open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ada Varstala

**Ada Varstala** (s. 2. lokakuuta 2001) on suomalainen tanssija. Hän edustaa Suomea kilpatanssin arvokilpailuissa yhdessä venäläisen parinsa Gleb Bannikovin kanssa. Varstalan päälaji on kymppitanssi, mutta hän kilpailee myös vakiotansseissa ja latinalaistansseissa erikseen.

Varstala on jyväskyläläinen, mutta tanssii pääosin Euroopassa. Tanssin keskuspaikkana on Tartto ja siellä hän harjoittelee Tantsukool Emotionissa päävalmentaja Juri Kaganin johdolla. Varstalan edustusseura on Tanssiklubi Master ry Helsingissä.

Ada Varstala on kuusinkertainen suomenmestari. Hän on voittanut suomenmestaruudet nuorisoluokassa latinalaistansseissa yhdessä aiemman parinsa Antti Kapasen kanssa vuonna 2017 ja kymppitanssissa vuosina 2016 ja 2017. Nykyisen parinsa Gleb Bannikovin kanssa Varstala on voittanut kymppitanssin suomenmestaruudet vuosina 2019 ja 2020 ja vakiotanssien suomenmestaruuden vuonna 2020. Varstala on aikuisten hallitseva suomenmestari ja paras sijoitus kansainvälisissä arvokilpailuissa on kymppitanssin EM-kilpailujen viides sija.

Suomen Urheilutoimittajain Liitto valitsi Ada Varstalan ja Gleb Bannikovin vuoden 2020 parhaiksi tanssiurheilijoiksi. Tammikuussa 2021 Varstala kertoi lopettaneensa tanssiuransa.

## Lähteet
Robert Rissanen

**Robert Rissanen** (1. toukokuuta 1840 Kuopio – 11. toukokuuta 1889 Kuopio) oli suomalainen kauppias ja valtiopäivämies.

Rissasen vanhemmat olivat kirvesmies Olli Rissanen ja Eeva Koljonen. Rissanen ryhtyi ensin kauppiaaksi Iisalmessa, mutta muutti liikkeensä Kuopioon 1866. Siellä hänestä tuli kaupungin merkittävimpiä  liikemiehiä, joka harjoitti erityisesti laajaa voin kauppaa. Rissasen liikeyritys meni kuitenkin konkurssiin 1879. Hän oli porvarissäädyssä Kuopion edustaja valtiopäivillä 1877–1878.

## Lähteet
Frans August Törnroth

**Frans August Törnroth** (5. kesäkuuta 1842 Turku – 29. tammikuuta 1911 Tampere) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies, joka toimi Rauman pormestarina.

Törnrothin vanhemmat olivat kultaseppä Henrik Johan Törnroth ja Amalia Helenius ja puoliso vuodesta 1871 Elisabet Amanda Wilhelmina Wikander (k. 1904).  Törnroth tuli ylioppilaaksi 1862, suoritti tuomarintutkinnon 1865 ja sai varatuomarin arvon 1867. Hän oli Rauman pormestari vuodesta 1869, mutta joutui viralta pannuksi 1887 ja toimi sen jälkeen asianajajana Tampereella. Törnroth oli   porvarissäädyssä Rauman edustaja valtiopäivillä  1877–1878.

## Lähteet
Kymppitanssi

**Kymppitanssi** eli **10-tanssi** on kilpatanssin laji, jossa tanssitaan viisi vakiotanssia ja viisi latinalaistanssia. 10-tanssin englanninkielinen termi on Ten Dance. 

Vakiotansseihin kuuluvat tango, hidas valssi, wieninvalssi, foxtrot ja quickstep. Latinalaistansseihin kuuluvat samba, cha cha, rumba, paso doble ja jive.

## Lähteet
Carl Eugen Åberg

**Carl (Karl) Eugen Åberg** (3. lokakuuta 1838 Kirkkonummi – 12. helmikuuta 1906 Helsinki) oli suomalainen kauppias, laivanvarustaja ja valtiopäivämies.

Åbergin vanhemmat olivat kauppias, varakonsuli Wilhelm Åberg ja Hedvig Sofia Melàn ja puoliso 1866–1902 Leontine Emelie Hougberg. Åberg kävi kauppaopiston Pietarissa, harjoitteli ulkomailla ja otti hoidettavakseen isänsä kauppaliikkeen. Kauppaneuvoksen arvon Åberg sai 1875. Liikkeen tehtyä konkurssin 1877 Åberg muutti Helsinkiin, jossa hän harjoitti puutavarakauppaa ja myös tämän epäonnistuttua toimi Sinebrychoffin olutpanimon tarkastajana. Åberg oli perustamassa useita yrityksiä, kuten Porvoon-Keravan rautatietä varten perustettua osakeyhtiötä, jonka ongelmat johtivat myös hänen kauppaliikkeensä vararikkoon. Åberg oli porvarissäädyssä Porvoon edustaja valtiopäivillä 1877–1878, sen jälkeen kun Georg Wallgren oli valittu puhemieheksi.

## Lähteet
SC Helsinki United

**Helsinki United** on keväällä 2020 perustettu salibandyseura. Seurassa pelaa useita aikuisten joukkueita erisarjatasoilla, sekä juniorijoukkueita A–C-poikien ikäluokissa. Lisäksi 1. divisioonassa pelaava SS Nova toimii yhteistyössä seuran kanssa ja siirtynee seuran alaisuuteen kaudeksi 2021–2022.

## Lähteet
* https://helsinkiunited.com
* https://paakallo.fi/2021/03/nouseeko-ss-novan-tahti-vai-nahdaanko-pohjalaista-kettuilua-f-liiga-voi-saada-uuden-joukkueen-jo-viikonloppuna/
Tevatron

**Tevatron** oli Yhdysvaltain Fermilabissa vuosina 1983-2011 toiminut synkrotroni-tyyppinen hiukkaskiihdytin. Ainoastaan Cernin Large Hadron Collider on suurienergisempi hiukkaskiihdytin.

Tevatronin rengasradan pituus oli 6,28 km, ja siinä voitiin kiihdyttää protoneja ja antiprotoneja aina 1 TeV energioihin, mistä kiihdytin sai nimensä (*Tera-electronvolt accelerator*). Tevatron maksoi 120 miljoonaa dollaria ja valmistui 1983. Siihen tehtiin sen toimintavuosina useita huomattavia laajennuksia ja parannuksia.

Merkittävin Tevatronilla tehty tieteellinen saavutus oli t-kvarkin löytäminen 1995.  

Tevatronin toiminta lopetettiin 30. syyskuuta 2011, osittain budjettileikkausten takia, mutta myös siksi, että huomattavasti suurienergisemmän LHC:n valmistuminen teki sen vanhentuneeksi. Tevatronin päärengasta on suunniteltu jälleenkäytettäväksi tulevissa kokeissa, kun taas kiihdytinlaitteiston osia voidaan käyttää muissa hiukkaskiihdyttimissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Carl Federley

**Carl Berndt Federley** (13. helmikuuta 1844 – 17. elokuuta 1906 Helsinki) oli suomalainen juristi, päätoimittaja ja virka- ja valtiopäivämies.

Federleyn vanhemmat olivat senaattori Berndt Federley ja Hedvig Fredrika Aurora Richter ja puoliso vuodesta 1871 Anna Maria Sirén. Federley tuli ylioppilaaksi 1861 ja suoritti tuomarintutkinnon 1864, varatuomarin arvon hän sai 1867. Hän oli senaatissa ylimääräinen kopisti 1868 ja vakinainen 1869 ja toimi tie- ja vesikulkulaitoksen ylihallituksen ja teollisuusjohtokunnan sekä rautatiehallituksen sihteerinä, rautatiehallituksen toimistopäällikkö hän oli 1889–1904. Federley oli myös *[[Vikingen]]*-lehden päätoimittaja ja julkaisi kirjasia naisten oikeuksista. Hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1887–1898. Federley oli porvarissäädyssä Maarianhaminan edustaja valtiopäivillä 1882, Uudenkaupungin 1891 ja Helsingin 1894 ja 1897.

Arkkitehti Birger Federley oli Carl Federleyn poika.

## Lähteet
Sergei Rozanov

**Sergei Grigorjevitš Rozanov** (, 29. syyskuuta 1894 Moskova – 9. tammikuuta 1957 Moskova) oli venäläinen teatteriohjaaja ja lastenkirjailija.

Sergei Rozanov syntyi asianajajan perheeseen. Hän kävi yksityislyseon ja opiskeli lääketiedettä Moskovan yliopistossa. Rozanov osallistui ensimmäiseen maailmansotaan ja liittyi vapaaehtoisena puna-armeijaan. Hän työskenteli opettajana sekä ohjasi ja kirjoitti lastennäytelmiä. Vuosina 1928–1931 hän toimi Valko-Venäjän toisen valtionteatterin taiteellisena johtajana ja vuosina 1933–1937 Moskovan nukketeatterin pääohjaajana.

Rozanov kirjoitti myös lastenkirjoja. Hänen teoksistaan tunnetuin on vuonna 1928 ensimmäisen kerran ilmestynyt *Vesan seikkailut* (*Prikljutšenija Travki*). Se on runollinen ja jännittävä kertomus suureen maailmaan ensi kertaa tutustuvasta pikkupojasta.

## Suomennettu teos
* *Vesan seikkailut* (*Prikljutšenija Travki*). Petroskoi: Kirja, 1934.

## Lähteet
Illja Zabarnyi

**Illja Borysovytš Zabarnyi** (; s. 1. syyskuuta 2002 Kiova) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja ja pituudeltaan 189-senttimetrinen. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Paris Saint-Germainia. Hän on pelannut vuodesta 2020 Ukrainan maajoukkueessa.

## Seurajoukkueura
Zabarnyi pelasi Kiovan Dynamon juniorijoukkueissa ja nousi edustusjoukkueeseen syksyllä 2020. Hän pelasi kauden 2020–2021 aikana 21 ottelua Ukrainan liigassa, kaksi ottelua Ukrainan Cupissa sekä täyden ajan joukkueensa kaikissa europeleissä: kolmessa Mestarien liigan karsintaottelussa, kuudessa Mestarien liigan ottelussa ja neljässä Eurooppa-liigan ottelussa. Marraskuun lopulla hänet ajettiin ulos kentältä liigaottelussa Vorskla Pultavaa vastaan. Kauden ainoan maalinsa hän teki liigaottelussa Inhulets Petrovea vastaan huhtikuussa. Dynamo voitti tuolla kaudella sekä liigan että cupin. Kaudella 2021–2022 Zabarnyi pelasi 15 Ukrainan liigan ottelua ennen kuin liiga keskeytettiin sodan vuoksi, yhden Ukrainan Cupin ottelun ja kuusi Mestarien liigan ottelua. Hän pelasi täydet minuutit kaikissa näissä otteluissa lukuun ottamatta Ukrainan liigan ensimmäistä ottelua. Kaudella 2022–2023 Zabarnyi pelasi Ukrainan liigassa 14 ottelua, Mestarien liigan karsinnassa kuusi ottelua ja Eurooppa-liigassa viisi ottelua. 

Tammikuun 2023 lopulla Zabarnyi siirtyi englantilaisseura Bournemouthiin, jossa hän pelasi kevään 2023 aikana viisi valioliigaottelua. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 37 valioliigaottelua ja teki maalin maaliskuussa Luton Townia vastaan. Kaudella 2024–2025 hän pelasi 36 valioliigaottelua.

Elokuussa 2025 Zabarnyi siirtyi Bournemouthista Paris Saint-Germainiin 63 miljoonan euron siirtosummalla. Hän allekirjoitti Paris Saint-Germainin kanssa viisivuotisen sopimuksen.

## Maajoukkueura
Zabarnyi on pelannut Ukrainan alle 17- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Ukrainan A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran lokakuussa 2020 ystävyysottelussa Ranskaa vastaan. Viikon sisällä hän pelasi myös Kansojen liigan ottelut Saksaa ja Espanjaa vastaan, ja jälkimmäisen näistä Ukraina voitti. Kesällä 2021 pelatuissa EM-kilpailuissa hän pelasi joukkueen kaikki viisi ottelua alusta loppuun. Hän pelasi Ukrainan kaikki kolme ottelua myös EM-kilpailuissa 2024. Zabarnyi on pelannut elokuun puoleenväliin 2025 mennessä 49 A-maaottelua ja jokaisessa niistä täydet minuutit. Hän on tehnyt maaotteluissaan kolme maalia: ensimmäisen kesäkuussa 2023 EM-karsintaottelussa Pohjois-Makedoniaa vastaan, toisen maaliskuussa 2025 Kansojen liigan ottelussa Belgiaa vastaan ja kolmannen kesäkuussa 2025 ystävyysottelussa Kanadaa vastaan.

## Lähteet
Mykola Matvijenko

**Mykola Matvijenko** (s. 2. toukokuuta 1996 Saky) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 182-senttimetrinen. Hän edustaa kotimaassaan Šah’tar Donetskia ja on pelannut Ukrainan maajoukkueessa.

Matvijenko pelasi ensimmäisen liigaottelunsa lokakuussa 2015. Hän on Šah’tar Donetskin lisäksi edustanut vuonna 2017 lainasopimuksilla Karpaty Lviviä  ja Vorskla Pultavaa. Hän on pelannut Ukrainan liigassa 164 ottelua ja tehnyt niissä 12 maalia. Hän on voittanut liigamestaruuden vuosina 2018, 2019, 2020, 2023 ja 2024 sekä Ukrainan Cupin vuosina 2016, 2017, 2018, 2019 ja 2024. Mestarien liigassa hän on pelannut 30 ottelua ja Eurooppa-liigassa 19 ottelua.

Matvijenko pelasi Ukrainan nuorisomaajoukkueissa ja nousi A-maajoukkueeseen ensimmäisen kerran maaliskuussa 2017 MM-karsintaottelussa Kroatiaa vastaan. Hän on pelannut kesäkuun 16. päivään 2024 mennessä 65 A-maaottelua ja kahta ottelua lukuun ottamatta aina avauskokoonpanossa. Kesällä 2021 pelatuissa EM-kilpailuissa hän pelasi täydet minuutit puolivälieriin yltäneen joukkueensa kaikissa viidessä ottelussa.

## Lähteet
François-Georges Audierne

Isä **François-Georges Audierne** (4. tammikuuta 1798 Sarlat – 23. lokakuuta 1891 Pariisi) oli ranskalainen pappi, historioitsija ja arkeologi.

## Lähteet
Sergei Pokrovski

**Sergei Viktorovitš Pokrovski** (, 20. kesäkuuta 1874 Moskova – 5. heinäkuuta 1945 Moskova) oli venäläinen luonnontieteilijä ja kirjailija.

Sergei Pokrovski opiskeli luonnontieteitä Moskovan yliopistossa ja työskenteli opettajana. Hän matkusteli eri puolilla Venäjää ja laati populaaritieteellisiä kirjasia maantieteestä ja luonnosta. Pokrovski kirjoitti myös luontoaiheisia kertomuksia ja kiinnostui myöhempinä vuosinaan kivikauden ihmisten elämästä. Hänen tunnetuimmat teoksensa ovat seikkailukertomukset *Mammutin metsästäjiä* (*Ohotniki na mamontov*, 1937) ja *Posjolok na ozere* (”Asutus järvellä”, 1940).

## Suomennettu teos
* *Mammutin metsästäjiä* (*Ohotniki na mamontov*). Suom. Toivo Ahava. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1958.

## Lähteet
Hasan Kanykoff

**Hasan Hairetdin Kanykoff** (27. helmikuuta 1880 – 3. toukokuuta 1954) oli Suomessa vaikuttanut tataariyhteisön poliittinen aktivisti, joka oli mukana perustamassa Etuvartiokansojen klubia. Kauppiaana työskennellyt Kanykoff tunnettiin myös henkilönä, joka toimi apuna tataariveljiensä sopeutumisessa kaupankäyntiin uudessa ympäristössä.

## Biografia
Hasan Hairetdininpoika Kanykoff syntyi Nižni Novgorodin kuvernementin Aktukin kylässä 27. helmikuuta 1880. Suomeen hän saapui vuonna 1895. Hänen asuinpaikkojaan olivat Järvenpää, Helsinki, Tampere, Hämeenlinna ja myös Ruotsi. 

Kanykoff toimi muiden tataarien tavoin kauppiaana, joiden keskuudessa hänellä oli omanlainen johtajan rooli – hän kehotti heimolaisiaan hakemaan virallisen myyntiluvan toiminnalleen. He saivat myös apua suomalaisilta yliopiston henkilöiltä, jotka muun muassa auttoivat vieraan kielen kanssa ja selvensivät uuteen ympäristöön tulleille tataarikauppiaille sortovuosien Suomen tilannetta. Yksi näistä oli kielitieteilijä Heikki Paasonen, joka oli tehnyt tutkimusmatkan Aktukin kylään 1800-luvun lopulla ja kerännyt tietoa misääriheimon murteesta.

Kanykoff, toinen tataariaktivisti Sarif Daher (1884-1959) ja suomalaiset hengenheimolaiset perustivat Etuvartiokansojen klubin syksyllä 1919. Sen tarkoituksena oli toimia ”yhdyssiteenä niiden henkilöiden kesken, jotka Suomen valtiollisen itsenäisyyden lujittamiseksi pyrkivät lähentämään toisiinsa ns. etuvartiokansoja, eli kansoja, joilla on Suomen kanssa yhteisiä tarkoitusperiä valtiollisen olemassaolon turvaamiseksi”. Kanykoff oli tätä ennen ystävystynyt kielitieteilijä G. J. Ramstedtin ja professori Yrjö Jahnssonin kanssa, jotka olivat kiinnostuneita tataarien itsenäisyyspykimyksistä. Jahnsson auttoi Kanykoffia saamaan Suomen kansalaisuuden vuonna 1921. Hän myös avusti Kanykoffin lapsien pääsyä maahan ja muutoinkin auttoi tataareja esimerkiksi järjestämällä heille paikkoja suomalaisista kouluista.

Hasan Kanykoffin ensimmäinen vaimo oli Haditshä Ainetdin (1880-1917). Toinen vaimo oli Zölihä Mangushoff (1896–1974). Kanykoffilla oli lapset Halisä, Djagfär, Hamzä, Hafisä, Feyezrahman ja Ädhäm. Hasanin veli oli Silaletdin (1866-1930). Tytär Hafisä kuoli lapsena epidemiaan. Poika Feyez kaatui talvisodassa 20. joulukuuta 1939 Uudenmaan rakuunarykmentin kornettina. Kaksi muuta palvelivat talvi- sekä jatkosodassa luutnantteina. Pojat halusivat eroon venäläisestä sukunimipäättestään (-*off*). He päätyivät eri vaihtoehtoihin; *Kayenuk*/*Kajenuk*, *Kanukhan*. Kanykoffin lapsenlapsi on kirjailija Sabira Ståhlberg. Pohjana hänen teoksellensa *Pilvivaeltaja* (2006) toimivat suvun vaiheet ja kotikylä. Ståhlberg on lisäksi tehnyt Bonnin yliopiston julkaisemaa väitöskirjaansa varten tutkimusta lähellä tataarien muinaisia kotiseutuja, Kiinan uiguurien parissa.

Hasan Kanykoff kuoli 3. toukokuuta 1954 Järvenpäässä.

## Versioita nimestä
Hasan Hairetdin Kanykoff, H. H. Kanykoff / Kanikoff, Hasän Kanuk.

Kanykoffin pojilla käytössä variaatiot *Kayenuk / Kajenuk* ja *Kanukhan.*

 

## Lähteet
* Leitzinger, Antero: Mishäärit - *Suomen vanha islamilainen yhteisö*. Kirja-Leitzinger, 1996. 

### Viitteet
Amboise

**Amboise** on kunta Ranskassa Indre-et-Loiren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, noin 24 kilometriä Toursin kaupungista itään.

Kaupungissa on kolme merkittävää linnaa. Suurin linnoista on kuninkaallinen Amboisen linna. Linnalla on ollut merkittävä rooli Ranskan historiassa yli kahden vuosisadan ajan. Ranskan kuninkaista linnassa ovat asuneet Ludvig XII ja Frans I 1500-luvulla. Tiedenero Leonardo da Vinci on haudattu linnan kappeliin.

Amboisen linnan lähettyvillä oleva *Château Gaillard* on kuninkaallinen palatsi, jota ympäröi varhaiset ranskalaiset renessanssipuutarhat. Linnan historia liittyy läheisesti kuningas Kaarle VIII:n hallituskauteen. Kuningas lähti sotajoukkoineen Italiaan 1400-luvun lopulla, aloittaen samalla italialaissodat. Palatessaan ensimmäiseltä taisteluretkeltään Amboiseen hän toi mukanaan 22 italialaista taiteilijaa. Tämän seurauksena Ranskan renessanssi sai alkunsa. Yksi hänen mukanaan tuomista henkilöistä oli munkki, puutarhuri ja kasvitieteilijä Dom Pacello de Mercogliano, joka sopeutti appelsiinipuita linnan puutarhaan. Tätä aiemmin appelsiinipuita ei ole kasvatettu Ranskassa.

Toinen lähettyvillä oleva linna Château du Clos Lucé sijaitsee 500 metrin päässä Amboisen kuninkaallisesta linnasta. Se oli Leonardo da Vincin asuinpaikka. 


Tiedosto:Château_d'Amboise_07.jpg|Amboisen linna
Tiedosto:Château-Gaillard_Amboise_vue_générale.jpg|Château Gaillard
Tiedosto:Clos_luce_04.jpg|Château du Clos Lucé


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Édouard Artigas

**Édouard José Artigas** (26. helmikuuta 1906 Pariisi – 25. helmikuuta 2001 Antibes) oli ranskalainen kalpamiekkailija ja olympiavoittaja. Hänen seuransa oli US Métro.

Artigas osallistui Lontoon olympialaisiin 1948. Hän kuului Ranskan kultaa voittaneeseen kalpamiekkailujoukkueseen.

Maailmanmestaruuskilpailuissa Artigas sai kultaa Lissabonissa vuonna 1947 sekä henkilökohtaisessa että joukkuekilpailussa. Lisäksi hän sai hopeaa joukkuekilpailussa vuosina 1937, 1953 ja 1955.

## Lähteet
Axel Georg Henrik Grönvik

**Axel Georg Henrik Grönvik** (13. joulukuuta 1841 Turku – 4. toukokuuta 1887 Turku) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies.

Grönvikin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Lorentz Konrad Grönvik ja Karolina Lovisa Wallenius. Grönvik tuli ylioppilaaksi 1860 ja suoritti tuomarintutkinnon 1863. Hän oli Turun hovioikeuden kanslisti 1867, notaari 1870 ja asessori vuodesta 1878. Grönvik hoiti myös Turun Säästöpankin osastoa. Hän oli  porvarissäädyssä Turun edustaja valtiopäivillä  1882 ja 1885.

## Lähteet
Anna Kravtšenko

**Anna (Aleksandra) Grigorjevna Kravtšenko** (, os. *Selivanova*, Селиванова; 6. helmikuuta 1890 Pietari tai Jeisk – tammikuu 1984 Moskova) oli venäläinen bolševikki, valistustyöntekijä ja lastenkirjailija.

Kravtšenko syntyi opettajan perheeseen. Hän valmistui Bestuževin naisten korkeakoulusta vuonna 1916 ja työskenteli opettajana ja kirjastonhoitajana. Kravtšenko liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen vuonna 1907, teki puoluetyötä eri kaupungeissa ja joutui moneen kertaan pidätetyksi. Vuonna 1917 hän toimi bolševikkien Permin kaupunkikomitean sihteerinä ja työskenteli sen jälkeen valistustehtävissä Siperiassa.

Kravtšenko työskenteli valistusasiain kansankomissariaatissa vuodesta 1921 ja Lenin-kirjaston tutkijana vuosina 1943–1959. Hän toimi Nadežda Krupskajan avustajana ja osallistui tämän teosten julkaisemiseen. Kravtšenko on laatinut lukuisia valistustyötä käsitteleviä teoksia ja julkaissut joukon lastenkirjoja.

## Suomennettu teos
* *Kuinka Santerista tuli puna-armeijalainen: kertomus* (*Kak Saša stal krasnoarmeitsem*). Suom. M. A. Airola. Leningrad: Kirja, 1930.

## Lähteet
Nikolai Nezlobin

**Nikolai Ivanovitš Nezlobin** (, 6. joulukuuta 1891 Novojen kylä Skopinin lähellä – 4. marraskuuta 1951) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Nikolai Nezlobin syntyi pikkuvirkamiehen perheeseen. Hän työskenteli virkailijana ja Rjazanissa ilmestyneiden lehtien toimittajana. Nezlobin osallistui paikalliseen kulttuurielämään ja julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa vuonna 1931. Runojen lisäksi hän on kirjoittanut kaksi romaania ja lastenkirjoja.

## Suomennettu teos
* *Maailmaa kiertävä laukku* (*Krugosvetnaja sumka*). Suom. H. Pekonen. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1955. 

## Lähteet
Riihimäen seudun terveyskeskuksen kuntayhtymä

**Riihimäen seudun terveyskeskuksen kuntayhtymä** on kolmen kantahämäläisen kunnan yhdessä omistama kuntayhtymä, joka järjestää jäsenkunnissaan perusterveydenhoidon, ympäristöterveydenhuollon ja eläinlääkintähuollon palvelut sekä ohjaa ja seuraa erikoissairaanhoidon käyttöä. Jäsenkunnat ovat Riihimäki, Hausjärvi ja Loppi. Kuntayhtymän kotipaikka on Riihimäki.  Jäsenkuntien asukasmäärä oli vuoden 2020 lopussa 44&nbsp;771 (Riihimäki 28&nbsp;740, Hausjärvi 8&nbsp;176, Loppi 7&nbsp;855).

## Tunnuslukuja

Vuonna 2019 kuntayhtymän toimintatuotot olivat noin 35,5 miljoonaa, toimintamenot 34,9 miljoonaa ja poistot 0,6 miljoonaa euroa. Kuntien jäsenmaksuosuudet kattoivat 84 prosenttia tuloista. Menoista henkilöstökulut muodostivat noin 62 prosenttia ja ostopalvelut 23 prosenttia. Kuntayhtymän palveluksessa oli 406 työntekijää (2019 lopussa), jonka lisäksi osa palveluista on toteutettu ostopalveluina. Henkilöstöstä 88,7 prosenttia oli naisia ja 11,3 prosenttia miehiä. 


## Palveluja
 
Kuntayhtymä ylläpitää esimerkiksi Riihimäen pääterveysasemaa Riihimäen sairaalassa sekä pienempiä toimipisteitä muissa jäsenkunnissa. Lopella (Lopen lähiasema) ja Hausjärvellä (Hausjärven lähiasema) kuntalaisille tarjotaan sairaanhoitajan vastaanottoa, muttei lääkäripäivystystä kuntalaisten vetoomuksista huolimatta. Näiden kuntien lääkärivastaanotto on järjestetty Riihimäellä. Paikkakuntien terveydenhuollon laboratoriopalvelut toteuttaa Fimlab Laboratoriot. Ainakin 2010-luvun alussa hammaslääkäripäivystys oli ulkoistettu.
Kuntayhtymän jäsenkunnat ovat jäseniä myös Kanta-Hämeen sairaanhoitopiirissä. Sen Hämeenlinnassa sijaitseva Kanta-Hämeen keskussairaala tarjoaa terveydenhuollon päivystystä öisin.
### Sairaalat, terveysasemat ja lähiasemat

## Lähteet
Oskar Hedlund

**Per Oskar Hedlund** (31. tammikuuta 1842 Marttila – 20. joulukuuta 1904 Savonlinna) oli suomalainen apteekkari ja valtiopäivämies.

Hedlundin vanhemmat olivat kruununnimismies Gustaf Wilhelm Hedlund ja Karolina Wilhelmina Achrén. Käytyään yläalkeiskoulun Turussa Hedlund tuli apteekkioppilaaksi Poriin  1859, farmaseutiksi hän valmistui 1863 ja proviisoriksi 1867. Hän hoiti apteekkia Kuopiossa 1868–1869 ja sitten Savonlinnassa, johon hän sai apteekkioikeudet 1871. Kunnallisneuvoksen arvon Hedlund sai 1885. Myytyään apteekkinsa hän siirtyi hoitamaan tilaansa Pääskylahdelle, Savonlinnan lähelle. Hedlund toimi myös tilalleen perustetun maanviljelyskoulun johtajana. Hovineuvoksen arvon hän sai  1898. Hän oli Savonlinnan kaupunginvaltuusmies 1879–1887. Hedlund oli porvarissäädyssä Savonlinnan edustaja valtiopäivillä 1882.

## Lähteet
Nea Lotvonen

**Nea Lotvonen** (s. 13. maaliskuuta Eno) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesis-joukkue Kempeleen Kiriä.

## Ura
Lotvonen on Muhoksen Pallo-Salamien kasvatti. Hän on sittemmin pelannut Tyrnävän Tempauksen ja Kempeleen Kirin junioreissa. Lotvonen teki Ykköspesis-debyyttinsä 12. toukokuuta 2018 kotona Ylivieskan Kuulaa vastaan. Hän löi ensimmäisen juoksunsa toisessa Ykköspesis-ottelussaan 19. toukokuuta 2018 kotona Mynämäen Vesaa vastaan. Lotvonen teki Superpesis-debyyttinsä 26. kesäkuuta 2020 kotona Lapuan Virkiää vastaan. Hän löi ottelussa yhden juoksun. 

## Lähteet
Kalatonlampi

**Kalatonlampi** tai **Kalatonlammi** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

;Kalatonlampia
*Kalatonlampi, lampi Heinolan Imjärvellä
*Kalatonlampi, lampi Heinolan Vierumäellä
*Kalatonlampi, lampi Heinävedellä
*Kalatonlampi, lampi Hirvensalmella
*Kalatonlampi, lampi Joensuun Heinikkovaarassa
*Kalatonlampi, lampi Joensuun Valkeisella
*Kalatonlampi, lampi Joutsan Havumäessä
*Kalatonlampi, lampi Joutsan Liisalassa
*Kalatonlampi, lampi Juuassa
*Kalatonlampi, lampi Kaavissa
*Kalatonlampi, lampi Kangasniemellä
*Kalatonlampi, lampi Kannonkoskella
*Kalatonlampi, lampi Kemijärvellä
*Kalatonlampi, lampi Kittilässä
*Kalatonlampi, lampi Kouvolan Huhdasjärvellä
*Kalatonlampi, lampi Kouvolan Kauppilassa
*Kalatonlampi, lampi Kouvolan Vainikassa
*Kalatonlampi, lampi Kuhmoisissa
*Kalatonlampi, lampi Kuopiossa
*Kalatonlampi, lampi Lappeenrannan Ilveksellä
*Kalatonlampi, lampi Lappeenrannan Kirpulla
*Kalatonlampi, lampi Lohjalla
*Kalatonlampi, lampi Luumäen Orkolassa
*Kalatonlampi, lampi Luumäen Sydänmaan Lakissa
*Kalatonlampi, lampi Mäntyharjulla
*Kalatonlampi, lampi Nurmeksessa
*Kalatonlampi, lampi Paltamossa
*Kalatonlampi, lampi Parikkalassa
*Kalatonlampi, lampi Pelkosenniemellä
*Kalatonlampi, lampi Pieksämäen Mataramäessä
*Kalatonlampi, lampi Pieksämäen Nevalankylässä
*Kalatonlampi, lampi Pihtiputaalla
*Kalatonlampi, lampi Porissa
*Kalatonlampi, lampi Posiolla
*Kalatonlampi, lampi Ranualla
*Kalatonlampi, lampi Rautavaaralla
*Kalatonlampi, lampi Saarijärvellä
*Kalatonlampi, lampi Sallassa
*Kalatonlampi, lampi Savonlinnan Karkianpohjukassa
*Kalatonlampi, lampi Savonlinnan Tiheäsaaressa
*Kalatonlampi, lampi Taivalkoskella
*Kalatonlampi, lampi Tohmajärvellä
*Kalatonlampi, lampi Toivakassa
*Kalatonlampi, lampi Varkaudessa

;Kalatonlammeja
*Kalatonlammi, lampi Hausjärvellä
*Kalatonlammi, lampi Kuhmoisissa Isojärven kansallispuistossa
*Kalatonlammi, lampi Kuhmoisten Kylämässä
*Kalatonlammi, lampi Lohjalla
*Kalatonlammi, *Kalattomat*, lampi Pihtiputaalla lähellä Harjuntaa
*Kalatonlammi, lampi Pomarkun Hiilimäessä
*Kalatonlammi, lampi Pomarkun Ruuskankulmalla
*Kalatonlammi, lampi Raaseporissa
*Kalatonlammi, lampi Riihimäellä
*Kalatonlammi, lampi Ruovedellä
*Kalatonlammi, lampi Salon Leilässä
*Kalatonlammi, lampi Salon Peltolassa
*Pieni Kalatonlammi, lampi Kouvolassa

## Katso myös
*Kalaton
Vadim Koževnikov

**Vadim Mihailovitš Koževnikov** (, 22. huhtikuuta 1909 Narym – 20. lokakuuta 1984 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Vadim Koževnikov syntyi lääkärin perheeseen. Hän opiskeli Moskovan yliopistossa ja työskenteli journalistina. Koževnikovin ensimmäinen kertomuskokoelma ilmestyi vuonna 1939. Toisen maailmansodan aikana hän toimi sotakirjeenvaihtajana.

Koževnikov liittyi Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen vuonna 1943. Hän työskenteli *[[Pravda]]n* toimittajana vuosina 1947–1948 ja kirjallisuuslehti *[[Znamja]]n* päätoimittajana vuodesta 1949. Koževnikov toimi Neuvostoliiton kirjailijaliiton hallinnossa ja kuului sen sihteeristöön vuodesta 1967.

Koževnikovin ihanteelinen ja kaunisteltu proosa pyrki vastaamaan kommunistipuolueen kirjallisuudelle asettamiin tavoitteisiin. Siperian kaasuputken rakentamisesta kertova romaani *Znakomtes, Balujev* (1960) herätti aikanaan paljon keskustelua. Romaani *Osoboje podrazdelenije* (1969) sai Neuvostoliiton valtionpalkinnon vuonna 1971. Koževnikovin tunnetuin teos on neuvostovakoojista kertova romaani *Kilpi ja miekka* (*Štšit i metš*, 1965), josta on tehty myös elokuva.

## Suomennettuja teoksia
* *Kilpi ja miekka: romaani* (*Štšit i metš*). Suom. Ulla-Liisa Heino ja Kaarlo Ranta. Helsinki: Kansankulttuuri, 1966.
* *Maalis-huhtikuu: kertomus* (*Mart-aprel*). Suom. Lea Helo. Petroskoi: Karjalais-Suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1944.

## Lähteet
Rick Wamsley

**Rick Wamsley** (s. 25. toukokuuta 1959 Simcoe Ontario) on kanadalainen uransa päättänyt maalivahti. Hän pelasi urallaan 407 NHL-ottelua 13 kauden aikana.

Ennen NHL-uraansa Wamsley pelasi kolme kautta juniorikiekkoa OHA-liigassa St. Catharines Fincupsin, Hamilton Fincupsin ja Brantford Alexandersin joukkueissa. Kaudelle 1979–1980 Wamsley teki ensimmäisen ammattilaissopimuksensa Montreal Canadiensin organisaatioon. Kausi kului kuitenkin farmijoukkue Nova Scotia Voyageursin riveissä. Myös seuraava kausi kului pääosin farmissa, joskin Wamsley pääsi pelaamaan viisi peliä myös NHL-joukkueen maalilla.

Kaudesta 1981–1982 alkaen Wamsley vakiinnutti asemansa NHL-joukkueen maalivahtina. Käytännössä Wamsley oli 38 pelatulla ottelulla Canadiensin ykkösmaalivahti. Wamsley pelasi Montrealissa kauden 1983–1984 loppuun ja kauden jälkeen hän siirtyi pelaamaan St. Louis Bluesiin kaupassa, jossa liikuteltiin kylkiäisinä erinäisiä varausvuoroja. Bluesissa Wamsley pelasi liki neljä kautta kunnes Blues kauppasi hänet yhdessä Rob Ramagen kanssa Calgary Flamesiin vaihdossa Steve Bozekiin ja Brett Hulliin maaliskuussa 1988. Flamesissa Wamsley pelasi Mike Vernonin tuuraajaana tammikuuhun 1992 asti. 2. tammikuuta 1992 Flames ja Toronto Maple Leafs tekivät ison pelaajakaupan jossa Flames luopui Wamsleyn lisäksi Doug Gilmourista, Jamie Macounista, Kent Mandervillesta ja Ric Nattressista saaden vastineeksi Craig Beruben, Alexander Godynyukin, Gary Leemanin, Michel Petitin ja Jeff Reesen. Toronto ei nähnyt juurikaan käyttöä Wamsleylle ja hän pääsi pelaamaan treidin jälkeen loppukaudella vain kahdeksan ottelua. Seuraavalla kaudella otteluita Maple Leafsin maalilla kertyi vain kolme ja niiden lisäksi AHL-farmiseura St. John's Maple Leafsssa kaksi ottelua. Kauden jälkeen Wamsley totesi uransa olevan ohi.

Keväällä 1989 Wamsley voitti Stanley Cupin Calgaryssa. 

## Lähteet
Richard Heimberger

**Richard Teodor Heimberger** (10. maaliskuuta 1836 Helsinki – 10. lokakuuta 1906 Helsinki) oli suomalainen liikemies, tehtailija ja moninkertainen valtiopäivämies.

Heimbergerin vanhemmat olivat lasimestari ja peilitehtailija Laurentius Richard Heimberger ja Eva Katharina Packalén. Heimberger kävi kävi Helsingin teknillistä reaalikoulua, mutta lopetti sen kesken ryhtyäkseen lasimestari- ja kultaajaoppiin. Kisälliksi hän tuli 1854 ja harjoitteli ulkomailla, mestariksi Heimberger valmistui 1858. Hän harjoitti Helsingissä peili-, puusepän- ja huonekaluteollisuutta. Heimberger kuului kaupunginvanhimpiin ja oli useaan otteeseen Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen.  Hänellä oli myös useita luottamustehtäviä. Heimberger oli porvarissäädyssä Helsingin edustaja valtiopäivillä 1882, 1885, 1888, 1894 ja 1897.

## Lähteet
Walter Hoving

**Oskar Walter Edvard Hoving** (9. lokakuuta 1841 Brännkyrka, Ruotsi – 19. huhtikuuta 1918 Viipuri) oli suomalainen kirjakauppias, kustantaja ja moninkertainen valtiopäivämies.

Hovingin vanhemmat olivat agronomi Isaac Wilhelm Hoving ja Ebba Magdalena Skogberg. Hoving tuli oppilaaksi viipurilaiseen kirjakauppaan 1856, tuli liikkeen osakkaaksi ja johtajaksi 1864, hankki liikkeen kokonaan omistukseensa 1895 ja jätti liikkeen pojalleen Victor Hovingille 1906. Hän harjoitti myös kustannustoimintaa. Viipurissa Hoving oli kaupungin valtuusmies yli kolmekymmentä vuotta ja osallistui muutenkin monin tavoin kunnalliselämään. Hoving oli porvarissäädyssä Viipurin edustaja valtiopäivillä 1882, 1885, 1888, 1891, 1899 ja 1900.

## Lähteet
Flupyradifuroni

**Flupyradifuroni** (C12H11N2ClO2F2) on butenolidien ryhmään kuuluva heterosyklinen ja aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää kasvinsuojelussa hyönteismyrkkynä.

## Ominaisuudet ja käyttö
Huoneenlämpötilassa flupyradifuroni on valkoista tai ruskehtavaa kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen ja hyvin muun muassa metanoliin, etyyliasetaattiin ja dikloorimetaaniin. Flupyradifuroni vaikuttaa hyönteisten, esimerkiksi kirvojen ja jauhiaisten, nikotiinireseptoreihin. Biologisia vaikutuksia aiheuttavia rakenteita ovat muun muassa yhdisteen laktonirengas ja enamiinirakenne. Aine hyväksyttiin käytettäväksi Euroopan unionin alueella vuonna 2015.

Flupyradifuroni ei ole myrkyllistä nisäkkäille. Koska flupyradifuroni vaikuttaa nikotiinireseptoreihin kuten neonikotinoiditkin, on sen myrkyllisyyttä pistiäisille tutkittu. Hyvin suuret flupyradifuronipitoisuudet voivat haitata mehiläisten kykyä suunnistaa ja tunnistaa hyviä ravinnonlähteitä. Altistuminen niin suurille pitoisuuksille on kuitenkin tavanomaisessa käytössä epätodennäköistä ja yhdistettä pidetään mehiläiselle turvallisena. Flupyradifuronin ja muiden hyönteismyrkkyjen yhteisvaikutuksista ei ole tietoa.

## Valmistus
Flupyradifuronin alkuperäisen synteesin ensimmäisessä vaiheessa tetronihappo reagoi 2,2-difluorietyyliamiinin kanssa ja toisessa vaiheessa emäksisissä olosuhteissa 6-kloori-3-kloorimetyylipyridiinin kanssa. Yhdisteelle on kehitetty myös muita synteesejä lähtien halvemmasta dimetyylimalonaatista.

## Lähteet
Folke Fridell

**Folke Fridell** (1904 Lagan, Ruotsi – 1985 Ljungby, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija. Hänen esikoisteoksensa *Tack för mig – grottekvarn* ilmestyi 1945, jolloin hän oli ollut tekstiilitehtaassa työssä 28 vuotta. *Kuolleen miehen käsi* (1946) on hänen tunnetuin teoksensa. Se kertoo torpparinpojasta, josta tulee tehdastyöläinen. Tarinaa jatkaa *Greppet hårdnar* (1948). Hän kirjoittaa dokumentaarista yhteiskuntakritiikkiä. Hän on kirjoittanut myös kaksi muistelmateosta.

## Suomennetut teokset
* *Kuolleen miehen käsi* (*Död mans hand*); suomentanut Pentti Lehti, Helsinki: Tammi 1947.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Everything I Wanted

**Everything I Wanted** (tyyliteltynä pienaakkosin) on yhdysvaltalaislaulaja Billie Eilishin kappale, joka julkaistiin singlenä 13. marraskuuta 2019 Darkroomin ja Interscope Recordsin kautta. Single nousi kymmenen parhaan joukkoon muun muassa Suomen, Yhdysvaltojen ja Ison-Britannian singlelistoilla. Kappale voitti vuoden levytyksen Grammy-palkinnon vuonna 2021.

Kappaleen ovat kirjoittaneet Eilish ja hänen veljensä Finneas O’Connell, joka myös tuotti sen. Eilish on kertonut saaneensa inspiraation kappaleeseen nähtyään unen, jossa hän teki itsemurhan hyppäämällä Golden Gaten sillalta.

## Listasijoitukset

## Lähteet
Ferdinand Lojander

**Johan Ferdinand Lojander** (31. tammikuuta 1825 – 27. kesäkuuta 1903 Helsinki) oli suomalainen kauppias ja valtiopäivämies.

Lojanderin vanhemmat olivat Säämingin kirkkoherra Johan Abraham Lojander ja Sara Maria Fabritius. Lojander oli harjoittelija kauppaliikkeissä Hämeenlinnassa ja Porissa, jonne hän perusti oman kaupan 1858. Porissa Lojander oli myös pitkään kaupunginvaltuusmies. Hän muutti Helsinkiin 1902. Lojander oli porvarissäädyssä Porin edustaja valtiopäivillä 1882.

## Lähteet
Kolumbian presidentinvaalit 2018

**Kolumbian presidentinvaalit 2018** järjestettiin Kolumbiassa 27. toukokuuta 2018. Koska kukaan ehdokas ei saanut enemmistöä äänistä ensimmäisellä kierroksella, niin toinen äänestyskierros pidettiin 17. kesäkuuta 2018. Istuva presidentti Juan Manuel Santos ei voinut asettua enää ehdolle, koska hän oli toiminut jo kaksi toimikautta presidenttinä. Presidentti Iván Duque valittiin neljän vuoden toimikaudeksi 7. elokuuta 2018 - 7. elokuuta 2022.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Argentiinan yleisvaalit 2019

**Argentiinan yleisvaalit 2019** järjestettiin Argentiinassa 27. lokakuuta 2019. Vaaleissa valittiin Argentiinan presidentti, kansalliskongressin jäsenet ja useimpien maakuntien kuvernöörit. Presidentinvaaleissa Alberto Fernández voitti istuvan presidentin Mauricio Macrin. Kolmanneksi tuli sitoutumaton Roberto Lavagna.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
David Frischmann

**David Frischmann** (1859 Zgierz, Puola – 1922 Berliini, Saksa) oli puolanjuutalainen kirjailija ja toimittaja. Hän kirjoitti hepreaksi sekä myös jiddišiksi, jonka taitavana käyttäjänä häntä pidetään. Hän luopui perinteisestä juutalaisuudesta ja omaksui länsieurooppalaisen liberalismin, joka heijastuu myös hänen tuotantoonsa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ester Kallberg

**Ester Eleonora Kallberg** (11. heinäkuuta 1905 – 1. tammikuuta 1988) oli suomalainen Tampereella asunut postivirkailija ja kirjailija.  Hän kirjoitti sotavuosina lehtiin jännitystarinoita nimimerkillä **Elli Kajava** ja jo aiemmin 1930-luvulla hän oli kirjoittanut tarinoita omalla nimellään Suomen Kuvalehteen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ester Kallbergin Suomen Kuvalehdessä julkaistuja kertomuksia:
* Leila Lumio Lontoossa : jännityskertomus, Suomen Kuvalehti, 08.05.1937, nro 19, s. 28, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Nuori kevät, Suomen Kuvalehti, 24.03.1939, nro 12, s. 32, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Vihreä salkku, Suomen Kuvalehti, 27.05.1939, nro 21, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* "Pelastan teidät", Suomen Kuvalehti, 26.08.1939, nro 34, s. 28, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Carl Nummelin

**Carl Johan Nummelin** (12. toukokuuta 1837 Pori – 6. joulukuuta 1911 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja ja virka- ja valtiopäivämies.

## Henkilöhistoria
Nummelinin vanhemmat olivat kauppias Klas Johan Nummelin ja Fredrika Wahlbäck ja puoliso vuodesta 1864 Augusta Olivia Korsman. Nummelin tuli ylioppilaaksi 1856, kävi Noran metsäoppilaitoksen ja tuli metsäkonduktööriksi 1859. Hän toimi metsänhoitajana Rovaniemellä, ylimetsänhoitajana Kemin tarkastuspiirissä vuodesta 1866 ja metsähallituksen palveluksessa vuodesta 1877, jonka ylijohtajan apulainen hän oli vuodesta 1895. Hovineuvoksen arvon Nummelin sai 1883. Hän erosi metsähallituksen palveluksesta 1903. Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen Nummelin oli 1887–1889. Hän oli porvarissäädyssä Kemin edustaja valtiopäivillä 1882, Tornion edustaja 1885 ja Helsingin edustaja 1891.

## Julkaisuja
* *Finska forststaten: biografiska anteckningar*, 1906

## Lähteet
Helene Sadoven

**Helene Sadoven** (, Olena Oleksijivna Sadoven; 21. toukokuuta 1894 Kiova – 13. syyskuuta 1978 Pariisi) oli ukrainalainen oopperalaulaja, äänialaltaan mezzosopraano. Hän debytoi opiskellessaan laulua Venäjällä ensimmäisen maailmansodan aikana. Vuonna 1917 hän muutti Venäjältä Pariisiin. 

Pariisissa Sadoven toimi useasti Grand Opéran ja Opéra Comiquen vierailevana laulajana. Hän lauloi vuonna 1922 Grand Opéran esittämässä Giuseppe Verdin oopperassa *[[Aida]]*, jossa hän esiintyi solistina yhdessä Claudia Muzion kanssa.

Sadoven työskenteli myös Opéra Russessa, kun se perustettiin Pariisissa vuonna 1927. Opéra Russen jäsenenä hän vieraili Milanon La Scalassa, Lontoossa, Hollannissa ja Etelä-Amerikassa.

## Lähteet
Wilhelm Panelius

**Berndt Wilhelm Panelius** (19. joulukuuta 1848 Rauma – 10. syyskuuta 1924 Rauma) oli suomalainen virkamies, pankinjohtaja ja valtiopäivämies.

Paneliuksen vanhemmat olivat kauppias,  laivuri Johan Efraim Panelius ja Fredrika Emilia Lindegrén. Panelius tuli ylioppilaaksi 1870 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1875. Hän harjoitti liike- ja laivanvarustustoimintaa ja tuli Pohjoismaiden Osakepankin Rauman konttorin johtajaksi 1880, mitä tointa hän hoiti aina vuoteen 1905 asti. Panelius oli myös Rauman kaupunginkamreeri 1884–1914 ja kaupunginvaltuusmies 1877–1883.  Hän oli  porvarissäädyssä Rauman edustaja valtiopäivillä  1882.

## Lähteet
Argentiinan yleisvaalit 2015

**Argentiinan yleisvaalit 2015** järjestettiin Argentiinassa 25. lokakuuta 2015. Vaaleissa valittiin Argentiinan presidentti ja kansalliskongressin jäsenet. Presidentinvaalien toinen kierros järjestettiin 22. marraskuuta 2015 kahden eniten ääniä saadeinen kesken. Ensimmäisessä koskaan järjestetyssä Argentiinan presidentinvaalien äänestyksessä Buenos Airesin pormestari Mauricio Macri kukisti niukasti Front for Victory puolueen ehdokkaan, Buenos Airesin maakunnan kuvernöörin Daniel Sciolin.

Macri aloitti virassaan 10. joulukuuta 2015.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Johan Josef Stenbäck

**Johan Josef Stenbäck** (10. huhtikuuta 1838 Vaasa – 11. helmikuuta 1892 Vaasa) oli suomalainen juristi ja moninkertainen valtiopäivämies.

Stenbäckin vanhemmat olivat hovioikeuden asessori Josef Stenbäck ja Anna Maria Sacklén. Stenbäck tuli ylioppilaksi 1857, suoritti tuomarintutkinnon 1861 ja sai varatuomarin arvon 1863. Hän oli Vaasan hovioikeuden kanslisti 1864, notaari 1869 ja asessori vuodesta 1875. Vaasan kaupunginvaltuuston jäsen Stenbäck oli valtuuston perustamisesta lähtien aina kuolemaansa asti. Hän oli  porvarissäädyssä Vaasan edustaja valtiopäivillä  1882,  1885,  1888 ja 1891.

## Lähteet
Väinö Helle

**Väinö Robert Konstantin Helle**, sukunimi aik. *Hellsten* (21. toukokuuta 1879 Tampere – 12. syyskuuta 1951 Oulu) oli suomalainen teologian tohtori, tuomiorovasti ja opettajaseminaarin johtaja.

Väinö Helteen vanhemmat olivat seppä Robert Hellsten ja Amanda Blom. Hän pääsi ylioppilaaksi Tampereen lyseosta 1897, suoritti Helsingin yliopistossa teologisen erotutkinnon 1902 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1906, filosofian maisteriksi 1907, teologian kandidaatiksi 1928 sekä teologian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1934. Helle vihittiin papiksi 1903.

Helle oli 1903 Tammelan kirkkoherran apulaisena, Akaan vt. kirkkoherrana ja Uudenmaan läänin Pyhäjärven kirkkoherran apulaisena. Hän oli sitten Jokioisten vt. kirkkoherrana vuodesta 1904,  Nastolan kirkkoherran apulaisena vuodesta 1906 ja Tampereen papiston apulaisena vuodesta 1907. Hän oli myöhemmin Haapajärven vt. kappalaisena 1942 ja Oulun tuomiorovastina 1944–1949. Helle toimi Raahen seminaarin uskonnon ja historian lehtorina 1907–1920 ja oli seminaarin johtajana 1920–1942.

Helle oli Raahen kaupunginvaltuuston jäsenenä ja puheenjohtajana sekä toimi kansakoulujen tarkastajana Raahessa. Hän toimi 1926 perustetun Suomen opettajain kristillisen liiton hallituksen puheenjohtajana ja Kristillinen kasvatus-aikakauslehden päätoimittajana. 

Väinö Helle oli naimisissa vuodesta 1913 Maria (Maiju) Wilhelmina Reinilän (1891–1974) kanssa.

## Julkaisuja
* *Pyhä historia : kansakouluille*; toimittaneet Aksel Rainio ja Wäinö Helle. Otava 1920
* *Raahen seminaarin 25-vuotiskaudelta* teoksessa *Raahen seminaari 1896-1921: muistojulkaisu*. Valistus, Helsinki 1921
* *Taistelu kristillisestä koulusta Saksassa: aikana 1850 - 1933*, Helsingin yliopiston väitöskirja. Tekijä, Raahe 1934
* *Raahen seminaari 1921-1936* teoksessa *Kertomus Raahen seminaarin toiminnasta lukuvuonna 1935-1936*. Raahen seminaari, Raahe 1936
* *Lisävalaistusta kysymykseen Pähkinäsaaren rauhan rajan pohjoispäästä*. Pohjois-Pohjanmaan maakuntaliiton vuosikirja 1936. Oulu 1937

## Lähteet
Johan Gustaf Wikeström

**Johan Gustaf Wikeström** (19. marraskuuta 1821 Kuopio – 21. lokakuuta 1892 Turku) oli suomalainen kauppias, laivanvarustaja ja valtiopäivämies.

Wikeströmin vanhemmat olivat vaskenvalaja Gustaf Herik Wikeström ja Elisabeth Canth. Kauppa-alalle ryhtynyt Wikeström perusti kauppaliikkeen Turkuun 1845, jota hän piti yli 40 vuotta. Turussa hän toimi kunnallisraatimiehenä lähes 30 vuotta, harjoitti laivanvarustamistoimintaa ja oli pitkään Suomen merivakuutusyhtiön asiamies. Wikeström oli porvarissäädyssä Turun edustaja valtiopäivillä 1882.

## Lähteet
Montlouis-sur-Loire

**Montlouis-sur-Loire** on kunta Ranskassa Indre-et-Loiren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, noin 12 kilometriä Toursin kaupungista itään.

Kunnan nähtävyyksiä on linna *Château de la Bourdaisière*, jonka historia ulottuu vuoteen 1360. Tuolloin se rakennettiin puolustamaan Toursin kaupunkia. Tuolta ajalta ovat jäljellä kuivat vallihaudat ja kulmatorni. Vuosisatojen aikana linna on muotoutunut omistajiensa toiveiden mukaisesti. Nykyään linna toimii hotellina.

Kunnan alueella tuotetaan AOC Montlouis-sur-Loire -viiniä. Viinitilojen pinta-ala on yhteensä 450 hehtaaria. Viljelyalue jakautuu kolmen kunnan alueelle, jotka ovat Montlouis-sur-Loire, Saint-Martin-le-Beau ja Lussault-sur-Loire. Loire ja Cher jokien reunustamat viinitarhat ovat olleet AOC -laatuluokiteltuja vuodesta 1938 lähtien. Alueella viljeltävä viinirypäle on Chenin Blanc, josta tuotetaan laaja valikoima erilaisia valkoviinejä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Benjamin Hornigold

**Benjamin Hornigold** (1680–1719) oli englantilainen kaappari ja merirosvo sekä lopulta merirosvojen metsästäjä. Hornigold tunnetaan myös Edward Teachin eli Mustaparran mentorina.

Hornigold oli perustanut merirosvojen tasavallan Nassauhun, joka tarjosi turvapaikan monille Bahamasaarten alueella liikkuville merirosvoille. Hornigold oli yksi aikakautensa vahvimmista merirosvoista, mutta samalla myös tunnettu siitä, ettei hän hyökännyt englantilaisten laivojen kimppuun. Tämä periaate kuitenkin kostautui, kun hänen miehensä ryhtyivät kapinaan 1716, koska halusivat hyökätä kaikkien laivojen kimppuun. Seuraavana vuonna Hornigold kuuli, että kuningas armahtaisi entiset merirosvot. Hornigold kävi hakemassa armahduksen Jamaikan kuvernööriltä ja ryhtyi merirosvojen metsästäjäksi. Elämänsä viimeisinä vuosina Hornigold jahtasi entisiä kumppaneitaan, kuten Mustapartaa, ja onnistui vangitsemaa Nicholas Woodallin ja John Augerin. Hornigold kuoli 39-vuotiaana jouduttuaan merimatkalla hurrikaanin kynsiin.

## Lähteet
Leaibeolmmái

**Leaibeolmmái**, "leppämies", oli saamelaisessa muinaisuskossa metsästyksen jumala. Eräiden tietojen mukaan hän oli erityisesti karhun suojelusjumaluus (karhunpalvonta). Punainen lepänkuorimehu oli Leaibeolmmáin erityinen tunnusmerkki. Eteläsaamelaisaluetta kuvaavien 1600-luvun lähteiden mukaan (Rheen) Leaibeolmmáita rukoiltiin lähdettäessä karhunmetsästykseen. Häneltä anottiin lupaa metsästää karhua ja häntä pyydettiin olemaan avustamatta sitä ja siten sallimaan metsämiesten aikeet. Noidan tehtäviä olivat ennustaa rummun avulla tulevan metsästyksen onnistumista ja saada selvää Leaibeolmmáin tahdosta. Leppämies tunnetaan erityisesti eteläsaamelaisalueella nimellä *Liejpieålmaj*. 1700-luvun tietojen mukaan Leaibeolmmáita palveltiin Tornion pohjoissaamelaisalueella. Metsästykseen liittyvänä jumalana Leaibeolmmái oli naisille tabu.

## Lähteet
Samuel Rheen

**Samuel Rheen** (n. 1615 – 1680) oli ruotsalainen pappi ja etnografi sekä Råneån kirkkoherra vuosina 1671–1680.

Samuel Rheen oli piitimeläistä talonpoikais- tai pirkkalaissukua. Ennen nimittämistään Råneån kirkkoherraksi Rheen toimi 1641–1664 pappina Piitimessä ja 1666–1671 saarnaajana Jokimukassa. Hänelle kertyi näin perusteellinen saamelaisten tuntemus, jota hän hyödynsi Ruotsin Antikviteettikollegion pyytäessä Lapissa toimivilta papeilta tietoja Johannes Schefferuksen *[[Lapponia]]*-teoksen valmistelua varten. Rheenin kertomus *En kortt relation om lapparnes lefwerne och sedher* valmistui Lapponian lähteistä ensimmäisenä noin vuonna 1670.

Rheenin kuvaus koskee lähinnä luulajansaamelaisia. Hän antaa tietoja varsinkin saamelaisten tapakulttuurista ja näiden esikristillisestä maailmankuvasta. Kertomukseen liittyy kuva noitarummusta, transsiin vajoavasta noidasta sekä kaksi harvinaista kuvaa luulajansaamelaisesta lavauhrista.

Samuel Rheen oli asiantunteva ja tarkkasilmäinen havainnoitsija ja osoittaa kertomuksessaan aitoa etnografin otetta. Lähdekriittisesti ongelmalliseksi on kuitenkin muodostunut se, että Antikviteettikollegion toimeksiannosta tehdyistä kuvauksista ensimmäiseksi valmistuneena sen kopioita kierteli muiden Lapin pappien luettavana ja monet myöhemmät Lapponian lähdedokumenttien laatijat pohjasivat kuvauksensa pitkälti siihen.

## Lähteet
Juho Pelkonen

**Juho Pelkonen** (23. huhtikuuta 1851 Räisälä – 31. joulukuuta 1903 Lappeenranta) oli suomalainen opettaja, virkamies, pankinjohtaja ja moninkertainen valtiopäivämies.

Juho Pelkonen oli talollinen Tuomas Pelkosen poika. Hän valmistui opettajaksi Jyväskylän seminaarista 1874 ja toimi opettajana Lappeenrannassa. Pelkonen oli samalla Lappeenrannan kaupunginkamreeri 1879–1891, Pohjoismaiden Osakepankin Lappeenrannan konttorin johtajaksi hän tuli 1888. Pelkonen oli Lappeenrannan kaupunginvaltuusmies vuodesta 1883 ja hänellä oli myös useita muita luottamustehtäviä.  Hän oli  porvarissäädyssä Lappeenrannan edustaja valtiopäivillä  1882,  1891,  1894,  1899 ja 1900. Hän kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Lappeenrannan edustajana.

## Lähteet
Siipettäret

**Siipettäret** on siilinjärveläisen Siilinjärven Pesiksen naisten pesäpallojoukkue, jonka edustusjoukkue pelaa Ykköspesistä.

## Historia
SiiPen naiset voittivat Suomen mestaruuden kaudella 1999.

## Joukkueet

### Naisten Superpesisjoukkue 2021

## Junioritoiminta

## Palkinnot ja huomionosoitukset
### Palkitut

**Etenijäkuningatar:**
* Terhi Rönkä (1999)

**Kärkilyöntikuningatar:**
* Krista Laurila (1994)

**Vuoden jokeri:**
* Inga Riihelä (1993)
* Tanja Vehniäinen (1999, 2000)

**Vuoden lukkari:**
* Salla Suhonen (1998, 1999)
* Hanna Pohjola (2000)

**Vuoden pesäpalloilija:**
* Krista Laurila (1994)
* Kirsi Annila (1999)

**Vuoden tulokas:**
* Niina Rinkinen (1998)
* Marjut Hylkilä (2004)
* Maija Vaittinen (2005)

**Kultainen maila:**
* Krista Laurila (1994)

**Kultainen räpylä:**
* Salla Suhonen (1998, 1999)

### [[Itä–Länsi-ottelu|Naisten Itä–Länsi-valinnat]]

* Helena Puumalainen (1991)
* Pirjo Mäkelä (1992)
* Susanna Järvelin (1993)
* Tiina Paananen (1993)
* Tiina Tammiruusu (19939
* Anu Turpeinen (1993, 1994, 1995)
* Virpi Lappalainen (1994, 1995)
* Krista Laurila (1994, 1995, 1996)
* Terhi Rönkä (1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999)
* Hannele Seppänen (1996)
* Kirsi Annila (1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004)

* Salla Suhonen (1998, 1999)
* Niina Rinkinen (1999, 2001, 2002, 2003, 2004)
* Terhi Laakkonen (2000, 2001, 2002, 2003, 2005)
* Tiina Laaksonen (2000)
* Hanna Pohjola (2000, 2001)
* Johanna Rönkkö (2000, 2002)
* Tanja Vehniäinen (2000)
* Miia Ahola (2002)
* Mervi Koistinen (2002, 2004)
* Suvi Seppälä (2007, 2008)
* Hanna Väisänen (2011)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seuran nettisivut