open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Adam Afzelius

**Adam Afzelius** (8. lokakuuta 1750 Larv, Länsi-Götanmaa, Ruotsi – 20. tammikuuta 1837 Uppsala, Ruotsi) oli ruotsalainen kasvitieteilijä.

## Elämä ja ura
Afzelius syntyi Larvin pappilassa Västergötlannissa vuonna 1750, opiskeli Uppsalassa vuonna 1768 ja oli siellä itämaisten kielten lehtori vuonna 1777. Hänen pääkiinnostuksensa kohdistui kuitenkin luonnontieteisiin, ja hänestä tuli pian yksi Linnén arvostetuimmista oppilaista. Vuonna 1789 hän lähti Englantiin opiskelemaan kasvitiedettä. Vuonna 1791 hän kieltäytyi tarjouksesta lähteä luonnontieteilijänä englantilaisen Kiinan-valtuuskunnan mukana, ja seuraavana vuonna hän lähti englantilaiseen Sierra Leonen siirtokuntaan Afrikan länsirannikolle, mutta vuonna 1793 hänen terveytensä pakotti hänet palaamaan Lontooseen, josta hän kuitenkin lähti uudelleen Afrikkaan vuonna 1794. Muutama kuukausi siirtokuntaan saapumisensa jälkeen ranskalaiset melkein tuhosivat sen, ja Afzelius menetti sekä kasvikokoelmansa että muun omaisuutensa. Lontoossa asuvien ystäviensä tuella hän kuitenkin pääsi uusille matkoille Guinean rannikolle. Hän palasi Englantiin vuonna 1796 suurten kokoelmien kanssa, toimi siellä jonkin aikaa Ruotsin lähetystön sihteerinä ja palasi Ruotsiin vuonna 1799, jossa hän sai lääketieteen tohtorin tutkinnon vuonna 1797. Nyt hän toimi opettajana Uppsalan yliopistossa, ja hänet nimitettiin vuonna 1812 professoriksi. 

Afzeliuksen suuret ja erinomaisesti säilyneet kokoelmat olivat arvokkaita myöhemmälle kasvitutkimukselle. Englantilainen Joseph Dalton Hooker tutki Afzeliuksen hedelmäkokoelman. Afzelius tunnetaan useista pienemmistä kirjoituksista ja kasvitieteellisistä teksteistä (esimerkiksi *De rosis suecanis*), mutta pääasiassa siitä, että hän julkaisi vuonna 1823 Linnén omaelämäkerran. Afzelius oli useiden ruotsalaisten ja ulkomaisten tiedeseurojen jäsen. Hänen veljensä Per von Afzelius kunnostautui lääketieteen opettajana ja lääkärinä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ruosniemen työväentalo

**Ruosniemen työväentalo** on Porissa Ruosniemen kaupunginosassa sijaitseva työväentalo. Rakennus on säilynyt osittain alkuperäisessä asussaan. Talo sijaitsee keskellä puurakenteisten pientalojen aluetta ja sillä on rakennushistoriallista ja maisemallista arvoa.

## Historiaa
Ruosniemen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905 ja se liittyi Sosialidemokraattiseen puolueeseen vuonna 1906. Jäseniä oli 76. Ensimmäisen vuoden aikana perustettiin oma näytelmäseura.

Sisällissodan jälkeen Ruosniemen työväenyhdistys lakkautettiin monien muiden työväenyhdistysten tavoin. Yhdistys järjestäytyi uudelleen kesäkuussa 1919. Suurin osa 25 jäsenestä oli naisia, koska miehistä monet olivat vielä vankileirillä tai toipumassa sodan koettelemuksista. Omien tilojen puute hankaloitti yhdistyksen toimintaa 1920-luvulla. Esimerkiksi paikallista palokuntataloa ei haluttu vuokrata entisille punakaartilaisille. Seuraavalla vuosikymmenellä tiloja vuokrattiin eri paikoista. Yhdistys etsi aktiivisesti tonttia omaa taloa varten.

## Rakennus
Yhdistys osti nykyisen tontin ja siihen kuuluvan asuinrakennuksen kesällä 1938. Lokakuussa yhdistys osti Söörmarkun työväentalon ja tilasi piirustukset uutta taloa varten paikalliselta rakennusmestarilta Tuomo Niemiseltä. Töitä jatkettiin sodan jälkeen: Söörmarkun työväentalon hirret siirrettiin tontille vuonna 1945 ja kaksi vuotta myöhemmin talossa pidettiin ensimmäiset kokoukset. Talo rakennettiin pääosin talkootyöllä. Rakennustarvikkeita ja puutavaraa yhdistys sai lahjoituksena ja rakentaminen eteni toivotusti sodan jälkeisestä puutteesta huolimatta. Työväentalon vihkiäisiä vietettiin 14.3.1948. Rakennusvelka saatiin maksettua 1950-luvulla.

Rakennus maalattiin kesällä 1955. Talon katteena oli sementtitiili, joka vaihdettiin konesaumattuun peltiin vuonna 1978. Yläkerran tiloihin rakennettiin ravintola ja keittiö samoihin aikoihin. Työväentaloa laajennettiin kokous- ja pitopalvelun tiloilla 1980-luvun puolivälissä. Alkuperäisiin ikkunoihin asennettiin lämpölasi vuonna 2000. Peltikatto uusittiin 2015.

Hirsirunkoinen työväentalo on vuorattu pystylaudoituksella. Alakerrassa sijaitsevat sali näyttämöineen, keittiö ja kahvila. Yläkerrassa on kaksi kerhotilaa. Talo on monipuolisessa käytössä, ja sitä vuokrataan ulkopuolisille kokouksiin ja juhlatilaisuuksiin.

## Lähteet
Lucile Randon

**Lucile Randon**, tunnettu myös nimellä **Sisar Andre** (; 11. helmikuuta 1904 Alès, Ranska – 17. tammikuuta 2023 Toulon, Ranska), oli ranskalainen pitkäikäinen nainen, nunna ja kuolemispäivänään maailman vanhin elossa oleva henkilö.

## Elämä
Lucile Randon syntyi 11. helmikuuta 1904 Alèsissa Ranskassa protestanttiseen perheeseen. Hän kääntyi katolisuuteen 27-vuotiaana ja ryhtyi nunnaksi 40-vuotiaana. Hän työskenteli opettajana ja ohjaajana useille perheille, mukaan lukien ranskalaisen autonvalmistajan Peugeotin perheelle. Hän hoiti myös lapsia toisen maailmansodan aikana. Sodan jälkeen Randon työskenteli 28 vuotta orpojen ja vanhusten parissa Vichyn sairaalassa. Sitten hän työskenteli kolme vuosikymmentä vanhainkodissa Savoiessa, Auvergne-Rhône-Alpesissa. 

Randon sai 91-vuotiaana vuonna 1995 sydänkohtauksen, joka vaati hänen kaulavaltimonsa leikkauksen. Vuonna 2009 Randon muutti Savoiesta vanhainkotiin Touloniin. Randonista tuli Ranskan vanhin elävä henkilö Honorine Rondellon kuoltua 19. lokakuuta 2017. Randonista tuli Ranskan toiseksi vanhin henkilö hänen ohitettuaan Marie Brémontin iän 26. maaliskuuta 2019.

Randonista tuli Euroopan vanhin elävä ihminen Maria Giuseppa Robuccin kuoltua 18. kesäkuuta 2019. Randon selviytyi COVID-19-taudista vain muutamaa päivää ennen 117-vuotispäiväänsä. Randonista tuli maailman vanhin elossa oleva henkilö Kane Tanakan kuoltua 19. huhtikuuta 2022.

Randon kuoli Toulonissa 118-vuotiaana 17. tammikuuta 2023.

## Lähteet
* https://www.timesofisrael.com/french-nun-europes-oldest-person-turns-117-after-surviving-covid-19/
* https://www.midilibre.fr/2022/02/11/soeur-andree-la-doyenne-des-francais-nee-a-ales-fete-ses-118-ans-10104061.php

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Saska Pulkkinen

**Saska Pulkkinen** (s. 1989 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, joka on ollut kiinnitettynä Tampereen Työväen Teatteriin vuodesta 2017. Koulutukseltaan hän on teatteritaiteen maisteri. 

## Ura
Saska Pulkkinen pääsi Teatterikorkeakouluun suoraan lukiosta. Lopputyönsä hän teki Helsingin kaupunginteatterissa, jossa hän esitti Tarzania.

Pulkkinen on näytellyt myös muun muassa Hämeenlinnan Teatterissa, Suomen Kansallisteatterissa ja Tampereen Työväen Teatterissa, johon hän on ollut kiinnitettynä vuodesta 2017.

Pulkkinen teki Hamletin nimiroolin Työväen Teatterissa vuonna 2020. Heinä- ja elokuussa 2024 Pulkkinen esitti Tampereen Komediateatterin kesäteatterin Dingo-musikaalissa Neumannin roolia.
## Töitä

### Tampereen Työväen Teatteri

* Macbeth (2024)
* School of Rock (2024)
* Come From Away (2022)
* Momentum 1900 (2022)
* Hamlet (2020)
* Jeppe Niilonpoika (2020)
* Koiran morsiamet (2019)
* Poikabändi (2019)
* Myrsky (2019)
* Tämä on ryöstö! (2018)
* Tytöt 1918 (2018)
* Presidentti ja tyttö (2017)

### Helsingin kaupunginteatteri

* Tarzan (2014)
* Verkossa (2013)
* '…ja sitten lampi nielaisi heidät' (1999)

### Hämeenlinnan Teatteri

* Finnhits (2016)
* Kalenteritytöt (2016)
* Kalle Aaltonen (2015)

### Suomen Kansallisteatteri

* Eurydike (2013)
* Pahuus (2012)
* Maamme (2011)

### Muualla

* Dingo-musikaali (2024, Tampereen Komediateatteri)
* Tuomas ja Kaarina -kansanooppera (2026, Hämeenlinna)

Lähde: , ellei toisin mainita. 

## Yksityiselämä
Pulkkisen perheeseen kuuluu puoliso ja kolme lasta. Hänen vanhempansa, Reija Vaahtera ja Jyri Pulkkinen, ovat tanssijoita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Saska Pulkkisen esittely TTT:n nettisivuilla
Vuhledar

**Vuhledar** (; ) on kaupunki Ukrainan Donetskin alueen Volnovah’an piirissä. Vuhledar sijaitsee maanteitse 35 kilometriä piirikeskus Volnovah’an keskustasta luoteeseen ja 57 kilometriä aluekeskus Donetskista länsilounaaseen.  Ukrainan tilastokeskus arvioi Vuhledarin väkiluvuksi 14&nbsp;432 asukasta vuoden 2021 alussa. Hiilikaivokset ja hiilikerrostumiin varastoitunut metaani ovat taloudellisesti tärkeitä kaivannaisia. Vuhledarin kaupungissa ei ole rautatieasemaa, mutta kaupungin itäpuolisille hiilikaivoksille johtaa pistorata. 

Vuhledar on Ukrainan vuonna 2020 tehdyn aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Volnovah’an piiriin. Tätä ennen se oli aiempien Volnovah’an ja Mariupolin piirien alueella. 

Perustettu kaupunkityyppisenä taajamana vuonna 1964. Nykyisen nimensä paikkakunta sai vuonna 1969 ja kaupungin aseman vuonna 1991. Vuonna 2001 Vuhledarin väkiluku oli 17&nbsp;440. Tuolloin 63,2 prosenttia asukkaista oli ukrainalaisia ja 33,1 prosenttia venäläisiä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tunnustus (Aren albumi)

**Tunnustus** on artisti Aren sooloalbumi. Se julkaistiin 1. lokakuuta 2021.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Velyka Novosilka

**Velyka Novosilka** (; ); vuoteen 1946 asti paikkakunnan nimenä oli **Velikyi Janysol** (); on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Donetskin alueen Volnovah’an piirissä. Velyka Novosilka sijaitsee maanteitse noin 62 kilometriä piirikeskus Volnovah’an keskustasta luoteeseen ja 90 kilometriä aluekeskus Donetskista länteen.  Ukrainan tilastokeskus arvioi taajaman väkiluvuksi 5&nbsp;365 asukasta vuoden 2021 alussa. Taajamassa on linja-autoasema, mutta lähimälle rautatieasemalle on 45 kilometriä.

Asutus on perustettu vuonna 1799 Krimiltä muuttaneiden kreikkalaisten ja tataarien (kielen perusteella) asuinpaikaksi. Vuodesta 1866 se oli Velikyi Janysolin volostin keskus, vuodesta 1923 piirikeskus. Kaupunkityyppiseksi taajamaksi Velyka Novosilka tuli 1965. Vuoden 2001 väestönlaskennassa Velyka Novosilkan väkiluku oli 7&nbsp;493. Tuolloin 46 prosenttia asukkaista ilmoitti olevansa etnisesti ukrainalaisia, 30 prosenttia kreikkalaisia ja 22 prosenttia venäläisiä.

Velyka Novosilka on Ukrainan vuonna 2020 tehdyn aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Volnovah’an piiriin; tätä ennen se oli Velyka Novosilkan piirin hallintokeskus.




## Lähteet

## Aiheesta muualla
Marie Müller

**Marie Müller ** (10. heinäkuuta 1847 Wien – 21. maaliskuuta 1935 Wien) oli itävaltalainen taidemaalari. Hän maalasi sekä muotokuvia että miniatyyrejä.

Marie Müllerin perhe oli taiteellinen. Sekä hänen sisarensa Bertha että veljensä Leopold olivat taiteilijoita.

Vanhempien kuoltua jäi Müllerien sisarusparvi taloudelliseen ahdinkoon. He pääsivät taideteolliseen oppilaitokseen vuonna 1872. Taideakatemian ovet avautuivat Marie Müllerille vuonna 1880. Seuraavina vuosina Marie ja hänen sisarensa Bertha työskentelivät veljensä ateljeessa muotokuvamaalareina.

Veli Leopold Carl tunnettiin orientalistina ja itämaisten aiheiden maalarina. Marie teki yhdessä veljensä kanssa maalausmatkan Egyptiin vuosina 1883- 1884. Hänen siellä maalaamansa työnsä pääsivät englantilaisen taidevälittäjän Henry Wallisin luetteloihin. Myös keisarillinen hovi osti hänen täitään. 

Vuonna 1890 sisarukset asuivat Wienissä. Marie oli aktiviinen myös järjestötoiminnassa ja oli perustamassa järjestöä "Acht Künstlerinnen"- "Kahdeksan taiteilijatarta". Hän oli tuohon aikaan erittäin suosittu muotokuvamaalari ja häneltä tilasivat töitään aateliset, tieteilijät ja julkkikset.

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Itävalta oli suurissa talousvaikeuksissa. Maata vaivasi inflaatio ja sisarukset menettivät säästönsä. Marie Müller myi veljensä työt välittäjille. Hän myi myös oman kirjeenvaihtonsa saadakseen rahaa.

## Teoksia

File:Marie Müller - Orientale mit weißem Kaftan und gelbem Turban - 9621 - Österreichische Galerie Belvedere.jpg|*Orientale mit weißem Kaftan und gelbem Turban*
File:Marie Müller - Study of a Head.jpg|*Muotokuvatutkielma*
Marie Müller Landsknecht.jpg|*Landsknecht*


## Lähteet
Carl Friedrich Philipp von Martius

**Carl Friedrich Philipp von Martius** (17. huhtikuuta 1794 Erlangen, Saksa – 3. joulukuuta 1868 München) oli saksalainen kasvitieteilijä ja Brasilian tutkimusmatkailija.

## Elämä ja ura
Martius valmistui tohtoriksi Erlangenissa vuonna 1814 ja julkaisi väitöskirjanaan kriittisen luettelon yliopiston kasvitieteellisessä puutarhassa olevista kasveista. Sen jälkeen hän omistautui kasvitieteellisille tutkimuksille, ja vuonna 1817 Baijerin kuningas Maksimilian I Joosef lähetti hänet ja Johann Baptist von Spixin Brasiliaan. He matkasivat Rio de Janeirosta useiden Brasilian eteläisten ja itäisten maakuntien läpi ja nousivat Amazon-jokea sekä joitakin sen suurempia sivujokia pitkin Tabatingaan Perun rajalle. Palattuaan Eurooppaan vuonna 1820 Martius nimitettiin Münchenin kasvitieteellisen puutarhan johtajaksi ja vuonna 1826 Münchenin yliopiston kasvitieteen professoriksi, ja hän toimi molemmissa viroissa vuoteen 1864 asti.

Martius kiinnitti päähuomionsa Brasilian kasvistoon, ja lukuisten lyhyiden artikkelien lisäksi hän julkaisi teokset *Nova Genera et Species Plantarum Brasiliensium* (1823–1832) ja *Icones selectae Plantarum Cryptogamicarum Brasiliensium* (1827), jotka molemmat ovat hienosti kuvitettuja. Hänen Brasilian matkoistaan ilmestyi kertomus (1823–1831), jossa oli myös atlas, mutta luultavasti parhaiten hänet tunnetaan teoksesta *Historia Palmarum* (1823–1850), joka on julkaistu kolmessa suuressa niteessä, joista yhdessä kuvataan hänen Brasiliasta löytämiään palmuja. Vuonna 1840 hän aloitti *Flora Brasiliensis* -teoksen, jossa hän käytti apunaan arvostetuimpia eurooppalaisia kasvitieteilijöitä, jotka tekivät monografioita eri lajeista. Sen julkaisemista jatkettiin hänen kuolemansa jälkeen August Wilhelm Eichlerin ja sittemmin Ignaz von Urbanin toimituksessa vuoteen 1887 asti. Martius toimitti myös useita teoksia Spixin Brasiliassa tekemistä eläintieteellisistä kokoelmista tämän kuoltua vuonna 1826. Perunaruton puhjettua Euroopassa hän tutki sitä ja julkaisi havaintonsa vuonna 1842. Martius julkaisi myös teoksia ja lyhyitä artikkeleita Brasilian alkuperäisasukkaista, heidän yhteiskunnallisesta ja sosiaalisesta tilanteestaan, menneisyydestään ja todennäköisestä tulevaisuudestaan, sairauksistaan ja lääkkeistään sekä eri heimojen, erityisesti tupien, kielistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Korporaatio (ohjelma)

**Korporaatio** (*aiemmilta nimiltään Heikelä-Linnanahde Korporaatio, Heikelä Korporaatio*) on vuodesta 2007 asti Radio Rockilla toiminut radioaamuohjelma. 

## Ohjelmassa työskennelleet

## Heikelä-Linnanahde Korporaatio (2007–2009)
Vuonna 2007 taajuudella 96,5 MHz aloitti Radio Rock kanava. Aiemmin taajuudella toiminut Radio City menetti taajuuden SanomaWSOY:lle, koska se ei ollut hakenut uutta toimilupaa vuonna 2006.  

Radio City:llä ***Heikelän Herätysliike***-ohjelmaa luotsanneet Jussi Heikelä ja Aki Linnanahde jatkoivat SanomaWSOY:llä aamuohjelman tekemistä ja nimeksi valikoitui ***Heikelä-Linnanahde Korporaatio***.  

Aki Linnanahde lopetti ohjelmassa työskentelyn vuoden 2009 lokakuussa, jolloin hänen nimensä putosi ohjelman nimestä.  

Vuonna 2009 ohjelma voitti vuoden radio-ohjelma-palkinnon Radiogaalassa.

## Heikelä-Korporaatio (2009–2015)
Ohjelma kantoi nimeä ***Heikelä-Korporaatio*** kunnes Jussi Heikelä päätti 11–vuoden aamushow uransa. 

Juontajat:

* Kim Sainio (2009–2011)
* Riku Sottinen (2011)
* Jenni Alexandrova (2011–2013)
* Harri Moisio (2012–2015)

## Korporaatio (2015–)
Juontajat:

* Kim Sainio (2015-)
* Harri Moisio (2015–)
* Paula "Paukki" Rinta-Kanto (2018–2019)
* Tytti Junna (2019–)

## Lähteet
Scalenghe

**Scalenghe** () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 3&nbsp;245 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Karl Sigismund Kunth

**Karl Sigismund Kunth** (18. kesäkuuta 1788 Leipzig – 22. maaliskuuta 1850 Berliini) oli saksalainen kasvitieteilijä, joka oli Amerikan kasviston tutkimuksen uranuurtaja.

## Elämä ja ura
Hänestä tuli aluksi kauppa-apulainen Berliinissä vuonna 1806, mutta hän tutustui Alexander von Humboldtiin, joka hankki hänelle varat yliopiston luennoille osallistumiseen ja vei hänet apulaisekseen Pariisiin vuonna 1813. Vuosina 1813–1819 Kunth käytti aikansa Humboldtin ja Aimé Bonplandin Amerikan-matkaltaan tuoman runsaan kasvitieteellisen aineiston määrittelyyn ja järjestämiseen. Palattuaan Berliiniin vuonna 1820 hänestä tuli Berliinin yliopiston kasvitieteen professori ja kasvitieteellisen puutarhan varajohtaja, ja vuonna 1829 hänet valittiin Berliinin tiedeakatemian jäseneksi. Samana vuonna hän purjehti Etelä-Amerikkaan ja vieraili kolmen vuoden matkan aikana Chilessä, Perussa, Brasiliassa, Venezuelassa, Keski-Amerikassa ja Länsi-Intiassa. Kunth kokosi yhden suurimmista yksittäisen henkilön omistamista herbaarioista, johon kuului 55 000 lajia. Hänen kuolemansa jälkeen Preussin hallitus osti hänen kokoelmansa, ja siitä tuli osa Berliinin kuninkaallista herbaariota.  

Kunthin teoksistaan mainittakoon *Nova genera et species plantarum quas in peregrinatione ad plagam aequinoctialem orbis novi collegerunt Bonpland et Humboldt* (1815–1825), *Les mimosées et autres plantes légumineuses du nouveau continent* (1819), *Synopsis plantarum quas in itinere ad plagam æquinoctialem orbis novi collegerunt Humboldt et Bonpland* (1822–1823), *Les graminées de l'Amérique du Sud* (1825–1833). Nämä neljä teosta muodostavat Humboldtin ja Bonplandin *Voyage dans l'interieur de l'Amérique* -teoksen osat 3. ja 4. Hän myös kirjoitti teokset *Handbuch der Botanik* (1831), *Enumeratio plantarum omnium hucusque cognitarum, secundum familias naturales disposita, adjectis characteribus, differentiis, et synonymis* (1833–1850), *Lehrbuch der Botanik* (1847) ja *Les melastomées et autres plantes légumineuses de l'Amerique du Sud*, joka on jatkoa Bonplandin teokselle (1847–1852). 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fabián Pérez

**Fabián Pérez** (s. 1967 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen kuvataiteilija.

Pérezin isä omisti laittomia bordelleja ja yökerhoja Pérezin ollessa nuori. Hän on saanut inspiraatiota isältään taiteessaan; Pérez kuvaa muun muassa samanlaisia ihmisiä samanlaisissa yökerhoissa kuin joita hän näki isänsä kautta.

Nykyään Pérez asuu vaimonsa Lucianan kanssa Los Angelesissa. Heillä on kolme yhteistä lasta. 

Pérez kertoo vaikutteikseen Henri de Toulouse-Lautrecin, Pablo Picasson, John Singer Sargentin sekä Paul Cézannen.

## Teoksia

Man Lighting a Cigarette II.jpg|*Man Lighting a Cigarette II*
Dancer in Red.jpg|*Dancer in Red*
Untitled II.jpg|*Untitled II*


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Fabián Pérezin kotisivut
Antonio de Salazar

**Antonio de Salazar** (n. 1650 – 25. maaliskuuta 1715) oli espanjalaissyntyinen, meksikolaistunut säveltäjä. Hän oli yksi viimeisistä perinteisen hispaanisen tyylin edustajista ennen italialaisten vaikutteiden merkittävää vahvistumista Espanjassa ja sen alaisissa maissa. Hän eteni yhdeksi tunnetuimmista meksikolaisista säveltäjistä.

Salazar muutti Meksikoon, jossa pääsi suoraan maestron tehtäviin Pueblan katedraaliin vuonna 1679 ja siirtyi Méxicon katedraaliin vuonna 1688. Méxicon katedraalissa hän järjesti arkistot ja valvoi uusien urkujen rakennustöitä. Lisäksi hän tuli tunnetuksi opettajana. Joitain Salazarin sävellyksiä on myös käsikirjoituksina Oaxacan katedraalissa, mutta ei ole tietoa, oliko säveltäjä itse koskaan Oaxacassa.

Salazar oli kontrapunktisen tekniikan mestari. Hän sävelsi villancicoja (myös *negrilloja*) ja canzonettoja. Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu puhtaasti hengellistä musiikkia kuoroille. Hän sävelsi kuoroteoksensa usein kahdelle kuorolle. Salazarin villancicot ovat enimmäkseen Sor Juana Inés de la Cruzin teksteihin sävellettyjä.

## Lähteet
Pectinida

**Pectinida** on rihmakiduksisten simpukoiden lahko, johon sisältyy sekä meri- että murtovedessä esiintyviä lajeja, esimerkiksi kampasimpukat.

## Luokittelu
Lahko: **Pectinida**
* Yläheimo: Anomioidea
** Heimo: Anomiidae
** Heimo: †Permanomiidae
** Heimo: Placunidae
* Yläheimo: Dimyoidea
** Heimo: Dimyidae
* Yläheimo: Pectinoidea
** Heimo: Cyclochlamydidae
** Heimo: Entoliidae
** Heimo: †Neitheidae
** Heimo: Pectinidae – Kampasimpukat
** Heimo: †Pleuronectitidae
** Heimo: Propeamussiidae
** Heimo: Spondylidae
** Heimo: †Tosapectinidae
* Yläheimo: Plicatuloidea
** Heimo: Plicatulidae

Lahkoon luetaan myös muita heimoja, jotka tunnetaan vain fossiileista.

## Lähteet
Bertha Mathilde Müller

**Berha Matilde Müller** (1848 - 1925) oli itävaltalainen taidemaalari, joka kuului taiteelliseen Müllerin sisarusparveen. Hänen sisarensa Marie ja veljensä Leopold olivat taiteilijoita. Hän tuli tunnetuksi muotokuvamaalarina.  
## Teoksia

File:Bertha Müller - Queen Victoria.jpg|*Kuningatar Viktoria*, 1900
File:Bertha Müller - Dame mit Hut.jpg|*Nainen ja hattu*
File:Bertha Müller - Emilia Floege playing the mandolin,.jpg|*Emilie Louise Flöge soittaa mandoliinia.*

## Viitteet
Olive McKean

**Mary Olive McKean** (myöh. **Mucha**; 10. elokuuta 1915 Chehalis, Washington – 31. maaliskuuta 2006 Troutdale, Oregon) oli yhdysvaltalainen uimari. Hän kilpaili Berliinin kesäolympialaisissa 1936 sijoittuen 100 metrin vapaauinnissa kuudenneksi ja saavuttaen Yhdysvaltain 4 × 100 metrin vapaauintiviestijoukkueessa pronssia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mighty Sparrow

**Mighty Sparrow** (oik. **Slinger Francisco**, s. 9. heinäkuuta 1935 Grenada) on trinidadilainen calypso- ja soca-laulaja ja lauluntekijä, yksi kansainvälisesti tunnetuimmista Lord Kitchenerin ohella.

Grenadassa syntynyt Slinger Francisco muutti pian perheineen Trinidadiin. Vartuttuaan hän nousi laulajasuosikiksi sekä kotisaarellaan että Yhdysvalloissa, jossa hän antoi loppuunmyytyjä konsertteja New Yorkin Madison Square Gardenissa 1950- ja 1960-luvulla. Kotimaassaan Mighty Sparrow voitti kahdeksan kertaa Road March -laulukilpailun kotimaansa pääkaupungin Port of Spainin vuosittaisilla karnevaaleilla.

Mighty Sparrow’n suurimpia menestyskappaleita ovat vuoden 1956 karnevaalien voittokappale ”Jean and Dinah” ja vuoden 1962 calypsohitti ”Model Nation”, joka kuvastaa vasta itsenäistyneen Trinidad-Tobagon ihmisten tuntoja.

Varpuseen viittaava taiteilijanimi syntyi tarinan mukaan hänen vilkkaasta lavaliikehdinnästään. Nimen antoivat vanhemman polven calypsomuusikot, jotka itse suosivat uljaampiin eläimiin perustuvia taiteilijanimiä kuten Roaring Lion (oik. Hubert Raphael de Leon). Francisco itse keksi lisätä varpusen eteen määreen ”mahtava”.

## Lähteet
Kunnian ja meriittien ritarikunta

**Kunnian ja meriitin ritarikunta** () on korkein mahdollinen Haitin tasavallan myöntämä kunnianosoitus, joka myönnetään poikkeuksellisista ansioista diplomatian, oikeuden, viranhoidon tai sotilasuran saralla. Saajan ei tarvitse olla Haitin kansalainen. Ritarikunta on perustettu vuonna 1926, ja sitä myöntää Haitin presidentti. Ylennyksiä ritarikunnan seuraavaan luokkaan tehdään lähtökohtaisesti vähintään kolmen vuoden välein.

Kunniamerkkiä jaetaan viidessä luokassa:

*  Suurristi
*  Suurupseeri
*  Komentaja
*  Upseeri
*  Ritari

## Lähteet
Mary Shelley (elokuva)

**Mary Shelley** on Haifaa al-Mansourin ohjaama elokuva joka sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla vuonna 2017. Elokuva on historiallinen draama joka perustuu löyhästi Mary Shelleyn elämään. Elokuvassa kattaa noin 2–3 vuotta Mary Shelleyn elämää siitä kun hän rakastuu runoilija Percy Bysshe Shelleyn. Siinä käsitellään heidän ja Shelleyn sisarpuolen Claire Clairmontin ja runoilija Byronin välillä vallinneita mutkikkaita suhteita ja tapahtumia, jotka johtivat Frankenstein-romaanin syntymiseen.

Elokuvan ohjaaja on saudiarabialainen nainen jonka ensimmäinen pitkän elokuvan ohjaus oli *[[Vihreä polkupyörä]]* (*Wadjda*), joka oli ensimmäinen pitkä elokuva jonka oli Saudi-Arabiassa ohjannut nainen, ja oli myös ensimmäinen elokuva joka oli kuvattu kokonaan Saudi-Arabiassa.

## Näyttelijät

Lähde:  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  Katsotttavissa Areenassa 3. lokakuuta 2022 asti.
*
Haapajärvi (Sonkajärvi)

**Haapajärvi** on matala järvi Sonkajärven keskustan koillispuolella Pohjois-Savon koillisosassa. Sen pinta-ala on 5,3 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 96 kilometriä pohjoiseen ja Kajaanista 48 kilometriä etelään.

## Maantiede
Haapajärven pituus lounaisosan Kiukoolahden etelärannalta luoteisosan Isolahden pohjoisrannalle on 4,9 kilometriä. Järven eteläosan leveys on noin kaksi kilometriä, allas kapenee verraten tasaisesti kohti luodetta. Järven pohjoisosaa jakaa yli kilometrin mittainen, kapea Eskelänniemi, jonka itäpuolella sijaitsee järven koillisosan muodostava Pienilahti. Suurin osa Haapajärvestä on kolmesta kuuteen metriä syvä, yli kuusi metriä syvää aluetta on vain noin 13 hehtaaria. Syvin alue sijaitsee järven eteläosan selkävedellä.

Haapajärven saariluku on kolme. Ainoa nimetty saari on järven itäisimmässä osassa sijaitseva Kaijansaari. Saarten yhteispinta-ala on noin 60 aaria. Muutamia peltotilkkuja lukuun ottamatta Haapajärven rannat ovat metsä- ja suomaata. Järven itärannalla sijaitsee Jyrkkä-niminen kylä, jonka halki virtaa järven merkittävin tulouoma koillisesta Kiltuanjärveltä (145,3 metriä mpy). Haapajärvi laskee järven lounaiselta rannalta alkavaa Haapakoskea länteen Päsmäriin (138,5 metriä mpy).

Haapajärven vesitilavuus on 14&nbsp;708&nbsp;000 kuutiometriä.

Haapajärvi (04.642.1.040) kuuluu Sälevän-Nurmijoen alueeseen (04.642), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Nurmijoen alue (04.64) ja ensimmäinen jakovaihe on Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Haapajärvi on Sälevän-Nurmijoen alueen toiseksi laajin vakavesi. Laajin on Sälevä ja kolmantena on Päsmäri. Alueeseen kuuluu 40 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista osalla on omintakeisiä nimiä, kuten Huorityttö ja Huoripoika.

Sonkajärven Haapajärvi on neljänneksi laajin Suomen 38:sta Haapajärvestä.
## Lähteet
Säynätjärvi (Mikkeli)

**Säynätjärvi** on sokkeloinen metsäjärvi Mikkelissä Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on hieman alle viisi neliökilometriä. Etäisyys Mikkelin keskustasta on 29 kilometriä eteläkaakkoon.

## Maantiede
Säynätjärvi on niemien ja saarten jakama, sen ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 6,8 kilometriä ja rantaviivan pituus on lähes 42 kilometriä. Järven eteläosan muotoja määrittää kaksi laajaa saarta: Aittasaari ja Kautiosaari. Aittasaaresta luoteeseen järvi kapenee, ja pohjoiseen järvenosaan pääsee Pääskyssalmen kautta. Pohjoisesta järvenosasta työntyy kaakkoon Aittalahti, jota erottaa Pääskyssalmesta Suottaniemi. Säynätjärven etelärannan suurin niemi on Hangasniemi, jonka länsipuolella sijaitsee järven eteläisin osa, Hangaslahti.

Säynätjärven saariluku on 15. Noin puoli neliökilometriä laaja Aittasaari ja Kautiosaari ovat saarista suurimmat, kolmas laaja saari on Mäntysaari Suottaniemen koillispuolella. Kautiosaaren ja Aittasaaren välissä sijaitsee runsaan hehtaarin laajuinen Markkasaari. Järven luoteisosassa sijaitsee vajaan hehtaarin laajuinen Nuottasaari. Säynätjärven rannat ovat metsäisiä, pientaloja on melko paljon. Aittasaaren länsiosa on mökitetty, saaren korkeimmat kohdat ovat noin 20 metriä järven pinnan yläpuolella. Pääskyssalmenvuorten huippu on noin 30 metriä järven pinnan yläpuolella. Pääskyssalmen länsirannalla kohoavien Hirvivuorten huippu on noin 50 metriä järven pinnan yläpuolella.

Säynätjärvi (04.113.1.009) kuuluu Myllyjoen valuma-alueeseen (04.113), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ala-Saimaan alue (04.11) ja ensimmäinen on Suur-Saimaan alue (04.1). Säynätjärvi on laajin Myllyjoen valuma-alueen 23:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Suojavesi.

Mikkelin Säynätjärvi on laajin Suomen kymmenestä Säynätjärvestä.

## Lähteet
Múte Bourup Egede

**Múte Bourup Egede** (s. 1. maaliskuuta 1987) on grönlantilainen poliitikko, joka on toiminut Grönlannin valtiovarainministerinä vuodesta 2025, Grönlannin pääministerinä vuosina 2021–2025 ja Grönlannin parlamentin jäsenenä vuodesta 2015. Hän edustaa Grönlannin itsenäisyyttä kannattavaa Inuit Ataqatigiit -puoluetta.

Egede syntyi Nuukissa ja kasvoi Narsaqissa Etelä-Grönlannissa. Hän kävi lukiota Qaqortoqissa ja muutti vuonna 2008 Nuukiin opiskelemaan kulttuuri- ja yhteiskuntahistoriaa Grönlannin yliopistossa. Hän kuitenkin jätti opinnot kesken vuonna 2013 isänsä sairastuttua ja palasi Etelä-Grönlantiin jatkaakseen perheensä rehuyrityksen toimintaa. Hänet valittiin samana vuonna Inuit Atagatigiitin nuorisojärjestön, Inuusuttut Ataqatigin, puheenjohtajaksi sekä puoluehallituksen jäseneksi.

Vuoden 2015 kansankäräjävaaleissa Egede oli ehdolla Tanskan kansankäräjille. Hän sai 2&nbsp;131 ääntä eikä tullut valituksi. Samana vuonna hän nousi Grönlannin parlamenttiin kansanedustaja Mimi Karlsenin jäätyä sairauslomalle.

Vuosina 2016–2018 Egede toimi raaka-aineministerinä. Vuonna 2017 hän toimi kolmen kuukauden ajan virkaatekevänä kunnista, kylistä, syrjäisistä alueista, infrastuktuurista ja asunnoista vastaavana ministerinä varsinaisen ministerin, Martha Lund Olsenin, tultua valituksi Sermersooqin kunnanvaltuustoon. 

Vuonna 2018 Egede valittiin Inuit Ataqatigiitin puheenjohtajaksi. Hänen johdollaan puolue nousi vuoden 2021 parlamenttivaaleissa parlamentin suurimmaksi puolueeksi 36,6 prosentin ääniosuudella ja 12 edustajalla. Egede sai vaaleissa 3&nbsp;380 ääntä, yli 1&nbsp;500 enemmän kuin istuva pääministeri Kim Kielsen. Inuit Ataqatigiit muodosti Naleraq-puolueen kanssa hallituskoalition, jonka tukipuolueeksi suostui Atassut, ja Egede valittiin pääministeriksi 23. huhtikuuta.

Egeden kumppani on Tina Chemnitz. Parilla on yksi tytär.

## Lähteet
Hirvijärvi (Mikkeli)

**Hirvijärvi** on Etelä-Savossa Mikkelissä Korpijärven lähellä ja Mikkelin keskustan luoteispuolella sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Hirvijärvi on 3,6 kilometriä pitkä, 1,0 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 152 hehtaaria eli 1,5 neliökilometriä. Hirvijärven kapean keskikohdan pienin leveys on alle sata metriä.

Siinä on kuusi saarta, joiden pinta-ala on 1,52&nbsp;hehtaaria eli alle prosentin järven kokonaispinta-alasta. Saarista  on yksi on yli hehtaarin suuruinen, kolme on yli aarin ja kaksi on alle aarin kokoisia. Laajin saari on runsaan hehtaarin kokoinen Matinsaari järven eteläsimmässä osassa. Järven keskellä sijaitsee noin 30 aarin laajuinen mökitetty Paljakka.

Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 5,15 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00515 kuutiokilometriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 3,4 metriä. Järven eteläosassa on noin kymmenen hehtaaria laaja vähintään kymmenen metriä syvä alue, jonka keskellä on järven syvin kohta, 23,1 metriä .

Järven rantaviivan pituus on 12,3 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituuden osuus siitä on 1,0 kilometriä. Järven pohjoinen osa on matala ja pohjoisimmilta rannoiltaan soistunut. Hirvijärven rannoilla on metsämaan lisäksi pieniä peltoalueita ja runsaasti pientaloja. Järven länsipuolitse kulkee yhdystie 15208.

## Luontoarvoja
Se on kirkasvetinen, karu ja niukkahumuksinen järvi.

## Vesistösuhteet
Hirvijärvi (14.929.1.038) kuuluu Korpijoen valuma-alueeseen (14.929), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä (14). Toinen jakovaihe on Puulaveden alue (14.92) ja ensimmäinen on Mäntyharjun reitin valuma-alue (14.9). Hirvijärvi on kolmanneksi laajin Korpijoen valuma-alueen 38:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Korpijärvi-Verijärvi ja toiseksi laajin on Ylänne. Hirvijärvi laskee koilliseen Poikelmus-järveen (112,3 metriä mpy). Laskuoja virtaa järviä erottavan kannaksen kapeimmasta kohdasta.

## Lähteet
621 (luku)

**621** (**kuusisataakaksikymmentäyksi**) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 620 ja seuraa luku 622.

## Matematiikassa
* 621 on yhdistetty luku ja vajaa luku.
* 621 on yhdeksäntoistakulmioluku.
* 621 on onnekas luku.
* 621 on Harshad-luku kymmenjärjestelmässä.
* 621 on palindromi vigesimaalijärjestelmässä (1B120).
* 621 voidaan ilmaista muodossa a^b-b, jossa a, b > 1: 5^4-4.
* 621 voidaan muodostaa kahden sellaisen alkuluvun summana, joiden erotus on myös alkuluku: 619+2 = 621 ja 619-2 = 617.
* 621 voidaan muodostaa kolmen neliöluvun summana kahdeksalla tavalla: 24^2+6^2+3^2, 22^2+11^2+4^2, 21^2+12^2+6^2, 20^2+14^2+5^2, 20^2+11^2+10^2, 19^2+16^2+2^2, 19^2+14^2+8^2 tai 16^2+14^2+13^2.
* 621 voidaan muodostaa viiden kuutioluvun summana kahdella tavalla: 7^3+6^3+3^3+3^3+2^3 tai 7^3+5^3+5^3+3^3+1^3.
* 621 voidaan muodostaa peräkkäisten kahdeksankulmiolukujen summana: 280+341.
* 621 on yhden jaottoman Pythagoraan kolmikon pitempi kateetti: .
* 621 on kokonaislukujen 1–9 tekijöiden summa kerrottuna 9:llä.
* 621:llä on neljä alkutekijää myös takaperin: 126 = 2 \cdot 3^2 \cdot 7.
* 621 voidaan muodostaa kahden sellaisen luvun tulona, jotka ovat binäärijärjestelmässä toistensa anagrammeja: 621 = 23 \cdot 27 = 10111_2 \cdot 11011_2.

## Luonnontieteissä
* 621 Werdandi on asteroidi.
* NGC 621 on galaksi Kolmion tähdistössä.
* Cosmos 621 on neuvostoliittolainen satelliitti.

## Muissa yhteyksissä
* Seututie 621 kulkee Keuruun ja Ähtärin välillä.
* E621 on natriumglutamaatin koodi.
* U-621 oli saksalainen sukellusvene.

## Lähteet
Karibian arawakkikielet

**Karibian arawakkikielet** (myös **ta-arawakkikielet**) on arawakkikieliin kuuluva kieliperhe. Se sijoittuu Etelä-Amerikan mantereen pohjoisosiin sekä Karibian saarille.

Kieliperheeseen kuuluu yhteensä kymmenen kieltä:

* Antillien arawakkikielet
** Garifuna
** Kalinago
** Lokono
** Maragua
** Taino
** Caquetio
* Guajiro-paraujano
** Paraujano
** Wayuu
* Luokittelemattomat 
** Araicu
** Uirina

## Lähteet
Pokrov

**Pokrov** (); vuosina 1956-2016 nimellä **Ordžonikidze** () on kaupunki Dnipropetrovskin alueella Ukrainan keskiosassa. Kaupunki sijaitsee Nikopolin piirissä, maanteitse vajaa 150 kilometriä aluekeskus Dniprosta lounaaseen ja 26 kilometriä piirikeskus Nikopolista länsiluoteeseen. Pokrovin asukasluvuksi arvioitiin 38&nbsp;111 (2021).

Muutamia kilometrejä kaupungin itäpuolella sijaitsee osa laajasta mangaanimalmin kaivos- ja jalostusalueesta  (Pokrovskyi HZK), joka tuottaa 70 prosenttia Ukrainan mangaanista. Osaa aiemmin hylätystä avokaivosalueesta on sittemmin hyödynnetty sijoittamalla sinne laajoja aurinkopaneelikenttiä aurinkoenergian keräämiseen (esimerkiksi Pokrovska SES).  

## Historiaa
Arkeologiset löydöt antavat viitteitä seudun muinaiselle asutuksesta. 1964 arkeologit avasivat skyyttien hautakumpuja 300- ja 200- luvuilta eaa. ja tekivät useita löytöjä. Sittemmin on tehty uusia löydöksiä skyyttien kuninkaallisestakin hautakummusta. 

1740-luvulla nykyisen kaupungin paikka oli osa vanhaa kasakkayhteisön (Tšortomlytska Sitš, ) asutusta. Kasakkayhteisön purkamisen jälkeen 1775 samalle paikalle muodostui Pokrovin kylä. Venäjän keisarinna Katariina II antoi kylän ja aiemmat kasakkayhteisön maat ruhtinaalleen, joka myi ne 1802 paroni Stiglitzille. 1861 omistus siirtyi suurruhtinas M. Romanoville. 

1880-luvusta lähtien paikkakunnan kehitys kytkeytyi Etelä-Ukrainan kaivosteollisuuden kasvamiseen. Pokrovin seudun mangaanimalmin esiintymät löydettiin ja kaivoskylien kehitys alueella alkoi. Vuonna 1886 Pokrovin kaivokset avattiin. Vuonna 1934 Pokrovin kaivoksille perustettiin kaivostaajama, joka nimettiin neuvostoliittolaisen, raskaan teollisuuden kansankomissaari Grigori Ordžonikidzen mukaan. Vuonna 1938 Ordžonikidzen taajamalle myönnettiin kaupunkityyppisen taajaman asema. Ordžonikidzen kaupunki perustettiin vuonna 1956 yhdistämällä useita Ordžonikidzen kaivoksen asutuksia kaupungiksi. Vuonna 2016 kaupungin nimi palautettiin Pokroviksi osana Ukrainan pyrkimystä luopua neuvostoaikaan viittaavista paikannimistä.


Покров здание городского совета.jpg|Kaupungintalo.
Покров храм Иоанна Богослова.jpg|Ortodoksinen kirkko.
Pokrov, local playground.jpg|Leikkikenttää.
Pokrov, 36 microdistrict.jpg|Eräs lähiö.
Фрагменты_Пекторали.jpg |Ote taidokkaasta skyyttien kaulakorusta (300-luku eaa.), joka on löytynyt  Pokrovan läheisestä Tovsta Mohylan kurganista, kuninkaallisesta hautakummusta.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Keplakko

**Keplakko** on niemien halkoma järvi Savonlinnan keskustan koillispuolella Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on 1,5 neliökilometriä. Järven itärannalla sijaitsee Keplakon kylä. Keplakko on osa 37-kilometristä Ulpukkareittiä.

## Maantiede
Keplakon ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 3,5 kilometriä. Aarreniemi erottaa järven itäosaa muusta järvestä. Aarreniemen länsipuolinen haarautuva Hirsiniemi puolestaan erottaa järven luoteista osaa. Niemien väliin jää Keplakon keskiosa, joka on melko syvä. Hirsiniemen luoteispuolella on syvä vyöhyke. Noin neljäsosa Keplakosta on vähintään kymmenen metriä syvä.

Keplakon saariluku on kuusi. Saarista kaksi on alle aarin laajuisia luotoja ja yksi on yli hehtaarin laajuinen. Keplakon saarilla ei ole karttanimiä, laajimmat saaret sijaitsevat järven eteläosassa. Keplakon itärannalla on runsaasti rakennuskantaa, läntisillä rannoilla taloja on harvassa. Hirsiniemi on osa luonnonsuojelualuetta, joka sijaitsee Keplakon ja sen eteläpuolisen Hiisjärven välissä. Savonlinnan lentoasema sijaitsee Keplakon luoteispuolella

Keplakkoon virtaa Kohojoki kaakosta Ylä-Kieluusta (83,5 metriä mpy). Keplakko kapenee luoteisosastaan Paskojoeksi, joka virtaa luoteeseen Kuhajärveen (83,4 metriä mpy).

Keplakon vesitilavuus on 10&nbsp;522&nbsp;000 kuutiometriä.

Keplakko (04.293.1.004) kuuluu Suurijoen valuma-alueeseen (04.293), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ylä-Enonveden valuma-alue (04.29) ja ensimmäinen on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Keplakko on neljänneksi laajin Suurijoen valuma-alueen 25:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajimmat ovat Kuhajärvi, Seppäjärvi ja Hiisjärvi.

## Lähteet
Dniprova Tšaika

**Ljudmyla Vasylevska**, s. **Berezyna**, kirjailijanimi: **Dniprova Tšaika**,  (”Dneprin lokki”), (20. lokakuuta 1861 Karlivka, Hersonin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 13. maaliskuuta 1927 Hermanivka, Kiovan alue) oli ukrainalainen kirjailija.

Vasylevskan isä oli tiukkaa kuria pitävä kyläpappi. Vasylevska sai hyvän koulutuksen ja toimi itse myöhemmin opettajana. Hän keräsi ukrainalaisia kansanlauluja ja kansanperinnettä ja esitteli keräystyönsä tuloksia Odessassa 1884 pidetyssä alan kokouksessa.

Vasylevska eli Dniprova Tšaika julkaisi ensimmäiset tekstinsä 1884, ja sittemmin hän julkaisi niitä kirjallisissa kalentereissa ja aikakauslehdissä, kuten lviviläisissä *Pravdassa*, *Zorjassa* ja *Literaturno-naukovyi vistnykissä*. Hänet pidätettiin 1905 kirjoitustensa vuoksi, ja hänen kirjoituksiaan takavarikoitiin. Hän kirjoitti realistisia novelleja, joissa hän kuvasi maalaiselämää ja älymystöä, sekä lyyristä proosaa ja symbolistisia miniatyyrejä, jotka kuuluvat ukrainalaiseen modernismiin. Hän kirjoitti myös runoja sekä librettoja lastenoopperoihin, joita sävelsi Mykola Lysenko. Hän kirjoitti runoja myös venäjäksi ja käänsi kirjallisuutta ruotsista ja venäjästä.

Vasylevskan puoliso oli historioitsija ja patriootti Teofan Vasylevsky. He osallistuivat poliittiseen toimintaan ja olivat siksi aika ajoin poliisin seurannassa. Lasten aikuistuttua he erosivat. Eron taustalla oli ainakin Teofan Vasylevskyn kielteinen suhtautuminen puolisonsa kirjalliseen työhön.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kuhajärvi (Savonlinna)

**Kuhajärvi** on useasta altaasta koostuva järvi Savonlinnan keskustan pohjoispuolella Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on 3,6 neliökilometriä. Järven etelärannalla sijaitsee Savonlinnan lentoasema. Kuhajärvi on osa 37-kilometristä Ulpukkareittiä.

## Maantiede
Kuhajärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 5,6 kilometriä. Kaivannonniemi ja sen luoteispuoleinen Kaivannonsaari erottavat järven itäosan länsiosasta. Noin kilometrin pituinen haarautuva Lamponiemi jakaa edellen itäosan Paskolahteen ja Kaivantoon, josta kuljetaan järven itäisimpään osaan, jonka nimi on Ala-Kieluu. Se jakautuu edelleen pienempiin järvenosiin (Valkialampi, Pitkälahti). Kuhajärven lounaisosan muodostaa noin neliökilometrin laajuinen järvenselkä, jonka luoteispuolella järvi on niemien ja saarten pirstomaa. Luoteisimman osan muodostaa Kotilahti, jonne on yhteys kapean Kuhasalmen kautta.

Kuhajärven laajin saari on Kaivannonsaari, joka on kuitenkin lähes kiinni Kaivannonniemessä ja sinne on maantieyhteys. Kaivannonsaaren luoteispuolella sijaitsee noin kymmenen hehtaarin laajuinen Kuhasaari, jonka luoteispuolella sijaitsee muutaman hehtaarin laajuinen Miilustinsaari. Ala-Kieluun laajimmat saaret ovat Siliäsaari ja Kalmansaari. Kuhajärven niemillä on runsaasti pientaloja, mutta varsin suuri osa järven ranta-alueesta on luonnontilaista.

Kuhajärven pohjoispuolella sijaitsee Seppäjärvi (83,4 metriä mpy), järvien välinen Seppäharju on kapeimmillaan alle sata metriä leveä. Seppäjärvi laskee Seppäkapeen kautta Ala-Kieluun luoteiskolkkaan. Kuhajärven eteläpuolella sijaitsee Pellosjärvi (83,4 metriä mpy), joka laskee Taipaleenjokea Kuhajärven etelärannalle. Lentokentän kiitotie on rakennettu järviä erottavalle kannakselle.

Kuhajärveen virtaa Paskojoki kaakosta Keplakosta (83,4 metriä mpy). Kuhajärvi laskee Ala-Kieluun itärannalta lyhyttä Välijokea itään Löksään (83,4 metriä mpy), joka puolestaan laskee Koveronjokea pohjoiseen Tänkynjärveen (82,7 metriä mpy).

Kuhajärvi (04.293.1.003) kuuluu Suurijoen valuma-alueeseen (04.293), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ylä-Enonveden valuma-alue (04.29) ja ensimmäinen on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Kuhajärvi on laajin Suurijoen valuma-alueen 25:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Seuraavaksi laajimmat ovat Seppäjärvi, Hiisjärvi ja Keplakko.

## Lähteet
Naisten Superpesiksen kausi 2022

**Superpesiksen kausi 2022** oli Suomen pesäpallon pääsarjan Superpesiksen 33. kausi. Kaudella pelasi 12 joukkuetta, joista Pöytyän Urheilijat pelasi ensimmäistä kertaa pesäpallon pääsarjatasolla. Vaasan Mailattaret palasi sarjaan ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1959. Kausi alkoi 23. huhtikuuta Fuengirolassa kahden vuoden tauon jälkeen pelatulla "Fugepesis"-ottelulla. Siinä kohtasivat Roihuttaret ja Seinäjoen Maila-Jussit (SMJ). Muutoin kausi alkoi 14. toukokuuta. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Porin Pesäkarhut.

## Joukkueet








## Sarjajärjestelmä
Runkosarjassa pelataan kaksinkertainen sarja. Lisäksi jokainen joukkue pelaa kaksi lisäottelua. Joukkueet on jaettu ottelupareiksi, joiden kesken lisäottelut pelataan koti- ja vieraskentällä. Otteluparit ovat:
*Hyvinkään Tahko–Roihuttaret
*Manse PP–Pöytyän Urheilijat
*Porin Pesäkarhut–Fera
*Jyväskylän Kirittäret–Joensuun Maila
*Lapuan Virkiä–Vaasan Mailattaret
*Seinäjoen Maila-Jussit–Kempeleen Kiri
Yhteensä runkosarjassa pelataan 24 ottelua joukkuetta kohden.

Kahdeksan parasta joukkuetta pääsevät pudotuspeleihin. Pudotuspelivaiheen jokaisella kierroksella runkosarjassa parhaiten menestynyt joukkue kohtaa heikoiten menestyneen yhä mukana olevan joukkueen, toiseksi paras toiseksi heikoimman ja niin edelleen. Kotietu on aina runkosarjassa paremmin sijoittuneella. Pudotuspelien ottelusarjat pelataan paras viidestä -järjestelmällä lukuun ottamatta pronssiottelua, joka pelataan paras kolmesta -järjestelmällä.

Runkosarjan kaksi heikointa joukkuetta päätyvät putoamiskarsintaan. Se pelataan paras viidestä -järjestelmällä, ja kotietu on runkosarjassa paremmin menestyneellä. Putoamiskarsinnan häviäjä putoaa Ykköspesikseen kaudeksi 2023, ja voittaja etenee Ykköspesiksessä toiseksi sijoittunutta joukkuetta vastaan pelattavaan Superpesiskarsintaan. Superpesiskarsinta pelataan niin ikään paras viidestä -menetelmällä, ja kotietu on Superpesisjoukkueella. Ottelusarjan voittaja pelaa Superpesiksessä ja häviäjä Ykköspesiksessä kaudella 2023.

## Runkosarja

### Runkosarjan tilastot

#### Lyöjätilasto

#### Etenijätilasto

#### Kärkilyöntitilasto

Päivitetty 19. kesäkuuta pelattujen ottelujen jälkeen.

## Pudotuspelit
### Turnauspuu

## Sarjakarsinta

### Putoamiskarsinta

### Superpesiskarsinta

## Lopulliset sijoitukset

## Lähteet
Medina Dixon

**Medina Dixon** (2. marraskuuta 1962 Boston, Massachusetts – 8. marraskuuta 2021) oli yhdysvaltalainen koripalloilija, olympiamitalisti ja maailmanmestari.

## Elämä ja ura

Dixon voitti Yhdysvaltain naisten maajoukkueessa olympiapronssia Barcelonassa 1992 ja maailmanmestaruuden Malesiassa 1990. Barcelonassa hänen 15,8 pisteen keskiarvonsa oli Yhdysvaltain joukkueen korkein. Lisäksi hän saavutti maajoukkueen mukana pronssia vuoden 1991 Pan-Amerikan kisoista. Yliopistokoripallossa Dixon voitti Old Dominionin joukkueessa NCAA:n mestaruuden vuonna 1985: Old Dominion on jäädyttänyt hänen pelinumeronsa. Dixonin seurajoukkueura kesti vuosikymmenen, ja hän pelasi sen aikana Italiassa, Japanissa ja Venäjällä. Dixon kuoli haimasyöpään 59-vuotiaana 8. marraskuuta 2021.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Kaita (Savonlinna)

**Kaita** on pitkä ja kapea järvi Savonlinnassa Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on 2,6 neliökilometriä. Järvi sijaitsee Savonrannan taajaman luoteispuolella ja etäisyys Savonlinnan keskustasta on 37 kilometriä pohjoiskoilliseen.

## Maantiede
Kaidan pituus kaakosta luoteeseen on 8,5 kilometriä. Suurin osa järvestä on alle puoli kilometriä leveä, leveimmät kohdat sijaitsevat järven keskivaiheilla. Koskiniemi jakaa Kaidan eteläisimmän osan kahteen kapeaan lahteen, joista itäisempi sijaitsee varsin erillään pääaltaasta, ja sen nimi on Koskilampi. Koskilammen rannoilla sijaitsee Savonrannan kirkonkylä. Kaidan syvin alue on Koskiniemen luoteispuolella Kaidanmäen ja Kaidanvuoren välissä. Kaidan keskiosassa on sekä matalikkoja että syvänteitä. Keskiosasta luoteeseen järvi on varsin matalaa.

Kaidan saariluku on 13. Saarista yksi on alle aarin laajuinen luoto. Ainoa yli hehtaarin laajuinen saari on Välisaaret. Järven keskiosan matalikolla sijaitsee useita pieniä saaria, järven pohjoisimmassa osassa on noin 20 aarin laajuinen Pääsaari. Kaidan rannat Välisaarista luoteeseen ovat melko luonnontilaisia. Yhdystie 4741 on rakennettu järven läntisen rantaviivan mukaiseksi Kaidanmäkeen saakka, jossa se erkanee rannasta, pohjoisessa tielinja jälleen lähenee rantaviivaa. Kaidanmäen huippu on noin 155 metriä merenpinnan yläpuolella eli noin 70 metriä Kaidan pintaa ylempänä.

Kaitaan virtaa noin puolen kilometrin mittainen lasku-uoma luoteesta Huuhinjärveltä, jonka korkeustaso on lähes sama kuin Kaidan. Idästä Vääräjärveltä (86,4 metriä mpy) laskee Vääränkoski Kaidan matalaan keskiosaan. Kaidan ja Vääräjärven välinen maa-alue on nimeltään Vääränniemi. Kaita laskee kaakkoiskolkastaan Savonrannan kirkonkylän halki Pyyveteen (75,9 metriä mpy).

Kaidan vesitilavuus on 10&nbsp;877&nbsp;000 kuutiometriä.

Kaita (04.234.1.002) kuuluu Kaidan alueeseen (04.234), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Pyyveden alue (04.23) ja ensimmäinen on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Kaita on toiseksi laajin Kaidan alueen 62:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Vuokalanjärvi ja kolmanneksi laajin on Jouhenjärvi.

## Lähteet
Tyke Peacock

**Tyke Peacock** (s. 24. helmikuuta 1961) on yhdysvaltalainen korkeushypyn MM-mitalisti.

Peacock voitti korkeushyppykilpailun yleisurheilun maailmancupissa 1981 tuloksella 228. Hän voitti samana vuonna Memorial Van Damme -kilpailun. Hän saavutti Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hopeaa tuloksella 232. Hän voitti samana vuonna ISTAF Berlin -kilpailun ennätyksekseen jääneellä tuloksella 233 cm. Hallissa hän hyppäsi parhaimmillaan 231 cm Rosemontissa tammikuussa 1985.

## Lähteet
Paneeraq Siegstad Munk

**Paneeraq Hansine Judithe Karen Siegstad Munk** (s. 30. tammikuuta 1977) on Grönlannin hiippakunnan piispa. Hänet valittiin piispaksi vuonna 2020 ja vihittiin virkaan seuraavana vuonna.

Munk valmistui teologian kandidaatiksi () Grönlannin yliopistosta vuonna 2001 ja teologian maisteriksi () Kööpenhaminan yliopistosta vuonna 2017. Hänet vihittiin papiksi vuonna 2004, ja hän toimi pappina Ittoqqortoormiitissa ja Aasiaatissa. Hän toimi myös Grönlannin pappisliiton puheenjohtajana. Vuodesta 2017 hän toimi Kujataan rovastina. 

Lokakuussa 2020 pidetyssä piispanvaalissa Munk valittiin Grönlannin piispaksi. Hän astui virkaan 1. joulukuuta. Piispaksi vihkiminen oli tarkoitus pitää marraskuussa 2020, mutta koronaviruspandemian takia sitä lykättiin lähes vuodella. Hans Egeden kirkossa 10. lokakuuta 2021 pidetyssä tilaisuudessa Munkin vihki piispaksi hänen edeltäjänsä, Grönlannin piispana vuodesta 1995 lähtien toiminut Sofie Petersen. Tilaisuuteen osallistui Tanskan kuningatar Margareeta II.

Piispanvaalin yhteydessä tuli ilmi, että Munkin oli väitetty syyllistyneen opintojensa aikana vilppiin kandidaatintyötä tehdessään; Munk sekä Grönlannin yliopiston rehtori kuitenkin kiistivät vilppiä tapahtuneen. 

## Lähteet