Augustinus Laurinpoika

**Augustinus Laurinpoika** (ruots. *Augustin Larsson*) oli 1500- ja 1600-lukujen taitteessa elänyt sotilas ja Pohjanmaan vouti.

Augustinus Laurinpojan isä oli turkulainen porvari Lauri Juhonpoika ja äiti Vuolteen sukuun kuulunut Margareta Henrikintytär. Kuningas Sigismundin ja Kaarle herttuan valtataistelussa Augustinus Laurinpoika asettui herttuan puolelle.

Augustinus Laurinpojata tuli herttuan asettama Pohjanmaan vouti syksyllä 1598. Valtansa tueksi hän otti mukaansa noin 50 sotilaan joukko-osaston ja asettui voutikuntaansa. Toukokuussa 1599 kuningas Sigismundille lojaali Akseli Kurki lähti 1000 sotilaan kanssa laivoilla kohti Korsholmaa tarkoituksenaan vangita vouti ja palauttaa Pohjanmaa sigismundilaisten haltuun. Kurjen sotilaat onnisuivat yllättää Augustinus Laurinpojan kirkosta kesken jumalanpalveluksen. Puolustukseen ryhtyneet voudin sotilaat onnistuivat ostamaan isännälleen aikaa siten, että Augustinus Laurinpoika pääsi pakenemaan vangitsijoitaan. Voudin sotalaivat jäivät hyökkääjien saaliiksi, minkä lisäksi Pohjanmaalla kerättiin raskaat verot ja linnaleiri Kurjen sotilaille.

Akseli Kurjen sotajoukko ei jäänyt Pohjanmaalle, vaan palasi etelään. Augustinus Laurinpoika palasi kannattajineen piiloistaan, kun vaara oli poistunut. Vouti alkoi suunnitella sotaretkeä herttuan vihollisten kukistamiseksi. Kurjen tapaan Augustinus Laurinpoika keräsi tarvitsemansa resurssit paikallisilta talonpojilta. Estääkseen uuden yllätyshyökkäyksen hän lähetti partioita pitämään silmällä etelästä tulevia teitä. Partiot tavoittivat Arvid Stålarmin upseerin Yrjö Pryssin, joka surmattiin välittömästi. Helmikuussa 1599 Augustinus Laurinpoika oli valmis kohtaamaan vihollisensa. Kasaan saatu sotajoukko koostui 448 jalkamiehestä, jotka lähtivät Rantatietä pitkin kohti Turkua. Kohti etelää matkaava joukkio kohtasi 25. elokuuta Antti Boijen ratsumiehet ja oli pakotettu perääntymään. Augustinus Laurinpojan joukot eivät päässeet mukaan ratkaisevaksi muodostuneeseen Marttilan taisteluun, mutta hänen sotilaansa onnistuivat sitomaan Kaarle herttuan vihollisten joukkoja muualla.

Herttuan ja kuninkaan valtataistelun aikana Augustinus Laurinpoika vangitsi enonsa, Sigismundia kannattaneen Hartikka Henrikinpoika Vuolteen, ja luovutti hänet Kaarle herttualle. Kiitokseksi herttua lahjoitti Augustinus Laurinpojalle puolet tämän enon maaomaisuudesta. Siihen kuului muun muassa Venäjän kartano Humppilassa.

Sigismundin ja Kaarlen valtataistelu siirtyi 1600 Viroon ja Liivinmaalle, joiden hallinasta Ruotsi ja Puola sotivat. Augustinus Laurinpoika osallistui tähän Puolan sotaan ainakin 1601, kun hän herttuan käskystä oli pohjalaisten sotilaiden kanssa Pärnussa.

Virkaa hoitaessaan Augustinus Laurinpoika asui Korsholman kuninkaankartanossa, jossa Kaarle herttuan asiamiehet ja muut tärkeät virkamiehet vierailivat tiuhaan. Kuninkaankartanossa järjestettiin mittavia juhlia niin virkamatkailisille kuin voudin omalle väelle. Omaisuutensa kartuttamiseksi Augustinus Laurinpoika hankki laivan, jolla tehtiin kauppamatkoja Liivinmaata myöten.

Voutina ollessaan Augustinus Laurinpoika syyllistyi virkarikkeisiin. Talonpojat valittivat Kaarle herttualle voudin keränneen ylimääräisiä veroja, minkä lisäksi sotilaat kertoivat hänen pitäneen heidän palkkansa. Monikkalan Hannu Hannunpojan tekemän ilmiannon jälkeen herttua saapui tarkastuskäynnille Korsholmaan helmikuussa 1602. Herttuan vierailun seurauksena Augustinus Laurinpoika menetti virkansa ja hänet vietiin vangittuna Tukholmaan rangaistavaksi.

## Lähteet

* Impola, Henrik: *Frälset och dess rusttjänst i Finland på 1500-talet*. Helsinki: Genealogiska samfundet i Finland, 2011.
* Jutikkala, Eino & Nikander, Gabriel: *Suomen kartanot ja suurtilat III*. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Kivi, 1945.
* Koskinen, Yrjö: *Nuijasota - sen syyt ja tapaukset*. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1929.
* Luukko, Armas: *Etelä-Pohjanmaan historia 3 - Nuijasodasta isoonvihaan*. Vaasa: Etelä-Pohjanmaan historiatoimikunta, 1945.
* Tawaststjerna, Werner: *Kaarle IX:n ja Sigismundin taistelu Viron ja Liivinmaan omistamisesta*. Helsinki: Suomen historiallinen seura, 1935.
* Ylikangas, Heikki: *Nuijasota*. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1996.

### Viitteet