open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Keskuskeittiötalo (Tampere)

**Keskuskeittiötalo** on Tampereella Satakunnankatu 14:ssa sijaitseva vuonna 1923 valmistunut nelikerroksinen punatiilinen lähinnä 1920-luvun klassisismia edustava asuinkerrostalo, jonka suunnitteli arkkitehti Bertel Strömmer avustajanaan arkkitehti Vilho Kolho. Talo oli valmistuessaan niin sanottu keskuskeittiötalo, jossa palkattu henkilökunta valmisti talon alakerran keittiössä ruoan niille talon asukkaille, jotka halusivat sitä tilata. Ruoka toimitettiin perille ruokahissillä ja käytetyt astiat palautettiin samalla tavalla keittiöön. Talo oli tiettävästi ainoa Tampereelle rakennettu tämäntyyppinen asuinkerrostalo.

Talossa on sen valmistuessa kolme asuinkerrosta, liiketilakerros, kellarikerros ja ullakkokerros. Asuinhuoneistoja oli 28 joissa yhteensä 72 huonetta. Talossa oli lisäksi ravintola ja klubihuoneisto kulmaterasseineen, kansanruokala ja kahvila sekä palvelijoiden huoneita. Talon keskuskeittiö sijaitsi pohjakerroksessa ja sieltä ruokatilaukset toimitettiin asukkaiden huoneistoihin hisseillä. Keskuskeittiön yhteydessä oli myös leipomo, pesutupa ja vaatteiden kuivaustila. Talossa oli jo sen valmistuessa keskuslämmitys, puhelin- ja sähköverkko sekä kylpyhuoneet ja lämmin vesi jokaisessa huoneistossa. Asukkaat saattoivat tilata ateriansa puhelimitse talon keskuskeittiöstä, lisäksi jokaisessa huomeistossa oli pieni keittiötila omaa satunnaista käyttöä varten.

Talossa oli 25. elokuuta 1937 tulipalo, jossa parikymmentä huonetta vaurioitui putkitöistä alkunsa saaneen tulen levittyä puisia ilmajohtokanavia pitkin.

## Lähteet
Georg ja Janka Kollmann

**Georg ja Janka Kollmann** olivat Suomeen pakolaisina muuttaneita juutalaisia, jotka Suomi lähetti natsi-Saksaan marraskuussa 1942.

Georg Kollmann ja Janka (os. Holčerová) pakenivat juutalaisvainoja Wienistä Helsinkiin vuonna 1938 Georgin pikkuveljen Stefanin kanssa. Georg ja hänen veljensä olivat opiskelleet hammaslääketiedettä. Perheen lapsi Franz Olof Kollman syntyi Helsingissä vuonna 1941.

Franz Olof oli vain 1,5-vuotias, kun Suomen valtiollinen poliisi luovutti hänet perheineen natsi-Saksan salaiselle poliisille Gestapolle vuonna 1942.

Kollmannin perhe ja viisi muuta juutalaispakolaista vietiin marraskuussa 1942 S/S ''Hohenhörn'' -laivalla Helsingistä Tallinnaan, josta he päätyivät erilaisten vaiheiden kautta Auschwitzin keskitysleirille.

Suomesta natsi-Saksaan lähetetyistä kahdeksasta juutalaisesta vain Georg Kollmann selvisi tuhoamisleiriltä hengissä. Hän asettui Israeliin. Vuonna 1912 syntynyt Georg kuoli vuonna 1992.

## Lähteet
Yleisurheilun Suomen olympiakarsinnat 1936

**Yleisurheilun Suomen olympiakarsinnat 1936** järjestettiin Helsingissä Eläintarhan kentällä naisille 9. kesäkuuta ja miehille 12.–13. heinäkuuta . Maratonvalinnat tapahtuivat Ilmajoella juostulla 35 km:n matkalla 5. heinäkuuta. Samaan aikaan kilpailtiin Tampereella SM-kisojen viestit ja yksilölajeista 3 000 m esteet sekä kymmenottelu, jotka olivat näiden lajien olympiakatsastukset.

Miesten karsintojen ensimmäisenä päivänä 12. heinäkuuta katsomossa oli valtiovierailulla ollut Norjan kruununprinssi Olavi puolisonsa prinsessa Märthan kanssa. Lisäksi miesten pikaviestikisaan osallistui Suomessa olympialaisiin valmistautumassa ollut Japanin pikaviestijoukkue.

Varsinaisten karsintojen jälkeen järjestettin vielä erillisiä karsintoja mm. 5 000 metriä ja miesten pikaviestijoukkuetta varten; edellisen karsinnat Kouvolassa 16. heinäkuuta ja pikaviestiä varten 100 metrin kisa Helsingin Eläintarhassa 17. heinäkuuta. Lisäksi urheilijoilla oli mahdollisuus näyttää kuntoaan muissakin lajeissa mm. miesten pituushypyssä.

## Mitalistit

### Maratonkarsinnat

### Miesten karsinnan tulokset

### Miesten jatkokarsinnat

### Naisten karsinnan tulokset

Lopulliset yleisurheiluvalinnat tehtiin 17. heinäkuuta, ja sen mukaan joukkueeseen tuli 33 miestä ja neljä naista eli yhteensä 37 yleisurheilijaa.

## Lähteet
Pianosonaatti nro 18 (Beethoven)

**Pianosonaatti nro 18** (Es-duuri, op. 31 nro 3) on Ludwig van Beethovenin vuonna 1802 säveltämä pianosonaatti. Se julkaistiin ilman opusnumeroa vuonna 1804. Pianosonaatit nro 16 ja nro 17 oli julkaistu alun perin jo vuonna 1803; vuonna 1805 nämä kaikki kolme opuksen 31 sonaattia julkaistiin yhtenäisenä painoksena.

Pianosonaatti nro 18 on 29. pianosonaattia lukuun ottamatta Beethovenin viimeinen neliosainen pianosonaatti. Se on myös hänen viimeinen pianosonaattinsa, johon kuuluu osana menuetti. Hidasta osaa 18. pianosonaatissa ei lainkaan ole. Teokseen ei myöskään ole monista Beethovenin muista pianosonaateista poiketen merkitty omistusta. Menuettiosan trioa käytti myöhemmin Camille Saint-Saëns pohjana teokselleen *Variations sur un thème de Beethoven* (op. 35). Beethovenin 18. pianosonaatti on saanut finaalistaan lisänimen "Metsästys".

## Osat
# Allegro
# Scherzo: Allegretto vivace
# Menuetto/Trio: Moderato e grazioso
# Presto con fuoco

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* [IMSLP: nuotteja](https://imslp.org/wiki/Piano_Sonata_No.18,_Op.31_No.3_(Beethoven,_Ludwig_van))
Kolligatiivinen ominaisuus

**Kolligatiivinen ominaisuus** on liuokseen liuenneen aineen konsentraatiosta, mutta ei liuenneen aineen kemiallisesta koostumuksesta riippuva ominaisuus. Termin määritteli Wilhelm Ostwald vuonna 1891, ja se pätee parhaiten hyvin laimeille liuoksille. Liuennut aine muuttaa liuoksen entropiaa, minkä vuoksi liuoksen ominaisuudet poikkeavat puhtaan liuottimen ominaisuuksista. Kolligatiivisia ominaisuuksia ovat esimerkiksi höyrynpaineen alenema, sulamispisteen alenema, kiehumispisteen kohoama ja osmoottinen paine. Kolligatiivisten ominaisuuksien mittaamista voidaan käyttää esimerkiksi polymeerien moolimassan määrittämiseen.

## Lähteet
Vihannestarinat: Cityssä

**Vihannestarinat: Cityssä** on yhdysvaltalainen tietokoneanimoitu lasten komedian suoratoistotelevisiosarja, jonka on tuottanut Big Idea Entertainment. Sarja on jatkoa Vihannestarinat: Talossa -sarjalle. Se sai ensi-iltansa Netflixissä 24. helmikuuta 2017 julkaisemalla 13 jaksoa. Toinen tuotantokausi julkaistiin 15. syyskuuta 2017. Sarja poistettiin Netflixistä 16. syyskuuta 2023.
Dungeons & Dragons: Honor Among Thieves

**Dungeons & Dragons: Honor Among Thieves** on maaliskuussa 2023 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen fantasiakomedia/ryöstöelokuva, jonka ovat ohjanneet Jonathan Goldstein ja John Francis Daley. Se tapahtuu Forgotten Realms -fantasiamaailmassa. Pääosissa ovat Chris Pine, Michelle Rodríguez, Regé-Jean Page, Justice Smith, Sophia Lillis ja Hugh Grant.

## Juoni

Ennen joutumistaan vangiksi bardi Edgin Darvis oli harpistien jäsen, kunnes Punaiset velhot tappoivat hänen vaimonsa. Tovereinaan Holga Kilgore, taikuri Simon Aumar, Forge Fitzwilliam ja Forgen tuttava Sofina, Edgin murtautuu paikkaan, josta hän odottaa löytävänsä esineen, jolla voisi herättää vaimonsa henkiin. Hän ja Holga joutuvat vangeiksi muiden päästessä pakoon. Kahden vuoden vankeuden jälkeen he pääsevät pakoon.

## Rooleissa

## Vastaanotto
Elokuva ei menestynyt hyvin, joten se ei todennäköisesti saa jatko-osaa, vaikka saikin kehuja arvostelijoilta. Budjetti oli 150 miljoonaa dollaria ja lipputuloja saatiin noin 200 miljoonaa dollaria. Toisaalta sitä pidettiin myös hauskana.

## Lähteet
Kristinusko Uudessa-Seelannissa

Tämä artikkeli kertoo **kristinuskosta Uudessa-Seelannissa**. Kristinusko on Uuden-Seelannin suurin uskonto, johon kuuluu noin 37,3 prosenttia väestöstä. Uuden-Seelannin suurimmat kristilliset ryhmät ovat katoliset (10,1 %), anglikaanit (6,8 %) sekä presbyteerit ja kongregationalistit (5,2 %). Muita kirkkokuntia edustavat mm. helluntailaiset ja metodistit. 

## Historia
Uuden-Seelannin alkuperäiskansa, maorit, saapuivat saarelle noin 1200-luvulla. Iso-Britannia liitti alueen itseensä vuonna 1840 ja neuvotteli Waitangin sopimuksen, jolla maorit luovuttivat hallinnon, mutta säilyttivät oikeutensa maahan. Vuonna 1947 Uusi-Seelanti itsenäistyi perustuslaillisena monarkiana. Anglikaaninen kirkko on Uuden-Seelannin suurin kirkko, jota seuraa katoliset, presbyteerit ja metodistit. Nämä kirkot ovat tarjonneet maoreille omia mahdollisuuksia päätöksentekoon ja maassa toimii kaksi ekumeenista järjestöä. 1980-luvulla seurakuntien eri uskontokuntien välillä toteutettiin useita yhteistyöhankkeita.

## Kirkkojenväliset järjestöt
Uudessa-Seelannissa toimii kaksi ekumeenista järjestöä. Tämän lisäksi maassa toimii useita helluntailailaisten ryhmittymiä, itsenäisiä karismaattisia ryhmiä sekä evankelisten seurakuntien verkosto.

## Lähteet
Sauramo Oksanen

**Rauha Sauramo Oksanen** (24. syyskuuta 1888 Luhanka – 5. kesäkuuta 1945) oli suomalainen Kasvatusopillisen korkeakoulun piirustuksen ja naisten käsityön lehtori.

Luhangan pappilassa syntynyt Sauramo Oksanen kävi Oulun tyttökoulun ja sai opettajatodistuksen Helsingin suomalaisesta jatko-opistosta vuonna 1910. Hän opiskeli sitten Taideteollisuuskeskuskoulussa, Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa, Helsingin Kasvatusopillisessa käsityökoulussa, Tampereen kasvatusopillisilla käsityökursseilla ja Münchenin taideakatemiassa.

Oksanen toimi harjoitusaineiden opettajana Kemin suomalaisessa yhteiskoulussa ja valmistavassa koulussa 1911–1913 sekä lisalmen keskikoulussa ja sen jatkoluokilla 1914–1916. Hän oli Jyväskylän seminaarissa piirustuksen ja käsitöiden opettajattana 1916–1935 ja opetti piirustusta Jyväskylän jatkoluokilla 1918–1920. Vuodesta 1935 alkaen Sauramo Oksanen oli Kasvatusopillisen Korkeakoulun piirustuksen ja naisten käsityön lehtorina.

Oksanen oli Jyväskylän Naisvoimistelijain ensimmäinen puheenjohtaja ja voimistelun johtaja ja hän kuului Jyväskylän Talouskouluyhdistyksen johtokuntaan. Hän julkaisi piirustuksen oppikirjoja ja kirjoitti omalta alaltaan aikakauslehtiin ja julkaisuihin.

## Julkaisuja
* *Yläkansakoulun piirustusopetusjärjestelmän tehtäväluettelo*. Gummerus 1925
* *Piirustuksen opetusopas*. Otava 1932
* *Kansakoulun käsityökurssi*. Tekijä, Helsinki 1937

## Lähteet
Kersti Vuorjoki

**Kersti Elisabet Vuorjoki** (vuoteen 1929 *Wegelius*, 9. toukokuuta 1895 Kempele – 2. lokakuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen äitiyshuollon ja kätilötoiminnan kehittäjä. Hän toimi muun muassa maan ensimmäisenä kätilötoimen tarkastajana ja Suomen Kätilöliiton puheenjohtajana. Hän sai sosiaalineuvoksen arvonimen vuonna 1962.

Vuorjoki työskenteli nuorena isänsä Uno Wegeliuksen johtamassa Tuusulan kirkkoherranvirastossa ja mietti uraa varhaiskasvatuksen parissa. Hänen enonsa, naistentautien ja synnytysopin professori Seth Wichmann kehotti sisarentytärtään hakeutumaan Kätilöopiston vuoden pituiselle kätilökurssille, josta tämä valmistui 1919. Kersti Vuorjoki kävi vielä Sophie Mannerheimin sairaanhoitajakurssin, joka päättyi 1923.

Vuorjoki työskenteli alkuun Kätilöopistolla ja sitten Viipurin synnytyslaitoksella 1926–1928. Ura jatkui Kätilöopiston ohjaajakätilönä ja vuodesta 1931 sairaalan ensimmäisenä ylikätilönä. Vuorjoki oli mukana Helsingin Naistenklinikan suunnittelussa, ja kun se valmistui 1934, hänet nimitettiin sen ylikätilöksi ja ylihoitajaksi. Hän palasi vuonna 1940 Kätilöopiston sairaalan ylikätilöksi, ja vuonna 1943 hänet valittiin lääkintöhallitukseen perustetun kätilötoimen tarkastajan viran ensimmäiseksi haltijaksi. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1961.

Vuorjoki oli aktiivisesti mukana myös Suomeen luodun neuvolaverkon rakentamisessa. Hän toimi Kätilöliiton puheenjohtajana 1941–1948 ja pariin otteeseen 1940-luvulla myös *Kätilölehden* päätoimittajana ja vuoteen 1963 saakka lehden toimituskunnan jäsenenä.

## Lähteet
*
Ole O. Lian

**Ole Olsen Lian** (10. marraskuuta 1868 Tønsberg – 20. helmikuuta 1925 Oslo) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko ja ammattiyhdistysmies, joka toimi Landsorganisasjonenin puheenjohtajana vuosina 1906–1925. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1916–1921.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tämä on tämä

**Tämä on tämä** on syyskuussa 2023 MTV3-kanavalla alkanut suomalainen komediapaneeliohjelma, jossa kilpailijoilta kysytään helpohkoja kysymyksiä, jotka on esitetty hankalalla tavalla. Ohjelmaa juontaa uutisankkuri Kirsi Alm-Siira, ja vakiopanelisteina ja joukkueiden kapteeneina nähdään näyttelijät Kiti Kokkonen sekä Joonas Nordman.

*Tämä on tämä* on suomalainen formaatti, joka perustuu Janne Sarjan ideaan. Sarja on käsikirjoittanut ohjelman yhdessä Pietari Vihulan kanssa. Ohjelma on kuvattu MTV:n studiotiloissa Helsingin Vallilassa.

## Formaatti
Joka jaksossa vakiopanelistit Kokkonen ja Nordman saavat vieraikseen muita tunnettuja suomalaisia julkisuuden henkilöitä. Yhdessä heidän tavoitteenaan on kerätä mahdollisimman paljon pisteitä vastaamalla juontajan esittämiin kahdenlaisiin kysymyksiin: *"kuka on tämä?"* ja *"mikä on tämä?"*. Helpoilta kuulostavat kysymykset on tehty vaikeiksi arvoituksiksi, ja niiden ratkaisemiseen tarvitaan älyä ja päättelykykyä.

Jokaisella kierroksella on erilaisia tehtäviä; kilpailijat voivat joutua esimerkiksi ratkaisemaan erilaisia kuva-arvoituksia,  tulkitsemaan emojeja ja niiden merkitystä, selvittämään sana-arvoituksia tai tulkitsemaan ääniä.

Jakson lopussa pelataan ohjelman nopeatempoinen nimikko-finaalikierros, jonka aikana kumpikin joukkue vastaa omalla vuorollaan helpohkoihin tietokilpailukysymyksiin 60 sekunnin ajan. Panelisti ja vieras vastaavat vuorotellen oman joukkueensa kysymyksiin. Jokaisesta oikeasta vastauksesta joukkue saa yhden pisteen lisää, kun taas väärästä vastauksesta menettää peräti seitsemän pistettä. Finaalikierroksen jälkeen se joukkue, jolla on kokonaisuudessaan eniten pisteitä, julistetaan jakson voittajiksi.

## Jaksot

## Katsojaluvut
*Tämä on tämän* ensimmäinen jakso keräsi keskimäärin 358 000 katsojaa MTV3:lla, ja tavoitti parhaimmillaan noin 560 000 ensi-iltanaan. Tämä on kohtuullinen tulos siihen nähden, että samaan aikaan Yle TV1-kanavalla esitettiin huippusuosittua, myös kotimaista tuotantoa olevaa *[[Elämäni biisi]]* -sarjaa, joka sekin sai keskimäärin yli puoli miljoonaa katsojaa.

Kun samaan aikaan Ylellä esitettävän *Elämäni biisi* -sarjan kausi päättyi 4. marraskuuta, *Tämä on tämän* katsojaluvut alkoivat kääntyä kasvuun, ja ohjelman kahdeksas jakso saikin keskimäärin jo 400&nbsp;000 katsojaa.

## Lähteet
Ivo Caprino

**Ivo Caprino** (17. helmikuuta 1920 Kristiania – 8. helmikuuta 2001 Oslo) oli norjalainen elokuvaohjaaja. Hänen tunnetuin ohjauksensa on nukkeanimaatio *[[Pilvikallion vauhtikisat]]* vuodelta 1975. Se on Norjan kaikkien aikojen katsotuin elokuva. Caprino aloitti uransa vuonna 1948 ja tuli tunnetuksi norjalaisten kansantarinoiden tulkitsemisesta lasten animaatioelokuviksi.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Baphometin sinetti

**Baphometin sinetti** on kärki alaspäin oleva pentagrammi, jonka sisällä on vuohi. Sitä on käytetty satanismin tunnuksena 1960-luvun lopulta lähtien, kun Anton LaVey perusti Saatanan kirkon. Sinetti on kirkon virallinen tunnus.

## Katso myös
* Baphomet
Banguin lasten verilöyly

**Banguin lasten verilöyly** tapahtui 19. huhtikuuta 1979 Banguissa, Keski-Afrikan keisarikunnassa. Ngaragban vankilassa murhattiin raa'asti noin 100 opiskelijaa, jotka olivat osallistuneet keisari Jean-Bédel Bokassan vastaisiin mielenosoituksiin.

## Tapahtumat
Keski-Afrikan presidentti Jean-Bédel Bokassa oli vuonna 1976 julistanut itsensä keisariksi. Bokassa keskitti kaiken vallan itselleen vuonna 1972. Bokassan aikana monia poliittisia vastustajia kidutettiin ja tapettiin. 

Tammikuussa 1979 Bokassa yritti pakottaa kaikki Keski-Afrikan opiskelijat käyttämään koulupukuja, joita oli saatavissa ainoastaan Bokassan keisarillisesta vaatehuoneesta. Puvut olivat kalliita ja köyhällä kansalla ei riittänyt raha. Vastauksena opiskelijat alkoivat protestoida Bokassaa vastaan ​​ja huhtikuuhun 1979 mennessä opiskelijat ja poliisi ottivat yleisesti yhteen. Poliisi myös ampui monia opiskelijoita mielenosoitusten aikana. 

19. huhtikuuta 1979 ainakin 100 opiskelijaa pidätettiin ja vietiin Ngaragban vankilaan, joka sijaitsee Banguin reunamilla. Vankilassa vartijat hakkasivat opiskelijoita ja heidät pakotettiin liian täynnä oleviin selleihin. Samana päivänä Bokassa vieraili oppilaiden luona heidän sellissään, ja hakkasi useita nuoria opiskelijoita kuoliaaksi kävelykepillä. Vankilavartijat pahoinpitelivät kuoliaaksi noin 100 opiskelijaa.  Monet opiskelijat selvisivät hengissä tekeytymällä kuolleiksi. Verilöylyn jälkeen kansainvälinen yhteisö tuomitsivat Bokassan ja humanitaariset järjestöt katkaisivat avun. 20. syyskuuta 1979 Ranskan erikoisjoukot kaatoivat Bokassan sotilasvallankaappauksessa, mikä päätti hänen 13 vuotta kestäneen hallituskautensa. 

## Lähteet
J. V. Kuula

**Jalmari Vilho Kosti Kuula** (24. syyskuuta 1888 Vaasa – 15. lokakuuta 1947) oli suomalainen Keskinäinen Vakuutusyhtiö Varman toimitusjohtaja.

Kuula sai päästötodistuksen Suomen Liikemiesten Kauppaopistosta vuonna 1910. Hän toimi aluksi Suomi-yhtiön vakuutusasiamiehenä ja Keski-Suomen Sanomat-lehden taloudenhoitajana Jyväskylässä. Kuula oli Henkivakuutusyhtiö Katajan tarkastajana ja hankintapäällikkönä hän toimi 1912–1915 ja Kalevan tarkastajana ja Tampereen konttorin johtajana 1915–1918. Hän oli sen jälkeen Palovakuutusyhtiö Turvan johtajana ja vuonna 1919 Kuopion Sanomat-lehden taloudenhoitajana. Vakuutusyhtiö Varman toimitusjohtajana Kuula oli vuoden 1920 alusta lähtien. Kuula toimi myös Varman vuonna 1925 perustetun tytäryhtiön Keskinäinen Tapaturmavakuutusyhtiö Otavan toimitusjohtajana.

Kuula oli muun muassa Tampereen kunnallisklubin taloudenhoitajana ja Vahannan Höyrylaiva Oy:n isännöitsijänä. Hän kuului vakuutusalan työvaliokuntiin ja komiteoihin sekä osallistui kaikkiin pohjoismaitten keskinäisten palovakuutusyhtiöiden kongresseihin ja kuului näiden valtuuskuntaan.

Kuulan harrastuksiin kuuluivat ampumaurheilu ja autoilu. Vuonna 1912 hän saavutti ammunnassa ensi luokan mestaruuden Suomen Sporttiklubissa ja hän sai useita palkintoja Yleisen Autoliiton tarkkuusajoissa Tampereella. Hänellä oli myös Yleisen Autoliiton järjestämien tähtiajojen piste-ennätys.

Kuula kuoli 59-vuotiaana lokakuussa 1947. Hänet on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle Tampereella.

## Lähteet
Central (ravintola)

**Central** on vuonna 2008 Perun pääkaupunkiin Limaan avattu ravintola, jota pidetään laajalti yhtenä maailman parhaimmista ravintoloista. Se valittiin maailman parhaaksi ravintolaksi vuonna 2023. 

Central tukee ruoissaan Perun historiaa ja perinteitä, minkä lisäksi se on tunnettu laajasta ainesosien monimuotoisesta käytöstä. Ravintolaa johtavat Virgilio Martínez ja Pía León.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ravintolan kotisivut
Varsovan läntinen asema

**Varsovan läntinen asema** (; ) on yksi Puolan pääkaupungin Varsovan neljästä suurimmasta rautatieasemasta ja kaukoliikenteen tärkein linja-autoasema.

Varsovan läntinen rautatieasema () rakennettiin alun perin vuosina 1919–1933. Asemaa on uudenaikaistettu mittavalla, arkkitehtitoimisto DWAA Architekcin suunnittelemalla, 425,9 miljoonan euron korjausrakentamisella vuosina 2020-2023. Uudistustyöt olivat yhä kesken syyskuussa 2023 ja jatkuvat vuoteen 2024. Töiden aikana aseman käyttö on jatkunut. 


Tiedosto:Dworzec Warszawa Zachodnia hala główna 2017.jpg|Portaat rautatieaseman päähalliin.
Tiedosto:Peron, Dworzec Zachodni, Warszawa (2).jpg|Ratapihan laitureita katettiin järeämmillä rakenteilla (kuva vuodelta 2021).
Tiedosto:Przebudowa warszawskiego węzła kolejowego, Warszawa Zachodnia Jerozolimskie 2021 4.jpg|Uudistettu laituri 6 otettiin käyttöön jo vuonna 2021.
Tiedosto:20230916 152204 September 2023 in Warsaw.jpg|Aseman uudistustyöt olivat meneillään vielä syyskuussa 2023.


## Varsovan läntinen linja-autoasema
Varsovan läntisen linja-autoaseman () terminaalista on bussiyhteyksiä ympäri Puolaa ja Eurooppaa. Sieltä on kesästä 2023 lähtien ollut myös suora linja-autoyhteys Suomeen. 


Tiedosto:Warszawa Zachodnia bus station (May 2023).jpg|Varsovan läntisen linja-autoaseman rakennus (5/2023).
Tiedosto:20230916 152346 September 2023 in Warsaw.jpg|Varsovan läntisen linja-autoaseman laitureita syyskuussa 2023.
20180810 082446 Warszawa Zachodnia bus station august 2018.jpg|Linja-autoja Varsovan läntisellä asemalla.



## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Warszawa Zachodnia 09/2023, Aktualny Stan I, Warsaw West Railway Station Construction #24 (youtube.com)
Botnia Marin

**Botnia Marin** on suomalainen veneveistämö. Se on yksi Suomen suurimmista alallaan. Se valmistaa Targa-merkkisiä veneitä.

Yrityksen mallisto alkaa 7,66-metrisistä ja ulottuu 15,11-metrisiin moottoriveneisiin. Targa-veneet tunnetaan laadustaan ja merikelpoisuudestaan. Niitä kuvaillaan "merten Range Rovereiksi". Tuotannosta menee vientiin 80–85%, erityisesti Ruotsiin ja Ranskaan.

Johan ja Britt-Marie Carpelan perustivat Botnia Marinin vuonna 1976.  Vuodesta 1977 alkaen yritys rakensi H-veneitä. Kun niiden tuotanto loppui vuonna 2004, mallia oli tehty 1005 kappaletta. Vuodesta 1977 vuoteen 1991 rakennettiin myös 650 kappaletta Botnia 23 -mallisia takahyttiveneitä ja vuosina 1981–1987 rakennettiin NF-merkkisiä purjeveneitä.  

Oy Targa Ab:n mentyä konkurssiin Botnia Marin osti sen mallien tuotanto-oikeudet vuonna 1984. Ensimmäinen malli oli *Targa 25*. Sitä seurasi *Targa 29* vuonna 1989. Kolmas malli *Targa 27* vuodelta 1991 muodostui läpimurroksi. Se on edelleen yrityksen myydyin malli.  

Vuonna 2000 Botnia Marinilla oli yli 100 työntekijää. Yritys otti infuusiolaminoinnin käyttöön ensimmäisten joukossa vuonna 2004. Vuonna 2007 yrityksen työntekijöiden määrä nousi kahteen sataan. Vuonna 2020 työntekijöiden määrä oli 250. Vuoteen 2020 mennessä Botnia Marin oli valmistanut 2 800 kappaletta Targa-veneitä ja muita merkkejä 2 000 kappaletta. 

Kaikki Targa-veneet rakennetaan Suomessa, Botnia Marinin omalla tehtaalla, aina puuosia ja verhoilua myöten. Alihankkijoilta ostetaan vain ikkunat, penkit ja metalliosat. Yhden veneen valmistus kestää 12–13 viikkoa.  

Botnia Marinilla on tuotantolaitokset kahdessa paikassa: Uudessakaarlepyyssä valmistetaan pienemmät veneet, joita tehdään 45 kappaletta vuodessa. Maalahdessa sijaitsee 21 000 neliömetrin tuotantotila ja 4 000 neliön halli. Siellä valmistetaan 30,1 jalkaa suuremmat veneet, joita tehdään 80 yksilöä vuodessa. Maalahdessa sijaitsee myös yrityksen pääkonttori.  

Yrityksen omistavat Carpelanin perheen jäsenet Robert, Martina, Britt-Marie ja Johan, joka on yrityksen toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* https://www.targa.fi/
Industri Energi

**Industri Energi** on norjalainen ammattiliitto, joka edustaa muun muassa öljy-, kemia-, lääke- ja metalliteollisuuden työntekijöitä. Se on noin 56 000 jäsenellään keskusjärjestö Landsorganisasjonenin neljänneksi suurin jäsenjärjestö. Industri Energi syntyi vuonna 2006, kun Norsk Olje- og Petrokjemisk Fagforbund ja Norsk Kjemisk Industriarbeierforbund yhdistyivät. Vuonna 2009 siihen liittyi Norsk treindustriarbeiderforbund.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Liiton verkkosivut
Drammenin kaupungintalo

**Drammenin kaupungintalo** () sijaitsee Bragernesin torin laidalla Norjan Drammenissa. Se valmistui vuonna 1871 arkkitehti N. S. D. Eckhoffin suunnittelemana. Aluksi siinä toimivat myös poliisi ja käräjäoikeus, jotka muuttivat vuonna 1962 uuteen oikeustaloon. Vuonna 1940 kaupungintalon viereen valmistui kuusikerroksinen (myöhemmin kerroksella korotettu) hallintorakennus. Vanha kaupungintalo oltiin vähällä purkaa 1960-luvulla, mutta se säilytettiin kuntalaisäänestyksen tuloksena.

Downtown Drammen - panoramio.jpg|Bragernesin tori. Vasemmalla entinen paloasema, keskellä taustalla Bragernesin kirkko ja oikealla kaupungintalo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Karhu-apteekin talo

**Karhu-apteekin talo** (*Asunto-Osakeyhtiö Satakunnankatu 12*) on Tampereella Satakunnankatu 12:ta sijaitseva punatiilinen, vuonna 1929 valmistunut asuinkerrostalo, jonka suunnitteli 1928 arkkitehti ja rakennusinsinööri Veikko Kallio. Talon Satakunnankadun puoleisessa siivessä on neljä asuinkerrosta ja liiketilakerros, Aleksanterinkadun puoleisessa siivessä taas kuusi asuinkerrosta ja liiketilakerros. Aleksanterinkadun ja Satakunnankadun kulmatorni on kahdeksankerroksinen. Talo edustaa lähinnä 1920-luvun klassisismia. Nimensä talo sai pohjakerroksessa toimineesta Karhu-apteekista.

Taloa kuvattiin sen rakentamisvaiheessa ja vielä 1930-luvulla "pilvenpiirtäjäksi". Veikko Kalliolla oli talon 8-kerroksisessa torniosassa asuinhuoneisto kahdessa ylimmässä kerroksessa, huoneistossa asui hänen jälkeensä muun muassa kondiittori Jussi Linkosuo.
Karhu-apteekki avattiin talon pohjakerroksessa 30. huhtikuuta 1929, apteekkarina toimi silloin Toivo Skogster. Apteekki toimi talossa 1990-luvulle saakka. Talvisodan aikana talon Satakunnankadun puoleiselle ullakolle putosi 20. tammikuuta 1940 palopommi vaurioittaen ullakkokerrosta.

## Lähteet
1,3-dimetyyliurea

**1,3-dimetyyliurea** on ureajohdannainen, jota käytetään orgaanisen synteesin välituotteena. Se on väritön kiteinen jauhe, jolla on vähäinen myrkyllisyys. 1,3-dimetyyliureaa käytetään kofeiinin, teofylliinin, farmaseuttisten kemikaalien, tekstiilien apuaineiden, rikkakasvien torjunta-aineiden ja muiden synteesiin. Tekstiiliteollisuudessa 1,3-dimetyyliureaa käytetään välituotteena formaldehydittömien, helppohoitoisten tekstiilien viimeistelyaineiden valmistuksessa. Dimetyyliurean arvioitu maailmanlaajuinen tuotanto on arviolta alle 25 000 tonnia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 1,3-dimetyyliurean kansainvälinen kemikaalikortti
* Human Metabolome Database (HMDB): Dimethylurea 
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): 1,3-Dimethylurea
Luettelo Afrikan uhanalaisista kielistä

Tämä on luettelo Afrikan uhanalaisista kielistä.

## Algeria

*shenowa
*korandje
*ladino 
*ouargli 
*tamahaq 
*tahshanit 
*taznatit 
*tidikeltintamazight
## Angola

*!Xun 
*herero
*himba 
*khwe 
*kibala 
*yauma
## Benin

*aguna 
*anii 
*gwamhi-wuri 
*miyobe 
*notre 
*basaa
## Burkina Faso

*jalkunan 
*kalamsé 
*khe 
*khisa 
*natioro 
*pana 
*pongu 
*sininkere 
*tiéfo 
*wara

## Egypti

*juutalaisegyptinarabia
*kenuzi
*siwi 

## Eritrea

*Bilen 
*Dahālík 
*K'emant
## Gambia

*Bainouk-Gunyaamolo  
*Bayot 
*Jola-Fonyi  
*Mansoanka  

## Gabon

*baka 
*benga 
*bwisi
*geviya 
*iyasa 
*kande 
*kota 
*mahongwe
*pinji 
*sake 
*seki
*sighu 
*simba
*tchitchege
*vumbu

## Päiväntasaajan Guinea

*Benga
*Gyele 
*Iyasa
*Seki
## Keski-Afrikan tasavalta

*birri
*bodo
*ganzi
*gbanziri
*gbaya  
*gbayi  
*geme  
*gundi  
*kara  
*kpatili
*monzombo
*ngombe  
*pana 
*pande
*ukhwejo  
*yaka  
*yulu

## Kongon demokraattinen tasavalta

*barambu 
*beeke 
*boguru 
*boloki 
*bolondo
*bomboli 
*dzando
*gbanziri 
*kanu 
*kari 
*mono
*ngbinda
*nsong
*nubi
*talinga-bwisi 
*yango 
*yulu

## Kongon tasavalta

*bangandu 
*bonjo
*bwisi 
*dibole 
*kota 
*monzombo 
*yaka

## Komorit

*maore
## Lesotho

*siphuthi  

## Liberia

*dewoin 
*gbii

## Länsi-Sahara

*zenaga

## Madagaskar

*maore

## Mauritania
*zenaga

## Mosambik

*kunda  
*makwe
## Norsunluurannikko

*Beti 
*Daho-Doo
*Deg 
*Ega 
*Jeri Kuo 
*Khe 
*Khisa 
*Koro
*Mbre 
*Plapo Krumen

## Sierra Leone

*Bom 
*Krim  
*Mani 
## Tunisia

*ghadamès
*juutalaistunisianarabia
## Lähteet
Sandra Baldauf

**Sandra Baldauf** (s. 15. joulukuuta 1951) on yhdysvaltalainen biologi. 

Baldauf toimi ensin Yhdysvalloissa ja myöhemmin Ruotsissa, Uppsalassa. Hän on erikoistunut molekyyli- ja evoluutiobiologiaan, joita hän on tutkinut vuodesta 1985. Hän sai tohtorin arvon Michiganin yliopistossa 1990. Hän tutki aitotumallisten eliöiden evoluutiota Nova Scotiassa 1996-2000. Tämän jälkeen hän siirtyi työskentelemään New Yorkin yliopistoon, missä hän oli Bioinformatiikan professori. Vuonna 2007 hän muutti Ruotsiin ja ryhtyi työskentelemään Uppsalan yliopistossa, jossa hänen pääasialliseksi tutkimusalueeksi tuli systemaattinen biologia. Sandra Baldauf sai Björkén-palkinnon vuonna 2015.

## Lähteet
Kokolattiamatto

**Kokolattiamatto** on koko huoneen lattia-alan peittävä kiinteästi asennettu matto, joka on irrallisen maton ja lattianpäällysteen välimuoto. Aiemmin matto tehtiin mittatilaustyönä tiettyyn paikkaan sopivaksi. 1960-luvulla värikkäät kuviot lisäsivät kokolattiamaton suosiota.

Kokolattiamattoa on käytetty hotelleissa, elokuvateattereissa ja muissa julkisissa tiloissa, koska ne toimivat äänieristeinä. Yleensä ottaen kokolattiamatto soveltuu kuiviin tiloihin, kuten olo- ja makuuhuoneisiin. Niitä käytetään myös asuntoautoissa ja laivoissa.

## Historia
Thomas Sheraton kirjoitti vuonna 1806, että "sen jälkeen, kun huoneen koko lattialle asennetut matot otettiin käyttöön, parhaiden talojen vanhastaan noudattama lattian hienojakoinen päällystäminen on nyt jätetty syrjään". Suikaleista kootut sovitetut matot olivat tulleet suosituiksi 1700-luvun jälkipuoliskolla, ja ne pysyivät suosiossa aina 1870-luvulle asti, jolloin muodiksi tulivat irtonaiset matot ja lakattu kovapuu.

Ludvig XVI lahjoitti George Washingtonille yhden historian kuuluisimmista matoista. Se kudottiin Mount Vernonin juhlasalia varten, jossa sitä voi ihailla vielä nykyäänkin.

1900-luvun alussa uusi valmistusmenetelmä tuftaus mullisti mattoteollisuuden. Se keksittiin Daltonissa ja se korvasi nopeasti perinteisen kudontamenetelmän. Nukkalangat ommellaan tekstiilialustan läpi ja päällystetään alapuolelta. Vuodesta 1930 alkaen tuftauksen koneellistaminen suosi sen kehitystä. Sen osuus kokonaistuotannosta on nykyään 51 prosenttia, kun se 1950-luvulla oli vain 10 prosenttia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eino Tenhunen

**Eino Edvard Tenhunen** (s. 2. heinäkuuta 1941 Viitasaari) on suomalainen eläköitynyt yritysjohtaja ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.

Eino Tenhunen syntyi Kalle Edvard Tenhusen ja Ida Maria Huikarin perheeseen ja avioitui 1995 Pirjo Paavilaisen kanssa. Hän valmistui merkonomiksi Jyväskylän kauppaoppilaitoksesta 1961 ja kävi SOK:n liikkeenjohdollisen kenttäkoulutuksen 1965–1967 ja jatkokoulutuksen 1978 Suomen Osuuskauppaopistossa. SOK:n maatalousosaston tukkumyyjä Tenhunen oli 1962–1964 ja tarkastusosaston tarkastaja 1964–1965. Hän oli Osuuskauppa Yhtymän konttoripäällikkö Lappeenrannassa 1967–1968 ja markkinointijohtaja 1968–1972, Keski-Pohjanmaan Osuuskaupan markkinointijohtaja ja johtokunnan jäsen Kokkolassa 1972–1977, SOK:n markkinointiosaston apulaisosastonjohtaja 1977–1980, Pieksämäen Osuuskaupan toimitusjohtaja 1980–1984, Osuuskauppa Suur-Savon kaupallinen johtaja Mikkelissä 1984 ja Pohjois-Karjalan Osuuskaupan toimitusjohtaja 1984–2001. Tässä tehtävässä häntä seurasi Matti Pulkki. Tenhusella on ollut myös useita osuustoiminnallisia ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1994.

## Lähteet
Axel Coldevin

**Axel Johannes Coldevin** (4. maaliskuuta 1900 Dønna – 23. kesäkuuta 1992 Bærum) oli norjalainen historian professori ja tietokirjailija. Hän kirjoitti muun muassa Bodøn ja Sarpsborgin kaupunkien historiasta ja Pohjois-Norjan maatalouden kehityksestä. Coldevin teki myös historian oppikirjoja peruskouluihin ja lukioihin.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Arto Vuorjoki

**Arto Vuorjoki** (26. heinäkuuta 1932 Helsinki - 23. maaliskuuta 2004 Oulu) oli suomalainen Oulussa toiminut naistentautien ylilääkäri, joka tunnettiin myös aktiivisesta ooppera- ja lintuharrastuksestaan.

Vuorjoki valmistui lääkäriksi Helsingin yliopistosta 1960 ja erikoistui sitten naistentauteihin ja synnytysoppiin Oulun lääninsairaalassa 1960–1966. Hän toimi Oulun kaupunginsairaalan synnytysosaston ylilääkärinä 1966–1975 ja sitten naistentautiosastolla eläkkeelle jäämiseensä 1990 saakka. Hän oli vuosina 1962–1972 lisäksi toimitusjohtajana oululaisessa Laboratorio Tutkossa, jossa hän piti myös yksityisvastaanottoa.

Arto Vuorjoki lauloi opiskeluvuosinaan Ylioppilaskunnan Laulajissa ja oli Ouluun asetuttuaan perustamassa sinne oopperayhdistystä, jonka produktioissa hän usein esiintyi. Hän kuului yhdistyksen johtokuntaan 30 vuotta ja toimi puheenjohtajana 1978–1993. Suomen oopperaliiton hallituksessa hän istui 1968–1993 ja toimi puheenjohtajana 1972–1974. Vuorjoki oli myös Savonlinnan oopperajuhlien taiteellisen toimikunnan jäsen 1972–1981.

Vuodet 1969–1972 Vuorjoki toimi Oulun kaupunginvaltuustossa ja sairaalalautakunnassa sitoutumattomana kokoomuksen ryhmässä, muttei asettunut uudelleen ehdolle poliittisten näkemystensä muututtua.

Arto Vuorjoki kirjoitti eläkevuosinaan kaksi kirjaa, toisen lintuharrastuksestaan ja toisen urastaan gynekologina ja aborttien tekijänä.

Vuorjoki kuului Wegeliuksen pappissukuun.

## Teokset
**Ulkonokalta tuulee*. Pohjoinen, 1994. .
**Elämäni keskeytetyt elämät*. Pohjoinen, 2001. .

## Lähteet
*
### Viitteet
Impi-Liisa Kilpeläinen

**Impi-Liisa Kilpeläinen** (26. syyskuuta 1888 Kuopio – 8. maaliskuuta 1948) oli suomalainen opettaja, toimittaja ja Mannerheimin Lastensuojeluliiton esitelmöitsijä ja kerhotoiminnan johtaja.

Kilpeläinen valmistui opettajaksi ja oli työssä Helsingissä Emma Mäkisen lastenkodissa ja sittemmin toimi opettajana helsinkiläisten perheiden kotikoulussa Helsingissä ja Pakasen kartanossa Vihdissä. Kilpeläinen muutti 1912 Yhdysvaltoihin. Hän oli sanomalehtialalla vuosina 1916–1921 Yhdysvalloissa. Kilpeläinen oli toimittajana Duluthissa, Minnesotassa Päivälehdessä ja Kansan Henki-lehdessä ja hän toimitti samaan aikaan myös Naisten Lehteä. Hänestä tuli 1917 Yhdysvaltain ja Kanadan sanomalehtiliiton sihteeri ja hän toimitti liiton julkaisemaa Siirtokansan Kalenteri-vuosijulkaisua. Hän oli mukana amerikansuomalaisten valistusriennoissa ja toimi esitelmöitsijänä sekä Yhdysvalloissa että Kanadassa. Kilpeläinen opetti myös suomen kieltä ja Suomen historiaa Brooklynissä ja Duluthissa, Minnesotassa. Kilpeläinen oli mukana ensimmäisen maailmansodan aikana Amerikan Punaisen Ristin työssä ja hänet palkittiin Amerikan Punaisen Ristin ansiomerkillä. Tässä vaiheessa hän tutustui myös lastensuojelutoimintaan.

Kilpeläinen palasi Suomeen vuonna 1921. Mentyään naimisiin vuonna 1923 taidemaalari Aatu Kilpeläisen (1887–1948) kanssa Impi-Liisa Kilpeläinen meni 1924 Kenraali Mannerheimin Lastensuojeluliiton palvelukseen tehtävinään lasten ja nuorten kerhotoiminnan ja yhteiskunnallisen huollon järjestäminen sekä kyseisen alan työntekijäin valmennuskurssien johtaminen ja heidän työnsä valvominen. Hän toimi lisäksi 1933–1937 Suomen Nuorisohuollon valtuuskunnan sihteerinä. Kilpeläinen oli mukana naisasia-, lotta- ja marttatyössä ja toimi opettajana ja luennoitsijana eri järjestöjen jatko-opetus- ja valmennuskursseilla.

Vuonna 1936 Kilpeläinen teki stipendiaattina opintomatkan Englantiin osallistuen Lontoossa pidettyyn kansainväliseen yhteiskunnalliseen kongressiin ja yhteiskunnallisten huoltotyöntekijäin kesäkursseille Bedford-Collegessa.

## Lähteet
Tie valmis on

**Tie valmis on** on Suomen evankelis-luterilaisen virsikirjan virsi. Sen on säveltänyt kanttori Jouko Piitulainen ja sanoittanut kirjailija Tytti Jäppinen vuonna 1981. Sanoitus on alun perin tehty erääseen ruotsalaiseen kansansävelmään.

## Lähteet
Nurmeksen yhteiskoulu

**Nurmeksen yhteiskoulu** oli Nurmeksen kauppalassa vuosina 1898–1940 toiminut yksityinen maaseutuoppikoulu. 

## Historia
Nurmeksen yhteiskoulun omisti 1898–1903 Nurmeksen kauppala ja 1903–1919 Nurmeksen suomenkielisen yhteiskoulun kannatusyhdistys.

Koulu aloitti toimintansa 1898 viisiluokkaisena Nurmeksen porvarikouluna. Koulu laajennettiin 1903 kahdeksanluokkaiseksi, ja se sai ylioppilastutkinto-oikeuden 1906. Koulun viisi alinta luokkaa otettiin valtion haltuun vuonna 1919, mutta koulun lukioluokat jatkoivat yksityisinä jatkoluokkina vuoteen 1940 saakka, jolloin valtio otti ne haltuun 1938 annetulla asetuksella. Nurmeksen yhteiskoulu (myöh. lyseo) on Suomen vanhimpia maaseudulla toimineita oppikouluja.

Koulu toimi vuoteen 1905 saakka yksityisasunnoiksi tarkoitetuissa tiloissa neljässä eri paikassa, kunnes oma koulutalo valmistui 1905.

Nurmeksen yhteiskoulun seuraajia olivat Nurmeksen keskikoulu ja vuodesta 1938 Nurmeksen yhteislyseo. Vuonna 1973 peruskoulujärjestelmään siirtymisen jälkeen toiminta jatkui Kirkkokadun yläasteella ja Nurmeksen lukiossa.

Koulun historian ja suomen kielen lehtori 1906–1943 oli Olli Koistinen.

## Rehtorit
* 1898–1902 Vilho Tomminen
* 1902–1908 A. S. Kilpeläinen
* 1908–1919 Juho Lähteenmäki 
...
* 1958–1988 Jouko Salonen

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* *Lyhyt katsaus koulun 50-vuotiseen taipaleeseen, Nurmeksen yhteiskoulun vuosikertomus 1947–1948*. Joensuu 1948.
* *Opin sauna: Nurmeksen yhteiskoulun entisten oppilaiden muistelmia koulun puolivuosisataisjuhlaan (1898–1948)*; toim. Urho Peltonen. Nurmeksen yhteiskoulu, Nurmes 1948
* Pekka Törrönen: *Opintiellä oppikoulussa Nurmeksen yhteislyseo 1898–1973*. 1998 

## Aiheesta muualla
* Nurmeksen yhteiskoulun uusi koulutalo syksyllä 1905, Museovirasto, Kansatieteen kuvakokoelma, Karjalaisen osakunnan kokoelma (Finna)
* Nurmeksen yhteiskoulu, Yksityiskoulut.fi
Siniposkimuura

**Siniposkimuura** (*Phaenostictus mcleannani*) on puumuuriin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Keski- ja Etelä-Amerikassa.

## Koko ja ulkonäkö
Siniposkimuura kasvaa 20&ndash;21 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin päälaki on harmaa. Selkä ja siivet ovat ruskeat ja niissä on mustia ja vaaleanruskeareunaisia laikkuja. Siniposkimuuran silmienympärystä on sininen ja hyöhenistä paljas. Kurkku ja rinta ovat mustat. Punaruskeassa vatsassa on mustaa suomukuviointia.

## Levinneisyys ja elintavat
Siniposkimuuran levinneisyysalue ulottuu Hondurasista Ecuadoriin. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät. Lintu liikkuu yksin tai pareittain ja voi liittyä sekaparviin. Siniposkimuura syö hyönteisiä ja seuraa laumoina liikkuvia muurahaisia.

## Lähteet
Budapest-Népligetin linja-autoasema

**Népligetin linja-autoasema** () on Unkarin pääkaupungin Budapestn päälinja-autoasema, maan kansallisen ja kansainvälisen kaukobussiliikenteen keskusasema. Népligetin metroasema sijaitsee aivan linja-autoaseman vieressä.

Osa saapuvista linja-autoista ei aja itse asemalle, vaan jättää kustannuksia välttääkseen matkustajat läheisten katujen varrelle.


Tiedosto:Budapest-Népliget Bus Station.jpg|Budapestin Népligetin linja-autoasemarakennus.
Tiedosto:Népliget autóbusz pályaudvar - panoramio.jpg|Linja-autoasema toisesta suunnasta nähtynä.
Budapest-Népliget Bus Station 2019 04.jpg|Sisätiloja.
Budapest-Népliget Bus Station, departures, 2016 Hungary.jpg|Lähteviä busseja.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Népliget Bus Station (Budapest)  (wikimapia.org)
George Zweig

**George Zweig** (s. 1937) on venäläissyntyinen, suurimman osan elämästään Yhdysvalloissa asunut hiukkasfyysikko. Hän opiskeli ensin matematiikkaa ennen kuin hän syventyi fysiikkaan. Hän on työskennellyt enimmäkseen korkean energian omaavien alkeishiukkasten fysiikan ja kvarkkien tutkimuksen parissa, muun muassa hiukkasfysiikan tutkimuslaitoksessa Cernissä. Hän on ollut myös jonkin verran tekemisissä neurobiologian kanssa. Hän on ollut tekemisissä neurobiologian kanssa. Hän oli pitkään professorin assistanttina Pasadenassa sijainneessa Kalifornian teknologisessa instituutissa. Hän oli jonkin aikaa vierailemassa Madisonissa sijaitsevassa Wisconsin yliopistossa. Hän on ollut ensin jäsenenä ja sittemmin kumppanina Los Alamosin kansallisessa laboratoriossa sekä kumppanina John D. ja Catherine T. MacArthurin säätiössä. Hän on ollut myös jäsenenä kansalisessa akateemisten tieteiden järjestössä.

## Lähteet
Lvivin linja-autoasema

**Lvivin linja-autoasema** eli **Stryiskan linja-autoasema** () on Ukrainan länsiosassa sijaitsevan Lvivin päälinja-autoasema.  Se on rakennettu vuosina 1976–1980. Linja-autoasema palvelee sekä kansallista että kansainvälistä liikennettä. 

Linja-autoasema sijaitsee Lvivin kaupungin eteläosassa osoitteessa Stryiska 109, joka on noin 6 kilometriä keskustasta, Lvivin rautatieasemalta etelään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hakkarala

**Hakkarala** eli **Hakkarila** on kylä Kuopiossa. Kylään kuuluvia asuintaloja ovat Kalattomanmäki, Jälä, Saarisuo ja Pirttimäki. 

Hakkarala kuului Muuruveden kuntaan, joka perustettiin 1908 ja liitettiin Juankoskeen vuonna 1971. Vuonna 1973 Hakkarala ja muutama muu kylä siirrettiin Juankoskesta osaksi Nilsiää, johon ne olivat jo kuuluneet ennen Muuruveden perustamista. Vuodesta 2013 Nilsiä on ollut osa Kuopiota.

## Lähteet
Kiovan keskuslinja-autoasema

**Kiovan keskuslinja-autoasema** () on Ukrainan pääkaupungissa Kiovassa toimiva autoasema, joka palvelee sekä kansallista että kansainvälistä liikennettä.

Linja-autoasema rakennettiin vuosien 1957-1961 aikana. Rakennuksen suunnittelivat arkkitehdit Abraham Miletsky, I. N. Miller ja
Edward Biel. Vuonna 2021 valmistui peruskorjaus, jossa rakennuksen ulkonäkökin hieman uudistui.

Keskuslinja-autoasema sijaitsee viitisen kilometriä Kiovan ydinkeskustasta etelään. Linja-autoaseman lähellä, sen lounaispuolella palvelee Kiovan metron Demijivskan metroasema. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Central Bus (Coach) Station (Kyiv)  (wikimapia.org)
Ljubljanan kehätie

**Ljubljanan kehätie** () on kehätie Ljubljanan ympärillä. Se yhdistää A1 ja A2 moottoritiet.

Kehätie mainitaan ensimmäistä kertaa kaupunkialueen suunnitelmissa vuonna 1966. Moottori- ja ohikulkuteitä suunniteltiin 1970-luvulla, kunnes vuonna 1979 hyväksyttiin suunnitelma ”U”-tiestä Ljubljanan ympärille. Tiestön rakentaminen alkoi samana vuonna. Tie valmistui vuonna 1999. Slovenian tieverkostoa ylläpitävän DARS:n mukaan kehätien vaikuttavin rakennelma on itäisellä ohikulkutiellä oleva ”Harppi” () niminen Ljubljanican ylittävä silta.

Kehätie jakaantuu neljään ohikulkutiehen: pohjoinen () on merkitty moottoriliikennetie H3:ksi, länsi () on osa A2-moottoritietä, itä () on osa A1-moottoritietä ja etelä () on osa sekä A1- että A2-moottoritietä.

Vuonna 2008 ohikulkuteiden liikennemäärät olivat vuorokaudessa keskimäärin 59&nbsp;000–67&nbsp;000 ajoneuvoa, läntisen ohikulkutien ollessa ruuhkaisin. Vuonna 2019 läntisellä ohikulkutiellä oli vajaat 80&nbsp;000 ajoneuvoa vuorokaudessa. Vuonna 2020 kehätien liikennemäärä tippui noin 20&nbsp;prosenttia koronarajoitusten vuoksi. Vuonna 2022 A1-moottoritiellä liikennemäärät olivat yli 80&nbsp;000 ajoneuvoa vuorokaudessa ruuhkaisimmassa mittauspisteessä (Malence–Dolenjska cesta). A2-moottoritien mittauspisteessä Brdo–Kozarje ajoneuvoja oli keskimäärin vajaat 90&nbsp;000 vuorokaudessa. Kehätie on tietullien alaista.

DARS:n oli tarkoitus aloittaa vuonna 2021 kehätien laajentamissuunnitelmat.

## Lähteet
Tomoaki Hamatsu

**Tomoaki Hamatsu** (; s. 3. elokuuta 1975 Fukushima), joka tunnetaan paremmin nimellä **”Nasubi”** on japanilainen tositelevisioesiintyjä ja koomikko. Hänet tunnetaan esiintymisestä erittäin kiistanalaisessa Susunu! Denpa Shōnen -ohjelmassa. Hamatsua kohtaan toteutettiin ohjelmassa lähes kidutuksenomaista kohtelua, eikä hänelle kerrottu sen julkaisemista koko Japanin kansan nähtäväksi.

## Susunu! Denpa Shōnen
Hamatsun oli tarkoitus selvityä ohjelmassa ainoastaan lehdistä saatavien arpajaisvoittojen kera. Hänet sijoitettiin pieneen asuntoon ilman vaatteita ja ruokaa, sillä nekin oli ansaittava arpajaisvoitoista. Ohjelman tuottanut yhtiö valehteli Hamatsulle, että ohjelma saatettaisiin julkaista myöhemmin, vaikka sitä lähetettiin televisiossa koko Hamatsun kärsimyksen ajan. Hänelle kerrottiin vapautuvansa, kunhan arpajaisvoittoja on kertynyt yli miljoona jeniä.

Hamatsu eli asunnossa 335 päivää, ennen kuin hänet lähetettiin Etelä-Koreaan. Siellä hän nautti palkinnostaan, ennen kuin tuottajat veivät Hamatsun uuteen asuntoon, jossa rahankeruu alkaisi alusta. Hänet haastettiin keräämään rahat lentolippuihin päästäkseen takaisin Japaniin. Hamatsu sai kerättyä rahat, mutta Japanissa hänet sijoitettiin edelleen samannäköiseen huoneeseen. Kuitenkin silloin Hamatsu paljastettiin suurelle yleisölle, jolloin myös hänelle valkeni totuus ohjelman kuvaamisesta.

Hamatsun fyysinen ja psyykkinen terveys heikkenivät nopeasti ohjelman alettua. Nasubi kertoi myöhemmin jokaisen päivän olleen helvetillinen ja että mieluummin kuolisi kuin kokisi saman uudelleen. Hän kertoi, ettei ollut poistunut paikalta, koska halusi olla sanansa mittainen. Hän ei myöskään ollut halunnut lähestyä ohikulkijoita avunpyynnöillään, koska olisi joutunut tekemään sen ilman vaatteita.

## Lähteet
Ernst Gylphe

**Ernst Fredrik Gylphe (Gylfe)**, sukunimi aik. *Jansson* (15. lokakuuta 1878 Pohja – 24. helmikuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja Helsingin Villakehräämö Oy:n (nykyinen Novita) perustaja ja toimitusjohtaja.

Gylphen vanhemmat olivat kauppapuutarhuri Anders Fredrik Jansson (Gylphe) ja Vilhelmina Lindroos. Hän pääsi ylioppilaaksi 1899 Helsingin ruotsalaisesta reaalilyseosta ja suoritti koneinsinööritutkinnon Polyteknillisessä opistossa vuonna 1906.  Gylphe suoritti tekniikan jatko-opintoja vielä Saksassa ja myöhemmin hän teki opinto- ja liikematkoja Englantiin, Saksaan ja Venäjälle Siperiaan ja Kaukasiaan. 

Gylphe tuli vuonna 1907 tamperelaisen F. Klingendahl & Co:n palvelukseen ja hän toimi ensin avustavana teknillisenä johtajana, vuodesta 1914 teknillisenä johtajana ja vuodesta 1919 yhtiön isännöitsijänä. Johtokunnan jäsenenä hän oli vuodesta 1912 alkaen.

Gylphe erosi vuonna 1925 Klingendahlin palveluksesta ja siirtyi Englantiin harjoittaakseen siellä opintoja kutomateollisuuden alalla. Palattuaan Suomeen hän perusti vuonna 1928 Helsingin Villakehräämö Oy:n ja toimi sitten yhtiön toimitusjohtajana ja johtokunnan puheenjohtajana. Gylphe oli lisäksi *Oy Rapco Ab*:n ja *Suomen Autorengas Oy*:n perustajia ja toimi molemmissa yhtiössä hallituksen puheenjohtajana sekä Suomen Autorengas Oy:ssä toimitusjohtajana.

Ernst Gylphe oli naimisissa vuodesta 1911 Greta Maria Löfhjelmin kanssa. 

## Lähteet
A1 (Slovenia)

**A1** () on 245,3 kilometriä pitkä moottoritie Sloveniassa, joka yhdistää Itävallan rajalla olevan Šentiljin Adrianmeren rannalla olevaan Koperiin. Moottoritie kulkee useiden merkittävien kaupunkien läpi, kuten Mariborin, Celjen ja Ljubljanan.

Vrhnikan ja Postojnan välille rakennettu 30 kilometriä pitkä nelikaistainen moottoritie oli Slovenian ja silloisen Jugoslavian ensimmäinen moderni moottoritie. Rakennustyöt aloitettiin toukokuussa 1970 ja se avattiin liikenteelle 29. joulukuuta 1972. Alunperin A1 yhdisti Koperin ja Ljubljanan, ja kokonaisuudessaan moottoritie valmistui vuonna 2005. Vranskon ja Blagovican välinen alue oli moottoritien haastavin osuus rakentaa vuoristoisen ja vaihtuvan maaston vuoksi. Tällä välillä on myös Slovenian pisin kaksoistunneli, Trojanen tunneli. Moottoritietä on rakennettu pätkittäin ja Slovenian itsenäistyttyä valtio on investoinut moottoritiehen. A1-moottoritiellä on käytössä vinjettimaksu.

A1 on tärkeä linkki Euroopan unionin ja itäisen Euroopan maiden välillä. Moottoritiellä on yli sata siltaa, 98 maasiltaa ja 11 kaksoistunnelia. Slovenian pisin maasilta Črni Kalissa on osa moottoritietä. A1 on tärkeä tie Slovenian logistiikalle, sillä se yhdistää Koperin sataman koko maahan. Se on tärkeä itä-länsi -suuntainen linkki, joka halkoo valtion jokaista aluetta.

## Lähteet
Kristinusko Bangladeshissa

Tämä artikkeli kertoo **kristinuskosta Bangladeshissa**. Bangladeshin valtionuskonto on islam ja kristityt muodostavatkin pienen vähemmistön maassa. Suurin osa Bangladeshin kristityistä kirkoista kuuluu evankeliseen kirkkokuntaan. Bangladeshissa toimii kirkkojen kansallisen neuvoston lisäksi kansallinen kristillinen yhteisö, joka on yhteydessä Maailman evankeliseen allianssiin.

## Lähteet
Kristinusko Kambodžassa

Tämä artikkeli kertoo **kristinuskosta Kambodžassa**. Kambodžan valtauskonto on buddhalaisuus ja kristinusko on Kambodžan vähemmistöuskonto. Väestöstä 0,3 prosenttia. Kambodžan suurin kristillinen kirkko on Uusi apostolinen kirkko.

## Historia
Kambodža on historiallisesti Khmerin 500-luvulla perustettua valtakuntaa. Siirtomaavallan aikana alue kuului Ranskan hallintaa ja maa itsenäistyi vuonna 1953. Kristinusko tuli maahan 1600- ja 1700-lukujen aikana. 1900-luvulla maahan perustettiin useita itsenäisiä kirkkoja. Kambodžan kommunistinen puolue valloitti maan pääkaupungin vuonna 1975 ja punaiset khmerit pyrkivät hävittämään kaiken uskonnon maasta. Tuolloin valtaosa buddhalaisista munkeista tapettiin ja samalla myös tuntematon määrä kristittyjä kuoli.

## Lähteet