open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mooses islaminuskossa

**Mooses** on **islaminuskossa** yksi islamin profeetoista ja Koraanissa kaikkein useimmin mainittu profeetta (136 kertaa). 

Koraanin Moosesta koskevat kertomukset ovat peräisin Vanhasta testamentista, mutta myös rabbiinikirjallisuudesta. Mooseksen elämäkerran vaiheet löytyvät suurin piirtein myös Koraanista, mutta sisältävät useita poikkeamia juutalaisesta perinteestä. Esimerkiksi faaraon tyttären sijaan Mooseksen löytää kaislaveneestä Faaraon vaimo, jonka nimi on muunnos tyttären nimestä Raamatussa. Kertomus Mooseksen paosta Midianiin sisältää poikkeamia Raamatun kertomuksista. Mooses lyö sauvalla kallioon, mistä puhkeaa kaksitoista puroa (7:160). Tässä tapahtuma sekoittuu Raamatun kuvaamaan tapahtumaan Elimissä, mistä juutalaiset löytävät kaksitoista lähdettä. Raamatun lakisäädöksistä punaruskea lehmä (4. Moos. 19: 2–10) antaa aiheen pitkään Koraanin kertomukseen, joka esitetään Raamatusta poikkeavalla tavalla Lehmän suurassa (2:67–71). Koraani sekoittaa toisiinsa Mooseksen sisaren Miriamin ja Jeesuksen äidin Marian ja pitää näitä samoina henkilöinä (3:35–36; 19:27–28; 66:12). Miriamin isä on Imran, jonka katsotaan olevan myös Mooseksen ja Aaronin isä.

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Karkinitis

**Karkinitis** (, myös , , ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Taurikessa Skyytiassa, nykyisellä Krimin niemimaalla Ukrainassa. Se sijaitsi nykyisen Jevpatorijan kaupungin paikalla.

## Maantiede

Karkinitiksen kaupunki sijaitsi Tauriken eli Taurien Khersonesoksen lounaisrannikolla lähellä Hypakyris- eli Karkinites- ja Gerrhos-jokien suuta. Arrianos laski sen etäisyydeksi Khersonesoksesta 600 stadioninmittaa. Kaupunki kuului Skyytiaan tai joidenkin antiikin lähteiden mukaan Euroopan puoleiseen Sarmatiaan. Karkinites-joki laski samannimiseen lahteen (). Jokea pidettiin Herodotoksen mainitseman ”vanhan Skyytian” ja Tauriken rajana.

Karkinitiksen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä.

## Historia

Karkinitis oli kreikkalainen siirtokunta. Sen historia tunnetaan melko huonosti. Kaupungin perustaminen ajoitetaan arkaaiselle kaudelle 500-luvun eaa. lopulle tai 400-luvun eaa. alkuun. Joidenkin näkemysten mukaan Karkinitis olisi ollut joonialainen siirtokunta kuten Olbia. Joidenkin mukaan se taas olisi ollut perustettu Herakleia Pontikesta käsin. Kaupungin paikalla oli ollut varhaisempi asutus.

Karkinitiksen on joskus tulkittu olleen mukana Ateenan johtamassa Deloksen meriliitossa klassisella kaudella 400-luvulla eaa., mutta tämä perustuu rohkeaan piirtokirjoitusteksin täydennykseen; nykyään kyseisen kohdan katsotaan yleensä viittaavan Kallatikseen. Joskus Karkinitiksen on katsottu olleen alun perin Olbian alaisuudessa. 300-luvulla eaa. kaupunki tuli Khersonesoksen alaisuuteen. Se kävi kauppaa Khersonesoksen, Olbian ja paikallisten skyyttien kanssa, ja vei muun muassa viljaa ja kalaa. Karkinitis löi omaa pronssirahaa 300-luvulta 100-luvulle eaa. Skyytit valtasivat kaupungin 100-luvulla eaa. ja pitivät sitä hallussaan vielä ajanlaskun alun jälkeisinäkin vuosisatoina.

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä *Karkinitēs*  () ja *Kerkinitēs* ().

## Rakennukset ja löydökset

Karkinitiksen paikalla on merkkejä suunnitellusta asemakaavasta. Kaupunki on ollut ympäröity tornein varustetuin muurein viimeistään 300-luvulla eaa. Kaupunkialueen koko kasvoi noin 3,5 hehtaarista kahdeksaan hehtaariin. Arkeologisiin löydöksiin lukeutuu myös muun muassa rakennusten pohjia sekä nekropolis eli hauta-alue, joka sijaitsi kaupungin luoteispuolella. Haudat ajoittuvat 500-luvulta 100-luvulle eaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Seppo Koskinen (tutkimusprofessori)

**Seppo Koskinen** (s. 1954 Helsinki) on suomalainen lääkäri ja Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen tutkimusprofessori emeritus. Hän on toiminut laajojen väestötutkimusten kuten FinTerveyden ja FinSoten johtajana ja koordinoijana. Hänen erityisosaamistaan on väestön ja sen osaryhmien terveyden ja hyvinvoinnin tutkimus, seuranta ja tulevan kehityksen ennakointi. Lisäksi hän on kehittänyt väestön toimintakyvyn ja sen edistämismahdollisuuksien tutkimusta ja siihen liittyvää kehittämistyötä. 

## Lähteet
IMSA SportsCar Championship

**IMSA SportsCar Championship** on autourheilusarja, joka on perustettu nimellä **United SportsCar Championship** vuonna 2014 kun American Le Mans Series yhdistyi Rolex Sports Car Series -sarjan kanssa.

Sarja tunnetaan nykyisen sponsorin mukaan nimellä **IMSA WeatherTech SportsCar Championship**, ja se on aiemman sponsorin mukaan tunnettu myös nimellä **Tudor United SportsCar Championship**.

## Autot
Sarjassa on viisi autoluokkaa: Grand Touring Prototype (GTP), Le Mans Prototype 2 (LMP2), Le Mans Prototype 3 (LMP3), GT Daytona Pro (GTD PRO) ja GT Daytona (GTD).
LMP2-autot voivat kilpailla myös FIA World Endurance Championship -sarjassa. LMP3-autot voivat kilpailla myös European Le Mans Series -sarjassa. GTD PRO ja GTD-luokat käyttävät FIA GT3 -määrittelyä.
Aikaisemmin luokat ovat olleet: Prototype (P), GT Le Mans (GTLM), Prototype Challenge (PC) ja GT Daytona (GTD).
GT Le Mans (GTLM) on korvattu GT Daytona Pro (GTD Pro) -luokalla kaudella 2022. Daytona Prototype international (DPi) on korvattu GTP-luokalla kaudella 2023.

Kausi 2022 oli viimeinen ennen LMH- ja LMDh-prototyyppiluokkien (Le Mans Hypercar ja Le Mans Daytona h) tuloa kaudelle 2023. Autojen määrittely on tehty ACO:n, FIA:n ja IMSA:n sekä valmistajien keskinäisellä päätöksellä. Yhteisien sääntöjen mukaan rakennetut autot voivat kilpailla sekä Le Mansin 24 tunnin ajoissa että Daytonan 24 tunnin ajoissa. Samat autot voivat myös kilpailla FIA World Endurance Championship ja IMSA SportsCar Championship -sarjoissa. LMH-luokka korvasi LMP1-luokan ja LMDh-luokan auto perustuu LMP2-luokan rungolle. LMH- ja LMDh-autot ajavat uudessa sarjan kärkiluokassa Grand Touring Prototype (GTP).

GTP-luokan autot käyttävät identtistä hybridijärjestelmää, jossa on Boschin valmistama moottori-generaattoriyksikkö (MGU) auton polttomoottorin ja Xtracin valmistaman seitsemänvaihteisen transakselin välissä. MGU lataa pientä 1,35 kWh akkua, joka toimii 800 voltin jännitteellä. Järjestelmän kokonaisteho ei saa ylittää 500 kW (671 hevosvoimaa) taka-akselilla, jota seurataan vääntöä mittaavalla anturilla. Akun lataus ja energian talteenotto on säädettävissä ja toimii taka-akselilla. Polttomoottorin suunnittelu on valmistajalle vapaata. Kun sähkömoottori on käytössä polttomoottorin tehoa rajoitetaan vastaavan määrän:  energiaa voidaan ottaa talteen jarrutuksissa, mutta polttomoottoria voidaan käyttää lataamaan akkua kun sähkömoottori on käytössä. Lisäksi ajovuoron (*stint*) aikana käytettävä energiamäärä on rajoitettu 920 megajouleen (255,6 kWh), jonka käyttämisen jälkeen auton on käytävä varikolla vaikka polttoainetta olisi säiliössä.

## Säännöt
### Kuljettajat
Kilpailussa on oltava kaksi, kolme tai neljä kuljettajaa autoa kohden riippuen autoluokasta ja kilpailusta.

### Pisteet
Kilpailun sijoituksesta saatavat pisteet:

Aika-ajosta saa sijoituksen mukaan kymmenen prosenttia kilpailussa myönnettävistä pisteistä:

## Mestaruudet

## IMSA SportsCar Championship -kaudet
* IMSA SportsCar Championship -kausi 2023
* IMSA SportsCar Championship -kausi 2024
* IMSA SportsCar Championship -kausi 2025

## Lähteet
Kalos Limen

**Kalos Limen** () oli antiikin aikainen kaupunki Taurikessa Skyytiassa, nykyisellä Krimin niemimaalla Ukrainassa. Se sijaitsi nykyisen Tšornomorsken kaupungin paikalla.

## Maantiede

Kalos Limen, suomeksi ”Kaunis satama”, oli nimensä mukaisesti satamakaupunki ja sijaitsi Tauriken eli Taurien Khersonesoksen lounaisrannikolla. Se oli rakennettu skyyttien alueelle ja toimi linnoituksena näitä vastaan. Samalla rannikolla kaupungista etelään sijaitsi Karkinitis (Kerkinitis). Arrianos laski kaupunkien väliseksi etäisyydeksi 700 stadioninmittaa. Pidemmällä samaan suuntaan sijaitsi Khersonesos.

## Historia

Kalos Limen perustettiin Khersonesoksesta käsin, joidenkin näkemysten mukaan klassisen kauden lopulla 300-luvun eaa. puolivälissä ja toisten näkemysten mukaan hellenistisellä kaudella 300-luvun eaa. lopulla tai 200-luvun eaa. alussa. Se oli Khersonesoksen alaisuudessa sen alueen ollessa suurimmillaan. Skyytit valtasivat kaupungin 100-luvulla eaa. ja pitivät sitä hallussaan vielä ajanlaskun alun jälkeisinäkin vuosisatoina.

## Rakennukset ja löydökset

Kaupungin paikalta on löydetty jäänteitä maalinnoitteista ja skyyttiläisaikaisista kivestä tehdyistä asumuksista sekä hautausmaa. Esinelöytöihin lukeutuu paikallista keramiikkaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Miletupolis

**Miletupolis** ( tai *Miletoupolis*, myös ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Myysiassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Bursan maakunnan Karacabeyn kaupunkia.

## Maantiede

Miletupolis sijaitsi Myysian pohjoisosassa lähellä Makestos (nyk. Simav) ja Rhyndakos (nyk. Mustafakemalpaşa) -jokien yhtymäkohtaa länteen kaupungista nimensä saaneesta Miletopolitis eli Apolloniatis (nyk. Ulubat Gölü) -järvestä. Järven rannalla Miletupoliista itään sijaitsi Miletuteikhoksen kaupunki. Miletupoliista länteen sijaitsi puolestaan Daskyleion.

## Historia

Miletupoliin kaupungin arvellaan nimen perusteella olleen Joonian Miletoksen siirtokunta. Sen perustamisajaksi arvellaan arkaaisen kauden 600- tai 500-luku eaa. Joissakin kaupungin lyömissä rahoissa olevan kirjoituksen perusteella kaupungin perustajan nimi saattoi olla myös Miletos, ja hän olisi ollut kotoisin Miletoksesta. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Milētopolitēs* ().

Muutoin Miletupoliin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Eräs peruste on se, että kaupunki löi omaa pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien. Samalla vuosisadalla Miletuteikhoksen kaupunki oletettavasti kuului Miletupoliin alaisuuteen.

## Lähteet
Miletuteikhos

**Miletuteikhos** ( tai *Milētouteikhos*) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Myysiassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Bursan maakunnan Uluabatin kylää.

## Maantiede

Miletuteikhos sijaitsi Myysian pohjoisosassa. Se sijoitetaan nykyisin yleensä Miletopolitis- eli Apolloniatis-järven (nyk. Ulubat Gölü) luoteisrannalle. Siitä länteen sijaitsi Miletupoliin kaupunki, ja itään järven vastarannalla Apollonia Rhyndakos-joella (*Apollonia ad Rhyndacum*). Erään ehdotuksen mukaan Miletuteikhos olisi kuitenkin sijainnut samalla paikalla kuin myöhempi Apollonia.

## Historia

Miletuteikhoksen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Tärkein peruste tälle on se, että Miletuteikhos kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja sen on tulkittu esiintyvän liiton verotusluetteloissa vuonna 410/409 eaa. Lisäksi Miletuteikhos mainitaan *[[Hellenika Oksyrhynkhia]]ssa*. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Milētoteikhitēs* ().

Miletuteikhoksen arvellaan olleen Ateenan siirtokunta, joka perustettiin 410 eaa., ja liitettiin samalla Deloksen meriliittoon. Miletuteikhoksen suhde läheiseen Miletupoliihin on epäselvä. Jotkut tutkijat ovat ehdottaneet, että ne olisivat olleet samoja kaupunkeja. Toisen ehdotuksen mukaan Miletuteikhos tuli Miletupoliin alaisuuteen 300-luvulla eaa., ja kaupungit olisivat käytännössä sulautuneet yhteen. Nimen perusteella kaupunki on toiminut linnoituksena ja ollut ympäröity muurein.

## Lähteet
Nooa islaminuskossa

**Nooa** (*Nūḥ,* نُوْحٌ) on **[[Islam|islaminuskossa]]** yksi islamin profeetoista ennen Muhammedia. 

Nooa mainitaan Koraanissa 33 kertaa, suomalaisessa käännöksessä jopa 47 kertaa, ja tarina vedenpaisumuksesta toistuu eri suurissa yksitoista kertaa. Tarinassa on kuitenkin useita poikkeavuuksia Raamattuun verrattuna. Niihin kuuluu se, että Nooan kerrotaan eläneen 950 vuotta ennen tulvaa, kun se Raamatussa on hänen koko elinikänsä; Nooan tottelematon poika kieltäytyy nousemasta arkkiin, kun taas Raamatussa Haam joutuu epäsuosioon vasta tulvan jälkeen; Nooan vaimo ei ole uskossa. Tässä hänet mahdollisesti sekoitetaan Lootin vaimoon. Raamatun ulkopuolinen rabbiininen tarina kahdesta enkelistä, jotka Nooan aikana laskeutuvat viettelemään naisia, siirtyy Koraanissa Salomonin aikaan, ja enkelit saavat nimikseen Harut ja Marut (2:102).

Islamin profeetat joutuivat usein puolustautumaan syytöksiltä siitä, että heidän käytöksensä johtuisi hulluudesta tai riivaajista. Uudessa testamentissa myös Jeesukseen kohdistui samanlaisia syytöksiä: "He luulivat, että hän oli poissa tolaltaan". (Mark. 3:21), "hänessä on Belsebul" (Mark 3:22). Syytös koski Tähden suurassa myös Nooaa: "Nooan kansa kielsi lähettiläänsä ennen heitä. He kielsivät palvelijamme ja sanoivat: 'Hän on hullu' ja moittivat häntä." (54:9).

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Decaturin piirikunta (Georgia)

**Decaturin piirikunta** () on Yhdysvaltojen Georgian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 29&nbsp;367 vuoden  väestönlaskennassa. Piirikunnan hallintokeskus on Bainbridgen kaupunki. Piirikunta perustettiin 8. joulukuuta 1823.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Piirikunnan kotisivut
Jakob Engel-Schmidt

**Jakob Engel-Schmidt** (s. 24. lokakuuta 1983 Birkerød) on tanskalainen poliitikko, joka on toiminut Tanskan kulttuuriministerinä joulukuusta 2022. Hän oli aiemmin Venstren jäsen, mutta liittyi vuonna 2022 Lars Løkke Rasmussenin perustamaan Moderaatit-puolueeseen. 

Engel-Schmidt on istunut kansankäräjillä vuosina 2013–2015 sekä 2016–2019. Vuosina 2009–2011 hän oli nuorisojärjestö Venstres Ungdomin puheenjohtaja.
## Yksityiselämä
Kesällä 2017 Engel-Schmidt jäi kiinni autolla ajamisesta kokaiinin vaikutuksen alaisena ja menetti ajokorttinsa kolmeksi vuodeksi.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Jakob Engel-Schmidt'' Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla
Jacob Jensen

**Jacob Jensen** (s. 26. toukokuuta 1973 Holbæk) on tanskalainen Venstren poliitikko. Hän on toiminut Tanskan elintarvike-, maatalous- ja kalastusministerinä joulukuusta 2022 sekä istunut kansankäräjillä vuodesta 2005.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Jacob Jensen'' Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla
Exequiel Palacios

**Exequiel Palacios** (s. 5. lokakuuta 1998 Famaillá, Tucumán, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka pelaa tällä hetkellä Saksan Bundesliigan Bayer Leverkusenissa. Hänen pelipaikkansa on keskikenttä.

Palacios aloitti pelaamisen River Platen junioreissa ja nousi lopulta siellä edustusjoukkueeseen asti. Hän pelasi Argentiinan Primera Divisiónissa vuosina 2015–2019 kaikkiaan 48 ottelua ja teki neljä maalia. Copa Libertadoresissa hän pelasi 21 ottelua ja teki yhden maalin. River Platen voittaessa kilpailun 2018 hän pelasi 11 ottelua mukaan lukien loppuottelun molemmat osaottelut. Hän voitti lisäksi Recopa Sudamericanan 2019 sekä Argentiinan Cupin 2017 ja 2019. Hän pelasi viimeisen pelinsä Riverissä juuri Argentiinan Cupin finaalissa joulukuussa 2019. Sen jälkeen hän siirtyi Leverkuseniin 5,5 -vuotisella sopimuksella vuoden 2020 alussa. Vuoden 2023 loppuun mennessä hän on pelannut 75 bundesliigaottelua ja tehnyt kahdeksan maalia. Mestarien liigassa hän on pelannut kaksi ottelua. Eurooppa-liigassa pelaamissaan 19 ottelussa hän on tehnyt kaksi maalia.

Palacios pelasi kolme ottelua sekä alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2015 että alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2017. Hän debytoi Argentiinan maajoukkueessa Guatemalaa vastaan syksyllä 2018. Argentiinan voittoon päättyneessä Copa Américassa 2021 hän pelasi kolme ottelua. Maajoukkuevalmentaja Lionel Scaloni valitsi hänet mukaan 2022 MM-kisojen miehistöön. Hän tuli maailmanmestaruuden voittaneessa Argentiinan  joukkueessa vaihdosta kentälle otteluissa Meksikoa, Australiaa ja Kroatiaa vastaan. Hän on pelannut vuoden 2023 loppuun mennessä 28 A-maaottelua, joista seitsemässä hän on ollut avauskokoonpanossa. Hän on antanut otteluissa neljä maalisyöttöä.

Palacios oli osallisena erikoisessa naisepisodissa, missä paljasti hänen tapailleen kolmea naista samaan aikaan kotimaassaan vuonna 2018. Nykyisin hän seurustelee kuusi vuotta vanhemman argentiinalaisen Yesica Friasin kanssa.

## Lähteet
Joosef islaminuskossa

**Joosef** on **islaminuskossa** yksi islamin profeetoista. Raamatun kertomus Joosefista täyttää koko Joosefin suuran (12). Se on Raamattuun verrattuna lyhennetty versio, mutta sisältää myös uusia aiheita. Muunnelmat ovat tavallisesti peräisin juutalaisista legendoista, kuten kertomus siitä, että Joosefia miellytti Potifarin vaimo, mutta ennusmerkit varoittivat asiasta. Kaikkia Koraanin esittämiä muunnelmia ei kuitenkaan löydy ainakaan nykypäiviin säilyneistä juutalaisista lähteistä.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Otávio

**Otávio Edmilson da Silva Monteiro** (s. 9. helmikuuta 1995, João Pessoa, Brasilia) on brasilialaisportugalilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on keskikenttämies tai laitahyökkääjä.

Otávio on syntynyt ja kasvanut Brasiliassa. Hän liittyi Internacionalin junioriakatemiaan 15 -vuotiaana ja pelasi ensimmäisen ottelunsa legendaarisen Dungan valmentamassa Internacionalin edustusjoukkueessa 2012. 

Otávio siirtyi syyskuussa 2014 portugalilaisseura FC Portoon mutta aloitti sen reservijoukkueessa. Hänet lainattiin helmikuussa 2015 Vitoria Guimaraesiin, jossa hän pelasi kauden 2015–2016 loppuun asti, mutta sen jälkeen hän vakiinnutti paikkansa Portossa. Hän on pelannut Portugalin Primeira Ligassa 218 ottelua ja tehnyt niissä 26 maalia. Hän voitti Portugalin liigamestaruuden vuosina 2018, 2020 ja 2022 sekä Portugalin cupin vuosina 2020, 2022 ja 2023, joista viimeksi mainitun vuoden loppuottelussa hän teki joukkueensa kahdesta maalista toisen. Hän on pelannut Mestarien liigassa 38 ottelua, joissa hän on tehnyt neljä maalia, ja Eurooppa-liigassa kymmenen ottelua tekemättä maaleja. Hän siirtyi elokuussa 2023 saudiarabialaiseen Al-Nassriin.

Otávion maajoukkueura alkoi Brasilian nuorisomaajoukkueissa, mutta hänen saatua Portugalin kansalaisuuden 2021 Fernando Santos kutsui hänet Portugalin maajoukkueeseen, jossa hän pelasi ensimmäiset maaottelunsa syyskuussa 2021. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi avauskokoonpanossa ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Ghanaa vastaan mutta joutui loukkaantumisen vuoksi jättämään ottelun kesken ja oli poissa myös kahdesta seuraavasta ottelussa. Hän pelasi jälleen avauskokoonpanossa voitokkaassa neljännesvälierässä Sveitsiä ja tappiollisessa puolivälierässä Marokkoa vastaan.

Otávio on toukokuun 2024 loppuun mennessä pelannut 20 A-maaottelua, joissa hän on ollut 13 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt maaotteluissaan kolme maalia: syyskuussa 2021 ensimmäisessä maaottelussaan Qataria vastaan, maaliskuussa 2022 MM-kilpailujen jatkokarsintaottelussa Turkkia vastaan ja maaliskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Luxemburgia vastaan..

## Lähteet
Ole Werner

**Ole Werner** (s. 4. toukokuuta 1988, Preetz, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen alasarjapelaaja. Hän toimii tällä hetkellä RB Leipzigin päävalmentajana, jossa tehtävässä hän aloitti kesäkuussa 2025. Ennen siirtymistään RB Leipzigin valmentajaksi hän valmensi vuosina 2019–2021 2. Bundesliigan Holstein Kieliä ja vuosina 2021–2025 Werder Bremeniä.

Hän aloitti valmennusuransa Kielin juniorijoukkueissa jatkaen sieltä kakkosjoukkueen valmentajaksi ja lopulta ykkösjoukkueeseen.

## Lähteet
Vertti Kivi

**Vertti Jaakko Tuomas Kivi**  (s. 1970 tai 1971) on suomalainen sisustusarkkitehti. Hänen omistamansa yritys dSign Vertti Kivi Co on suunnitellut muun muassa Tallinkin MyStar sekä Viking Linen Viking Gracen -alusten sisustuksen.

## Lähteet
Esa Talvitie

**Esa Sakari Talvitie** (19. joulukuuta 1923 Lapua – 1. huhtikuuta 2009 Pori) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. 

Talvitien vanhemmat olivat isännöitsijä Jaakko Villiam Talvitie ja Impi Alajoki ja puoliso vuodesta 1943 Laila Salminen. Talvitie kävi keskikoulun Hämeenlinnan lyseossa 1946 ja valmistui meijeriteknikoksi Valtion maitotalousopistosta 1948. Hän oli Kausalan Osuusmeijerin isännöitsijä ja juustomestari 1948–1957, Oy Tuottajain Maidon Kausalan meijerin isännöitsijä 1957–1960, Osuuskunta Lännen Maidon toimitusjohtaja 1960–1981 ja Osuuskunta Satakunnan Maidon, vuodesta 1986 Osuuskunta Satamaito, toimitusjohtaja 1982–1988. Talvitiellä oli myös useita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin kapteeni (1977). Kauppaneuvoksen arvonimen Talvitie sai 1985. 

## Lähteet
Olli Kauppi

**Olli Ilmari Kauppi** (4. elokuuta 1934 Oulu – 3. heinäkuuta 2011 Oulu) oli suomalainen järjestö- ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. 

Kaupin vanhemmat olivat konttoripäällikkö Juho Heikki Kauppi ja opettaja Esteri Hilma Alava ja puoliso vuodesta 1959 Irma-Liisa Lauren. Kauppi tuli ylioppilaaksi Porin Lyseosta 1955 ja valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1960. Hän oli Satakunnan meijeriliiton teknillinen neuvoja 1960, Keski-Pohjanmaan meijeriliiton teknillinen neuvoja 1960–1962, Pohjois-Suomen meijeriliiton teknillinen neuvoja 1960–1962 ja toiminnanjohtaja 1962–1967 ja Osuuskunta Pohjolan Maidon isännöitsijä 1962–1963 ja toimitusjohtaja 1967–1989. Haapaveden Osuusmeijerin isännöitsijänä Kauppi toimi 1969–1977. Hänellä oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Kauppi oli reservin luutnantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1986.

## Lähteet
World Sportscar Championship

**World Sportscar Championship** oli FIAn autourheilusarja vuodesta 1953 vuoteen 1992. Sarja sisälsi tunnettuja kestävyysajokilpailuja.

Sarja tunnettiin myös nimillä **World Championship for Sports Cars**, **World Endurance Championship**, **World Sports-Prototype Championship** ja **FIA Sportscar World Championship**.

## Autot

Sarjassa kilpailtiin muun muassa Group 6 ja Group 5 -luokkien autoilla ennen C-ryhmän autoja.

## Kilpailut
Muun muassa seuraavat kilpailut laskettiin mukaan mestaruussarjaan tiettyinä vuosina:
* Mille Miglia 1953–57
* Nürburgringin tuhannen kilometrin ajo 1953–
* RAC Tourist Trophy 1953–64
* Sebringin 12 tunnin ajo 1953–
* Carrera Panamericana 1953–54
* Targa Florio 1955–73
* Monzan tuhannen kilometrin ajo 1963–2008
* Span tuhannen kilometrin ajo 1963–
* Reimsin 12 tunnin ajo 1964–65
* Buenos Airesin tuhannen kilometrin ajo 1954–72
* Zeltwegin tuhannen kilometrin ajo 1966–76
* Fujin tuhannen kilometrin ajo 1983–88
* Norisringin 200 mailin ajo 1984–88
* Watkins Glenin 6 tunnin ajo 1968–71, 1973–80

## Mestarit
Endrick Felipe

**Endrick Felipe Moreira de Sousa**, yleensä vain **Endrick** (s. 21. heinäkuuta 2006 Taguatinga, Distrito Federal, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Lyonia lainalla Espanjan Primera Divisiónissa pelaavasta Real Madridista ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

## Seurajoukkueura
Endrick liittyi Sociedade Esportiva Palmeirasin junioriakatemiaan 11-vuotiaana. Viiden vuoden aikana hän teki yhteensä 165 maalia pelaamissaan 169 ottelussa seuran nuorisojoukkueissa.

Endrick pelasi ensimmäisen ottelunsa ammattilaisena 6. lokakuuta 2022 Coritibaa vastaan. Endrickista tuli 16-vuoden kahden kuukauden ja 16 päivän iässä nuorin pelaaja, joka on pelannut Palmeirasin edustusjoukkueessa. 25. lokakuuta 2022 hän teki ensimmäiset kaksi maaliaan ottelussa Athletico Paranaensea vastaan, ja samalla hänestä tuli historian toisiksi nuorin maalintekijä Brasilian pääsarjassa.

15. joulukuuta 2022 Real Madrid ilmoitti tehneensä sopimuksen Palmeirasin kanssa Endrickin siirtymisestä seuraan heinäkuussa 2024. 

Endrick siirtyi joulukuussa 2025 loppukauden kattavalla lainasopimuksella ranskalaisseura Lyoniin. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Endrickin tilastot Soccerway-sivustolla
Thiago Almada

**Thiago Ezequiel Almada** (s. 26. huhtikuuta 2001 Ciudadela) on argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Atlético Madridia. Hän on pituudeltaan 171-senttimetrinen. Hän voitti Argentiinan maajoukkueessa maailmanmestaruuden vuonna 2022.

## Seurajoukkueura
Almada aloitti pääsarjauransa Argentiinassa elokuussa 2018 Vélez Sarsfieldin joukkueessa. Hän pelasi seurassa vuosina 2018–2022 58 Primera Divisiónin ottelua, joissa hän teki 11 maalia ja antoi kuusi maalisyöttöä.

Almada siirtyi helmikuussa 2022 Yhdysvaltoihin MLS-seura Atlanta Unitediin 16 miljoonan dollarin siirtosummalla. Ensimmäisellä kaudellaan Atlanta Unitedissa hän pelasi 29 ottelua, joissa hän teki kuusi maalia ja antoi seitsemän maalisyöttöä. Kaudella 2023 Almada teki 31 MLS:n ottelussa 11 maalia ja syötti 16. Almada palkittiin marraskuussa 2023 MLS:n parhaana nuorena pelaajana. Hänet valittiin myös MLS:n kauden tähdistöjoukkueeseen.

Heinäkuussa 2024 Almada siirtyi brasilialaisseura Botafogoon 21 miljoonan dollarin siirtosummalla, joka voi nousta 30 miljoonaan dollariin erilaisten menestysehtojen täyttyessä. Almada voitti Botafogossa syksyllä 2024 Brasilian mestaruuden ja Copa Libertadoresin.

Tammikuussa 2025 Almada siirtyi loppukauden mittaisella lainasopimuksella ranskalaiseen Olympique Lyoniin. Almada teki ensimmäisen maalinsa Lyonin pelaajana 16. maaliskuuta 2025 Ligue 1:n ottelussa Le Havrea vastaan, jonka Lyon voitti lukemin 4–2. Kevätkaudella 2025 hän pelasi Lyonissa 16 Ligue 1:n ottelua, joissa hän teki yhden maalin, sekä neljä Eurooppa-liigan ottelua, joissa hän teki yhden maalin.

Heinäkuussa 2025 Almada siirtyi espanjalaisseura Atlético Madridiin 21 miljoonan euron siirtosummalla.

## Maajoukkueura
Almada on pelannut Argentiinan alle 20- ja alle 23-vuotiaiden maajoukkueissa. Kesällä 2021 hän pelasi Tokion olympialaisissa kaksi alkulohko-ottelua, joista jälkimmäisessä Espanjaa vastaan hän syötti 87. peliminuutilla 1–1-tasoitusmaalin. Kesäolympialaisissa 2024 hän pelasi avauskokoonpanossa kaikki Argentiinan neljä ottelua ja teki maalin alkulohko-otteluissa Irakia ja Ukrainaa vastaan.

Almada pelasi Argentiinan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2022 ystävyysottelussa Hondurasia vastaan. Toisen maaottelunsa hän pelasi MM-kilpailuissa 2022, kun hän tuli muutamaksi minuutiksi vaihdosta kentälle viimeisessä alkulohko-ottelussa Puolaa vastaan. Enempää hän ei tuossa Argentiinan maailmanmestaruuteen päättyneessä turnauksessa pelannut. Almada teki ensimmäisen maajoukkuemaalinsa 24. maaliskuuta 2023 ystävyysottelussa Panamaa vastaan. MM-kilpailuiden 2026 karsinnoissa hän teki kolme maalia.

## Lähteet
Luopioisten kotiseutumuseo ja Mikkelinmäen torpparimuseo

**Luopioisten Kotiseutumuseo ja Mikkelinmäen torpparimuseo** sijaitsevat Luopioisten kirkonkylässä Pälkäneellä. Museoita ylläpitää Pälkäneen kunta.

Kotiseutumuseo toimii rakennuksessa, joka on entinen pitäjänmakasiini, niin sanottu lainajyvästö, vuodelta 1854. Se on muutettu museoksi Kukkia-Seuran toimesta 1950-luvulla. Kolmikerroksisessa museossa esillä olevat esineet on suurimmilta osin kerätty 1950- ja 60-luvuilla Luopioisten kunnan alueelta. Kotiseutumuseon kokoelmiin kuuluu noin 2500 luetteloitua esinettä, pääosin 1800-luvulta. Esillä on kulkuneuvoja, kalastus- ja sahdintekovälineitä, pula-ajan esineitä, 1900-luvun kirkonkylän pienoismalli, kiertokoulu ja sisustusesineistöä. 

Mikkelinmäen torpparimuseoalue perustettiin 1950-luvun lopulla Kukkia-Seuran toimesta. Se on kunnan omistuksessa ja siellä pääsee tutustumaan vanhanajan käsityötaitoihin, sisustukseen, ja maalaiselämään. Alue koostuu erilaisista museorakennuksista, jotka on siirretty alueelle eri puolilta Luopioisten entistä kuntaa. Ensimmäiset rakennukset tuotiin alueelle 1957. Ensimmäiset mäelle tuodut rakennukset ovat Hirvelän torppa 1800-luvun alkupäästä Ämmätsästä (on ollut alun perin savutupa, pakari ja eteinen on rakennettu myöhemmin) ja niin sanottu Piian aitta 1750-luvulta Niittylahdesta. Yhteensä rakennuksia on 12, ja niissä pääsee tutustumaan museoiden kokoelmissa oleviin esineisiin. Mikkelinmäki on vanha, pyhä paikka. Mäellä on 3-kuppinen uhrikivi ja luonnonlähde.

## Viitteet
Juan Foyth

**Juan Marcos Foyth** (s. 12. tammikuuta 1998 La Plata) on argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 187-senttimetrinen. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut Englannin ja Espanjan pääsarjoissa. Hän voitti Argentiinan maajoukkueessa maailmanmestaruuden vuonna 2022.

## Seurajoukkueura
Foyth aloitti pääsarjauransa Argentiinassa maaliskuussa 2017 Estudiantesin joukkueessa. Hän siirtyi kesällä 2017 Englantiin Tottenham Hotspurin joukkueeseen, jossa hän pelasi kausina 2018–2020 yhteensä 16 valioliigaottelua ja teki niissä yhden maalin, marraskuussa 2018 vierasottelussa Crystal Palacea vastaan. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ottelua, joista ensimmäisen joulukuussa 2017.

Foyth siirtyi lokakuussa 2020 lainalle espanjalaisseura Villarrealiin, joka kesällä 2021 lunasti hänet omistukseensa. Foyth pelasi La Ligassa lainakaudellaan 16 ottelua ja seuraavalla kaudella 25 ottelua, joissa hän teki yhden maalin, toukokuussa vierasottelussa Rayo Vallecanoa vastaan. Villarreal voitti kaudella 2020–2021 Eurooppa-liigan mestaruuden, ja Foyth pelasi 12 ottelua, joista ensimmäisessä Sivassporia vastaan hän teki maalin. Loppuottelussa Manchester Unitedia vastaan hän pelasi 88 minuuttia. Kaudella 2021–2022 Foyth pelasi Mestarien liigassa kymmenen ottelua Villarrealin edetessä välieriin. Kaudella 2022–2023 Foyth oli pari kuukautta poissa kentiltä loukkaantumisen vuoksi ja on pelannut marraskuun loppuun mennessä neljä La Ligan ottelua.

## Maajoukkueura
Foyth pelasi Argentiinan alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa 12 ottelua. Ikäluokan MM-kilpailuissa 2017 hän pelasi joukkueensa kaikissa kolmessa ottelussa täydet minuutit.

Foyth pelasi Argentiinan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2018 ystävyysottelussa Meksikoa vastaan. Vuoden 2019 Copa Américassa hän pelasi neljä ottelua päästyään kolmannessa alkulohko-ottelussa avauskokoonpanoon. Argentiina sijoittui turnauksessa kolmanneksi. MM-kilpailuissa 2022 hän pääsi muutamaksi minuutiksi vaihdosta kentälle välieräottelussa Kroatiaa vastaan Argentiinan johtaessa ottelua 3–0. Se jäi hänen ainoaksi esiintymisekseen kentällä tuossa Argentiinan mestaruuteen päättyneessä MM-turnauksessa. Foyth on jouluun 2022 mennessä pelannut 17 A-maaottelua, joissa hän on ollut 12 kertaa avauskokoonpanossa.

## Lähteet
Museo Salinmäki

**Museo Salinmäki** sijaitsee Pälkäneen Myttäälän kylässä ja sitä ylläpitää Pälkäne-Seura ry, Salinmäen rakennukset ovat olleet museokäytössä vuodesta 1965 ja yleisölle alue avattiin 1977. Ulkomuseoalueella on Salinmäen päärakennus, Alkmanin talo, joka on paritupatyyppinen rakennus 1800-luvulta, punamullattu pitkä aitta, päreillä vuorattu viljamakasiini ja Soinin tilalta Kaitamosta siirretty aitta. Päärakennuksessa pääsee tutustumaan pälkäneläiseen talonpoikaiselämään ja talossa asuneen Alkmanin perheen arkeen ja juhlaan 1900-luvun alkuvuosikymmeninä.

## Lähteet
Pälkäneen kirkkomuseo

**Pälkäneen kirkkomuseo** sijaitsee C. L. Engelin suunnittelemassa Pälkäneen kirkossa, joka on rakennettu vuosina 1836-1839. Kirkon kuorin takana olevalla lehterillä on pieni museo jossa on nähtävissä sinne kerättyä seurakunnan vanhaa esineistöä, muun muassa kirkollista esineistöä ja kirjallisuutta sekä aatelisvaakunoita ja muita erikoisuuksia.

## Lähteet
Sebastian Münster

**Sebastian Münster** (20. tammikuuta 1488 Ingelheim, Pfalz – 26. toukokuuta 1552 Basel) oli saksalainen maantieteilijä, matemaatikko ja orientalisti.

## Elämä
Opiskeltuaan Heidelbergissä ja Tübingenissä Münster liittyi fransiskaaneihin, mutta erosi ja kääntyi luterilaiseksi noin vuonna 1529. Pian tämän jälkeen hänet nimitettiin Heidelbergin hovisaarnaajaksi, ja hän myös luennoi hepreasta ja Vanhan testamentin eksegetiikasta. Vuodesta 1536 lähtien hän opetti Baselin yliopistossa, jossa hän julkaisi kuuluisan Cosmographia universalis -teoksensa vuonna 1544. Teos ilmestyi myös saksaksi *Beschreibung alter Länder*. Se oli ensimmäinen yksityiskohtainen, tieteellinen ja kansantajuinen kuvaus maailmasta Münsterin äidinkielellä, ja se oli reformaation ajan maantieteellisen tutkimuksen ja kirjallisuuden huipentuma. Teoksen laadinnassa Münsterin apuna oli yli 120 työtoveria. Arvostetuin painos Cosmographiasta on vuoden 1550 painos erityisesti kuvituksensa vuoksi.
 
Elias Levitan oppilaana Münster oli ensimmäinen saksalainen, joka julkaisi Vanhan testamentin alkukielellä (1534–1535). Tähän painokseen liitettiin uusi latinankielinen käännös ja suuri määrä huomautuksia. Hän julkaisi useita heprean kielioppeja ja laati ensimmäisenä aramean kieliopin *Grammatica chaldaica* (1527). Hänen leksikografiseen työhönsä kuuluivat *Dictionarium chaldaicum* (1527) ja *Dictionarium trilingue* (1530), joka käsitteli latinaa, kreikkaa ja hepreaa. Edellä mainittujen Münsterin teosten lisäksi voidaan mainita *Germaniae descriptio* (1530), *Novus orbis* (1532), *Mappa Europae* (1536), *Rhaetia* (1538), Gaius Julius Solinuksen, Pomponius Melan ja Klaudios Ptolemaioksen laitokset vuosilta 1538–1540 sekä muista kuin maantieteellisistä tutkielmista *Horologiographia* (1531), joka käsitteli aurinkokelloja, *Organum uranicum* (1536), joka käsitteli planeettojen liikkeitä, ja *Rudimenta mathematica* (1551).
 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Yrjö Koivulehto

**Yrjö Veikko Koivulehto** (8. helmikuuta 1925 Viipuri – 28. helmikuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. 

Koivulehdon vanhemmat olivat toimitusjohtaja Reino Veikko Koivulehto, aiemmin Björklund, ja Elvi Edith Eriksson ja puoliso vuodesta 1950 Leila Kyllikki Järvinen. Kauppaneuvos Eero Koivulehto oli hänen veljensä. Yrjö Koivulehto tuli ylioppilaaksi Vaasanrinteen yksityislyseosta Helsingissä 1942, valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1950 ja suoritti Ford Motor Companyn johtajakurssin Detroitissa 1950–1951 sekä useita muita liiketoiminnan kursseja. Hän oli Suomen Auto Oy:n osakas vuodesta 1945, korjauspäällikkö 1950–1953, myyntipäällikkö 1953–1955, johtokunnan jäsen vuodesta 1953, apulaisjohtaja 1955–1961, toimitusjohtaja 1961–1983, johtokunnan puheenjohtaja 1979–1983 ja päätoiminen johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1984. Viipurin Autola Oy:n osakas ja johtokunnan jäsen Koivulehto oli vuodesta 1953, Rauta- ja Konetarvike Oy:n, vuodesta 1978 Rauta ja Konetarve Oy, osakas ja johtokunnan jäsen vuodesta 1954 ja Suomen Auto ja Osa Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1980. Hän omisti Vehkataipaleen tilan Taipalsaaressa. Koivulehdolla oli myös useita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin kapteeni. Kauppaneuvoksen arvon Koivulehto sai 1986. 

## Lähteet
Dubain 24 tunnin ajo 2017

**Dubain 24 tunnin ajo 2017** oli Dubain 24 tunnin ajojen 12. kerta. Kestävyysajo ajettiin Dubai Autodromessa Dubaissa Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa. Kilpailu ajettiin 11.–13. tammikuuta 2017.

## Tulokset
Luokkavoittajat **lihavoituna**.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut
Tuulimyllymuseo

Pälkäneen **Tuulimyllymuseo** on Pälkäne-Seura ry:n hallinnoima kolmikerroksinen museomylly, joka sijaitsee Onkkaalassa Vilpolan mäellä, Pälkäneen keskustassa. Nykyään museona toimiva tuulimylly on Kuulialan tilan vanhapäreillä vuorattu mamsellimylly, joka on ollut viimeksi toiminnassa vuonna 1915. Myllyn rattaat ja kivet on purettu pois ja mylly on muutettu pieneksi museotilaksi. Museo esittelee kolmessa kerroksessaan viljan käsittelyyn liittyvää pälkäneläistä talonpoikaisesineistöä sekä vanhoja kalastusvälineitä ja siellä pääsee tutustumaan maatalous- ja maalaiselämään sekä perinnerakentamiseen.

## Lähteet
Ruoveden kotiseutumuseo

**Ruoveden kotiseutumuseo** on perustettu 1932 Ruoveden Kotiseutu- ja Museoyhdistys ry:n toimesta ja se sijaitsee Ruovedellä,1989 se siirtyi kunnan omistukseen. Museo on tyypiltään talomuseo, jossa esitellään keskikokoista, omavaraista pohjoishämäläistä talonpoikaistaloa ja sen elämää 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa. Museon kokoelmissa on yli tuhat kädentaidoista kertovaa esinettä, joiden keräämisen aloitti 1920-luvulla kunnanlääkäri, sittemmin lääkintöneuvos Einar Palmén.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ruoveden museo, menneitten aikojen kaunis muistomerkki historiallisen kulttuuripitäjän ylevällä harjulla, Aamulehti, 28.05.1939, nro 141, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Keikyän kotiseutumuseo

**Keikyän kotiseutumuseo** sijaitsee Sastamalassa, museo perustettu vuonna 1961 ja sitä ylläpitää Keikyän Museo- ja Kotiseutuyhdistys ry. Alkuaikoinaan, vuodesta 1963, museo oli vuokralla Pehulan Torpon tilan päärakennuksessa. Kiviniemeen museo muutti vuonna 1971 jolloin avautui mahdollisuus hankkia museolle omat rakennukset Uotilasta. Museolle johtaa Kiviniementieltä komea koivukuja, jonka puut on istutettu tammikuussa 1925, puiden taimet Uotilan talon isäntä otti suoalueelta. Ammattialoista kotiseutumuseossa on esillä maatalous, rakennus-, lastu-, ja suutarintyöt, kumipallojen, laukkujen, kampojen, lankanappien, piippujen ja tiilien valmistus sekä kehräys ja kudonta ja siellä pääseekin tutustumaan käsityötaitoihin, maatalous ja maalaiselämään sekä ammatti ja liike-elämään. Museoalue koostuu kolmesta rakennuksesta ja museolla on kokoelmissaan noin 3500 esinettä. Kuvia ja dokumentteja kokoelmiin kuuluu noin 1000.

## Lähteet
Kiikoisten esinemuseo

**Kiikoisten esinemuseo** sijaitsee Kiikoisissa, Sastamalassa. Museota ylläpitää Kiikoisten kotiseutuyhdistys. Kiikoisten kirkkopihassa sijaitsevan esinemuseon kokoelma sisältää paikallishistoriallisesti arvokkaita esineitä. Kokoelman on pääasiallisesti tallentanut ja koonnut 1900-luvun alkuvuosina Tapani Halminen. Museon näyttely esittelee maalaisyhteisön työkaluja sekä ihmisten elämää Kiikoisissa.

## Lähteet
Kinnalan Koukun suojeluskunta- ja lottamuseo

**Kinnalan Koukun suojeluskuntamuseo** on Sastamalan Kiikassa Pirkanmaalla sijaitseva sotahistoriallinen museo. Se toimii Kinnalan sukutilan pihapiirissä, maatilan vanhassa leivintuvassa.

## Näyttely ja kokoelma

Suojeluskuntamuseossa kävijä pääsee tutustumaan tilan isännän opastuksella sotahistoriaan, Kiikan suojeluskunnan esikuntaan ja erilliseen näyttelyyn. Esikuntahuoneessa on nähtävillä kolme lottaa eri tehtävissä, paikallispäällikkö, paikallisesikunnan jäsen, sekä kapteeni ja vääpeli. Huone kuvaa tilannetta vuodelta 1943. Museossa esillä olevan näyttelyn teemoja ovat itsenäisen Suomen sodat ja niiden ylipäällikkö Mannerheim sekä maanpuolustus sodan ja rauhan aikana vuosina 1918-1944. Näytillä on kuvia, merkkejä, pukuja, karttoja, kirjallisuutta ja muuta esineistöä liittyen Mannerheimiin, vapaus-, talvi- ja jatkosotiin, suojeluskuntaan ja Lotta Svärd -järjestöön.

## Lähteet
Myllymäen torpparimuseo

**Myllymäen torpparimuseo** sijaitsee Kiikoisissa, Sastamalassa. Museoalueen rakentaminen alkoi 1970-luvun alussa, kun silloinen Kiikoisten museoyhdistys osti kotiseututaloksi 1830-luvulla rakennetun Myllymäen tilan asuinrakennuksen Kuorsumaasta. Alueella on nykyään useita sinne siirrettyjä rakennuksia, joista kulttuurihistoriallisesti arvokkain on Kuorsumaan Heikkilän torpan aitta joka asiantuntijoiden mukaan on peräisin 1700-luvulta. Museoalueen tyypillisen torpan umpipihan muodostavat luhti, navetta, ratashuone, savusauna, Amanda Viitasen Kuorsumaasta siirretty kankurin pirtti, puuliiteri, lehtilato, riihi ja paja. Kotiseututalossa on esillä puusepän työkaluja ja taidokkaita käsitöitä, kuten ryijyjä ja kirjottuja pöytäliinoja.

## Lähteet
European Le Mans Series -kausi 2013

**European Le Mans Series -kausi 2013** oli European Le Mans Series -sarjan 10. kausi. Kausi alkoi 13. huhtikuuta Silverstonessa ja päättyi 28. syyskuuta Paul Ricardissa.

Kausi otti käyttöön viiden tapahtuman kalenterin, jossa kilpailut järjestetään kahden päivän aikana: harjoitukset perjantaina ja kolmen tunnin kilpailu seuraavana päivänä. Kaudelle osallistui 34 autoa ja 102 kuljettajaa 17:stä maasta. Autot jakaantuivat LMP2, LMPC, LMGTE ja GTC-luokkiin.

## Kilpailukalenteri
Kauden kilpailut:

## Kauden tulokset

## Lähteet
Sarkia-museo

**Sarkia-museo** sijaitsee Sastamalassa ja on kutoja Hilda Runnin mökki, jossa runoilija Kaarlo Sarkia asui kummiensa Hildan ja tämän äidin Tildan hoivissa. Myöhemmin mökin osti Manda Haavisto, joka myi mökin huhtukuussa 1959 Sarkia-seuralle. Rakennus on kunnostettu museoksi urjalalaisen Arvo Kytölän ohjeiden mukaisesti, Kytölä on Suomen Museoliiton neuvoja. Hiljattain Kiikan Lions Club on kunnostanut Sarkia-museon vanhaa navettarakennusta. Museossa on esillä runoilijan elämään liittyvää esineistöä.

## Lähteet
Ikaalan Isotalon yksityismuseo

**Ikaalan Isotalon yksityismuseo** sijaitsee Urjalassa ja se on maalaistalon päärakennus, jonka vanhin osa, pakari, rakennettiin 1700-luvulla savupirtiksi. Isotalon tila on sijainnut samalla paikalla Ikaalan kylässä aina 1500-luvulta asti. Talossa asuttiin aina 1950-luvulle saakka ja museoksi rakennus muutettiin vuonna 1957. Päärakennus on sisustettu 1900-luvun alun tyyliin. Pakarin suureen leivinuuniin mahtui kerralla 32 leipää paistumaan ja katossa saattoi olla kuivumassa yli tuhat leipää 30 vartaassa. Pakarin erikoisuutena on peränurkan kivipermanto, jonka päällä oli mukava pestä talon puuastiat kahdesti viikossa, samassa paikassa tehtiin myös arkipäivän kalja ja juhlapyhien sahti.

## Lähteet
Nuutajärven lasimuseo Prykäri

**Nuutajärven lasimuseo Prykäri** sijaitsee Nuutajärvellä. Museorakennus rakennettiin Nuutajärven lasitehtaan voimakkaalla laajentumiskaudella 1850-luvulla. Kauniin, tiiliholvatun museorakennuksen nimi, Prykäri, juontaa juurensa rakennuksessa aluksi toimineesta tehtaan olutpanimosta eli prykäristä. Museo avattiin yleisölle vuonna 1977 ja nykyisin se on osa Designmuseota. Nuutajärven lasimuseo esittelee Nuutajärven lasikylän mielenkiintoista historiaa ja teollisuushistoriaa, Nuutajärvi on Suomen vanhin toiminnassa oleva lasitehdas, lasinvalmistuksen historiaa sekä tehtaan vanhaa tuotantoa yli 200 vuoden ajalta ja siellä voi tutustua myös lasinpuhaltajan ammattiin. Lasimuseosta löytyy edustava ja laaja kokoelma Nuutajärvellä valmistettuja lasiesineitä, aina 1800-luvulta nykypäivään. Nuutajärvellä on valmistettu alkuajoista aina 1920-luvulle saakka puhaltamalla ikkunalasia, kuten myös erilaisia pulloja, purkkeja ja apteekkilasia. Vierailijat voivat tutustua puhaltamalla ja myöhemmin puristamalla valmistettuihin lasiesineisiin ja useiden 1900-luvun kuuluisien lasitaiteilijoiden Nuutajärvelle suunnittelemiin esineisiin, kuten esimerkiksi Oiva Toikan lintuihin ja Tapio Wirkkalan Kantarelli-maljakkoihin.

## Lähteet
Sääksmäen kotiseutumuseo

**Sääksmäen kotiseutumuseo** on Valkeakosken Sääksmäellä sijaitseva kotiseutumuseo. Kotiseutumuseo sai alkunsa, kun Sääksmäki-seura osti Munteen Molkan vanhan päärakennuksen, joka on perinteinen paritupatyyppinen asuinrakennus. Päärakennus siirrettiin Kirkonmäelle, ja museo avattiin vuonna 1951. Pihapiiriä täydennettiin myöhemmin Kasurista hankitulla aitalla. Museossa esitellään alueen kulttuuria, perinteitä ja historiaa, vierailija pääsee tutustumaan tyypilliseen pirkanmaalaiseen asumisen tapaan 1700–1800-luvuilla. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sääksmäki-seura: Sääksmäen kotiseutumuseo
Magnesiumkloraatti

**Magnesiumkloraatti** (Mg(ClO3)2) on magnesium- ja kloraatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa muiden yhdisteiden valmistukseen. 

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa magnesiumkloraatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteestä tunnetaan myös kidevedelliset di- ja heksahydraatit (Mg(ClO3)2·2H2O ja Mg(ClO3)2·6H2O). Magnesiumkloraatti liukenee hyvin veteen ja myös etanoliin ja asetoniin. Aine on voimakas hapetin.

Magnesiumkloraattia valmistetaan hapettamalla magnesiumkloridia elektrolyyttisesti tai johtamalla magnesiumhydroksidin vesiliuokseen klooria. Yhdistettä käytetään puuvillan ja soijapapujen lehtien kuihduttamiseen ennen sadonkorjuuta ja magnesiumperkloraatin valmistamiseen.

## Lähteet
Urjalan kotiseutumuseo

**Urjalan kotiseutumuseo** pihapiireineen sijaitsee rauhallisella ja kauniilla mäellä Urjalankylässä. Museo avattiin yleisölle vuonna 1950. 

Museon kahdeksan rakennusta on siirretty paikoilleen eri puolilta Urjalaa ja esineistö on saatu lahjoituksina. Kotiseutumuseon päärakennus on 1700-luvun lopulla rakennettu maalaistalon päärakennus, jossa pääsee näkemään 1800-luvun loppupuolen hämäläisen talonpojan elämäntapaa ja pienviljelijäkäsityöläisen elämää 1940-luvulla, paikallishistoriaa, käsityötaitoa, maatalous ja maalaiselämää. 

Päärakennuksen pirtin erikoisuus on harvinainen päreistä tehty sisäkatto, joka tehtiin perinteisesti joulun alla huonetta koristamaan, samalla päreet kuivuivat, ja juhlapyhien jälkeen niitä poltettiin pärepihdeissä valontuojina. 

Syytinki rakennuksessa asui 1940-luvun keinutuolinikkari perheineen. Urjala-mallisten keinustoolien teko alkoi kunnassa jo 1860-luvulla, ja vuosisadan vaihteen molemmin puolin nikkarointi kehittyi laajaksi kotiteollisuudeksi. Tuolloin nikkareita oli kymmeniä ja he olivat usein vähävaraisia mökkiläisiä, jotka asuivat ja työskentelivät samassa huoneessa. Rakennuksen porstuakamarissa on pieni suutarin työhuone. 

Museon pihapiiriin on myös rakennettu korsu, joka on Jalkaväkirykmentti 23:n Syvärin rannalla, etulinjassa olleen Karhukorsun kopio. Silloin korsua asutti puolikiväärijoukkue eli vajaat parikymmentä miestä. Korsun ympäristössä risteilee venäläisten linnoittajien vuosina 1915–1917 kaivamia juoksuhautoja. 

Alueella on myös muun muassa tuulimylly, joka on peräisin 1800-luvulta ja täysin toimintakuntoinen. Alueen vanhin rakennus on 1600-luvulla rakennettu ruotusotamiehen varusteaitta. Muissa aitoissa säilytettiin viljaa, ruokatarvikkeita ja vaatteita, Kaluaitassa on esillä monia 1800-luvun maa- ja kotitalouden työvälineitä.

## Lähteet
Mallimamit

**Mallimamit** (alkuperäiseltä nimeltä *The Mommies*) on yhdysvaltalainen vuosina 1993–1995 valmistunut tilannekomediasarja. Sarjaan valmistui kaksi tuotantokautta, joka koostui yhteensä 38 jaksosta.

Sarja kertoo kahdesta kotiäidistä Marilynista ja Carylista, jotka elävät esikaupungissa aviomiestensä Jackin ja Paulin sekä lastensa kanssa.

## Sarja Suomessa
Suomen televisiossa sarjan ensimmäinen tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla kesä-heinäkuussa 1996 arki-iltapäivisin.

## Lähteet
Killinkosken Wanha tehdasmiljöö

**Killinkosken Wanha tehdasmiljöö** sijaitsee Virroilla. Killinkosken vanha, P. G. Holmin (myöhemmin Inka Oy), nauhatehdas on kuuluisan kirkkoarkkitehti Josef Stenbäckin suunnittelema tehdasrakennus, jonka vanhimmat osat ovat valmistuneet vuonna 1908 ja rakennus kuuluu suojelukohteisiin. Killinkosken kyläyhdistys on kehittänyt vanhoista tehdastiloista mielenkiintoisen ja erittäin monipuolisen matkailukohteen. Tehdasmiljöössä on koettavissa monta eri museota kokoelmineen: Into-keskus, Nahkateollisuusmuseo, Kamerataivas – Suomen Kameramuseo, Josef Stenbäck ja Killinkoski -näyttely, näyttelytila Killin Kalleria, Nostalgiset lelut -näyttely, Parturi-kampaamo kylämuseo, VPK:n palokaluston näyttely ja vanhojen opetustarvikkeiden kokoelma. Museoissa pääsee tutustumaan ammatti ja liike-elämään, entisaikojen koulunkäyntiin, tekniikkaan, teollisuushistoriaan, palontorjuntaan, valokuvaukseen, kameroihin ja projektoreihin.

## Lähteet
Virtain perinnekylä

**Virtain perinnekylä** sijaitsee Marttisen saarella, Virroilla. Perinnekylään kuuluu Rajalahden talomuseo ja Halin metsäkämppämuseo sekä useita paikallishistoriallisesti arvokkaita rakennuksia, joissa pääsee tutustumaan paikalliseen talonpoikaiselämään 1800-1900-lukujen taitteessa, sekä tukkijätkien elämään 1950- ja 60-luvuilla. Rakennuksiin kuuluu muun muassa 1820-luvun hollitalli ja harakkamylly vuodelta 1828. Museon rakennuksissa on nähtävillä laaja esinekokoelma, joka kertoo virtolaisen maalaistalon elämästä 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa, vanhimmat esineet ovat 1700-luvulta. Vuosina 1948-67 käytössä olleella Halin metsäkämpällä voi tutustua metsätyömiesten arkeen ja työhön aikana, jolloin koneet kuten moottorisahat alkoivat jo muuttaa työn luonnetta. Kämppäyhdyskuntaan kuuluu 25 miehen kämppä ja emännän puoli, sekä teräväpää eli pomon asunto, sauna ja talli. Perinnekylän alueella on myös sotaveteraanimuseo, joka kertoo Suomen 1900-luvun sotahistoriasta. Alueella on myös ensimmäisen maailmansodan aikainen kenttälinnoitusalue ja entinen Virtain Monoskylän työväentalo Torppa, joka siirrettiin sinne vuonna 1982. 

## Lähteet