open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Robert Finke

**Robert Finke** (s. 6. marraskuuta 1999) on yhdysvaltalainen uimari. Hän on voittanut ratauinnissa kolme olympiakultaa ja yhden maailmanmestaruuden pitkillä vapaauintimatkoilla.

Finke saavutti vuonna 2018 Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa pronssia 1&nbsp;500 metrin vapaauinnissa. Kesälle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän voitti kultaa 800 metrin vapaauinnissa ennätysajallaan 7.41,87. Hän oli vielä viimeisessä käännöksessä eli 50 metriä ennen maalia neljäntenä 1,52 sekuntia kärkeä jäljessä mutta voitti hopealle sijoittuneen Gregorio Paltrinierin lopulta 0,24 sekunnilla. Kolme päivää myöhemmin Finke voitti 1&nbsp;500 metrin vapaauinnin ennätyksellään 14.39,65. Viimeisessä käännöksessä hän oli 0,72 sekuntia kärkeä jäljessä mutta maalissa 1,01 sekuntia hopealle sijoittunutta Myhailo Romantšukia edellä.

Finke saavutti Budapestin pitkän radan MM-kilpailuissa 2022 kultaa 800 metrin vapaauinnissa ajalla 7.39,36 ja hopeaa 1&nbsp;500&nbsp;metrin vapaauinnissa ajalla 14.36,70. Fukuokan MM-kilpailuissa 2023 hän oli 1&nbsp;500&nbsp;metrillä toinen ajalla 14.31,59 ja 800 metrillä kolmas ajalla 7.38,67. Molemmat ajat olivat maanosaennätyksiä. Pariisin olympialaisissa 2024 Finke voitti kultaa 1&nbsp;500&nbsp;metrillä maailmanennätysajalla 14.30,67 ja saavutti hopeaa 800 metrillä ajalla 7.38,75. Singaporen MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti pronssia 1&nbsp;500&nbsp;metrillä.

Finke edustaa yliopistokilpailuissa Floridan yliopistoa. Hän voitti NCAA:n mestaruuden 400 metrin sekauinnissa ja 1&nbsp;650 metrin vapaauinnissa vuonna 2021.

## Lähteet
Kirin (yritys)

**Kirin** eli **Kirin bīru** (, ) on japanilainen virvoitusjuomavalmistaja ja panimo. Se on nimetty kiinalaisen mytologian olennon mukaan.

Se on Tokion pörssiin noteeratun *Kirin Holdings Companyn* tytäryhtiö, ja samaan konserniin kuuluu useita muitakin yhtiöitä. Kirin on myös osa Mitsubishi-yritysryhmittymää.

Kirin bīru perustettiin 1907, kun yhtiö otti vuonna 1885 perustetun Japan Brewery Companyn liiketoiminnan haltuunsa. Virvoitusjuoma Kirin Lemon tuli markkinoille vuonna 1928. Panimon tuotteita ovat Kirin Lager Beer, Kirin Ichiban, Kirin Black Beer ja Kirin Stout.

## Yritykset Japanissa
Kirin-konserniin kuuluvat muun muassa seuraavat yritykset japanissa:

* Kirin bīru eli Kirin Brewery Company, Limited (alkoholijuomien valmistus)
* Kirin Beverage Company, Limited (virvoitusjuomien valmistus)
* Mercian Corporation (viinien ja muiden alkoholijuomien valmistus)
* Kirin City Co., Ltd. (Kirin City -pubit)
* Kyowa Kirin Co., Ltd. (lääketeollisuus)
* Kyowa Hakko Bio Co., Ltd. (aminohappojen valmistus lääketeollisuuteen)
* Koiwai Dairy Products Company, Limited (maitotuotteet ja hunaja)
* Kirin and Communications Company, Limited (tiedotus- ja suhdetoiminta)
* Kirin Engineering Company, Limited. (insinööripalvelut juoma-, ruoka ja lääketeollisuuden tehtaisiin)
* Kirin Group Logistics Company, Limited (logistiikkapalvelut)
* Kirin Techno-System Company, Limited (tarkastuslaitteiden valmistus)
* Kirin Business Expert Company, Limited (sisäinen palkanlaskenta, HR ja kiinteistönvälitys)
* Kirin Business System Company, Limited (sisäiset tietojärjestelmät)
* Kirin Echo Company, Limited (vakuutuslaitos)
* Kirin Office Service Company, Limited (toimistopalvelut)
* INHOP Inc. (humalapohjaiset tuotteet)
* LeapsIn Inc. (ruokateollisuus)
* YO-HO BREWING COMPANY (pienpanimotoiminta)
* FANCL CORPORATION (kosmetiikan ja terveysruokien valmistus)
* The KIRIN Welfare Foundation (hyvinvointi)

## Yritykset muualla
Kirin-konserniin kuuluvat muun muassa seuraavat yritykset muualla maailmassa:

* Lion Pty Limited (elintarvikkeet ja virvoitusjuomat - Australia)
* Myanmar Brewery Limited (oluet - Myanmar)
* Mandalay Brewery Limited (oluet - Myanmar)
* Interfood Shareholding Company (elintarvikkeet ja virvoitusjuomat - Vietnam)
* San Miguel Brewery Inc. (oluet - Filippiinit)
* Kirin Holdings Singapore Pte, Limited (virvoitusjuomat - Singapore/Kaakkois-Aasia)
* China Resources Kirin Beverages (Greater China) Company, Limited (virvoitusjuomat - Kiina)
* Kirin Europe GmbH(Germany) (oluet - Saksa/Eurooppa)
* Coca-Cola Beverages Northeast, Inc. (Coca-Cola virvoitusjuomat - 7 osavaltiossa USA:ssa)
* Four Roses Distillery, LLC (bourbon-vioskin valmistus, USA)
* Thorne Research, Inc. (lääketeollisuus, USA)

Kirin aikoo vetäytyä panimotoiminnastaan Myanmarissa maan sotilasvallankaappauksen ja ihmisoikeusjärjestöjen painostuksen vuoksi.

## Lähteet
Shimojō

**Shimojō** () on kyläkunta Naganon prefektuurissa, Japanissa. Siellä asuu 3&nbsp;545 asukasta, sen väestötiheys on 93 asukasta neliökilometrillä ja pinta-ala 38,12 neliökilometriä. Kyläkunnan väkiluku laski vuosina 2015-2020 1,6 prosentilla.

## Väestönkehitys
Lähde:  

## Lähteet
Kristillisdemokraattien Pohjois-Karjalan piiri

**Kristillisdemokraattien Pohjois-Karjalan piiri** on yksi Kristillisdemokraattien viidestätoista piirijärjestöstä. Piiri vastaa Kristillisdemokraattien järjestö-, tiedotus- ja vaalitoiminnasta Pohjois-Karjalan maakunnassa, Savo-Karjalan vaalipiirissä.

Ylintä päätösvaltaa Pohjois-Karjalan Kristillisdemokraateissa käyttää piirikokous. Piirin puheenjohtajana toimii Maija Silvennoinen.

Krisitllisdemokraattien piiri ry:n perustava kokous pidettiin vuonna 1971. Patentti- ja rekisterihallitukseen piiri on merkitty 3. helmikuuta 1972.

## Poliitikot
### Kansanedustajat

* Erkki Korhonen (1975–1983)
* Pirkko Laakkonen (1991–1995)

### Aluevaltuutetut
* Satu Melkko (2022→)
* Maija Silvennoinen (2022→)

## Paikallisosastot
Kristillisdemokraattien Pohjois-Karjalan piirillä on 12 paikallisosastoa.

* **Heinävesi**
* **Joensuu**
* **Juuka**
* **Kitee**
* **Kontiolahti**
* **Lieksa**
* **Liperi**
* **Nurmes**
* **Outokumpu**
* **Polvijärvi**
* **Rääkkylä**
* **Tohmajärvi**

## Puheenjohtajat
* Erkki Korhonen (1973–1991)
* Kyösti Pitkonen (1992–1995)
* Pirkko Laakkonen (1996–1999)
* Juha Piironen (2004–2007)
* Sirpa Suikkanen (2007–2012)
* Maija Silvennoinen (2013–2020)
* Jasmin Pyöriäinen (2021-)

## Vaalihistoria
### Eduskunta

## Lähteet
Kristillisdemokraattien Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun piiri

**Kristillisdemokraattien Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun piiri** on yksi Kristillisdemokraattien viidestätoista piirijärjestöstä. Piiri vastaa Kristillisdemokraattien järjestö-, tiedotus- ja vaalitoiminnasta Oulun vaalipiirissä.

Ylintä päätösvaltaa Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun Kristillisdemokraateissa käyttää piirikokous. Piirin puheenjohtajana toimii Leena Askeli.

## Poliitikot
### Kansanedustajat

* Veikko Matikkala (1975–1979)
* Marja-Leena Kemppainen (1999–2003)
* Lyly Rajala (2003)

### Aluevaltuutetut
**Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialue**
* Matti Heikkinen (2022→)
* Marja-Leena Kemppainen (2022→)

**Kainuun hyvinvointialue**
* Sami Kilpeläinen (2022→)
* Jaakko Mikkola (2022→)

## Paikallisosastot
Kristillisdemokraattien Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun piirillä on 11 paikallisosastoa.

* **Kajaanin seutu**
* **Kalajoki**: Kalajoki, Merijärvi, Pyhäjoki
* **Kuhmo**: Kuhmo, Hyrynsalmi, Suomussalmi
* **Kuusamo**: Kuusamo, Taivalkoski
* **Oulaisten seutu**: Oulainen, Haapavesi, Kärsämäki, Pyhäntä, Siikalatva
* **Oulu**: Oulu, Hailuoto, Ii, Kempele, Liminka, Lumijoki, Muhos, Pudasjärvi, Tyrnävä, Utajärvi, Vaala
* **Paltamo**: Paltamo, Puolanka, Ristijärvi
* **Pyhäjärvi**: Pyhäjärvi, Haapajärvi, Reisjärvi
* **Raahe**: Raahe, Siikajoki
* **Sotkamo**
* **Ylivieskan seutu**: Ylivieska, Alavieska, Sievi, Nivala

## Vaalihistoria
### Eduskunta

## Lähteet
Suomen Tokion-suurlähetystö

**Suomen Tokion-suurlähetystö** on Tokiossa sijaitseva Suomen edustusto. Suurlähettilänä on toiminut syyskuusta 2022 Tanja Jääskeläinen. Lisäksi Japanissa on neljä kunniakonsulaattia: Kitakyushussa, Nagoyassa, Osakassa ja Sapporossa.

Suomi avasi suurlähetystön Tokioon vuonna 1962. Suomi oli yrittänyt avata edustustoa jo 1930-luvulta alkaen, mutta Japanin voimistuva nationalismi ja demokratian kehityksen pysähtyminen vaikeuttivat asioita. 

Maaliskuun alussa 2011 Suomen suurlähetystö siirrettiin varotoimenpiteenä Hiroshimaan Fukushiman onnettomuuden vuoksi. Tätä ennen suomalaisia oli kehotettu poistumaan Tokiosta. Suurlähetystö palasi Tokioon maaliskuun lopussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomi ulkomailla: Japani Suomen ulkoministeriön ja edustustojen verkkosivusto.
Kristillisdemokraattien Pohjanmaan piiri

**Kristillisdemokraattien Pohjanmaan piiri** on yksi Kristillisdemokraattien viidestätoista piirijärjestöstä. Piiri vastaa Kristillisdemokraattien järjestö-, tiedotus- ja vaalitoiminnasta Etelä-Pohjanmaan ja Pohjanmaan maakunnissa, Vaasan vaalipiirissä.

Ylintä päätösvaltaa Pohjanmaan Kristillisdemokraateissa käyttää piirikokous. Piirin puheenjohtajana toimii Tiina Hauta.

## Historia
Kristillisdemokraattien Pohjanmaan piiri on perustettu 20. syyskuuta 1968. Puolueen puoluekokous on järjestetty piirijärjestön alueella kahdesti: Seinäjoella vuosina 1991 ja 2017.

## Poliitikot

### Kansanedustajat

* Jorma Fred (1975–1983, 1987–1991)

### Aluevaltuutetut
* Hanna-Liisa Malmi (2022→)
* Kati Nummensalo (2022→)
* Lasse Ruotsala (2022→)

### Puheenjohtajat
* Alpo Santanen
* Helmer Kuismin (2001–2003)
* Heimo Hokkanen (2004–2007)
* Helena Lahtinen (2008–2012)
* Kimmo Rantanen (?–2020)
* Kati Nummensalo (2021)
* Tiina Hauta (2022–2023)
* Päivi Isuls (2023–)

## Paikallisosastot
Kristillisdemokraattien Pohjanmaan piirillä on 20 paikallisosastoa.

* **Alajärvi**
* **Alavus**
* **Evijärvi**
* **Ilmajoki**
* **Isokyrö**
* **Kauhava**
* **Kuortane**
* **Kurikka**
* **Laihia**
* **Lappajärvi**
* **Lapua**
* **Maalahti**: Korsnäs, Maalahti
* **Mustasaari**
* **Närpiö-Kristiinankaupunki**: Kaskinen, Kristiinankaupunki, Närpiö
* **Seinäjoki**
* **Soini**
* **Suupohja**: Isojoki, Karijoki, Kauhajoki, Teuva
* **Vaasa**
* **Vimpeli**
* **Ähtäri**

## Katso myös
* Suomen Kristillisdemokraatit
* Kristillisdemokraattien Keski-Pohjanmaan piiri
* Vaasan vaalipiiri
* Keskustan Etelä-Pohjanmaan piiri
* Keskustan Keski-Pohjanmaan piiri
* Perussuomalaisten Etelä-Pohjanmaan piiri
* Perussuomalaisten Keski-Pohjanmaan piiri
* Pohjanmaan Kokoomus
* Pohjanmaan Sosialidemokraatit
* Pohjanmaan Vasemmisto
* 
* Vaasan vaalipiirin vihreät

## Lähteet
Thomas Dean

**Thomas "Tom" Dean** (s. 2. toukokuuta 2000) on brittiläinen uimari. Hän on voittanut vapaauinnissa kaksi olympiakultaa. Hän on voittanut viesteissä Euroopan-mestaruuksia.

Dean voitti nuorten Euroopan-mestaruuden 200 metrin sekauinnissa vuosina 2017 ja 2018. Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa hän sai pitkän radan EM-kilpailuissa 2018 voittaessaan kultaa 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestissä. Glasgow'n lyhyen radan EM-kilpailuissa 2019 hän saavutti hopeaa 400 metrin vapaauinnissa. Budapestin pitkän radan EM-kilpailuissa 2021 hän sai kultaa sekajoukkueiden 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestissä, hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;100 ja 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviesteissä sekä  pronssia 200 metrin vapaauinnissa.

Kesälle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän voitti kultaa 200 metrin vapaauinnissa maansa ennätyksellä 1.44,22, jolla hän voitti maanmiehensä Duncan Scottin 0,04 sekunnilla. Seuraavana päivänä Dean voitti kultaa 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestissä Euroopan-ennätyksellä 6.58,58. Hän ui avausosuuden aikaan 1.45,72. Hän saavutti Budapestin pitkän radan MM-kilpailuissa 2022 pronssia 200 metrin vapaauinnissa sekä 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauinti- ja 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviesteissä. Saman vuoden Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa hän saavutti kultaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä sekä kaikkiaan kuusi hopeamitalia, joista kolme henkilökohtaisilla matkoilla. Pari viikkoa myöhemmin hän saavutti Rooman EM-kilpailuissa hopeaa sekajoukkueiden 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestissä ja pronssia miesten 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestissä.

Dean saavutti Melbournen lyhyen radan MM-kilpailuissa 2022 pronssia 200 metrin vapaauinnissa ajalla 1.40,86. Fukuokan pitkän radan MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti kultaa 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestissä, hopeaa 200 metrin vapaauinnissa ajalla 1.44,32 ja pronssia 200 metrin sekauinnissa ajalla 1.56,07. Pariisin olympialaisissa 2024 hän voitti toistamiseen olympiakultaa 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestissä. 200 metrin sekauinnissa hän sijoittui viidenneksi. Singaporen MM-kilpailuissa 2025 hän ui alkuerissä Britannian 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestijoukkueessa, joka loppukilpailussa voitti toisella kokoonpanolla kultaa.

## Lähteet
Kristillisdemokraattien Keski-Pohjanmaan piiri

**Kristillisdemokraattien Keski-Pohjanmaan piiri** on yksi Kristillisdemokraattien viidestätoista piirijärjestöstä. Piiri vastaa Kristillisdemokraattien järjestö-, tiedotus- ja vaalitoiminnasta Keski-Pohjanmaan maakunnassa, Vaasan vaalipiirissä.

Ylintä päätösvaltaa Keski-Pohjanmaan Kristillisdemokraateissa käyttää piirikokous. Piirin puheenjohtajana toimii Hanna-Lea Ahlskog.

## Historia
Kristillisdemokraattien Keski-Pohjanmaan piiri on perustettu 2. huhtikuuta 1980. Puolueen puoluekokous on järjestetty piirijärjestön alueella kahdesti: Kokkolassa vuosina 1977 ja 2011.

## Merkittäviä henkilöitä
### Kansanedustajat

* Bjarne Kallis (1991–2011)
* Peter Östman (2011–)

### Aluevaltuutetut
**Keski-Pohjanmaan hyvinvointialue**
* Hanna-Lea Ahlskog (2022→)
* Hannu Kippo (2022→)
* Vuokko Lahti (2022→)
* Mauri Salo (2022→)

**Pohjanmaan hyvinvointialue**
* Martin Byggmästar (2022→)
* Andreas Hjulfors (2022→)
* David Pettersson (2022→)
* Peter Östman (2022→)

### Puheenjohtajat
* Pirkko Häli (19??–2007)
* Juha Paananen (2008–2015)
* Mauri Salo (2016–2019)
* Hanna-Lea Ahlskog (2020–)

## Paikallisosastot
Kristillisdemokraattien Keski-Pohjanmaan piirillä on 8 paikallisosastoa.

* **Kokkola**: Kokkola, Kannus
* **Kruunupyy**
* **Luoto**
* **Pedersöre**
* **Perhonjokilaakso**: Halsua, Kaustinen, Veteli, Perho
* **Pietarsaari**
* **Toholampi**: Lestijärvi, Toholampi
* **Uusikaarlepyy**

## Katso myös
* Suomen Kristillisdemokraatit
* Kristillisdemokraattien Pohjanmaan piiri
* Vaasan vaalipiiri
* Keskustan Etelä-Pohjanmaan piiri
* Keskustan Keski-Pohjanmaan piiri
* Perussuomalaisten Etelä-Pohjanmaan piiri
* Perussuomalaisten Keski-Pohjanmaan piiri
* Pohjanmaan Kokoomus
* Pohjanmaan Sosialidemokraatit
* Pohjanmaan Vasemmisto
* 
* Vaasan vaalipiirin vihreät

## Lähteet
Omaa luokkaansa

**Omaa luokkaansa** on Iiris Härmän ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2010.

Elokuva käsittelee lasten ja nuorten erityisopetusta ja siinä seurataan Espoon Nöykkiössä sijaitsevan Nöykkiön koulun arkea. Dokumentin päähenkilö on teatterityön opettajana työskentelevä Ulla, joka opettaa erilaisista oppimisvaikeuksista kärsiviä nuoria, jotka ovat vaarassa syrjäytyä.

## Palkinnot
Elokuva voitti vuonna 2010 Kirkon mediasäätiön lasten- ja nuorten elokuvien Katso minuun… -palkinnon.

## Lähteet
Duncan Scott

**Duncan Scott** (s. 6. toukokuuta 1997) on brittiläinen uimari. Hän on voittanut vapaauintiviestissä kaksi olympiakultaa ja saavuttanut olympiahopeamitaleja viestien lisäksi vapaa- ja sekauinnin henkilökohtaisilla matkoilla. Maailmanmestaruuksia hän on voittanut viesteissä viisi sekä Euroopan-mestaruuksia viesteissä seitsemän ja henkilökohtaisilla matkoilla kolme.

Scott saavutti Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauinnissa, jossa hän ui toisen osuuden, ja 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauinnissa, jossa hän ui neljännen osuuden. Kesälle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän voitti kultaa 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestissä Euroopan-ennätyksellä 6.58,58. Hän ui neljännen osuuden. Henkilökohtaisessa 200 metrin vapaauinnissa hän hävisi 0,04 sekunnilla maanmiehelleen Thomas Deanille oltuaan puolimatkassa tätä jäljessä 0,92 sekuntia ja saavutti hopeaa ajalla 1.44,26. Toisen henkilökohtaisen hopeamitalinsa Scott saavutti 200 metrin sekauinnissa, jossa hän hävisi Kiinan Wang Shunille 0,28 sekunnilla. Scott saavutti hopeaa myös 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä, jossa hän ui neljännen osuuden. Pariisin olympialaisissa 2024 hän voitti jälleen kultaa 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestissä ja sai hopeaa 200 metrin sekauinnissa.

Scott on voittanut maailmanmestaruuden 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä Kazanissa 2015, Budapestissa 2017, Fukuokassa 2023 ja Singaporessa 2025 sekä 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin sekauintiviestissä Gwangjussa 2019. Hän on saavuttanut MM-hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin sekauintiviestissä 2017 ja 200 metrin sekauinnissa 2023 sekä pronssia 200 metrin vapaauinnissa 2019, sekajoukkueiden 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin vapaauintiviestissä 2023 ja sekajoukkueiden 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin sekauintiviestissä 2024.

Scott on voittanut pitkän radan Euroopan-mestaruuden 200 metrin vapaauinnissa Glasgow'ssa 2018. Lisäksi hän on ollut voittamassa kuutta viestimestaruutta ja saanut neljä hopeamitalia. Lyhyen radan EM-kilpailuista hänellä on kolme kulta-, kolme hopea- ja kaksi pronssimitalia. Kansainyhteisön kisoissa hän on voittanut kultaa 100 metrin vapaauinnissa Gold Coastissa 2018, 200 metrin vapaa- ja sekauinnissa Birminghamissa 2022 sekä saanut kaksi hopea- ja kahdeksan pronssimitalia.

## Lähteet
Löyttyjärvi (Karkkila)

**Löyttyjärvi** on karu humusjärvi Karkkilan luoteisosassa luoteisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 66 hehtaaria. Etäisyys Karkkilan keskustasta on viisitoista kilometriä luoteeseen. Löyttyjärven lounaisin osa sijaitsee Lohjan alueella.

## Maantiede
Löyttyjärven pituus on noin kilometrin. Saaria ei ole. Järvi rajoittuu lännessä ja pohjoisessa Liesjärven kansallispuistoon, etelä- ja itärannalla on pientaloja. Valuma-alue on soista ja kallioista. Löyttyjärven syvin kohta sijaitsee altaan eteläosassa. Järveen virtaa vettä ympäröiviltä soilta, järven kaakkoisrannalta lähtee laskuoja Ruokjärveen, joka sijaitsee noin 700 metriä kaakkoon. Löyttyjärven itäpuolella sijaitsee Onkimaanjärvi.

Löyttyjärven ekologinen tila on erinomainen, suot ja asutus aiheuttavat jonkin verran kuormitusta. Järven tilavuus on 3&nbsp;308&nbsp;000 kuutiometriä.

Löyttyjärvi (23.086.1.005) kuuluu Ruokjärven valuma-alueeseen (23.086), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Nuijajoen valuma-alue (23.08). Löyttyjärvi on Karjaanjoen vesistön luoteisia vakavesiä. Ruokjärven alueeseen kuuluu Löyttyjärven ohella Ruokjärvi, Takalammi, Ali-Takalammi ja Hepolammi.

Karkkilan Löyttyjärvi on laajin Suomen yhdeksästä Löyttyjärvestä. Sitä ei pidä sekoittaa Löyttyyn, joka sijaitsee Lohjalla noin yhdeksän kilometriä Löyttyjärveltä etelään.

## Lähteet
Noè Ponti

**Noè Ponti** (s. 1. kesäkuuta 2001) on sveitsiläinen uimari. Hän on olympia-, MM- ja EM-mitalisti. 

Ponti saavutti vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa pronssia 100 metrin perhosuinnissa. Maansa ennätysajalla 50,74 hän hävisi 1,29 sekuntia maailmanennätyksen uineelle yhdysvaltalaiselle Caeleb Dresselille. Ponti ui Tokiossa myös 200 metrin perhosuinnissa Sveitsin-ennätyksen 1.55,05. Hän karsiutui lajin välierissä. Saman vuoden Abu Dhabin lyhyen radan MM-kilpailuissa hän saavutti 200 metrin perhosuinnissa hopeaa ajalla 1.49,81.

Budapestin MM-kilpailuissa 2022 Ponti oli 200 metrin perhosuinnissa neljäs ja 100 metrin perhosuinnissa kahdeksas. Saman vuoden Rooman EM-kilpailuissa hän saavutti 100 metrin perhosuinnissa hopeaa ajalla 50,87. Joulukuussa hän saavutti Melbournen lyhyen radan MM-kilpailuissa hopeaa 50 metrin perhosuinnissa ajalla 21,96 ja pronssia 200 metrin perhosuinnissa ajalla 1.49,42 sekä sijoittui 100 metrin perhosuinnissa neljänneksi. Fukuokan MM-kilpailuissa 2023 hän oli 100 metrin perhosuinnissa seitsemäs. Hän voitti samana vuonna Otopenissa lyhyen radan Euroopan-mestaruuden 50 metrin perhosuinnissa ajalla 21,79, 100 metrin perhosuinnissa Euroopan ennätyksellä 48,47 ja 200 metrin perhosuinnissa ajalla 1.49,71. Lisäksi hän sai hopeaa 100 metrin sekauinnissa. 

Ponti voitti 100 metrin perhosuinnin Euroopan-mestaruuden Belgradissa 2024 ajalla 51,09. Pariisin olympialaisissa 2024 hän oli 100 metrin perhosuinnissa neljäs ja 200 metrin perhosuinnissa viides. Saman vuoden Budapestin lyhyen radan MM-kilpailuissa hän voitti kolme maailmanmestaruutta ja teki kolme maailmanennätystä. 50 metrin perhosuinnissa hän teki jo välierissä maailmanennätyksen 21,43, minkä paransi loppukilpailussa aikaan 21,32. 100 metrin perhosuinnin hän voitti maailmanennätysajalla 47,71 ja 100 metrin sekauinnin kisaennätyksellä 50,33. Singaporen pitkän radan MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti hopeaa 50 metrin perhosuinnissa Sveitsin ennätysajalla 22,51 ja 100 metrin perhosuinnissa ennätyksellään 49,83. Saman vuoden Lublinin lyhyen radan EM-kilpailuissa hän sai kultaa 50 metrin perhosuinnissa ajalla 21,54, 200 metrin perhosuinnissa ajalla 1.50,17 ja 100 metrin sekauinnissa kisaennätyksellä 50,52 sekä hopeaa 100 metrin perhosuinnissa. 

Ponti voitti nuorten Euroopan-mestaruuden 50 metrin perhosuinnissa vuonna 2019. Hän saavutti Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2017 hopeaa 200 metrin sekauinnissa sekä pronssia 100 ja 200 metrin perhosuinnissa.

## Lähteet
Jérémy Desplanches

**Jérémy Desplanches** (s. 7. elokuuta 1994) on sveitsiläinen uimari, joka on erikoistunut sekauintiin. Hän on saavuttanut olympia- ja maailmanmestaruusmitalin sekä voittanut Euroopan-mestaruuden.

Desplanches voitti 200 metrin sekauinnissa pitkän radan Euroopan-mestaruuden vuonna 2018 sekä saavutti samalla matkalla hopeaa MM-kilpailuissa 2019 ja EM-kilpailuissa 2021. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti 200 metrin sekauinnissa pronssia maansa ennätysajalla 1.56,17. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Kiinan Wang Shunille 1,17 sekuntia ja hopeaa saaneelle britti Duncan Scottille 0,89 sekuntia mutta voitti pronssitaistelussa Japanin Daiya Seton 0,05 sekunnilla.

## Lähteet
Toivikki

**Toivikki** on suomalainen naisen etunimi. Se on muinaisnimi, joka on samaa perua kuin miehennimi Toivo. Itämerensuomalaisten kansojen käyttämissä vanhoissa nimissä *Toivo* on ollut yleinen nimielementti, ja siitä on johdettu uusia nimiä. Virossa *Toivikkia* on vastannut muinaisnimi *Toyveke*.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2021 mennessä tilastoitu noin 130–140 Toivikki-nimistä naista.

Toivikilla ei ole virallista nimipäivää almanakassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Etunimien taivutus: Toivikki (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Jaana Vuopio

**Jaana Vuopio** (aiemmin myös: Vuopio-Varkila; s. 1958) on suomalainen kliinisen mikrobiologian erikoislääkäri, joka toimii Turun yliopiston bakteriologian professorina. Lisäksi hän on Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen tutkimusprofessori. Hän on ollut Kansanterveyslaitoksen ylilääkäri.  

Vuopio valmistui Helsingin yliopistosta lääkäriksi (LL 1984) ja lääketieteen tohtoriksi (LT 1987). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1987) oli otsikoitu *Experimental Escherichia coli 018:K1 peritonitis in mice and the role of antibody mediated and non-specific host defences* Vuopiosta tuli kliinisen mikrobiologian erikoislääkäri vuonna 2004. 

## Teoksia
*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Jaana Vuopio. University of Turku, Institute of Biomedicine  (researchgate.net)
Kristillisdemokraattien Pohjois-Savon piiri

**Kristillisdemokraattien Pohjois-Savon piiri** on yksi Kristillisdemokraattien viidestätoista piirijärjestöstä. Piiri vastaa Kristillisdemokraattien järjestö-, tiedotus- ja vaalitoiminnasta Pohjois-Savon maakunnassa, Savo-Karjalan vaalipiirissä.

Ylintä päätösvaltaa Pohjois-Savon Kristillisdemokraateissa käyttää piirikokous. Piirin puheenjohtajana toimii Teija Airaksinen.

## Poliitikot
### Kansanedustajat

* Matti Ryhänen (1995–1996)
* Kari Kärkkäinen (1999–2011)
* Sari Essayah (2015–)

### Aluevaltuutetut
* Riitta Anttila (2022→)
* Björn Cederberg (2022→)
* Sari Essayah (2022→)
* Sari Kaurala (2022→)
* Annukka Ojala (2022→)

## Paikallisosastot
Kristillisdemokraattien Pohjois-Savon piirillä on 10 paikallisosastoa.

* **Joroinen**
* **Koillis-Savo**
* **Kuopio**
* **Lapinlahti**
* **Leppävirta**
* **Rautalammi**
* **Siilinjärvi**
* **Suonenjoki**
* **Varkaus**
* **Ylä-Savo**

## Vaalihistoria
### Eduskunta

## Lähteet
Itä-Grönlannin virta

**Itä-Grönlannin virta** on kylmä, matalan suolapitoisuuden merivirta, joka ulottuu Framinsalmesta Kap Farveliin. Virtaus kulkee Grönlannin itärannikoa pitkin. Virtauksella on suuri merkitys, koska se yhdistää arktisen alueen vedet suoraan Pohjois-Atlanttiin ja se edistää merkittävästi merijään vientiä arktiselta alueelta. 

## Lähteet
Miku Takaichi

**Miku Takaichi**, o.s. **Miku Tashiro** (, s. 7. huhtikuuta 1994 Tokio) on japanilainen judoka ja olympiamitalisti.

Juniorikilpailuista Takaichi saavutti vuonna 2009 alle 18-vuotiaiden MM-kultaa alle 63 kg sarjassa. Lisäksi hänellä on nuorten olympiakultaa vuodelta 2010 samaisesta painoluokasta. Lisäksi hän voitti vuonna 2010 alle 21-vuotiaiden maailmanmestaruuden alle 63 kg sarjasta.

Ensimmäisen kerran Takaichi kilpaili aikuisten kilpailuissa vuonna 2010, jolloin hän kilpaili IJF:n World Cupissa. Ensimmäisen aikuisten turnausvoiton hän saavutti helmikuussa 2013, kun hän voitti Sofian avoimen turnauksen. Lisäksi hän voitti samana vuonna Montevideon avoimen turnauksen ja Itä-Aasian kisojen alle 63 kg sarjan. Vuonna 2014 Takaichin ainoa turnausvoitto tuli Budapestin Grand Prix -kilpailusta. Hän sai ensimmäiset aikuisten arvokisamitalinsa MM-kilpailuista 2014, kun hän oli kolmas 63 kg:n sarjassa ja joukkuekilpailussa. Vuonna 2015 Takaichi voitti uransa ensimmäisen Japanin mestaruuden (alle 63 kg sarja), joukkuemaailmanmestaruuden ja Rabatin Masters-turnauksen. MM-kilpailujen 63 kg sarjassa Takaichi oli kolmas. Vuoden 2016 ainoa turnausvoitto tuli Guadalajaran Masters-turnauksessa. Hän kilpaili myös Rion olympialaisten judon 63 kg sarjassa. Hän aloitti turnauksen toiselta kierrokselta voittamalla australian Katharina Haeckerin. Puolivälierissä hän voitti itävaltalaisen Kathrin Unterwurzacherin, mutta hävisi välierissä ranskalaiselle Clarisse Agbegnenoulle. Pronssiottelussa Takaichi hävisi Israelin Yarden Gerbille.

Vuonna 2017 Takaichi voitti Hohhotin Grand Prix'n, Tokion Grand Slamin ja Pietarin Masters-turnauksen. Vuoden 2018 MM-kilpailuissa Takaichi oli toinen 63 kg sarjassa ja saavutti sekajoukkuekilpailussa maailmanmestaruuden. Hän uusi seuraavana vuonna MM-hopeansa Tokion MM-kilpailuissa. Hän voitti samoissa kilpailuissa sekajoukkuemaailmanmestaruuden. Lisäksi hän voitti alle 63 kg sarjan Japanin mestaruuden. Kansainvälisistä turnauksista Takaichi voitti Bakun ja Düsseldorfin Grand Slam -turnaukset. Vuonna 2020 hän voitti Düsseldorfin ja vuonna 2021 Taškentin Grand Slamin.

Tokion olympialaisissa 2020 Takaichi kilpaili 63 kg sarjassa. Hän voitti ensimmäisessä ottelussaan brittiläisen Lucy Renshallin, mutta hävisi seuraavan ottelun puolalaiselle Agata Ozdoba-Błachille Ko-uchi-makikomilla. Hän oli mukana Japanin joukkueessa sekajoukkuekilpailussa. Hän ei otellut kertaakaan, mutta sai silti olympiahopeaa. Vuonna 2022 hän voitti Tokion Grand Slamin ja Jerusalemin World Masters -turnauksen. Hangzhoun Aasian kisoissa 2023 hän voitti kultaa 63&nbsp;kg:n painoluokassa. Hän voitti samana vuonna jälleen Tokion Grand Slamin. Pariisin olympialaisissa 2024 hän saavutti hopeaa sekajoukkuekilpailussa.

## Lähteet
Michael Zachries

**Michael Zachries** (29. lokakuuta 1943 Zwickau – 28. heinäkuuta 2021 Starnberg) oli kilpaurallaan Itä-Saksaa edustanut purjehtija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.

Zachries saavutti Itä-Saksan venekunnassa Soling-luokan olympiapronssia Montréalissa 1976. Moskovan kesäolympialaisissa 1980 hän sijoittui samassa veneluokassa neljänneksi. EM-kilpailuissa Zachries voitti Dragon-luokassa hopeaa vuosina 1971 ja 1972 ja Solingissa kultaa vuosina 1973 ja 1976 sekä pronssia vuosina 1974 ja 1978. Zachries kuoli Starnbergissä 77-vuotiaana 28. heinäkuuta 2021.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Angela Bailey

**Angela Bailey** (28. helmikuuta 1962 Coventry, Yhdistynyt kuningaskunta – 31. heinäkuuta 2021 Mississauga) oli kanadalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.

## Elämä ja urheilu-ura

Bailey saavutti naisten 4×100 metrin viestijuoksussa olympiahopeaa Los Angelesissa 1984. Hän sijoittui samoissa kisoissa 100 metrillä kuudenneksi ja kilpaili myös 200 metrillä. Soulin kesäolympialaisissa 1988 Bailey kilpaili 100 metrillä ja pikaviestissä. Helsingin MM-kilpailuissa 1983 Bailey oli Kanadan pikaviestijoukkueessa ja 100 metrillä viides sekä 200 metrillä seitsemäs. Rooman MM-kilpailuissa 1987 Bailey oli kuudes pikaviestissä, seitsemäs 100 metrillä ja karsiutui 200 metrillä välierävaiheessa. Indianapolisin sisäratojen MM-kilpailuissa 1987 Bailey voitti pronssia 60 metrillä. Bailey kilpaili vielä Sevillan MM-kilpailuissa 1999 sijoittuen pikaviestissä kuudenneksi. Bailey juoksi heinäkuussa 1987 100 metrillä ennätyksensä 10,98 sekuntia, joka on yhä Kanadan ennätys. Syöpää sairastanut Bailey kuoli 59-vuotiaana 31. heinäkuuta 2021.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Seychellienvirkkulepakko

**Seychellienvirkkulepakko** (*Coleura seychellensis*) on äärimmäisen uhanalainen lepakkolaji. Sitä on jäljellä alle 100 täysikasvuista yksilöä. Uhanalaisuuden syynä on elinympäristön häviäminen hakkuiden ja vieraslajien vuoksi.

Seychellienvirkkulepakko on 5,5–6,5 cm pitkä ja painaa noin kymmenen grammaa. Se poikkeaa rakenteeltaan muista lepakoista siten, että sen takajalkojen välissä on "helma", mikä tekee siitä ketterän lentäjän.

## Lähteet
Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeudet Japanissa

**[[Japani]]** on ainoa G7-maa, jossa esimerkiksi samaa sukupuolta olevien avioliitto ei ole laillinen. Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöillä kohtaavat ylipäänsäkin erilaisia vaikeuksia koskien mm. laillista suojaa ja apua.

## Historia
Edo-kaudella oli tavallista, että vanhemmilla miehillä oli suhde nuorempien poikien, jotka olivat iältään 11–25 -vuotiailta, kanssa. Näistä pojista käytettiin nimitystä wakashu, ja vanhempien miesten oli tarkoitus toimia eräänlaisina menttoreina. Seksin rooli näissä suhteissa oli usein melko vähäinen. Wakashun ei odotettu nauttivan seksistä, sillä penetraation katsottiin olevan jotain likaista. Wakashut laskettiin toisinaan kolmanneksi sukupuoleksi, sillä japanilainen yhteiskunta jakoi ihmiset kolmeen luokkaan sen perusteella, ketkä pystyivät harrastamaan seksiä keskenään: miehet, naiset ja wakashut. Meiji-restauraation jälkeen wakashut alkoivat kadota..

Homoseksuaalisuus oli laitonta Japanissa vuosina 1873–81 ja tuona aikana syytteeseen asetettiin ainoastaan 20 henkilöä.

Perinteisesti Japanin valtauskonnoilla, shintolaisuudella ja buddhalaisuudella, ei ole ollut ongelmaa eikä uskontoja ole käytetty perusteena seksuaalivähemmistöjen syrjintään. Monilla Japanin historian suurmiehillä on ollut homoseksuaalisia suhteita. Näitä ovat mm. Tokugawa Ieyasu, Oda Nobunaga, Toyotomi Hideyoshi ja Miyamoto Musashi..

## Nykyään
Shinjuku Ni-chōme (japaniksi 新宿二丁目) on Tokion kaupunginosa, joka on tunnettu sateenkaariystävällisistä baareistaan ja kaupoistaan.

Huhtikuussa 2021 hallitseva liberaalidemokraattinen puolue ilmoitti, että se aikoo säätää lain seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen suojaa parantavan lain viimeistään heinäkuuhun mennessä. Puolue on kuitenkin vesittänyt lakia siten, että oikeudellisen turvan sijaan lähinnä vain tietoisuuden lisäämistä vähemmistöistä. Amnesty International ja Human Rights Watch ovat kritisoineet Japania tästä..

Homoseksuaalit miehet voivat luovuttaa verta 6 kuukauden karanteenin jälkeen.

### Samaa sukupuolta olevien avioliitto
Samaa sukupuolta olevien avioliitto ei ole laillinen Japanissa. 

Maan perustuslaki määrittelee avioliiton "kahden suostuvaisen aikuisen" väliseksi liitoksi, mikä on perinteisesti tarkoittamaan vain heteropareja. Maaliskuussa 2021 Sapporon käräjäoikeus antoi lausunnon, jonka mukaan tämä näkemys menee perustuslain 14. artiklaa, joka kieltää syrjinnän "rodun, seksuaalisen suuntautumisen, uskonnon, sukupuolen, sosiaalisen statuksen tai perhetaustan" perusteella, vastaan.. Lausunto on käynnistänyt keskustelun samaa sukupuolta olevien avioliiton laillistamisesta.

### Sukupuolen korjaus
Sukupuolenkorjausleikkaus on ollut laillista vuodesta 2004 lähtien. Voidakseen käydä prosessin läpi henkilön täytyy täyttää seuraavat ehdot:

* Oltava yli 20 vuotta vanha
* Oltava naimaton
* Oltava steriili
* Ei saa olla alle 20-vuotiaita lapsia
Lokakuun 2023 lopulla Japanin korkein oikeus katsoi, että vaatimus lisääntymiskyvyttömyydestä on maan perustuslain vastainen.

## Virstanpylväitä

## Lähteet
Rääkkylän kirkonkylä

**Rääkkylän kirkonkylä** on kirkonkylä ja Rääkkylän kunnan keskustaajama, joka sijaitsee Pohjois-Karjalan eteläosassa, Saimaaseen kuuluvan Pyhäselän etelärannalla.

Tilastokeskuksen taajama-aluerajauksen mukaan Rääkkylän kirkonkylän pinta-ala oli 2,37 neliökilometriä ja väkiluku 542 vuoden 2019 lopussa. Tilastollinen taajamarajaus voi poiketa virallisesta kunnan tai kunnanosien rajauksesta.

Stolbovan rauhan (1617) jälkeen Rääkkylään alkoi muuttaa savolaisia. Rääkkylän kylän tienoo on mainittu kirjallisissa lähteissä muodossa: *Räckilä* 1640, *Kräckonwaara* 1642, *Kräckylä* 1647, *Krekylä* 1651, *Rääkynwara* 1686. Nimet viittaavat lintujen ääntelyyn, vertaa rääkkyä, rääkyä. Toisinaan asiakirjoihin on merkitty kirjain k paikannimen alkuun. Tämä saattaa johtua siitä, että kirjuri on jäljitellyt sanan länsisuomalaista muotoa krääkkyä. Rääkkylän kirkonkylä sijaitsee mäellä, joka ilmeisesti on 1600-luvulla mainittu (K)rääkynvaara. Rääkkylän kantanimi on siten ollut Rääkynvaara tai Rääkkyvaara. Sanan loppuosa (vaara) on korvattu lä-johtimella, kun paikannimellä on haluttu viitata asutukseen.

Nykyisen kirkon tienoille rakennettiin rukoushuone 1680-luvulla. Rääkkylästä tuli Kiteen kappeli 1697, ja Kiteen papit kävivät toisinaan pitämässä jumalanpalveluksia.  Rapistuvan rakennuksen jälkeen uusi kirkko päätettiin rakentaa lähemmäs Kiteetä Oravilahteen; se valmistui 1739. Varsin pian kirkko lahosi ja seuraava kirkko rakennettiin Rääkkylään 1780-luvulla. Rääkkylä sai kappalaisen vuonna 1794. Puinen, 1200 istumapaikan Rääkkylän kirkko valmistui E. B. Lohrmannin suunnittelemana vuonna 1851. Itsenäinen seurakunta 1857. 

## Lähteet
Luke Greenbank

**Luke Greenbank** (s. 17. syyskuuta 1997) on brittiläinen uimari, joka on erikoistunut selkäuintiin. Hän on saavuttanut olympiamitaleja sekä voittanut sekauintiviestissä maailman- ja Euroopan-mestaruuden.

Greenbank voitti Euroopan kisoissa 2015 kultaa 100 metrin ja 200 metrin selkäuinnissa ja teki jälkimmäisellä matkalla nuorten maailmanennätyksen 1.56,89. Hän saavutti Kansainyhteisön kisoissa 2018 hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauinnissa. Pitkän radan maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 hän voitti kultaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauinnissa Euroopan-ennätyksellä 3.28,10. Hän ui avausosuuden ajassa 53,95. Hän sai pronssia 200 metrin selkäuinnissa ajalla 1.55,85. Saman vuoden joulukuussa hän saavutti pronssia lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailuissa 200 metrin selkäuinnissa.

Koronaviruspandemian vuoksi vuodelle 2021 siirretyissä arvokilpailuissa Greenbank voitti ensin toukokuussa pitkän radan EM-kilpailuissa kultaa sekauintiviestissä ja saavutti hopeaa 200 metrin selkäuinnissa. Heinä-elokuussa kilpailluissa Tokion olympialaisissa hän saavutti hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä, jossa hän ui avausosuuden ajassa 53,63 Britannian päätyessä Euroopan-ennätykseen 3.27,51, ja pronssia 200 metrin selkäuinnissa ajalla 1.54,72.

Greenbank saavutti Budapestin pitkän radan MM-kilpailuissa 2022 hopeaa 200 metrin selkäuinnissa ajalla 1.55,16 ja pronssia 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä. Hän sai samana kesänä myös kultaa Kansainyhteisön kisojen  4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä, jossa tosin ui vain alkuerissä, sekä pronssia Rooman EM-kilpailujen 200 metrin selkäuinnissa. Otopenin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2023 hän sai hopeaa 200 metrin selkäuinnissa.

Greenbankin pitkän radan selkäuintiennätykset ovat 50 metrillä 25,86 huhtikuulta 2017 sekä 100 metrillä 53,34 ja 200 metrillä 1.54,43 vuoden 2021 EM-kilpailuista. Lyhyellä radalla hänen ennätyksensä vastaavilta matkoilta ovat 23,89 vuoden 2019 EM-kilpailuista sekä 50,27 marraskuulta 2020 ja 1.48,53 lyhyen radan EM-kilpailuista 2023.

## Lähteet
Ahmed Hafnaoui

**Ahmed Ayoub Hafnaoui** (; s. 4. joulukuuta 2002) on tunisialainen uinnin olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari.

Hafnaoui saavutti vuonna 2018 Afrikan-mestaruuskilpailuissa neljä mitalia vapaauintimatkoilla: hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;200 metrillä sekä pronssia 800 metrillä, 1&nbsp;500 metrillä ja 4&nbsp;×&nbsp;100 metrillä. Kesälle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän voitti kultaa 400 metrin vapaauinnissa ennätysajallaan 3.43,36. Väliaikoina hän ui ennätyksensä myös 50 metrillä (25,89), 100 metrillä (53,85) ja 200 metrillä (1.50,65). Hän voitti hopealle sijoittuneen australialaisen Jack McLoughlinin 0,16 sekunnilla. Hafnaoui oli päässyt alkueristä kahdeksantena loppukilpailuun ajallaan 3.45,68 ja ui loppukilpailussa siten kahdeksannella radalla. Saman vuoden  Abu Dhabin lyhyen radan MM-kilpailuissa hän saavutti 1&nbsp;500 metrin vapaauinnissa hopeaa. Fukuokan pitkän radan MM-kilpailuissa 2023 hän voitti maailmanmestaruuden 800 metrin vapaauinnissa ennätyksellään 7.37,00 ja 1&nbsp;500&nbsp;metrin vapaauinnissa Afrikan ennätysajalla 14.31,54 sekä saavutti hopeaa 400 metrin vapaauinnissa Afrikan ennätyksellä 3.40,70.

## Lähteet
HMS Azalea (1915)

**HMS Azalea** (viirinumerot T32 ja T07) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Azalea-luokan miinanraivaussluuppi ensimmäisessä maailmansodassa.

## Valmistus
Alus tilattiin Barclay Curle and Companyltä Glasgow'sta, missä köli laskettiin West Yardilla telakkanumerolla 531. Alus laskettiin vesille 16. lokakuuta 1915 ja otettiin palvelukseen lokakuussa.

## Palvelus
Alus osui 4. heinäkuuta 1917 Maltan rannikolla miinaan, jolloin se vaurioitui pahoin. Alus poistettiin palveluksesta. Alus myytiin romutettavaksi 1. helmikuuta 1923 J. Hornby & Sonsille Holywelliin North Walesiin.

## Lähteet
*

### Viitteet
Kap Farvel

**Kap Farvel** (grönlanniksi Nunap Isua, englanniksi Cape Farewell) on niemi Etelä-Grönlannissa. Se on Grönlannin eteläisin kohta.  Se sijaitsee leveysasteella 59 ° 46 '23.

Englanninkielisen nimen antoi niemelle vuonna 1585 Grönlannin uudelleen löytäjä John Davis. Suomeksi Kotus suosittelee käytettävän tanskankielistä nimeä Kap Farvel. 

## Lähteet
Gaztelugatxe

**Gaztelugatxe** tai **San Juan de Gaztelugatxe** on Espanjan Biskajan maakunnassa, lähellä Bakion ja Bermejon rantakaupunkeja sijaitseva pieni jyrkkärinteinen luoto, joka on suosittu nähtävyys. Luoto on suojeltu biotooppi. Gaztelugatxe on lähellä rantaa, ja mantereelta vie luodolle kapea kivisilta. 

Luodon huipulla on pieni kirkko. Sinne johtavat mutkittelevat kiviset portaat, joissa on 241 askelmaa. Gaztelugatxelle on perimätiedon mukaan rakennettu ensimmäinen erakkomaja 800-luvulla, ja 1100-luvulla sinne perustettiin luostari. Munkit hylkäsivät kuitenkin luostarin kaksi vuosisataa myöhemmin vieden mukanaan kaikki arvoesineet. Kertomusten mukaan Sir Francis Drake olisi hyökännyt luodolle vuonna 1596, tappanut siellä asuneen erakon ja ryöstänyt kaikki arvoesineet.

HBO:n televisiosarjassa *[[Game of Thrones]]* Gaztelugatxe toimi yhtenä Lohikäärmekivelle sijoittuneiden ulkokohtausten kuvauspaikoista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Karl Frans Johan Schauman

**Karl Frans Johan Schauman** (24. tammikuuta 1839 Helsinki – 6. lokakuuta 1883 Helsinki) oli suomalainen virka- ja valtiopäivämies.

Schaumanin vanhemmat olivat professori, piispa Frans Ludvig Schauman ja Fredrika Kristina Gylich. Schauman tuli ylioppilaaksi 1857 ja suoritti filosofian maisterin tutkinnon 1864. Hän oli tilastollisen päätoimiston sihteeri vuodesta 1876. Schauman myös toimitti Suomen Valtiokalenteria. Hän sai kollegiasessorin arvon 1881. Schauman oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1872, 1877–1878 ja 1882.

Schaumanin veli oli pormestari, valtiopäivämies August Michael Schauman. 

## Lähteet
HMS Begonia (1915)

**HMS Begonia** (viirinumerot T33) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Azalea-luokan miinanraivaussluuppi ensimmäisessä maailmansodassa.

## Valmistus
Alus tilattiin Barclay Curle and Companyltä Glasgow'sta, missä köli laskettiin Clydeholm Yardilla telakkanumerolla 532. Alus laskettiin vesille 26. elokuuta 1915.

## Palvelus
Alus muutettiin 1917 Haulbowlinessä lähellä Queenstownia muistuttamaan rannikkohöyryä, kun se siirrettiin Q-laivaksi. Alus käytti nimiä *Dolcis*, *Jessop* ja *Q10*. Alus lähti partiomatkalle 3. syyskuuta 1917 houkutusaluksena *Q10* palaamatta satamaan. Aluksen tuhon on pidetty virheellisesti johtuneen törmäyksestä Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneeseen *[[SM U-151]]*, mutta siihen törmäsi todellisuudessa hävittäjä *[[HMS Parthian]]*.

## Lähteet
*

### Viitteet
HMS Camellia (1915)

**HMS Begonia** oli Britannian kuninkaallisen laivaston Azalea-luokan miinanraivaussluuppi ensimmäisessä maailmansodassa.

## Valmistus
Alus tilattiin Bow, McLaghlan and Companyltä Paisleysta, missä köli laskettiin Thistle Yardilla telakkanumerolla 319. Alus laskettiin vesille 25. syyskuuta 1915.

## Palvelus
Alus romutettiin 1. helmikuuta 1923.

## Lähteet
*

### Viitteet
Woldemar Gustaf Silfversvan

**Woldemar Gustaf Silfversvan** (10. maaliskuuta 1846 Kronstadt – 8. kesäkuuta 1908 Porvoo) oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies.

Silfversvanin vanhemmat olivat kenraalimajuri Claes Ernst Silfversvan ja Catarina Sofia von Voigt ja puoliso vuodesta 1885 Signe Angelika Lode. Käytyään Haminan kadettikoulun Silfversvan palveli useissa eri venäläisissä joukko-osastoissa, mutta myös muun muassa Viaporin linnoitustykistössä. Aliluutnantti hänestä tuli 1865, luutnantti 1870, alikapteeni 1874 ja kapteeni 1878. Sotapalveluksesta hän erosi everstiluutnanttina. Silfversvan oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1882.

Silfversvanin veljiä olivat kenraalimajuri Otto Johan Niklas Silfversvan ja kontra-amiraalit Alexander Julius Silfversvan ja Teodor Ernst Silfversvan.

## Lähteet
Francis Ponge

**Francis Ponge** (1899 Montpellier, Ranska – 1988 Le Bar-sur-Loup, Ranska) oli ranskalainen runoilija. Ponge työskenteli kirjailijanuransa ohella toimittajana, kustannustoimittajana ja ranskan kielen opettajana. Hän osallistui toisen maailmansodan aikana vastarintaliikkeeseen ja kuului vuosina 1937–1947 kommunistipuolueeseen. Hän sai vaikutteita eksistentialismista, ja esinerunoissaan hän paljastaa kielen avulla objektin itsenäisenä, omanlakisena maailmana.

## Palkinnot ja tunnustukset
* Neustadt-palkinto, 1974

## Suomennettuja runoja
Lähde
;Antologioissa
* *Sanat että tietäisimme: kymmenen ranskalaista runoilijaa*, toim. Mirja Bolgár, Helsinki: WSOY 1975 
* *Tuhat laulujen vuotta: valikoima länsimaista lyriikkaa*, toim. Aale Tynni, Helsinki:  WSOY 1957, 1974 , 2004 
* *Runon jäljillä*, toim. Hannu-Pekka Lappalainen, Helsinki: Kirjayhtymä 1987 
;Runot
* Katkarapu kymmenesti (kerrankin) tilillä (La crevette dix fois (pour une) sommée), suom. Väinö Kirstinä, teoksessa: *Sanat että tietäisimme* (Runo kokoelmasta *Le Grand Recueil III, Piéces*, 1961)
* Kynttilä (La bougie), suom. Aale Tynni, teoksessa: *Sanat että tietäisimme* (Runo kokoelmasta L*e parti pris des choses*, 1942)
* Perhonen (Le Papillon), suom. Aale Tynni, teoksessa: *Tuhat laulujen vuotta*, 1974 ja 2004
* Puunrunko (Le Tronc d'arbre), suom. Aale Tynni, teoksessa: *Tuhat laulujen vuotta*, 1974 ja 2004
* Tulitikku (L'allumette), suom. Aale Tynni, teoksissa: *Runon jäljillä* ja *Sanat että tietäisimme* (Runo kokoelmasta *Le Grand Recueil I, Lyres*, 1961.)

## Lähteet
Fredrik Wilhelm Thesleff

**Fredrik Wilhelm Thesleff** (19. syyskuuta 1824 Hamina – 27. marraskuuta 1893 Viipurin pitäjä) oli suomalainen sotilas, tilanomistaja ja virka- ja valtiopäivämies.

Thesleffin vanhemmat olivat kenraalimajuri Peter Georg Thesleff ja Anna Helena von Brand ja puoliso Olga Maria Thesleff. Wilhelm Thesleff, Fredrik Thesleff ja Arthur Thesleff olivat heidän lapsiaan. Alexander Adam Thesleff oli puolestaan Fredrik Wilhelm Thesleffin veli. Thesleff oli sotilas, joka yleni everstiksi ja siviiliuralle siirryttyään toimi tulli- ja lahjoitusmaiden kantatilojen tarkastajana. Hän omisti myös maatiloja. Thesleff sai valtioneuvoksen arvon.

Thesleff oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1867, 1872, 1877–1878 ja 1882.

## Lähteet
HMS Carnation

**HMS Carnation** on ollut ainakin viiden Britannian kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä. Nämä olivat:

**[[HMS Carnation (1807)]]*, 18-tykkinen Cruizer-luokan prikisluuppi
**[[HMS Carnation (1813)]]*, Cruizer-luokan prikisluuppi
**[[HMS Carnation (1855)]]*, Albacore-luokan puurunkoinen potkurilla varustettu tykkivene
**[[HMS Carnation (1915)]]*, Acacia-luokan miinanraivaussluuppi
**[[HMS Carnation (M00)]]*, Flower-luokan korvetti.
Chris van der Hoef

**Christiaan "Chris" Johannes van der Hoef** (11. lokakuuta 1875 Amsterdam &ndash; 5. maaliskuuta 1933 Haag) oli alankomaalainen kuvanveistäjä ja olympiamitalisti. Hän kuului Alankomaiden kuvanveistäjien ja kuvataiteen järjestöön (). 

Van der Hoef osallistui vuoden 1928 Amsterdamin olympialaisiin, joissa hänet palkittiin hopeamitalilla kuvanveistossa teoksestaan "Médaille pour les Jeux Olympiques" (). 

## Lähteet
Edwin Scharff

**Edwin Scharff** (21. maaliskuuta 1887 Neu-Ulm &ndash; 18. toukokuuta 1955 Hampuri) oli saksalainen kuvanveistäjä ja olympiamitalisti.

Scharff osallistui vuoden 1928 Amsterdamin olympialaisiin, joissa hän voitti pronssimitalin kuvanveistossa teoksellaan "Plaquette".

Scharffin kunniaksi perustettiin Edwin Scharff -palkinto, jonka Hampurin kaupunki on jakanut ansioituneille taiteilijoille vuodesta 1955 lähtien.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Valarie Sion

**Valarie Sion** (o.s. **Allman**, s. 23. helmikuuta 1995) on yhdysvaltalainen kiekonheittäjä, ja kaksinkertainen olympiavoittaja sekä maailmanmestari.

Hän voitti kultaa vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa kultaa tuloksella 68,98&nbsp;m ja Pariisin olympialaisissa 2024 tuloksella 69,50. Hän voitti maailmanmestaruuden Tokiossa 2025 tuloksella 69,48. Hän saavutti pronssia Eugenen 2022 MM-kilpailuissa tuloksella 68,30 ja hopeaa Budapestin 2023 MM-kilpailuissa tuloksella 69,23. Vuoden 2019 maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 61,82&nbsp;m. Hän saavutti vuonna 2014 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hopeaa, kuten myös vuoden 2017 universiadeissa.

Sionin ennätys kiekonheitossa on huhtikuussa 2025 heitetty 73,52&nbsp;m, joka on myös Pohjois-Amerikan-ennätys. Se oli paras kiekkotulos vuoden 1989 jälkeen.

Valarie Allman avioitui valmentajansa Zeb Sionin kanssa maaliskuussa 2026.

## Lähteet
Milo Martin

**Milo Martin** (6. helmikuuta 1893 Morges &ndash; 26. heinäkuuta 1970 Lausanne) oli sveitsiläinen kuvanveistäjä ja olympiamitalisti. Hän osallistui vuoden 1928 Amsterdamin olympialaisiin, joissa hänet palkittiin hopeamitalilla patsaissa teoksestaan "Athlète au repos".

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tenero-Contra

**Tenero-Contra** on kunta Locarnon hallintoalueella Ticinon kantonissa Sveitsin eteläosassa. Kaupunkirakenteellisesti se on osa Locarnoa.

## Maantiede
Tenero-Contra sijaitsee Ticinon keskiosassa Maggiorejärven koillisrannalla. Koillisessa Tenero-Contra rajoittuu Lago di Vogornoon, joka on noin sadan miljoonan kuutiometrin kokoinen tekojärvi. Idässä Tenero-Contra rajoittuu Verzasca-jokeen. Tenero-Contra kuuluu Navegnan piirikuntaan, jonka pinta-ala on 52 neliökilometriä ja asukasluku noin 19&nbsp;000. Maantie-etäisyys Zürichistä on 195 kilometriä etelään ja Luganosta 35 kilometriä pohjoiseen.

Tenero-Contran frazionet ovat Tenero ja Contra.

## Historia
Varhaisin asiakirjamaininta Tenero-Contrasta on vuodelta 1235, mutta alueella on tehty huomattavasti varhaisempaan asutukseen viittaavia hautalöytöjä. Tenero kehittyi voimakkaasti 1900-luvun alussa, sillä Locarnon ja Bellinzonan väliset maantie- ja rautatieyhteydet oli rakennettu sen kautta. Paikkakunnalle syntyi teollisuutta, ja 1900-luvun puolenvälin jälkeen turismin merkitys lisääntyi. Contra oli ollut keskiajalta alkaen paikallinen keskus, mutta se puolestaan taantui 1900-luvulla. Nykyinen nimi Tenero-Contra otettiin käyttöön 1914.

Tenero-Contran historiallisia kirkkoja ovat muun muassa San Bernardo di Chiaravalle ja Santi Pietro e Vincenzo, jonka historia alkaa 1200-luvulta.

## Liikenne
Teneron rautatieasema sijaitsee rataosuudella Bellinzona–Locarno.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Tenero-Contra, Ticino, Sveitsi — Sunrise, Sunset, and Daylength
Lago di Vogorno

**Lago di Vogorno** on Contran padolla muodostettu tekojärvi Ticinon kantonissa eteläisessä Sveitsissä. Pato valmistui 1965. Järvi sijaitsee Valle Verzascan eteläosassa. Sen pinta-ala on 1,68 neliökilometriä ja vesitilavuus 105 miljoonaa kuutiometriä. Järvi saa vetensä Verzasca-joesta.

## Lähteet