open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lionel Bringuier

**Lionel Bringuier** (s. 24. syyskuuta 1986 Nizza) on ranskalainen kapellimestari.

Bringuier syntyi muusikkosukuun. Hän opiskeli Pariisin konservatoriossa sellonsoittoa Philippe Mullerin ja orkesterinjohtoa Zsolt Nagyn johdolla. Hän osallistui myös Péter Eötvösin ja János Fürstin pitämille mestarikursseille. Bringuier teki ammattimaisen debyyttinsä 14-vuotiaana ja voitti vuoden Pariisin konservatoriosta valmistumisensa jälkeen Besançonin kansainvälisen nuorten kapellimestarien kilpailun. 

Vuonna 2007 Bringuier pääsi Esa-Pekka Salosen avustavaksi kapellimestariksi Los Angelesin filharmonikoihin. Hän oli nuorin tämän aseman saavuttanut orkesterin historiassa ja lisäksi johti nuorimpana siihen mennessä konsertin Walt Disney Concert Hallissa. Bringuier johti työtä Los Angelesin filharmonikoissa Gustavo Dudamelin johdolla ja sai vuonna 2011 kapellimestarina orkesterin residenssin. Vuonna 2009 hänestä myös tuli kolmen kauden ajaksi Orquesta Sinfónica de Castilla y Leónin musiikillinen johtaja. Vuosina 2014–2018 Bringuier työskenteli Tonhalle-Orchester Zürichin musiikillisena johtajana.

Bringuier on johtanut lukuisia eri puolilta maailmaa lähtöisin olevia orkestereita. Hänen yhteistyökumppaneidensa joukossa ovat olleet Jean-Yves Thibaudet, Gautier Capuçon, Alina Pogostkina, Khatia Buniatishvili, Nicolas Bringuier, Lisa Batiashvili, Anne-Sophie Mutter, Yefim Bronfman, Martin Grubinger, Yuja Wang, Emanuel Ax, Leif Ove Andsnes ja Janine Jansen. Bringuierin levytyksiä on julkaistu Deutsche Grammophon - ja Erato-levymerkeillä. Bringuier on johtanut monia kantaesityksiä ja alueellisia ensiesityksiä sellaisten säveltäjien kuin Bernard Randsin, Esa-Pekka Salosen, Kaija Saariahon, John Coriglianon, Marc-André Dalbavien, Magnus Lindbergin, Bruno Mantovanin ja Sofija Gubaidulinan teoksista. Toukokuussa 2017 Bringuier sai Ranskan hallitukselta Ordre National du Mériten *Chevalier*-arvon. Syyskuussa 2020 hän istui La Maestran – ensimmäisen naiskapellimestareille suunnatun kansainvälisen orkesterinjohtokilpailun – tuomariston jäsenenä.

## Lähteet
Aleksanteri I (Puola)

**Aleksanteri I** () ; (5. elokuuta 1461 Krakova – 19. elokuuta 1506 Vilna) oli Jagello-sukuun kuulunut Puolan kuningas vuosina 1501–1506 ja Liettuan suuriruhtinas vuosina 1492–1506.

## Suku

Aleksanteri I oli Puolan kuningas Kasimir Jagiellon ja Elisabet Itävaltalaisen kolmestatoista lapsesta neljänneksi vanhin poika. Isänsä kuoltua Aleksanterista tuli Liettuan suuriruhtinas, ja kaksi vuotta vanhemmasta veljestä Johann I Albertista tuli Puolan kuningas. Vanhimmasta veljestä Vladislaus II:sta oli tullut Unkarin ja Böömin kuningas jo aiemmin. Johann I:n kuoltua vuonna 1501 Aleksanteri sai myös Puolan valtaistuimen.

## Liettuan suuriruhtinas
Aleksanteri lähetettiin Vilnaan Liettuan käskynhaltijaksi jo isänsä eläessä. Pian suuriruhtinaaksi noustuaan hän joutui rajakiistoihin Moskovan Venäjän kanssa. Hän yritti parantaa suhteita menemällä naimisiin Moskovan suuriruhtinaan Iivana Suuren tyttären Jelenan kanssa vuonna 1495. Silti sota Moskovan kanssa puhkesi jo vuonna 1500.

## Puolan kuningas
Veljensä Johann I Albertin kuoltua Aleksanteri lähti muutamaksi vuodeksi Puolaan huolehtimaan vallanperimyksestä. Hän yritti epätoivoisesti pitää kiinni vallasta, joka oli siirtymässä aatelistolle ja senaatille, jotka hallinnoivat valtion varoja.

## Avioliitto
Aleksanteri avioitui vuonna 1495 suuriruhtinas Iivana III Suuren ja suuriruhtinatar Sofia Palaiologosin tyttären, suuriruhtinatar Jelena Ivanovnan (ven.: Елена Ивановна; liett.: *Elena*; puol.: *Helena Moskiewska*); (1476–1513) kanssa. Liitto oli lapseton ja Jelena jäi leskeksi vuonna 1506.

## Lähteet
Prinssinlehtikuusi

**Prinssinlehtikuusi** (*Larix principis-rupprechtii*, syn. *Larix gmelinii* var. *principis-rupprechtii*) on mäntykasvien (Pinaceae) heimoon, lehtikuusten (*Larix*) sukuun kuuluva kasvilaji, joka on toisinaan tulkittu myös dahurianlehtikuusen (*Larix gmelinii*) alalajiksi tai muunnokseksi. Saksalainen tieteilijä Heinrich Mayr nimesi lajin vuonna 1906 Baijerin kruununprinssi Rupprechtin mukaan.

Prinssinlehtikuusi on lauhkean vyöhykkeen havumetsien valtapuu Pohjois-Kiinassa. Sitä kasvaa luontaisena vuoristoisella alueella 1400–2800 metrin korkeudella 140000 hehtaarin alueella. Prinssinlehtikuusi kasvaa tyypillisesti emäksisellä ja vähätyppisellä maaperällä. Etenkin Shanxin maakunta on tunnettu prinssinlehtikuusen kotipaikkana Kiinassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Prinssinlehtikuusi (''Larix principis-rupprechtii'')
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Larix gmelinii'' var. ''principis-rupprechtii'' 
* Flora of China: ''Larix gmelinii'' var. ''principis-rupprechtii''
Erkki Hakamies

**Erkki Emil Hakamies**, vuoteen 1926 **Hackman** (23. heinäkuuta 1913 Koivisto – 8. joulukuuta 1998) oli suomalainen kauppaneuvos ja yritysjohtaja. 

Hakamiehen vanhemmat olivat rovasti Emil Hakamies, aiemmin Hackman, ja farmaseutti Naemi Härkönen ja puoliso vuodesta 1939 Rauni Salminen. Hakamies kävi viisi luokkaa lyseota, mutta tuli jo kuusitoistavuotiaana Lassila & Tikanojan palvelukseen ja oli siellä juoksupoikana, harjoittelijana, osastonhoitajana ja kauppaedustajana Viipurissa. Vuonna 1938 Hakamies siirtyi johtajaksi Verkakauppa Ura -yhtiöön, jonka Lassila & Tikanojan omisti. Hän oli samalla johtaja Verha-valmisvaateyhtiössä vuodesta 1947 vuoteen 1953, jolloin hänestä tuli Lassila & Tikanojan Helsingin konttorin johtaja. Vuonna 1964 Tiklas-tuotelinjan johtajaksi siirtynyt Hakamies tuli tunnetuksi erityisesti toiminnastaan idänkaupassa. Vastuu Tiklaksesta annettiin kokonaan Hakamiehelle 1968, jolloin tehtaat työllistivät noin 2000 henkilöä ja niiden vienti oli lähes 100 miljoonaa markkaa. Tasavallan presidentin vientipalkinnon Tiklas sai seuraavana vuonna. Hakamiehesta tuli Tiklas teollisuuden toimitusjohtaja 1971, kauppaneuvoksen arvon hän sai 1978. Toimitusjohtajana Hakamies työskenteli vuoteen 1978, Lassila & Tikanojan johtokunnassa hän oli 1950-luvulta 1980-luvulle asti. Sotilasarvoltaan Hakamies oli reservin kapteeni (1943).

Yliopisto-opettaja, suomentaja Reino Hakamies oli Erkki Hakamiehen veli.

## Lähteet
Florence Quivar

**Florence Quivar** (s. 3. maaliskuuta 1944 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan mezzosopraano.

Quivarin äiti oli pianonsoiton- ja laulunopettaja, joka perusti gospelkokoonpanon Harmonic Choraliers. Quivar itse esiintyi ensimmäisen kerran laulajana 6-vuotiaana kirkkoesityksessä. Hän pääsi opettajakoulutukseen, mutta päättikin siirtyä Philadelphian musiikkiakatemiaan. Hän valmistui sieltä. Quivar oli tämän jälkeen myös lyhyesti Juilliard Schoolissa ja teki sen oopperateatterissa vuonna 1975 lavadebyyttinsä Antonín Dvořákin *[[Rusalka]]n* esityksessä. Palattuaan Philadelphiaan hän opetti ja lauloi resitaaleissa. Maureen Forresterin pitämien mestarikurssien myötä Quivar kiinnostui liedohjelmistosta ja oratorioista. Hän voitti Marian Anderson -palkinnon, saavutti impressaari Harold Shaw'n huomion ja alkoi esiintyä orkesterien kanssa eri puolilla Yhdysvaltoja.

Quivar esiintyi ensimmäisen kerran Metropolitan-oopperassa Marinan roolissa Modest Mussorgskin *[[Boris Godunov]]in* esityksessä vuonna 1977. Hän on esiintynyt Metropolitan-oopperan lisäksi muun muassa Royal Opera Housessa, Lyric Opera of Chicagossa, Teatro Colónissa, Houston Grand Operassa ja Salzburgin musiikkijuhlilla. Hänen oopperarooleihinsa ovat kuuluneet Laura (*[[La Gioconda]]*), Brangäne (*[[Tristan ja Isolde (ooppera)|Tristan ja Isolde]]*), Äiti Marie (*[[Dialogues des Carmélites]]*) ja Azucena (*[[Trubaduuri (ooppera)|Trubaduuri]]*). Quivar on laulanut myös lukuisten sinfoniaorkestereiden, kuten Chicagon sinfoniaorkesterin, Houstonin sinfoniaorkesterin, Berliinin filharmonikkojen, Lontoon filharmonikkojen, New Yorkin filharmonikkojen ja Philadelphian orkesterin kanssa. Hän on esiintynyt myös musikaaleissa.

Quivar levyttämiin teoksiin ovat kuuluneet *[[Luisa Miller]]*, *[[Oedipus Rex]]*, Verdin *[[Requiem (Verdi)|Requiem]]*, Rossinin *[[Stabat Mater (Rossini)|Stabat Mater]]*, *[[Porgy ja Bess]]* sekä Gustav Mahlerin sinfoniat nro 3 ja nro 8. Hän julkaisi myös spirituaalien albumin *Ride on, King Jesus*. Quivar on ollut aktiivinen uusien teosten parissa. Hän esiintyi Vetten jumalattaren roolissa Anthony Davisin oopperan *Amistad* kantaesityksessä Lyric Opera of Chicagossa kaudella 1997–1998 ja kantaesitti William Bolcomin laulusarjan *From the Diary of Sally Hemings* Kongressin kirjastossa 2001.

Quivar liittyi Academy of Vocal Artsin henkilökuntaan vuonna 2014.

## Lähteet
Day of the Dead (Los Bastardos Finlandesesin albumi)

**Day of the Dead** on Los Bastardos Finlandeses -yhtyeen viides albumi, joka julkaistiin 20. maaliskuuta 2013.
## Kappaleet
# 	
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 	
# 	

## Arvostelut
* Imperiumi: 7½/10

## Lähteet
BMF Ball

**BMF Ball** on Los Bastardos Finlandeses -yhtyeen kuudes albumi, joka julkaistiin 30. tammikuuta 2015. Kappale "Road Fever" on käännös Pelle Miljoona Oy:n "Moottoritie on kuuma" -kappaleesta.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Rock'n'Roll

**Rock'n'Roll ** on Los Bastardos Finlandeses -yhtyeen seitsemäs albumi, joka julkaistiin 15. maaliskuuta 2019.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Imperiumi: 6½ /10
* Kaaoszine: 8+/10
* Soundi: 

## Lähteet
Untuvaviuhkaheinä

**Untuvaviuhkaheinä** (*Chloris virgata*) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, viuhkaheinien (*Chloris*) sukuun kuuluva kasvilaji.

Untuvaviuhkaheinä on yksivuotinen sekä yleensä mätästävä, joskus yksittäisversoina kasvava heinälaji. Varsien pituus voi vaihdella 10 cm:n korkeudesta yli metriin. Lehtilavat ovat enintään 30 cm pitkiä ja 1,5 cm leveitä. Kieleke on enintään 4 mm pitkä. Kukintona olevassa röyhyssä on 4–20 erillistä haaraa, jotka ovat 5–10 cm pitkiä. Röyhyn haarat voivat olla pystyjä tai nuokkuvia, ja niissä on keskimäärin kymmenen tähkylää senttimetrillä. Kussakin tähkylässä on yksi kaksineuvoinen kukka sekä yksi tai kaksi martoa kukkaa. Ulkokaleet ovat 1,5–2,5 mm pitkiä ja sisäkaleet 2,5–4,3 mm pitkiä. Ulkohelpeet ovat 2,5–4,2 mm pitkiä. Alimman kukan ulkohelpeessä oleva vihne on 2,5–15 mm pitkä ja sisemmän kukan vihne on 3–9,5 mm pitkä. Jos tähkylässä on vielä kolmaskin kukka, on se tavallisesti hyvin selvästi redusoitunut ja vihneetön. Jyvät ovat 1,5–2 mm pitkiä, noin 0,5 mm leveitä ja muodoltaan soikeita.

Untuvaviuhkaheinä on laajalle levinnyt ja monenlaisilla kasvupaikoilla kasvava laji. Sitä tavataan tropiikista temperaattisille alueille, joilla kesät ovat kuumia. Yhdysvaltojen lounaisosissa untuvaviuhkaheinä on tavallinen sinimailaspeltojen rikkaruoho.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Untuvaviuhkaheinä (''Chloris virgata'')
* Kasviatlas 2018: Untuvaviuhkaheinän (''Chloris virgata'') levinneisyys Suomessa
* JSTOR Global Plants: ''Chloris virgata'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Chloris virgata'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Chloris virgata'' 
* Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): ''Chloris virgata'' 
* Flora of China: ''Chloris virgata''
William Troost-Ekong

**William Paul Troost-Ekong** (s. 1. syyskuuta 1993 Haarlem, Alankomaat) on alankomaalais-nigerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Watfordia. Aiemmin hän on pelannut pääsarjatasolla Alankomaissa, Belgiassa, Norjassa, Turkissa ja Italiassa.
 
Troost-Ekong on pelannut Nigerian maajoukkueessa vuodesta 2015 ja ollut viime vuosina maajoukkueen kapteeni. Hän saavutti olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016 ja pelasi turnauksessa joukkueensa kaikki kuusi ottelua alusta loppuun. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi täydet minuutit Nigerian kaikissa kolmessa ottelussa. Hän saavutti pronssia Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019 ja teki puolivälierässä Etelä-Afrikkaa vastaan 2–1-voittomaalin 89. peliminuutilla. Pohjois-Hollannissa alankomaalaiselle äidille ja nigerialaiselle isälle syntynyt Troost-Ekong edusti myös Alankomaiden jalkapallomaajoukkuetta eri juniori-ikäluokissa.

## Lähteet
Ælfwald II

**Ælfwald II** (k. noin 808) oli Northumbrian kuningas noin 806–808. Hänen kuninkuutensa ajankohta vaihtelee eri lähteissä. Anglosaksien kronikan mukaan Ælfwald ajoi kuningas Eardwulfin maanpakoon ja nousi valtaistuimelle vuonna 806. Roger Wendoverilaisen mukaan Ælfwald syrjäytti Eardwulfin vuonna 808 ja hallitsi kaksi vuotta. Roger Wendoverilaisen mukaan Ælfwaldin kuoleman jälkeen vuonna 810 valtaistuimelle nousi Eanred, Eardwulfin poika.

## Lähteet
Dillenburgin rautatieasema

**Dillenburgin rautatieasema** () on rautatieasema Saksan Dillenburgin kaupungissa. Asema on perustettu 1930-luvulla ja sen toiminta muodostaa yhdessä linja-autojen kanssa kaupungin julkisen liikenteen. Dillenburgin rautatieasemalla on viisi raidetta, jotka ovat pääasiassa pikajunien ja taajamajunien käytössä.

Rautatieaseman ja linja-autoaseman yhteydessä on lisäksi taksiasema sekä lyhytaikaiseen pysäköintiin tarkoitettu alue. Etäämmällä on myös pitkäkestoisempi pysäköintialue lomailijoita varten.

## Kuvia

Tiedosto:294-086 Dillenburg 23082002.jpg|Tavarajuna rautatieasemalla elokuussa 2002
Tiedosto:Dillenburg station trein.JPG|Rautatieaseman ratapihaa
Tiedosto:Dillenburg station 2016.jpg|Rautatieaseman asemarakennus pihoineen
Tiedosto:HLB in Dillenburg station.jpg|Juna rautatieasemalla kesäkuussa 2015


## Lähteet
Slaakin taistelu

**Slaakin taistelu** oli 13. syyskuuta 1631 Slaakin salmessa Alankomaiden Zeelandin saaristossa käyty taistelu espanjalaisen ja alankomaisen laivaston välillä. Taistelu päätty espanjalaisten huomattavaan tappioon.

## Tausta

Espanja ja Alankomaat kävivät kahdeksankymmenvuotista sotaa. Osapuolet olivat neuvotelleet rauhasta, mutta neuvottelut eivät vuosina 1630 tai 1631 näyttäneet olevan etenemässä.

Espanjalaiset kokosivat syyskuussa 1631 Jean de Nassaun komentaman 90 sluuppia ja proomua käsittäneen laivaston, jonka tehtävä oli purjehtia Antwerpenista Alankomaiden hallitsemaan Zeelandiin, jonne laskettaisiin maihin noin 5&nbsp;000 miehen maihinnousuosasto.

## Taistelu
Espanjalaisten suunnitelmat olivat paljastuneet etukäteen. Maurits Oranialainen lähetti heitä vastaan amiraali Marinus van Valckenissen komentaman 50 kevyen rannikkoaluksen laivaston, joka kohtasi espanjalaiset Zeelandin saariston Slaakin salmessa 13. syyskuuta. Kun Nassau havaitsi lähestyvät alankomaalaiset, hän päätti vallata Tholenin saaren lähellä Bergen op Zoomia. Paikka on nykyisin osa mannerta meren kuivattamisen takia.

Yritys vallata Tholen kaatui alankomaalaisten onnistuttua lähettämään saarelle 2&nbsp;000 englantilaista ja skotlantilaista palkkasotilasta. Joukot olivat pystyneet kahlaamaan saarelle mantereelta laskuveden aikana. Espanjalainen laivasto kärsi puolestaan suuret tappiot sen jouduttua loukkuun kapeassa salmessa. Aluksista vain kolmasosa pääsi palaamaan takaisin kotisatamaansa.

## Seuraukset

Slaakin taistelu oli ollut selvä tappio espanjalaisille. Alankomaalaiset olivat saaneet sotasaaliiksi 50 sluuppia ja isovenettä, 400 pientä tykkiä ja kuusi isoa kanuunaa. Vankeja oli otettu 5&nbsp;000. Espanjalaisia komentanut Jean de Nassau pääsi tosin pakenemaan. Nassau selitti myöhemmin tappiotaan sanomalla hänen kuunnelleen neuvoja eräältä kapusiinimunkilta ja toiselta alankomaalaiselta maanpakolaiselta. Kummatkin olivat Nassaun mukaan väittäneet operaatiota helpoksi.

## Lähteet
Käyttäytymisstrategia

**Käyttäytymisstrategia** viittaa psykologian ja käyttäytymistaloustieteen oivallusten soveltamiseen strategisen johtamisen tutkimukseen ja käytäntöön. Eräässä alan määritelmässä ”Käyttäytymisstrategia yhdistää kognitiivisen ja sosiaalipsykologian strategisen johtamisteorian käytännön kanssa. 

Käyttäytymisstrategian tavoitteena on tuoda realistisia oletuksia ihmisen kognitiosta, tunteista ja sosiaalisesta käyttäytymisestä organisaatioiden strategiseen johtamiseen ja siten rikastuttaa strategiateoriaa, empiiristä tutkimusta ja käytännön tekemistä 

## Lähteet
Maya (nimi)

**Maya** on useissa kielissä käytetty naisen etunimi.

Suomessa ja Skandinaviassa Mayaa pidetään Maria-nimen yhtenä muunnelmana (vrt. Maija, Maja). Englantilaisella kielialueella sen katsotaan pohjautuvan nimeen *Maia* (kreik. ’pikku äiti’), joka on tullut tunnetuksi kreikkalaisesta ja roomalaisesta mytologiasta.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on huhtikuuhun 2025 mennessä tilastoitu noin 1&nbsp;230–1&nbsp;240 Maya-nimistä naista.

Mayalla ei ole nimipäivää almanakassa.

## Tunnettuja Mayoja
* Maya Angelou (1928–2014), yhdysvaltalainen kirjailija
* Maya Arulpragasam, *Mathangi Arulpragasam*, *M.I.A.* (s. 1975), brittiläinen taiteilija, elokuva-ammattilainen ja muusikko
* Maya Bothe, saksalainen näyttelijä
* Maya Jane Coles, brittiläinen elektronisen musiikin tuottaja ja DJ
* Maya Deren (1917–1961), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja
* Maya DiRado (s. 1993), yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja
* Maya Fernández Allende (s. 1971), chileläinen poliitikko
* Maya Ford (s. 1979), yhdysvaltalainen basisti
* Maya Hawke (s. 1998), yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli
* Maya Le Tissier (s. 2002), englantilainen jalkapalloilija
* Maya Lin (s. 1959), yhdysvaltalainen arkkitehti
* Maya Pedersen-Bieri (s. 1972), sveitsiläinen skeletonkelkkailija ja olympiavoittaja
* Maya Rudolph (s. 1972), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Maya Rung (s. 1987), ruotsalainen näyttelijä
* Maya Sar, oik. *Maja Sarihodžić* (s. 1981), bosnialainen laulaja

**Maya miehennimenä**
* Maya Yoshida (s. 1988), japanilainen jalkapalloilija

## Kuvitteellisia Mayoja

* Maya, yksi päähenkilöistä elokuvassa *[[Maya Nilo (Laura)]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Etunimien taivutus: Maya (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Maurice Evans

**Maurice Evans** voi viitata muun muassa seuraaviin henkilöihin:

* Maurice Evans (1936–2000), englantilainen jalkapalloilija
* Maurice Evans (1901–1989), brittiläis-yhdysvaltalainen näyttelijä
* Maurice Evans (s. 1978), yhdysvaltalainen koripalloilija
* Maurice D. Evans (s. 1988), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Atsoyhdisteet

**Atsoyhdisteet** ovat orgaanisia yhdisteitä, joille tunnusomainen funktionaalinen ryhmä on R1N=NR2, missä R1 ja R2 ovat orgaanisia ryhmiä. Monet atsoyhdisteet ovat värillisiä ja atsoväreissä on atsoryhmä.

## Ominaisuudet ja valmistus
Aromaattiset atsoyhdisteet ovat tyypillisesti stabiileja, kiinteitä ja värillisiä aineita. Yhdisteiden värillisyys johtuu suuresta konjugaatioasteesta yhdisteissä. Alifaattiset atsoyhdisteet ovat herkempiä muodostamaan radikaaleja kuumennettaessa, mutta niitä muodostuu myös aromaattisista atsoyhdisteistä. Atsoyhdisteillä esiintyy cis-trans-isomeriaa. Trans-isomeereissa orgaaniset ryhmät ovat eri puolilla typpiatomien väliseen kaksoissidokseen nähden ja cis-isomeereilla ne ovat samalla puolella. Trans-isomeerit ovat tyypillisesti stabiilimpia ja ne voidaan muuttaa cis-atsoyhdisteiksi säteilyttämällä UV-valolla. Atsoyhdisteet ovat heikosti emäksisiä.

Tavanomaisin aromaattisten atsoyhdisteiden valmistusmenetelmä on atsokytkentäreaktio. Siinä aromaattisesta amiinista tehdään ensimmäisessä vaiheessa typpihapokkeen avulla diatsoniumsuola, joka reagoi elektronirikkaan aromaattisen yhdisteen kuten fenolin tai aniliinijohdannaisen kanssa elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla. Muita tapoja ovat esimerkiksi aniliinien ja nitrosoyhdisteiden reaktio ja nitroyhdisteiden kytkentä emäksisissä olosuhteissa.

## Lähteet
Álvaro Fernández

**Álvaro Fernández** voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

* Álvaro Fernández (s. 1981), espanjalainen keskimatkojen juoksija
* Álvaro Fernández (s. 1985), uruguaylainen jalkapalloilija
* Álvaro Fernández (s. 1998), espanjalainen jalkapalloilija
* Álvaro Fernández (s. 2003), espanjalainen jalkapalloilija
* Álvaro Fernández Armero (s. 1969), espanjalainen elokuvaohjaaja
* Alvaro Fernández de Valladares (k. 1212), espanjalainen sotilasjohtaja.

## Katso myös

* Álvaro Fernandes, 1400-luvun portugalilainen tutkimusmatkailija.
Pöllötalo

**Pöllötalo** (engl. *The Owl House*) on yhdysvaltalainen animaatiosarja, jonka on luonut Dana Terrace. Sen genre on yhdistelmä fantasiaa ja kauhukomediaa. *Pöllötalo* sai ensi-iltansa Disney Channelilla 10. tammikuuta 2020 ja se on julkaistu digitaalisessa muodossa Disney+-suoratoistopalveluun. Sarjasta on ilmestynyt kaksi kautta ja tuloillaan on kolmas sekä viimeinen kausi. 

## Suomenkieliset äänet

* Luz – Emma Louhivuori
* Eda – Sari Ann Stolt
* Kuningas – Antti LJ Pääkkönen
* Hooty – Antti Pääkkönen
* Willow – Jenni Sivonen
* Gus – Rasmus Kärkkäinen
* Amity – Petra Pääkkönen
* Principal Bump – Petri Hanttu
* Lilith – Karolina Blom
* Kikimora – Jenni Sivonen
* Warden Wrath – Osku Ärilä
* Adegast – Toni Kamula
* Morton – Aksu Palmén
* Bat Queen – Katja Aakkula

## Juoni
Luz Noceda, dominikaanilais-amerikkalainen 14-vuotias teinityttö päätyy vahingossa löytämänsä portaalin kautta mystiseen taikamaailmaan. Hän tapaa noidan nimeltä Eda Clawthorne ja jää tämän huostaan Pöllötaloon. Luz on luonteeltaan utelias ja mielikuvituksellinen, joten mahdollisuus taikuruudesta alkaa kiinnostaa häntä heti. Tämän vuoksi Eda alkaa opettamaan hänelle loitsuja. Luz kohtaa seikkailuillaan Loimusaarilla (engl. Boiling Isles) ikäisiään noitaoppilaita, joista hän ystävystyy muun muassa Willowiin, Gusiin ja Amityyn.

## Lähteet
Leo Helgas

**Leo Harras Helgas** (18. syyskuuta 1902 Loviisa – 13. marraskuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen keskimatkojen juoksija, jonka menestysvuodet ajoittuivat 1920-luvun loppuvuosille. 

Leo Helgas aloitti yleisurheilu-uransa Loviisassa paikallisen Ryhdin riveissä. Tässä vaiheessa hän kilpaili lähes kaikissa yleisurheilulajeissa. Lisäksi hän kilpaili Loviisan suojeluskunnan joukkueessa niin yleisurheilussa kuin hiihdossa. 

Vuonna 1924 Helgas siirtyi Helsinkiin HKV:n riveihin. Hän oli HKV:n riveissä voittamassa niin henkilökohtaisia kuin viestijuoksun SM-mitaleja. Parhaina saavutuksina oli vuoden 1929 SM-kisojen 1 500 metrin mestaruus ja vuoden 1930 4 x 1 500 metrin SM-viestin mestaruus. Helgas oli mukana yhtenä neljästä suomalaisesta 1 500 metrin juoksijasta olympiakisoissa. Alun perin Helgas jäi karsinnoissa Suomen olympiakarsinnoissa kuudenneksi, mutta lunasti paikan ylimääräisissä karsinnoissa Nurmen luovuttua paikastaan 1 500 metrillä. Helgas jäi itse olympiakisoissa alkueriin.

Leo Helgaksen ura päättyi kesäkuussa 1931, kun hänet julistettiin ammattilaiseksi. Hän oli taloudellisessa ahdinkotilanteessaan pantannut saamiaan palkintoja, ja tänä aiheutti erikoislaatuisen urheilu-uran päätöksen. 

## Saavutukset
* Amsterdamin vuoden 1928 olympialaisissa 1&nbsp;500 metrin alkuerässään 4:s
* Kalevan kisoissa:
** 1&nbsp;500 metrillä:
*** Suomen mestari 1929
*** SM-hopeaa: 1926
*** SM-pronssia: 1928
** 800 metrillä:
*** SM-hopeaa: 1929 ja 1930
*** SM-pronssia: 1926
* SM-viesteissä:
** 4x1 500 metrillä kultaa 1930
** 4x400 metrillä hopeaa 1927, 4x800 metrillä hopeaa 1929, 4x1 500 metrillä hopeaa 1925 ja 4x2 000 metrillä hopeaa 1924
** 4x400 metrillä pronssia 1928 ja 1930, 4x800 metrillä pronssia 1930 sekä 4x1 500 metrillä pronssia 1927, 1928 ja 1929.

Urheilu-uransa jälkeen Helgas toimi liikemiehenä Helsingissä.

## Viitteet

## Lähteet
*
Warlord (Skrewdriverin albumi)

**Warlord** on äärioikeistolaisena tunnetun englantilaisen rockyhtyeen Skrewdriverin vuonna 1989 julkaistu albumi.

## Kappalelista
*Warlord
*One In A Million II
*Out In The Cold (Big Deal)
*Their Kingdom Will Fall
*The Evil Crept In
*Simple Man
*Soar Aloft
*Back In Black
*Glory
*Excalibur
*The Warriors Song
*Suddenly

Lähde: 

## Lähteet
Maurice Evans (näyttelijä)

**Maurice Herbert Evans** (3. kesäkuuta 1901 Dorchester – 12. maaliskuuta 1989 Rottingdean) oli englantilais-yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan monista rooleistaan yhdysvaltalaisissa Shakespeare-elokuvissa. Muista rooleista tunnetuimpia ovat Dr. Zaius elokuvassa *[[Apinoiden planeetta (vuoden 1968 elokuva)|Apinoiden planeetta]]* (1968) ja *[[Vaimoni on noita]]* televisiosarjassa Samantha Stephenin isän Mauricen rooli (1964–1971).

Evans näytteli ensimmäistä kertaa brittielokuvassa vuonna 1930 elokuvassa *White Cargo*. Hän muutti 1930-luvulla Yhdysvaltoihin. Evans sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1941 ja liittyi armeijaan vuonna 1942. Toisessa maailmansodassa hän yleni majuriksi ja palveli viihdytysjoukoissa Tyynellä valtamerellä. Yhdysvalloissa hän esiintyi monissa Shakespearen näytelmien rooleissa teatterissa ja esiintyi yhdysvaltalaisessa elokuvassa ensimmäistä kertaa vasta vuonna 1951 (*Kind Lady*, naispääosassa Ethel Barrymore). Myöhempia elokuvarooleja olivat muun muassa Caesar elokuvassa *[[Androkles ja leijona]]* (1952), Hutch elokuvassa *[[Rosemaryn painajainen]]* (1968). Hän oli mukana myös Apinoiden planeetan jatko-osassa *[[Paluu apinoiden planeetalle]]* (1970). Hänellä oli rooleja myös useissa TV-sarjoissa ja televisioelokuvissa (*Macbeth*, *Hamlet*, *Dial M for Murder* jne.).

Evans muutti takaisin Englantiin 1960-luvun lopulla. Hän kuoli hoitokodissa 87-vuotiaana Rottingdeanissa lähellä Brightonia.

## Aiheesta muualla
*

## Lähteet
Khairbei

**Khairbei** (k. 5. lokakuuta 1522) oli egyptiläinen mamelukkiylimys ja mamelukkien alainen Aleppon kuvernööri. Khairbei loikkasi Osmanien valtakunnan puolelle Mardž Dabiqin taistelussa ja petoksensa jälkeen hänestä tuli Egyptin ensimmäinen osmanikuvernööri.

## Elämäkerta
### Varhaiset vaiheet
Khairbei syntyi Samsunissa Osmanien valtakunnassa. Hänen isänsä oli abaza-taustainen orjakauppias, joka välitti tšerkessejä mamelukeiksi eli sotilasorjiksi. Perheen isä antoi Khairbein ja hänen neljä veljeään mamelukkiylimys ja myöhemmän Egyptin sulttaani Qansuh al-Ghaurin palvelukseen. Vaikka Khairbei ei ollut varsinainen sotilasorja, mamelukkijärjestelmässä hänet "vapautettiin" ja vuonna 1495–1496 hänestä tuli emiiri. Vuonna 1498 hän oli lähettiläs Osmanien valtakuntaan, tehtävänään kertoa virallisesti osmanisulttaani Bayezid II:lle al-Ašraf al-Din Qajitbein noususta Egyptin sulttaaniksi.

### Mamelukkien palveluksessa
Khairbein entisen isännän Qansuh al-Ghaurin noustessa sulttaaniksi Khairbei nimitettiin vuonna 1504 tai 1505 Aleppon kuvernööriksi. Hänestä tuli yksi al-Ghaurin tärkeimmistä alikomentajista. Khairbeiita pidettiin tehokkaana, joskin ankarana kuvernöörinä. Hän ylläpiti myös suurehkoa omaa mamelukkiarmeijaansa, johon kuului esimerkiksi egyptiläisille epätavalliseen tapaan joukko hakapyssyin varustettua sotilasta. Tavallisemmin mamelukkikomentajat kartoivat ajatusta tuliaseista ja jäivät jälkeen esimerkiksi osmanien armeijoista.

Osmanien valtakunnan sulttaani Selim I hyökkäsi Egyptin hallitsemaan Syyriaan vuonna 1516. Osmanit kohtasivat sulttaani Qansuh al-Ghaurin johtamat mamelukit Mardž Dabiqin taistelussa elokuussa 1516. Mamelukeilla oli paitsi pienempi armeija, mutta he olivat myös teknisesti ajastaan jäljessä. Kaiken lisäksi omia joukkojaan taistelussa komentanut Khairbei veti omat miehensä pois kesken taistelun. Petoksellaan Khairbei pääsi osmanien suosioon. Puolia vaihdettuaan hän alkoi esiintyä Selimin korkea-arvoisten upseerien tavoin ja esimerkiksi osmanien tapaan viiksin. Mamelukeille oli tyypillisempää kasvattaa koko parta. Hänestä tuli paikallistuntemuksensa avulla tärkein Selimin Egyptiä koskevien asioiden neuvoantaja. Selim teki Khairbeista Egyptin ensimmäisen osmanikuvernöörin 24. elokuuta 1517.

### Egyptin osmanikuvernöörinä
Kuvernöörinä Khairbei antoi muun muassa teloituttaa aikanaan mamelukeilta turvapaikan saaneen Bayezid II:n kapinallisen pojanpoika Kasim Bein. Hän oli mukana myös kukistamassa Damaskoksen mamelukkikuvernöörin kapinaa osmaneja vastaan. Egyptissä Khairbein onnistui vakauttaa epävakaa maa. Osmaneja vastaan hävinneiden mamelukkien vastainen terrori lopetettiin. Khairbei kuoli 5. lokakuuta 1522. Egyptissä kansa muisti hänen vaiheensa petturina ja esimerkiksi hänen nimensä taipui kansan suussa usein muotoon *Khajinbei*, joka viittaa arabian petturia tarkoittavaan sanaan *khajin*.

## Lähteet
Tuulevi

**Tuulevi** on suomenkielinen naisen etunimi, joka on otettu käyttöön 1940-luvulla. Se liittyy läheisesti nimiin Tuuli, Tuulia ja Tuulikki. Kaikkien pohjana on luontoaiheinen sana *tuuli*.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on syyskuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 440 Tuulevi-nimistä naista. Heistä suurin osa on syntynyt 1960- tai 1970-luvulla. 

Tuulevilla ei ole nimipäivää almanakassa.

## Tunnettuja Tuuleveja
* Tuulevi Mattila (1946–2020), iskelmälaulaja ja tanssitaiteilija

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Etunimien taivutus: Tuulevi (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Lloyd Arntzen

**Lloyd Arntzen** (s. 1927 Saskatchewan) on kanadalainen jazzklarinetisti, -sopraanosaksofonisti ja -laulaja.

Arntzen muutti vuonna 1946 Vancouveriin. Hän on toiminut jäsenenä ja johtajana lukuisissa New Orleans -tyylin yhtyeissä eri puolilla Kanadaa ja Yhdysvaltoja. Arntzen on esiintynyt lukuisissa CBC:n radiolähetyksissä ja kirjoitti sekä esitti viidentoista vuoden ajan CBC:n viikoittaista *Sing Out* -radiosarjaa. 

Arntzen sai vuonna 2018 paikan BC Entertainment Hall of Famessa. Hän kuuluu muusikkosukuun ja on yli 90-vuotiaana toiminut kolmen sukupolven perhekokoonpanossa Three Generations of Jazz.

## Lähteet
Taylor Heinicke

**Taylor Heinicke** (15. maaliskuuta 1993, Atlanta, Georgia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on pelinrakentaja. Heinicke edustaa Atlanta Falconsia.

Heinicke pelasi Old Dominionin yliopistossa vuodet 2011–2014. Hän pelasi Old Dominionissa 46 ottelua, joissa heitti lähes 15 000 jaardia ja 132 touchdownia. Lisäksi hän juoksi itse 22 touchdownia. Heinickea ei koskaan varattu NFL:ään, mutta hän solmi toukokuussa 2015 kolmivuotisen 1,5 miljoonan dollarin arvoisen tulokassopimuksen Minnesota Vikingsin kanssa. Hän ei pelannut otteluakaan Vikingsissa, kunnes hänet vapautettiin sopimuksestaan syyskuussa 2017. Hän siirtyi pelaamaan Houston Texansiin joulukuussa 2017 ja hän pelasi ensimmäisen NFL-ottelunsa 25. joulukuuta 2017 Pittsburgh Steelersia vastaan. Huhtikuussa 2018 Heinicke siirtyi Carolina Panthersiin, jossa pelasi seuraavalla kaudella kuudessa ottelussa, joista yhden aloittavana pelinrakentajana, heittäen 320 jaardia, yhden touchdownin ja kolme syötönkatkoa. Maaliskuussa 2019 Heinicke solmi Panthersin kanssa yhden vuoden sopimuksen, mutta Panthers vapautti hänet sopimuksesta saman vuoden elokuussa. Joulukuussa 2020 Heinicke siirtyi Washington Football Teamiin, jossa pelasi yhden runkosarjan ottelun ja yhden pudotuspeliottelun. Helmikuussa 2021 Heinicke ja Washington solmivat kaksivuotisen jatkosopimuksen.

Maaliskuussa 2023 Heinicke teki Atlanta Falconsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 14 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.

## Lähteet
Tamm

**Tamm** voi tarkoittaa seuraavia:

* Tamm, kaupunki Saksassa
* Tamm, kuun kraatteri

## Sukunimi
* Elisabeth Tamm (1880–1958), ruotsalainen poliitikko
* Hugo Tamm (1840–1907), ruotsalainen liikemies, maanomistaja ja poliitikko
* Igor Tamm (1895–1971), venäläinen fyysikko, Nobelin fysiikanpalkinnon saaja 
* Igor Tamm (1922–1995), virolais-yhdysvaltalainen solubiologi ja virologi
* Jaak Tamm (1950–1999), virolainen poliitikko ja ministeri
* Jakob Tamm (1861–1907), virolainen runoilija, kääntäjä, opettaja ja toimittaja
* Jüri Tamm (1957–2021), virolainen moukarinheittäjä ja poliitikko
* Viking Tamm (1896–1975), ruotsalainen sotilas.
Rokote Laboratories Finland

**Rokote Laboratories Finland Oy** on suomalainen yritys, joka kehittää nenäsumutteena annettavaa FINCoVac-koronavirusrokotetta. Maaliskuussa 2021 Helsingin ja Itä-Suomen yliopistoista tuli yrityksen omistajia. Heinäkuussa 2021 Rokote Laboratories Finland Oy sai 9 miljoonan euron rahoituksen nenäsumutteena annettavalle koronarokotteelle.

## Katso myös

* SARS-CoV-2-rokotteen kehittely

## Lähteet
Burtnieksin drumliinikenttä

**Burtnieksin drumliinikenttä** ( ) sijaitsee Baltian kaakkoisosissa Etelä-Virossa ja Pohjois-Latviassa Vidzemen alangolla. Drumliinikenttä koostuu noin 1&nbsp;430 drumliinista, jotka ovat levittäytyneet 2&nbsp;320&nbsp;neliökilometrin suuruiselle alueelle. Drumliinit ovat muodostuneet viime jääkauden loppuvaiheessa noin 15&nbsp;200&nbsp;vuotta sitten Fennoskandian mannerjäätikön alla.

## Maantietoa
Kenttä on 82,5 kilometriä pitkä ja se on etelä-pohjois-suuntainen. Pohjoisessa on kenttä 15–20 kilometriä ja etelässä 45 kilometriä leveä. Sen pohjoisosat ulottuvat Viron puolelle ja Latviassa Rūjienan kaupunkiin asti. Alueen alanko on muodostunut devonkauden hiekkakiveen ja alanko on leveämpi kaakkoon päin mentäessä. Drumliinit sijaitsevat alangolla niin, että niiden parvi leviää alangon muodon mukaisesti viuhkaksi. Useimmat drumliinit ovat 2–3 kilometriä pitkiä, 100–600 metriä leveitä ja ne ovat ympäristöä 6–12 metriä korkeampia. Suurin niistä on Ķoņukalnsin megadrumliini, joka on 9,6 kilometriä pitkä, 2,4 kilometriä leveä ja sillä on korkeutta 35 metriä. Drumliinit ovat ylhäältä katsoen soikean tai pisaran muotoisia. Kentän keskellä sijaitsee Burtniekin järvi, johon tulee ympäristöstä useita jokia ja josta laskee Salatsijoki Itämeren Riianlahteen.

## Muodostumisteoria
Fennoskandian mannerjäätikkö on jääkauden kylmimmässä vaiheessa kasvanut suureksi. Drumliinikentän muodostumisen aikana ilmaston lämpeneminen oli ehtinyt sulattamaan siitä runsaasti jäätä pois. Itämeren altaassa on virrannut suuri Itämeren jäätikkövirta, josta on haarautunut Riianlahden yli virtaava Riian jäätikkövirta. Jäätikkövirran itäosassa virtasi kapea Zemgalen virtauskieleke, jonka virtausalueella drumliinikenttä sijaitsee . Kun jäätikön reuna sijaitsi Pohjois-Liettuan reunamuodostuman linjalla, oli ohueksi sulanut jäätikön itäreuna haarautunut itään kääntyväksi Burtnieksin kielekkeeksi. Kääntyminen on johtunut Sakalan ylängöstä, jonka taakse jäätikkö oli päässyt virtaamaan. Kielekkeen kääntyminen voidaan nähdä myös drumliinikentän viuhkamaisena muotona. Ylängön taakse itään syntyi lyhytikäinen Sedan jäätikköjärvi, jonka vedenpinta on aikoinaan peittänyt osan drumliinikentästä.

## Lähteet
Janzé

**Janzé** () on kunta läntisessä Ranskassa Ille-et-Vilainen departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee noin 25 kilometriä Rennesin kaupungista kaakkoon.

Janzé on vanha kauppa- ja markkinakaupunki. 1800-luvulla se tuli tunnetuksi purjekankaiden kauppapaikkana. Lisäksi kaupungin markkinoilla kaupattiin tattaria sekä omenoita siiderin valmistukseen.
 


Tiedosto:Janzé-mairie2.jpg|Kunnantalo
Tiedosto:Janzé-FR-35-halles_du_marché-01.jpg|Kauppahalli


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sami Joensuu (pesäpalloilija)

**Sami Joensuu** (s. 26. elokuuta 1972 Alajärvi) on suomalainen pesäpalloilija. Joensuu edusti koko uransa Superpesiksessä Alajärven Ankkureita. Joensuu savutti urallaan yhden SM-pronssin kaudella 1992. Joensuu pelasi urallaan kaksi A-poikien Itä-Länsi-ottelua ja yhden B-poikien Itä-Länsi-ottelua. Joensuu pelasi urallaan 199 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän löi kaksi kunnaria ja 138 tavallista juoksua, toi 43 juoksua ja keräsi 515 kärkilyöntiä. Joensuu pelasi urallaan 23 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi 15 tavallista juoksua, toi yhden juoksun ja keräsi 31 kärkilyöntiä.

## Lähteet
Liselotte

**Liselotte** on naisen etunimi. Se on yhdysnimi, joka koostuu Elisabetin lyhentymästä Lise ja Charlottan lyhentymästä Lotte. Liselotte-nimen rinnakkaismuotona esiintyy nimiasu **Liselott**.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on elokuuhun 2023 mennessä tilastoitu noin 140–150 *Liselotte*-nimistä ja noin 120–140 *Liselott*-nimistä naista.

## Tunnettuja Liselotte-nimisiä
* ”Liselotte”, oik. Elisabeth Charlotte (1652–1722), Pfalzin prinsessa ja Orléansin herttuatar
* Liselotte Landbeck (1916–2013), itävaltalais-belgialainen taito- ja pikaluistelija
* Liselotte Sundström (s. 1955), suomalainen biologi ja professori

## Tunnettuja Liselott-nimisiä
* Liselott Lindström (s. 1989), suomalainen toimittaja
* Liselott Linsenhoff (1927–1999), saksalainen kouluratsastaja ja olympiavoittaja
* Liselott ”Lottie” Tham (s. 1949), ruotsalainen miljardööri
* Liselott Willén (s. 1972), ahvenanmaalainen kirjailija

## Lähteet
Jegor Tšižikov

**Jegor Jurjevitš Tšižikov** (; s. 4. heinäkuuta 2001 Tšerepovets, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa Mestis-joukkue Imatran Ketterää. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.

## Ura
### Seuraura
Tšižikov on Severstal Tšerepovetsin kasvatti. Kaudella 2016–2017 hän toimi seuran U16-joukkueen varakapteenina. Tšižikov voitti tehoilla 37+47=84 koko Venäjän U16-sarjan piste- ja syöttöpörssin. Kesken kauden 2017–2018 hän siirtyi Yhdysvaltoihin Colorado Evolutionin 16U AAA-joukkueeseen, jonka sisäisen piste- ja maalipörssin Tšižikov voitti tehoilla 15+9=24.

Kaudeksi 2018–2019 Tšižikov palasi kotikaupunkiinsa ja siirtyi Venäjän nuorten sarja MHL:n Almaz Tšerepovetsiin. Hän oli 16 osumallaan joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä. Tšižikov pelasi osan kaudestaan myös sarjatasoa alempana Venäjän nuorten kansallisessa NMHL:ssä Metallurg Maijskin joukkueessa. Kaudella 2019–2020 hän nousi Almazin kapteeniksi. Tšižikov voitti joukkueen sisäisen pistepörssin tehoilla 25+27=52 ja sisäisen tehotilaston lukemalla +28. Hän debytoi kauden aikana myös kasvattajaseuransa Severstal Tšerepovetsin KHL-joukkueessa, jossa Tšižikov pelasi kymmenen runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Hän teki KHL-debyyttinsä 26. marraskuuta 2019 Dinamo Riikaa vastaan. Tšižikov sai ottelussa jääaikaa 2.01 minuuttia. KHL-uransa avausmaalin Tšižikov teki neljännessä ottelussaan 3. helmikuuta 2020 vieraissa Neftehimik Nižnekamskia vastaan. Myös kaudesta 2020–2021 hän pelasi valtaosan Almazissa. Tšižikov pelasi kauden aikana KHL:ssä seitsemän runkosarjaottelua tehden kaksi maalia. Hänen kauteensa mahtui kuitenkin myös noin kolmen kuukauden mittainen poissaolo marraskuussa 2020 tulleen loukkaantumisen vuoksi.

Kaudeksi 2021–2022 Tšižikov siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Imatran Ketterään. Hän voitti siellä sekä Mestiksen mestaruuden että Suomen Cupin. Helmikuussa 2022 seura lainasi hänet ja Henry Karjalaisen yhden ottelun ajaksi SM-liigajoukkue Saimaan Palloon, kun joukkueesta oli lukuisia pelaajia sivussa koronavirustartuntojen ja -altistusten vuoksi. Toukokuussa 2022 Tšižikov teki Ketterän kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

### Maajoukkueura
Tšižikov on pelannut neljä poikien maaottelua.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Pena Penninkilampi

**Pentti Tapani "Pena" Penninkilampi** (s. 1950) on suomalainen muusikko, joka kuului Juice Leskisen Coitus Int -yhtyeen alkuperäisjäseniin. Penninkilampi soitti Coitus Int.:ssä yhtyeen hajoamiseen 1975 saakka kosketin- ja lyömäsoittimia sekä haitaria, ja on taustojen lisäksi laulanut levyillekin joitakin kappaleita, kuten "Elämässä pitää olla runkkua",, "Odysseus", "Hän hymyilee kuin lapsi" ja "Hän sammuu".

Penninkilampi muutti Outokummusta Tampereelle vuonna 1971 ja työskenteli hitsaajana Valmetilla. Hän löysi tiensä Juice Leskisen, Mikko Alatalon, Harri Rinteen ja Max Möllerin seuraan, ja nämä viisi perustivat yhtyeen Coitus Int. Soittamisen ohessa Penninkilampi dokumentoi yhtyeen toimintaa keikkapäiväkirjoihin. Yhtye teki olemassaolonsa aikana albumit *[[Juice Leskinen & Coitus Int (albumi)|Juice Leskinen & Coitus Int]]* (1973) ja *[[Per Vers, runoilija]]* (1974). Se lopetti toimintansa vuonna 1975. Samana syksynä Penninkilampi lähti opiskelemaan sairaanhoito-oppilaitokseen.

Vuonna 1977 Mikko Alatalo ryhtyi kokoamaan uudelleen Coitus Int. -yhtyettä, joka sitten perustettiinkin nimellä Coitus Inc. Penninkilampi jätti lähtemättä mukaan asettaessaan työnsä mielisairaalassa etusijalle. Hän kävi laulamassa yhden kappaleen toiminnaltaan jo lakkautetun Välikausitakki-yhtyeen albumille, joka saatiin julkaistua vuoden 1978 puolella. Hän on mukana Coitus Int 50 Revival-yhtyeessä, joka kunnioittaa Juice Leskisen muistoa.

## Lähteet
Douglas Farrow

**Douglas Farrow** on kanadalaisen McGillin yliopiston teologian ja etiikan professori. Ennen saapumistaan McGillin yliopistoon vuonna 1998, hän opetti Britanniassa King's College London -yliopistossa, sen jälkeen kun hän oli siellä väitellyt teologian tohtoriksi Colin Guntonin ohjauksessa. 

Douglas Farrow'n tutkimuskohteita ovat Irenaeus, Augustinus, Anselm Canterburylainen, ja Tuomas Akvinolainen. Klassisista teologisista lähtökohdista hän etsii ratkaisua kirkon, kansalaisyhteiskunnan ja valtion kohtaamiin moderniin ongelmiin.   

Vuoden 2021 alussa joukko McGillin oppilaita valitti hänen homoseksuaalisuutta vastustavien mielipiteittensä marginalisoivan osan opiskelijoista. 

## Valitut julkaisut
* *Ascension and Ecclesia: On the significance of the doctrine of the ascension for ecclesiology and Christian cosmology* (T & T Clark 1999)
* *Recognizing Religion in a Secular Society: Essays in Pluralism, Religion and Public Policy* (McGill-Queen’s 2004)
**Nation of Bastards: Essays on the End of Marriage* (BPS Books 2007)
**Ascension Theology* (T & T Clark 2011)
**Desiring a Better Country: Forays in Political Theology* (McGill-Queen's 2015)
**Theological Negotiations: Proposals in Soteriology and Anthropology* (Baker Academic 2018)
**1 & 2 Thessalonians: Brazos Theological Commentary on the Bible* (Brazos 2020)

## Lähteet
Sikyong

**Sikyong** () on Tiibetin pakolaishallinnon poliittinen johtaja. Vuoteen 2011 asti sikyong toimi nimenomaan pakolaishallinnon hallituksen johtajana, eli käytännössä pääministerinä. Dalai-lama ilmoitti kuitenkin siirtyvänsä syrjään pakolaishallituksen poliittisesta toiminnasta ja keskittyvänsä enemmän hengellisiin asioihin. Taustalla oli halu demokratisoida Tiibetin pakolaishallitusta.

Nykyisenä sikyongina toimii Penpa Tsering, joka aloitti virassa 27. toukokuuta 2021.

## Historia
Tiibetin pääministerin virka perustettiin alkujaan nimellä Kalön Tripa. Kun pääministerin valtaoikeuksia muokattiin 2011, myös titteli muutettiin kalön tripasta sikyongiksi, joka tarkoittaa vapaasti käännettynä "poliittista johtajaa" ja eroaa siten hengellisestä johtajasta, jonka tehtävän huolehtiminen jäi dalai-laman vastuulle.

Kiinan kommunistinen puolue ilmoitti vuonna 2010, että se ei käy enää minkäänlaisia neuvotteluita dalai-laman kanssa.

Vuoteen 2011 asti Tiibetin pakolaishallituksen perustuslain mukaan dalai-lama käytti toimeenpanovaltaa. Hän pystyi käyttämään tätä valtaa joko itse tai alaisen kautta.

## Nykyään
Sikyongista voidaan nykyään käyttää myös titteliä *Tiibetin keskushallinnon presidentti* ().

Nykymuodossaan sikyongin virka perustettiin elokuussa 2011. Lobsang Sangay jatkoi tehtävässä, mutta uusilla valtaoikeuksilla. Dalai-lama ilmoitti jäävänsä pois kaikista pakolaishallituksen poliittisista tehtävistä.

Sikyong valitaan Tiibetin pakolaishallituksen vaalien yhteydessä käytävissä erillisissä vaaleissa. Kauden pituus on viisi vuotta. Hänen tärkein tehtävänsä johtaa Tiibetin pakolaishallitusta, sekä valita pakolaishallitukselle seitsemän ministeriä, joiden nimitykset pakolaishallitus varmistaa.

Tiibetin pakolaishallituksen perustuslain mukaan sikyongin tulee ennen valintaansa täyttää seuraavat ehdot:

* oltava Tiibetin kansalainen
* oltava vähintään 35-vuotias
* ei ole oikeuden tai pätevän lääkärin lausunnon perusteella vajaavaltainen
* ei ole niin velkaantunut, että on ajautunut maksukyvyttömyyteen
* ei ole saanut tuomiota rikoksesta
* ei ole tuomittu kyvyttömäksi hoitamaan sikyongin tai ministerin virkaa pakolaishallinnon parlamentaarikkojen 2/3 enemmistöllä
* ei saa toimia sikyongin tai ministerin virassa kahta peräkkäistä kautta pidempää
* ei saa toimia tai saada rahallista taikka materiaalista hyötyä sellaiselta maalta, jonka toiminta on tiibetiläisten intressejä vastaan
* ei saa toimia ristiriidassa Tiibetin pakolaishallituksen vaalilakien tai muiden lakien kanssa
* ei saa olla henkilö, joka ei nauti Tiibetin pakolaishallinnon luottamusta eikä ole todistettavasti vahingoittanut Tiibetin pyrkimyksiä edes vahingossa tai epäsuoraan

## Lähteet
Jare

**Jare** on suomenkielinen miehen etunimi. Se liittyy läheisesti nimeen Jari.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on marraskuuhun 2025 mennessä tilastoitu noin 880 Jare-nimistä henkilöä. Heistä suurin osa on syntynyt 2010-luvulla.

Vuodesta 2025 lähtien Jaren nimipäivä on 20. marraskuuta.

## Tunnettuja Jareja
* Jare Brand (s. 1987), rap-artisti, JVG-yhtyeen toinen jäsen
* Jare Tiihonen eli Cheek (s. 1981), rap-artisti

## Lähteet
Jørgen Sonne

**Jørgen Sonne** (1925 Kööpenhamina, Tanska – 2015) oli tanskalainen kirjailija. Hän oli historian ja englannin kielen maisteri. Runoilijana hän oli modernisti ja arvostettu herkkien, älyllisten runojen kirjoittaja. Hän kirjoitti myös novelleja ja esseitä ja käänsi kirjallisuutta tanskaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Erik Stjernvall

**Erik Woldemar Stjernvall** (10. huhtikuuta 1905 Sysmä – 28. marraskuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen meriupseeri, merikapteeni ja yritys- ja järjestöjohtaja, joka sai merenkulkuneuvoksen arvon.

Stjernvallin vanhemmat olivat kunnallisneuvos Voldemar Stjernvall ja Johanna (Hanna) Emilia Tandefelt ja puolisot 1929–1952 Gurli Majlis Annikki Nordberg ja 1955–1990 Ingrid Margaretha Magnusson. Stjernvall kävi seitsemän luokkaa yhteiskoulua, mutta meni 1924 merikadettikurssille ja valmistui meriupseeriksi 1927. Seuraavana vuonna hän suoritti vielä tähystäjän tutkinnon ilmavoimissa. Stjernvall oli 1929–1933 komppanianpäällikkö rannikkotykistössä ja laivanpäällikkö rannikkolaivastossa, 1933–1934 panssarilaiva Ilmarisen merenkulku-upseeri ja 1935–1939 Suomen Joutsenen ensimmäinen upseeri ja vahtipäällikkö koululaivan kolmella purjehdusmatkalla. Sotien aikana hän palveli panssarilaiva Ilmarisella, panssarilaiva Väinämöisellä ja päämajan huoltoesikunnassa. Loukkaannuttuaan Helsingin suurpommituksissa 1944 hän erosi puolustusvoimien palveluksesta. Stjernvall oli 1945–1946 Wahlroos-yhtiöiden toimitusjohtaja, Suomen Höyrylaiva-yhtiössä hän oli liikenneosaston päällikkö 1945–1955 ja liikennetarkastaja 1946–1955. Merikapteenin tutkinnon 1948 suorittanut Stjernvall toimi sitten yli kymmenen vuotta Suomen Lastauttajain Liiton ja Suomen Lastauttajain Työantajaliiton toimitusjohtajana. Hänellä oli myös lukuisia luottamustoimia, kuten yhteensä 26 vuoden ajan eri tehtäviä Suomen Laivastoliiton hallintoelimissä. Eläkkeelle Stjernvall jäi 1969.  Merenkulkuneuvoksen arvonimen 1966 saanut Stjernvall oli sotilasarvoltaan komentajakapteeni (1941). 

## Lähteet
Hasan Ferit Alnar

**Hasan Ferit Alnar** (11. maaliskuuta 1906 – 27. heinäkuuta 1978) oli turkkilainen säveltäjä ja kapellimestari.

Alnar aloitti säveltämisen 16-vuotiaana. Hän opiskeli harmoniaa ja turkkilaista musiikkia Hüseyin Sadettin Arelin johdolla. Wienissä hän suoritti opintoja Joseph Marxin johdolla, ja sieltä hän sai diplominsa orkesterinjohdossa ja sävellyksessä. 1920-luvulla Alnar loi teoksia muun muassa saz semai - ja taqsim-tyylilajeissa. 1930-luvun alusta asti hänen tuotantoonsa kuuluu paljon länsimaistyylisiä teoksia, joiden pohjana on käytetty turkkilaisia makameita. Alnarin teoksia ovat muiden muassa konsertot sellolle (1943) ja kanunille (1951). Kanun oli soitin, johon Alnar oli syventynyt jo varhain.

Alnarilla oli useita kapellimestaritehtäviä Istanbulissa ja Ankarassa. Hän opetti myös konservatorioissa molemmissa kaupungeissa ja työskenteli jonkin aikaa Carl Ebertin avustajana Turkin valtionoopperassa ja -baletissa. Yhdessä Necil Kazım Aksesin, Ulvi Cemal Erkinin, Cemal Reşit Reyn ja Ahmed Adnan Saygunin kanssa hän muodosti Turkin viisikoksi kutsutun säveltäjäryhmän.

## Lähteet