kuuluisammat arkkitehdit Giacomo della Porta ja Carlo Maderno olisivat olleet mukana hankkeessa, mutta heidän mahdollinen osuutensa on epäselvä. Vuonna 1659 edelleen keskeneräisen palatsin ostivat Chigin ruhtinassukuun kuuluneet Mario ja Agostino Chigi, jotka olivat paavi Aleksanteri VII:n veli ja veljenpoika. Rakennus viimeisteltiin tämän jälkeen arkkitehti Felice della Grecan suunnitelmien mukaan. Ullakkokerros ja katon loggia lisättiin 1600-luvun lopulla, Piazza Colonnan puoleinen portaali, sisäpihan suihkukaivo ja sisätilojen koristelu puolestaan 1700-luvulla.

Palatsi toimi pitkään pääosin ylhäisten perheiden kotina, mutta myös Espanjan Kirkkovaltion-suurlähetystö toimi siellä 1700-luvun lopulla. Vuodesta 1878 palatsissa oli Itävalta-Unkarin Italian-suurlähetystö, joskin sen omisti edelleen Chigin suku. Vuonna 1916 Italian valtio osti palatsin siirtomaaministeriön käyttöön. Pääministeriksi vuonna 1922 tullut Benito Mussolini teki siitä ulkoministeriön toimipaikan. Ulkoministeriö luopui palatsista vuonna 1961 saatuaan itselleen uuden talon Palazzo della Farnesinan. Pääministerin virka-asunto siirrettiin tuolloin Palazzo del Viminalesta Palazzo Chigiin.

## Lähteet
Jimmy Makulis

**Jimmy Makulis** (, oik. **Dimítrios Makoúlis**, , 12. huhtikuuta 1935 – 28. lokakuuta 2007) oli kreikkalainen laulaja, joka teki merkittävän uran saksankielisessä Euroopassa 1950- ja 1960-luvuilla.

Makulis muutti Saksaan 1950-luvun puolivälissä ja julkaisi Saksan ensimmäisen hittinsä ”Auf Cuba sind die Mädchen braun” vuonna 1956. Menestynein kappale oli Saksan singlelistalla neljänneksi noussut ”Gitarren klingen leise durch die Nacht” (1959).

Makulis edusti Itävaltaa vuoden 1961 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Sehnsucht” ja jäi kilpailussa jaetulle 15. ja viimeiselle sijalle.

Makulis muutti Yhdysvaltoihin ja asui Las Vegasissa 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa. Makulis muutti takaisin Kreikkaan 1985 ja jatkoi Kreikassa uraansa. Makulis osallistui Kreikan euroviisukarsintaan 1990 kappaleella ”Mia nýchta san ki apópse” (”Μια νύχτα σαν κι απόψε”) ja sijoittui karsinnassa viidenneksi.

Makulis kuoli sydänleikkauksen jälkeen 72-vuotiaana ateenalaisessa sairaalassa 28. lokakuuta 2007.

## Lähteet
I Live Too Fast to Die Young

__NOTOC__
**I Live Too Fast to Die Young** on Michael Monroen studioalbumi, joka julkaistiin 10. kesäkuuta 2022. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet ”Murder the Summer of Love”, ”Can’t Stop Falling Apart”, ja ”Everybody’s Nobody”. Slash soittaa albumin nimikkokappaleessa kitarasoolon.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Michael Monroe – laulu, huuliharppu
* Steve Conte – kitara, taustalaulu
* Rich Jones – kitara, taustalaulu
* Karl Rockfist – rummut
* Sami Yaffa – basso, taustalaulu 

### Vierailevat muusikot
* Slash – kitarasoolo & kitara I Live Too Fast to Die Young -kappaleella
* Lenni-Kalle Taipale – piano kappaleilla Antisocialite & Can’t Stop Falling Apart
* Suvi Aalto & Astrid Nicole – taustalaulut kappaleilla Can’t Stop Falling Apart & Murder the Summer of Love
* Neil Leyton – taustalaulut kappaleilla Everybody’s Nobody, Murder the Summer of Love & All Fighter 

## Arvostelut
* Kaaoszine: 
* Soundi: 

## Lähteet
Gianni Ghidini

**Gianni Ghidini** (21. toukokuuta 1930 Golese – 20. kesäkuuta 1995 Baganzola) oli italialainen maantiepyöräilijä ja olympiamitalisti.

Ghidini saavutti maantieajon joukkuekilpailun olympiahopeaa Helsingissä 1952. Yksilökilpailussa hän sijoittui seitsemänneksi. Vuonna 1951 hän voitti amatöörien maantieajon yksilökilpailun maailmanmestaruuden.

## Lähteet
* 
* Gianni Ghidini cyclingarchives.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Michael Hewlett

**Michael Edward Hewlett** (25. elokuuta 1916, Hackney, Lontoo, Englanti - 23. helmikuuta 2000) oli englantilainen anglikaaninen pappi ja virsirunoilija.

Hewlett opiskeli Merton Collegessa, Oxfordissa. Hänet vihittiin diakoniksi vuonna 1948 ja papiksi 1949. Hän on työskennellyt useissa seurakunnissa erilaisissa tehtävissä erityisesti Exeterin hiippakunnassa.

Hewlett on kirjoittanut noin 70 virttä ja hänen kirjoittamiaan virsiä on useissa Englannissa ja Yhdysvalloissa ilmestyneissä virsi- ja laulukirjoissa tai niiden lisäyksissä, joita on ilmestynyt 1970- ja 1980-luvuilla. Hän voitti vuonna 1968 television järjestämän kilpailun "A Hymn for Britain" virrellä "Once on a mountaintop". Hänen virsiään on julkaistu vuonna 1979 ilmestyneessä laulukokoelmassa *"Faith, Folk and Festivity"*. 

Ruotsin kirkon virsikirjan virsi 528 on Hewlettin kirjoittama virsi "Hör oss, Gud, du själv har bett oss" Anders Frostensonin vuonna 1968 tekemänä käännöksenä. Kuitenkaan ei ole tietoa siitä, mikä Hewlettin kirjoittama virsi on käännöksen pohjana. Virren suomenkielinen käännös vuoden 2002 virsikirjassa "Herra, kutsuit meitä itse" on Anna-Mari Kaskisen tekemä vuonna 1999.

## Lähteet
San Marinon kielet

**[[San Marino]]** on kielellisesti erittäin yhtenäinen ja italian kielellä on vahva asema. Ethnologuen mukaan maassa tavataan kahta elävää kieltä. Suurin osa maan väestöstä osaa myös englantia.

San Marinon ainoa virallinen kieli on italia. Paikallisista noin 83 % puhuu romagnolia ja siitä vielä erillistä San Marinon murretta. Italialaisella viittomakielellä on tunnustettu asema San Marinossa.

## Lähteet
Gallian kukko

**Gallian kukko** on yksi Ranskan tärkeimmistä kansallissymboleista. 

Kukon historia kansallissymbolina ulottuu aina Rooman valtakunnan aikaan. Latinankielinen sana *gallus* tarkoittaa sekä "Galliaa" että "kukkoa". Siksi kukko on esiintynyt jo gallialaisissa kolikoissa. Nykyään kukko on tunnuksena muun muassa Ranskan maajoukkueurheilijoilla.


Tiedosto:Logo XV de france.JPG|Ranskan rugby union -maajoukkueen edustuspaita
Tiedosto:Liomer, Somme, France.JPG|Gallian kukko ensimmäisen maailmansodan muistomerkin päällä


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Drée

**Drée** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 32 kilometriä Dijonin kaupungista länteen.

Kunnan keskustassa on 1100-luvulta peräisin oleva Saint-Denisin kirkko. Kirkkoa uusittiin erityisesti 1600-luvulla ja kirkon kellotorni on 1800-luvulta. Kunnassa on myös 1100-luvulla rakennettu linna. Linna rakennettiin uudelleen 1500-luvulla, mutta Ranskan kuningas Henrik IV käski purkaa sen tornit.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Giuliano Carmignola

**Giuliano Carmignola** (s. 1951 Treviso) on italialainen viulisti. Hän on ollut yksi Euroopan keskeisistä barokkiviuluun erikoistuneista solisteista. Hän on urallaan osoittanut voimakasta kiinnostusta muun muassa Antonio Vivaldin ohjelmistoa kohtaan.

Carmignola aloitti 5-vuotiaana viulunsoiton; opettajana oli tuolloin hänen isänsä, viulisti Antonio Carmignola. Venetsian Benedetto Marcello -musiikkikonservatoriossa häntä opettivat Luigi Enrico Ferro ja Sergio Lorenzi. Carmignola osallistui myös mestarikursseille, joita pitivät Nathan Milstein ja Franco Gulli Sienan Accademia Musicale Chigianassa sekä Henryk Szeryng Geneven musiikkikonservatoriossa.

Carmignola esiintyi vuosina 1970–1978 solistina I Virtuosi di Roman kanssa. Hänen uransa käynnistymistä 1970-luvun alkupuolella vauhdittivat hänen saavuttamansa menestykset kansallisissa ja kansainvälisissä kilpailuissa.  Vuosina 1978–1985 hän toimi Teatro La Fenicen orkesterin konserttimestarina. Carmignola on uransa aikana esiintynyt muiden muassa Claudio Abbadon, Eliahu Inbalin, Peter Maagin ja Giuseppe Sinopolin johdolla. Hän piti Henri Dutilleux'n viulukonserton (*[[L'arbre des songes]]*) Italian-ensiesityksen. Carmignola on tehnyt yhteistyötä myös italialaisten periodisoitinyhtyeiden, kuten Sonatori de la Gioiosa Marcan ja Andrea Marconin johtaman Venetsian barokkiorkesterin kanssa. Hän on osallistunut johtaviin eurooppalaisiin barokkimusiikkifestivaaleihin muun muassa Bruggessa, Wienissä, Brysselissä, Barcelonassa, Salzburgissa ja Luzernissa.

Debyyttinsä Yhdysvalloissa Carmignola teki vuonna 2001 esiintymällä Mostly Mozart -festivaalilla Lincoln Centerissä. BBC Proms -debyyttinsä hän teki elokuussa 2002 esiintymällä Lontoon Royal Albert Hallissa. Carmignola on opettanut Luzernin musiikkikorkeakouussa ja Accademia Musicale Chigianassa. Hän opetti myös kymmenen vuoden ajan Venetsian Benedetto Marcello -musiikkikonservatoriossa, jossa häntä edelsi opetustehtävissä häntä itseään aiemmin opettanut Luigi Enrico Ferro. Carmignola on saanut akateemikon tittelit Accademia Filarmonica di Bolognasta ja Rooman Accademia Nazionale di Santa Ceciliasta.

## Lähteet
Jääkiekon SM-liigan pudotuspelit 2022

**Jääkiekon SM-liigan pudotuspelit 2022** pelattiin SM-liigakauden 2021–2022 runkosarjan jälkeen alkaen 24. maaliskuuta 2022 ja päättyen 28. huhtikuuta 2022. Pudotuspeleihin etenivät runkosarjan kymmenen parasta joukkuetta, joista kuusi parasta suoraan puolivälieriin. Puolivälieristä eteenpäin pudotuspelisarjat pelattiin pitkän tauon jälkeen normaalilla paras seitsemästä -menetelmällä.

## Pudotuspelikaavio



## 1. kierros
Pudotuspelien 1. kierroksella pelasivat runkosarjan sijoille 7–10 sijoittuneet joukkueet: HPK, KooKoo, Pelicans ja Lukko. Ottelut käynnistyivät runkosarjassa heikommin sijoittuneen joukkueen kotikentällä. Sarjojen voittajat ratkottiin yhteispisteillä kahdessa ottelussa. Otteluissa siis voitiin tavanomaisesta poiketen päätyä myös tasatulokseen. Mikäli voitot olivat toisen ottelun varsinaisen peliajan jälkeen tasan, toisen ottelun perään pelattiin jatko-ottelu 20 minuutin erin maaliin saakka.

### Lukko – HPK


*Lukko eteni puolivälieriin voitoin 1–0.*

### Pelicans – KooKoo


*KooKoo eteni puolivälieriin voitoin 2–1.*

## Puolivälierät
### Tappara – Lukko


*Tappara eteni välieriin voitoin 4–1.*

### Jukurit – KooKoo


*KooKoo eteni välieriin voitoin 4–3.*

### Ilves – Kärpät


*Ilves eteni välieriin voitoin 4–3. Ottelusarjan 6. ottelu keskeytettiin ajassa 10.12, kun jää ei kestänyt pelaamista. Ottelua jatkettiin 5. huhtikuuta.*

### TPS – HIFK


*TPS eteni välieriin voitoin 4–3.*

## Välierät
### Tappara – KooKoo


*Tappara eteni finaaleihin voitoin 4–1.*

### Ilves – TPS



*TPS eteni finaaleihin voitoin 4–2.*

## Pronssiottelu
### Ilves – KooKoo


*Ilves voitti pronssia.*

## Loppuottelut
### Tappara – TPS


*Tappara voitti mestaruuden voittamalla ottelusarjan 4–1.*

## Tilastot

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
CUF

**CUF** voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:

* Civic United Front, tansanialainen liberaali puolue.
* Centerpartiets ungdomsförbund, ruotsalainen poliittinen nuorisojärjestö.