open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ryanodiini

**Ryanodiini** (C25H35NO9) on terpenoideihin ja alkaloideihin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hyönteismyrkkynä. Ryanodiinia esiintyy eteläamerikkalaisessa *Ryania speciosa*-kasvissa.

## Ominaisuudet ja käyttö
Huoneenlämpötilassa ryanodiini on kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen ja useisiin poolisiin orgaanisiin liuottimiin, mutta ei hiilivetyihin. Ryanodiini on optisesti aktiivista ja sen kiertokyky metanoliliuoksessa on +26. Ryanodiini on myrkyllistä eläimille. Aine sitoutuu kalsiumkanaviin kuuluviin ryanodiinireseptoreihin ja sitoutuessaan estää kalsiumionien virtaamista niiden lävitse. Seurauksena on lihasten halvautuminen, oksentelu ja hengityksen vaikeutuminen.

Ryanodiinia sisältävää jauhettua *Ryania speciosa*-kasvin juurta ja kuorta käytetään erityisesti tuholaisperhosten torjuntaan.

## Lähteet
Dave Trottier

**David "Dave" Thomas Trottier** (25. kesäkuuta 1906 Pembroke – 13. marraskuuta 1956 Halifax) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja. Hän pelasi myös urallaan yli 400 ottelua NHL:ssä tehden yli 100 maalia.

Trottier aloitti uransa kaudella 1923–24 Toronto St. Michael's Majorsissa siirtyien 1925 Toronto Varsity Gradsiin. Grads edusti Kanadaa Sankt Moritzin olympialaisissa 1928, kun Kanada voitti olympiakultaa. Trottier pelasi olympialaisissa vain kaksi ottelua, mutta teki niissä 12 maalia. Olympialaisten jälkeen Trottier pelasi kaksi ottelua MCHL-sarjan Montreal Victoriasissa, jonka jälkeen siirtyi NHL-seura Montreal Maroonsiin. Trottier pelasi Maroonsissa aina kauteen 1938–39 saakka, jonka aikana hän voitti Stanley Cupin 1935. Maroonsin jälkeen hän pelasi 11 ottelua Detroit Red Wingsissa ja kymmenen ottelua IAHL-seura Pittsburgh Hornetsissa.

Trottier pelasi NHL:ssä 11 kautta. Hän pelasi 446 ottelua tehden niissä 121 maalia ja antaen 113 syöttöä.

## Lähteet
Lakiseuranta

**Lakiseuranta** tarkoittaa toimintaa, jossa yritys tai muu toimija tunnistaa omaa toimintaansa koskevat säädökset ja seuraa niissä tapahtuvia muutoksia. 

Lakiseuranta mielletään usein vapaaehtoiseksi CSR-toiminnaksi (Corporate Social Responsibility), vaikka useat säädökset itsessään sisältävät yksiselitteisen vaatimuksen tuntea toiminnanharjoittajan toimintaan liittyvät näkökohdat, riskit sekä lain velvoitteet. Laintuntemus onkin keskeinen osa yritysten riskienhallintaa. Lakiseuranta sisältyy myös monen vapaaehtoisen johtamisjärjestelmän työkaluvalikoimaan: esimerkiksi ympäristöstandardi ISO 14001 edellyttää toiminnanharjoittajalta ympäristöä koskevien lakisääteisten vaatimusten tunnistamista, lakimuutosten seurantaa sekä dokumentoitua vaatimusten täyttymisen arviointia.

Keskeisiä lakiseurannan kohteita ovat esimerkiksi ympäristösääntely, kemikaaliturvallisuus, työsuojelu, taloushallinto, työoikeus ja HR-toiminta, verotus, yhtiöoikeudelliset säädökset sekä erilaiset toimialakohtaiset säädökset, kuten finanssi-, vakuutus-, elintarvike-, sosiaali- ja terveysalan säädökset tai tuotekohtaiset lait, asetukset ja standardit.

## Lähteet
Gyula Krúdy

**Gyula Krúdy** (21. lokakuuta 1878 Nyíregyháza, Unkari – 12. toukokuuta 1933 Budapest, Unkari) oli unkarilainen kirjailija. Hänen teoksissaan ei keskeistä ole juoni vaan tunnelmat, mielialat. Esimerkiksi historiallinen romaani *A magyar jakobinusok* on tyyliltään impressionistinen. *A vörös póstakocsi* (1914, 'Punainen postivaunu') ja sen jatko *Őszi utazások a vörös póstakocsin* (1917) kuvaavat ironisesti nuoruutta ensimmäistä maailmansotaa edeltävänä aikana.

## Suomennetut teokset
* *Punaisen härän majatalo ja muita novelleja*, suom. Hannu Launonen, Atena 2009  sisältää novellit:
** Hulluutta haudan takaa
** Keittokirja ja lelukauppa
** Kertomus köyhistä tytöistä
** Kevät
** Kolmijalkainen kana
** Muisto Józsefvárosista
** Nuoruusvuodet
** Punaisen härän majatalo
** Rakkauden loppu
** Rozina
** Sillalla (Neljäs matka)
** Sindbadin matka kuoleman luo (Viides matka)
** Sindbadin syksyinen matka
** Sindbadin toinen matka
** Tonavan hengenpelastaja
** Unien ritari
** Unohtumaton kohteliaisuus

Antologiassa: *Unkarin malliin*, WSOY 1998  
* Tomaattitahra, suom. Viljo Tervonen

Näyte Krúdyn tuotannosta on myös antologiassa *Tuoleja Tonavan yllä: unkarilaisia novelleja suomeksi ja unkariksi*, toim. Outi Hassi, Finn Lectura 1990  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Altmaninbulldoggi

**Altmaninbulldoggi** (*Altman White English Bulldog*) on yhdysvaltalainen koirarotu.

## Ulkonäkö
Altmaninbulldoggi muistuttaa ulkoisesti paljon englanninbulldoggia, joskin on tätä kookkaampi. Lisäksi sen häntä yleensä typistetään, toisin kuin englanninbulldoggin. Säkäkorkeus vaihtelee 38–54 cm ja paino 23–36 kg välillä.

## Luonne ja käyttäytyminen
Rotu soveltuu vartiointiin, farmityöskentelyyn ja kenttäkokeisiin. Lisäksi sen tiedetään tapelleen härkiä ja villikoiria vastaan suojellakseen omistajaansa.

## Alkuperä
Rodun esi-isä tunnettiin nimellä "valkoinen englantilainen" (*White English*), ja se edusti kookkaampaa, alkuperäistä työkoirana käytettyä tyyppiä kuin nykyinen matalammaksi jalostettu englanninbulldoggi. Desmond Morriksen mukaan termiä *White English* on käytetty ennen vanhaan amerikanbulldoggista, joten altmaninbulldoggilla on yhteinen historia sen kanssa. "Valkoinen englantilainen" saapui Yhdysvaltoihin 1800-luvulla, ja siitä polveutuu nykyinen altmaninbulldoggi, jonka Georgian Waycrossista kotoisin ollut Ray Altman kehitti.

Desmond Morriksen mukaan altmaninbulldoggi oli 2000-luvun alussa saavuttamaisillaan virallisen rodun aseman Yhdysvalloissa, vaikkakin sillä on hyvin samanlainen tausta amerikanbulldoggin kanssa.

## Lähteet
Badoumbé

**Badoumbé** (myös *Badumbé*) on kylä Kayesin alueen Bafoulabén piirin Oualian kunnassa Malissa. Se sijaitsee Bakoyejoen varrella 19 kilometriä Oualiasta itään. Kylässä on 1&nbsp;100 asukasta (vuonna 2009).

Aikaisemmin Daramutuksi kutsuttu kylä on perustettu perimätiedon mukaan kaksisataa vuotta sitten. Sen nimi liittyy mandinkojen Sissoko-klaanien kohtauspaikkaan. Nykyään kylässä asuu myös Dakarin–Nigerin rautatien tuomia muita sukuja.

Gustave Borgnis-Desbordesin johtamat ranskalaiset rakensivat vuonna 1882 Badoumbéen linnoituksen osana Médinestä Nigerjoelle suuntautunutta Länsi-Sudanin valloitusta. Linnoitusketjun muut osat olivat Bafoulabé, Kita ja Bamako. Badoumbé oli myös Ylä-Senegalin alueeseen kuuluneen hallintopiirin keskus. Sen varuskunta lakkautettiin Koundianin tukulorilinnoituksen hävittämisen jälkeen vuonna 1889. Kayesista alkanut rautatietyömaa eteni Badoumbéen vuonna 1899.

Rautatien lisäksi Badoumbén kautta kulkee Toukoton ja Bafoulabén välinen maantie. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, pienimuotoinen kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi, riisi, hirssi ja maapähkinä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Naiset harjoittavat puutarhaviljelyä. Nuoriso hakeutuu muualle kausitöihin tai pyrkii muuttamaan ulkomaille.

Kylässä on alakoulu, terveyskeskus, kolme myllyä ja moskeija. Vesihuolto käsittää vesijohdon ja kaksi käsikäyttöistä porakaivoa.

Paikallisia nähtävyyksiä ovat uhripaikkoina toimivat muinaiset asuinpaikat apinanleipäpuineen, ranskalaisen linnoituksen rauniot ja kaksi eurooppalaisten hautausmaata.

## Lähteet
Vladimir Krupin

**Vladimir Krupin** (1941 Kilmez, Kirovin alue, Neuvostoliitto) on venäläinen kirjailija. Hän opiskeli Moskovassa Pedagogisessa instituutissa. Hän on työskennellyt opettajana ja toimittajana. Luontoaktivistina hän edustaa nuorempaa maaseutuproosan kirjoittajakuntaa. Tuotannossaan hän yhdistää uskonnollista perinnettä ja kansanperinnettä luonnon ihailuun.

## Suomennetut teokset
* *Elävää vettä* (*Živaja voda*), suom. Marja Koskinen, Helsinki: WSOY 1982 Sarja: Neuvostokirjallisuutta  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hunttijärvi

**Hunttijärvi** on runsasravinteinen järvi Mäntsälän koillisosassa pohjoisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 1,5 neliökilometriä. Etäisyys Helsingistä on 68 kilometriä pohjoiskoilliseen ja Mäntsälän keskustasta 13 kilometriä koilliseen.

## Maantiede
Hunttijärvi on pitkänomainen ja jonkin verran koilliseen kaartuva, etäisyys järven etelärannalta pohjoisrannalle on 3,5 kilometriä. Järven keskiosa on noin puoli kilometriä leveä. Pohjoisessa järvi levenee selvästi, kunnes aivan pohjoisessa se jälleen kapenee pieneksi lahdeksi. Etelässä on noin kilometrin mittainen kapea lahti, jonka luoteispuolella on pienempi lounaaseen työntyvä lahti. Lahtia erottava Hirviniemi kohoaa noin 85 metriä merenpinnan yläpuolelle. Hunttijärveä reunustaa lännessä kulttuurimaisema, idässä metsämaa. Itärannan Hunttikalliot kohoaa 120 metriä merenpinnan yläpuolelle eli noin 50 metriä järven pinnan yläpuolelle.
Hunttijärven pohjoisosa on eteläosaa syvempi, syvin kohta sijaitsee järven koillisosassa.

Noin puoli kilometriä Hunttijärveltä kaakkoon sijaitsee Sahajärvi, järvien välisellä kannaksella kulkee liikenneväylä, johon kuuluu valtatie 4 ja Lahden oikorata. Hunttijärven pohjoisrannalle virtaa Järvisillanoja pohjoisesta, myös järven länsirannalle virtaa laskuoja. Hunttijärven etelärannalta virtaa Mäntsälänjoki etelään kohti Mustijokea.

Hunttijärven pintaa laskettiin 1950-luvulla puolisen metriä. Järven ekologinen tila on tyydyttävä, vesitilavuus on 7&nbsp;327&nbsp;000 kuutiometriä. Yleisiä kalalajeja ovat muun muassa ahven, hauki, kuha, lahna, peledsiika ja särki. Kasvistoon kuuluu järviruoko, sara ja järvikorte, jotka muodostavat runsaan ilmaversoisvyöhykkeen, järvessä kasvaa myös ulpukkaa.

Hunttijärvi (19.003.1.014) kuuluu Mäntsälänjoen valuma-alueeseen (19.003), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Mustijoen vesistössä (19). Hunttijärvi on Mäntsälänjoen valuma-alueen laajin vakavesi, se sijaitsee alueen koillisosassa. Alueeseen kuuluu neljätoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, Hunttijärven jälkeen laajimmat ovat Joutsjärvi ja Pitkäjärvi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Mäntsälän järvien kunnostuksen yleissuunnitelma (pdf)
Villikkalanjärvi

**Villikkalanjärvi** on järvi Koskenkylänjoen vesistössä Orimattilan eteläosassa. Sen pinta-ala on 7,2 neliökilometriä.

## Maantiede
Villikkalanjärven pituus lännestä itään on 3,5 kilometriä ja leveys etelästä pohjoiseen 3 kilometriä. Saaria on kolme, ne ovat pinta-alaltaan pieniä. Syvin kohta sijaitsee altaan keskiosassa. Järveä ympäröi viljelysmaisema. Kaakossa sijaitsee Säyhtee, johon Villikkalanjärvi laskee noin 700 metriä pitkän Ratulansalmen kautta. Villikkalanjärven pohjoisrannalle virtaa useita laskuojia.

Villikkalanjärvi on matala, rehevä ja savisamea. Pelloilta valuva vesi kuormittaa järveä, sen ekologinen tila on välttävä. Vesitilavuus on 20&nbsp;899&nbsp;000 kuutiometriä.

Villikkalanjärven yleisiä kalalajeja ovat hauki, kuha ja toutain.

Villikkalanjärvi (16.003.1.003) kuuluu Artjärven lähialueeseen (16.003), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Koskenkylänjoen vesistössä (16). Artjärven lähialueen muut vakavedet ovat Pyhäjärvi, Säyhtee ja Lammi.

## Lähteet
Nereidi (veistos)

**Nereidi** on Hans-Christian Bergin luoma veistos, joka sijaitsee Helsingin Kalasatamassa. Seitsemän metriä korkea veistos on pystytetty Kalasatamankadun eteläpäähän kauppakeskus Redin eteen. Kaksiosaiseen teoskokonaisuuteen kuuluu betoninen aaltoa muistuttava jalustasta ja hahmo, joka koostuu laserleikatuista ja maalatuista alumiinilevyistä. Nereidit olivat kreikkalaisessa mytologiassa merenneitoja.

Teos näyttää erilaiselta eri suunnista katsottaessa. Kaukaa edestä se näyttää koostuvan viivoista ja sivulta näkee niska kenossa kaukaisuuteen katsovan hahmon. Hans-Christian Berg on hyödyntänyt optista illuusiota useissa teoksissaan ja koostanut teoksiaan yhdistelemällä eri materiaaleja ja eri valmistustekniikoita. Tässä teoksessa on tarvittu lukuisia eri puolilta Suomea tilattuja osia, joita on liitetty hitsaamalla, niittaamalla ja ruuvaamalla. Viimeisenä asennettiin valot. Kokonaisuuden pystytys kesti neljä päivää.

Rakennusyhtiö SRV:n urakoiman kauppakeskuksen läheisyyteen haluttiin taidetta. Vuonna 2016 järjestettiin kansainvälinen kutsukilpailu, jossa teosehdotuksilta edellytettiin riittävää kokoa suhteessa rakennuksiin sekä niiden haluttiin ilmentävän iloa ja oivallusta. Taiteilijoilta tilattiin graffiteja, keramiikkaa, maalauksia, mobiletaidetta, reliefi, valotaidetta ja veistoksia. *Nereidin* paikan päättivät kauppakeskuksen pääsuunnittelijana toimineen arkkitehtitoimisto Helin & Co:n ja Helsingin kaupungin edustajat. Valitusta alueesta haluttiin luoda kohtaamispaikka. Veistos julkistettiin 2. kesäkuuta 2021.

## Kuvia teoksesta

Tiedosto:Hans-Christian Berg Nereidi 2021 2.JPG|Kuva takaa oikealta.
Tiedosto:Hans-Christian Berg Nereidi 2021 3.JPG|Kuva takaa vasemmalta.
Tiedosto:Hans-Christian Berg Nereidi 2021 4.JPG|Veistos edestä oikealta.
Tiedosto:Hans-Christian Berg Nereidi 2021 5.JPG|Teos suoraa takaa.


## Lähteet
Bonäsbåset

**Bonäsbåset** on järvi Tenholassa Raaseporin keskiosassa lounaisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 57 hehtaaria. Etäisyys Tammisaaresta on 11 kilometriä pohjoisluoteeseen.

## Maantiede
Bonäsbåsetin pituus lännestä itään on noin puolitoista kilometriä. Altaan länsiosan rantaviiva on mutkainen, itäosa on sitä vastoin varsin tasaleveä ja rantaviivaltaan melko suora. Saaria ei ole. Länsiosan Bonäsholmen on niemimaata; sen sisällä sijaitsee pieni luonnonsuojelualue. Bonäsbåsetin ympäristö on vanhaa kulttuurimaisemaa useine muinaishautoineen, järven itäosan rannoilla on metsämaata.
Bonäsbåsetin syvin kohta, 11,7 metriä, sijaitsee järven itäosassa. Myös länsiosassa on lähes kymmenen metrin syvänne.

Bonäsbåsetiin virtaa laskuoja luoteesta Ovanmalmträsketistä, Bonäsbåsetista virtaa laskuoja lounaaseen Gennarbyvikeniin. Vajaa kilometri Bonäsbåsetista itään sijaitsee Långträsket ja Sidsbackaträsket.

Bonäsbåsetin ekologinen tila on tyydyttävä, kemiallinen tila on hyvä. Vesitilavuus on 2&nbsp;596&nbsp;000 kuutiometriä.

Bonäsbåset (82.010.1.001) kuuluu Bonäsånin valuma-alueeseen (82.01), joka on osa Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistöä (82).

## Lähteet
Arkansasinbulldoggi

**Arkansasinbulldoggi** (*Arkansas Giant Bulldog*) on yhdysvaltalainen koirarotu. Vaikka sitä kutsutaankin toisinaan nimellä *Olde Bulldogge*, sitä ei tulisi sekoittaa vanhaenglanninbulldoggiin (*Olde English Bulldogge*).

## Ulkonäkö
Arkansasinbulldoggilla sallitaan kaikki värit ja väriyhdistelmät. Säkäkorkeus vaihtelee 45–55 cm ja paino 25–30 kg välillä.

## Alkuperä
Rotu kehitettiin 1900-luvun lopulla englanninbulldoggin ja amerikanstaffordshirenterrierin (tai amerikanpitbullterrierin) välisistä risteytyksistä. Se on yksi useista viimeaikaisista projekteista luoda uudelleen alkuperäisen kaltainen englanninbulldoggi, jossa ei esiintyisi modernin näyttelybulldoggin ylijalostettuja piirteitä.

## Lähteet
Hytti nro 6 (elokuva)

**Hytti nro 6** on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut suomalais-venäläis-virolais-saksalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Juho Kuosmanen. Elokuvan pääosissa ovat Seidi Haarla ja Juri Borisov. Elokuvassa suomalainen naisopiskelija (Haarla) ja venäläinen työmies (Borisov) matkustavat junalla Venäjän halki Murmanskiin. *Hytti nro 6* perustuu Rosa Liksomin samannimiseen romaaniin vuodelta 2011. Elokuvaa varten kirjan tapahtumia on kuitenkin muutettu monin tavoin, sillä esimerkiksi junan reitti, miespäähenkilön nimi ja ikä, tapahtumapaikka sekä aikakausi eroavat kirjasta. 

*Hytti nro 6* sai ensi-iltansa 10. heinäkuuta 2021 Cannesin elokuvajuhlilla, missä se voitti juhlien kakkospalkinnon, Grand Prix’n.  Elokuva sai teatteriensi-illan Suomessa 29. lokakuuta 2021.

Elokuva voitti kahdeksan Jussi-palkintoa. Siitä tuli vuoden viidenneksi katsotuin elokuva ja vuoden toiseksi katsotuin kotimainen elokuva.

## Näyttelijät

## Palkintoja ja ehdokkuuksia
Elokuva valittiin vuoden 2021 Cannesin elokuvajuhlien kilpasarjaan, jossa se voitti Grand Prix’n kaikkien aikojen toisena suomalaisena elokuvana yhdessä Asghar Farhadin ohjaaman *[[Ghahreman]]in* kanssa. Elokuva voitti pääpalkinnon Jerusalemin kansainvälisellä elokuvafestivaalilla. Göteborgin elokuvajuhlilla Seidi Haarla palkittiin parhaana näyttelijänä ja elokuva voitti kriitikoiden palkinnon.

Elokuva sai parhaan vieraskielisen elokuvan Golden Globe -ehdokkuuden joulukuussa 2021, mutta palkinto meni japanilaiselle *[[Drive My Car (elokuva)|Drive My Car]]* -elokuvalle. Elokuva oli Suomen Oscar-palkintoehdokkaana parhaan kansainvälisen elokuvan sarjassa ja pääsi kilpailussa 15 ehdokkaan karsintalistalle, mutta ei lopulliseen viiden ehdokkaan joukkoon saakka. Tämänkin palkinnon voitti *Drive My Car.* Elokuva oli myös ehdolla Euroopan elokuva-akatemian European Film Awards -palkinnon saajaksi parhaan elokuvan, naisnäyttelijän ja miesnäyttelijän sarjoissa, mutta jäi ilman palkintoja.

*Hytti nro 6* oli vuoden 2022 Jussi-gaalassa ehdolla kahdessatoista kategoriassa: paras elokuva, ohjaus, naispääosa, miespääosa, miessivuosa, käsikirjoitus, kuvaus, äänisuunnittelu, leikkaus, lavastussuunnittelu, pukusuunnittelu ja maskeeraussuunnittelu).&nbsp;Miespää- ja -sivuosan, äänisuunnittelun ja pukusuunnittelun palkintoja lukuun ottamatta elokuva voitti kaikki kategoriansa.

## Kansainvälinen levitys
Yhdysvaltalainen elokuvayhtiö Sony Pictures Classics osti Cannesin elokuvajuhlien aikana elokuvan esitysoikeudet paitsi Pohjois-Amerikassa, myös Latinalaisessa Amerikassa, Itä-Euroopassa, Kaakkois-Aasiassa ja Lähi-idässä. Aiemmin yhtiö on ottanut levitykseen Suomesta vain Aki Kaurismäen *[[Mies vailla menneisyyttä]]*.

## Arvosteluja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*
Neropatin päiväkirja (elokuva)

**Neropatin päiväkirja** on vuonna 2010 julkaistu elokuva, joka perustuu Jeff Kinneyn samannimisen kirjasarjan ensimmäiseen osaan.

Elokuvan on ohjannut Thor Freudenthal, ja sen pääosissa ovat Zachary Gordon (Greg), Robert Capron (Rowley), Rachel Harris (Gregin äiti) ja Steve Zahn (Gregin isä). Muissa rooleissa nähdään mm. Devon Bostick, Chloë Grace Moretz, Grayson Russell, Laine MacNeil ja Karan Bar.

Elokuvalle on tehty kolme jatko-osaa: *[[Neropatin päiväkirja 2: Isoveli isottelee]]* (2011), ''Neropatin päiväkirja 3: Kovan onnen kesä'' (2012) ja ''Neropatin päiväkirja: Reissussa rähjääntyy'' (2017).

## Lähteet
Erich Römer

**Erich Römer** (2. kesäkuuta 1894 Berliini – 26. maaliskuuta 1987 Berliini) oli saksalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.

Römer toimi vuosina 1924–1934 Saksan miesten maajoukkueen päävalmentajana ja pelaajana. Hän kuului Saksan kokoonpanoon sen saavuttaessa olympiapronssia Lake Placidissa 1932, MM-hopeaa vuonna 1930 ja MM-pronssia Italiassa 1934. Koska turnauksilla oli samanaikaisia eritasoisia arvoja, oli Lake Placidin olympiapronssi samalla MM-pronssi ja MM-kilpailujen mitalit myös Euroopan mestaruuksia. EM-pronssia Römer saavutti vuosina 1927 ja 1933. Römer toimi Saksan pelaaja–valmentajana myös Sankt Moritzin talviolympialaisissa 1928.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Kirjallisuusvuosi 1760

**Kirjallisuusvuosi 1760** käsittelee vuoden 1760 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Yhdysvaltalainen maantieteilijä John Mitchell (1711–1768) esitti maanjäristysten johtuvan eri maakerrosten hankauksesta toisiaan vasten.

## Julkaisuja
* Pierre Bouguer &ndash; *Traité d'optique sur la gradation de la lumière* (optiikkaa)
* Ewald Christian von Kleist &ndash; *Sämptliche Werke* (postuumi runoteos)
* Mirabeau vanhempi &ndash; *Théorie de l'impôt* (pamfletti Ranskan verojärjestelmän epäkohdista)
* Tobias Smollett &ndash; *The Life and Adventures of Sir Launcelot Greaves*

## Lähteet
Martin Schröttle

**Martin Schröttle** (1. syyskuuta 1901 München – 17. helmikuuta 1972 München) oli saksalainen jääkiekkoilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.

Schröttle kuului Saksan miesten maajoukkueen kokoonpanoon sen saavuttaessa olympiapronssia Lake Placidissa 1932 ja MM-hopeaa vuonna 1930. Koska turnauksilla oli samanaikaisia eritasoisia arvoja, oli Lake Placidin olympiapronssi samalla MM-pronssi ja MM-mitali myös Euroopan mestaruus. EM-pronssia Schröttle saavutti vuonna 1933. Schröttle kuului Saksan joukkueeseen myös Sankt Moritzin talviolympialaisissa 1928.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Alicia Witt

**Alicia Roanne Witt** (s. 21. elokuuta 1975 Worcester, Massachusetts) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja pianisti. Hän tuli tunnetuksi roolistaan Alia Atreidesina David Lynchin elokuvassa *[[Dyyni (elokuva)|Dyyni]]* (1984). Hän on myös esiintynyt elokuvissa *[[Fun (vuoden 1994 elokuva)|Fun]]* (1994), *[[Mr. Holland’s Opus – elämän sinfonia]]* (1995), *[[Vanilla Sky]]* (2001), *[[Kahden viikon iskuaika]]* (2002), *[[Last Holiday]]* (2006), *[[88 minuuttia]]* (2007) sekä televisiosarjoissa *[[Twin Peaks]]* (1990, 2017), *[[Cybill]]* (1995–1998), *[[Sopranos]]* (2000), *[[Kova laki: Rikollinen mieli]]* (2007), *[[Mentalist]]* (2009–2012), *[[Unelmien kentät]]* (2009–2011), *[[C.S.I. Miami]]* (2011), *[[The Walking Dead]]* (2016), *[[Nashville (televisiosarja)|Nashville]]* (2016), *[[Supernatural]]* (2017) ja *[[Orange Is the New Black]]* (2019).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto 
*
Albaniansusikoira

**Albaniansusikoira** on sukupuuttoon kuollut albanialainen koirarotu. 

## Ulkonäkö
Rotu oli vinttikoira-/hirvikoiratyyppinen, ja se oli karkeamuotoisempi kuin grecian greyhound mutta samalla myös tätä hienokarvaisempi. Se oli mastiffin kokoinen ja sillä oli voimakas runko. Kuono oli kärkeä kohti suippeneva. Raajat olivat voimakkaammat ja lyhyemmät kuin tavallisella vinttikoiralla. Häntä oli pitkä ja tuuhea. Karvapeite oli pitkä, silkkinen ja ihonmyötäinen. Väritys oli keltainen (fawn) ruskealla varjostuksella. Säkäkorkeus oli noin 69–71 cm.

## Luonne ja käyttäytyminen
Albaniansusikoira oli niin hurjaluonteinen, että Albanian maaseudulla vierailevia ihmisiä tuli erikseen varoittaa siitä. Heille kerrottiin, että heidän ei missään nimessä tulisi ampua koiria itsepuolustukseksi. Koirat olivat kuitenkin niin aggressiivisia, että osa vierailijoista saattoi toisinaan paniikissa ottaa esiin aseensa puolustaakseen itseään. Jos koirien omistajat näkivät vieraiden tähtäävät aseella heidän koiriinsa, he ampuivat muukalaiset surutta kuoliaaksi – niin arvokkaina he työkoiriaan pitivät.

## Alkuperä
Plinius vanhempi kuvaili rotua teoksessaan ''Naturalis historia'', joka ilmestyi vuonna 77. Hänen mukaansa Albanian kuningas antoi Aleksanteri Suurelle yhden albaniansusikoiran, joka oli "valtavan ja epätavallisen kookas". Aleksanteri Suuri päätti testata sen kykyjä karhua, villisikaa ja kuusipeuraa vastaan. Koira ei kuitenkaan kiinnittänyt minkäänlaista huomiota riistaan, vaan istui vain hiljaa maassa. Aleksanteri Suuri tulkitsi asian niin, että koira oli luonteeltaan pelkuri ja päätti lopettaa sen. Kuultuaan asiasta Albanian kuningas lahjoitti Aleksanteri Suurelle toisen albaniansusikoiran, ja väitti että tämän tarjoama riista oli ollut niin pientä ja vähäpätöistä, että ensimmäinen koira ei ollut ottanut tehtävää vakavissaan. Hän kehottikin Aleksanteri Suurta tarjoamaan koiralle tekemistä joka vastaisi enemmän sen raakaa voimaa, kuten leijonien ja elefanttien metsästystä. Tämä suostui ja laittoi uuden koiransa taisteluun leijonaa vastaan – koira särki leijonan selän ja repi sen ruumiin kappaleiksi. Sen jälkeen hän kokeili elefanttia, jota kohti koira syöksyi ja jonka se kaatoi niin pahasti, että eläintä alkoi huimata.

On myös todennäköistä, että koko legenda rodun raivokkuudesta ja pelottomuudesta perustuu yksinomaan tähän Pliniuksen epätarkkaan ja sukupolvelta toiselle kerrottuun tarinaan. Desmond Morriksen mukaan elefanttia koskenut tapaus sattui oikeasti Pohjois-Intiassa 326 eaa. ja Aleksanteri Suuren tuolloin haltuunsa saama koira – napolinmastiffin esi-isä – oli lahja aasialaiselta kuninkaalta. Kaksisataa vuotta myöhemmin roomalaiset kylläkin toivat mukanaan kotimaahansa pelottomia koiria Albaniasta, minkä vuoksi Plinius on saattanut sekoittaa kaksi asiaa keskenään.

Albaniansusikoira jalostettiin lammaslaumojen suojelemiseen susia vastaan. Lisäksi sitä käytettiin toisinaan suden ja villisian metsästykseen. Osa asiantuntijoista pitää rotua jopa saksanpaimenkoiran muinaisena esi-isänä. 1800-luvulla joitain yksilöitä oli esillä Lontoon eläintarhassa.

## Lähteet
Dioubéba

**Dioubéba** on kylä Kayesin alueen Bafoulabén piirin Oualian kunnassa Malissa. Se sijaitsee Bakoyejoen varrella 15 kilometriä Oualiasta luoteeseen. Kylässä on 490 asukasta (vuonna 2009).

Kylän nimi tarkoittaa ’joenylityspaikkaa’. Sen toinen osa Liberté on ranskalaisten siirtomaavalloittajien vapautettuja orjia varten perustama asutus. Kayesin ja Nigerjoen välisen rautatien rakentaminen pysähtyi vuonna 1888 Dioubébaan, ja sinne Bafingjoelta johtanut kapearaiteinen osuus korvattiin leveäraiteisella vasta vuonna 1897.

Dioubéban nähtävyyksiä ovat yksi alueen vanhimmista rautatieasemista sekä kylän keskellä kasvava viikunapuu, jonka alla ranskalaisten vangitsema Samori Touré lepäsi matkalla kohti Dakaria ja karkotuspaikkaansa Gabonia. Toisen suuren puun alla uhrataan suojelushengille maapähkinöitä ja hirssiä.

## Lähteet
Voimahiiri

**Voimahiiri** (videoesityksessä myös suomeksi **Etsivä Danger Mouse**, *Danger Mouse*) on brittiläinen vuosina 1981–1992 esitetty piirrossarja. Sarjaa tehtiin kymmenen tuotantokautta, jotka sisälsivät yhteensä 89 jaksoa.

Sarjaa on esittänyt Britanniassa televisiokanava ITV.

## Ääninäyttelijät

## Lähteet
Henrik Aalto

**Henrik Aalto** on suomalainen ultrauimari. Hän yritti vuonna 2003 uida 16-asteisessa vedessä kanaalin yli Englannista Ranskaan. Matka keskeytyi noin 14 tunnin uinnin jälkeen.

Henrik Aalto on kestävyysjuoksija Pekka Aallon veli.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ultrajuoksija Pekka Aalto Ruben-talkshow’ssa 10.3.2007
Harpymimus

**Harpymimus** (nimen merkitys: ”harpyijan matkija”) on sukupuuttoon kuollut dinosaurussuku. Se kuului teropodeihin ja strutsisaureihin. Hirmulisko kuvattiin tieteelle vuonna 1984. Se oli mahdollisesti kaikkiruokainen.

*Harpymimus* eli noin 109–99 miljoonaa vuotta sitten varhaisliitukaudella. Se oli kaksi metriä pitkä, ja sen hampaat olivat pienet ja tylpät. Hirmuliskosta on löydetty kallo sekä hajanaisia jäänteitä. Löydöt on tehty Mongoliassa.

## Lähteet
Erni Krusten

**Erni Krusten**, alk. **Ernst Krustein** (1900 Muraste, Viro – 1984 Tallinna, Viro) oli virolainen kirjailija. Krusten oli vuodesta 1972 Viron sosialistisen neuvostotasavallan kansankirjailija.

Krustenin tytär on kirjallisuudentutkija Reet Krusten.

## Suomennetut teokset
* *Kuin pisara meressä: kymmenen lukua Eduard Laulin elämästä* (*Nagu piisake meres*), suom. Vieno Levänen, Moskova; Petroskoi: Edistys 1966

; Novellit
* Tuhka, antologiassa *Eestiläinen novelli*, toim. ja jälkisanan kirj. H. Puhvel, Tallinna: Perioodika 1979
* Rio Grande, antologiassa *Sirpaleissa*, virolaista lyhytproosaa, suom. Aino Kaasinen, Nastola: FinnEpos 1991 
;Viroksi antologiassa
* Valge part, teoksessa *Nykyviron lukemisto*, toim. Toivo Kuldsepp, Tõnu Seilenthal, Helsinki: Suomalaisen kirjallisuuden seura 1979  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hautjärvi

**Hautjärvi** voi tarkoittaa seuraavia:

* Hautjärvi, kylä Mäntsälässä
* Hautjärvi eli Sahajärvi, järvi Mäntsälässä
* Hautjärvi, järvi Hämeenlinnassa Evon retkeilyalueella.
Aleksei Krutšonyh

**Aleksei Jelisejevitš Krutšonyh** () ; (1886 Olevka, Hersonin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 1968 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäjänkielinen ukrainalainen runoilija.

## Koulutus ja taiteellinen ura
Krutšonyh valmistui vuonna 1906 Odessan taideopistosta.

Krutšonyh oli venäläisen futurismin teoreetikkojen kärkinimiä. Hän kehitti asemanttisen runokielen ja antoi sille nimen "zaumnyi jazyk" ('järjentakainen kieli'). Nimityksen ottivat käyttöön formalistit. Vallankumouksen jälkeen Krutšonyh osallistui futurustien toimintaan ja vei kubofuturismia kohti absurdia. Krutšonyhin tuotantoa ei julkaistu Neuvostoliitossa vuoden 1930 jälkeen.

Krutšonyh teki yhdessä säveltäjä Mihail Matjušinin ja taidemaalari Kasimir Malevitšin kanssa oopperan *Pobeda nad Solntsem* (ven. *Победа над Cолнцем*, 'Voitto auringosta'). Sen ajatuksena on, että aurinkoa katsovat ihmiset kääntävät sen nurin, jolloin siitä tulee musta aurinko. Malevitšin lavastus oli lähtökohtana hänen maalaukselleen *[[Musta neliö]]*.

## Teokset
* *Победа над Cолнцем (Pobeda nad Solntsem, '[[Voitto auringosta]]'), ooppera

===Suomennettu tuotanto===
;Antologiassa
* *Oi runous: romantiikan ja modernismin runouskäsityksiä*, toimittanut Tuula Hökkä, Helsinki: ntamo 2016 
** Korvapuusti yleiselle maulle, kirjoittajat: [[David Burljuk]], Aleksei Krutšonyh, [[Vladimir Majakovski]], [[Velimir Hlebnikov]]
** Manifesti kokoelmasta *Tuomareiden sumppu II'', kirjoittajat: David Burljuk, Jelena Guro, Nikolai Burljuk, Vladimir Majakovski, Jekaterina Nizen, Velimir Hlebnikov, Benedikt Livšits, Aleksei Krutšonyh

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lammasjärvi (Raasepori)

**Lammasjärvi** () on metsäjärvi Raaseporin pohjoisosassa lounaisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 76 hehtaaria. Etäisyys Tammisaaresta on 16 kilometriä pohjoiseen.

## Maantiede
Lammasjärven pituus on 2,2 kilometriä, järven eteläosan leveys on noin 600 metriä. Järvi kapenee pohjoista kohden. Saaria on yksi, noin puolen hehtaarin laajuinen Fårsjöholmen järven eteläisimmässä osassa. Lammasjärven eteläpuoliskolla on laaja alue, jonka syvyys on 10–12 metriä. Kolmen metrin syvyyskäyrä on lähellä rantaa koko järven alueella, lukuun ottamatta järven eteläisimmän osan pientä lahtea.

Lammasjärveen virtaa vettä pohjoisesta, Lammasjärven eteläkolkasta lähtee laskuoja 400 metrin päähän lounaaseen Torrsjöhön. Pohjanpitäjänlahden pohjukka sijaitsee nelisen kilometriä Lammasjärvestä kaakkoon. Välissä on laajahko peltoalue, joka ei kuitenkaan ulotu aivan Lammasjärven rannalle. Rantarata Helsingistä Turkuun kulkee Lammasjärven eteläpuolitse.

Lammasjärven ekologinen tila on erinomainen, vesitilavuus on 5&nbsp;273&nbsp;000 kuutiometriä.

Lammasjärvi (82.004.1.002) kuuluu Dalkarbybäckenin valuma-alueeseen (82.004), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistössä (82). Lammasjärvi on Dalkarbybäckenin alueen laajin vakavesi. Alueeseen kuuluu Lammasjärven ohella neljä yli hehtaarin laajuista vakavettä: Flacksjö, Torrsjö, Barksjö ja Svarsjö.

## Lähteet
Karsinkoira

**Karsinkoira** (*Kars Köpeği*) on turkkilainen koirarotu.

## Ulkonäkö
Karsinkoira on Desmond Morriksen mukaan pitkäkarvainen, mutta turkkilaisten tutkijoiden mukaan myös lyhytkarvaisia yksilöitä esiintyy. Karva on pisintä niskassa - muodostaen kauluksen - ja takaraajojen takaosissa. Väritys vaihtelee: mahdollisia ovat mm. valkoinen, punaruskea, agouti (sudenharmaa/ riistanvärinen), harmaa, valkoinen harmain laikuin, mustaruskea, musta ja kirjava (kaksivärinen). Yksivärisillä yksilöillä pienet valkoiset merkit ovat yleisiä, mm. kaulassa, rintakehässä ja eturaajoissa. Pää on yleensä sävyltään tumma. Keskimääräinen säkäkorkeus on 72,4 cm ja paino 44,6 kg. Rotu muistuttaa ulkoisesti kaukasiankoiraa, mutta on sekä kangalinkoiraa että akbashia pienikokoisempi.

## Luonne ja käyttäytyminen
Rotu on ns. yhden miehen koira, ja siitä saa uskollisen ja pelottoman vahtikoiran. Paikallisten anekdoottien mukaan muutaman yksilön muodostama ryhmä kykenee pärjäämään pienikokoista karhua vastaan tai jopa tappamaan tämän.

## Alkuperä
Karsinkoira on yksi kolmesta turkkilaisesta laumanvartijasta. Se on kotoisin Itä-Turkista, Karsin kaupungin lähettyviltä - Pontisten vuorten alueelta. Karsin maakunnan lisäksi sitä esiintyy eniten Ardahanin maakunnassa, Artvinin maakunnassa ja Erzurumin maakunnassa, mutta myös Iğdırin maakunnassa. Se on turkkilainen vastine kaukasiankoiralle, jonka georgialainen muunnos on myös maantieteellisesti sitä lähellä.

Vuonna 1996 Konyassa järjestetyssä turkkilaisia paimenkoiria koskevassa eläinlääketieteellisen tiedekunnan kansainvälisessä konferenssissa annettiin ensimmäinen rotua koskeva raportti. Marraskuussa 2002 karsinkoira rekisteröitiin turkkilaisessa rotumääritelmäinstituutissa, mutta sitä ei ole toistaiseksi tunnustettu Maanviljelysministeriön roturekisterikomiteassa.  

### Etymologia
Rotu tunnetaan Karsissa, Ardahanissa ja Erzurumissa nimellä *killi* ("pörröinen"), Ardahanissa nimellä *sacakli* ("hapsuinen") sekä Artvinissa nimellä *tuylu* ("karvainen").

## Lähteet
Aina matkalla jonnekin

**Aina matkalla jonnekin ** on suomalaisen Egotrippi-yhtyeen  studioalbumi, joka julkaistiin 9. lokakuuta 2020. Albumi on tehty yhdessä Turun filharmonisen orkesterin kanssa. Sisäkannen kuva on otettu Hotel St. Georgen talvipuutarhassa. 

## Kappaleet
# 
# 
#  
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet
Dunsu

**Keisarillinen jalosukuinen puoliso Dunsu** (1. tammikuuta 1690 − 27. joulukuuta 1725), Han-kiinalaisesta reunustetun keltaisen lippukunnan Nian-klaanista oli Yongzheng-keisarin puoliso.

## Elämä

### Perhetausta
Keisarillisen jalosukuisen puoliso Dunsun henkilökohtaista nimeä ei ole kirjattu historiaan.

* Isä: Xialing (), palveli Huguangin kuvernöörinä () ja oli ensimmäisen luokan herttua ()
* Viisi vanhempaa veljeä
** Viides vanhempi veli: Gengyao (1679−1726)
* Yksi sisko

## Arvonimet

* Kangxin hallituskaudella (1661–1722):
** Rouva Nian
** Toissijainen puoliso (; vuodesta 1711)
* Yongzhengin hallituskaudella (1722–1735):
** Jalosukuinen puoliso (; 28. maaliskuuta 1723 alkaen ), kolmannen arvoluokan puoliso
** Keisarillinen jalosukuinen puoliso (; 19. joulukuuta 1725 alkaen  ), toisen arvoluokan puoliso
** *Keisarillinen jalosukuinen puoliso Dunsu* ( ; joulukuusta 1725)

## Lapset

* Toissijaisena puolisona:
** Yongzhengin neljäs tytär (15. huhtikuuta 1715 − kesä/ heinäkuu 1717)
** Fuyi (; 30. kesäkuuta 1720 − 9. helmikuuta 1721), Yongzhengin seitsemäs poika
** Fuhui (; 27. marraskuuta 1721 − 11. lokakuuta 1728), Yongzhengin kahdeksas poika
* Jalosukuisena puolisona:
** Fupei (; 12. kesäkuuta 1723), Yongzhengin yhdeksäs poika

## Lähteet

*  

### Viitteet
Öölanninhanhikki

**Öölanninhanhikki** (*Potentilla aspegrenii*, syn. *Potentilla sordida*) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, sormihanhikkien (*Potentilla*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ruohovartinen kasvi, joka lisääntyy apomiktisesti ja on ulkonäöltään muunteleva.

Öölanninhanhikki on matalakasvuinen ja voi kasvaa noin 20 cm korkeaksi. Sen varret ovat kasvutavaltaan kohenevia ja varsien tyvillä on lehtiruusukkeita. Lehdet ovat sormilehdykkäisiä ja niissä on viidestä seitsemään lehdykkää. Lehdykät ovat hammaslaitaisia ja kiilatyvisiä. Lehtien yläpinnat ovat tummanvihreitä sekä kaljuja tai harvakarvaisia ja alapinnoiltaan harvakarvaisia. Korvakkeet ovat lehtiruotien kanssa yhteen kasvaneita. Öölanninhanhikin kukintona on harvakukkainen viuhko. Kukkien terälehdet ovat kirkkaankeltaisia sekä hieman verhiötä pidempiä.

Öölanninhanhikki kasvaa hiekkaisilla, mutta runsasravinteisilla turveniityillä ja -penkereillä.

## Lähteet
Angry Birds Evolution

**Angry Birds Evolution** on Chimera Entertainmentin kehittämä ja Rovion vuonna 2017 julkaisema mobiilipeli.Peli julkaistiin ensimmäisenä Hongkongin iOS-sovelluskaupassa elokuussa 2016, ja maailmanlaajuinen julkaisu tapahtui kesäkuussa 2017. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pelin traileri
Eteläkaukasianvuoristokoira

**Eteläkaukasianvuoristokoira** on venäläinen koirarotu.

## Luonne ja käyttäytyminen
Eteläkaukasianvuoristokoira on voimakas koira, joka puolustaa vartioimaansa laumaa aggressiivisesti ja pelottomasti.

## Alkuperä
Eteläkaukasianvuoristokoira on läheistä sukua kaukasiankoiralle, joskin on rotuna tätä vanhempi. Sitä käytetään Kaukasuksella laumanvartiointiin. Parhaiden yksilöiden sanotaan tulevan Georgiasta, mutta niitä esiintyy myös Armeniassa, Azerbaidžanissa, Astrahanissa, Krasnodarissa, Rostovissa, Stavropolissa, Tšetšenian Groznyissä ja Dagestanin tasavallassa.

## Lähteet
Sielunmetsä

**Sielunmetsä** on Anu Kuivalaisen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2017.

Elokuva on luonto- ja henkilödokumentti ja se käsittelee suomalaisten suhdetta metsään kymmenen eri tarinan kautta.

## Lähteet
Kaijasiroahven

**Kaijasiroahven** (*Callanthias ruber*) on siroahveniin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Atlantin itäosista ja Välimerestä.

## Koko ja ulkonäkö
Kaijasiroahven on heimonsa suurin laji ja voi kasvaa suurimmillaan noin 60 cm pitkäksi. Tavanomaisin pituus on kuitenkin noin 15&ndash;17 cm. Ruumiinmuodoltaan laji on litteähkö ja hoikka. Silmät ovat suuret. Kalan selkä- ja peräevät ovat etuosastaan piikikkäät ja takaosastaan korkeammat. Kaijasiroahvenen pyrstöevä on sirpinmuotoinen ja ylä- ja alaosistaan rihmamainen. Väritykseltään kaijasiroahven on selästään punainen ja kyljistään keltainen tai valkoinen. Evät ovat punertavia rintaeviä lukuun ottamatta keltaiset. 

## Levinneisyys ja elintavat
Kaijasiroahventa tavataan Atlantista Ranskasta etelään Mauritaniaan, koko Välimeren alueelta sekä Kanariansaarten, Madeiran ja Azorien läheltä. Laji elää lähellä kivi- tai mutapohjaa tai ouolissa 50&ndash;500 metrin syvyydessä. Kaijasiroahvenen ravintoa ovat kalat ja äyriäiset. Kala voi mahdollisesti vaihtaa sukupuoltaan naaraasta koiraaksi. Kaijasiroahvenen kutuaika Välimeressä on joulu- tammikuussa.

Kaijasiroahventa kalastetaan pienessä mittakaavassa ja sitä saadaan sivusaaliina kalastettaessa muita lajeja. Sitä syödään erityisesti Marokossa.

## Lähteet
Banjaranmastiffi

**Banjaranmastiffi** on intialainen koirarotu. 

## Ulkonäkö
Rotu on tiibetinmastiffia tai himalajanmastiffia selvästi pienempi. Kuono on voimakas ja mastiffille tyypillinen. Runko on tiivis ja häntä runsashapsuinen ja selän päälle kiertynyt. Väritys on yleensä musta-ruskea (black & tan), mutta myös vaaleampia yksilöitä esiintyy. Urosten säkäkorkeus on maksimissaan 64 cm.

## Luonne ja käyttäytyminen
Banjaranmastiffi on rohkea ja voimakas, ja se on aina valmis vaarantamaan elämänsä suojellakseen sen vastuulle uskottua laumaa.

## Alkuperä
Banjaranmastiffi on läheistä sukua tiibetinmastiffille. Se on saanut nimensä Tehri Garhwaliin kuuluvalta alueelta. Sitä käytetään jakki- ja lammaslaumojen suojelemiseen petoja vastaan. Päivisin se ohjailee karjaa ja öisin suojelee sitä. Paikallisilla asukkailla ei ollut minkäänlaista nimitystä rodulle, mutta intialainen koira-asiantuntija majuri W. V. Soman antoi sille nimen banjaranmastiffi vuonna 1963. Hän julkaisi yksityiskohtaisen luettelon intialaisista roduista, koska hän oli pettynyt siihen että hänen tuomaroimassaan koiranäyttelyssä Mumbaissa ei näkynyt yhtäkään paikallista rotua.

## Lähteet
Koyla

**Koyla** (suomeksi ”Hiili”) on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen toimintatrilleri, jonka on ohjannut ja tuottanut Rakesh Roshan. Pääosia näyttelivät Shah Rukh Khan, Madhuri Dixit ja Amrish Puri.

## Juoni
Kyläläistyttö suostuu avioliittoon kuninkaan kanssa, jota hän ei ole koskaan tavannut, kun tämä on lähettänyt hänelle valokuvan itsestään. Mutta valokuvassa oleva mies ei ole kuningas, vaan hänen uskollisin orjansa, komea mutta mykkä Shankar.

## Näyttelijät

## Soundtrack

## Vastaanotto
Box Office India julisti *Koylan* ”keskinkertaiseksi”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Patti (koira)

**Patti** on intialainen koirarotu.

## Ulkonäkö
Patti näyttää tavallista vankkarakenteisemmalta dobermannilta. Korvat ovat pystyt "lepakonkorvat". Väritys on S. Theodore Baskaranin mukaan yleensä ruskea, joskin voi vaihdella suuresti; Desmond Morriksen mukaan se on musta-ruskea. Säkäkorkeus on 45–55 cm ja paino 25–28 kg.

## Luonne ja käyttäytyminen
Rotu on erittäin älykäs ja sitkeä. Valppaus on sille tyypillistä. Se on kestävä ja pärjää hyvin myös vähäisellä ruokinnalla.

## Alkuperä
Maanviljelijät ovat kasvattaneet rotua perinteisesti Tamil Naduun kuuluvalla Kongun alueella. Intian tamili-heimot ovat käyttäneet sitä vartioimaan ja suojelemaan lammaslaumojaan kettuja ja muita petoeläimiä vastaan. Nykyisin se on harvinaistunut, koska se on alkanut risteytyä merkittävästi muiden koirien kanssa. Pattin ominaispiirteet vaihtelevat niin suuresti, että sitä pidetään usein pikemminkin maatiaisena kuin varsinaisena rotuna. 

### Etymologia
Alun perin kyläläiset käyttivät rotua vartioimaan lammasaitausta, joka tunnetaan paikallisessa kielessä sanalla *patti*. Termiä *patti nai* käytetään kuitenkin kaikenrotuisista lammasaitausta vartioivista koirista.

## Lähteet
BMW Projekt III

**BMW Projekt III** oli BMW:n tytäryhtiö EZS:ssä kehitetty suunnitteluasteelle jäänyt toisen maailmansodan aikainen suihkuhävittäjälentokone, jonka tarkoituksena oli demonstroida ja toimia mainoskampanjana BMW:n valmistamalle BMW 003 turbojetille.

## Suunnittelu ja kehitys
BMW:n kehitystyöt oman turbojetin kanssa olivat venyneet pitkälle sotavuosiin ja lentokonevalmistajien kiinnostus oli jo alkanut siirtyä muihin moottorivaihtoehtoihin. Vuoden 1944 paikkeilla päätettiin BMW:llä aloittaa pieni mainoskampanja pyrkimyksenä jälleen herättää kiinnostusta BMW:n valmistamille 003- ja 018 mallisille turbojeteille kehittämällä muutamia lentokonemalleja, joihin niiden uskottiin hyvin soveltuvan.

BMW Projekt III kehitettiin osaksi mainoskampanjaa marraskuussa vuonna 1944, ja sen kehitystöistä oli vastuussa diplomi-insinööri Huber, joka työskenteli BMW:n tytäryhtiö EZS:ssä. Koneen keskirunko oli lyhyt ja sen peräosaan oli asennettu yksittäinen BMW 003 turbojetti. Tämän ilmanottoaukko sijaitsi koneen nokassa kulkien ohjaamon alapuolelta. Koneen pyrstö koostui kahdesta erillisestä pyrstöpuomista joiden päädyissä olevat yksittäiset peräsimet olivat sisäänpäin kallistettuna. Kone oli aseistettu kahdella 30&nbsp;mm MK 103 automaattikanuunalla asennettuna pyrstöpuomien etuosaan, piippujen tullen läpi siipien etureunasta.

Projekti ei edennyt suunnitteluastetta pidemmälle.

## Tekniset tiedot

## Katso myös
* Luettelo saksalaisista lentokoneprojekteista, 1939–1945
* BMW Projekt I
* BMW Projekt II
* Lippisch P.15

## Lähteet
Sepänkatu (Tampere)

**Sepänkatu** on Tampereen Amurissa kulkeva pohjois-eteläsuuntainen katu, jonka pituus on noin 400 metriä. Se sijoittuu Paasikivenkadun (ent. Paasikiventie) ja Pirkankadun väliin ja risteää myös Satakunnankadun kanssa. Sepänkatu ylittää siltaa pitkin Tampere–Seinäjoki-radan.

Sepänkadulla sijaitsee Särkänniemen raitiovaunupysäkki. Se otettiin käyttöön 7.&nbsp;elokuuta 2023, kun Pyynikintorin ja Santalahden välinen raitioliikenne alkoi.

## Rakennuskanta

Sepänkadun varrella toimii Tampereen kansainvälinen koulu (ent. Amurin koulu). Kadulla on myös kaksi asuinkerrostalojen muodostamaa suurta umpikorttelia. Pirkanmaan maakuntakaavassa koulualue ja asuinkorttelit on määritelty osaksi Pirkankadun länsipään maakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä.

## Kadun nimi
Nimi *Sepänkatu* on ollut Tampereen asemakaavassa vuodesta 1897 alkaen. Tarkka nimenantoperuste ei ole tiedossa. Nimi voi viitata yleisesti seppien ammattikuntaan, mutta katu on saatettu nimetä myös jonkun yksittäisen sepän mukaan.

## Lähteet
James Krüss

**James Krüss**, kirjailijanimet **Markus Polder, Felix Ritter**, (1926 Helgoland, Saksa – 1997 Gran Canaria, Espanja) oli saksalainen kirjailija. Hän joutui 1941 evakuoiduksi kotisaareltaan, ensin Thüringeniin, sitten Saksiin. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi 1948.

Krüss kirjoitti lapsille ja nuorille kuvakirjoja, runokirjoja ja romaaneja. Hän on kirjoittanut myös radiolle ja televisiolle. Teoksessa *Timm Taler eli Myyty nauru* nimihenkilö tekee kaupat paholaisen kanssa, ja vastakkain ovat rahan valta ja inhimillisyys.

Krüssin nimeä kantaa joka toinen vuosi jaettava kansainvälinen James Krüss -lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinto.

## Palkinnot ja tunnustukset
* Hans Christian Andersen -palkinto 1968

## Suomennetut teokset
* *Yks kaks kolme: Kuvakirja kaikille jotka osaavat laskea kolmeen* (*3x3 an einem Tage*); Suomeksi riimitellyt Kirsi Kunnas, Helsinki: Weilin + Göös 1970 (kuvakirja)
* *Timm Taler eli Myyty nauru: tarina pienestä pojasta ja paljosta rahasta, naurusta ja itkusta, vedonlyönneistä sekä ruutupukuisesta herrasta.* (*Timm Taler oder Das verkaufte Lachen*), suom. Paula Karlsson, Helsinki: Lasten keskus 1983 
* *Timm Talerin marionetit eli Myyty ihmisrakkaus: tarina paronista ja nukketeatterinomistajasta, rahasta ja ihmisrakkaudesta, tapahtumista Venetsiassa ja sen ympäristössä* (*Timm Thalers Puppen oder Die verkaufte Menschenliebe*), suom. Paula Karlsson, Helsinki: Lasten keskus 1983 
* Stasys Eidrigevičius, *Hannu Pitkänen(ä)* (*Hans Naselang*), suomenkieliset runot James Krüssiä ja Naomi Lewisiä mukaillen Kaarina Helakisa, Helsinki: Lasten keskus 1990  (kuvakirja)

;Antologioissa
* Harmaan aasin joululaulu, suom. Kirsi Kunnas, teoksissa 
** *Satumaailma 4*, Helsinki: Otava 1964 
** *Kuka on nähnyt tuulen?: runoja ja satuja maailmalta* Helsinki: WSOY 2010  
** *Lapsuuden joulu. 1: kauneimmat joulun runot ja laulut*, Helsinki: Kirjayhtymä 1979 

## Lähteet
Mädät omenat

**Mädät omenat** on suomalainen psykologinen draamasarja, joka julkaistiin suoratoistopalvelu Elisa Viihde Viaplayssa 9. kesäkuuta 2021. Sarjan ovat luoneet Mia Ylönen, Roope Lehtinen sekä Mikko Pöllä ja ohjanneet Marja Pyykkö sekä Pamela Tola. Pääosia esittävät Satu Tuuli Karhu, Santeri Kinnunen, Sonja Kuittinen, Armi Toivanen ja Marjaana Maijala. Keväällä 2022 sarja julkaistiin Ruutu+-suoratoistopalvelussa ja saman vuoden lopulla se esitettiin myös Nelosella.

Vuoteen 1973 sijoittuvassa sarjassa nuori sosiologian opiskelija Onerva (Satu Tuuli Karhu) kaapataan selittämättömästi, ja hän herää lautalla kohti kuvitteellista Kotkakallion mielisairaalaa. *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* kriitikko Kaisu Tervonen kehuu sarjaa ja toteaa sen ”lähenevän jopa psykologista kauhua”. Pääkäsikirjoittaja Mia Ylönen on kertonut saaneensa inspiraation sarjaan Seilin saarella toimineesta naisten mielisairaalasta.

Sarja on pääosin kuvattu virolaisessa kartanossa kesällä 2020. Sarjan budjetti oli 3&nbsp;260&nbsp;000 euroa, josta Suomen elokuvasäätiön osuus oli 100&nbsp;000 euroa.

## Rooleissa

## Jaksot

## Lähteet
Harry Kullman

**Harry Kullman** (1919 Malmö, Ruotsi – 1982 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija. Hän kirjoitti nuortenkirjoja ja oli uranuurtaja yhteiskunnallisten nuortenkirjojen kirjoittajana. Hän käsittelee kirjoissaan nuorisorikollisuutta ja väkivaltaa, ja näkökulma on nuorten.

## Palkinnot ja tunnustukset
* Astrid Lindgren -palkinto 1969
* Nils Holgersson -plaketti 1955

## Suomennetut teokset
* *Salainen matka* (*Hemlig resa*), suom. Asser Jokinen, Helsinki: WSOY 1953. Sarja: Nuorten toivekirjasto 38
* *Salainen tehtävä* (*Med hemlig order*), suom. Kaarina Palmuvuo, Helsinki: WSOY 1955. Sarja: Nuorten toivekirjasto 70
* *Punaiset sotapolulla* (*De rödas uppror*), suom. Juhani Koskinen, Helsinki: Tammi 1969. Sarja: Tam tam -kirjat
* *Pihojen sota* (*Gårdarnas krig*), suom. Juhani Koskinen, Helsinki: Tammi 1969. Sarja: Tam tam -kirjat
* *Ipaneman vanki* (*Den amerikanske fången*), suom. Marja-Liisa Koivulehto, Helsinki: Tammi 1977. Sarja: Tam tam -kirjat 
* *Viimeiset turnajaiset* (*Stridshästen*), suom. Risto Hannula, Helsinki: Tammi 1978. Sarja: Tam tam -kirjat 74 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bhutaninpaimenkoira

**Bhutaninpaimenkoira** on bhutanilainen koirarotu.

## Ulkonäkö
Bhutaninpaimenkoira on kuin himalajanpaimenkoiran kookkaampi versio, ja se muistuttaa myös tiibetinmastiffia. Sen häntä on löysemmin kiertynyt kuin tiibetinmastiffin, ja se voi joskus olla myös alhaalla riippuva. Väritys voi olla joko musta-ruskea (black & tan), punainen tai harmaa (grizzle). Säkäkorkeus on 66–71 cm.

## Luonne ja käyttäytyminen
Eurooppalaisia vierailijoita varoitettiin 1900-luvun alussa bhutaninpaimenkoirasta, koska se hyökkäsi usein ilman minkäänlaista syytä tai ärsykettä turistien kimppuun.

## Alkuperä
Rotu on kotoisin Bhutanista, missä paimenet pitävät yleensä kahta tai kolmea yksilöä jokaisen karjalauman luona. He pitävät koirilla raskaita piikkinahkapantoja, jotka suojelevat niitä petojen puremilta.

## Lähteet
Ruusuja

**Ruusuja** on Ilkka Alangon 30. syyskuuta 2010 julkaistu studioalbumi.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Soundi: 

## Lähteet