open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Weinstadt

**Weinstadt** on kaupunki Stuttgartin metropolialueella Baden-Württembergin osavaltiossa Saksan lounaisosassa. Se muodostettiin 1970-luvulla viidestä aiemmin itsenäisestä maalaiskunnasta ja nimensä se sai alueella harjoitetusta viininviljelystä.

## Maantiede
Weinstadt sijaitsee Rems-joen laaksossa Baden-Württembergin itäisessä keskiosassa 15 kilometriä Stuttgartin keskustasta itään.

Weinstadt muodostettiin vuonna 1975 liittämällä kunnat Beutelsbach, Endersbach, Großheppach ja Schnait toisiinsa. Viides kunta eli Strümpfelbach oli liitetty Endersbachiin jo 1973. Beutelsbach ja Endersbach ovat väekkäimmät Weinstadtin viidestä kaupunginosasta. Weinstadt rajoittuu luoteessa Rems-Murrin piirikunnan hallintokaupunkiin Waiblingeniin.

## Historia

Beutelsbach mainitaan asiakirjassa ensi kerran vuonna 1080 muodossa Butelspach, Endersbach mainitaan ensi kerran 1278 muodossa Andrespach, Großheppach 1236 muodossa Hegnesbach, Schnait 1238 muodossa Snait ja Strümpfelbach 1265 muodossa Striumphilbach. Weinstadtin väkimäärä kasvoi voimakkaasti toisen maailmansodan jälkeen.

Weinstadtin historiallisiin rakennuksiin kuuluu muun muassa kirkko Stiftskirche Beutelsbach. Sen historia alkaa keskiajalta ja nykyinen myöhäisgotiikkaa edustava kirkkorakennus on vuodelta 1522.

## Talous ja liikenne
Weinstadtin keskeinen elinkeino on kaupungin nimen mukaisesti viininviljely. Kaupungissa harjoitetaan myös sähkötekniikkaa, hienomekaniikkaa ja koneenrakennusta.

Weinstadtissa on kolme rautatieliikennepaikkaa: Stetten-Beinstein, Endersbach ja Beutelsbach. Ne sijaitsevat rataosuudella Stuttgart-Bad Cannstatt–Nördlingen. Maantieliikenteen tärkein yhteys on Bundesstraße 29.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Weinstadt, Baden-Württemberg, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength
Pensalan baptistiseurakunta

**Pensalan baptistiseurakunta** () oli vuosina 1873–1998 toiminut Munsalassa ja sittemmin Uudessakaarlepyyssä toiminut baptistiseurakunta. Pensalan seurakunta yhdistyi vuonna 1998 Munsalan baptistiseurakuntaan.

## Historia
Pensalan baptistiseurakunta perustettiin 9. syyskuuta 1873. Seurakunnan ensimmäinen johtaja oli Mikael Rausk. Toisena johtajana toimi Johan Rausk ja tämän jälkeen tämän poika A. Rausk.

Seurakunnan jäsenmäärä nousi noin 50:een 1930-luvulle mennessä, jolloin seurakunnan johtajana toimi A. Wallin. Samoihin aikoihin seurakunnan sunnuntaikouluun osallistui noin 40 oppilasta.

Pensalan baptistiseurakunnan kappeliin rakennettiin noin 250 henkilön suuri sali. Seurakunnalla oli toimintaa myös Oravaisissa, Långbackassa ja Björklundassa.

## Seurakunnan johtajat
* 1873– Mikael Rausk
* Johan Rausk 
* A. Rausk
* 1931–1934: Hugo Holmlund
* 1935–1937: Johannes Klemetz
* 1937–1938: Samuel Klemetz
* 1944–1948: Gustaf Uppgård
* 1956–1958: Otto Kronkvist
* 1961–1963: Villard Wallin
* 1964–1967: Mikael Lidman
* 1968–1970: Villard Wallin
* 1970– Tor Smith

## Katso myös
* Baptismi Suomessa
* Finlands svenska baptistsamfund
* Munsalan baptistiseurakunta

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Laila Dåvøy

**Laila Dåvøy** (s. 11. elokuuta 1948 Bergen) on norjalainen kristillisen kansanpuolueen poliitikko. Hän on istunut suurkäräjillä vuosina 2005–2013 ja toiminut Norjan työ- ja hallintoministerinä 1999–2000 sekä lapsi- ja perheministerinä 2001–2005.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Laila Dåvøy'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Suuri Paljärvi

**Suuri Paljärvi** on saariluvultaan runsas ja rantaviivaltaan rikkonainen metsäjärvi Ruokolahdella Etelä-Karjalan maakunnan koillisosassa. Sen pinta-ala on 2,3 neliökilometriä. Etäisyys Imatralta on 24 kilometriä pohjoiskoilliseen.

## Maantiede
Suuren Paljärven ulottuvuus lännestä itään on 4,6 kilometriä. Järven kaakkoisosan muodostaa Mustalahti, jota yhdistää pääaltaaseen Hoikkasalmi. Lounaassa sijaitsee Pitkälahti ja koillisessa Ruunlahti. Pitkälahden luoteispuolella sijaitsee pääaltaasta varsin erillinen Torpanlampi. Vain noin viidesosa Suuresta Paljärvestä on vähintään kuusi metriä syvä. Syvin kohta, 14,5 metriä, sijaitsee järven keskiosassa.

Suuren Paljärven saariluku on 30. Saarista 12 on alle aarin laajuisia luotoja. Kolmen saaren pinta-ala on yli hehtaarin. Niistä Pentinsaari sijaitsee järven länsiosassa, Litsaari järven keskiosan syvänteen itäpuolella ja Saunasaari Ruunlahden alueella. Järven läntisimmässä osassa sijaitsee Hellsteninsaari. Suurta Paljärveä ympäröi metsämaa, joka kohoaa paikoin yli 120 metriä merenpinnan yläpuolelle. Rannoilla on pientaloja rykelmittäin.

Suuren Paljärven koillisrannalle laskee Linniinjoki suoalueen halki pohjoisesta Linniinjärveltä (114,0 metriä mpy). Muut laskuojat ovat vailla karttanimeä. Suuri Paljärvi laskee järven luoteiskolkasta alkavaa Paljokea länteen Pieneen Paljärveen (101,4 metriä mpy). Järvien välinen etäisyys on pienimmillään noin 300 metriä.

Suuren Paljärven vesitilavuus on 8&nbsp;753&nbsp;000 kuutiometriä.

Suuri Paljärvi (04.118.1.025) kuuluu Virmutjoen valuma-alueeseen (04.118), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ala-Saimaan alue (04.11) ja ensimmäinen on Suur-Saimaan alue (04.1). Virmutjoen valuma-alueeseen kuuluu 61 vähintään hehtaarin laajuista järveä. Kolme laajinta ovat Ilmajärvi, Suuri Paljärvi ja Vääräjärvi.

## Lähteet
Vääräjärvi (Ruokolahti)

**Vääräjärvi** on saariluvultaan runsas ja rantaviivaltaan rikkonainen metsäjärvi Ruokolahdella Etelä-Karjalan maakunnan koillisosassa. Sen pinta-ala on 2,1 neliökilometriä. Etäisyys Imatralta on 26 kilometriä pohjoiskoilliseen.

## Maantiede
Vääräjärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 2,55 kilometriä ja lounaasta koilliseen 2,3 kilometriä. Itään suuntaava noin puolentoista kilometrin pituinen Vääränniemi jakaa järven eteläiseen ja pohjoiseen osaan. Järven osia yhdistää Matinsalmi. Vain noin viidesosa Vääräjärvestä on vähintään kolme metriä syvä. Syvin kohta, yhdeksän metriä, sijaitsee järven pohjoisosassa Hovatanniemen tuntumassa.

Vääräjärven saariluku on 24. Saarista 6 on alle aarin laajuisia luotoja. Kahden saaren pinta-ala on yli hehtaarin. Laajin saari on järven pohjoisosassa sijaitseva Oinatsaari (noin 4 ha). Vääräjärveä ympäröi suo- ja metsämaa, joka kohoaa paikoin yli 120 metriä merenpinnan yläpuolelle. Rannoilla on jonkin verran pientaloja. Vääränniemellä sijaitsee noin kolmen hehtaarin laajuinen Niemenlampi (04.118.1.044), jonka korkeustaso on 30 senttimetriä Vääräjärveä ylempi.

Vääräjärveen laskee Ilkonjoki Ilkonlammen kautta koillisesta Ilmajärveltä (102,2 metriä mpy). Ilkonjokeen yhtyy idästä Saarijärveltä (103,1 metriä mpy) virtaava Pyylamminoja. Vääräjärven länsipuolella sijaitsee Nauksenjärvi (04.118.1.042), jonka korkeustasoksi on merkitty 99,5 metriä mpy. Sen luoteisrannalta alkaa etelään virtaava Virmutjoki.

Vääräjärven vesitilavuus on 4&nbsp;107&nbsp;000 kuutiometriä.

Vääräjärvi (04.118.1.043) kuuluu Virmutjoen valuma-alueeseen (04.118), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ala-Saimaan alue (04.11) ja ensimmäinen on Suur-Saimaan alue (04.1). Virmutjoen valuma-alueeseen kuuluu 61 vähintään hehtaarin laajuista järveä. Kolme laajinta ovat Ilmajärvi, Suuri Paljärvi ja Vääräjärvi.

## Lähteet
Lohtajan helluntaiseurakunta

**Lohtajan helluntaiseurakunta** on vuonna 1986 perustettu helluntaiseurakunta Kokkolan Lohtajalla. Seurakunnan järjestäytymiskokous pidettiin 14. toukokuuta 1986 ja paikalla oli 42 jäsentä. Nykyään seurakuntaan kuuluu noin 60 jäsentä ja työntekijä. Seurakunta järjestää tilaisuuksia viikoittain: sunnuntaisin jumalanpalveluksen ja keskiviikkoisin rukousillan. Seurakunta järjestää myös raamattu- ja käsityöpiirejä sekä jakaa EU-ruoka-apua. Seurakunnan suurimmat tapahtumat Kesäjuhla ja lapsiperheille suunnattu Puuhapäivä järjestetään kesäisin.

## Historia
Helluntaiherätys saapui Lohtajalle vuonna 1929, ensimmäisenä Karhinkylään. 1930-luvulla saarnaajia liikkui Lohtajan muillakin kylillä. Alkuaikoina helluntalaisten toimintaan kuuluivat herätyskokoukset sekä telttakokoukset. Marinkaisissa helluntaiherätys kokoontui työväentalolla. 

Lohtaja kuului erityisesti Kälviän Siion-seurakunnan ympäristötyön alueeseen. Helluntailaisten tilaisuuksia pidettiin nuorisoseurantaloilla ja kodeissa. Erityisesti 1950- ja 1960-luvuilla Karhissa oli herätyksen aikaa. Kälviäläisten puhujien matkat ulottuivat aina Himangan Tomujoelle saakka. Myöhemmin 1970- ja 1980-luvuilla myös Kokkolan helluntaiseurakunta piti tilaisuuksia Lohtajalla. Silloin kokoontui rukouspiiri, joka oli hankkinut 100 hengen teltan jossa pidettiin telttakokouksia. Vuonna 1982 perustettiin Lohtajan Helluntailähetys ry ja vuonna 1985 helluntaiseurakunta osti  Lohtajan kirkon vierestä Junttilan vanhan talon, joka kunnostettiin rukoushuoneeksi. Seuraavana vuonna Lohtajan helluntailähetys järjestäytyi helluntaiseurakunnaksi. 

1990-luvun alkupuolella näkyvä osa seurakunnan toimintaa oli Kirppis-kahvio, joka toimi 10 vuoden ajan monille taukopaikkana. Samassa rakennuksessa pidettiin myös teetupaa nuorille. Helluntaiseurakunta on järjestänyt lähetysjuhlia ja myyjäisiä hengellisen työn tukemiseksi. Seurakunnan lähetteinä ovat toimineet mm. Kaija ja Leo Mäkinen Papua-Uusi-Guinealla 15 vuoden ajan.

## Rukoushuone
Lohtajan helluntaiseurakunnan rukoushuone on ostettu ja kunnostettu rukoushuonekäyttöön vuonna 1985. Lohtajan helluntaiseurakunnan rukoushuone sijaitsee Lohtajan keskustassa, urheilukentän kupeessa. Seurakunnan pihapiirissä on myös vanha navettarakennus, jossa järjestetään osa tilaisuuksista.

## Katso myös

* Uskonto Keski-Pohjanmaalla

## Lähteet
Svein Ludvigsen

**Svein Ludvigsen** (s. 18. heinäkuuta 1946 Hillesøy, Norja) on norjalainen Høyren poliitikko. Hän on istunut suurkäräjillä vuosina 1989–2001 ja toiminut Norjan kalastus- ja rannikkoministerinä 2001–2005.
## Tuomio
Ludvigsen tuomittiin vuonna 2019 viideksi vuodeksi vankeuteen kolmen turvapaikanhakijan seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Hän kiisti syyllisyytensä ja valitti tuomiosta hovioikeuteen, mutta perui valituksensa kun hovioikeus päätti käsitellä vain pientä yksityiskohtaa tuomiosta.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Svein Ludvigsen'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Mula (Varkaus)

**Mula** on matala ja lyhytviipymäinen lintujärvi Varkauden keskustan eteläpuolella Pohjois-Savon maakunnan eteläosassa. Sen pinta-ala on 1,9 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 66 kilometriä etelään. Mula ja sen luoteispuolella sijaitseva Ruokojärvi kuuluvat lintuvesiensuojeluohjelmaan. Mulan eteläosa sijaitsee Joroisten alueella.

## Maantiede
Mulan pituus kaakosta luoteeseen on 3,1 kilometriä. Järven eteläosa on huomattavasti pohjoisosaa leveämpi. Niemimaista laajin on pohjoisrannan Pietikänniemi. Noin neljätoista hehtaaria Mulasta on vähintään kolme metriä syvä. Syvin piste, kuusi metriä, sijaitsee länsirannan Humalinniemen koillispuolella. Sen lounaispuoleinen järvenosa on lähes kauttaaltaan enintään metrin syvä.

Mulan saariluku on kaksi. Järven rantaviiva on suurelta osin epämääräinen. Itärannalla sijaitsee pieniä omakotitalojen rykelmiä.

Mulaan laskee Ruokojärvi (78,3 metriä mpy) luoteesta. Mulan kaakkoiselta rannalta alkaa Kuvansinjoki, joka laskee itään Haukiveden Siitinselkään. Mulan ja Haukiveden välinen kannas on noin 700 metriä leveä. Mulan lounaispuolella Joroisten alueella sijaitsee Pieni-Mula (79,2 metriä mpy).

Mulan vesitilavuus on 2&nbsp;156&nbsp;000 kuutiometriä. Noin 97 prosenttia tilavuudesta on enintään kolmen metrin syvyydessä. Haja-asutusalueen ravinnekuormitus on rehevöittänyt Mulaa.

Mula (04.261.1.002) kuuluu Osmajoen alueeseen (04.261), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Sorsaveden valuma-alue (04.26) ja ensimmäinen on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Mula on laajin Osmajoen alueen 18:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Ruokojärvi.

## Lähteet
Tieteiskirjallisuuden uusi aalto

**Tieteiskirjallisuuden uusi aalto** oli 1960- ja 1970-lukujen kirjallisuusliike, joka hylkäsi tieteiskirjallisuuden kulta-ajan suoraviivaiset toimintaseikkailutarinat ja suosi kokeellisempia science fictionin ja fantasian muotoja, joissa painotettiin enemmän luovaa kirjoittamista ja vähemmän kovaa tiedettä ja juonivetoisuutta. Uusi aalto syntyi siksi, että perinteinen tieteiskirjallisuus oli muuttunut ennalta-arvattavaksi, kaavoihin kangistuneeksi ja konservatiiviseksi. Tieteiskirjallisuuteen alettiin 1960-luvun puolivälin tienoilla omaksua muista aikakauden romaaneista tuttuja kerrontatyylejä, ironiaa ja uutta ilmaisua. Vaikutteita saatiin myös muun muassa surrealismista ja symbolismista. Perinteisen kulta-ajan scifin optimismin tilalle tulivat dystopiat ja ahdistus.

Tieteiskirjallisuuden uusi aalto vaikutti etenkin Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Monet kirjailijat halusivat kummassakin maassa päästä 1960-luvun alkupuolella irti pulp-lehdissä julkaistun tieteiskirjallisuuden kahleista. Michael Moorcockin Isossa-Britanniassa päätoimittaman New Worlds -lehden katsotaan yleensä aloittaneen kokeellisten ja kaunokirjallisuuspainotteisten tieteistarinoiden aallon vuonna 1964. Suuntausta vahvistivat kaksi antologiaa – Judith Merrilin toimittama England Swings SF ja Harlan Ellisonin toimittama Dangerous Visions. Varsinkin Dangerous Visions -antologia auttoi tekemään alun perin brittiläisestä ilmiöstä kansainvälisen liikkeen.

Useat uuden aallon tieteiskirjailijat etsivät inspiraatiota kirjallisuuden muista lajityypeistä, ja esimerkiksi beat-kirjailija William S. Burroughs oli monen uuden aallon tieteiskirjailijan esikuva. Uusi aalto kehitti tieteiskirjallisuutta monipuolisempaan suuntaan ja toi paljon uusia ideoita, tyylejä ja vaikutteita. Liikkeenä uusi aalto alkoi kuitenkin vähitellen hiipua, ja se sulautui tieteiskirjallisuuden valtavirtaan. Uuden aallon tilalle tulivat 1980- ja 1990-luvulla uudet suuntaukset, kuten kyberpunk.

## Lähteet
Ristijärvi (Kuhmo)

**Ristijärvi** on ylänköjärvi Kuhmossa Kainuun kaakkoisosassa. Sen pinta-ala on 82 hehtaaria. Etäisyys Kajaanista on 92 kilometriä itäkaakkoon.

## Maantiede
Ristijärven kaakkois–luoteissuuntainen pituus on 1,8 kilometriä. Järven keskiosan leveys lounaasta koilliseen on noin 600 metriä. Etelä- ja pohjoisosa jakautuvat lahdiksi, joista luoteisosan Pitkälahti on haarautuvan Pitkäniemen erottamana selkeimmin erillään pääaltaasta. Ristijärven pohja kumpuilee. Noin viisitoista prosenttia järvestä on vähintään kymmenen metriä syvä; 15–19-metrisiä syvänteitä on useita. Syvin kohta sijaitsee järven lounaisosassa.

Ristijärven saariluku on kolme. Yksi saarista on alle aarin laajuinen luoto. Kahden muun saaren pinta-ala on yli aarin mutta alle hehtaarin. Ristijärven rannat ovat enimmäkseen metsä- ja suomaata, siellä täällä on pientaloja. Järven itäpuolitse kulkee kantatie 75.

Ristijärveen virtaa nimetön laskuoja etelästä. Ristijärven pohjoispuolella sijaitsee Lauvusjärvi (204,8 metriä mpy), johon Ristijärvi laskee järvien välisen kannaksen kapeimmasta kohdasta.

Ristijärven vesitilavuus on 4&nbsp;628&nbsp;000 kuutiometriä.

Ristijärvi (59.994.1.013) kuuluu Laavusjoen valuma-alueeseen (59.994), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Vepsänjoen valuma-alue (59.99) ja ensimmäinen on Ontojärven–Lentuan valuma-alue (59.9). Lauvusjärvi on Laavusjoen valuma-alueen laajimmat vakavedet ovat Lauvusjärvi, Ristijärvi, Mäntyjärvi ja Iso Raatejärvi. Alueeseen kuuluu 26 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.

## Lähteet
Päsmäri

**Päsmäri** on matala ja kapea järvi Sonkajärvellä Pohjois-Savon maakunnan pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 2,8 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 93 kilometriä pohjoiseen.

## Maantiede
Päsmärin pituus kaakosta luoteeseen on 5,7 kilometriä. Suurin leveys lounaasta koilliseen on 800 metriä. Oijinniemi jakaa järven eteläosan Etelälahteen ja Itälahteen. Järven luoteisosan laajin niemimaa on Yrjönniemi. Päsmäri on varsin tasasyvyinen. Syvin kohta, noin neljä metriä, sijaitsee järven eteläosassa. Järven keskisyvyys on vain 190,47 senttimetriä.

Päsmärin pohjoisosassa Päsmärinniemen luoteispuolella sijaitsee järven ainoa saari. Sen pinta-ala on noin 14 aaria. Päsmäriä ympäröi suomaa (Iso Pölhönsuo, Ruunasuo, Alaräme, Askonsuo). Niemimailla on pientaloja.

Päsmäriin laskee Haapakoski koillisesta Haapajärveltä (141,2 metriä mpy). Päsmäri kaventuu lounaisosastaan Päsmärinkoskeksi, joka laskee etelään Nurminen-järveen (132,5 metriä mpy). Päsmärin itäpuolella sijaitsee noin 13 hehtaarin laajuinen Huorityttö (138,5 metriä mpy). Päsmärin länsipuolella sijaitsee Päsmärinkangas, jonka korkein kohta on yli 170 metriä merenpinnan yläpuolella.

Päsmärin vesitilavuus on 5&nbsp;388&nbsp;000 kuutiometriä.

Päsmäri (04.642.1.033) kuuluu Sälevän-Nurmijoen alueeseen (04.642), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Nurmijoen alue (04.64) ja ensimmäinen on Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Sälevän-Nurmijoen alueella sijaitsee 40 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä. Niistä Sälevä, Haapajärvi, Päsmäri ja Oinasjärvi ovat pinta-alaltaan yli neliökilometrin laajuisia.

## Lähteet
Valkiainen (Pudasjärvi, Tirmonperä)

**Valkiainen** on järvi Tirmonperällä Pudasjärvellä Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,9 neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 105 kilometriä itäkoilliseen.

## Maantiede
Valkiaisen ulottuvuus kaakosta luoteeseen on noin 3,5 kilometriä. Järven keskiosan leveys on noin 800 metriä. Ainoa nimetty lahti on järven kaakkoisosan muodostava Iiviönlahti. Valkiaisen syvin vyöhyke, noin 10–15 metriä, sijaitsee järven eteläosassa Ukonniemen kohdalla. Järven keskivaiheilla sijaitsee lähes yhtä syvä vyöhyke. Järven pohjoisin osa on matalaa.

Valkiaisen ainoa saari on järven pohjoispuoliskolla sijaitseva Pökkelösaari, jonka pinta-ala on noin 30 aaria. Valkiaisen rannoilla on melko paljon asutusta. Järven pohjoispuolella levittäytyy Järvenpäänsuo ja itäpuolella kohoaa Valkiaisenvaara, jonka korkein kohta on noin 250 metriä merenpinnan yläpuolella. Järven eteläpuolella sijaitsee Palokangas ja Huhmarjärvi (142,4 metriä mpy). Länsipuolella on soita ja vaaroja.

Valkiaisen vesitilavuus on 9&nbsp;462&nbsp;500 kuutiometriä.

Valkiainen (61.244.1.002) kuuluu Ollinojan-Nikunojan valuma-alueeseen (61.244), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Iijoen vesistössä (61). Toinen jakovaihe on Hirvasjoen alue (61.24) ja ensimmäinen on Iijoen keskiosan alue (61.2). Valkiainen on laajin Ollinojan-Nikunojan valuma-alueen yhdestätoista vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Seuraavaksi laajin on Nikujärvi.

Suomessa on neljätoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joiden nimenä on Valkiainen. Neljä niistä sijaitsee Pudasjärvellä ja neljä Oulussa. Tirmonperän Valkiainen on selkeästi laajin Suomen Valkiaisista.

## Lähteet
Pikku prinssi (animaatiosarja)

**Pikku prinssi** (*The Little Prince*) on tietokoneanimoitu lasten televisiosarja, joka on saanut inspiraationsa Antoine de Saint-Exupéryn samannimisestä romaanista.

## Aiheesta muualla
* Sarjan nettisivut (arkistoitu versio)
Mölndals-Posten

**Mölndals-Posten** on vuonna 1949 perustettu ruotsalainen paikallislehti, jonka kotikunta on Mölndal. Lehti ilmestyy paperisena torstaisin, on poliittisesti sitoutumaton ja kuuluu Stampen Media -konserniin.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Enrico Toselli

**Enrico Toselli** (13. maaliskuuta 1883 Firenze – 15. tammikuuta 1926 Firenze) oli italialainen säveltäjä ja pianisti.

Toselli opiskeli Giuseppe Martuccin ja Giovanni Sgambatin johdolla. Hän tuli tunnetuksi laulustaan "Serenata" (1900). Hänet tunnettiin myös epäonnisesta avioliitostaan (1907–1911) Fredrik August III:n entisen vaimon, arkkiherttuatar Luisen kanssa. Toselli sai Luiselta libretot kahteen operettiinsa. Vuonna 1918 hän julkaisi romanssistaan Luisen kanssa suosituksi nousseen muistelmateoksen.

Toselli sävelsi operettien ja "Serenatan" lisäksi muita lauluja, sävelrunon ja kamarimusiikkia. Hän myös konsertoi pianistina ja opetti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
The Private Life of Chairman Mao

**The Private Life of Chairman Mao. The Memoirs of Mao’s Personal Physician** on Mao Zedongin henkilääkäri Li Zhisuin vuonna 1994 ilmestynyt muistelmateos. 

Teoksessa Maoa syytetään vainoharhaiseksi narsistiksi ja kuvaillaan yksityiskohtaisesti hänen hedonistisia elämäntapojaan. Osa tutkijoista ja Maon henkilökohtaisesti tunteneista ihmisistä on syyttänyt kirjan väitteitä poliittisesti motivoituneeksi panetteluksi. Tekijöiden mukaan englanninkielisessä käännöksessä tekstiä on muutettu palvelemaan propagandaa.

## Lähteet
Kristiinan helluntaiseurakunta

**Kristiinan helluntaiseurakunta** eli **Kristiinanseudun Saalem** on vuonna 1975 perustettu Kristiinankaupungissa toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on Suomen Helluntaikirkon jäsen.

Ennen seurakunnan järjestäytymistä Kristiinankaupunki oli evankelioimisaluetta Vaasan ja Porin helluntaiseurakunnille. Kristiinassa kokoonnuttiin metodistikirkon tiloissa. Aikaisemmin Karijoella ja Isojoella oli järjestäytynyt helluntaiseurakunta, jonka jäsenet liittyivät Kristiinan helluntaiseurakuntaan. Seurakunnan työaluetta ovat Karijoki, Kaskinen, Kristiinankaupunki ja Isojoki.

Seurakunta on vuosien aikana tukenut muun muassa Aro-Panulan ja Karoloiden perheitä lähetystyössä. Vuosina 1989–2017 Pirkko Kauhanen toimi Kristiinan seurakunnan tukemana Aasiassa. Seurakunnalla on ollut myös lapsi- ja nuorisotyötä.

## Katso myös
* Helluntaiherätys Suomessa
* Kristiinankaupungin seurakuntayhtymä
* Kristiinankaupungin metodistiseurakunta

## Lähteet
Pierre-Louis Loubet

**Pierre-Louis Loubet** (s. 18. helmikuuta 1997) on ranskalainen ralliautoilija. 

## Ura
Kaudella 2023 Loubet ajaa M-Sport Ford WRT -tallissa toista autoa. Loubet ajaa tallissa täyden kauden eli kaikki 13 osakilpailua ja kerää samalla pisteitä valmistajien mestaruussarjaan. Loubetin kartanlukijana lokakuusta 2023 lähtien on toiminut Benjamin Veillas.

Loubet ajoi kaudella 2022 uransa parhaat tulokset, jotka olivat neljäs sija Sardinian ja Kreikan ralleissa. Kaudella 2019 Loubet voitti WRC2-sarjan mestaruuden.

Lokakuussa 2023 Loubet ilmoitti, että yhteistyö kartanlukijana toimineen Nicolas Gilsoulin kanssa päättyy ja hänen tilalleen tulee Benjamin Veillas. Adrien Fourmaux korvasi Loubetin M-Sportin Rally1-autossa kauden 2023 viimeisessä kilpailussa Japanin rallissa.

Kaudella 2024 Loubet ajaa WRC2-sarjassa Toksport-tallin Škoda Fabia RS Rally2 -autolla. Huhtikuussa 2025 kerrottiin, että hän ajaa M-Sportin Ford Fiesta Rally2 -autolla WRC2-sarjassa Portugalin kilpailusta alkaen.

## Rallin MM-sarjan tulokset

## Lähteet
Akropolis-ralli 1980

**Akropolis-ralli 1980** (viralliselta nimeltään *27. Acropolis Rally*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1980. Kilpailu järjestettiin 26. &ndash; 29. toukokuuta 1980 Ateenassa. Kilpailu oli kauden viides ja erikoiskokeiden yhteispituus oli  (suunniteltu pituus oli ). Kilpailun voitti Ari Vatanen, jolle voitto oli ensimmäinen MM-sarjassa.

## Tulokset

## Lähteet
Lili‘uokalani Trust

**Lili‘uokalani Trust** on havaijilainen säätiö, joka on perustettu vuonna 1909. Sen tarkoitus on tukea orpoja ja heikommassa asemassa olevia lapsia. Havaijin alkuperäisasukkaat ovat avunsaannissa etusijalla. Vuonna 1911 kuningatar Lili‘uokalani testamenttasi omaisuutensa säätiön tarkoitusperien toteuttamiseen. Tähän kuului yli 24 km2 maata. Vuonna 2020 säätiön varoiksi arvioitiin 800–900 miljoonaa dollaria. Vuosittain säätiö avustaa noin 10 000 lasta.

Säätiö on nimennyt arvoikseen seuraavat:

* Aloha: myötätunto
* ‘Imi Na‘auao: tiedon etsiminen 
* Kuleana: vastuullisuus
* Po‘okela: erinomaisuus
* Pono: oikea aika, paikka, syy, ihminen ja työkalut
* Wiwo‘ole: rohkeus

Nykyään säätiö rahoittaa myös sellaisia tarkoitusperiä, jotka eivät suoranaisesti liity köyhyyden helpottamiseen: vuonna 2016 säätiö lahjoitti 500 000 dollaria havaijilaisen kulttuurin professuurin perustamiselle Havaijin yliopistojärjestelmässä.

## Lähteet
Martti Immonen

**Martti Aukusti Immonen** (8. heinäkuuta 1930 Turku – 16. tammikuuta 2007 Espoo) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. 

Immosen vanhemmat olivat muurari Kustaa Aadolf Immonen ja kutoja Katri Elviira Rauta ja puoliso vuodesta 1959 sairaanhoitaja Marja Helinä Laaksonen. Immonen tuli ylioppilaaksi Turun lyseosta 1951 ja valmistui diplomiekonomiksi Åbo Akademin kauppakorkeakoulusta 1954. Master of Science -tutkinnon liiketalouden alalta hän suoritti Columbian yliopistossa Yhdysvalloissa 1956. Immonen oli Turun Saippua Oy:n tuotepäällikkö 1956–1959, Vaasan Höyrymyllyn myyntijohtaja 1959–1967, Sanoman markkinointijohtaja 1967–1969, Oy Valitut Palat – Reader's Digest Ab:n toimitusjohtaja 1969–1987 ja hallituksen puheenjohtaja 1987–1990 sekä ruotsalaisen Reader's Digest Ab:n toimitusjohtaja 1989 ja belgialaisen Reader's Digestin toimitusjohtaja 1990. Hän oli myös NMKY:n aktiivi ja hänellä oli lukuisia asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Immonen sai hopeamitalin painonnoston Suomen mestaruuskilpailuissa 1955 ja voitti useita akateemisia Suomen mestaruuksia jalkapallossa ja jääkiekossa. Sotilasarvoltaan hän oli reservin luutnantti. Immonen sai kauppaneuvoksen arvonimen 1989 ja Mainonnan monitaho -palkinnon 1986.

## Lähteet
Akropolis-ralli 1981

**Akropolis-ralli 1981** (viralliselta nimeltään *28. Acropolis Rally *) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1981. Kilpailu järjestettiin 1. &ndash; 4. kesäkuuta 1981 Ateenassa. Kilpailu oli kauden kuudes ja erikoiskokeiden yhteispituus oli . Kilpailun voitti Ari Vatanen.

## Tulokset

## Lähteet
Kalevi Liukkonen

**Pekka Kalevi Liukkonen** (12. elokuuta 1937 Hankasalmi – 22. tammikuuta 2004 Jyväskylän maalaiskunta) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. 

Liukkosen vanhemmat olivat maanviljelijä Arvi Liukkonen ja emäntä Lyydia Liukkonen ja puoliso vuodesta 1964 Liisa Huuskonen. Liukkonen kävi Kansanvalistusseuran kirjeopiston, Jyväskylän liikeapulaiskoulun ja kauppakoulun ja valmistui merkonomiksi Jyväskylän kauppaopistosta 1960, ekonomiksi Turun kauppakorkeakoulusta 1963 ja kauppatieteiden kandidaatiksi 1969 ja maisteriksi 1971 Helsingin kauppakorkeakoulusta. Hän suoritti myös useita kotimaisia ja kansainvälisiä liiketoiminnan kursseja. 

Liukkonen oli työuransa alussa ensin metsätyömies ja sitten Osuusliike Vaajalan harjoittelija ja myymälänhoitaja Vaajakoskella 1952–1955, Kangasalan Osuuskaupassa kenttäkoulutuksessa 1960, töissä Englannissa 1961–1962, Farmos Oy:n laskentapäällikkö Turussa 1963, Suomen Osuuskauppaopiston laskentatoimen opettaja Helsingissä 1963–1968, Helsingin Osuuskaupan hallinnollinen johtaja ja johtokunnan jäsen 1968–1972, SOK:n koulutusosaston johtaja ja Suomen Osuuskauppaopiston rehtori 1972–1977, SOK:n Vaasan konttorin johtaja 1977–1983 ja Osuuskauppa Keskimaan toimitusjohtaja 1983–1999. Hänellä oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1989. Jyväskylän yliopiston kunniatohtoriksi hänet kutsuttiin 2000.

## Lähteet
Risto Suhonen

**Risto Olavi Suhonen** (29. helmikuuta 1932 Kuopio – 3. maaliskuuta 2015 Kuopio) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. 

Suhosen vanhemmat olivat kauppaneuvos Martti Suhonen ja talousopettaja Kerttu Timonen ja puoliso vuodesta 1961 agronomi Eeva-Liisa Kajaste. Suhonen tuli ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1952 ja harjoitti opintoja Helsingin kauppakorkeakoulussa suorittamatta kuitenkaan loppututkintoa. Hän oli Oy Mainos Taucher Reklam Ab:n toimittaja 1957, mainospäällikkö ja osastopäällikkö Helsingissä 1958–1965 ja isänsä jälkeen *[[Savon Sanomat|Savon Sanomia]]* julkaisevan Savon Sanomain Kirjapaino Oy:n varatoimitusjohtaja 1965–1966, toimitusjohtaja 1966–1990 ja hallituksen jäsen vuodesta 1966 sekä Kustannuskiila Oy:n toimitusjohtaja 1972–1990 ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1983. Hänellä oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Suhonen toimi Alankomaiden varakonsulina Kuopiossa 1978–1990. Kauppaneuvoksen arvonimen Suhonen sai 1989.

## Lähteet
Hannu Kiiski

**Hannu Päiviö Kiiski** (s. 4. helmikuuta 1956 Virrat) on suomalainen sellisti ja musiikkipedagogi.

Kiiskin äiti oli opettaja ja isä työskenteli Koillis-Satakunnan Sähkön palveluksessa. Kiiski opiskeli Tampereen konservatoriossa, josta siirtyi Sibelius-Akatemian nuoriso-osastolle. Hän suoritti diplominsa sellonsoitossa vuonna 1973. Hänen opettajiaan Sibelius-Akatemiassa olivat Erkki Rautio ja Arto Noras. Vuosina 1973–1974 Kiiski suoritti täydentäviä opintoja Michiganin yliopistossa opettajanaan Oliver Edel. Ylioppilaaksi hän kirjoitti Virtain lukiosta.

Kiiski sai vuosina 1975 ja 1978 Turun sellokilpailussa jaetun toisen palkinnon. Hän eteni semifinalistiksi Kansainvälisessä Tšaikovski-kilpailussa Moskovassa vuonna 1978 ja Kansainvälisessä Gaspar Cassadó -sellokilpailussa Firenzessä vuonna 1979. Kiiski piti ensikonserttinsa vuonna 1981.

Kiiski aloitti vuonna 1977 työskentelyn Sibelius-Akatemiassa. Alun perin hän oli tuntiopettaja ja vuodesta 1995 sellonsoiton lehtori. Kiiski on esiintynyt solistina ja eri kamarimusiikkikokoonpanoissa useissa maissa. Vuonna 1982 hän perusti myös silloin Sibelius-Akatemiassa opettaneiden Risto Laurialan ja Nachum Erlichin kanssa Trio Finnicon, joka on esiintynyt laajalti ja tehnyt levytyksiä. Vuonna 1994 Kiiski perusti Total Cello Ensemblen. Hänestä tuli Naantalin Musiikkijuhlien taiteilija vuonna 2002. Hän on toiminut KesäVirrat soi -musiikkijuhlan taiteellisena johtajana.

## Lähteet
GT World Challenge America

**GT World Challenge America** on Pohjois-Amerikasssa ajettava urheiluautosarja, jonka on aloittanut Sports Car Club of America (SCCA) vuonna 1990. Sarjaa on hallinnoinut Stéphane Ratel Organisation (SRO) vuodesta 2018 lähtien ja sillä on ollut United States Auto Clubin (USAC) hyväksyntä vuodesta 2017.

Sarjassa ajetaan GT3, GT4 ja Touring Car -luokissa sisältäen TCR Touring Car -homologaation mukaiset autot, ja erilliset TC- ja TCA-luokissa, joissa on muokattuja tuotantoautoja.

## Historia
Sarja juontaa SCCA:n 1970-luvulla pitämään amatöörikilpailuun. 1980-luvulla sarjasta tuli ammattimainen kuuden kilpailun sarja.

1990-luvulla sarja nimettiin virallisesti World Challengeksi ja sarja järjesteltiin käyttämään Group A -ryhmän kaltaisia homologaatiosääntöjä.
Sarja on tunnettu myös nimellä **Pirelli World Challenge** vuodesta 2011 kun Pirelli tuli sarjan sponsoriksi. Vuonna 2014 sarjaan otettiin GT-A -luokitus. Vuonna 2018 SRO:sta tuli enemmistöosakas WC Visionissa ja siten myös Pirelli World Challengen enemmistöomistaja. Samana vuonna sarjoja järjesteltiin uudelleen Blancpainin sponsorisopimuksen mukaan: Euroopan GT Sprint Cup ja GT Series Asia nimettiin Blancpain GT World Challenge Euroopan ja Aasian sarjoiksi, ja Pirelli World Challengesta tuli Blancpain GT World Challenge America. Myöhemmin sponsorisopimuksen päätyttyä Euroopan Blancpain GT -sarjoista tuli GT World Challenge Europe ja GT World Challenge Asia.

## Mestarit
### Kuljettajien mestarit

*Lähde:
*Vuodesta 1986 vuoteen 1989 sarja koostui kestävyysajon kilpailuista, joissa käytettiin useampaa kuljettajaa ja johti useampaan mestariin.
*Vuodesta 1986 vuoteen 1996 käytettiin useampia luokitusjärjestelmiä. Luokkien voittajat (GT tai TC) ovat sijoitettu eniten modernia luokitusta muistuttavaan.

### Valmistajien mestarit

## Lähteet
Argentiinan ralli 1983

**Argentiinan ralli 1983** (viralliselta nimeltään *3. Marlboro Rally Argentina*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1983. Kilpailu järjestettiin 2. &ndash; 6. elokuuta 1983 Buenos Airesissa. Kilpailu oli kauden kahdeksas ja erikoiskokeiden yhteispituus oli . Kilpailun voitti Hannu Mikkola.

Kilpailuun lähti 94 autokuntaa, joista 27 pääsi maaliin.

## Tulokset

## Lähteet
Brasilian ralli 1981

**Brasilian ralli 1981** (viralliselta nimeltään *3. Marlboro Rallye do Brasil*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1981. Kilpailu järjestettiin 6. &ndash; 8. elokuuta 1981 São Paulossa. Kilpailu oli kauden kahdeksas ja erikoiskokeiden yhteispituus oli  (suunniteltu pituus oli ). Kilpailun voitti Ari Vatanen.

## Tulokset

## Lähteet
Brasilian ralli 1982

**Brasilian ralli 1982** (viralliselta nimeltään *4. Marlboro Rallye do Brasil*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1982. Kilpailu järjestettiin 11. &ndash; 14. elokuuta 1982 São Paulossa. Kilpailu oli kauden kahdeksas ja erikoiskokeiden yhteispituus oli . Kilpailun voitti Michèle Mouton.

FISA totesi jälkikäteen, että ryhmän 4 autoja ei ollut kilpailussa riittävästi ja valmistajien keräämiä pisteitä laskettiin jälkikäteen.

## Tulokset

## Lähteet
Antero Laine

**Antero Laine** voi tarkoittaa seuraavia:

* Antero Laine (toimittaja) (1935–2024), toimittaja ja ammattiyhdistysjohtaja
* Antero Laine (ralliautoilija) (s. 1949), ralliautoilija.
Edward Robinson

**Edward Robinson** (10. huhtikuuta 1794 Southington, Connecticut, Yhdysvallat – 27. tammikuuta 1863 New York City) oli yhdysvaltalainen teologi. Robinson harjoitti varhaisia arkeologisia ja maantieteellisiä tutkimuksia Jerusalemissa ja Palestiinassa 1830- ja 1840-luvuilla, ja oli näin raamatullisen arkeologian ja Raamatun maantieteen tutkimuksen perustajia.

## Elämä ja ura
Robinson oli kongregaatiokirkon pastorin poika. Hän valmistui vuonna 1816 Hamilton Collegesta. Vuonna 1821 hän pääsi Moses Stuartin oppilaaksi, jonka hepreankielisen kieliopin toisen painoksen hän auttoi valmistelemaan vuonna 1823 ja jonka avulla hänet nimitettiin samana vuonna heprean opettajaksi Andoverin teologiseen seminaariin. Stuartin kanssa hän käänsi vuonna 1825 Georg Benedikt Winerin Uuden testamentin kreikan kieliopin ensimmäisen painoksen, ja yksin hän käänsi Christian Abraham Wahlin *Clavis Philologica Novi Testamentin* (1825). Vuosina 1826–1830 hän opiskeli Saksassa, erityisesti Hallessa Wilhelm Geseniuksen, August Tholuckin ja Emil Rödigerin johdolla sekä Berliinissä August Neanderin johdolla. Hän toimi ylimääräisenä) professorina ja kirjastonhoitajana Andoverissa vuosina 1830–1833, mutta erosi epilepsiakohtausten vuoksi. Vuosina 1831–1835 hän toimitti *Biblical Repository* -lehteä, jonka hän perusti ja jossa häntä avusti jonkin verran hänen saksalainen vaimonsa Theresa Albertina Luise. Vuonna 1837 hän otti vastaan professuurin Unionin teologisessa seminaarissa. Hän lähti sitten Yhdysvalloista tutkimaan Palestiinaa ja Syyriaa. Hänen teoksensa *Biblical Researches in Palestine, Mount Sinai, and Arabia Petraea* (1841), joka julkaistiin samanaikaisesti Englannissa, Saksassa ja Yhdysvalloissa, toi välittömästi hänelle mainetta ja Royal Geographical Societyn kultamitalin vuonna 1842. Myöhemmin vuonna 1856 ilmestyi *Biblical Researches in Palestine and the Adjacent Regions*. Hänen suunnitelmansa tiivistää topografiset tutkimuksensa raamatullista maantiedettä käsittelevään teokseen katkesi kaihileikkaukseen vuonna 1861.

Raamatuntutkijana ja eksegeettinä Robinsonia on pidettävä raamatullisen maantieteen uranuurtajana. Hänen teoksensa, joita täydensi teos *Physical Geography of the Holy Land* (1865), perustuivat huolelliseen henkilökohtaiseen kriittiseen tutkimukseen, joka suhtautui paikalliseen traditioon toisinaan ehkä liiankin epäilevästi. Robinson julkaisi myös Uuden testamentin kreikankielinen ja englanninkielinen sanakirjan (1836), ja teokset *Harmony of the Four Gospels in Greek* (1845) ja *Harmony of the Four Gospels in English* (1846), jotka molemmat olivat aikanaan merkittäviä. Hän perusti vuonna 1843 ja toimitti muutaman vuoden ajan *Bibliotheca Sacra* -lehteä, johon hän kirjoitti vuoteen 1855 asti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Akropolis-ralli 1982

**Akropolis-ralli 1982** (viralliselta nimeltään *29. Rothmans Acropolis Rally*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1982. Kilpailu järjestettiin 31. toukokuuta &ndash; 3. kesäkuuta 1982 Ateenassa. Kilpailu oli kauden kuudes ja erikoiskokeiden yhteispituus oli  (suunniteltu pituus oli ). Kilpailun voitti Michèle Mouton.

## Tulokset

## Lähteet
Steve Barclay

**Stephen Paul ”Steve” Barclay** (s. 3. toukokuuta 1972) on brittiläinen konservatiivipuolueen poliitikko, joka on toiminut kansanedustajana Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneessa vuodesta 2010 lähtien ja terveys- ja sosiaaliministerinä lokakuusta 2022 lähtien.

Barclay syntyi Lytham St Annesissa Lancashiren kreivikunnassa. Hän kävi lythamilaista yksityiskoulua, opiskeli tämän jälkeen Sandhurstin kuninkaallisessa sotakorkeakoulussa ja palveli aliluutnanttina () Royal Regiment of Fusiliers -jalkaväkirykmentissä.  Hän opiskeli historiaa Peterhousessa Cambridgen yliopistossa ja myöhemmin oikeustiedettä College of Law’ssa. Hänestä tuli lakimies vuonna 1998, minkä jälkeen hän työskenteli AXA-vakuutusyhtiössä, Yhdistyneen kuningaskunnan finanssipalveluviranomaisessa ja Barclaysilla.  

Vuoden 1997 parlamenttivaaleissa Barclay oli ehdolla alahuoneeseen Manchester Blackleyn vaalipiirissä ja vuoden 2001 vaaleissa Lancaster and Wyren vaalipiirissä, muttei tullut kummallakaan kerralla valituksi. Vuoden 2010 parlamenttivaaleissa Barclay valittiin alahuoneeseen North East Cambridgeshiren vaalipiiristä 51,6 prosentin ääniosuudella. Hän toimi valtiovarainministeriön alaisuudessa apulaiswhipinä vuosina 2015–2016, lordikomissaarina vuosina 2016–2017 ja apulaisministerinä vuosina 2017–2018. Tammikuusta marraskuuhun 2018 hän toimi apulaisterveysministerinä.

Marraskuussa 2018 Barclay nimitettiin pääministeri Theresa Mayn hallitukseen Brexit-ministeriksi Dominic Raabin erottua virasta. Vuoden 2016 EU-kansanäänestyksessä Barclay oli kannattanut Yhdistyneen kuningaskunnan eroa Euroopan unionista. Boris Johnsonin pääministerikaudella Barclay jatkoi virassa aina Britannian varsinaiseen EU-eroon asti, minkä jälkeen hänet nimitettiin helmikuussa 2020 valtiovarainministeriön pääsihteeriksi. Syyskuussa 2021 hänet nimitettiin Lancasterin herttuakunnan kansleriksi ja valtioneuvoston kanslian ministeriksi. Helmikuussa 2022 Barclay nimitettiin valtioneuvoston kansliapäälliköksi.

Heinäkuussa 2022 Barclay nimitettiin terveys- ja sosiaaliministeriksi Sajid Javidin erottua virasta. Hän kuitenkin erosi virasta jo syyskuussa, mutta nimitettiin uudelleen samaan virkaan Rishi Sunakin hallitukseen syyskuussa 2022.

## Lähteet
Suomen kriketti

**Suomessa [[kriketti]]** on marginaalilaji, jota kohtaan kiinnostus on kuitenkin lisääntynyt hitaasti. Vuonna 2021 Suomessa oli noin tuhat seuratason krikettiharrastajaa.

Krikettiä tuli Suomeen vähitelleen 1970- ja 1980-luvulla. Suomen ensimmäinen krikettiseura perustettiin kriketin suurmaista kuten Intiasta ja Pakistanista tulleiden maahanmuuttajien toimesta 1970-luvulla. Alussa toiminta oli kuitenkin melko järjestäytymätöntä ja epäorganisoitua. Suomen Krikettiliitto perustettiin vuonna 1999.

Suomen krikettimaajoukkue otti osaa European Cricket Championships (ECC) -turnaukseen vuonna 2021.

## Lähteet
Kojon työväentalo Ilola

Kojon työväentalo **Ilola** on Forssan kaupungin Kojon kylässä (entisen Koijärven kunnan kirkonkylä) sijaitseva entinen työväentalo. Vuonna 2015 tehdyssä inventoinnissa se määriteltiin kulttuurihistoriallisesti merkittäväksi, ja sitä on ehdotettu suojeltavaksi vuonna 2022 valmisteilla olevassa Kojon osayleiskaavassa.

## Historiaa
Kojon työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Yhdistys vuokrasi Ilolan tilalta tontin vuonna 1907 ja rakensi siihen talon. Myöhemmin yhdistys lunasti tontin omaksi. Vuonna 1931 yhdistyksen jäsenluku oli noin 20. Vuonna 2022 talo oli ollut jo pitkään tyhjillään, ja se oli pahasti rapistunut, mutta pystyssä.

## Toimintaa työväentalolla
Talolla pidettiin muun muassa tansseja ja ohjelmallisia juhlia. 1950-luvulla järjestettiin Osuusliike Tammen juhlia, jotka olivat merkkitapauksia ja vetivät talon täyteen väkeä.

## Rakennus
Talo on hirsirakenteinen, lautavuorattu ja huopakattoinen. Pystysuuntaisessa ulkovuorauksessa on kolmion malliset koristeleikkaukset. Pitkän sivun keskellä olevalla verannalla on ollut lipunmyyntikoppi. Verannalta on menty suoraan saliin, jonka oikeanpuoleisella perällä on sijainnut näyttämö. Vasemmassa päädyssä on ollut isompi huone, kahvio ja narikka, ja kahvion toisella puolella pieni hellahuone. Talon pinta-ala on 160 m². Se on osin maalaamaton ja osin vihreäksi maalattu. Taloon ei ole tehty merkittäviä kunnostuksia, joten vaikka se on päätynyt huonoon kuntoon, se on toisaalta myös säilynyt hyvin lähes alkuperäisessä asussaan.

## Lähteet
Wilhelm Gesenius

**Heinrich Friedrich Wilhelm Gesenius** (3. helmikuuta 1786 Nordhausen – 23. lokakuuta 1842 Halle) oli saksalainen orientalisti ja teologi. Hän oli seemiläisten kielten, erityisesti heprean ja foinikian kielten, tieteellisen tutkimuksen perustajia. Gesenius tutki ensimmäisten joukossa hepreaa ilman teologisia tai muita dogmaattisia ennakkoluuloja.

## Elämä ja ura
Vuodesta 1803 Gesenius opiskeli filosofiaa ja teologiaa Helmstadtin yliopistossa, jossa Heinrich Henke oli hänen vaikutusvaltaisin opettajansa. Loppuosan yliopisto-opinnoista hän suoritti Göttingenissä. Vuonna 1806, pian valmistumisensa jälkeen, hänestä tuli yliopiston yksityisdosentti. Vuonna 1810 hänestä tuli teologian apulaisprofessori ja vuonna 1811 varsinainen professori Hallen yliopistossa, jossa hän vietti loppuelämänsä huolimatta monista muista yliopistoista tulleista tarjouksista (Breslau, Göttingen, Oxford). Hän opetti hyvin säännöllisesti yli kolmenkymmenen vuoden ajan, ja ainoat keskeytykset olivat vuosien 1813–1814 sota ja kaksi pitkää tutkimusmatkaa, vuonna 1820 Pariisiin, Lontooseen ja Oxfordiin kollegansa Johann Karl Thilon kanssa tutkimaan harvinaisia itämaisia käsikirjoituksia ja vuonna 1835 Englantiin ja Hollantiin tutkimaan foinikialaisia tekstejä. Hänestä tuli Saksan suosituin heprean kielen ja Vanhan testamentin eksegetiikan opettaja; hänen luennoilleen osallistui parhaimmillaan lähes viisisataa opiskelijaa. Geseniuksen heprean kielen leksikografiaa ja kielioppia käsittelevät teokset aloittivat uuden aikakauden heprean kielen tutkimuksessa. Geseniuksen tutkimukset olivat tärkeitä myös kriittisen raamatuntutkimuksen kannalta. Hän julkaisi myös foinikian kielen kirjoitusjäännöksiä, ja hänestä tuli näin tieteellisen foinikialaisen epigrafiikan perustaja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Forsbyn baptistiseurakunta

**Forsbyn baptistiseurakunta** () eli **Saronkyrkan** on Pedersöressä toimiva baptistiseurakunta. Forsbyn baptistiseurakunta on perustettu joulukuussa 1873. Saronkyrkan sijaitsee Forsbyn kylässä 741-tien varressa. Seurakunnan toimintaan kuuluu jumalanpalvelukset sunnuntaisin, nuorten, perheiden ja pyhäkoulun toiminta sekä yhteisöillat.

Forsbyn baptistiseurakunta on perinteisesti ollut yksi baptistien suurimmista ja elinvoimaisimmista seurakunnista.

## Historia
Ensimmäiset vuodet seurakunta kuului osaksi Pietasaaren baptistiseurakunnan toimintaa. Alkuvuosikymmeninä seurakunnan johtajina toimivat Anders Niss 1873–1875, Petter Stormåns (1875–1885), A. Niss uudelleen (1885–1905) J. Källman, Jakob Kårsen ja J. Inborr yhdessä 1905–1913, H. Wingren 1913-1916, Johan Erik Söderman 1916–1922, H. Wingren uudelleen 1922–1930 ja tämän jälkeen Alfred Lindell. 1930-luvulla seurakuntaan kuului 118 jäsentä.

Seurakunnalla on ollut myös elävää toimintaa Pännäisten asemakylässä. Pännäisten ensimmäinen baptisti oli Erik Mattson. Rouva Mia Marklund (os. Heikel) piti kylässä pyhäkoulua useiden vuosien ajan, ja heidän kotinsa avattiin baptistien kokouksille. 1930-luvulla Pännäisten ryhmän pyhäkouluun osallistui 65 oppilasta. *Pännäisten Betel-kirkko* vihittiin käyttöön vuonna 1921.

## Saron-kirkko
Seurakunta omisti oman rukoushuoneen 1880-luvulta lähtien, mutta laajentuva toiminta vaati suurempia tiloja. Saron-kirkko vihittiin käyttöön 24. elokuuta 1930. Kirkossa on istumapaikkoja noin 300 hengelle ja pienempi kirkkosali noin 100 hengelle. Kirkon yhteydessä on ollut myös neljän huoneen asunto pastorin käyttöön.

## Seurakunnan johtajat
* 1873–1875: Anders Niss
* 1875–1885: Pette Stormåns
* 1885–1905: Anders Niss
* 1905–1913: J. Källman, Jakob Kårsen ja J. Inborr
* 1913–1916: H. Wingren
* 1916–1922: Johan Erik Söderman
* 1922–1930: H. Wingren
* 1942–1947: Alwar Edström
* 1947–1950: Lennart Heimdahl
* 1950: Villard Wallin
* 1953–1955: Herbert Söderqvist
* 1956–1959: Hugo Holmlund
* 1961–1962: Hugo Holmlund
* 1962–1966: Rurik Lindqvist
* 1968–1974: Hans-Erik Jansson

## Katso myös
* Baptismi Suomessa
* Finlands svenska baptistsamfund
* Pedersören seurakunta
* Uskonto Pohjanmaalla

## Lähteet
* 

### Viitteet
Ihor Tereh’ov

**Ihor Oleksandrovytš Tereh’ov** (, ; s. 14. tammikuuta 1967) on ukrainalainen poliitikko, joka on toiminut Harkovan pormestarina marraskuusta 2021 lähtien.

Tereh’ov syntyi Harkovassa. Vuonna 1990 hän valmistui Harkovan insinööri- ja rakennusinstituutista rakennusinsinööriksi pääaineenaan teollisuus- ja yhdyskuntarakentaminen, minkä jälkeen hän työskenteli instituutissa tutkimusharjoittelijana. Vuonna 1994 hän alkoi työskennellä teollisuusyritys Ukrkondytsionerilla, ja vuonna 1997 hänet nimitettiin harkovalaisen Kondytsioner-tehtaan hallituksen puheenjohtajaksi.

Vuosina 1999–2006 Tereh’ov työskenteli Harkovan kaupunginhallinnossa. Vuoden 2006 parlamenttivaaleissa Tereh’ov oli ehdolla Verh’ovna Radaan Meidän Ukrainamme -puolueen listalla, muttei tullut valituksi. Saman vuonna hän valmistui kansallisen julkishallintoakatemian Harkovan alueinstituutista julkishallinnon maisteriksi. Maaliskuussa 2007 hänet nimitettiin Harkovan alueen valtionhallinnon varapäämieheksi. Huhtikuussa 2010 hänet nimitettiin Harkovan varapormestariksi ja syyskuussa 2015 ensimmäiseksi varapormestariksi.

Vuonna 2015 Tereh’ov valittiin Harkovan kaupunginvaltuustoon Uudestisyntyminen-puolueen () listalta. Syyskuussa 2020 hänet valittiin valtuustoon Hennadi Kernesin puolueesta Kernesin blokki – Menestyvä Harkova (). Hänet valittiin joulukuussa valtuuston sihteeriksi. Samassa kuussa hänet nimitettiin virkaatekeväksi pormestariksi Hennadi Kernesin kuoltua COVID-19-tautiin. Lokakuussa 2021 hänet valittiin Harkovan pormestariksi, jossa virassa hän aloitti marraskuussa 2021.

Tereh’ov ei osaa ukrainaa vaan käyttää julkisissa esiintymisissäkin venäjää; hän on kuitenkin luvannut opetella ukrainaa. Marraskuussa 2022 Tereh’oville langetettiin 3400 hryvnian sakko, koska hän oli käyttänyt televisiolähetyksessä venäjää. Tereh’ov kertoi käyttävänsä virallisissa yhteyksissä ukrainaa mutta harkovalaisten kanssa kommunikoidessaan venäjää.

## Lähteet
Matkun työväentalo

**Matkun työväentalo** oli Forssan kaupungin Matkun kylässä sijainnut työväentalo. Matku on kuulunut aiemmin myös Urjalan ja Koijärven kuntiin. 

## Historiaa
Matkun työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907; myöhemmin se vaihtoi nimensä Ylikylän työväenyhdistykseksi. Talo valmistui syksyllä 1909. Sen vihkiäisissä syntyi tappelu, josta uutisoitiin laajasti. Kihlakunnanoikeus tuomitsi myöhemmin tapauksesta kolme miestä sakkoihin rauhanhäirinnästä.
 
Kesällä 1938 yhdistys järjesti talollaan arpajaisjuhlat, joiden ohjelmassa oli muun muassa lausuntaa, laulua, puhe ja kansankilpailuja. Illalla oli lisäksi tanssit. Syyskuussa 1939 talon vahtimestarin asuntoon murtauduttiin ja sieltä vietiin rahaa ja arvoesineitä. 1930-luvun lopun jälkeen talon vaiheista ei ole tietoa. 

## Lähteet