open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vuoden elokuvatuottaja

**Vuoden elokuvatuottaja** on vuodesta 1997 alkaen jaettu suomalainen elokuva-alan palkinto. Palkinnon jakamisen aloitti Suomen elokuvatuottajien keskusliitto. Yhdistys vaihtoi nimensä *Elokuvatuottajat ry*:ksi vuonna 2017. 

Yhdistyksen toiminta päättyi 2018, kun Elokuvatuottajat ry:n lisäksi kolme muuta audiovisuaalisen alan tuottajien edunvalvonta- ja tekijänoikeusyhdistystä, ''SATU ry'', *[[Audiovisual Finland|Audiovisual Finland ry]]* (aikaisemmin *Favex ry*) ja ''Tuotos ry'' siirsivät toimintansa uuteen yhdistyksen nimeltä ''Audiovisual Producers Finland – APFI ry''. 

*APFI* on jatkanut palkinnon vuosittaista jakamista.

Palkinnon ovat saaneet kaksi kertaa elokuvatuottajat Aki Kaurismäki, Misha Jaari, Mark Lwoff, Marko Röhr, Tero Kaukomaa, Jussi Rantamäki ja Jani Pösö. Kolme kertaa palkinnon on voittanut elokuvatuottaja Petri Jokiranta.

## Vuoden elokuvatuottaja -palkinnon saaneet

* 1997 Mika Ritalahti (*[[Sairaan kaunis maailma]]*)
* 1998 Kari Sara (*[[Kuningasjätkä]]*)
* 1999 Markus Selin (''Häjyt'')
* 2000 Marko Röhr (''Lakeuden kutsu'')
* 2001 Timo Koivusalo (''Rentun ruusu'')
* 2002 Aki Kaurismäki (*[[Mies vailla menneisyyttä]]*)
* 2003 Lasse Saarinen (''Nousukausi'')
* 2004 Jarkko Hentula (*[[Helmiä ja sikoja]]*)
* 2005 Kristiina Pervilä (*[[Melancholian 3 huonetta]]*)
* 2006 Ilkka Matila (*[[Äideistä parhain (elokuva)|Äideistä parhain]]*)
* 2007 Petri Jokiranta ja Tero Kaukomaa (*[[Jadesoturi]]* ja ''Miehen työ'')
* 2008 Kaarle Aho ja Kai Nordberg (*[[Musta jää (elokuva)|Musta jää]]*)
* 2009 Petteri Pasanen ja Hannu Tuomainen (*[[Niko – Lentäjän poika|Niko – lentäjän poika]]*)
* 2010 Joonas Berghäll (''Miesten vuoro'')
* 2011 Petri Jokiranta (*[[Rare Exports]]*)
* 2012 Tero Kaukomaa (''Iron Sky'')
* 2013 Riina Hyytiä (''21 tapaa pilata avioliitto'')
* 2014 Misha Jaari ja Mark Lwoff (*[[Betoniyö (elokuva)|Betoniyö]]*)
* 2015 Aleksi Bardy (''He ovat paenneet'')
* 2016 Marko Röhr (''Järven tarina'') 
* 2017 Jussi Rantamäki (''Hymyilevä mies'') 
* 2018 Teemu Nikki ja Jani Pösö (*[[Armomurhaaja]]*) 
* 2019 Mahsa (Max) Malka (''Aurora'') 
* 2020 Elli Toivoniemi (*[[Tottumiskysymys]]*, *[[Seurapeli]]*)
* 2021 Miia Haavisto (''Lost Boys'') 
* 2022 Jussi Rantamäki, Emilia Haukka (*[[Hytti nro 6 (elokuva)|Hytti nro 6]]*)
* 2023 Petri Jokiranta (*[[Sisu (elokuva)|Sisu]]*)
* 2024: Aki Kaurismäki, Misha Jaari ja Mark Lwoff (*[[Kuolleet lehdet (elokuva)|Kuolleet lehdet]]*)
* 2025: Jani Pösö (*[[100 litraa sahtia]]*)

## Viitteet
Diamantino Miranda

**Diamantino Manuel Fernandes Miranda**, pelaajanimeltään **Diamantino** (s. 3. elokuuta 1959) on portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan lähinnä oikealla laidalla pelannut keskikenttäpelaaja. Hänen pelasi kotimaansa liigassa vuodesta 1976 vuoteen 1994. Hän pelasi 22 miesten maaottelua.

Diamantino edusti seuratasolla kotimaassaan Vitória Setúbalia kaudella 1976–1977, Benficaa kausina 1977–1980, Amoraa kaudella 1980–1981, Boavistaa kaudella 1981–1982, Benficaa jälleen kausina 1982–1990 ja uransa viimeiset kaudet Vitória Setúbalia. Hän voitti Portugalin liigamestaruuden vuosina 1983, 1984, 1987 ja 1989 sekä Portugalin cupin vuosina 1980, 1983, 1985, 1986 ja 1987. Vuonna 1983 hän pelasi UEFA-cupin kaksiosaisessa loppuottelussa, jossa Benfica hävisi belgialaisseura Anderlechtille yhteismaalein 1–2.

Diamantino pelasi Portugalin maajoukkueessa 22 maaottelua vuosina 1981–1986 ja teki niissä viisi maalia. EM-kilpailuissa 1984 hän tuli vaihdosta kentälle toisessa alkulohko-ottelussa Espanjaa vastaan ja kolmannen, Romaniaa vastaan pelatun alkulohko-ottelun alkuvaiheissa. Jatkoaikatappioon päättyneessä välieräottelussa Ranskaa vastaan hän pelasi avauskokoonpanossa mutta tuli kentältä vaihtoon 64. minuutilla. MM-kilpailuissa 1986 hän syötti Englantia vastaan pelatun ensimmäisen alkulohko-ottelun ainoan maalin. Kaksi muuta ottelua päättyivät Portugalin tappioon eikä joukkue päässyt alkulohkostaan jatkoon; Puolaa vastaan Diamantino pelasi täydet minuutit, ja Marokkoa vastaan hän tuli 68. minuutilla vaihdosta kentälle ja teki joukkueensa ainoan maalin. Muut maaottelumaalinsa Diamantino teki kesäkuussa 1984 ystävyysottelussa Luxemburgia, lokakuussa 1984 MM-karsintaottelussa Tšekkoslovakiaa, helmikuussa 1985 MM-karsintaottelussa Länsi-Saksaa ja tammikuussa 1986 ystävyysottelussa Suomea vastaan.

## Lähteet
Diklooriheptoksidi

**Diklooriheptoksidi** (Cl2O7) tai **klooriheptoksidi** on kloorin ja hapen muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste.

## Ominaisuudet ja valmistus
Huoneenlämpötilassa diklooriheptoksidi on väritöntä nestettä. Aine liukenee veteen ja hydrolysoituu hitaasti perkloorihapoksi. Yhdiste on stabiilein kloorin oksideista, mutta on silti hyvin vahva hapetin. Reaktio orgaanisten aineiden kanssa voi olla hyvin kiivas. Alkeenien kanssa diklooriheptoksidi moudostaa alkyyliperkloraatteja. Diklooriheptoksidi voi räjähtää iskun tai kuumennuksen vaikutuksesta.

Diklooriheptoksidia valmistetaan perkloorihapon ja fosforipentoksidin reaktiolla ja muodostunut diklooriheptoksidi tislataan alipaineessa. Toinen tapa on kloorin tai klooridioksidin hapetus otsonilla.
:2 HClO4 + P2O10 → Cl2O7 + 2 H2PO3

## Lähteet
Giovanni Leonardi

**Pyhä Giovanni Leonardi** (1541 Diecimo, Lucca, Italia – 8. lokakuuta 1609 Rooma, Italia) oli italialainen pappi, pyhimys ja yhteisön *Ordo Clericorum Regularium Matris Dei* perustaja. Hän toimi apteekkarin harjoittelijana, opiskeli papiksi ja vihittiin papiksi vuonna 1572. Mies keräsi joukon maallikkoja työskentelemään sairaaloissa ja vankiloissa. Hän perusti hiippakunnallisten pappien yhteisön vuonna 1574 jonka paavi Klemens VII hyväksyi 13. lokakuuta 1595. Mies kuoli tautiin hoitaessaan sairaita Roomassa. Hän eli seuraavien 13 paavien hallintokausien aikana: Paavali III (1534-1549), Julius III (1550-1555), Marcellus II (1555), Paavali IV (1555-1559), Pius IV (1559-1565), Pius V (1566-1572), Gregorius XIII (1572-1585), Sixtus V (1585-1590), Gregorius XIV (1590-1591), Innocentius IX (1591), Klemens VIII (1592-1605), Leo XI (1605) ja Paavali V (1605-1621). Paavi Klemens XI julisti hänet kunnianarvoisaksi 1701, paavi Piux IX julisti hänet autuaaksi 10. marraskuuta 1861 ja paavi Pius XI julisti hänet pyhimykseksi 17. huhtikuuta 1938. Mies on apteekkarien suojeluspyhimys ja hänen muistopäiväänsä vietetään 9. lokakuuta. 

Pyhää Giovanni Leonardia on muistettu roomalaiskatolisessa messussa seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella:

## Lähteet
Totem (Soulflyn albumi)

**Totem** on Soulflyn kahdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 5. elokuuta 2022. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet ”Superstition”, ”Scouring the Vile” ja ”Filth Upon Filth". Kappaleen ”Superstition” lyriikkavideon tekivät Aimed & Framed yhdessä taiteilija Álvar Gómez Padillan kanssa.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano

* Max Cavalera - Vocals & Guitar
* Zyon Cavalera - Drums
* Mike Leon - Bass Guitar

## Arvostelut

* Inferno: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Museu Nacional de Etnologia

**Museu Nacional de Etnologia** on Portugalin kansallinen etnologinen museo. Sen kokoelmissa on noin 40&nbsp;000 esinettä, enimmäkseen Portugalista ja sen entisistä siirtomaista. Museo sijaitsee Lissabonissa.

Jorge Diasin tutkimusten pohjalta koottiin vuonna 1959 näyttely makondien elämästä ja taiteesta. Tämä innoitti perustamaan Portugalin merentakaisten alueiden etnologisen museon vuonna 1965. Dias tuli sen johtajaksi. Hän kuoli vuonna 1973, minkä jälkeen Ernesto Veiga de Oliveirasta tuli museonjohtaja ja museon nimeksi Museu de Etnologia. Museo toimi aluksi väliaikaisissa tiloissa, mutta sitä varten valmistui sen omat tilat vuonna 1975. Uusittu museo avattiin seuraavana vuonna. Resurssien puutteen vuoksi museo jouduttiin sulkemaan vuoden päästä. Se avattiin uudelleen vuonna 1985. Museo liittyi osaksi Portugalin museoinstituuttia vuonna 1990, jolloin sen nimeksi tuli Museu Nacional de Etnologia. Museon nykyinen päänäyttely “O museu, muitas coisas” aukesi tammikuussa 2013.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto
Se viimeinen kesä

**Se viimeinen kesä** on Lauri Haavin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 13. toukokuuta 2022. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet ”Shampoota”, ”Tähti”, ”Syksyn vihreillä” sekä ”Vesipisarat”.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet
Yhdysvaltain vuoden 1990 väestönlaskenta

**Yhdysvaltain vuoden 1990 väestönlaskenta** oli Yhdysvaltain historian 21. väestönlaskenta. 1. huhtikuuta suoritetun väestönlaskennan mukaan Yhdysvalloissa oli 248&nbsp;709&nbsp;873 asukasta eli 9,8 prosenttia enemmän kuin vuonna 1980.

Noin 16 prosenttia kotitalouksista saivat pidemmän, yli sadan kysymyksen lomakkeen. Väestönlaskenta oli ensimmäinen, jossa Havaijilta tai muilta Tyynenmeren saarilta kotoisin olevat saivat oman kategorian. Aikaisimmissa väestönlaskennoissa heidät oli laskettu samaan kategoriaan aasialaisten kanssa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ernst von Feuchtersleben

**Ernst Maria Johann Karl Freiherr von Feuchtersleben** (29. huhtikuuta 1806 – 3. syyskuuta 1849) oli itävaltalainen lääkäri, runoilija ja prosaisti.

Feuchterslebenin äiti kuoli varhain, ja poika kasvoi isänsä huomassa. Valmistuttuaan 1834 hän avasi yksityisvastaanoton Wienissä. Hän liikkui siihen aikaan taiteilijapiireissä ja tutustui merkittäviin aikalaisiin, kuten Franz Grillparzeriin, Friedrich Hebbeliin ja Franz Schubertiin. Esikoisrunokokoelma *Gedichte* ilmestyi 1838. Samana vuonna hän julkaisi ensimmäisen laajahkon psykologisen kirjoituksen "Zur Diätetik der Seele" (suom. *Sielun hoitoa*). Hän opetti vuodesta 1844 psykiatriaa Wienin lääketieteellisessä yliopistossa. Hän julkaisi 1845 lääketieteellistä psykologiaa käsittelevät luentonsa nimellä *Lehrbuch der ärztlichen Seelenkunde*. Se on käännetty useille kielille, ja siitä tuli psykiatrian perusteos. Hän oli vuodesta 1845 pari vuotta yliopiston dekaani ennen kuin siirtyi opetusministeriöön kansliapäälliköksi. Hänen uudistushankkeitaan oli muun muassa lääketieteen opintojen byrokraattisuuden karsiminen. Hän joutui luopumaan tehtävästään 1848 terveydellisistä syistä. Hän kuoli 3. syyskuuta 1849 vaikeaan sairauteen.

## Suomennetut teokset
* *Sielun hoitoa*; saksasta suomentanut Jaakko Tuomikoski. Elämän arvoja, ajattelulukemisto 20-vuosisadan ihmisille 3. Karisto 1919
;Runo
* Kansanlaulu, suom. Paavo Cajander, kokoelmassa *Runoelmia*, toim. A. V. Koskimies. Helsinki: Kirja 1914

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Uptown Girl

**Uptown Girl** on vuodelta 1983 oleva Billy Joelin kappale, jonka sanoitus kertoo tarinaa köyhistä oloista tulevasta miehestä ja hänen yrityksistään kosiskella rikasta tyttöä. Billy Joelin mukaan kappale kirjoitettiin alun perin hänen suhteestaan Elle Macphersoniin, mutta laulu päätyi kertomaan myös hänen suhteesta Christie Brinkleyyn, josta tuli sittemmin hänen toinen vaimonsa ja joka esiintyi kappaleen musiikkivideolla. Billy Joel viittaa tekstissä William Shakespearen teokseen Venetsian kauppias. Toistuvaa doo-wopin ja falsetin käyttöä sisältävä kappale muistuttaa Frankie Vallin ja The Four Seasonsin musiikkityyliä. Kappale julkaistiin vuonna 1983 Billy Joelin albumilla *An Innocent Man.*

Kappaleesta ovat tehneet covereita muun muassa Alvin and the Chipmunks, Me First and the Gimme Gimmes, Aaron Carter, Glee, Weezer ja Westlife. Westlifen versio nousi aikoinaan Britannian singlelistan kärkeen.

Single saavutti Billboard Hot 100 -listan kolmannen sijan Yhdysvalloissa ja ensimmäisen sijan Isossa-Britanniassa. Vuonna 1988 Rolling Stone -aikakauslehti sijoitti Uptown Girlin sijalle 99 sadan tärkeimmän singlen listalla vuosina 1963–1988.

## Lähteet
Wisdom

**Wisdom** voi tarkoittaa seuraavia:
* *[[Wisdom (elokuva)|Wisdom]]*, Emilio Estevezin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1986
* *[[Wisdom (Altarian albumi)|Wisdom]]*, Altarian albumi vuodelta 2022
* 3402 Wisdom, asteroidi

## Sukunimenä
* Andre Wisdom (s. 1993), englantilainen jalkapalloilija
* Norman Wisdom (1915–2010), brittiläinen näyttelijä ja koomikko
* Robert Wisdom (s. 1953), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Tom Wisdom (s. 1973), brittiläinen näyttelijä.
Hyväntekijä

**Hyväntekijä** on Heidi Könkään ohjaama televisioelokuva, joka ensiesitettiin 16. helmikuuta 2014 Yle TV1:n *Kotikatsomo*-ohjelmapaikalla.

Elokuva kertoo ravintolassa tarjoilijana työskentelevän Alman ja ravintolaan asiakkaaksi saapuvan lääkärin välisen rakkaustarinan.

## Lähteet
Galimov

**Galimov** on muun muassa seuraavien venäläisten henkilöiden sukunimi:

* Aleksandr Galimov (1985–2011), jääkiekkoilija
* Ansel Galimov (s. 1991), jääkiekkoilija
* Artjom Galimov (s. 1999), jääkiekkoilija
* Emil Galimov (s. 1992), jääkiekkoilija
* Stanislav Galimov (s. 1988), jääkiekkomaalivahti.
Espanjan perustuslaki

**Espanjan perustuslaki** (espanjaksi ja galiciaksi: Constitución Española; baskiksi: Espainiako Konstituzioa; katalaaniksi: Constitució Espanyola; oksitaaniksi: Constitucion espanhòla) on Espanjan kuningaskunnan ylin laki ja oikeuslähde. Espanjan nykyinen perustuslaki tuli voimaan 29. joulukuuta vuonna 1978 maassa pidetyn kansanäänestyksen jälkeen ja on Espanjan demokratiaan siirtymisen huipentuma. Espanjan perustuslakiin vaikutti vahvasti Saksan perustuslaki Grundgesetz. Perustuslakiin on tehty muutoksia vain kaksi kertaa sen ilmestymisen jälkeen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Espanjan perustuslaki (espanjaksi)
* Espanjan perustuslaki (englanniksi)
Jaime Pacheco

**Jaime Moreira Pacheco** (s. 22. heinäkuuta 1958 Paredes) on portugalilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja, joka oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi kotimaansa liigassa parikymmentä vuotta. Hän pelasi 25 miesten maaottelua.

Pacheco edusti seuratasolla kotimaassaan Aliados Lordeloa vuoteen 1979, Portoa kausina 1979–1984, Sportingia kausina 1984–1986, jälleen Portoa kausina 1986–1989, Vitória Setúbalia kausina 1989–1991, Paços Ferreiraa kausina 1991–1993 sekä viimeisinä vuosinaan Bragaa, Rio Avea ja Paredesia. Hän voitti Portugalin liigamestaruuden vuonna 1988 sekä Portugalin cupin vuosina 1984 ja 1988. Vuonna 1987 hän voitti Euroopan cupin mutta pelasi vain kahdella ensimmäisellä kierroksella yhteensä neljä ottelua.

Pacheco pelasi Portugalin maajoukkueessa 25 maaottelua vuosina 1983–1990. Maaleja hän ei niissä tehnyt. EM-kilpailuissa 1984 hän pelasi täydet minuutit kahdessa ensimmäisessä alkulohko-ottelussa sekä jatkoaikatappioon päättyneessä välieräottelussa Ranskaa vastaan. MM-kilpailuissa 1986 hän pelasi täydet minuutit joukkueensa kaikissa kolmessa alkulohko-ottelussa, joista ensimmäisessä Portugali voitti Englannin. Tappio kahdessa muussa ottelussa tiesi putoamista jatkosta.

Pacheco aloitti valmentamisen jo pelaajauransa viime vuosina. Pisimpään hän on valmentanut Boavistaa, jonka hän johdatti liigamestaruuteen kaudella 2000–2001. Se oli seuran ensimmäinen liigamestaruus ja on vielä kaksikymmentä vuotta myöhemminkin ainoa. Hän on kotimaansa lisäksi valmentanut Espanjassa lyhyen aikaa sekä Saudi-Arabiassa, Kiinassa ja Egyptissä.

## Lähteet
Aitopiilokkaat

**Aitopiilokkaat** (*Bruchus*) on lehtikuoriaisten heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Suomessa suvun edustajia on tavattu viisi lajia, jotka ovat alla olevan lajilistan päällimmäisinä. Aitopiilokkaiden sukuun kuuluvia lajeja on maailmanlaajuisesti useita kymmeniä ja niitä esiintyy kaikilla mantereilla. Lajimäärä vaihtelee eri lähteissä.

## Suvun lajeja
*Maitepiilokas (*Bruchus loti*)
*Virnapiilokas (*Bruchus atomarius*)
*Härkäpapupiilokas (*Bruchus rufimanus*)
*Hernepiilokas (*Bruchus pisorum*)
**[[Bruchus affinis]]*
**[[Bruchus laticollis]]*
**[[Bruchus viciae]]*
**[[Bruchus luteicornis]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*iNaturalist: Aitopiilokkaat Suku (''Bruchus'')
*ITIS: Bruchus 
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Bruchus 
*Iowa State University, Bug Guide: Genus Bruchus 
*Pherobase: Semiochemicals of Genus Bruchus
Filosofien ja sofistien elämät

**Filosofien ja sofistien elämät** (; ) on Eunapioksen kirjoittama elämäkertateos, joka sisältää 200–300-luvuilla eläneiden kreikkalaisten filosofien ja sofistien elämäkertoja.

## Historia

Eunapios kirjoitti 300-luvun lopulla ja 400-luvun alussa. Teoksensa *Filosofien ja sofistien elämät* hän teki Khrysanthioksen pyynnöstä; myös tämän elämäkerta on mukana teoksessa viimeisenä. Suurin osa teoksen muidenkin elämäkertojen kohteista on Eunapioksen aikalaisia tai oli ainakin elänyt vain vähän ennen häntä. Elämäkerrat ovat tärkeä lähde kuvaamaansa filosofian historian ajanjaksoon, myöhäisantiikkiin, joka muutoin tunnettaisiin paljon huonommin.

Teoksen *[[editio princeps]]* oli Hadrianus Juniuksen toimittama (Antwerpen, 1568, 8vo.). Se piti sisällään myös latinankielisen käännöksen ja Eunapioksen elämäkerran. Myöhempiä editioita olivat muun muassa Hieronymus Commelinuksen laitos (Frankfurt, 1596, 8vo.), Paul Stephensin laitos (Geneve, 1616, 8vo.) sekä J. F. Boissonaden laitos (Amsterdam, 1822, 2 osaa, 8vo.), joka piti sisällään kommentaarin.

## Sisältö

Teos alkaa johdannolla, jossa Eunapios käsittelee aiempia filosofien ja sofistien elämästä kirjoittaneita, mukaan lukien Filostratos ja hänen *[[Sofistien elämät|Sofistien elämänsä]]*. Tätä seuraavat elämäkerrat, joita on 23. Ne ovat suhteellisen lyhyitä, mutta ne on kirjoitettu melko mahtipontisella tyylillä. Eunapios osoittaa olevansa uusplatonilaisen koulukunnan ihailija ja kristinuskon katkera vastustaja.

Teos sisältää seuraavien filosofien ja sofistien elämäkerrat:

* Plotinos
* Porfyrios
* Iamblikhos
* Alypios
* Aidesios Kappadokialainen
* Sopatros
* Ablabios (Flavius Ablabius)
* Eustathios Kappadokialainen
* Maksimos
* Priskos
* Iulianos Kappadokialainen
* Prohairesios
* Epifanios
* Diofantos
* Sopolis
* Himerios
* Parnasios
* Libanios
* Akakios
* Nymfidianos
* Zenon Kyproslainen
* Magnos
* Oreibasios
* Ionikos
* Khrysanthios

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* Eunapius: *Lives of the Philosophers and Sophists*. Teoksessa 

## Aiheesta muualla

* Eunapius: *[https://www.tertullian.org/fathers/eunapius_02_text.htm Lives of the Philosophers and Sophists]*. The Tertullian Project. 
* Eunapius: *[https://topostext.org/work/782 Lives of the Philosophers and Sophists]*. ToposText.
Rui Bento

**Rui Fernando da Silva Calapez Pereira Bento** (s. 14. tammikuuta 1972 Silves) on portugalilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja, joka oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai keskuspuolustaja. Hän pelasi kotimaansa liigassa toistakymmentä vuotta ja Portugalin A-maajoukkueessa kuusi maaottelua.

Bento edusti seuratasolla kotimaassaan Benficaa kausina 1987–1992 aloittaen juniorijoukkueissa, Boavistaa kausina 1992–2001 ja Sportingia kausina 2001–2004. Hän voitti Portugalin liigamestaruuden vuonna 2001 Boavistassa ja vuonna 2002 Sportingissa sekä Portugalin cupin vuonna 1997 Boavistassa ja vuonna 2002 Sportingissa.

Bento pelasi Portugalin maajoukkueessa kuusi maaottelua vuosina 1991–2001. Atlantan olympialaisissa 1996 hän pelasi vakiokokoonpanossa Portugalin olympiajoukkueen sijoittuessa neljänneksi. Nuorten maajoukkueissa hän pelasi useita kymmeniä maaotteluita. Hän kuului vakiokokoonpanoon Portugalin voittaessa nuorten maailmanmestaruuden 1991.

Bento on pelaajauransa jälkeen valmentanut seurajoukkueiden lisäksi useita Portugalin nuorisomaajoukkueita.

## Lähteet
Carl Holst

**Carl Holst** (s. 29. huhtikuuta 1970 Rødding) on tanskalainen Venstren poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 2015–2019 sekä toiminut Tanskan puolustus- ja pohjoismaaministerinä vuonna 2015. Vuosina 1993–1995 hän johti puolueensa nuorisojärjestöä.

## Yksityiselämä
Holst on koulutukseltaan opettaja. Hän on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.

## Teokset
* *Carl – prisen for et liv i politik*. Momenta, 2019. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Carl Holst'' Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla
António Sousa

**António Augusto Gomes de Sousa** (s. 28. huhtikuuta 1957 São João da Madeira) on portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi kotimaansa sarjoissa yli kaksikymmentä vuotta. Hän edusti huippuvuosinaan Portoa kausina 1980–1984 ja 1986–1989 sekä Sportingia kausina 1984–1986. Pisimpään hän edusti Beira-Maria sekä ennen aikaansa huippuseuroissa että sen jälkeen. Hän voitti Euroopan cupin vuonna 1987 sekä Portugalin liigamestaruuden ja Portugalin cupin vuonna 1988.

Sousa pelasi Portugalin maajoukkueessa 27 maaottelua vuosina 1981–1989. Ainoan maaottelumaalinsa hän teki EM-kilpailuissa 1984 alkulohko-ottelussa Espanjaa vastaan. Hän pelasi avauskokoonpanossa EM-turnauksen kaikissa kolmessa alkulohko-ottelussa ja tappiollisessa välieräottelussa Ranskaa vastaan. MM-kilpailuissa 1986 hän pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikissa kolmessa ottelussa.

## Lähteet
Frei Jacinto

**Frei Jacinto do Sacramento** (n. 1712 Lissabon – ?) oli portugalilainen säveltäjä. Hän vaikutti 1700-luvun ensimmäisellä puoliskolla ja puolenvälin tienoilla.

Jacinto liittyi katoliseen sääntökuntaan 16-vuotiaana. Hänestä kehittyi taitava cembalisti ja urkuri, jota pidettiin myös yhtenä aikansa parhaista portugalilaisista laulajista ja säveltäjistä. Jacinton tuotantoon kuuluu uruille tai cembalolle laadittuja toccatoja ja sonaatteja. Suurin osa hänen teostensa käsikirjoituksista tuhoutui Lissabonin vuoden 1755 maanjäristyksessä.

## Lähteet
Redford (Michigan)

**Redford**, virallisesti **Charter Township of Redford** on kunta (*charter township*) Michiganin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 49&nbsp;504 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Waynen piirikunnassa, Detroitin kaupungin länsipuolella. Redford kuuluu Detroitin kaupungin esikaupunkialueeseen.

## Väestö
Vuonna 2020 Redfordin 49&nbsp;504 asukkaasta valkoisia oli 49,6&nbsp;%, mustia 43,8&nbsp;%, aasialaisia 0,6&nbsp;% ja alkuperäisasukkaita 0,4&nbsp;%. 5,0&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 4,1&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Clair Cameron Patterson

**Clair Cameron Patterson** (2. kesäkuuta 1922 - 5. joulukuuta 1995) oli yhdysvaltalainen geokemisti. Hän oli edelläkävijä työssään, joka kattoi useita osa-alueita kemian ja geologian lisäksi.

Patterson syntyi Mitchellvillessä, Iowassa ja hän kävi Grinnell College-korkeakoulua. Hän sain tohtorin tutkinnon Chicagon yliopistosta. Patterson tunnetaan hänen työstään uraani-lyijy-ajoituksen saralla, Maan iänmäärityksestä ja tutkimuksestaan lyijymyrkytyksistä.

Patterson jatkoi valmistumisensa jälkeen Chicagon yliopistossa meteoriittien iän määrityksen parissa. Hän siirtyi Caltechiin Harrison Brownin kanssa ja Maan iäksi saatiin 4,5 miljardia vuotta, joka oli huomattavasti enemmän kuin aiempi 3,3 miljardia vuotta. Meteoriittien iän määrityksen myötä kyky erottaa lyijyn isotooppeja kehittyi ja johti epäsuorasti vuonna 1962 Tsaihwa J. Chowin kanssa julkaistuun epäilykseen ihmisten aiheuttamasta lyijysaasteesta. Vuonna 1963 Mitsunobu Tatsumoton kanssa julkaistussa raportissa todettiin, että merien pohjalla oli merkittävästi vähemmän lyijyä kuin pintavesissä. Vuonna 1965 Patterson julkaisi artikkelin *Contaminated and Natural Lead Environments of Man*, jonka mukaan lyijyn kertyminen ympäristössä oli suurempaa kuin kuviteltiin johtuen heikoista mittausmenetelmistä ja oletetusta vertailukohdasta. Yhdysvaltain ympäristönsuojeluvirasto ilmoitti joulukuussa 1973 ohjelmasta vähentää lyijyn määrää vaiheittain. Vuodesta 1975 lähtien tuli täysi kielto lyijylle polttoaineessa, koska se haittasi katalysaattorin toimintaa.

Lyijymyrkytyksien vaikutuksia tunnettiin jo 1920-luvulla, jolloin tetraetyylilyijyn parissa työskentelevillä oli terveysongelmia.

Asteroidi 2511 Patterson on nimetty hänen kunniakseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Clair Cameron Patterson Oral History Interview
Bilokurakyne

**Bilokurakyne** () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Luhanskin alueen pohjoisosassa Svatoven piirissä. Taajama sijaitsee Donetsin Aidar-sivujoen sivuhaaran Bilajoen varrella, noin 151 kilometriä aluekeskus Luhanskista pohjoisluoteeseen ja 53 kilometriä piirikeskus Svatoven keskustasta itäkoillisen. Ukrainan tilastokeskus arvioi taajaman väkiluvuksi 6&nbsp;448 asukasta vuoden 2021 alussa. Taajamassa on sekä rautatie- että linja-autoasema.

Vuonna 2001 Bilokurakynen väkiluku oli 8&nbsp;010. Tuolloin 82,2 prosenttia asukkaista oli etniseltä taustaltaan ukrainalaisia ja 11,3 prosenttia venäläisiä, lisäksi oli muun muassa valkovenäläisiä, armenialaisia, puolalaisia, bulgarialaisia, moldovalaisia ja muita.

Kirjallisten merkintöjen mukaan tsaari Pietari I Suuri lahjoitti seudun maat ruhtinas B. Kurakinille, joka perusti sinne pienen kylän vuonna 1700. Sen paikalla oli Kurakinin ruhtinassuvun arkistomerkintöjen mukaan asutusta jo ennestään; tuo asutus tunnettiin nimellä **Otradnovo** (Vidradne).  1700-luvun alkupuolella kylän nimenä oli **Svyato-Kurakove**. Vuonna 1933 holodomorin aikana noin 1&nbsp;500 ihmistä kuoli nälkään. 1937 rakennettiin Bilokurakynen kautta kulkeva Moskovan ja Donbasin välinen rautatie. Kaupunkityyppisen taajaman asema vuonna 1957. 

Vuosina 1923-2020 Bilokurakyne oli Bilokurakynen piirin hallintokeskus. Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksessa taajama (ja aiempi piiri) liitettiin alueeltaan kasvaneeseen Svatoven piiriin.

Venäjän hyökkäyssodan (2022-) aikana taajama miehitettiin melko nopeasti. Asukkaiden uutisoitiin kuitenkin osoittavan mieltään esimerkiksi 5. maaliskuuta 2022, vaatien miehittäjiä poistumaan. Miehittäjien "humanitaarista apua" ei hyväksytty. Ukrainan kansallislaulua laulettiin.


Білокуракине2019-1.jpg|Bilokurakynen kulttuuritalon edustaa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Bilokurakunen viralliset sivut (Білокуракинська районна державна адміністрація; arkistoitu)   (gov.ua)
Clara Campoamor

**Clara Campoamor Rodríguez** (12. helmikuuta 1888 Madrid, Espanja – 30. huhtikuuta 1972 Lausanne, Sveitsi) oli espanjalainen poliitikko, kirjailija ja feministi, joka osallistui vuoden 1931 perustuslakia säätäneeseen parlamenttiin. Siellä hän vaikutti keskeisesti naisten äänioikeuden hyväksymiseen. Campoamor ajautui kuitenkin jo vuoden 1933 vaalien jälkeen epäsuosioon, ja vuonna 1936 hän lähti sisällissodan takia maanpakoon.

## Nuoruus ja opiskelu
Clara Campoamor syntyi Madridissa liberaaliin ja progressiiviseen työläisperheeseen. Clara oli vielä lapsi, kun hänen isänsä Manuel Campoamor Martínez kuoli. Claran äiti Pilar Rodríguez Martínez kasvatti tämän jälkeen lapsensa yksin vaikeassa taloudellissa tilanteessa. Clara joutui itsekin jo varhain töihin elättääksen perhettänsä.

Campoamor työskenteli ensin ompelijana ja sitten Espanjan postilaitoksella sekä konekirjoituksen opettajana. Hän alkoi 32-vuotiaana opiskella alempaa korkeakoulututkintoa ja sitten jatko-opiskella oikeustieteellisessä. Hän rahoitti opintonsa työskentelemällä *[[La Tribuna (Madrid)|La Tribuna]]* -lehdelle. Campoamor sai vuonna 1925 luvan harjoittaa asianajajan ammattia.

## Feministinen vaikuttaja
Miguel Primo de Riveran diktatuuri kaatui vuonna 1930, ja Campoamor oli vuonna 1931 perustamassa naisasiajärjestöä Unión Republicana Femeninaa. Vuonna 1932 hän liittyi radikaaliin republikaanipuolueeseen. Hänet valittiin vuonna samana vuonna Madridin edustajana perustuslakia säätävään kokoukseen. Siellä Campoamor kampanjoi seksismiä vastaan sekä miesten ja naisten lainopillisen tasa-arvon ja yleisen äänioikeuden puolesta. Kokous hyväksyi naisten äänioikeuden, ja Espanjan myöhempi presidentti Manuel Azaña kirjoitti muistelmissaan Campoamorin tehokkuudesta parlamenttisessa keskustelussa.

Espanjan vuoden 1933 vaalit voitti oikeistopuolue CEDA. Vasemmisto syytti Campoamoria tappiostaan, ja hän ajautuikin epäsuosioon. Hän pyrki osallistumaan vuoden 1936 vaaleihin, mutta yksikään puolue ei ottanut häntä listoilleen. Campoamor julkaisi kesäkuussa 1936 poliittisesta taistelustaan muistelmateoksen *Mi pecado mortal: El voto femenino y yo*. Hän kirjoitti tämän jälkeen vielä kaksi kirjaa naisten oikeuksista.

## Maanpako
Campoamor lähti maanpakoon heti sisällissodan puhjettua heinäkuussa 1936. Hän päätyi monien muiden espanjalaispakolaisten tavoin Argentiinaan. Hän jättäytyi politiikasta petyttään Espanjan toisen tasavallan kaatumiseen. Campoamor käänsi ranskalaisia romaaneja espanjaksi ja kirjoitti useita elämäkertoja. Niiden joukossa oli muun muassa meksikolaisen Juana Inés de la Cruz elämäkerta.

Campoamor yritti muutamia kertoja palata Espanjaan, mutta Francon hallinto esti paluun. Campoampor muutti vuonna 1955 Lausanneen Sveitsiin. Siellä hän työskenteli ystävänsä lakitoimistossa, mutta oli varsin lannistunut ja kaipasi takaisin Espanjana. Campoamor kuoli Lausannessa syöpään huhtikuussa 1972. Hänen krematoidut jäännökset haudattiin San Sebastiániin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sumpter Township (Michigan)

**Sumpter  Township** on kunta (*township*) Michiganin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 9&nbsp;660 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Waynen piirikunnan lounaisnurkassa. Sumpter Township kuuluu Detroitin kaupungin esikaupunkialueeseen.

## Väestö
Vuonna 2020 Sumpter Townshipin 9&nbsp;660 asukkaasta valkoisia oli 81,6&nbsp;%, mustia 13,4&nbsp;%, aasialaisia 0,4&nbsp;% ja alkuperäisasukkaita 0,3&nbsp;%. 2,4&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 0,8&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Kuvia kunnasta

Kuva:Sumpter Township Michigan Police Dept. Bldg.JPG|Sumpter Townshipin poliisilaitos.
Kuva:Sherwood Pond at Bonatai Park Sumpter Township Michigan.JPG|Sherwood Pond -lampi.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Los Chunguitos

**Los Chunguitos** on espanjalainen yhtye, joka oli toiminnassa 1970-luvulta vuoteen 2021. 

Yhtyeen jäseniä olivat kolme romaniveljestä Enrique, Juan ja José Salazar sekä Cristóbal Salazar ja Manuel Fernández, alussa myös Francisco Giménez. Cristóbal jätti yhtyeen vuonna 1980, ja hänen tilalleen tuli José. Pääsäveltäjä ja pääsolisti Enrique Salazarin kuoleman jälkeen 1982 yhtyeeseen liittyi heidän serkkunsa Manuel Fernández, joka erosi yhtyeestä vuonna 2006.

Yhtyeen musiikki käsittelee yhteiskunnan marginaaleja ja urbaania elämäntapaa. Musiikkia käytettiin elokuvissa *Perros callejeros* (ohj. José Antonio de la Loma, 1977), *Vauhtia, vauhtia!* (Carlos Saura, 1981) ja *Días contados* (Imanol Uribe, 1994). Ensimmäinen albumi julkaistiin 1977.

Yhtyeen jäsenten vanhemmat olivat Badajozin alueen romaneja, jotka muuttivat Vallecasin kaupunginosaan Madridiin. Heidän setänsä José Salazar Molina, "Porrina de Badajoz" (1924–1977), tulkitsi poikkeuksellisen hyvin eri flamencotyylejä. Isä Gonzalo Salazar oli myös laulaja, mutta ei saavuttanut samanlaista suosiota kuin Los Chunguitos. Los Chunguitos, kuten samalta Madridin alueelta kotoisin oleva trio Los Chichos, menestyi hyvin.  

Azúcar Morenon Toñi ja Encarna Salazar ovat Los Chunguitosin jäsenten sisaria.

## Diskografia (valikoima)
### Albumit
*  *Los Chunguitos* (1977)
*  *Vive gitano* (1978)
*  *Limosna de amor* (1979)
*  *Pa ti pa tu primo* (1980)
*  *Sangre caliente* (1981)
*  *Barrio* (1982)
*  *Callejón sin salida* (1982)
*  *Recuerdo de Enrique* (1983)
*  *Vagando por ahí* (1983)
*  *Contra la pared* (1985)
*  *Después de la tormenta* (1986)
*  *Plaza vieja* (1991)
*  *Noche de rumba* (1993)
*  *Auténtico* (1999)
*  *La medalla* (2001)
*  *Abre tu corazón (2004)
*  *Se escapa'' (2012)

## Lähteet
* Discogs
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* IMDb-sivustolla
Selongey

**Selongey** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 35 kilometriä Dijonin kaupungista pohjoiseen.

Kunnan alueella on 100-luvulta peräisin olevan roomalaisen huvilan jäänteet. Huvilasta löydetyt huonekalut ovat nähtävillä Dijonin arkeologisessa museossa. Kunnan keskustassa oleva kirkko on peräisin 1200-luvulta, ja se on ollut linnoitettu. Kirkkoa on muutettu 1500-, 1600- ja 1700-luvuilla. Selongeyssa on keittiövälineitä valmistava yritys Groupe SEB. Se oli alkujaan vuonna 1857 perustettu peltisepänpaja. 1900-luvulla yrityksestä tuli osa Groupe SEB:tä ja siellä kehitettiin painekattiloita. Tammikuussa 1953 Frédéric Lescure lanseerasi kehittämänsä painekattilan ja rekisteröi sille nimen *Cocotte-minute*. Vuonna 1975 näitä painekattiloita myytiin noin 1,7 miljoonaa kappaletta.

## Tunnettuja kuntalaisia
*Frédéric Lescure (1904-1993), *Cocotte-minute* -painekattilan keksijä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bilozerske

**Bilozerske** (; ) on kaupunki Ukrainan Donetskin alueen Pokrovskin piirissä. Kaupunki sijaitsee maanteise noin 39 kilometriä piirikeskus Pokrovskin keskustasta pohjoiseen ja 120  kilometriä aluekeskus Donetskista luoteeseen.  

Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 11&nbsp;000 asukasta vuoden 2025 alussa. Vuonna 2001 Bilozersken väkiluku oli 17&nbsp;868. Tuolloin 64,9 prosenttia asukkaista oli ukrainalaisia, 31,6 prosenttia venäläisiä ja 1,1 prosenttia valkovenäläisiä. 

Bilozerske sai kaupungin aseman vuonna 1966. Ukrainan vuoden 2020 aluehallintouudistuksessa kaupunki liitettiin Pokrovskin piiriin; tätä ennen se oli Dobropilljan kaupungin (kaupunkipiirin) alaisuudessa. 

Bilozerske 03.JPG|Kirkko.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Avizin sotilaallinen ritarikunta

**Avizin sotilaallinen ritarikunta** () on portugalilainen ritarikunta. Se perustettiin vuonna 1175 kuningas Afonso Henriquesin käskystä sen jälkeen kun tämä oli valloittanut Évoran kaupungin muslimeilta ja ritarikunnan ritareilla oli velvollisuus suojella kaupunkia. Inspiraatiota ritarikuntaan haettiin Temppeliherrain ritarikunnasta. Kuningatar Maria I ja paavi Pius VI sekularisoivat ritarikunnan vuonna 1789. Kun monarkia lakkautettiin vuonna 1910, ritarikunta lakkautettiin lyhyeksi aikaa, mutta otettiin sitten osaksi myös tasavallan palkitsemisjärjestelmää. 

Nykyään ritarikunta toimii tunnustuksena myös siviilien korkeista ansioista. Tällaisia ovat mm. vähintään seitsemän vuotta kestänyt ansioitunut palvelus siviilihallinnossa. Sotilaille kunnianosoitus voidaan myöntää erittäin ansioituneesta ja nuhteettomasta sotilaspalveluksesta. Portugalin presidentti on virkansa puolesta ritarikunnan suurmestari. Ritarikunta kuuluu kolmen ritarikunnan nauhaan, jota presidentti kantaa.

Kunnianosoitusta myönnetään kuudessa luokassa:

*  Suurketju
*  Suurristi
*  Suurupseeri
*  Komentaja
*  Upseeri 
*  Ritari

## Lähteet
Maria Pańczyk-Pozdziej

**Maria Pańczyk-Pozdziej** (10. tammikuuta 1942 – 12. toukokuuta 2022) oli puolalainen poliitikko ja Kansalaisfoorumin jäsen. Hän palveli Puolan senaatissa vuosina 2005–2019.  Hän kuoli 12. toukokuuta 2022 80-vuotiaana.
## Lähteet
Antti Tulimaa

**Antti Matias Tulimaa**, vuoteen 1931 **Lillström** (25. helmikuuta 1928 Lapua – 25. elokuuta 2009 Kauniainen) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Tulimaan vanhemmat olivat junailija Onni Akseli Tulimaa, aiemmin Lillström, ja Helmi Susanna Koski ja puoliso vuodesta 1952 Oili Arlin Luoma. Tulimaa pääsi ylioppilaaksi Seinäjoen yhteislyseosta vuonna 1946 ja valmistui koneinsinööriksi Tampereen teknillisestä opistosta vuonna 1949. Hän toimi vuoteen 1951 asti suunnittelijana Valion koneosastolla ja opiskeli samaan aikaan Helsingin yliopistossa, josta hän valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi vuonna 1952.

Hämeen-Uudenmaan meijeriliiton neuvojaksi yliopistosta valmistuttuaan mennyt Tulimaa valittiin vuonna 1955 Par-Ma Oy:n toimitusjohtajaksi. Yhtiön lopetettua toimintansa hänestä tuli vuonna 1959 Kuivamaito-yhtiön tekninen johtaja. Vuonna 1963 Tulimaa siirtyi Seinäjoelle vasta perustetun Osuuskunta Maitojalosteen toimitusjohtajaksi. Tulimaan johdossa siitä tuli liikevaihdoltaan Suomen suurin meijeriosuuskunta. Eläkkeelle toimitusjohtajan työstään Tulimaa jäi vuonna 1988. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän oli saanut kymmenen vuotta aiemmin, vuonna 1978. 

## Lähteet
Lemmenklarinetti

**Lemmenklarinetti** (ital. *clarinetto d’amore*, ransk. *clarinette d’amour*, saks. *Liebesklarinette*) on klarinettiperheeseen kuuluva puupuhallinsoitin. Lemmenklarinetti on yleensä joko F-, G- tai As-vireinen ja alkujaan kolmiläppäinen. Sen ominaisimmat ulkoiset piirteet ovat ns. lemmenjalka eli ääntä pehmentävä pallomainen kello-osa (saks. *Liebesfuss*; ransk. *pavillon d’amour*) ja suukappaleen ja rungon välinen käyrä messinkiosa.

Soitin kehitettiin 1700-luvun jälkipuoliskolla ja jäi käytöstä noin vuoden 1810 jälkeen. Vanhin tunnettu sävellys, jossa on lemmenklarinetille kirjoitettuja osuuksia, on François-Joseph Gossecin requiem (1760).

## Lähteet
Ivar Wahlbeck

**Ivar Ludvig Wahlbeck** (10. tammikuuta 1882 Mustasaari – 5. helmikuuta 1972 Vaasa) oli suomalainen maanviljelijä, opettaja ja koulun-, järjestö- ja kaupunginjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Wahlbeckin vanhemmat olivat maanviljelyskoulun johtaja, agronomi Emil Alfred Wahlbeck ja Anna Wilhelmina Mether ja puolisot 1907–1932 Edith Sofia Rebecka Bergström ja vuodesta 1935 Elsa Theresia Jahnson. Wahlbeck tuli ylioppilaaksi vuonna 1900 ja valmistui agronomiksi Mustialassa vuonna 1902. Hän toimi valmistuttuaan karjanhoito- ja meijerikoulun opettajana Siuntiossa vuoteen 1905 ja johti samalla Sjundeå Allmogeförening -maamiesseuraa. Korsholman maanviljelyskoulun opettajana
Wahlbeck työskenteli 1908–1909, täydentäen samalla opintojaan Tanskassa. 

Vuonna 1910 Wahlbeckista tuli vasta perustetun karjanhoitokoulun johtaja Helsingin maalaiskuntaan. Koulun siirryttyä Espooseen Wahlbeck toimi siellä myös maanviljelijänä. Vuonna 1916 hän siirtyi Taalintehtaan ruukin maa- ja metsäomaisuuksien hoitajaksi, mutta meni vuonna 1924 Korsholman maamieskoulun johtajaksi isänsä jälkeen. Loviisan kaupunginjohtajaksi Wahlbeck valittiin vuonna 1930 ja hän toimi myös Loviisan kaupunginhallituksen puheenjohtajana. Jouduttuaan erimielisyyteen kaupunginvaltuuston kanssa hän siirtyi vuonna 1935 Österbottens Svenska Lantbrukssällskap -maanviljelysseuran toiminnanjohtajaksi, hoitaen tehtävää aina eläköitymiseensä asti, vuoteen 1952. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Wahlbeck sai vuonna 1947. 

## Lähteet
La Mano

La Mano (suom. ”käsi”) on Tukholmassa sijaitseva muistomerkki, joka on omistettu Espanjan sisällissodasssa vuosina 1936-1938 taistelleille ruotsalaisille vapaaehtoisille. Vuonna 1977 paljastetun muistimerkin on tehnyt kuvanveistäjä Liss Eriksson. Veistos sijaitsee Katarinavägenin varrella Södermalmin kaupunginosassa.

Muistomerkki on neljä metriä korkea graniittinen käsi, jonka jalustassa on teksti *”Av 500 svenskar som år 1936-38 kämpade för Spaniens demokrati stupade var tredje. De gav sitt yttersta vid Madrid, Jarama, Guadalajara, Brunete, Teruel, Aragon, Ebro. Vandrare, stanna – minns dem med stolthet.”* Kokonaisuuteen kuuluu myös kuvanveistäjä Göran Langen suunnittelema kivilaatta, johon on kaiverrettu Espanjan kartta ja merkitty sodan tärkeimpiä taistelupaikkoja.

Veistos on pystytetty Södermalmiin, koska suuri osa Thälmann-pataljoonassa taistelleista ruotsalaisista oli kotoisin Södermalmin työläiskaupunginosasta. Vappuna muistomerkillä on keskusammattijärjestö LO:n järjestämä vuosittainen kokoontuminen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Museu Nacional do Traje

**Museu Nacional do Traje** on portugalilainen museo, joka esittelee vaatteiden historiaa 1700-luvulta nykyaikaan. Museo sijaitsee Lissabonissa. Sen kokoelmissa on 38&nbsp;000 esinettä, joista suurin osa on saatu lahjoituksin. Kokoelmiin kuuluu muun muassa vaatteita, varusteita, tekstiilejä, nukkeja ja niiden vaatteita, maalauksia ja huonekaluja.

## Museon historia

Museota edelsi Natália Correia Guedesin järjestämä vaatenäyttely, joka avattiin vuonna 1974. Valtio osti rakennuksen museota varten vuonna 1975 ja Guedesista tuli museon ensimmäinen johtaja. Museon kokoelmat koostuivat enimmäkseen yksityisistä lahjoituksista. Niiden lisäksi merkittävä julkinen kokoelma museota perustettaessa tuli Museu Nacional dos Cochesilta, jossa oli ollut vuodesta 1904 lähtien kokoelma kuninkaallisen perheen vaatteita. Vuonna 1976 museon kokoelmiin kuului 5&nbsp;000 esinettä. Museo avattiin yleisölle vuonna 1977.

## Rakennus ja puutarha

Museu Nacional do Traje sijaitsee Angeja-Palmelan palatsissa. Palatsi on nimetty kahden sen omistaneen suvun mukaan. Rakennus oli olemassa jo ennen Angejan kolmatta markiisia, mutta hänen ohjeiden mukaan suunniteltiin rakennuksen uudistaminen, jota ei kuitenkaan täysin toteutettu. Markiisi halusi paikan luonnontieteellisille kokoelmilleen ja kasvitieteelliselle puutarhalle. Hänen suunnittelemaansa luonnontieteellistä museota ei rakennukseen koskaan kuitenkaan tullut. Yhdentoista hehtaarin laajuisen kasvitieteellisen puutarhan perusti oletettavasti Domenico Vandelli 1700-luvun jälkipuoliskolla, markiisin aikana.

Palmelan suku osti palatsin 1800-luvun jälkipuoliskolla. Se toimi aluksi kesäasuntona. Vuosina 1952–1955 rakennus oli Kanadan Portugalin-asiainhoitajan, eversti Lawrence Moore Cosgraven, residenssinä. Myöhemmin palatsin omistajat asuivat rakennuksessa, mutta vuonna 1973, kun museolle etsittiin tiloja, omistajat eivät enää asuneet rakennuksessa.

Rakennuksen puisto toimii nykyään Monteiro-Morin kasvitieteellisenä puutarhana ja sillä on samat aukioloajat kuin museolla.

## Kuvia kokoelmista


Tiedosto:Casaca, colete e vestido Sec. XVIII-XIX, MN Traje, Portugal.tif|Takki, liivi, polvihousut ja mekko 1700- ja 1800-luvuilta.
Tiedosto:Vestido Romântico e Xaile, Sex XIX, MN Traje.tif|Romantiikan ajan mekko ja huivi noin vuodelta 1850.
Tiedosto:Vestido Anos 20, MN Traje.tif|1920-luvun mekko.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto
Crystals

**Crystals** tarkoittaa seuraavia asioita:
* The Crystals, yhdysvaltalainen popyhtye
* *[[Crystals (Sam Riversin albumi)|Crystals]]*, Sam Riversin albumi vuodelta 1974
* *[[Crystals (Eskimo Callboyn albumi)|Crystals]]*, Eskimo Callboyn albumi vuodelta 2015
* Crystals, kappale Of Monsters and Menin albumilta *[[Beneath the Skin]]* (2015)

## Katso myös
* Crystal
Jaime Magalhães

**Jaime Fernandes Magalhães** (s. 10. heinäkuuta 1962 Porto) on portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan useimmiten oikealla laidalla pelannut keskikenttäpelaaja. Hän edusti kausina 1980–1995 kotikaupunkinsa suurseuraa FC Portoa ja lopetti uransa kaudella 1995–1996 Leçan joukkueessa. Magalhães voitti Euroopan cupin vuonna 1987 sekä sen jatkoksi UEFA Super Cupin ja Intercontinental Cupin. Hän voitti Portugalin liigamestaruuden seitsemän kertaa ja Portugalin cupin neljä kertaa.

Magalhães pelasi Portugalin maajoukkueessa 20 maaottelua vuosina 1981–1993. Maaleja hän ei maaotteluissaan tehnyt. MM-kilpailuissa 1986 hän tuli toisessa alkulohko-ottelussa 72. minuutilla kentälle António Andrén tilalle ja pelasi kolmannessa alkulohko-ottelussa täydet minuutit. Portugali ei selviytynyt alkulohkostaan jatkoon.

## Lähteet
Quim (jalkapalloilija, 1959)

**Joaquim Carvalho de Azevedo**, pelaajanimeltään **Quim** (s. 23. elokuuta 1959 Vila do Conde) on portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edusti kausina 1984–1989 FC Portoa. Tuona aikana hän voitti Portugalin liigamestaruuden kolme kertaa ja Portugalin cupin kerran. Hän voitti Euroopan cupin vuonna 1987 sekä sen jatkoksi UEFA Super Cupin ja Intercontinental Cupin.

Quim pelasi Portugalin maajoukkueessa neljä maaottelua, joista yhden vuonna 1985 ja loput vuonna 1987.

## Lähteet
Quim

**Quim** voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

* Joaquim Carvalho de Azevedo (s. 1959), portugalilainen jalkapalloilija
* Joaquim Manuel Aguiar Serafim (s. 1967), portugalilainen jalkapalloilija
* Joaquim Manuel Sampaio da Silva (s. 1975), portugalilainen jalkapalloilija
Plymouth Charter Township

**Plymouth Charter Township**, virallisesti **Charter Township of Plymouth** on kunta (*charter township*) Michiganin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 27&nbsp;938 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Waynen piirikunnan vasemmassa laidassa. Plymouth Charter Township ympäröi täysin Plymouthin kaupunkia. Plymouth Charter Township kuuluu Detroitin kaupungin esikaupunkialueeseen.

## Väestö
Vuonna 2020 Plymouth Charter Townshipin 27&nbsp;938 asukkaasta valkoisia oli 90,7&nbsp;%, aasialaisia 4,7&nbsp;%, mustia 2,0&nbsp;% ja alkuperäisasukkaita 0,1&nbsp;%. 10,6&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 8,9&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Kuvia kunnasta

Kuva:Plymouth Township Water Tower, Beck Road ^ Five Mile Road, Plymouth Township, Michigan - panoramio.jpg|Plymouth Charter Townshipin vesitorni.
Kuva:Plymouth Kiwanis Clubs Point Park, Ann Arbor Trail ^ Ann Arbor Road, Plymouth Township, Michigan - panoramio.jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eduardo Luís

**Eduardo Luís Marques Kruss Gomes**, pelaajanimeltään **Eduardo Luís** (s. 6. joulukuuta 1955 Loures) on portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi kotimaassaan liigatasolla lähes kaksikymmentä vuotta. Hän pelasi kahdeksan miesten maaottelua.

Eduardo Luís edusti seuratasolla Marítimoa kausina 1974–1975 ja 1976–1982, Benficaa kaudella 1975–1976, Portoa kausina 1982–1989, Rio Avea kaudella 1989–1990 sekä Ovarensea uransa viimeiset kaudet. Hän voitti Porton joukkueessa Portugalin liigamestaruuden kolme kertaa (1985, 1986, 1988) ja Portugalin cupin kaksi kertaa (1984, 1988) sekä Euroopan cupin vuonna 1987.

Eduardo Luís pelasi Portugalin maajoukkueessa kahdeksan maaottelua vuosina 1980–1987. Hän kuului Portugalin joukkueeseen vuoden 1984 Euroopan-mestaruuskilpailuissa, joissa Portugali ylsi välieriin, mutta ei saanut turnauksessa peliaikaa.

## Lähteet
Jaroslav Halan

**Jaroslav Halan**, , (27. heinäkuuta 1902 Dynów, Brzozówin piirikunta, Galitsia – 25. lokakuuta 1949 Lviv, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) oli kommunistinen ukrainalainen toimittaja ja kirjailija.

Galitsian kuuluessa vielä ennen toista maailmansotaa Puolaan Halan oli kirjailijaryhmä Hornon jäsen ja kirjoitti neuvostomyönteiseen lviviläiseen aikakauslehteen *[[Vikna (lehti)|Viknaan]]*. Hän aloitti kirjallisen tuotantonsa 1927 ja kirjoitti pamfletteja, propagandanäytelmiä ja sosialistista realismia edustavia kertomuksia, ja kohteena olivat ukrainalaiset nationalistit ja itsenäisyysliike sekä Ukrainan katolinen kirkko. Ukrainalaiset nationalistit surmasivat hänet hänen neuvostomyönteisen toimintansa vuoksi, mitä neuvostohallinto hyödynsi, kun se hyökkäsi ”ukrainalaista porvarillista nationalismia” vastaan. Ukrainan kirjailijaliitto perusti 1964 Halan-palkinnon, joka myönnettiin parhaasta propagandistisesta journalismista. Hänen tuotantoaan julkaistiin uudelleen 1970-luvulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kainuun Kansanpirtti

**Kainuun Kansanpirtti** on Kajaanin keskustassa sijaitseva työväentalo. 

## Rakennus
Kansanpirtin suunnitteli H. K. Salo jäsenyhdistysten kokoontumispaikaksi. Vasemmistojärjestöt ostivat tontin kaupungin järjestämästä huutokaupasta. Jyrkkä rinnetontti oli aiemmin jäänyt rakentamatta. Talo rakennettiin talkootyönä vuosina 1952—1956. Avajaistanssit järjestettiin 9. kesäkuuta 1956. Talossa oli juhlasali näyttämöineen, ravintola, kaksi keittiötä, neljä eteistä sekä kahden huoneen ja keittiön asunto. Rankorakenteinen talo on osin vuorattu mineriitillä, osa seinistä on rapattu. Talossa oli alun perin puulämmitys, joka vaihdettiin öljylämmitykseen vuonna 1962. 1990-luvulla talo siirtyi kaukolämpöön. Ikkunat uusittiin vuonna 1976.2010-luvun lopussa talo peruskorjattiin, ikkunat ja ovet uusittiin, rakennettiin inva-wc ja sähkönosteinen esiintymislava sekä päivitettiin esiintymistekniikka vastaamaan nykypäivän tarpeita.
 
## Toimintaa työväentalolla
Vuonna 1956 talossa sijaitsivat muun muassa SKDL:n () SKP:n (), SNDL:n, SDNL:n ja SDPL:n piiritoimistot.

Kansanpirtti oli aikoinaan suosittu tanssipaikka. Esiintyjinä olivat muun muassa Tapio Rautavaara, Olavi Virta, Eppu Normaali, Kirka ja Danny. Aikuisille suunnattujen tanssien lisäksi talolla järjestettiin myös nuorisodiskoja, tansseja saattoi olla kolme kertaa viikossa. Tanssien ohella talolla järjestettiin kokouksia, nuorisotoimintaa, bingoa ja juhlia. Tanssien suosio väheni 1980-luvulle tultaessa ja Kansanpirtin tiloihin avattiin elokuvateatteri vuonna 1981. Elokuvateatteritoiminta jatkui muun muassa nimillä Bio Linna ja Kino Sisu aina vuoteen 2003 asti, jolloin järjestötalon tilat vuokrattiin tanssiseura Kajaanin Casamban harjoitussaliksi. Tanssiseura muutti pois tiloista vuonna 2019, jolloin tanssien järjestäminen aloitettiin uudelleen. Tiloja vuokrataan myös ulkopuolisille juhlien ja tapahtumien pitopaikaksi. Kansanpirtillä sijaitsee mm. Kainuun Vasemmiston piiritoimisto.

## Lähteet