open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alexander Schmid

**Alexander "Alex" Schmid** (s. 9. kesäkuuta 1994 Oberstdorf) on saksalainen alppihiihtäjä. Hän on maailmanmestari ja olympiamitalisti. Hän edustaa SC Fischen -seuraa, ja on pituudeltaan 178&nbsp;cm.

Schmid sijoittui nuorten MM-kilpailuissa parhaimmillaan suurpujottelussa viidenneksi 2012. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli joukkuekilpailussa viides ja Åren MM-kilpailuissa 2019 suurpujottelussa kahdeksas. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti joukkuekilpailussa pronssia ja oli parisuurpujottelussa neljäs. Pekingin olympialaisisa 2022 hän sai hopeaa joukkuekilpailussa ja oli 19:s pujottelussa. Hän voitti parisuurpujottelun maailmanmestaruuden Courchevelissä / Méribelissä 2023. Samojen kisojen suurpujottelussa hän sijoittui 15:nneksi. Milanon ja Cortinan olympialaisissa 2026 hän oli suurpujottelussa kolmastoista.

Schmid kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Söldenissä lokakuussa 2014. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan kuudes Val-d'Isèren suurpujottelussa joulukuussa 2017. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Chamonix'n suurpujottelussa helmikuussa 2020. Hän sijoittui kolmanneksi myös Lech/Zürsin parisuurpujottelussa marraskuussa 2020 ja Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2021.

Schmid on voittanut yhden Eurooppa-cupin kilpailun.

## Lähteet
Hantverkargatan

**Hantverkargatan** on Tukholman Kungsholmenilla sijaitseva katu, joka ulottuu itä-länsisuuntaisesti Stadshusbronilta Fridhemsplanille. Kadun varrella sijaitsevat muun muassa kaupungintalo, Kungsholmin kirkko ja Kungsholmstorg. 
## Kuvia

Kongl. Myntet 2009a.jpg|Hantverkargatanin ja Samuel Owens gatanin kulmassa sijaitsee *Kungliga Myntet*. Korttelissa toimi 1800-luvun alussa Samuel Owenin verstas, ja vuonna 1847 se siirtyi kuninkaallisen rahapajan käyttöön. Rahapaja siirtyi muualle vuonna 1974.
Anna Whitlocks Gymnasium, Hantverkargatan, 2019b.jpg|Lukio *Anna Whitlocks gymnasium* Hantverkargatan 29:ssä. Whitlock (1852–1930) oli tunnettu naisasianainen.
Landstingshuset kungsholmen 20060806.jpg|Hantverkargatan 45:ssä sijaitseva *Landstingshuset* eli maakäräjätalo on nykyisin Tukholman aluehallinnon päärakennus, mutta alun perin se rakennettiin sotilassairaalaksi. 
Kungsholmens brandstation 2012.jpg|Kungsholmenin paloasema Hantverkargatan 74:ssä. Vuonna 1929 valmistuneen rakennuksen suunnitteli Gustav Laurelius.
Kungsholmens gymnasium.jpg|Paloasemaa vastapäätä sijaitseva *Kungsholmens gymnasium* on musiikkipainotteinen lukio.
Basaren, Kungsholmen 2018 -1.jpg|Hantverkargatan 69-73:ssa sijaitseva uudisrakennus *Basaren* tuli viidennelle sijalle Tukholman Vuoden rakennus -äänestyksessä 2019.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Augusta (Italia)

**Augusta** on kaupunki ja kunta Syrakusan maakunnassa Sisilian itärannikolla. Kaupungissa oli vuoden 2021 lopussa 34&nbsp;715	asukasta.

Augusta perustettiin 2&nbsp;700 vuotta sitten kreikkalaiseksi siirtokunnaksi, ja se oli yksi Sisilian vanhimmista kreikkalaisista kolonioista. Kaupungissa on edelleen merkittäviä arkeologisia kohteita. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kunnan viralliset sivut (italiaksi)
Elisabeth Lukas

**Elisabeth Lukas** (s. 12. marraskuuta 1942) on itävaltalainen psykiatri ja Viktor Franklin perustaman psykoterapian haaran logoterapian keskeisiä henkilöitä. 

Lukas on kirjoittanut 30 kirjaa, joita on käännetty 16 kielelle. Hän kehitti Logo-testin mittaamaan Viktor Franklin logoterapian periaatteita, ensisijaisesti yksilön kokeman merkityksen astetta elämässä.

## Lähteet
Amisit

**Amisit** (omakielinen nimi: *Amis* tai *Pangcah*, ) ovat yksi Taiwanin alkuperäiskansoista, jotka ovat perinteisesti asuneet maan itärannikolla, nykyisen Hualienin ja Taitungin piirikuntien alueella.

Vuonna 2020 Taiwanin alkuperäiskansojen neuvoston mukaan amisien määrä oli 213&nbsp;514, mikä tekee heistä Taiwanin suurimman alkuperäiskansan.

Suurin osa (noin 75 %) amiseista on kristittyjä, 10 % harjoittaa animismia ja loput 15 % muita uskontoja.

Perinteisesti amisien tärkein elinkeino on ollut kaskiviljely. Viljeltyjä kasveja ovat muun muassa bataatti, tupakka ja hirssi. Nykyään amiseja edustavat viljelijät tuottavat myös yhä enemmän riisiä.

Japanin vallan aikana japanilaiset siirtomaaisännät jakoivat amisit kolmeen alaryhmään, mutta sittemmin ryhmiä on katsottu olevan viisi.

Amisien klaanit ovat perinteisesti seuranneet äitilinjaa, jossa ensisijaisesti vanhimmat tyttäret perivät äitiensä omaisuuden. Naisilla ja miehillä on kuitenkin samat oikeudet ja velvollisuudet, ja jopa tuhathenkisiä kyliä johtaa päällikkö. Pariskunnan mennessä naimisiin mies muuttaa perinteisesti vaimonsa perheeseen.

## Lähteet
Paiwanit

**Paiwanit** (omakielinen nimi: *Kacalisian*, ) ovat yksi Taiwanin alkuperäiskansoista, jotka ovat perinteisesti asuneet Taiwanin saaren eteläosissa.

Vuonna 2020 Taiwanin alkuperäiskansojen neuvoston mukaan paiwanien lukumäärä oli 102&nbsp;730.

Paiwanit tatuoivat perinteisesti kasvojaan ja käsiään. Japanin vallan aikana japanilaiset siirtomaaisännät pyrkivät hävittämään mielestään barbaariset tatuointiperinteet, minkä johdosta nykyään perinteisesti tatuoidut paiwanit ovat keskimäärin 90-vuotiaita.

Perinteisesti paiwanien keskuudessa perintö on jaettu ensimmäisenä syntyneelle lapselle riippumatta tämän sukupuolesta. Yhteiskunta jakautui kolmeen sosiaaliseen luokkaan: aatelistoon, ansioituneisiin ja tavallisiin ihmisiin.

Tunnetuin paiwantaustainen henkilö nykyään lienee Kiinan tasavallan presidentti Tsai Ing-wen, joka on 25-prosenttisesti paiwan isoäitinsä kautta. Muita tunnettuja paiwaneita ovat mm. laulaja Dai Ai Ling ja judoka ja olympiamitalisti Yang Yung-wei. Taiwanilainen TV-sarja ** sijoittuu paiwanien ja puyumien asuinalueelle. Yksi pääosien näyttelijöistä, Camake Valaule, kuului myös paiwaneihin.

Suurin osa (noin 70&nbsp;%) paiwaneista on kristittyjä. Toiseksi suurin uskonto on animismi, jota harjoittaa noin 20&nbsp;% ja muita uskontoja loput 10&nbsp;%.

Marraskuussa 2023 Edinburghin yliopisto sopi paiwanien johtajien kanssa neljän paiwan-soturin kallon palauttamisesta takaisin Taiwaniin. Kallot olivat päätyneet Skotlantiin vuonna 1907 amerikkalaisen sotilasneuvonantajan toimesta, joka oli avustanut japanilaisia hyökkäämään paiwanien kimppuun vuonna 1874.

## Lähteet
Lielahden työväentalo

**Lielahden työväentalo** oli Tampereen Lielahdessa sijainnut työväentalo. 

## Historiaa
Ylöjärven Lielahdenkulman työväenyhdistys osti tontin vuonna 1927 ja otti sillä sijainneet rakennukset käyttöönsä. Mökkiin rakennettiin ravintola- ja kokoustilat, pienempään mökkiin otettiin vuokralainen, ja tontilla ollut lato kunnostettiin tanssipaikaksi. Samoihin aikoihin yhdistyksen nimi muutettiin Lielahden työväenyhdistykseksi. 

Vuonna 1934 yhdistys päätti rakentaa tontille kokonaan uuden työväentalon. Vanha lato purettiin rakennustarpeiksi. Harjannostajaisia päästiin viettämään elokuussa 1934 ja tupaantuliaisia saman vuoden lokakuussa. Työ tehtiin enimmäkseen talkoilla 30–40 hengen voimin. Lisäksi palkattiin kaksi kirvesmiestä. Tontilla ollutta pienempää rakennusta käytettiin ilmeisesti edelleen ravintolana. Jäseniä yhdistyksessä oli talon rakentamisen aikaan noin 60.

Vuonna 1954 talon haltijaksi tuli Lielahden Järjestöyhdistys ry, joka oli SKDL:n alainen. Taloon suunniteltiin suuria remontti- ja uudistustöitä, jotka kuitenkin kaatuivat rahan puutteeseen. Taloon tehtiin pieniä korjauksia. Vuonna 1975 talossa syttyi tulipalo, jossa vain kantavat rakenteet ja ulkokuori säilyivät. Palo sai alkunsa näyttämöltä, mutta syttymissyytä ei saatu selville. Korjaustöiden yhteydessä sisustusta uusittiin, seiniin asennettiin lastulevytykset, ja talo maalattiin keltaiseksi. 

Järjestöyhdistyksen toiminta hiipui, kun väki jäsenyhdistyksissä väheni. Lisäksi kiinteistöveron määrä nousi. Lopulta marraskuussa 2001 talo myytiin Tampereen kaupungille. Saadut rahat siirrettiin Leporanta-säätiölle. Leporanta on Lielahden ammattiosasto 6:n kesänviettopaikka. Kaupungille siirtymisen jälkeen talo oli pääasiassa suljettuna, ja se pääsi melko huonoon kuntoon. Vuonna 2008 arvioitiin, että sen ottaminen jälleen seurantalokäyttöön vaatisi mittavia remontteja. Talossa ei ollut esimerkiksi keittiötä ja sisä-wc:tä. 

## Rakennus
Talo oli osin hirsi- ja osin rankorakenteinen, ja sen pinta-ala oli 170 m². Siihen kuului juhlasali näyttämöineen, eteinen ja narikka. 

## Toimintaa työväentalolla
Lielahden työväenyhdistyksen alaisuudessa toimivat muun muassa ompeluseura, lasten raittiusseura Valo, nuoriso-osasto, opintokerho ja kirjallisuustoimikunta. Lisäksi talolla harjoitteli Voimistelu- ja urheiluseura Lielahden Kipinä, ja siellä kokoontuivat ammattiosastot ja osuustoimintaväki. Iltamat ja elokuvaesitykset olivat suosittuja, ja taloa vuokrattiin kokous- ja juhlatilaksi myös ulkopuolisille. Sota-aikaan tontin pienempi rakennus vuokrattiin siirtoväelle, ja talo toimi väliaikaisesti myös kansakoulun tiloina. ”Pikkumökissä” toimi myös kirjasto, jolla oli oma kirjastonhoitaja. 

## Lähteet
Vaskuu

**Vaskuu** on Virtain kylä, joka sijaitsee keskustasta 18 kilometriä länteen. Kylän läpi kulkee vanha Porintie sekä Pori–Haapamäki-rautatie. Rautatie on nykyään rataliikenteen loputtua vuonna 1985 virkistyskäytössä moottorikelkkailijoille, resiinaretkeilijöille ja lenkkeilijöille.
Vaskuussa toimii vuonna 2003 perustettu Vaskuun kyläseura ry, joka jatkaa Vaskuun Pienviljelijäyhdistyksen (PVY) ja Vaskuun kylätoimikunnan toimintaa. Kyläyhdistyksen toiminnan keskuksena on vuonna 1959 valmistunut, 120 hengen kylätalo, jossa kokoontuu kansalaisopiston piirejä sekä muita piirejä. Sitä käytetään myös erilaisiin juhlatilaisuuksiin.

## Historia
Vaskuun alue on vanhaa erämaatalousaluetta. Vaskunrannanmaja- tai -pirtti-niminen rakennus esiintyy asiakirjoissa ensikerran 1600-luvun alussa. Ensimmäinen uudistalon isäntä oli Matti Vaskunmaja vuonna 1735–1756. Vaskuu oli Koron talon maita.

Vaskuun elämä muuttui huomattavasti vilkkaammaksi Porin–Haapamäen radan rakentamisen myötä vuosina 1933–1938, jolloin kylän väkiluku kasvoi yli puolella. Rautatien säännöllinen liikenne alkoi 15. marraskuuta 1938. Henkilöliikenne loppui vuonna 1981 ja tavaraliikenne vuonna 1985.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Ilkka Ruska

**Ilkka Yrjänä Ruska** (17. huhtikuuta 1941 Turku – 2. helmikuuta 2017 Salo) oli suomalainen toimittaja ja virkamies, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Ruskan vanhemmat olivat maanviljelijä, talousneuvos Paavo Ruska ja emäntä Elna Antola ja puoliso vuodesta 1965 fysioterapeutti Pirjo Virtanen. Ruska tuli ylioppilaaksi Salo yhteislyseosta 1960 ja valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta 1968. Hän oli *[[Maaseudun Tulevaisuus]]* -lehden toimittaja 1968–1970, maa- ja metsätalousministeriön yleisen osaston hallinnollisen toimiston vs. ylimääräinen esittelijä ja ministeri Nestori Kaasalaisen poliittinen sihteeri 1970–1972, Maataloustuottajain Keskusliiton maatalouspoliittinen sihteeri 1972, maa- ja metsätalousministerien Erkki Haukipuro, Heimo Linna, Veikko Ihamuotila ja Johannes Virolainen poliittinen sihteeri 1972–1977 ja sitten maa- ja metsätalousministeriössä ylimääräinen ylitarkastaja 1977–1983, maatalouspolitiikan toimiston toimistopäällikkö 1983–1992, maatalouspolitiikan osaston maatalousneuvos 1993, maatalousosaston ylijohtaja 1993–1995 ja maatalousosaston osastopäällikkö ja ylijohtaja 1995–2007. Ruskalla oli myös lukuisia maatalouteen liittyviä asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai 2003.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 2023

**Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 2023** olivat järjestyksessään 37. yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut, ja ne järjestettiin Istanbulissa, Turkissa 2.–5. maaliskuuta 2023. Kilpailupaikkana toimi Ataköyn yleisurheiluareena.

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Mitalitaulukko

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Lilly

**Lilly** on englantilaislähtöinen naisen etunimi. Se on liljaa merkitsevän Lily-nimen rinnakkaismuoto, joka voidaan tulkita paitsi kukka-aiheiseksi nimeksi, myös Elisabetin lyhentymäksi. Lisäksi sitä on käytetty ainakin Julian ja Karolinan kutsumamuotona. Ruotsissa Lilly oli suosittu muotinimi 1800- ja 1900-luvun vaihteessa.

Suomessa on toukokuuhun 2024 mennessä tilastoitu yhteensä 895 Lillyä. Heistä suurin osa on syntynyt 1900-luvun alkupuoliskolla.

## Nimipäivät
Ruotsissa Lilly-nimi lisättiin almanakkaan vuonna 1986. Alun perin nimipäivä oli 18.&nbsp;lokakuuta. Vuosina 1993–2000 se oli 7.&nbsp;toukokuuta, ja vuodesta 2001 lähtien se on ollut 6.&nbsp;syyskuuta.

Norjassa Lillyn nimipäivä on 16.&nbsp;syyskuuta.

## Tunnettuja Lillyjä
* Lilly Dubb (1900–1994), suomalainen kirjailija
* Lilly Kajanus-Blenner (1885–1963), suomalainen harpunsoittaja
* Lilly King (s. 1997), yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja
* Lilly Korpiola (s. 1964), suomalainen tietokirjailija
* Louise ”Lilly” Krogius (1861–1921), suomalainen yhteiskunta-aktivisti
* Lilly Leemann (1896–1973), sveitsiläinen oopperalaulaja
* Lilly Londen (1862–1937), suomalainen kirjailija
* Lilly Reich (1885–1947), saksalainen muotoilija
* Lilly Scholz (1903–?), itävaltalainen taitoluistelija ja olympiamitalisti
* Lilly Singh (s. 1988), kanadalainen tubettaja, koomikko ja näyttelijä
* Lilly Wachowski (s. 1967), yhdysvaltalainen elokuvantekijä

## Kuvitteellisia Lillyjä
* Lilly Caul, hahmo sarjakuvassa *[[The Walking Dead (sarjakuva)|The Walking Dead]]*
* Lillian ”Lilly” Truscott, hahmo televisiosarjassa *[[Hannah Montana]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Etunimien taivutus: Lilly (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Sääksjärvitalo

**Sääksjärvitalo** oli Lempäälän kunnan Sääksjärvellä sijainnut työväentalo.

## Historiaa
Rakennus oli valmistunut yhden lähteen mukaan vuonna 1945, toisen mukaan 1950-luvulla. Sen alakerrassa oli alun perin Tuotannon myymälä ja yläkerrassa asuntoja. 1960-luvulla myymälä siirtyi pois, ja Sääksjärven Sosialidemokraattinen yhdistys (perustettu 1946) osti talon itselleen. Yhdistys muutti liiketilat kokous- ja juhlatiloiksi. Varastotiloista kunnostettiin kahvila- ja keittiötilat. 

Vuonna 2017 tehdyssä rakennusinventoinnissa Sääksjärvitalon arvioitiin olevan ”arkkitehtonisilta, historiallisilta ja ympäristöarvoiltaan edustava/paikallisesti merkittävä” ja suositeltiin, että ”Kohteen arvokasta rakennuskantaa koskevan suunnittelun tai toimenpiteen tulee olla kokonaisuuden säilyttämistä turvaavia.” Myös Pirkanmaan maakuntamuseo suositti talon säilyttämistä, mutta sille on myönnetty purkulupa, ja vuonna 2019 se laitettiin myyntiin verkkohuutokauppaan. Rakennus purettiin vuonna 2022.

## Rakennus
Talo oli kaksikerroksinen ja pinta-alaltaan 250 m². Siinä oli juhlasali, ravintola, keittiö sekä kahden huoneen ja keittiön asunto. Talo on lautarakenteinen, ja sen alkuperäinen tiilikate vaihdettiin peltiin vuonna 1975. Talossa oli myös keskuslämmitys, sisä-wc sekä vesijohto ja viemäri.

## Toimintaa työväentalolla
Talolla järjestettiin ainakin kokouksia, nuorisotoimintaa ja juhlia. Sitä myös vuokrattiin ulkopuolisille.

## Lähteet
Giimbiyukielet

**Giimbiyukielet** on pieni kielikunta, joka kuuluu australialaisiin kieliin. Maantieteellisesti kielikunta sijoittuu Australian Pohjoisterritorion pohjoisosiin.

Kielikuntaan kuuluu kolme kieltä:

* Erre
* Mangerr
* Urningangg

## Lähteet
Nokihaikara

**Nokihaikara** (*Zebrilus undulatus*) on haikaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta.

## Koko ja ulkonäkö
Nokihaikara on haikaraksi pieni ja voi kasvaa 28&ndash;33 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan laji on tukevahko. Nokka on pitkä. Nokihaikaran päälaki ja töyhtö ovat mustat. Linnun pää ja kaula ovat tumman harmahtavan ruskeat, ja niissä on vaaleampaa suomukuviointia. Vatsa on vaaleanruskea, ja siinä on mustien juovien muodostamaa kuviointia.

## Levinneisyys ja elintavat
Nokihaikaran levinneisyysalue ulottuu Kolumbiasta Brasilian keskiosiin ja Boliviaan. Lajin elinympäristöä ovat suot ja jokivarsien ainavihannat kosteat metsät. Nokihaikara liikkuu useimmiten yksin, ja sen ravintoa ovat kalat ja lentävät hyönteiset. 

## Lähteet
Luettelo Suomen express-hisseistä

Tämä on rakentamisvuoden mukainen **luettelo [[Suomi|Suomen]] irroittavin köysipuristimin** olevista **[[Hiihtohissi|hiihtohisseistä]]** eli ns. express-tyyppisistä gondoli- ja tuolihisseistä.

## Lähteet
Itsenäisyydenkatu

**Itsenäisyydenkatu** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
* Itsenäisyydenkatu, katu Tampereella
* Itsenäisyydenkatu, katu Porissa
Arabanan kieli

**Arabana** on karnilaisiin kieliin kuuluva kieli, jota puhutaan Etelä-Australiassa. Vuoden 2006 väestönlaskennassa kielellä oli 15 puhujaa.

Arabanan lähin sukulaiskieli on wangganguru ja se jakautuu kolmeen murteeseen. Kielellä ei ole kirjallista standardia.

## Fonologia

### Konsonantit

Lähde:

### Vokaalit

Lähde:

## Lähteet
Vilajoki (läntinen haara)

**Vilajoki** on Etelä-Karjalassa Lappeenrannassa virtaava 10 kilometriä pitkä joki, joka on Vilajoen vesistön pääuoman Vilajoen sivujoki. Tätä Vilajokea kutsutaan toisinaan Läntiseksi Vilajoeksi tai Vilajoen läntiseksi haaraksi ja se yhtyy pääuomaan Ylämaan taajama-alueella.

## Joen kulku
Korppisenjärven eteläpäässä sijaitsee lahtimainen järvenosa Pieni-Korppinen, josta Vilajoki alkaa alle kilometrin mittaisena uomana. Se laskee sitten Sotkalampeen, josta se jatkaa Pyörteenjoen nimellä kohti kaakkoa ja kääntyy kohti itää Marjukkainjoen nimisenä. Sitten joki putoaa jyrkemmin alas Pajuportaankoskessa, joka on yli 300 metriä pitkä. Kosken jälkeen joki virtaa noin kaksi kilometriä kohti itää, missä sijaitsee Ylämaan taajama-alue. Matkalla jokeen yhtyy pohjoisesta tuleva Metjärven laskuoja. Taajama-alueella se alittaa ensin pienen kylätien ja sitten Koskenkylässä yhdystien 3864. Sillan jälkeen joki jatkaa 300 metriä Lamminniityn peltoaukealle, jossa se kohtaa vesistöalueen pääuoman, jota myös kutsutaan Vilajoeksi.

## Vilajoen vesistö

Vilajoen vesistön valuma-alueen pinta-ala on 344,09 neliökilometriä, josta 252,42 neliökilometriä kuuluu Suomelle ja noin 92 neliökilometriä Venäjälle. Suomen puoleisen alueen järvisyys on 6,33&nbsp;%.

Vilajoen läntinen haara on yksi Vilajoen pääuoman merkittävistä sivu-uomista. Sille ovat vesistöviranomaiset määrittäneet vesistöjaossa oman Läntisen Vilajoen valuma-alueen (08.005). Valuma-alueen pääuoma alkaa Paikkatietoikkunan  verkkopalvelun mukaan Herajärvestä, seuraa sitten Uitto-ojaa, Harattalanjokea ja Yläjokea Korppisenjärveen, josta vesireitti jatkaa Vilajoen nimellä. Sille kertyy pituutta noin 20 kilometriä.

## Huomioita

## Lähteet
Uudenkylän Toverit ry:n työväentalo

**Uudenkylän Toverit ry:n työväentalo** oli Tampereen Uudessakylässä sijainnut työväentalo. Se purettiin vuonna 1966.

## Historiaa
Uudenkylän työväenyhdistys Toverit perustettiin vuonna 1912 Messukylän työväenyhdistyksen alaosastona. Vuonna 1913 yhdistyksessä oli 35 jäsentä. Syksyllä 1917 yhdistys osti itselleen Kivelän talon kokoontumispaikaksi. Suurin osa rahoituksesta saatiin yhdistyksen jäseniltä lainoina. Taloa aiottiin laajentaa rakentamalla laudoista juhlasali ja näyttämö, mutta rakennustarpeet katosivat sisällissodan aikana. Lattialankut kuitenkin säilyivät, ja sodan jälkeen niistä rakennettiin tanssilava, joka kuitenkin purettiin vuonna 1925. Sisällissota katkaisi yhdistyksen toiminnan, joka aloitettiin uudelleen vuonna 1919. Vuoden 1919 aikana yhdistys onnistui jo järjestämään muun muassa 27 iltamat. Vuonna 1920 yhdistys päätti irrottautua Messukylän työväenyhdistyksestä itsenäiseksi yhdistykseksi. 

Vuonna 1931 yhdistys osti riihen, purki sen ja alkoi laajentaa taloaan. Laajennettavan talon piirustukset laati Frans Jousi. Pula-aika aiheutti hankaluuksia laajennustyön loppuunsaattamisessa, mutta lopulta talon vihkiäisiä vietettiin marraskuussa 1934. Laajennustyöstä osa tehtiin talkoilla. Osaa, kuten betonitöitä, varten palkattiin ammattimiehiä.

Vuonna 1966 talo purettiin. Paikalle rakennettiin asuinrakennus, jossa yhdistyksellä oli toimitilat.

## Toimintaa työväentalolla
1920-luvulla yhdistyksen näytelmäseura kiersi myös lähipaikkakunnilla esiintymässä. Talolla toimi myös ompeluseura, ja siellä järjestettiin kirjanpito- ja valistuskursseja. Yhdistyksen yhteyteen perustettiin myöhemmin opintokerho. Laajennetun talon avajaisissa oli runsaasti yleisöä. Ohjelmassa oli orkesterin esiintyminen, juhlapuheita, runonlausuntaa, laulua, harmonikansoittoa, kuorolausuntaa, Tampereen Yrityksen voimisteluesitys, Tampereen Seuranäyttämön esittämä Aleksis Kiven ”Kihlaus” sekä lopuksi tanssia. 

## Lähteet
Been

**Been** voi tarkoittaa:
* pūngi (myös *been*), eteläaasialainen kaksoisklarinetti

## Sukunimenä
* Isaac Béen (1888–1962), ruotsalainen pappi ja kirkkoherra
* Mario Been (s. 1963), alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja
Garawakielet

**Garawakielet** on pieni australialaisiin kieliin kuuluva kielikunta, joka sijoittuu maantieteellisesti Pohjoisterritorion ja Queenslandin rajalle. Kielikuntaan kuuluu vain kaksi kieltä:

* Garrwa
* Wanyi

## Lähteet
Valkeakosken Järjestötalo

**Valkeakosken Järjestötalo** oli Valkeakoskella sijainnut työväentalo.

## Historiaa
Talon rakensi Valkeakosken Järjestöyhdistys ry vuonna 1951. Rakennustyöt tehtiin talkoilla, ja varoja koottiin keräyksillä, pankkilainoilla ja henkilökohtaisilla lainoilla. Talon osoitteessa toimii nykyään (2023) päiväkoti.

## Rakennus
Talo oli kolmikerroksinen, rankorakenteinen ja keltaiseksi maalattu. Siinä oli juhlasali, keittiö, kaksi eteistä, kolme kahden huoneen ja keittiön asuntoa sekä kolme toimistohuonetta. Talossa oli alusta asti vesijohto, viemäri ja sisä-wc. 

## Toimintaa työväentalolla
Talolla järjestettiin kokouksia, nuorisotoimintaa, elokuvanäytöksiä ja juhlia, ja sitä myös vuokrattiin ulkopuolisille.

## Lähteet
Edwin Blashfield

**Edwin Howland Blashfield** (5. joulukuuta 1848 – 12. lokakuuta 1936) oli yhdysvaltalainen taidemaalari, joka maalasi myös seinämaalauksia. Hänen tunnetuimpia maalauksiaan ovat Yhdysvaltain kongressin kirjaston seinämaalaukset.

## Elämänvaiheita
Blashfieldin isä oli insinööri ja toivoi myös pojastaan insinööriä. Kipinän ryhtyä taiteilijaksi antoi äiti, joka oli muotokuvamaalari. Blashfield ryhtyi opiskelemaan taidetta Pennsylvanian taideakatemiassa suoritettuaan ensin insinööriopintoja isän toiveiden mukaan Massachusetts Institute of Technologyssa.

Kun Blashfield opiskeli Yhdysvalloissa, lähetti hänen äitinsä tämän töitä Ranskaan taiteilija Jean Léon Gérômelle, joka vakuuttui niistä. Vuonna 1867 Blashfield matkusti Ranskaan, mutta ei päässytkään taideakatemiaan. Sen sijaan hän opiskeli vuoteen 1870 taiteilija Léon Bonnat’n ateljeessa. Opintojen ohella hän solmi suhteita aikansa merkittäviin taiteilijoihin, kuten William-Adolphe Bouguereau, jolta sai merkittäviä vaikutteita.

Saksan–Ranskan sota päätti Blashfieldin opinnot. Hän ei halunnut jäädä piiritettyyn Pariisiin, vaan matkaili muun muassa Belgiassa ja oleskeli kahdeksan kuukautta Firenzessä. Kotimaahansa Blashfield palasi vuonna 1871.

Kolme seuraavaa vuotta Blashfield maalasi New Yorkissa muodikkaiden ja varakkaiden rouvien muotokuvia. Pariisiin hän palasi vuonna 1874 ja meni takaisin Bonnat’n ateljeeseen. Vuonna 1876 Blashfield meni tanssiaisiin, joissa tapasi yhdysvaltalaisen Evangeline Wilbourin. Varakkaan perheen tytär Wilbour oli kielitaitoinen ja monipuolisesti itseopiskellut feministi. Hänen vaikutuksestaan Blashfieldin taiteeseen tuli aiheeksi vahvoja ja itsenäisiä naisia. Pariskunta avioitui vuonna 1881, mikä takasi myös Blashfieldin toimeentulon. He muuttivat New Yorkiin alueelle, jossa asui paljon taiteilijoita.

Koska toimeentulo oli varmistettu, ryhtyi Blashfield vaimonsa toivomuksesta maalaamaan suuria ja kunnianhimoisia töitä. Hän jatkoi kuitenkin lehtikuvittajana. Vaimon isän omistamalla veneellä käytiin Egyptissä, missä tämä vietti aikaa tunnettujen egyptologien kanssa.

1880-luvulla Blashfieldistä tuli Yhdysvaltojen taiteen ylin seinämaalausauktoriteetti. Hän maalasi maalauksia muun muassa Chicagon maailmannäyttelyyn vuonna 1893. Maailmannäyttelyn teokset toivat hänelle lisää töitä, muun muassa Yhdysvaltain kongressin kirjaston maalaukset. Työt ovat isänmaallisia ja niissä on paljon vertauskuvallisuutta. Hänen Iowaan maalaamaansa seinämaalausta on viimeaikoina vaadittu poistettavaksi, sillä se ei ota mitenkään huomioon alueen alkuperäiskansoja. 

Blashfield oli aktiivinen eri taiteilijajärjestöissä. Vuodet 1895–1896 hän oli maansa taiteilijajärjestön puheenjohtaja ja vuodet 1915–1916 maansa muotoilijoiden ja taiteilijoiden järjestön puheenjohtaja. Hän oli myös mukana New Yorkin taiteilijoiden järjestössä. Hänet palkittiin taiteilijoiden hyväksi tekemästään työstä kultamitalilla vuonna 1934, ja New Yorkin yliopisto nimitti hänet kunniatohtorikseen vuonna 1926.

Blashfield jäi leskeksi vuonna 1918. Hän solmi uuden avioliiton vuonna 1928 Grace Hallin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://useum.org/artist/Edwin-Blashfield
Viialan Sampola

**Sampola** on Akaan kunnan Viialassa sijaitseva työväentalo.

## Historiaa
Talon rakensi Viialan Järjestöyhdistys ry, ja se valmistui vuonna 1964. Avajaisten alla järjestettiin nimikilpailu, jonka voitti nimi Sampola. Talo rakennettiin talkoilla ja neljän viialalaisen perheen tukemalla lainarahalla. Nykyään (2023) talon omistaa Akaan Vasemmistoliitto. 

## Toimintaa työväentalolla
Talolla on järjestetty muun muassa kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, bingoa ja juhlia. 2010-luvulla sitä vuokrasi iltaisin Viialan Pyryn esiintyvä ryhmä, ja päivisin taloa käyttivät muun muassa MLL, eläkeläisryhmät ja Toijalan Seudun sydänyhdistys. Myös perhepäivähoitajat ja vapaaseurakuntalaiset vuokrasivat taloa. Tammikuussa 2023 talolla järjestettiin lasten Talent-kilpailu.

## Rakennus
Talo on yksikerroksinen, ja sen pinta-ala on 365 m². Siihen kuuluu juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö ja eteinen. Talo on rankorakenteinen ja vuorattu mineriittilevyillä. Vuonna 2014 taloa kunnostettiin EU-rahalla. Sen katto kunnostettiin ja maalattiin, päärapun pylväikkö ja portaikon laatoitus uusittiin, ja samalla rakennuksesta tehtiin esteetön.

## Lähteet
Transnational Institute

**Transnational Institute (TNI)** on kansainvälinen tutkimus- ja edunvalvontajärjestö, joka on perustettu vuonna 1974 Amsterdamissa, Alankomaissa. Instituutin verkkosivuston mukaan se pyrkii rakentamaan oikeudenmukaista, demokraattista ja kestävää planeettaa. Järjestön nykyinen johtaja on yhdysvaltalais-ranskalainen politiikan tutkija Susan George.

## Lähteet
Alanurmo

**Alanurmo** (myös **Ala-Nurmo**)  on Lapualla sijaitseva kylä. Alanurmosta Lapuan keskustaan on noin kolme kilometriä. Kylällä on oma kyläyhdistys, joka on rekisteröity vuonna 2005, mutta sen toiminta alkoi 1990-luvulla. Alanurmon kylässä on noin 250 taloutta ja siellä sijaitsee vuonna 2013 käyttöönotettu Alanurmon koulu. 

## Lähteet
Taitoluistelu talviuniversiadeissa 1970

**Taitoluistelu [[Talviuniversiadit 1970|vuoden 1970 talviuniversiadeissa]]** kilpailtiin 3.–5. huhtikuuta Helsingissä Helsingin jäähallissa.

## Miesten yksinluistelu

Suomen Ilkka Varhee sijoittui 12:nneksi pistein 864,7 / 60.

## Naisten yksinluistelu

Suomen Anna-Maija Kivimäki sijoittui 4:nneksi pistein 964,20 / 20.

## Pariluistelu

## Jäätanssi

## Viitteet
Astrid Nøklebye Heiberg

**Astrid Nøklebye Heiberg** (14. huhtikuuta 1936 Oslo – 2. huhtikuuta 2020) oli norjalainen psykiatrian professori ja Høyren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1985–1989 sekä toimi Norjan kuluttaja- ja hallintoministerinä keväällä 1986. Vuosina 1990–1991 hän oli puolueensa 1. varapuheenjohtaja ja 1993–1999 Norjan Punaisen Ristin puheenjohtaja. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Astrid Nøklebye Heiberg
Johan C. Løken

**Johan Christen Løken** (27. heinäkuuta 1944 Elverum – 18. joulukuuta 2017) oli norjalainen Høyren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1981–1983 ja toimi Norjan maatalousministerinä 1981–1983.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Johan C. Løken'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Symmetry454

**Symmetry454 calendar** () (lyhennettynä **Sym454**) on kanadalaisen Toronton yliopiston Irv Brombergin tekemä ehdotus kalenterireformiksi. Se on monivuotinen aurinkokalenteri, joka säilyttää perinteisen kuukausimallin ja 7-päiväisen viikon, ja sen 293 vuoden jaksossa on symmetriset yhtäläiset neljännekset 82 prosentissa vuosista ja jotka alkavat joka kuukausi maanantaina.

## Kalenterivuosi
Ehdotettu kalenteri  on seuraavanlainen:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Symmetria454-kalenteri (täydelliset tekniset tiedot, usein kysytyt kysymykset, aritmeettinen laskenta).  
*''Kalendis''-kalenterilaskuri  (ilmaisohjelma).  
*Vuodenaikojen pituudet (numeerinen integraatioanalyysi).  
*Aurinkokalenterin karkausvuosisäännön tutkimukset (osoittaa, miksi 52/293 karkausvuosisääntöä pidetään parempana).
Eeva Luhtakallio

**Eeva Kristiina Luhtakallio** (s. 15. marraskuuta 1973) on suomalainen sosiologi, joka on toiminut sosiologian professorina Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa 1. tammikuuta 2020 lähtien.

Luhtakallio väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2010. Vuosina 2015–2019 hän toimi yliopistonlehtorina ja apulaisprofessorina Tampereen yliopistossa. Luhtakallio on toiminut myös *[[Sosiologia (lehti)|Sosiologia]]*-lehden päätoimittajana.

## Julkaisut

* Risto Heiskala & Eeva Luhtakallio (toim.): *Uusi jako: Miten Suomesta tuli kilpailukyky-yhteiskunta?*. Helsinki: Gaudeamus, 2006.
* Anne Maria Holli, Eeva Luhtakallio & Eeva Raevaara: *Sukupuolten valta/kunta: politiikka, muutos ja vastarinta suomalaisissa kunnissa*. Tampere: Vastapaino, 2007.
* Eeva Luhtakallio: *Local Politicizations: A Comparison of Finns and French Practicing Democracy* (väitöskirja). Helsinki: Helsingin yliopisto, 2010.
* Eeva Luhtakallio: * Practicing Democracy: Local Activism and Politics in France and Finland*. Lontoo: Palgrave Macmillan, 2012.
* Eeva Luhtakallio & Maria Mustranta: *Demokratia suomalaisessa lähiössä*. Helsinki: Into Kustannus, 2017.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Eeva Luhtakallio Google Scholarissa
Merikarvian kirkonkylä

**Merikarvian kirkonkylä** on Merikarvian kunnan hallinnollinen keskus. Kirkonkylän palveluihin kuuluu muun muassa kirjasto. Merikarvianjoki virtaa taajaman läpi.

Taajaman väkiluku oli vuoden 2021 lopussa 1&nbsp;722, ja sen pinta-ala oli 10,04 neliökilometriä.

## Lähteet
Mikko Myrskylä

**Mikko Myrskylä** (s. 1978 Helsinki) on suomalainen väestötieteilijä ja tilastotieteilijä. Hän on toiminut Max Planck -instituutin väestötieteellisen laitoksen johtajana vuodesta 2015 lähtien ja Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan yhteiskuntatilastotieteen professorina 1. lokakuuta 2016 lähtien. Vuosina 2013–2015 hän toimi väestötieteen professorina London School of Economics -yliopistossa.

Myrskylä on väitellyt tohtoriksi kaksi kertaa: tilastotieteen oppiaineessa Helsingin yliopistossa vuonna 2007 ja väestötieteen oppiaineessa Pennsylvanian yliopistossa vuonna 2009. Myrskylä on erikoistunut kansanterveyden, hedelmällisyyden kehityksen ja väestöennusteiden tutkimukseen. Hän on maailman johtavia syntyvyyden ja hyvinvoinnin välisten suhteiden tutkijoita.

Vuonna 2015 Suomalainen Tiedeakatemia myönsi Myrskylälle Jutikkala-palkinnon.

## Julkaisut
* *Generalised Regression Estimation for Domain Class Frequencies* (väitöskirja). Helsinki: Helsingin yliopisto, 2007. http://urn.fi/URN:ISBN:978-952-467-712-7
* *Essays on mortality and the life course* (väitöskirja). Philadelphia: Pennsylvanian yliopisto, 2009.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mikko Myrskylä Helsingin yliopiston tutkimusportaalissa
Räsymatto

**Räsymatto** tai **riepumatto** on matto, joka valmistetaan pujottelemalla puuvilla- tai trikookangassuikaleita tavallisesti puuvillaisten loimilankojen välistä. Niitä on perinteisesti kudottu käyttäen kudemateriaalina mahdollisesti vanhoista käyttötekstiileistä leikattua trikoo- tai kangaskudetta. 1960–1970-lukujen Suomessa mattokuteiksi käytettiin myös muovipusseista leikattuja suikaleita.

Suomessa räsymatot tulivat käyttöön saleihin ja kamareihin 1800-luvulla, joskin talonpoikaiskodeissa ne olivat tuolloin vielä harvinaisia. Ehkä 1800–1900-luvun vaihteessa tai 1900-luvun alussa yleiseksi tuli koristella koti räsymatoilla juhlien ajaksi. Myöhemmin räsymatot jäivät pysyvämmäksi osaksi kodin sisustusta.

## Lähteet
Vili Toivonen

**Vili Eino Jooseppi Toivonen** (s. 25. elokuuta 2005 Loppi) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhoa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.

## Ura
### Seuraura
Toivonen on Riihimäen Kiekko-Nikkareiden kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Hämeenlinnan Pallokerhoon. Toivonen oli kaudella 2019–2020 C-nuorten SM-karsinnoissa joukkueensa paras syöttäjä 22 syöttöpisteellään ja C-nuorten SM-sarjassa paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 14+12=26.

Kaudella 2022–2023 Toivonen debytoi HPK:n SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Toivonen teki liigadebyyttinsä vain 17-vuotiaana 17. tammikuuta 2023 vieraissa Oulun Kärppiä vastaan. Hänet merkittiin vain kolmella täydellä hyökkäysketjulla otteluun lähteneen HPK:n nelosketjuun yhdessä Erkka Seppälän kanssa. Toivonen sai ottelussa jääaikaa 4.27 minuuttia.

Huhtikuussa 2023 Toivonen teki HPK:n kanssa 2+1-vuotisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi kauden 2023–2024 suurimmaksi osaksi seuran U20-joukkueessa. Toivonen pelasi kauden aikana SM-liigassa yhdeksän runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Myös kauden 2024–2025 hän pelasi pääasiassa U20-joukkueessa, jonka sisäisen piste- ja maalipörssin Toivonen voitti tehoilla 14+18=32. Hän pelasi kauden aikana SM-liigassa kuusi runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Huhtikuussa 2025 HPK tiedotti käyttäneensä Toivosen sopimuksessa olleen option ja teki hänen kanssaan vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

### Maajoukkueura
Toivonen on pelannut seitsemän poikien maaottelua.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Romanesco

**Romanesco** on kukkakaalilajike, jonka kukinnot muodostavat kartion muotoisia, spiraalimaisia kuvioita. Se kehitettiin 1500-luvulla Italiassa. Romanesco saattaa kasvaa jopa noin 2 kg painoiseksi.

Romanescon purutuntuma on rouskuvampi kuin kukkakaalin, ja maultaan se on pähkinäinen. Se syödään joko raakana tai kypsennettynä.

Tiedosto:Romanesco broccoli MRD.jpg|Romanescoja myynnissä torilla.
Tiedosto:Chou Romanesco-coupe longitudinale.jpg|Halkaistu romanesco.
Tiedosto:Romanesco broccoli texture.jpg|Lähikuva kukinnoista.
Tiedosto:Romanesco -- 2021 -- 5768.jpg|Lähikuva.


## Lähteet
Ilkka Arminen

**Ilkka Ari Tapani Arminen** (s. 19. heinäkuuta 1963) on suomalainen sosiologi, joka on toiminut sosiologian professorina Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa 1. elokuuta 2012 lähtien. Hän väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1998.

Arminen kutsuttiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2018.

## Julkaisut
* *Juhannustansseista Jumalan teatteriin: Suomalainen julkisuus ja kulttuurisodat*. Helsinki: Tutkijaliitto, 1989.
* *Therapeutic interaction: a study of mutual help in the meetings of Alcoholics Anonymous* (väitöskirja). Helsinki: Alkoholitutkimussäätiö, 1998.
* Risto Alapuro & Ilkka Arminen (toim.): *Vertailevan tutkimuksen ulottuvuuksia*. Helsinki: WSOY, 2004.
* *Institutional Interaction: Studies of Talk at Work*. Farnham, Englanti: Ashgate, 2005. http://dx.doi.org/10.4324/9781315252209

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ilkka Arminen Google Scholarissa
* Ilkka Arminen ResearchGatessa
Odengatan

**Odengatan** on Tukholman Vasastadenilla ja Östermalmilla sijaitseva katu, joka ulottuu itä-länsisuunnassa Valhallavägeniltä Sankt Eriksplanille. Sen varrella sijaitsevat muun muassa Tukholman kaupunginkirjasto, Odenplan ja Vasaparken.
## Kuvia

Latvian embassy in Stockholm.JPG|Odengatanin alkupäässä sijaitsee arkkitehtuuriltaan englantilaisvaikutteinen Lärkstadenin alue, joka koostuu 1900-luvun alussa rakennetusta varakkaiden yksityisasunnoista. Alueella sijaitsee nykyisin monia diplomaattisia edustustoja, kuvassa Latvian suurlähetystö. 
Birger Jarlsgatan 92.jpg|Kreikkalaisortodoksinen Pyhän Yrjön kirkko Odengatanin ja Birger Jarlsgatanin kulmassa. Anders Gustaf Forsberg, 1890.
Olssons skor skylt 2014a.jpg|Olssons Skor -kenkäkaupan valomainos Odengatan 41:ssä on säilynyt, vaikka liikettä ei enää ole. Tiloissa toimii nykyisin samanniminen baari.
Sveabron 1897.jpg|Odengatan kulki aiemmin Sveavägenin yli vuonna 1897 rakennettua siltaa pitkin. Noin 1920-luvun alussa Sveavägen nostettiin täyttömaan avulla samaan tasoon Odengatanin kanssa, mutta silta jäi paikalleen maan alle. 
2039Gustav Vasa kyrka.jpg|Kustaa Vaasan kirkko Odenplanin laidalla. Odengatan kuvassa vasemmalla.
Kvarteret Resedan 2009a.jpg|Odengatanin ja Dalagatanin kulmassa on Erik Lallerstedtin piirtämä entinen postikonttori vuodelta 1929.
Resedan 5, 2014.JPG|Ragnar Östbergin suunnittelema vuonna 1931 valmistunut entinen tyttökoulu osoitteessa Odengatan 80.


## Lähteet
* Andersson, Henrik O. & Bedoire, Fredric. *Stockholms byggnader*. Bokförlaget Prisma, 1991. .
* Sörenson, Ulf. *Vägvisare till Stockholm*. Lind & Co, 2009. 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1966

**Suomen yleisluistelumestaruuksista 1966** kilpailtiin Porissa 22.–23. tammikuuta (naiset) ja Rovaniemellä 26.–27. helmikuuta 1966 (miehet). Naiset ratkaisivat yleiskilpailun ohessa myös matkamestaruudet. Kaikkiaan kilpailuun osallistui 21 mies- ja 17 naisluistelijaa.

### Miehet






### Naiset






## Lähteet
* Suomen mestaruuskilpailut 1966 (miehet)
* Suomen mestaruuskilpailut 1966 (naiset)
Lantana (Florida)

**Lantana** on kunta Palm Beachin piirikunnassa, Floridan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuonna 2020 kaupungin väkiluku oli 11&nbsp;504. Kaupunki on osa Miamin metropolialuetta. Se sijaitsee 60 kilometrin päässä Fort Lauderdalesta ja 100 kilometrin päässä Miamista.

## Ystävyyskunnat
*  Lapua, Suomi

## Lähteet
Marie Agerhäll

**Marie Agerhäll** (s. 1982) on ruotsalainen ohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä. Hän on opiskellut journalismia Södertörnin korkeakoulussa. Agerhällin tunnetuin rooli näyttelijänä on Mimmi tv-komediassa *[[Dips]]*, joka sijoittuu Ruotsin ulkoministeriöön. 

Helmikuussa 2023 Agerhäll voitti *[[På spåret]]* -tietovisailun yhdessä koomikko-arkkitehti Fritte Fritzsonin kanssa. He voittivat kilpailun toistamiseen seuraavalla kaudella.

## Yksityiselämä
Agerhäll on naimisissa koomikko Jesper Rönndahlin kanssa. Heillä on vuonna 2015 ja 2021 syntyneet lapset.
## Lähteet
Johan Stolpe

**Johan Stolpe** (6. marraskuuta 1827 Piikkiö – 25. marraskuuta 1901 Ruovesi) oli suomalainen rehtori ja pastori.

Johan Stolpen vanhemmat olivat Piikkiön kirkkoherra Abraham Nils Stolpe (1788–1863) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Ebba Kristina Forsman. Hän kävi Turun triviaalikoulua ja Turun lukiota ja tuli ylioppilaaksi Helsingissä 1849. Stolpe opiskeli teologiaa Helsingin yliopistossa, suoritti teologian erotutkinnon 1856 ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1856.

Stolpe oli pitäjänapulaisena Liedossa, kirkkoherran apulaisena Sauvossa ja vt. kappalaisena Uskelassa. Hän oli Turun yläalkeiskoulun vt. kollega 1857, Bell-Lancasterkoulun vt. opettaja 1857, Turun tyttöalkeiskoulun vt. opettaja 1858 ja Turun ala-alkeiskoulun vt. opettaja 1859–1860. 

Tampereella Stolpe oli Tampereen yläalkeiskoulun historian kollegana 1860–1874 ja yläalkeiskoulusta 1874 muodostetussa Tampereen reaalikoulussa historian kollegana sekä rehtorina 1878–1884. Hän oli sittemmin Tampereen reaalikoulun seuraajaksi 1884 perustetussa Tampereen reaalilyseossa opettajana sekä lyseon rehtorina 1884–1892. Stolpe oli myös Tampereen yksityisen ruotsalaisen tyttökoulun johtajana ja opettajana sekä sunnuntai- ja iltakoulujen opettajana. Erottuaan rehtorin virasta 1892 Stolpe muutti Ruovedelle, jossa hän omisti Toivolan huvilan lähellä Ruoveden kirkkoa. Stolpe kuoli marraskuussa 1901 74-vuotiaana Ruovedellä.

Stolpe oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä 1878–1883. Hän kuului Tampereen Metsästys- ja Ampumaseuran perustajiin ja oli seuran kunniapuheenjohtaja. Stolpe oli Suomen Muinaismuistoyhdistyksen asiamiehenä Tampereella. Hän omisti pitkään Viinikan tilan Pirkkalassa ja viljeli siellä muun muassa juurikkaita.

Johan Stolpe oli naimisissa vuodesta 1862 Edla Augusta Federleyn (k. 1919) kanssa. Heidän poikansa oli Jyväskylän piirilääkäri Thorfinn Stolpe (1863–1943).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vanhoja tamperelaisia III, Aamulehti, 18.02.1923, nro 40, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Isomaljaliaani

**Isomaljaliaani** (*Solandra maxima*) on koisokasvien (Solanaceae) heimoon, maljaliaanien (*Solandra*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on suurilehtinen ja isokukkainen liaani, jonka varsi voi kasvaa jopa 60 metriä pitkäksi. Varsi on tiivis ja puutunut sekä toisinaan haarova ja nivelkohdistaan juurehtiva. Lehdet ovat ainavihantia, kiiltäviä, nahkamaisia, soikeita ja pituudeltaan noin 15 cm. Kukat ovat suuria, hauraita ja näyttäviä, 16–24 cm pitkiä ja halkaisijaltaan 10–17 cm. Kukat ovat aluksi keltaisia ja muuttuvat ikääntyessään enemmän kullankeltaisiksi. Kukan teriön liuskoissa on purppuraisenruskeat juovat. Kukkien verhiön ulkonäön perusteella isomaljaliaanin voi erottaa sen läheisestä sukulaislajista kultamaljaliaanista (*Solandra grandiflora*). Isomaljaliaanin hedelmät ovat 4–5 cm pitkiä ja halkaisijaltaan 5–6 cm, joskin kasvatettuihin yksilöihin kehittyy harvoin hedelmiä.

Isomaljaliaani kasvaa kotoperäisenä Meksikossa ja Keski-Amerikassa, mutta sitä viljellään muualla koristekasvina.

## Lähteet
* Flowers of India: Cup of Gold 

## Aiheesta muualla
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Solandra maxima''
Uuno Lehtisalo

**Uuno Lehtisalo**, vuoteen 1906 **Löfgren**  (28. heinäkuuta 1889 Pöytyä – 30. lokakuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen. 

Lehtisalon vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Gustaf Wilhelm Löfgren ja Johanna Amanda Erkkinen, aiemmin Eriksson, ja puolisot 1916–1937 Hilja Oinonen ja vuodesta 1949 Martta Emilia Pekonen, aiemmin Kaila. Professori Toivo Lehtisalo oli hänen veljensä. Uuno Lehtisalo tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta reaalilyseosta 1909 ja valmistui metsänhoitajaksi 1912. Hän oli Metsähallituksen avustaja metsänhoidontarkastustöissä 1912 ja 1913 ja vt. opettaja Tuomarniemen metsänvartijakoulussa ja Nikkarilan metsänvartijakoulussa 1912–1913, 1913–1914 ja 1915.

Lehtisalo oli Ab W. Gutzeit & Co:n, vuodesta 1927 Enso-Gutzeit Oy, Ilomantsin hoitopiirin metsänhoitaja 1916–1920, Joensuun hoitopiirin metsänhoitaja 1920–1927, Pohjois-Karjalan piirin piiripäällikkö 1921–1929, va. ylimetsänhoitaja vuodesta 1928, ylimetsänhoitaja Ensossa 1929–1931 ja sitten yhtiön metsäpäällikkö 1932–1954 sekä sen va. toimitusjohtaja 1945, johtokunnan varajäsen vuodesta 1935, jäsen 1942–1954 ja varapuheenjohtaja 1945–1954. Lehtisalo oli myös muun muassa Paukkajan sahan johtaja vuodesta 1925 ja The Insulite Company of Finland Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1945. Hänellä oli lisäksi useita oman alansa asiantuntija- ja luottamustehtäviä ja hän oli Joensuun kaupunginvaltuuston jäsen 1929. Metsäneuvoksen arvonimen Lehtisalo sai 1939. Taiteilija Tauno Miesmaa maalasi hänen muotokuvansa 1953.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Dominik Raschner

**Dominik Raschner** (s. 23. elokuuta 1994) on itävaltalainen alppihiihtäjä.

Raschner saavutti Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hopeaa parisuurpujottelussa ja sijoittui neljänneksi joukkuekilpailussa. Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 hän oli pujottelussa kahdeksas.

Raschner kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Madonna di Campiglion pujottelussa joulukuussa 2015. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 28:s Beaver Creekin suurpujottelussa joulukuussa 2019. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Lech/Zûrsin parisuurpujottelussa marraskuussa 2020. Ensimmäisen maailmancupin palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen niin ikään Lech/Zûrsin parisuurpujottelussa marraskuussa 2021. Hän oli kolmas Adelbodenin pujottelussa tammikuussa 2024.

Raschner on voittanut kolme Eurooppa-cupin osakilpailua. Hän sijoittui Eurooppa-cupin kokonaiskilpailussa toiseksi kaudella 2017–2018 ja kolmanneksi kaudella 2020–2021, ja voitti kummallakin kaudella suurpujottelucupin.

## Lähteet
Timon Haugan

**Timon Haugan** (s. 27. joulukuuta 1996) on norjalainen alppihiihtäjä.

Haugan saavutti nuorten MM-kilpailuissa hopeaa suurpujottelussa 2017. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän oli parisuurpujottelussa neljästoista. Hän saavutti Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hopeaa joukkuekilpailussa ja pronssia parisuurpujottelussa. Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 hän sijoittui pujottelussa viidenneksi ja suurpujottelussa seitsemänneksi. Milanon ja Cortinan olympialaisissa 2026 hän oli pujottelussa neljäs ja suurpujottelussa yhdestoista.

Haugan kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Madonna di Campiglion pujottelussa joulukuussa 2017, ja sai heti maailmancupin pisteitä oltuaan 24:s. Ensimmäisen palkintosijansa – ja ylipäätään ensimmäisen sijoituksensa kymmenen parhaan joukkoon – hän saavutti oltuaan toinen Chamonix'n pujottelussa helmikuussa 2020. Helmikuussa 2023 hän sijoittui Palisades Tahoen pujottelussa toiseksi. Tammikuussa 2024 hän sijoittui Schladmingin pujottelussa toiseksi. Maaliskuussa 2024 hän sijoittui kolmanneksi Aspenin toisessa suurpujottelussa. Hän voitti Saalbach-Hinterglammin pujottelun. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa seitsemänneksi ja pujottelucupissa kolmanneksi.

Kaudella 2024–2025 hän voitti Alta Badian pujottelun. Hän sijoittui toiseksi Wengenin pujottelussa. Hän voitti Schladmingin pujottelun. Hän sijoittui toiseksi Kranjska Goran pujottelussa. Hän voitti Sun Valleyn pujottelun. Hän sijoittui viidenneksi maailmancupin kokonaiskilpailussa ja kolmanneksi pujottelucupissa. Kaudella 2025–2026 hän voitti Val d’Isèren ja Lillehammerin pujottelut. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kuudes ja pujottelucupissa viides.

Haugan on voittanut kaksi Eurooppa-cupin osakilpailua. Hän sijoittui Eurooppa-cupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi ja pujottelucupissa toiseksi kaudella 2018–2019.

## Lähteet