open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Prinsessa Fiona

**Prinsessa Fiona** on hahmo ''Shrek''-elokuvasarjassa. Hänen ensiesiintymisensä tapahtui kuitenkin kirjassa nimeltä *[[Shrek!]]*, johon elokuvasarjakin perustuu. Elokuvissa häntä ääninäytteli Cameron Diaz ja hänen lauluäänenään toimi Holly Fields.

## Esiintymiset
### Varsinainen elokuvasarja
#### Shrek
Elokuvassa *[[Shrek]]* prinsessa Fiona on vankina Lohikäärmeen vartioimassa tornissa, josta Shrek tulee pelastamaan hänet. Myöhemmin elokuvassa selviää, että hänellä on kirous, jonka takia hän aina yöllä muuttuu jätiksi. Kirous poistuisi vain suudelmalla. Fiona rakastuu Shrekiin, jolloin heidän välinen suudelmansa muuttaa kirousta niin, että hän jää pysyvästi jätiksi.

#### Shrek 2
Elokuvassa *[[Shrek 2]]* selviää, että Fionan isä, kuningas Harold, lukitsi tyttärensä torniin, koska Hyvän haltijattaren mukaan kirous poistuisi, kun hänet pelastettaisiin sieltä, ja sitten suudeltaisiin. Hyvä haltijatar myös suunnitteli, että hänen poikansa prinssi Uljas pelastaisi hänet, mutta kun tämä ehti tornille, se oli tyhjä. Hyvä haltijatar jatkaa kuitenkin yrittämistä naittaa Fiona ja Uljas kiristämällä Fionan isää kuningas Haroldia. Samalla Shrek uskoo, että Fiona ei ole onnellinen hänen kanssaan, ja yrittää keksiä miten tehdä hänet onnelliseksi. Hän varastaa Hyvältä haltijattarelta rohdon, jolla hän ja Fiona muuttuvat ihmisiksi ja Aasi hevoseksi. Tämä pysyisi vain, jos he suutelevat ennen keskiyötä. Hyvä haltijatar tekee rohdon, jonka juoja rakastuu ensimmäiseen suutelemaansa ihmiseen, ja pakottaa kuningas Haroldin laittamaan sitä Fionan teehen. Fiona juo teen ja Shrek kiiruhtaa estämään Fionan ja Uljaan suudelman, mutta myöhästyy. Kuitenkaan mikään ei muutu, jolloin kuningas Harold paljastaa antaneensa "vahingossa" väärän teen. Tästä raivostuneena Hyvä haltijatar yrittää tappaa Shrekin loitsullaan, mutta kuningas Harold heittäytyy eteen, jolloin loitsu kimpoaa haarniskasta takaisin Hyvää haltijatarta päin muuttaen tämän kupliksi. Kuningas Harold selviää, mutta muuttuu sammakoksi.

#### Shrek kolmas
Elokuvassa *[[Shrek kolmas]]* Fionan isä, kuningas Harold, kuolee, jolloin Shrek lähtee Aasin ja Saapasjalkakissan kanssa etsimään Fionan serkkua *Arthur Pendragonia* uudeksi kuninkaaksi, koska Shrek ei osaa olla hyvä kuningas. Heidän lähtiessään Fiona kertoo olevansa raskaana. Raskauden kunniaksi Fiona kutsuu äitinsä kuningatar Lillianin, Tuhkimon, Lumikin, prinsessa Ruususen, Tähkäpään ja Tuhkimon toisen sisarpuolen vierailulle. Silloin prinssi Uljas hyökkää ja vangitsee heidät muiden satupahisten kanssa. He pääsevät pakenemaan kuningatar Lillianin avulla ja käyvät vastarintaan.

#### Shrek ja ikuinen onni
Elokuvassa *[[Shrek ja ikuinen onni]]* Tittelintuure huijaa nykyiseen elämäänsä kyllästyneen Shrekin allekirjoittamaan sopimus, jolla perutaan Shrekin Fionan pelastus. Tässä todellisuudessa Fiona kyllästyi odottamaan pelastajaa ja pelastautuu itse. Hänestä tulee hyvä soturi ja vähän kylmempi. Saapasjalkakissasta tulee hänen lemmikkinsä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Oskar Koivunen

**Oskar Vilhelm Koivunen** (27. syyskuuta 1894 Helsinki – 25. maaliskuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen lentäjä, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Koivusen vanhemmat olivat liikkeenharjoittaja Wilhelm Koivunen ja Emilia Henrikintytär ja puoliso Anna Maria Lindroos. Koivunen oli yksi Suomen ilmavoimien ensimmäisistä lentäjistä. Hän suoritti ilmavoimien ohjaajatutkinnon 1923, oli ilmavoimien ohjaaja Sortavalan lentoasemalla 1918–1920 ja yhteistoiminta- ja hävittäjälaivueiden lentäjä Maalentoeskaaderissa Utissa 1923–1926. Aero O/Y:n liikennelentäjä Koivunen oli 1926–1927. Hän oli neljäs suomalainen lentäjä, joka palkattiin Aerolle. Lentäjänuransa Koivunen joutui lopettamaan loukkaannuttuaan vakavasti ensimmäisessä suomalaisella reittilennolla sattuneessa onnettomuudessa Tallinnassa toukokuun lopussa 1927. Autosähkö Oy:n perustajaosakas ja kaupallinen johtaja hän oli vuodesta 1927 sekä autoalan tukku- ja tuontiliike Koivunen Oy:n (nyk. Meko Finland Oy) perustajaosakas, toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1944. Hänellä oli myös oman alansa  luottamustehtäviä esimerkiksi Autonosatukkukauppiaat-yhdistyksessä. Sotilasarvoltaan Koivunen oli reservin vääpeli. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1975. Koivunen muistetaan myös Liikesivistysrahastolle kauppatieteiden tutkimuksen ja opetuksen tueksi tekemistään lahjoituksista. 

## Lähteet
Carl-Johan Nikander

**Carl-Johan Nikander** (22. maaliskuuta 1915 Loviisa – 17. joulukuuta 2005 Malaga) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja järjestö- ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Nikanderin vanhemmat olivat rovasti Ivar Alarik Nikander ja Dorothea Justina Riesenkampff ja puolisot 1940–1960 Kirsti Karin Anita Lautsia, aiemmin Carlsén, 1964–1977 Britta Dolores Söderholm ja vuodesta 1984 Birgit Petersen. Nikander tuli ylioppilaaksi Kotka Svenska Samskolasta 1934 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1938. Hän oli Oy Wilh. Schauman Ab:n käyttöinsinööri Jyväskylässä vuodesta 1939 ja Savonlinnassa 1939–1942, Valtion lentokonetehtaan konepajainsinööri ja tuotantopäällikkö Kuorevedellä 1942–1944, Särkisalmi Oy:n teknillinen johtaja ja toimitusjohtaja 1945–1946, Suomen Metalliteollisuusyhdistyksen apulaisjohtaja, vt. toimitusjohtaja ja apulaistoimitusjohtaja 1946–1953 sekä Oy Telko Ab:n toimitusjohtaja 1953–1976 ja hallituksen jäsen 1970–1976. Nikander oli myös Skogarsin tilan omistaja ja maanviljelijä Sarvisalossa Itä-Uudellamaalla vuodesta 1952. Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen hän oli 1951–1953, minkä lisäksi hänellä oli lukuisia muita luottamustehtäviä. Nikander oli lisäksi Oy Stalko Ab:n, Oy Antrakoks Ab:n, Hiili ja Koksi Oy:n ja Unifer Oy:n perustajia ja toimi yritysten johtoelimissä, samoin kuin Riihimäen konepajakoulun perustajajäsen 1948. Sotilasarvoltaan hän oli reservin insinöörikapteeni (1963). Nikander sai kauppaneuvoksen arvonimen 1975. 

## Lähteet
Bunty Aur Babli

**Bunty Aur Babli** (suom. ”Bunty ja Babli”) on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen rikoskomediaelokuva, jonka on ohjannut Shaad Ali ja tuottanut Aditya Chopra. Elokuvan pääosia näyttelevät Amitabh Bachchan, Abhishek Bachchan ja Rani Mukerji. Abhishek Bachchan ja Mukerji näyttelevät huijaririkoskumppaneita, Buntya ja Bablia, kun taas Amitabh Bachchan näyttelee apulaiskomissaari Dashrath Singhiä, jonka tavoitteena on saada heidät kiinni.

## Näyttelijät

## Soundtrack

## Vastaanotto
Box Office India julisti *Bunty Aur Bablin* ”superhitiksi”.

## Palkinnot
* Bollywood Movie Awards
** Paras koominen rooli – Abhishek Bachchan
** Paras musiikki – Shankar-Ehsaan-Loy
** Paras naislaulaja – Alisha Chinai, ”Kajra Re”
** Paras koreografia – Vaibhavi Merchant, ”Kajra Re”

* Filmfare Awards
** Paras musiikki – Shankar-Ehsaan-Loy
** Paras sanoitus – Gulzar, ”Kajra Re”
** Paras naislaulaja – Alisha Chinai, ”Kajra Re”

* International Indian Film Academy Awards
** Paras musiikki – Shankar-Ehsaan-Loy
** Paras sanoitus – Gulzar, ”Kajra Re”
** Paras naislaulaja – Alisha Chinai, ”Kajra Re”
** Paras koreografia – Vaibhavi Merchant, ”Kajra Re”

* MTV Immies
** Paras elokuva-albumi – *Bunty Aur Babli*
** Paras naislaulaja – Alisha Chinai, ”Kajra Re”
** Paras esiintyminen laulussa (nainen) – Aishwarya Rai, ”Kajra Re”

* Producers Guild Film Awards
** Paras musiikki – Shankar-Ehsaan-Loy
** Paras sanoitus – Gulzar, ”Kajra Re”
** Paras naislaulaja – Alisha Chinai, ”Kajra Re”
** Paras koreografia – Vaibhavi Merchant, ”Kajra Re”

* Screen Awards
** Paras koominen rooli – Abhishek Bachchan
** Paras musiikki – Shankar-Ehsaan-Loy
** Pari nro 1 – Abhishek Bachchan ja Rani Mukerji

* Zee Cine Awards
** Paras musiikki – Shankar-Ehsaan-Loy
** Paras koreografia – Vaibhavi Merchant, ”Kajra Re”
** Vuoden paras kappale – ”Kajra Re”
** Paras kappaleen äänitys – Empire Studio

## Jatko-osa
*[[Bunty Aur Babli 2]]* sai ensi-iltansa 19. marraskuuta 2021. Pääosia näyttelevät Rani Mukerji, Saif Ali Khan, Siddhant Chaturvedi ja Sharvari Wagh.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Nikke Ankaran diskografia

Rap-artisti Nikke Ankaran diskografia.
## Albumit

## Singlet

## Muut listasijoitukset

### Musiikkivideot
* *Perjantai 13.* (ohjaus Kim Koponen)
* *Koska sä eroot* (ohj. Jan-Erik Olin)
* *En tiiä sun nimee* (ohj. Jaakko Jokela)
* *Pahoi poikii* (ohj. Jaakko Jokela)
* *Rikkinäinen prinsessa* (ohjaus Mikko Kouki)

## Vierailijana

## Lähteet
Georg Borenius

**Georg Borenius** (9. heinäkuuta 1858 Helsinki – 12. marraskuuta 1922 Helsinki) oli suomalainen yliopettaja ja oppikirjojen tekijä.

Georg Boreniuksen vanhemmat olivat professori Henrik Gustaf Borenius ja Augusta Matilda Nervander. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta 1877 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1882 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1886. Hän teki opintomatkan Saksaan ja Skandinavian maihin.

Borenius oli matemaattisten aineiden opettajana useissa Helsingin kouluissa. Hän oli Helsingin ruotsalaisessa normaalilyseossa matematiikan ja fysiikan lehtorina 1889–1906 ja matematiikan, fysiikan ja kemian yliopettajana 1906–1922.

Borenius julkaisi oppikirjoja ja tieteellisiä tutkielmia. Hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä.

Georg Borenius oli naimisissa vuodesta 1889 Alice Nervanderin kanssa.

## Julkaisuja
* *Om den Cauchyska uppgiften att framställa en bruten rationel funktion, som antager föreskrifna värden för gifna värden af argumentet*, Helsingin yliopiston väitöskirja. Helsingfors 1886
* *Funktions- och likhetsbegreppen enligt Kronecker* teoksessa *Normallyceum i Helsingfors: berättelse 1893*. Helsingfors 1893
* *Förberedande kurs i geometri*. Söderström, Helsingfors 1913
* *Räknetabeller*; tekijät Georg Borenius, Einar Meinander. Söderström, Helsingfors 1916, suomeksi nimellä *Laskutaulukkoja*; tekijät Georg Borenius, Einar Meinander, Uno Saxén.  Söderström & C:o, Helsinki 1916

## Lähteet
Adamawan emiraatti

**Adamawan emiraatti**  oli historiallinen valtio nykyisen Kamerunin ja Nigerian alueella. Sen keskeiset osat muodostavat nykyisin Ademawan osavaltion Nigeriassa. Emiraatin perusti Modibbo Adama, joka johdatti fulbet pyhään sotaan vuonna 1809. Hän siirsi emiraatin pääkaupungin Yolaan vuonna 1841. Adaman kuollessa 1848 emiraatti kattoi suuren osan nykyistä Itä-Nigeriaa ja Pohjois-Kamerunia. Se maksoi veroja (lähinnä orjina) Sokoton kalifaatille.

Emiirin vasalleina oli paikallisia päälliköitä, *lamidoita*. Emiraatin keskusvalta ei ollut kiistatonta, ja lamidot sotivat toisinaan keskenään.

1900-luvun alussa emiraatin alueet jaettiin Ranskan, Saksan ja Britannian siirtomaiden kesken.

## Lähteet
John Dahlberg

**John Dahlberg** (16. syyskuuta 1848 Höga Näs, Ruotsi – 6. toukokuuta 1915 Tukholma) oli ruotsalaissyntyinen Suomessa toiminut laivameklari ja varakonsuli. Hän perusti *Osakeyhtiö John Dahlbergin* nimellä myöhemmin toimineen laivameklaus- rahtaus- ja huolintaliikkeen.

John Dahlberg muutti Suomeen vuonna 1877 oleskeltuaan sitä ennen 8 vuoden ajan Englannissa. Hän oli aluksi toimessa Kotkassa mutta muutti sitten työhön Helsinkiin *Nystedt & Wibergin* laivanselvityskonttoriin. Kun Nya Pressen-sanomalehti perustettiin vuonna 1883 Dahlberg toimi jonkin aikaa lehden kirjapainon ylivalvojana. Hän perusti oman laivameklaus- rahtaus- ja huolintaliikkeensä Helsinkiin vuonna 1881. Liike laajeni ajan myötä yhdeksi suurimmista alallaan Suomessa. Liikkeen konttori sijaitsi Eteläranta 12:ssa. Dahlberg oli myös Sörnäisten Puuseppäosakeyhtiön (Sörnäs Snickeri Aktiebolag) toimitusjohtajana. Ruotsin hallitus myönsi Dahlbergille Vasan ritarikunnan kunniamerkin. Hän oli myös Portugalin varakonsulina Helsingissä.

John Dahlberg kuoli toukokuussa 1915 67-vuotiaana Tukholmassa pitkällisen sairauden jälkeen. Leopold Lerche järjesti Dahlbergin liikkeen muuttamisen osakeyhtiöksi *Aktiebolaget John Dahlberg - Osakeyhtiö John Dahlberg* vuonna 1918. Yhtiöllä oli sivukonttorit Turussa, Hangossa, Kotkassa, Viipurissa, Uuraassa ja Koivistolla. Yhtiön omistama *Kolimport Ab - Hiilentuonti Oy* harjoitti kivihiilen, koksin ja halkojen tukku ja vähittäiskauppaa ja sillä oli varastot Katajanokalla. Osakeyhtiö John Dahlbergin nimeksi muuttui 1941 *Oy Shipdahl Ab* ja se lakkautettiin vuonna 1942, sen omisti vuodesta 1932 danzigilainen *West-Export GmbH* ja vuodesta 1940 puolalaisen Jerzy (George) Eysymonttin *Overseas Coal Merchants Co*. Yhtiön Viipurissa toimineeksi tytäryhtiöksi oli vuonna 1925 perustettu *Oy John Dahlberg Viipuri*. Tämän yhtiön nimeksi muutettiin *Oy John Dahlberg* vuonna 1941 ja Hacklin osti yhtiön näihin aikoihin. Yhtiö oli sittemmin *Oy Blomberg Ab*:n tytäryhtiö.

Osakeyhtiö John Dahlberg hoiti ja omisti joitakin höyrylaivoja vuosina 1920–1950. Libmanis Leibovics, Jerzy Eysymontt ja danzigilainen West-Export GmbH mukavuusliputtivat Suomeen vuonna 1937 S/S Ilves, S/S Inari, S/S Inha ja S/S Ivalo-nimiset laivat. Sen jälkeen kun Hacklin osti yhtiön 1940-luvun alussa, yhtiö hoiti Hacklinin S/S Halvar H ja S/S Riitta H-laivoja. Lisäksi yhtiön hoidossa olivat S/S Ilma, S/S Jonne ja S/S William.

Nykyisin Dahlbergin liikkeen perinteitä jatkaa Kotkassa toimiva *Dahlberg’s Agency*-laivanselvitysliike.

## Lähteet
Copycat – Kopiomurhaaja

**Copycat – Kopiomurhaaja** (*Copycat*) on yhdysvaltalainen vuonna 1995 ensi-iltansa saanut jännityselokuva joka kertoo sarjamurhaajasta joka jäljittelee kuuluisien sarjamurhaajien tekemiä murhia. Sen on ohjannut Jon Amiel ja sen pääosia näyttelevät Sigourney Weaver, Holly Hunter, Dermot Mulroney, Harry Connick Jr. ja William McNamara.

## Juoni
Helen Hudson (Sigourney Weaver) on rikospsykologi joka on kirjoittanut kirjan sarjamurhaajista ja on alalla tunnettu auktoriteetti. Kun hän pitää luentoa on kuulijoiden joukossa eräs sarjamurhaaja, Daryll Lee Cullum (Harry Connick Jr.) joka on päässyt luennolle turvatoimista huolimatta, ja kun Hudson luennon jälkeen menee naistenhuoneeseen tämä seuraa häntä sinne, ja melkein tappaa psykologin siellä.

Tapahtuman seurauksena Hudson eristäytyy asuntoonsa, pystymättä palaamaan töihin ja käyttää liikaa alkoholia. Hänen murhaansa yrittänyt sarjamurhaaja on joutunut vankilaan, kun 13 kuukauden kuluttua alkaa kaupungilla liikkua uusi murhaaja. Huolimatta siitä että Hudson edelleen asuntonsa ja pelkojensa vanki, ja vain julkisen tiedon varassa hän pystyy hän oivaltamaan että kysymyksessä on uusi sarjamurhaaja, *copycat* joka jäljilttelee toisten sarjamurhaajien tekemiä kuuluisia murhia. Hän ottaa yhteyttä murhatutkija M.J. Monahaniin (Holly Hunter), mutta tiedosta ei kuitenkaan ole paljon apua kun sarjamurhaaja tekee aina seuraavan murhansa jäljittelemällä uutta murhaajaa.

## Näyttelijät

Lähde: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Buturlinovka

**Buturlinovka** () on kaupunki ja piirikeskus Voronežin alueella Venäjällä. Kaupunki sijaitsee 242 kilometriä aluekeskus Voronežista kaakkoon. Buturlinovkassa asui 27&nbsp;208 ihmistä vuonna 2010.

Noin neljä kilometriä Buturlinovkan keskustan eteläpuolella sijaitsee Buturlinovkan lentotukikohta. Lentotukikohtaa on käytetty ainakin tukitoimiin Venäjän helmikuussa 2022 käynnistämän hyökkäyssodan aikana.


Buturlinovka, Voronezh Oblast, Russia - panoramio (9).jpg|Katunäkymä.
Народный краеведческий музей города Бутурлиновка.jpg|Kotiseutumuseo.
Спасо-Преображенский собор - panoramio (3).jpg|Kirkko.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bogutšar

**Bogutšar** () on kaupunki ja piirikeskus Voronežin alueella Venäjällä. Kaupunki sijaitsee 343 kilometriä aluekeskus Voronežista kaakkoon. Kaupunki sijaitsee Donin sivujoen Bogutšarin varrella. Bogutšarissa asui 11&nbsp;811 ihmistä vuonna 2010.

Paikkakunta on perustettu 1704, kaupungiksi Bogutšar tuli vuonna 1779.



## Lähteet

## Aiheesta muualla
Einar Meinander

**Jakob Einar Meinander** (11. huhtikuuta 1873 Helsinki – 26. toukokuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen rehtori, yliopettaja ja oppikirjojen tekijä.

Einar Meinanderin vanhemmat olivat varatuomari, kunnallisneuvosmies Konrad Meinander (1842–1884) ja Sally Maria Meinander. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta 1891 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1901 sekä filosofian maisteriksi 1903.

Meinander oli matemaattisten aineiden opettajana eri kouluissa. Hän oli Helsingin ruotsalaisessa normaalilyseossa yliopettajana 1924–1940. Aikaisemmin hän toimi Pietarsaaren reaaliyhteiskoulun rehtorina 1904–1906 ja Läroverket för gossar och flickor -yhteiskoulun rehtorina 1905–1917.

Meinander julkaisi matematiikan oppikirjoja. Hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä.

Einar Meinander oli naimisissa vuodesta 1902 Dagny Maria Schildtin (k. 1930) kanssa.

## Julkaisuja
* *De matematiska uppgifterna för maturitetsprofven vid läroverken i Finland under åren 1874-1891: försedda med svar och lösningar*. Söderström, Helsingfors 1892
* *Lärobok i plan trigonometri*; tekijät August Ramsay, Einar Meinander. 2. painos Söderström, Helsingfors 1909, 7. painos 1959
* *Lärobok i aritmetik*; tekijät August Ramsay, Einar Meinander. 4. painos Söderström, Helsingfors 1910, 16. painos 1957
* *Räknetabeller*; tekijät Georg Borenius, Einar Meinander. Söderström, Helsingfors 1916, suomeksi nimellä *Laskutaulukkoja*; tekijät Georg Borenius, Einar Meinander, Uno Saxén.  Söderström & C:o, Helsinki 1916
* *Lärobok i stenografi enligt Gabelsbergers system*; tekijät Aug. Fabritius, Einar Meinander. Föreningen Gabelsberger, Helsingfors 1925

## Lähteet
Punni-palkinto

**Punni-palkinto** on suomalainen lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinto, jonka myöntää Lastenkirjainstituutti kotimaiselle lasten- ja nuortenkirjan tekijälle esikoisteoksesta tai rohkeasta avauksesta lasten- ja nuortenkirjallisuudessa. Palkinto myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 2017. Vuosina 2017–2020 palkinnon arvo oli 4&nbsp;000 euroa, vuosina 2021–2022 600 euroa ja 2023 tuhat euroa.

Palkinnonsaajan valitsee vuosittain Lastenkirjainstituutin kannatusyhdistyksen hallituksen valitsema raati. Siihen kuuluu 4–5 jäsentä, joista yksi on pysyvä, instituutin henkilökuntaan kuuluva jäsen, yksi kannatusyhdistyksen jäsen ja yksi alle 18-vuotias nuorisojäsen. Lisäksi mukana on vuosittain 1–2 asiantuntijajäsentä.

Palkinto on saanut nimensä Kirsi Kunnaksen Punni-jäniksestä kertovasta tarinasta.

## Palkitut

## Lähteet
Thappad

**Thappad** (suom. ”Läimäys”) on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Anubhav Sinha. Taapsee Pannu näyttelee aviomiehensä jättävää Amritaa tämän lyötyä häntä juhlissa.

66. Filmfare Awards -gaalassa *Thappad* sai 15 ehdokkuutta, mukaan lukien paras ohjaaja (Sinha), paras miessivuosa (Mishra) ja paras naissivuosa (Azmi). Se voitti seitsemän palkintoa, mukaan lukien paras elokuva ja paras naispääosa (Pannu), mikä teki siitä gaalan palkituimman elokuvan.

## Näyttelijät

## Soundtrack

## Arviot
**[[The Times of India]]*: 
**[[Filmfare]]*: 
**[[Deccan Herald]]*: 
**[[India Today]]*: 
**[[The Indian Express]]*: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kansikotilot

**Kansikotilot** (Pomatiidae tai Pomatiasidae) on kotiloihin kuuluva nilviäisheimo. 

## Taksonomia ja anatomia
Elossa olevat kansikotilot jaetaan 11 sukuun. Kansikotiloiden kuori on muodoltaan kierteinen ja siinä on kalkista muodostunut sulkulevy, joka sulkee kuoren aukon. Heimon lajien jalka on jakautunut pitkittäissuunnassa kahteen osaan. Kansikotilot hengittävät ihopoimuillaan. Kansikotiloiden päässä on kaksi tuntosarvea ja kuono on pidentynyt.

## Levinneisyys ja elintavat
Kansikotiloita tavataan Keski- ja Etelä-Euroopasta, Lähi-idästä ja Pohjois-Afrikasta. Ne ovat kuivan maan kotiloita, mutta liikkuvat useimmiten hyvin lähellä vesialueita.

## Lähteet
Olhovatka

**Olhovatka** () on kaupunkityyppinen taajama ja piirikeskus Voronežin alueella Venäjällä. Taajama sijaitsee 237 kilometriä aluekeskus Voronežista etelään. Olhovatkassa asui 3&nbsp;806 ihmistä vuonna 2010.

Kasakat perustivat paikkakunnan 1702, kaupunkityyppisen taajaman aseman se sai vuonna 1952. 


Вид церкви слева от ворот.jpg|Kirkko Olhovatkassa.
Ольховатка БМ.jpg|Kulttuuritalo edustan sotamuistomerkkeineen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Moko Karttunen

**Moko Karttunen**, oik. **Veikko Matias Karttunen**, (s. 22. marraskuuta 1960) on suomalainen laulaja-lauluntekijä ja muusikko.

## Elämä
Karttunen vietti lapsuutensa Turussa ja nuoruutensa Raisiossa. Koulutukseltaan hän on valtiotieteiden maisteri, joksi valmistui Turun yliopistosta vuonna 1994. Lisäksi Karttunen sai sosiaalityöntekijän pätevyyden vuonna 1997.

## Ura
Karttunen aloitteli musiikkiuraansa 1970-luvulla, soittaen muun muassa Rockin SM-kilpailujen proge-sarjassa toiseksi tulleessa Ismolaakso-groupissa sekä toimien SIGin alkuperäisenä basistina.

1980-luvulla Karttunen vieraili esimerkiksi Tommi Läntisen Fabrics-yhtyeessä sekä vaikutti yhtyeessä Pepe Le Moko. 1980- ja 1990-lukujen taitteessa hän toimi Puolalan puistokonserttien juontajana, juonsi omaa ohjelmaa Auran Aalloilla ja toimi DBTL-järjestäjänä.

Ensimmäisen soololevynsä Karttunen julkaisi vuonna 1990. Vuodesta 1992 lähtien hän on vaikuttanut perustajajäsenenä yhtyeessä Vilperin Perikunta. 1990-luvulla Karttunen teki myös sävellyksiä Anna Hanskille. Karttusen ura jatkuu edelleen 2000-luvulla, ja hän vaikuttaa erinäisissä yhtyeissä.

## Yhtyeitä
* Extaasi
* HTB
* Ismolaakso-group
* SIG
* Buck Jones & Rhythm Riders
* Fabrics
* Pepe Le Moko
* Four Roses
* Moko ja Vaakku -duo
* Vilperin Perikunta
* VTA-trio
* Jacomo
* Moko-Soundbistro

## Aiheesta muualla
*https://sites.google.com/site/mokokarttunen
Veikko Luode

**Veikko Luode** (s. 1940) on suomalainen rakennusinsinööri ja rakennusalan yrittäjä. Hän teki 1990-luvun lamavuosina konkurssin mutta palasi takaisin rakennusalalle 2010-luvulla päästyään velkasaneerauksesta.

Veikko Luode tuli vuonna 1971 vasta perustetun insinööritoimiston toimitusjohtajaksi. Johdettuaan yritystä kuuden vuoden ajan hän olisi halunnut ostaa sen kokonaan itselleen mutta yhtiön muut osakkaat eivät suostuneet tähän. Luode perusti sitten oman rakennusalan yrityksensä *Rakennustoimisto Veikka Luoteen* vuonna 1976. Hän perusti samoihin aikoihin myös parkettia Keski-Euroopasta maahantuoneen toisen yrityksen.

Luoteen rakennustoimiston toiminta laajeni nopeasti ja siitä tuli konserni Luoteen ostettua kaksi muuta rakennusliikettä. Vuonna 1983 Luode myi rakennustoimistonsa Yleiselle Insinööritoimisto Oy:lle ja samoihin aikoihin hän myi parkettialan yrityksensä Partekille. Saamillaan myyntituloilla hän perusti 1980-luvun loppupuolella *Luode Invest*-kiinteistösijoitusyhtiön. 1980-luvun lopulla SKOP kirsti rahoitustaan ja tässä vaiheessa sijoitustoimintaan ryhtynyt SKP tuli Luode investin osakkaaksi kolmasosalla. Luode Invest haettiin konkurssiin 1988 ja tässä vaiheessa sillä oli yli 100 miljoonan markan velat. Luode menetti Luode Investin konkurssissa 30-40 miljoonan markan henkilökohtaiset sijoituksensa. Hän menetti myös samalla luottotietonsa. Velkaa hänelle jäi maksettavaksi noin 15 miljoonaa euroa. Vuonna 1994 Hyvinkään käräjäoikeus tuomitsi Luoteen kahden ja puolen vuoden vankeusrangaistukseen neljästä velallisen epärehellisyydestä, kolmesta törkeästä velallisen petoksesta ja kahdesta kirjanpitorikoksesta.

Päästyään velkasaneerauksesta ja saatuaan luottotietonsa takaisin Luode perusti vuonna 2011 pääkaupunkiseudulla rakennuspalveluita tarjoavan *Vastaava Mestari VL Oy* -yrityksen. Uudessa yrityksessään Luode keskittyy rakennesuunnitteluun, vastaavan mestarin töihin ja konsultointiin.

## Kirjallisuutta
* Jorma Ojaharju : *Veikko Luode - Yrittäjän ajojahti*. Gummerus 1994

## Lähteet
The Crown (2. tuotantokausi)

*[[The Crown (televisiosarja)|*'The Crownin*']]* toinen tuotantokausi seuraa Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar Elisabet II:n elämää ja hallitsijakautta. Se koostuu kymmenestä jaksosta, jaksot julkaistiin Netflixissä 8. joulukuuta 2017.

Claire Foy näyttelee Elisabetia myös Matt Smith, Vanessa Kirby, Jeremy Northam, Greg Wise, Victoria Hamilton, Alex Jennings ja Lia Williams jatkavat roolejaan  ensimmäiseltä kaudelta. Anton Lesser ja Matthew Goode on lisätty päärooleihin. Alkuperäiset pääosan jäsenet Jared Harris, John Lithgow ja Ben Miles palaavat myös cameo-esiintymissä.

## Lähtökohta
*The Crown* seuraa kuningatar Elisabet II:n elämää hänen häistään vuodesta 1947 nykypäivään. Toinen kausi kattaa ajanjakson 1956-1964.

Claire Foy jatkaa kuningattaren esittämistä, ja kausi kattaa Suezin kriisin vuonna 1956, kuningattaren kolmannen pääministerin Harold Macmillanin eläkkeelle jäämisen vuonna 1963 Profumo-tapauksen poliittisen skandaalin jälkeen sekä kuningattaren kahden nuoremman lapsen syntymän. Prinssi Andrew vuonna 1960 ja prinssi Edward vuonna 1964. Kaudella on mukana myös John F. Kennedy, Jackie Kennedy ja lordi Altrincham.
## Näyttelijät
#### Pääosissa

#### Muissa rooleissa

## Jaksot

|}

## Julkaisu
Toinen kausi julkaistiin Netflixissä 8. joulukuuta 2017. Toinen kausi julkaistiin DVD:lle ja Blu-raylle Isossa-Britanniassa 22. lokakuuta 2018 ja maailmanlaajuisesti 13. marraskuuta 2018.

## Vastaanotto
Rotten Tomatoes ilmoitti 89 %:n hyväksyntäluokituksen toiselle kaudelle 83 arvostelun perusteella, keskiarvosanalla 8,35/10.  Verkkosivuston kriittinen yksimielisyydessä lukee: "The Crown jatkaa valtaansa itsevarmalla toisen vuoden kaudella, joka nauttii suuresta dramaattisuudesta ja ylellisistä puvuista."  Metacriticissa toisen kauden pistemäärä on 87/100 27 kriitikon perusteella. Ensimmäisen kauden osoitus "yleisestä suosiosta" säilyy.
Foy ja Smith ansaitsivat molemmat kriitikoilta merkittäviä kiitosta.  Entertainment Weeklyn kansleri Agard kirjoitti: "Kuten aina, Claire Foy esittää hämmästyttävästi kuningatarta." Ensimmäisen jakson arvostelussa Gabriel Tate The Daily Telegraphista kirjoitti, että Foy ja Smith ovat "harvoin olleet parempia".  The Times -lehden Hugo Rifkind sanoi: "Vaikka kiihkeät monarkistit saattavat haukkua tähän tapaan, meille muille se on menossa yhä paremmaksi".

Claire Foy voitti vuoden 2018 Primetime Emmy -palkinnon draamasarjan erinomaisesta päänäyttelijästä roolistaan ​​jaksossa "Hyvä rouva Kennedy". Stephen Daldry voitti vuoden 2018 Primetime Emmy -palkinnon draamasarjan erinomaisesta ohjauksesta jaksosta "Paterfamilias".

## Lähteet
1. https://www.netflix.com/fi/title/80025678
Veikko Lintinen

**Veikko Lintinen** (10. elokuuta 1932 Tampere – 4. helmikuuta 2022 Tampere) oli suomalainen lehtivalokuvaaja.

Veikko Lintinen kuvasi muun muassa Lehtimiehet Oy:n ''Hymy''-lehdelle.

Hän kuvasi 60-luvun alusta 90-luvun loppuun paljon Tamperetta, henkilöitä ja urheilua. Erityisesti jääkiekosta hänellä oli mittava kuva-arkisto.
Veikko Lintisen laaja valokuvakokoelma lahjoitettiin vuonna 2022 Vapriikin kuva-arkistolle Tampereelle.

## Julkaisuja
* *Jääkiekko-raketti*; laatineet Veikko Lintinen, Matti Louhi, Tarmo Mäki-Kuutti ja Antero Raevuori. WSOY 1971
* *Yleisurheilu-raketti*; laatineet Veikko Lintinen ym. WSOY 1972
* *Anna meille tänä päivänä: raportti Hymylehden eläkepaketista*; kirj. Erkki Wessman ; valokuvat Veikko Lintinen ja Heikki Rissanen. Lehtimiehet, Tampere 1973
* *Jalkapalloraketti*; laatineet Veikko Lintinen ym. WSOY 1973
* *Ystävämme delfiinit*; kirj. Erkki Wessman ; kuvat Veikko Lintinen. Lehtimiehet, Tampere 1985
* *Rentun ruusu: kohtaamisia [[Irwin Goodman]]in kanssa*; kirj. Erkki Wessman ; kuvat Veikko Lintinen ; discografia Juha Pitkänen. Aquarian, Helsinki 1991
* *Kronstadtin kapina 1921 ja sen perilliset Suomessa*; kirj. Erkki Wessman, Pertti Huusari, Veikko Lintinen. Pilot-kustannus, Tampere 2004
* *Lintisen laukauksia: neljä vuosikymmentä lehtikuvaajana kentän laidalla*. Tampere-seuran julkaisuja 107. Tampere 2005

## Lähteet
Leopold (Albanyn herttua)

Prinssi **Leopold** (7. huhtikuuta 1853 – 28. maaliskuuta 1884) oli englantilainen kuninkaallinen prinssi. 

## Suku ja koulutus
Hänen vanhempansa olivat kuningatar Viktorian ja prinssi Albert. Hän sairasti hemofiliaa, joka vaikutti hänen kuolemaansa 30-vuotiaana.

Leopold syntyi 7. huhtikuuta 1853 Buckinghamin palatsissa Lontoossa, Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar Victorian ja prinssi Albertin kahdeksantena lapsena ja nuorimpana poikana. Hänen vanhempansa antoivat hänelle nimen Leopold yhteisen setänsä, Belgian kuninkaan Leopold I mukaan.

Leopold peri hemofilian äidiltään ja oli herkkä lapsi. Hänen elämänsä aikana spekuloitiin, että Leopoldilla oli myös lievä epilepsia. Leopold opiskeli Oxfordin yliopistossa ja liittyi sitten Ison-Britannian armeijaan. Hän oli myös aktiivinen vapaamuurari.

## Avioliitto
Leopold avioitui Waldeckin prinsessa Helenin kanssa vuonna 1882, kaksi vuotta ennen kuolemaansa.  

Heille syntyi kaksi lasta:  

* prinsessa Alice, Athlonen kreivitär (25. helmikuuta 1883 – 3. tammikuuta 1981) avioitui Teckin prinssi Alexander Cambridgen kanssa 10. helmikuuta 1904. Heillä oli kolme lasta. Hemofilia periytyi vanhimmalle pojalle prinssi Rubert Teckille, Trematonin varakreiville (1907–1928), joka kuoli 20-vuotiaana verenvuotoon autokolarin jälkeen
* prinssi Charles Edward, Albanyn herttua (19. heinäkuuta 1884 – 6. maaliskuuta 1954) syntyi neljä kuukautta isänsä kuoleman jälkeen; tunnettiin nimellä "Charlie"; Saksi-Coburg-Gothan herttua. Avioitui Schleswig-Holsteinin prinsessa Victoria Adelaiden kanssa 11. lokakuuta 1905. Heillä oli viisi lasta.

## Kuolema

Helmikuussa 1884 prinssi Leopold meni Cannesiin lääkärin määräyksestä: nivelkipu on yleinen hemofilian oire ja Ison-Britannian talvinen ilmasto oli hänelle vaikea kestää. Hänen  puolisonsa, joka oli tuolloin raskaana jäi kotiin, mutta kehotti häntä menemään. Hän liukastui ja kaatui 27. maaliskuuta Cannesin asunnossaan. Hän kuoli varhain seuraavana aamuna ilmeisesti aivoverenvuotoon
Knud Thestrup

**Knud Ole Martin Thestrup** (27. elokuuta 1900 Præstø – 12. kesäkuuta 1980) oli tanskalainen juristi ja konservatiivisen kansanpuolueen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä 1947–1973 ja toimi Tanskan oikeusministerinä 1968–1971.

Heinäkuusta 1944 toukokuuhun 1945 Thestrup oli Gestapon vankina.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Knud Thestrup'' Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla
Peter Larsen

**Peter Larsen** (29. kesäkuuta 1924 Østrup – 7. heinäkuuta 1970) oli tanskalainen Venstren poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1953–1970 ja toimi Tanskan maatalousministerinä 1968–1970.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Peter Larsen'' Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla
Gotlands Tidningar

**Gotlands Tidningar** (lyh. **GT**) on ruotsalainen sanomalehti, jonka toimitus on Visbyssä. Lehti perustettiin vuonna 1983, kun sosiaalidemokraattinen *Gotlands Folkblad* ja keskustalainen *Gotlänningen* yhdistyivät. *Gotlands Tidningar* ilmestyy kuudesti viikossa ja kuuluu NTM-konserniin.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Gotlands Tidningarin ja Gotlands Allehandan yhteiset verkkosivut
Totorakaisla

**Totorakaisla** (*Schoenoplectus californicus*) on putkikaisloihin eli järvikaisloihin kuuluva sarakasvilaji. Sitä esiintyy Amerikan mantereella: Yhdysvaltojen eteläosasta Meksikoon, Väli-Amerikassa, Etelä-Amerikan länsi- ja eteläosissa. Lisäksi sitä kasvaa Tyynenmeren Pääsiäissaarella. Laji kasvaa pääosin subtrooppisessa ilmastossa.

Totorakaisla on tunnettu monista hyötykäyttötavoista ja sitä on käytetty muun muassa kaislamajojen ja kaislaveneiden rakentamiseen. Erityisesti Perun ja Bolivian Titicacajärven ja Pääsiäissaaren alkuperäisasukkaat (urut ja rapanuit) ovat tunnettuja totorakaislaveneistään.

## Lähteet
Antskogin työväentalo

**Antskogin työväentalo** on Antskogin työväenyhdistyksen työväentalo Raaseporin Anskussa tontilla, joka hankittiin 1925. Talo rakennettiin kahdessa vaiheessa ja vihittiin 1931.

## Historiaa
Antskogin työväenyhdistys perustettiin 20. toukokuuta 1906 Antskogin verkatehtaan työväen aloitteesta Seljänalan järven rannalla Mikkolan niemessä Pohjan kunnan alueella pidetyssa Antskogin verkatehtaan työväen kokouksessa. Yhdistys perustettiin nimellä Antskog a.f. ja ilmoitettiin sosialidemokraattisen puolueen puoluetilastoon saman tien eli 1. kesäkuuta 1906 mennessä.

## Rakennus
Ensimmäisen oman työväentalon hankintaa alettiin suunnitella syyskuussa 1907. Yhdistyksen sosiaalisen toiminnan vuoksi ei kauppoja eikä vuokrasopimuksia saatu muuta kuin valtion maalta Seljänalanjärven rannalta Karjalohjan kunnan alueelta vasta 25. helmikuuta 1909, jolloin vuokrasopimus hyväksyttiin yhdistyksen kokouksessa. Talo valmistui talkoovoimin ja vihittiin 12. syyskuuta 1909. 

Koska rakennus oli pitkän matkan päässä Antskogista eli Anskusta, alkoi yhdistyksessä viritä uuden työväentalon hankinta. Yhdistys osti tontin Signe ja Uuno Aaltoselta Mäntylä-nimisen tontin kylän keskustasta lokakuussa 1925. Pohjan kunnan toinen keskeneräinen Skogbylen työväentalo huutokaupattiin, ja Antskogin työväenyhdistys osti sen rakennusaineiksi omalle Mäntylän tontilleen. Aluksi työväentalossa oli vain ravintola, keittiö ja vahtimestarin asunto. Laajennustyöt alkoivat rahoitusongelmien jälkeen toukokuussa 1931, ja uusi talo vihittiin 9. marraskuuta 1931. Uusi talo, Männikkö, oli laajennettu juhlasalin ja näyttämön tiloin.

Työväentalon tiloja on kunnostettu 1958 sekä vuosina 1987–1996, jolloin saatiin valtion rakennusavustusta. Niiden turvin rakennus on saatu nykyajan vaatimuksia vastaavaan tasoon.

## Toiminta
Ensimmäisen talon vihkiäisjuhlassa 12. syyskuuta 1909 muistitiedon mukaan puhujana oli kansanedustaja Miina Sillanpää. Toisen rakennetun talon aikaan vuonna 1932 yhdistyksen nuorisotoiminta alkoi vilkkaana, vaikka verkatehtaalla töitä tehtiin kahdessa vuorossa. Se esti osaltaan kokouksiin ja tapahtumiin osallistumista. Sotavuosinakin 1940-luvulla talossa oli toimintaa. Vappujuhlia ja äitienpäiväjuhlia pidettiin joka vuosi. Jopa vuonna 1942 talossa pidettiin 17 juhlatilaisuutta. Osuusliike Konsum Antskogin kauppaliike siirrettiin 28. tammikuuta 1942 sattuneen tulipalon jälkeen työväentalon ravintolaan vuokralle elokuuhun 1946 saakka. Sotien jälkeen rakennus oli vilkkaassa käytössä, koska ulkopuoliset yhteisöt käyttivät rakennusta. Vuoden 1958 verkatehtaan konkurssin jälkeen toiminta väheni, mutta taloa kunnostettiin edelleen. Työväentalo on viime vuosina ollut suosittu antskogilaisten kokoontumispaikka ja yhä tiloissa vietetään Antskogin kyläpäivää.

## Lähteet
Susanna Vainiola

**Susanna Vainiola** (o.s. Korhonen, s. 1970) on suomalainen musiikkitoimittaja, joka työskentelee Yleisradion kulttuuri- ja viihdetoimituksessa tehden pääasiassa kevyen musiikin erikoisohjelmia radioon.

## Ura
Vainiola aloitti Yleisradiossa vuonna 1991 tehden radio-ohjelmia Radiomafiaan. Sittemmin Vainiola on tehnyt ohjelmia Ylellä myös Radio Keski-Suomeen ja kanavalle Yle Q. Vainiola on myös juontanut Yle TV1:ssä ohjelmaa *[[Lomamatka 80-luvulle]]* sekä ollut mukana tekemässä kuunnelmasarjaa *Kaikki huutaa Dingo!*. Vuonna 2025 hän toimittaa Yle Radio 1:ssä ohjelmaa *[[Muistojen bulevardi (radio-ohjelma)|Muistojen bulevardi]]* sekä Radio Suomessa ohjelmaa *Kissankehto*. Aiemmin Vainiola myös teki yhdessä Pekka Laineen kanssa podcastia *Susanna ja Pekka puhuvat popmusiikista* Radio Suomeen ja Yle Areenaan. *Kissankehto* on Vainiolan pitkäaikaisin ohjelma, joka alkoi Radiomafiassa jo 1990-luvulla. Ohjelman nimen Jake Nyman poimi Kurt Vonnegutin kirjasta.

## Lähteet
Bik Bok

**Bik Bok** on norjalainen naistenvaateketju. Ketjun omistaa Varner-Gruppen, joka on yksi Pohjoismaiden isoimmista muotikonserneista. Ensimmäinen liike avattiin vuonna 1978 Oslossa ja nykyään liikkeitä on yli 170 Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa, verkkokaupan lisäksi. Suomeen avattiin ensimmäinen liike loppuvuodesta 2012. Bik Bok toimii niin sanotun pikamuodin kentällä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bik Bok Suomi
* Varner: About us
Nuokkuruostio

**Nuokkuruostio** (*Xyroschoenus hornei*, syn. *Costularia hornei*) on sarakasveihin kuuluva ruoholaji, joka on ainoa nuokkuruostioiden suvun laji. Kasvi on aiemmin kuulunut *Costularia*-sukuun, josta se on 2018 erotettu fylogeneettisesti. Se on läheistä sukua muun muassa saman tribuksen ruosteheinille.

Nuokkuruostio esiintyy endeemisenä Seychellien saarilla. Sitä kasvaa neljällä suuremmalla saarella: Mahélla, Silhouettella, Praslinilla ja Curieusella. Nuokkuruostion elinympäristöä ovat kosteat subtrooppiset metsät saarten yläosissa. Lajin esiintymien tarkkaa kokoa ei tunneta, mutta se luokitellaan toistaiseksi elinvoimaiseksi lajiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Nuokkuruostio – ''Xyroschoenus hornei''
Rebelle

***Rebelle*** on kanadalaisen Kim Nguyenin ohjaama lapsisotilaita käsittelevä elokuva vuodelta 2012. Elokuvan päähenkilö on Komona-niminen 12-vuotias tyttö, jota esittää Rachel Mwanza. Elokuvaa kuvattiin Kongon demokraattisessa tasavallassa.

*Rebelle* oli vuonna 2012 ehdolla parhaan kansainvälisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi, ja Rachel Mwanza sai Berliinin elokuvajuhlilla parhaan naisnäyttelijän Hopeisen karhun.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Perniön Nurkkilan työväentalo

**Nurkkilan työväentalo** on Salon kaupungissa entisen Perniön kunnan aluella Nurkkilan kylässä sijaitseva työväentalo. 

## Historiaa
Nurkkilan työväenyhdistys Ty Runko perustettiin vuonna 1917. Yhdistys osti tontin työväentaloa varten ensimmäisenä toimintavuonnaan. Tontti oli suurehko, siihen kuului myös peltomaata, jonka viljelystuotteet yhdistyksen jäsenet saivat ostaa. Vuonna 1937 osa tontista myytiin pitäjän Osuuskaupalle.

## Rakennus
Tontilla ollutta torppaa vasten alettiin rakentaa juhlasalia vuonna 1919, ja se valmistui vuonna 1922. Vanhasta osasta tehtiin asunto vahtimestarille. Talon pinta-ala on 252 m² ja oman tontin koko 2,15 hehtaaria. Talo on vinkkelinmuotoinen. Taloa on kunnostettu jatkuvasti vuosien varrelle. Ikkunat on uusittu, keittiö on peruskorjattu ja ulkokatteita ja sisäpintoja on kunnostettu tai uusittu. Talon lämmitysjärjestelminä ovat sähkö- ja uunilämmitys.  Vuonna 1933 talon ja tontin arvoksi arvioitiin 80&nbsp;000 markkaa.

## Toimintaa työväentalolla
Ty Runko haki näyttämömestaria, joka toimisi myös talonmiehenä. Toimeen sisältyi asunto, lämpö ja valo sekä 25 prosenttia näyttämöseuran lipputuloista. Toimeen haluttiin joko naishenkilö, joka olisi kutoja tai mieshenkilö, joka tekisi käsitöitä. 
Arpajaistoimikunta teki työväenyhdistyksen arpajaisista tilin lehdessä. 
Työväentalolla järjestettiin kaksiviikkoinen näyttämötyönkurssi maaseudun väen näyttämöharrastuksen herättämiseksi. 
Salon Työväen Näyttämön kiertue vieraili myös Nurkkilassa, jossa se esitti Jalmari Finnen historiallisen huvinäytelmän *Sysmäläinen*.

Perniön työväennäyttämöiden yhteinen kesäjuhla ja iltamat järjestettiin heinäkuussa 1922.

## Nykyinen käyttö
Vuonna 2018 talolla on ollut maksullisia tilaisuuksia ja bingotoimintaa

## Lähteet
Villem Jaanson

**Villem-Johannes Jaanson** (23. toukokuuta 1900 Palupera, Tartumaa, Liivinmaan kuvernementti – 25. toukokuuta 1983 Tukholma, Ruotsi) oli virolainen ampuja, joka on 1930-luvulla MM-kisoissa menestynyt virolaisampuja. Hänen aseensa oli pienoiskivääri. Maailmansodan jälkeen hän pakeni Ruotsiin, jossa hän vietti loppuelämänsä.

Vuonna 1913 Villem Jaanson valmistui Udernan kyläkoulusta ja vuonna 1927 aliupseerikoulusta. Hän harjoitteli ammuntaa vuodesta 1928 ja vuosina 1931-1939 hän kuului Viron ampumamaajoukkueeseen. Hän on osallistui neljä kertaa Viron edustajana MM-kisoihin vuosina 1931, 1935, 1937 ja 1939, joissa hän saavutti seitsemän mitalia eli kolme kultaa, kaksi hopeaa ja kaksi pronssia, jotka tulivat kaikki joukkuekilpailuista..

## Mitalit MM-kisoissa

### Henkilökohtainen kilpailu
### Joukkuekilpailu

;Kultaa
*50 m pienoiskivääri, makuu (1935 Rooma)
*50 m pienoiskivääri, polvi (1935 Rooma)
*50 m pienoiskivääri, makuu (1937 Helsinki)
;Hopeaa
*300 m sotilaskivääri, polvi (1937 Helsinki)
*300 m sotilaskivääri, pysty (1937 Helsinki)
;Pronssia
*50 m pienoiskivääri, makuu (1937 Helsinki)
*300 m sotilaskivääri, asennot (1937 Helsinki)

## Ennätykset ja tunnustukset
Villem-Johannes Jaanson voitti seitsemän Viron mestaruutta (kaksi yksilöllisesti ja viisi joukkueena). 

Henkilökohtaiset ennätykset: 
* 391 pistettä vapaakivääri 40 laukausta (1933),
* 399 pistettä vapaakivääri 40 laukausta, makuu (1939),
* 1147 pistettä pienoiskivääri 3 x 40 laukausta, asennot (1938),

Vuonna 1936 hänelle myönnettiin Maanpuolustusjärjestö Kaitseliitin Valkoisen Ristin III luokan ansiomerkki.

Ensimmäisissä sodanjälkeisissä MM-kisoissa Tukholmassa elokuussa 1947 virolaiset ampujat ml. Villem Jaanson olivat paikalla. He eivät voineet kilpailla itse kisoissa, sillä Neuvostoliiton miehityksen myötä Viron virallinen, itsenäinen kansainvälinen asema oli poistunut. Virolaiset saivat ampua kuitenkin ennen kisoja MM-kisojen ampumaradalla oman kilpailunsa, jossa he osoittivat erinomaista kuntoa verrattuna kilpaileviin virallisiin joukkueisiin.

Vuodesta 2005 lähtien Männikin ampumaradalla on järjestetty Villem Jaansonin muistokilpailu. Hänet on haudattu Solnan norjalaiselle hautausmaalle. Hänen muistokseen paljastettiin 25. toukokuuta 2006 muistokivi Liivan hautausmaalla Tallinnassa.

## Viitteet
Mikko Kodisoja

**Mikko Juhani Kodisoja** (s. 21. heinäkuuta 1976) on suomalainen yrittäjä, joka on perustanut Supercell -ohjelmistoyrityksen (yhdessä Ilkka Paanasen kanssa) sekä elokuvastudio Fireframen.

Kodisoja on Paanasen ohella toinen Turun Palloseuran pääomistajista.

## Lähteet
Kaverikirja (televisiosarja)

**Kaverikirja** on C More -suoratoistopalvelussa vuonna 2022 julkaistu suomalainen draamasarja. Sarjan on ohjannut Jojo Erholtz ja sen ovat käsikirjoittaneet Marjo Airisniemi ja Juulia Unhola. Pääosissa näyttelevät Laura Eklund Nhaga ja Ella Lymi.

*Kaverikirjan* alussa teini-iässä parhaita ystäviä olleet Saima ja Alina tapaavat toisensa vuosien jälkeen, kun Saima muuttaa työnsä perässä Helsinkiin.

Sarja on kuvattu loppuvuodesta 2021. Sarjan neljä ensimmäistä jaksoa julkaistiin C Moressa 17. marraskuuta 2022, jonka jälkeen sitä julkaistiin palvelussa kaksi jaksoa viikossa.

## Rooleissa
### Pääosissa

### Muissa rooleissa

## Jaksot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Kaverikirja'' C More -palvelussa 
* Sarjan traileri C Moren YouTube-kanavalla
* Kaverikirjan nuoret aikuiset etsivät suuntaa, ja sitä jää etsimään itse sarjakin | Helsingin Sanomat 23.11.2022
Liedon Sikilän työväentalo

**Liedon Sikilän työväentalo** on Liedon kaupungissa sijaitseva työväentalo. Se on nykyään urheiluseura Liedon Lujan omistuksessa ja nimeltään Seuratalo Lujala.

## Historiaa
Liedon Sikilän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Tontti työväentaloa varten ostettiin 500 markalla vuonna 1908. Työväentalo rakennettiin vuonna 1910. Talo takavarikoitiin vuonna 1918, ja se toimi palokunnantalona vuoteen 1945 saakka. Talo luovutettiin takaisin sosialidemokraattiselle työväenyhdistykselle vuonna 1945 ja myytiin Liedon Lujalle vuonna 1946. *Sosialisti*-lehdessä kiitettiin vuonna 1910 kaikkia niitä kansalaisia, jotka olivat osallistuneet työväentalon rakennustarvikkeiden kuljetukseen.

## Rakennus
Talo rakennettiin ratavartija Aarnion piirustusten mukaan. Piirustuksista maksettiin hänelle 30 markkaa. Vanha riihi ostettiin 1&nbsp;500 markalla rakennustarpeiksi. Alkujaan talo oli vinkkelin muotoinen. Sisäkulmaan rakennettiin uusi eteinen ja vaatesäilytys vuonna 1951. Vuonna 1970 näyttämö purettiin ja juhlasali uudistettiin. Vuosina 1974–1975 taloa laajennettiin lisärakennuksella, johon tuli kahvila ja keittiö. Seuratalo Lujalaa on remontoitu perusteellisesti 1990-luvun lopun ja 2000-luvun alun aikana. Taloon on perinteitä kunnioittaen saneerattu tilavat keittiötilat ja valoisa juhlasali eteis- ja wc-tiloineen.

## Toimintaa työväentalolla
Työväenyhdistys järjesti 1908 arpajaiset rakennusrahaston kartuttamiseksi. Jatkoarpajaiset järjestettiin syksyllä jo omalla tontilla.

Työväenyhdistyksen järjestämiin iltamiin saapui esimerkiksi vuonna 1913 tunnettuja huligaaneja, jotka uhkailivat yleisöä puukoilla. Asia vietiin oikeuteen.

## Nykyinen käyttö
Seuratalo Lujala tarjoaa yhdistyksen oman käytön lisäksi puitteet perhejuhlille, kokouksille ja muille tilaisuuksille.

## Lähteet
Eduard Seren

**Eduard Seren (vuodesta 1937 Saarepere)** (23. toukokuuta 1900 Rae, Harjumaa, Vironmaan kuvernementti – 25. heinäkuuta 1941 Saare, Tartumaa, Neuvosto-Viro) oli virolainen ampuja, joka on 1930-luvulla MM-kisoissa menestynyt virolaisampuja. Hänen aseensa oli pienoiskivääri. Käynnistyneessä maailmansodassa Seren-Saarepere siirtyi metsäveljiin. Neuvostomiehittäjät saivat hänet kiinni ja teloittivat hänet.

Vuonna 1913 Eduard Seren valmistui Raen seurakuntakoulusta ja vuonna 1927 aliupseerikoulusta. Hän taisteli Viron vapaussodassa, jonka jälkeen hän työskenteli Viron rajavartiostossa. Hän harjoitteli ammuntaa vuodesta 1929 ja vuosina 1934-1937 hän kuului Viron ampumamaajoukkueeseen. Hän on osallistui Viron edustajana vuosien 1935 ja 1937 MM-kisoihin, joissa hän saavutti kolme mitalia eli yhden kultamitalin ja kaksi pronssimitalia, joista yksi oli henkilökohtainen pronssi. 

## Mitalit MM-kisoissa

### Henkilökohtainen kilpailu

;Pronssia
*50 m pienoiskivääri, makuu (1937 Helsinki)

### Joukkuekilpailu

;Kultaa
*50 m pienoiskivääri, makuu (1935 Rooma)
;Pronssia
*50 m pienoiskivääri, makuu (1937 Helsinki)

## Ennätykset ja tunnustukset
Seren voitti kaksi Viron mestaruusmitalia, joista toinen oli kultaa. 

Henkilökohtaiset ennätykset: 
* 1152 pistettä pienoiskivääri 3 x 40 laukausta, asennot (1939),
* 284 pistettä pienoiskivääri 40 laukausta, pysty (1939),
* 276 pistettä sotilaspistooli 30 laukausta (1939). 

Vuonna 1922 Seren sai osallistumisestaan vapaussotaan Vapaudenristin. Vuonna 1936 hänelle myönnettiin Maanpuolustusjärjestö Kaitseliitin Valkoisen Ristin III luokan ansiomerkki sekä Kotkaristin ritarikunnan 5. luokan ansiomerkki.

Eduard Seren-Saarepere johti metsäveljiä kesä-heinäkuussa 1941. Kommunistit onnistuivat vangita hänet ja teloittivat hänet Kasepäässä Tartumaalla. Hänet on haudattu Mustveen hautausmaalle. Hän oli tällöin 41-vuotias. Vuonna 2012 Kasepään kaupungintalolla paljastettiin muistolaatta, joka kertoo tapahtumasta. Hänen muistokseen Alatskivellä järjestetään ammunnan vuosittain kilpailu.

## Viitteet
Seychellienkellosade

**Seychellienkellosade** (*Rothmannia annae*) on matarakasveihin kuuluva äärimmäisen uhanalainen kasvilaji, joka esiintyy Seychelleillä. Laji kasvaa subtrooppisessa metsässä matalalla korkeudella. 

Seychellienkellosade on aiemmin esiintynyt usealla eri saarella, mutta kasvaa nykyisin enää pienellä Ariden saarella. Kasvilla on yksi luonnonvarainen esiintymä 70 hehtaarin alueella. Ainoassa esiintymässä laskettiin 1990-luvun lopussa olevan enintään 2500 yksilöä. Tarkkaa syytä lajin häviämiselle muilta saarilta ei tunneta. Nykyisin se kilpailee elintilasta *[[Ceodes grandis]]* -ihmekukkakasvin kanssa.

Jotkut pitävät kasvia Seychellien kauneimpana kasvina. Sillä on sileä, vihertävä kuori ja suuret, kiiltävän vihreät lehdet. Suuret, valkoiset kukat ovat punaisia ja huumaavan tuoksuisia, ja niihin kehittyy luumun kokoiset vihreät marjat, joissa on paljon siemeniä. Kukinta-aika kestää useita kuukausia. Kasvi on edelleen harvinainen viljelyssä, ja se viihtyy parhaiten kosteassa, trooppisessa ilmastossa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Seychellienkellosade – ''Rothmannia annae''
Paattisten koulu

**Paattisten koulu** on peruskoulu Turussa, Paattisten kaupunginosan ja entisen kunnan alueella. Koulu tarjoaa opetusta peruskoulun vuosiluokille 1-6. Lukuvuonna 2022-2023 Paattisten koulussa työskentelee kuusi luokanopettajaa, yksi tuntiopettaja, yksi aineenopettaja sekä kaksi erityisopettajaa. Samassa rakennuksessa toimivat Paattisten kirjasto, neuvola sekä Paattisten päiväkodin Toffinkujan yksikkö.

## Historia
Paattisten koulu avattiin 11. marraskuuta vuonna 2011. Koulu korvasi Paattisilla aiemmin toimineet Kreivilän ja Paavolan koulut, joista Kreivilän koulun tiloissa oli esiintynyt homeongelmaa. Kreivilän ja Paavolan koulujen oppilaat ja henkilökunta siirtyivät Paattisten kouluun sen avautuessa. Lions Club Paattinen lahjoitti Paattisten koululle terassikalusteet. Vuonna 2014 Paattisten koulun silloinen koulunjohtaja Ari Rusi spekuloi säästötoimien nimissä koulunkäyntivuoroilla, joiden myötä nuoremmat oppilaat olisivat käyneet koulua aamupäivisin ja vanhemmat iltapäivisin, jopa iltakuuteen saakka. Tätä ideaa ei kuitenkaan koskaan toteutettu.

## Koulunjohtajat
* Ari Rusi 2011–2018
* Sini Koskinen 2018–

## Lähteet