open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Villeta (Paraguay)

**Villeta** on kaupunki ja jokisatama Paraguayn Centralin departementissa pääkaupunki Asunciónin eteläpuolella. Sen asukasluku vuonna 2022 oli 35&nbsp;941.

## Maantiede

Villeta sijaitsee Paraguayn Centralin departementissa Paraguayjoen varrella noin 45 kilometriä maan pääkaupunki Asunciónista etelään.

## Historia
Juan Gregorio Bazán de Pedraza perusti Vilettan 5. maaliskuuta 1714. Sen alkuperäinen nimi oli San Felipe de Borbón del Valle del Bastán en los Campos del Guarnipitán. Nimi on viittaus Espanjan kuningas Filip V:een ja hänen Bourbon-sukuunsa.

Viletta tunnettiin vanhastaan appelsiineista ja puutavarasta. Vuonna 1864 Asunciónista Vilettaan rakennettiin eteläisen Latinalaisen Amerikan ensimmäinen lennätinlinja. Kolmoisliiton sodan aikana seudulla käytiin ankaria taisteluja maahan hyökänneitä liittoutuneita vastaan. 1900-luvulla paikkakunnastat alkoi muodostua teollinen keskus ja sen jokisataman merkitys kasvoi. Se ohitti 1980-luvulla maan pääkaupunki Asunciónin maan suurimpana satamana. Teollisuuden tuotteisiin kuuluvat esimerkiksi sementti, kasvi- ja hyönteismyrkyt ja soijapavut.

## Väestö

Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan Vilettan asukasluku oli 35&nbsp;941.

## Lähteet
Marianne (lehti)

**Marianne** on ranskalainen vuonna 1997 perustettu politiikkaan ja yhteiskuntaan keskittyvä aikakauslehti, joka ilmestyy perjantaisin. Lehteä pidetään linjaltaan vasemmistolaisena.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Gripenbergin linna

**Gripenbergin linna** () on Ruotsin Tranåsissa sijaitseva puinen kartanolinna. Sen rakennutti 1660-luvulla Carl Gustaf Wrangel.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ouest-France

**Ouest-France** on ranskalainen vuonna 1944 perustettu sanomalehti, joka on maansa sekä koko ranskankielisen yhteisön luetuin päivälehti.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
L’Opinion

**L’Opinion** (ransk., ’mielipide’) on ranskalainen vuonna 2013 perustettu sanomalehti. Se ilmestyy päivittäin ja on linjaltaan liberaali ja EU-myönteinen.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Les Dernières Nouvelles d’Alsace

**Les Dernières Nouvelles d'Alsace** (lyh. **DNA**) on ranskalainen vuonna 1877 perustettu sanomalehti, jonka toimitus on Strasbourgissa. Lehti ilmestyy kuudesti viikossa.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Courrier international

**Courrier international** on ranskalainen torstaisin ilmestyvä aikakauslehti, joka on perustettu vuonna 1990. Se julkaisee käännösartikkeleita eri puolilla maailmaa ilmestyvistä sanomalehdistä. *Courrier international* kuuluu samaan konserniin kuin *[[Le Monde]]*.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Nancy Wexler

**Nancy Sabin Wexler** (s. 19. heinäkuuta 1945 Washington, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen geneetikko, neuropsykologi, Columbian yliopiston professori ja Huntington’s Disease Foundationin puheenjohtaja. Hänen tutkimuksillaan löydettiin Huntingtonin tautia aiheuttava geeni.

## Elämä
Nancy Wexler syntyi Washingtonissa vuonna 1945. Hänen perheeseensä kuului psykologi-isä Milton Wexler, äiti Leonore Sabin Wexler ja sisko Alice Wexler. Vuonna 1968, perheen äidillä diagnosoitiin perinnöllinen Huntingtonin tauti, johon hänen isänsä ja kolme veljeään olivat jo aiemmin kuolleet. Perhe oli siihen asti kuvitellut sairauden puhkeavan vain miehille. Kun Milton Wexler ymmärsi tyttäriensä mahdollisesti sairastuvan myös, hän perusti Hereditary Disease Foundationin ja omistautui yhdessä lapsiensa kanssa Huntingtonin taudin tutkimiselle. Leonore kuoli kymmenen vuotta diagnoosin saamisen jälkeen. Alice Wexleristä tuli opettaja, historioitsija ja kirjailija, joka on kirjoittanut kirjoja Huntingtonin taudista. Kumpikaan sisaruksista ei hankkinut lapsia, koska he eivät halunneet lapsiensa perivän sairauteen johtavaa geeniä.

Vuonna 1969 Nancy Wexleristä tuli Hereditary Disease Foundationin puheenjohtaja. Säätiö rahoittaa Huntingtonin taudin tutkimusta apurahoilla ja palkinnoilla sekä järjestää sairautta käsitteleviä tapahtumia, kuten konferensseja ja työpajoja. Se on toiminut Huntington’s Disease Foundation -nimellä vuodesta 2025.

Heinäkuussa 1979 Wexler matkusti Maracaibojärven alueelle Venezuelaan tavoitteenaan löytää ihmisiä, jotka olivat perineet Huntingtonin taudin molemmilta vanhemmiltaan. Hän jatkoi vuosittaisi tutkimuksia Venezuelassa vuoteen 2002 asti. Alue valikoitui tutkimuskohteeksi, koska sairaus on tavallista yleisempää siellä sijaitsevissa Barranquitasin ja Lagunetasin kylissä. Wexlerin tutkimusten avulla Huntingtonin tautia aiheuttava geeni saatiin paikannettua kromosomiin 4 vuonna 1983, ja kymmenen vuotta myöhemmin sairauden aiheuttajaksi paljastui mutaatio huntingtiiniproteiinia koodaavassa HTT-geenissä.

Wexler oli vuodesta 1984 alkaen parisuhteessa lääkäri Herbert Pardesin kanssa. Pardes kuoli 89-vuotiaana vuonna 2024. Vuonna 2020 Wexler kertoi julkisuudessa sairastuneensa Huntingtonin tautiin. Hän paljasti samalla, ettei ollut koskaan halunnut tehdä sairaudelle altistavan mutaation tunnistavaa geenitestiä, joka kehitettiin aikoinaan hänen omien tutkimuksiensa pohjalta.

## Julkaisuja
* 
* 

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 
* 

## Aiheesta muualla
Li Auto

**Li Auto** on kiinalainen sähköautoja valmistava pörssiyhtiö. Sen perusti heinäkuussa 2015 Li Xiang, joka tunnetaan myös toisesta listatusta yhtiöstä, automyynnin verkkoalusta Autohomesta. Li Auton nimi oli alun perin Chehejia. Yritys pitää päämajaansa Pekingissä.

Li Auto oli ensimmäinen kiinalainen yhtiö, joka erikoistui pidennetyn kantaman sähköautoihin. Sen ensimmäinen automalli Li One tuli saataville joulukuussa 2019. Li Auto listautui pörssiin 30. heinäkuuta 2020. Se keräsi listautumisannilla 1,1 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Vuoden 2020 ensimmäisellä puoliskolla Li Autolla oli 2,4 % markkinaosuus Kiinan sähköautomarkkinoilla. Yritys lisättiin vuonna 2023 Hongkongin pörssin Hang Seng -indeksiin. 

## Lähteet
Arne Gunnarsjaa

**Arne Kjell Gunnarsjaa** (25. syyskuuta 1939 – 26. elokuuta 2015) oli norjalainen arkkitehti ja arkkitehtuurihistorioitsija. Hän valmistui Norjan teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1961. Gunnarsjaa oli kiinnostunut erityisesti italialaisesta arkkitehtuurista ja julkaisi vuonna 2009 kaupunkioppaan *Roma i små porsjoner*. Hän kirjoitti myös 912-sivuisen *Arkitekturleksikon*-tietosanakirjan, josta on tullut Norjassa aihealueen perusteos, sekä useita muita arkkitehtuuria käsitteleviä kirjoja.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Frederiksborgin rauha

**Frederiksborgin rauha** solmittiin Suuren Pohjan sodan loppuvaiheessa vuonna 1720 Ruotsin ja Tanskan välille. Se päätti vuodesta 1709 vallinneen sotatilan, jota norjalaisessa ja tanskalaisessa historiankirjoituksessa kutsutaan yksitoistavuotiseksi sodaksi. Rauha allekirjoitettiin 3. heinäkuuta 1720 (gregoriaanisen kalenterin mukaan 14. heinäkuuta) tanskalaisten osalta Frederiksborgin linnassa ja ruotsalaisten osalta Tukholmassa.

Syksyllä 1718 Ruotsin kuningas Kaarle XII oli kaatunut piirittäessään Fredrikstenin linnoitusta Norjan Haldenissa, mikä avasi toiveet rauhasta molemmilla puolilla. Neuvottelut aloitettiin pian tämän jälkeen, mutta sodankäynti jatkui muun muassa norjalais-tanskalaisten joukkojen hyökkäyksellä Bohusläniin, millä pyrittiin parantamaan neuvotteluasemaa. Marraskuussa 1719 solmittiin aselepo ja posti- sekä kauppayhteydet palautettiin normaaleiksi. Rauhanneuvottelut pääsivät kunnolla käyntiin kevättalvella 1720 Ison-Britannian ja Hannoverin välityksellä. Lopulliset sopimusehdot olivat Ruotsin kannalta edulliset. Tanskan oli palautettava sodassa valloittamansa Ruotsin alueet, joista Ruotsin puolestaan oli maksettava 600&nbsp;000 riikintaalerin korvaukset. Lisäksi Ruotsin oli purettava sotilasliittonsa Holstein-Gottorpin herttuan kanssa Tanskan Slesvigin turvallisuuden takaamiseksi, eikä Tanska saanut liittoutua Venäjän kanssa. Ruotsin oli myös jatkossa maksettava tullia Juutinraumassa.

## Katso myös
*Traventhalin rauha
*Uudenkaupungin rauha

## Lähteet
Yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailut 2025

**Yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailut 2025** järjestettiin Nanjingissa Kiinassa 21.–23. maaliskuuta.

## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Lähteet
* WA:n kisasivut
Taisto Heinonen

**Taisto Heinonen** (s. 11. lokakuuta 1950 Kuopio) on kanadansuomalainen rallikuljettaja ja rakentaja, joka tunnetaan erityisesti menestyksestään Kanadassa.

Heinonen syntyi Ilomantsista Savoon muuttaneeseen evakkoperheeseen ja koki lapsuudessaan evakkomatkan takaisin Karjalaan. Heinonen aloitti ralliautoilun Suomessa vuonna 1964. Vuonna 1970 hän muutti veljensä innoittamana Kanadaan ja jatkoi ralliautoilua saavuttaen siellä suurimman menestyksensä. Heinonen on suunnitellut ja rakentanut itse sekä taloja että kilpa-autoja. Heinosen itse virittämillä autoilla saavutetut voitot ovat tuoneet hänelle merkittävän kokoelman palkintoja eri mantereilla. Hän voitti Kanadan rallimestaruuden viisi kertaa ja hänet liitettiin vuonna 2003 Canadian Motorsport Hall of Fame -kunnialistalle. Hän on kilpaillut myös Suomessa esimerkiksi Pohjola-Rallissa.

Heinonen tunnettiin erityisesti erinomaisesta autonhallinnastaan, ja hän pystyi suoriutumaan uskomattomilta vaikuttavista ajosuorituksista, erityisesti lumella ja jäällä. Hän ajoi harvoin ulos radalta ja osasi aina löytää lisävaihteen päihittääkseen vastustajansa. Heinonen kuuluu harvalukuiseen Grand Master -kuljettajien ryhmään, jotka ovat keränneet yli 2&nbsp;000 pistettä urallaan, ja hänen kokonaissaldonsa oli peräti 5&nbsp;580 pistettä – noin 800 enemmän kuin seuraavaksi parhaalla. Hän saavutti 40 voittoa Kanadan kansallisissa rallikilpailuissa ja voitti viisi kertaa maan mestaruuden vuosina 1977–1982. Samalla hän auttoi Toyotaa voittamaan valmistajien mestaruuden kuusi kertaa.

Heinonen on kilpaillut muun muassa WRC-sarjassa, SCCA Pro Rally -sarjassa ja Kanadan rallisarjoissa, saavuttaen useita voittoja erityisesti 1970- ja 1980-luvuilla. Hän on ajanut eri automerkeillä, kuten Toyota, Ford, Renault ja Volvo. Heinonen on ollut erityisen menestyksekäs Pohjois-Amerikan ja Kanadan rallikilpailuissa voittaen useita kisoja ja sijoittuen korkealle eri luokissa. Hänen menestyksensä on ollut huomattavaa erityisesti 1980-luvun alkupuolella, jolloin hän saavutti voittoja muun muassa Kanadan rallisarjassa ja SCCA Pro Rally -sarjassa. Heinonen on osallistunut myös legendaarisiin kilpailuihin, kuten Press-on-Regardless Rally ja Rocky Mountain Rally.

Heinonen lopetti kilpauransa vuonna 1983, mutta palasi rallin pariin vuosiksi 2013–2016. Myöhemmät vuodet eivät olleet kuitenkaan yhtä menestyksekkäitä kuin uran huippuvaiheet.

## Lähteet
Torsten Elovaara

**Torsten Erik Elovaara** (28. marraskuuta 1890 Pyhäjärvi – 19. tammikuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen Suomen puolustusvoimien palveluksessa toiminut insinöörieversti  ja yliarkkitehti, joka kuoli tapaturmaisesti Santahaminassa.

Valmistututtuaan ylioppilaaksi vuonna 1916 hän aloitti matematiikan opiskelut Helsingin yliopistossa, mutta vaihtoi Teknilliseen korkeakouluun, josta valmistui arkkitehdiksi vuonna 1919. sen jälkeen hän toimi arkkitehtitoimistossa ollen samaan aikaan assistentina Teknillisessä korkeakoulussa. Hän oli Taideteollisen korkeakoulun piirustuksenopettajana vuosina 1920-1921.

Vuonna 1923 Elovaara siirtyi puolustuministeriön palvelukseen ensin toimistopäälliköksi, vuodesta 1927 yliarkkitehdiksi ja vuodesta 1940 osastopäälliköksi. Samalla hän oli useiden valtion ja puolustusministeriön komiteoiden jäsen. Hänet nimitettiin vuonna 1943 insinöörieverstiksi.

Torsten Elovaara joutui tammikuussa 1949 Santahaminan maasotakoulun kranaatinheitinammunnoissa tapahtuneen onnettomuuden uhriksi, jossa insinöörieversti Elovaara menetti henkensä muiden kolmen lähelläolleen loukkaantuessa.

## Lähteet
Hannu Rajaniemi (professori)

**Hannu Jaakko Rajaniemi** (s. 26. kesäkuuta 1944 Alavieska) on suomalainen lääkäri ja anatomian emeritusprofessori.

Rajaniemi syntyi maanviljelijä Eero Rajaniemen ja emäntä Aune Koskelan perheeseen. Hän avioitui 1967 hammaslääkäri Leena Aineen kanssa. Rajaniemi tuli ylioppilaaksi Ylivieskan yhteiskoulusta 1963 ja valmistui Turun yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi 1970. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli siellä 1971. Hänen väitöstyönsä aiheena oli *Aivolisäkkeen gonadotrofisten hormonien jakautuminen koe-eläimessä ja sitoutuminen kohdekudoksiin*. 

Rajaniemi oli väitellyt tutkija Michiganin yliopistossa Ann Arborissa 1972–1974, anatomian assistentti Turun yliopistossa 1968–1974 ja anatomian apulaisopettaja Kuopion yliopistossa 1975–1977. Oulun yliopistossa hän oli anatomian apulaisprofessori 1977–1992 ja sitten professori eläköitymiseensä saakka. Rajaniemi toimi myös Oulun yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan dekaanina 1994–1996.

## Lähteet
2-amino-2-etyyli-1,3-propaanidioli

**2-amino-2-etyyli-1,3-propaanidioli** (C5H13NO2) on alkanoliamiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa emulsioita stabiloivana aineena.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa 2-amino-2-etyyli-1,3-propaanidioli on väritöntä kiteistä tai tahnamaista ainetta. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja liukenee lisäksi muun muassa etanoliin. Aine on heikko emäs ja sen pK<sub>a</sub>-arvo on 9,03.

2-amino-2-etyyli-1,3-propaanidiolin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa formaldehydi ja nitropropaani reagoivat 2-etyyli-2-nitro-1,3-propaanidioliksi. Tämä yhdiste pelkistetään vedyttämällä 2-amino-2-etyyli-1,3-propaanidioliksi. Tuote puhdistetaan tislaamalla.

2-amino-2-etyyli-1,3-propaanidiolia käytetään muun muassa vahoja ja voiteita stabiloivana aineena, happamuudensäätöön, korroosionestoaineena ja happamien teollisuuskaasujen neturalointiin. Orgaanisen kemian synteeseissä yhdistettä käytetään esimerkiksi oksatsoliiniryhmiä sisältävien polymeerien valmistamiseen.

## Lähteet
Hannu Rajaniemi

**Hannu Rajaniemi** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Hannu Rajaniemi (s. 1944), suomalainen lääkäri ja anatomian professori
* Hannu Rajaniemi (1953–2008), suomalainen jalkapalloilija
* Hannu Rajaniemi (s. 1978), suomalainen tieteiskirjailija.
Antonio Almén

**Antonio Almén** (s. 7. huhtikuuta 2004, Mustasaari) on suomalainen jalkapalloilija. Almén edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Vaasan Palloseuraa. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.

## Seuraura
Almén on VIFK:n kasvatti. Hän siirtyi Vaasan Palloseuran organisaatioon vuonna 2019. Almén pelasi ensimmäiset ammattiottelunsa kaudella 2020 Palloseuran akatemiajoukkueessa. Hän allekirjoitti sopimuksen Ykkösessä pelaavan pääjoukkueen kanssa vuoden 2021 alussa. Almén siirtyi loppukaudesta 2023 lainalle VIFK:iin. Almén allekirjoitti jatkosopimuksen Vepsun kanssa kaudeksi 2025, johon sisältyi optio kaudesta 2026.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Antonio Almén Palloliiton sivuilla
* Antonio Almén Transfermarkt-sivustolla
Lehtikuvitus

**Lehtikuvitus** eli **journalistinen kuvitus** on sanomalehteen, aikakauslehteen tai verkkolehteen tehty kuvitus. Lehtikuvituksia tilataan erityisesti niihin artikkeleihin, joiden kuvittaminen valokuvalla on hankalaa tai mahdotonta. Esimerkiksi abstrakteja kokonaisuuksia, historiallisia tapahtumia tai arkaluontoisia aiheita käsitteleviä artikkeleja on tapana kuvittaa lehtikuvituksilla. Muun muassa karikatyyri, pilapiirros, käsitekuvitus ja henkilökuvitus ovat lehtikuvituksen lajeja.

## Lehtikuvitus Suomessa

Kuvitusta on esiintynyt suomalaisessa lehdistössä laajemmin ainakin 1800-luvun puolivälistä lähtien. Tunnettuja suomalaisia lehtikuvituksen tekijöitä ovat muun muassa Tove Jansson, Kari Suomalainen, Henrik Tikkanen, Martta Wendelin ja Rudolf Koivu.

## Lähteet
Spe salvi

**Spe salvi** () on paavi Benedictus XVI:n ikuista elämää ja toivoa käsittelevä kiertokirje vuodelta 2007.

Spe salvi on erikoinen ja poikkeuksellinen paavillinen kiertokirje siinä, että se on kokonaan paavin itsensä kirjoittama. Se on osittain hartaustekstiä ja samalla sielunhoidollinen ja älyllinen. Se käsittelee toivoa muun muassa kärsimyksen, oikeudenmukaisuuden ja iankaikkisen elämän näkökulmasta. Lisäksi se käsittelee uskon ja järjen yhteenkuuluvuutta toivon näkökulmasta, ja tieteen sekä edistysuskon ja politiikan konkreettisiksi osoittautuneita rajoituksia toivon kannalta. 

Kiertokirje käsittelee nimensä mukaisesti toivoon ja pelastukseen liittyviä vaikeitakin kysymyksiä mukaan lukien kuolemaa ja ikuisuutta sekä kiirastulta (Ss 45-47). 

Kiertokirjeen sisällys on seuraava:
*Johdanto (1)
*Usko on toivoa (2-3)
*Uskoon perustuva toivo Uudessa testamentissa ja varhaisessa kirkossa (4-9)
*Ikuinen elämä – mitä se on? (10-12)
*Onko kristillinen toivo yksilöllinen? (13-15)
*Kristillisen usko-toivon muuttuminen nykyaikana (16-23)
*Kristillisen toivon tosi muoto (24-31)
*Toivon oppimis- ja harjoittamisympäristöjä (32-48)
*Maria, toivon tähti (49-50)

## Katso myös
*Deus caritas est
*Lumen fidei

## Lähteet

## Suomennos
*Spe salvi (Toivossa pelastetut). KATT, Vaajakoski 2008, 71 sivua. 

## Aiheesta muualla
*Spe salvi Katolinen.fi
FBC: Firebreak

**FBC: Firebreak** on Remedy Entertainmentin kehittämä ja julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin kesäkuussa  PlayStation 5:lle, Windowsille ja Xbox Series X/S:lle.

## Pelaaminen
Peli on ensimmäisen persoonan ammuntapeli, jota pelataan kolmen henkilön yhteistyöpelinä. Peli sijoittuu mystiseen liittovaltion toimistoon, joka on yliluonnollisten voimien hyökkäyksen kohteena. Firebreak-ryhmän tehtävänä on hoitaa kriisit ja palauttaa järjestys. Peliä on sanottu satiiriksi yritysmaailmasta.

Tyypillisten aseiden sijaan pelissä valitaan "pakkauksia", jotka vastaavat hahmoluokkia ja toimivat eri tavoin. Pakkauksilla on omat käyttönsä, jonka lisäksi niillä on yhteisvaikutuksensa. Esimerkiksi vesikanuunan käyttö ja sähköisku voivat toimia tehokkaasti vastustajiin. Peliä voi pelata myös yksin, mutta se on suunniteltu ryhmässä pelattavaksi.

## Kehitys
Peli on Remedyn ensimmäinen verkkomoninpeli ja ensimmäinen Remedyn itse julkaisema peli. Peli tunnettiin kehityksen aikana työnimellä *Project Condor*.

Lyhenne FBC viittaa pelin toimintaympäristöön eli Federal Bureau of Control -nimiseen virastoon. Samaan paikkaan sijoittui Remedyn aiempi peli *[[Control (videopeli)|Control]]* (2019). *FBC: Firebreakissa* pelaajien tehtävänä on selviytyminen ja alueen puhdistaminen hyökkäävistä mutaatioista. Peliä oli kehittämässä viitisenkymmentä työntekijää noin 25 miljoonan euron budjetilla.

## Vastaanotto
Peli sai IGN:n arvostelussa arvosanaksi 6/10. Peli sai GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8/10. Peli sai Eurogamerin arvostelussa kolme tähteä viidestä.

Useat pelaajat jättivät *FBC: Firebreakista* kielteisen arvostelun Steamissa, koska pelin aloittaminen on hankalaa. Peliä yli tunnin pelanneet jättivät siitä kuitenkin usein myönteisen arvion. Remedyn mukaan pelin ensimmäisten pelituntien ongelmana, on ettei ole voiman tunnetta ja voimakkaampien aseiden saavuttaminen vaatii pitkää pelaamista. Remedy on sanonut myös parantavansa käyttöliittymän selkeyttä.

Peli saavutti miljoona pelaajaa, mutta ei saanut merkittävää osuutta Steamissä, jota on kuvattu pääasialliseksi kohteeksi. Teknisesti ottaen pelin julkaisu oli onnistunut, mutta suurin osa pelin pelaajista on konsoleilla, joissa se on tilauspalvelu. Remedy on tehnyt palautteen mukaan muutoksia ja päivityksiä, joiden se sanoo parantaneen tilannetta.

## Lähteet
Boeing F-47

**Boeing F-47** on tuleva yhdysvaltalainen kuudennen sukupolven hävittäjälentokone. Sen valmistaja on Boeing, ja se voitti Yhdysvaltain ilmavoimien NGAD-hankkeen. Hävittäjän julkistamisen yhteydessä sitä kutsuttiin maailman ensimmäisensi miehitetyksi kuudennen sukupolven hävittäjäksi ja edistyneimmäksi koskaan suunnitelluksi hävittäjäksi, joka on teknologisesti suuri harppaus.

F-47 korvaa F-22 Raptorin. F-47 tulee käyttämään erittäin kehittynyttä häiveteknologiaa, olemaan hyvin muuntautumiskykyinen tulevaisuuden tarpeisiin ja lentämään miehittämättömien siipimiesdroonien rinnalla.

## Kehitys
Presidentti Donald Trump, puolustusministeri Pete Hegseth ja ilmavoimien komentaja David Allvin julistivat Boeingin F-47:n voittajaksi 21. maaliskuuta 2025. Kyseessä oli samalla julkistus konetyypille, josta ei ole ollut aiemmin mitään julkista tietoa. Paljastettiin, että koelentokoneella on lennetty salaisesti jo lähes viiden vuoden ajan eli noin vuodesta 2020 lähtien. Boeingin ainoa kilpailija NGAD-hankkeessa oli Lockheed Martin, kun Northrop Grumman vetäytyi kilpailusta 2023. Kummankin valmistajan ehdotukset olivat valmiina loppuvuodesta 2024. Projektin tila oli ennen julkistusta epäselvä muun muassa budjetin leikkausten takia.

Suunnittelu- ja tuotannonkehityssopimuksen arvoksi on arvioitu ainakin 20 miljardia Yhdysvaltain dollaria, jota seuraa mahdollisesti satojen miljardien arvoiset varsinaiset hävittäjäostot. Yhden NGAD-koneen hinnaksi on arvioitu satoja miljoonia dollareita, mahdollisesti 300 miljoonaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* lentoposti.fi-sivuston artikkeli koneesta
Kirkollinen uudistus

**Kirkollinen uudistus** () on Gunnar Rosendalin kirjoittama luterilaisen korkeakirkollisen liikkeen ohjelmakirja. Se ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1935.

Teosta pidetään edelleen merkittävänä sen kattavassa näkemyksessä siitä, mitä kirkossa tarvitaan. Tekijä huomauttaa, että Ruotsissa oli tuolloin yleisesti katsoen ymmärrys muutoksen tarpeesta. Monien mielestä kirkko oli liian muodollinen ja sen täytyi alkaa esiintyä enemmän "paitahihasillaan", kirkon jumalanpalvelukset tulisi korvata sosiaalipalveluilla ja urheiluasioilla. Kirkollinen byrokratia tuli yhä tärkeämmäksi ja hengellisille asioille omistettiin yhä vähemmän aikaa.
Tällaista ajattelua vastaan ​​Rosendal esittää neljää kirkon peruspiirrettä: sen tunnustuksellista, sakramentillistä, hierarkkista ja liturgista piirrettä.
*Tunnustuksella tarkoitetaan ohjelmassa vanhan kirkon ja reformaatioajan tunnustuksia. 
*Sakramentillinen piirre merkitsi että kasteen tuli olla enemmän kuin syntymäriitti; sen täytyy jättää jälkensä kristilliseen elämään. Sanan sakramentaalisuuden ja alttarin sakramentin tuli olla kristillisen elämän keskipiste. Martti Luther itse toteutti ”sakramentaalisesti leimattua elämää” koko elämänsä ajan eikä asettanut saarnaa sakramenttien yläpuolelle. 
*Kolmas piirre kirkollisessa uudistuksessa oli hierarkkisuus. Kirkon hierarkian pastoraalinen johtajuus piti elvyttää. 
*Neljäs piirre oli liturgisuus. Liturgian tulee olla todistus taivaallisesta kauneudesta ja myös ilmaista sakramenttien koko merkitys. Se sisältää yleisen pappeuden. Liturginen uudistus edellyttää ”raamatullista kirkkotietoisuutta”, joka perustuu paavalilaiselle ekklesiologialle: kirkko on Kristuksen ruumis. 
Kirjan viimeinen luku sisältää kannanoton kirkollisen uudistuksen ja roomalaiskatolisuuden väliseen suhteeseen. Teokselle ilmestyivät jatko-osina myöhemmin kirjat *Kyrklig förnyelse i församlingskyrkan* ja *Kyrkans framtid*.

## Suomennos
* Rosendal, Gunnar: *Kirkollinen uudistus*. Suom. Pentti Hämäläinen. SLEY, Joensuu 1974 
## Lähteet
Confessio catholica

**Confessio catholica** () on luterilaisen ortodoksian ajan saksalaisen teologin Johann Gerhardin toinen pääteos. Se ilmestyi vuosina 1634–1637.

Teos on vielä työstetympi ja kattavampi kuin tekijän aiemmin ilmestynyt dogmatiikan yleisesitys *Loci communes theologici*. Sen koko otsikko kuuluu: *Confessio catholica, in qua doctrina catholica et evangelica, quam ecclesiae Augustanae confessioni addictae profilentur, ex Romano-catholicorum scriptorum suffragiis confirmatur*. Toisin sanoen kirja pyrkii todistamaan Augsburgin tunnustuksen opin evankelista ja katolista luonnetta hyväksyttyjen roomalaiskatolisten kirjoittajien teoksista. Teos on luonteeltaan yhtä aikaa apologeettinen ja poleeminen, ja perustuu aiempaan Matthias Flaciuksen kirjaan *Catalogus testium veritatis*. Confessio catholica ilmestyi neljässä osassa. Ensimmäinen osa käsittelee aihetta yleisesti, ja loput osat käsittelevät yksittäisiä tunnustuksen artikloita.

## Katso myös
**[[Commonitorium]]*
**[[Confessio Augustana : Bekenntnis des einen Glaubens]]*

## Lähteet
Reijo Kontio

**Reijo Olavi ”Reka” Kontio** (s. 27. heinäkuuta 1954 Lahti) on suomalainen elokuva-alan stunt-esiintyjä sekä stuntti- ja turvallisuuskoordinaattori, varsinaiselta ammatiltaan pastori. Ainakin 150 elokuva- ja tv-tuotannossa mukana ollut Kontio palkittin vuoden 2025 Jussi-gaalassa 35 vuoden urastaan Betoni-Jussilla.

Kontio toimi 1980-luvun alussa Lahdessa nuorisopappina ja muun muassa veti seurakunnan näytelmäkerhoa ja toimi muutenkin sekä kirkon että teatterin piirissä. Hän otti papin työstä virkavapaata ja toimi Lahden kaupunginteatterissa ohjaajien assistenttina. Hän kiinnostui elokuvanteosta, toimi vaarallisten toimintakohtausten stunttina suomalaisissa elokuvissa ja erikoistui sitten tämän toiminnan koordinaattorin tehtävään. 1990-luvun alussa hänen yrityksensä työskenteli elokuvatuotannoissa myös Ruotsissa, Venäjällä ja Baltian maissa. Elokuvauransa alkuvaiheessa Kontio hoiti myös räjähteitä ja muuta kuvauksissa tarvittavaa pyrotekniikkaa, kunnes sille toiminnalle vakiintuivat omat tehostemestarit. Noin 140 suomalaiselokuvan lisäksi Kontio on ollut mukana palkitun suomalais-ukrainalais-venäläisen Afganistanin sodasta kertovan elokuvan *[[9. komppania]]* (2005) tuotannossa.

Kontio on myös opettanut teatteri- ja elokuvanäyttelijöille miekkailu- ja tappelukohtauksissa työskentelyä. Turun taideakatemiaa edeltäneessä Turun taiteen ja viestinnän oppilaitoksessa hän järjesti Suomen ensimmäisen stunt-alan kurssin.

2010-luvun taitteessa Kontio teki kristillisaiheista stand up -komiikkaa ja perusti Harri Pulliaisen ja Teppo Räisäsen kanssa tuotantoyhtiön nimeltä Media Village Oy. Se julkaisi vuonna 2012 yhdessä Kirkkohallituksen kanssa Suomen Pipliaseuran 200-vuotisjuhlan kunniaksi tehdyn DVD-tallenteen *Ristiaskelia*, jolla seitsemän suomalaista stand up -koomikkoa pohtii *Raamatun* tekstejä ja merkitystä omasta näkökulmastaan. 2010-luvun puolivälissä hän palasi alkuperäiselle alalleen ja toimi kirkon tiedotuskeskuksessa tuottaja-toimittajana ja viestintä- ja mediakasvatuksen kouluttajana.

Kontio oli 2010-luvulla naimisissa laulaja Nina Tapion kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Anderslöv

**Anderslöv** on taajama Trelleborgin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 2&nbsp;023 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Stephanie Baker

**Stephanie Baker** on tutkiva journalisti ja tietokirjailija.

Baker sai maisterin arvon London School of Economicsista. Hän aloitti uransa raportoimalla Moskovasta 1990-luvulla. Baker on työskennellyt Bloombergin eri viestimissä. Hän on esiintynyt myös muun muassa BBC:llä, MSNBC:llä, CNBC:llä, NPR:llä, PBS:llä ja Sky Newsillä. Bakerille on myönnetty monia palkintoja ja tunnustuksia, kuten Gerald Loeb -palkinto. 

Vuonna 2024 Bakerilta ilmestyi Scribnerin kustantama kirja *Punishing Putin*, joka käsittelee länsimaiden taloussotaa Venäjää vastaan vastauksena Venäjän vuonna 2022 aloittamaan täysimittaiseen hyökkäykseen Ukrainaan. Baker kritisoi lännen pakotepolitiikkaa epäonnistumisesta pakotteiden kohdentamisessa venäläisen öljyntuotantoon ja -jakeluun, mutta katsoo pakotteiden vahingoittaneen Venäjän taloutta tästä huolimatta syvästi. Venäläisiä pääomia on Bakerin mukaan siirtynyt erityisesti Arabiemiraatteihin.

## Lähteet
L’Express

**L’Express** on ranskalainen vuonna 1953 perustettu viikoittain ilmestyvä uutislehti. Alkuaikoina siihen kirjoittivat muun muassa Albert Camus ja Jean-Paul Sartre. Lehti ilmestyy keskiviikkoisin ja on linjaltaan liberaalikonservatistinen.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lehden verkkosivut
La Tribune

**La Tribune** on ranskalainen vuonna 1985 perustettu viikkolehti, joka keskittyy talouteen ja liike-elämään. Se ilmestyy verkossa päivittäin ja paperisena perjantaisin.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
James F. Gusella

**James Francis Gusella** (s. 1952 Ottawa, Ontario, Kanada) on kanadalainen geneetikko ja Harvard Medical Schoolin neurogenetiikan professori. Hän tutkii hermorappeumasairauksia ja erityisesti Huntingtonin tautia. Gusella ja hänen kollegansa onnistuivat paikantamaan huntingtiinia koodaavan geenin sekä tunnistivat sen pidentyneen CAG-toistojakson Huntingtonin taudin aiheuttajaksi. Gusella on kartoittanut myös Alzheimerin tautiin ja ALS-tautiin liittyviä geenejä. Hänet palkittiin työstään hermorappeumasairauksien parissa Kuningas Faisalin lääketieteen palkinnolla vuonna 1997.

## Julkaisuja
* 
* 

## Lähteet
La Provence

**La Provence** on ranskalainen alueellinen sanomalehti, joka ilmestyy päivittäin Marseillessa. Se syntyi vuonna 1997, kun sanomalehdet *Le Provençal* ja *Le Méridional* yhdistyivät.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Hyon Yong-chol

**Hyon Yong-chol** (; tammikuu 1949 Pohjois-Hamgyeong – 30. huhtikuuta 2015?) oli pohjoiskorealainen poliitikko ja kenraali.

Hyon liittyi Pohjois-Korean tiedotusvälineiden mukaan asevoimien palvelukseen maaliskuussa 1966. Hänet valittiin Korkeimpaan kansanneuvostoon vuonna 2009. Vuonna 2010 Hyon sai ylennyksen neljän tähden kenraaliksi. Lisäksi hänet valittiin Korean työväenpuolueen keskuskomiteaan. Hän kuului Kim Jong-ilin hautajaiskomiteaan joulukuussa 2011. Hyon nimitettiin kesäkuussa 2014 Pohjois-Korean puolustusministeriksi ja kansallisen puolustuskomission jäseneksi.

Etelä-Korean tiedustelun mukaan Hyon teloitettiin 30. huhtikuuta 2015 julkisesti ilmatorjuntatykillä epälojaaliudesta Kim Jong-unia kohtaan. Hän oli esiintynyt valtiollisissa tiedotusvälineissä päivänä ennen väitettyä teloitusta. Lisäksi hän oli äskettäin edustanut Pohjois-Koreaa alueellisen turvallisuuden konferenssissa Moskovassa.

## Lähteet
Seppo Koponen

**Seppo Koponen** (s. 2. marraskuuta 1944 Turku) on suomalainen hämähäkkitutkija.

Koponen aloitti yliopisto-opinnot Turun yliopistossa vuonna 1963, erikoistuen ekologiaan ja eläinsystematiikkaan opiskellen samalla myös kasvitiedettä, genetiikkaa ja maantiedettä. Hän teki pro gradu -työnsä suon hämähäkeistä vuonna 1969 ja lisensiaatintutkimuksensa koivulla elävistä kasvinsyöjähyönteisistä Lapissa ja Grönlannissa vuonna 1978. Hänen araknologian mentorinaan ja ohjaajanaan toimi Pekka T. Lehtinen. Opiskeluaikoinaan 1960-luvun lopulla Koponen työskenteli Turun yliopiston eläintieteen laitoksella assistenttina. Varusmiespalveluksensa jälkeen hänet nimitettiin vuonna 1971 Turun yliopiston eläinmuseon intendentiksi, ja hän työskenteli siellä 40 vuotta, aina eläkkeelle jäämiseensä asti vuoteen 2011.

Koponen on tutkinut holarktisia hämähäkkejä, erityisesti niiden ekologiaa, zoogeografiaa ja taksonomiaa. Hän on osallistunut useisiin tutkimushankkeisiin ja kirjoittanut monia yhteisjulkaisuja, joissa on kuvattu muun muassa kuusi uutta sukua ja noin 90 uutta lajia. 1990-luvulla Koponen johti useita suomalais-venäläisiä tutkimusretkiä eri puolille Siperiaa.

## Lähteet
Le Journal du Dimanche

**Le Journal du Dimanche** on ranskalainen vuonna 1948 perustettu sunnuntaisin ilmestyvä uutisviikkolehti. Lehti on linjaltaan oikeistolainen ja se tunnetaan erityisesti haastatteluista, jotka ovat usein yksinoikeudella.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Le Point

**Le Point** on ranskalainen uutisaikakauslehti, jonka perusti vuonna 1972 joukko *[[L’Express]]istä* lähteneitä toimittajia. Lehti ilmestyy torstaisin ja on linjaltaan liberaalikonservatistinen.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Wreckfest 2

**Wreckfest 2** on Bugbear Entertainmentin kehittämä ja THQ Nordicin julkaisema ajopeli. Peli on julkaistu ennakkojulkaisuna 20. maaliskuuta 2025.

Pelin tulosta ilmoitettiin elokuussa 2024. Kehittäjien mukaan pelissä on uusittu fysiikkamoottori ja parannettu vauriomallinnus sekä enemmän autojen muokattavuutta. Pelissä on yksinpelimoodi, moninpeli sekä paikallisesti jaetun näytön moodi.

## Vastaanotto
IGN:n arvostelussa pelin ennakkojulkaisuversiosta kehuttiin ratojen suunnittelua, äänimaailman parannuksia, sekä parannuksia käsittelyyn. Arvostelussa mainittiin pelin version olevan vielä varhaisessa vaiheessa kuten edellisen *Wreckfestin* ennakkojulkaisuversion kanssa oli.

## Lähteet
Jaanika Blomster

**Jaanika Blomster** (s. 1. heinäkuuta 1971 Helsinki, Suomi) on suomalainen ympäristötieteilijä, vanhempi yliopistonlehtori ja ympäristötieteiden kandidaattiohjelman johtaja Helsingin yliopistossa.

Blomster on erikoistunut vesiekosysteemeihin ja on työskennellyt yliopistolla yli 25 vuotta. Blomster valmistui luonnontieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1990 ja suoritti tohtorintutkintonsa Belfastin yliopistossa vuonna 1999.

Blomster työskentelee *Ekosysteemit ja ympäristö* -tutkimusohjelmassa sekä Kestävyystieteen instituutissa. Hän kuuluu myös Opettajien akatemiaan ja on mukana Life Science Education -toiminnassa sekä Marine Ecosystems Research Groupissa. Lisäksi hän toimii ohjaajana kahdessa tohtoriohjelmassa, jotka keskittyvät mikrobiologiaan, bioteknologiaan ja villieläinbiologiaan.

Blomsterin tutkimus käsittelee erityisesti meriekosysteemejä, ekologiaa ja ympäristötieteitä. Hän on julkaissut 55 tieteellistä artikkelia ja osallistunut useisiin kansainvälisiin tutkimusprojekteihin, kuten rakkohaurun populaatioiden alkuperää ja regenerointia Itämeressä tutkivaan FunkVeg-hankkeeseen sekä merijään ekologiaa selvittäviin hankkeisiin. Hänen yhteistyöverkostonsa ulottuu muun muassa Norjaan, Ruotsiin, Britanniaan ja Suomeen. Hänen tutkimustyötään ovat tukeneet muun muassa Suomen Akatemia, Emil Aaltosen säätiö ja Alexander von Humboldtin säätiö.

Tutkimustoiminnan ohella Blomster on saanut tunnustusta opetustyöstään ja tieteellisestä vaikuttavuudestaan, kuten University of Helsinki Open Science Award -palkinnon vuonna 2024 ja jäsenyyden Opettajien akatemiassa vuonna 2015. Hän on myös aktiivinen ohjaaja ja vertaisarvioija, osallistuen useiden väitöskirjojen ja pro gradu -tutkielmien ohjaukseen.

## Lähteet
Raimo Rajala (professori)

**Raimo Kalervo Rajala** (s. 7. tammikuuta 1949 Ylihärmä) on suomalainen opettaja ja kasvatustieteen emeritusprofessori.

Raimo Rajala syntyi konttoripäällikkö Vilho Johannes Rajalan ja yrittäjä Hellin Annele Luomansuun perheeseen. Hän avioitui 1987 Mervi Tikkasen kanssa. Rajala tuli ylioppilaaksi Poltinahon yhteiskoulusta 1968 ja valmistui peruskoulunopettajaksi Tampereen yliopistosta 1971, filosofian kandidaatiksi Joensuun yliopistosta 1978 ja kasvatustieteen lisensiaatiksi Lapin yliopistosta 1988, jossa hän myös väitteli kasvatustieteen tohtoriksi 1989 opettajien stressiä ja sen hallintaa koskeneella tutkimuksellaan.

Rajala oli peruskoulunopettaja Rengossa 1971–1972 ja Vantaalla 1978–1980, Lapin yliopiston assistentti 1981–1988 ja Suomen Akatemian tutkimusassistentti 1984–1986. Lapin yliopistossa hän oli sitten yliassistentti 1989–1992, kasvatuspsykologian apulaisprofessori 1992–1994 ja kasvatustieteen professori vuodesta 1994 eläköitymiseensä saakka. Rajala oli myös Lapin yliopiston kasvatustieteen tiedekunnan dekaani 1996–1998 ja varadekaani 2002–2006 ja yliopiston vararehtori 1998–2001. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet muun muassa opettajuus ja opintojen kulku sekä opettajien ammatillinen kehitys ja työssä oppiminen.  

## Lähteet
Luettelo Ruandan kansallispuistoista

Tämä on luettelo Ruandan kansallispuistoista. Maan oman luokittelun mukaan siellä on neljä kansallispuistoa. Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton suojelualueluokituksen mukaan kaksi niistä kuuluu luokkaan II Kansallispuistot, kaksi luokkaan IV Luontotyyppien tai lajien suojelu- ja hoitoalue.

## Lähteet
Return of the Secaucus 7

**Return of the Secaucus 7** on John Saylesin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen independent-draamaelokuva vuodelta 1980. Siinä puolen tusinaa noin 30-vuotiasta nuorta aikuista kokoontuu New Hampshiren pikkukaupunkiin siellä opettajina toimivan ystäväpariskunnan luo. He kaikki kävivät yhdessä high schoolia vuosikymmen aiemmin, 1960-luvun lopulla, ja tulivat pidätetyiksi Vietnamin sotaa vastustavissa mielenosoituksissa pääkaupungissa Washingtonissa. Nyt he ovat edenneet akateemisiin ammatteihin, ja jännitettä yhteiseen viikonloppuun tuovat myös yhden pariskunnan eroprosessi.

Vuonna 1997 elokuva valittiin Yhdysvaltojen National Film Registryyn, johon kootaan kulttuurillisesti, historiallisesti tai esteettisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia.

## Rooleissa

## Tuotanto
John Sayles oli jo päässyt elokuvauralla alkuun käsikirjoittamalla kauhufilmejä Roger Cormanin ohjattavaksi. Saylesia kiinnosti edetä ohjaajaksi, ja *Return of the Secaucus 7* syntyi pienellä budjetilla nuoren Saylesin omalla kustannuksella työnäytteeksi, jonka avulla hän voisi mennä tarjoamaan palveluksiaan elokuvayhtiöihin. Saylesin naisystävä Maggie Renzi toimi tuottajana ja esittää yhtä pääosaa. Kuvaukset tehtiin ystävän omistaman kesäteatterin toiminnan puitteissa ja Sayles leikkasi filmin vuokraamallaan laitteella, jollaista ei ollut aiemmin käyttänyt. Elokuva herätti Los Angelesin elokuvajuhlilla Hollywood-studioiden mielenkiintoa niin, että Sayles alkoi saada työtarjouksia.

## Vastaanotto
Elokuvaa ei tuotu Suomen teattereihin, kuten ei useimpia muitakaan Saylesin varhaisia elokuvia. Sitä ei ole myöskään esitetty Suomessa televisiossa tai julkaistu videolla. Se on *Helsingin Sanomien* Helena Yläsen mukaan aivan samanaiheinen kuin kolme vuotta myöhemmin valmistunut Lawrence Kasdanin *[[Sisärengas]]*, mutta huomattavasti realistisempi ja tarkempi asenteissaan ja henkilökuvissaan.

## Lähteet
Veikko Hintikka

**Eero Veikko Kalevi Hintikka** (s. 15. syyskuuta 1931 Helsingin maalaiskunta) on suomalainen kasvitieteilijä, joka väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1964.

Hintikka toimi Helsingin yliopiston kasvitieteen dosenttina vuosina 1964–1976, määräaikaisena metsäbiologian ja -patologian professorina Metsäntutkimuslaitoksella 1972–1975, sekä määräaikaisena metsäpatologian professorina 1993–1994 ja propedeutiikan apulaisprofessorina Helsingin yliopistossa 1976–1994. Lisäksi hän toimi Suomen Sieniseuran johtajana vuosina 1974–1981. Hän on julkaissut yli 100 tieteellistä ja yleisötiedettä käsittelevää artikkelia sekä oppikirjoja ja kursseja kasvitieteessä ja mykologiassa. Hänen väitöskirjansa käsitteli ilmaston vaikutusta kasvien levinneisyyteen.

Hintikka on naimisissa eläinlääketieteen tohtori Eeva-Liisa Hintikan (os. Korppinen) kanssa.

## Lähteet
Tapani Salminen

**Tapani Antero Salminen** (s. 4. heinäkuuta 1962) on kielitieteiden dosentti ja Helsingin yliopiston suomalais-ugrilaisten kielten osaston yliopistonlehtori.

Salminen on opiskellut suomalais-ugrilaisia kieliä ja yleistä kielitiedettä Helsingissä, keskittyen morfologiaan, sanakirjatyöhön, alkuperäiskielten asemaan ja erikoistuen nenetsin kieliin. Salminen on kirjoittanut kaksi kirjaa, väitöskirjansa *Tundra Nenets inflection* (1997) ja *A morphological dictionary of Tundra Nenets* (1998), sekä artikkeleita samojedikielistä, uralilaisesta kielitieteestä ja kielten uhanalaisuudesta.

Salmisen tutkimustyö keskittyy erityisesti uralilaisiin ja samojedikieliin. Salminen on julkaissut useita merkittäviä tutkimuksia, jotka käsittelevät muun muassa uralilaisten kielten uhanalaisuutta ja elvyttämistä sekä uhanalaisten kielten sanakirjatyötä Euroopassa ja Pohjois-Aasiassa. Hänen julkaisujaan ovat muun muassa *The Samoyed languages* (2024) ja *On the demography, endangerment, and revitalization of the Uralic languages* (2023).

Salminen on ollut mukana useissa akateemisissa projekteissa, kuten *Manuscripta Castreniana* ja *Linguistic Diversity: Historical, Functional and Typological Approaches (LDHFTA)*. Hän on myös isännöinyt useita akateemisia vierailuja ja osallistunut moniin tieteellisiin tapahtumiin, kuten *Understanding the North – The Global Heritage of Castrén* -konferenssiin vuonna 2013.

Salminen on tehnyt neljä kenttätutkimusmatkaa Luoteis-Siperiaan. Hän toimii aktiivisesti tieteellisissä verkostoissa ja on ollut mukana tutkimuksissa, jotka keskittyvät erityisesti kielten monimuotoisuuteen ja niiden suojeluun. Hänen nykyiset projektinsa sisältävät Metsä-Nenetsin kielensanakirjan, joka on saanut tukea Uhanalaisten kielten dokumentointiohjelmasta, uhanalaisten kielten kartoituksen Pohjois-Aasiassa ja Euroopassa sekä M. Alexander Castrénin Siperian kielistä 1800-luvun puolivälistä laatiman käsikirjoituksen kriittisen painoksen.

Salmisen merkittävin saavutus nenetsiläisten kielten tutkimuksessa on ollut näiden kielten morfologian systematisointi sekä tieteellisen kirjoitustavan vakiinnuttaminen.

## Lähteet
Kalmujoki (Jyväskylä)

**Kalmujoki** on Jyväskylän pohjoisosassa sijaitseva joki, joka alkaa Puuppolan Saarijärvestä ja laskee Tikkakosken lähellä Autiojokeen. Joki on noin 3,3 kilometrin pituinen.

## Joen kulku
Kalmujoki alkaa Saarijärven koillispäästä 130,3 metrin korkeudelta mpy. Sen alajuoksun varrella sekä Saarijärven rannoilla on hajanaista asutusta, jonka ohitettuaan joki alittaa seututien 630. Joen alajuoksu tien pohjoispuolella on luonnonsuojelualuetta. Lopulta joki yhtyy Luonetjärvestä alkavaan Autiojokeen, joka laskee Korttajärveen. Jokien yhtymäkohta sijaitsee noin 115,6 metrin korkeudella.

Kalmujoki kuuluu Kymijoen vesistön (vesistöaluetunnus 14) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueen (14.29) Autiojoen valuma-alueeseen (14.295). Joen oman valuma-alueen pinta-ala on noin 25 neliökilometriä. Alkulähteeseen Saarijärveen laskee sekä Joutenjoki että Karjujoki, joista edellinen alkaa Savilammesta (4&nbsp;ha) ja jälkimmäinen Heinosesta (28&nbsp;ha).

## Luontoarvoja
Kalmujoen luonnonsuojelualue on vuonna 2023 yksityismaille perustettu Metso-ohjelman suojelualue. 8,7 hehtaarin laajuinen alue koostuu joen mutkittelevasta, paikoin koskisesta osuudesta sekä sitä ympäröivistä metsistä. Joki on hiekkapohjainen ja kirkasvetinen. Jokivarren metsä on pääosin kuusivaltaista kangasta, jossa on pieniä lehtometsä- ja korpilaikkuja. Myös pieni osa Autiojoen varresta kuuluu suojelualueeseen.

## Kalasto
Vuonna 2013 Kalmujoesta saatiin koekalastuksessa 130 neliömetrin alueelta kahdeksan taimenta sekä yksi kivisimppu. Havaintoja on tehty myös puronieriästä, jota esiintyy lähinnä yläpuolisessa Joutenjoessa. Vuonna 2023 koekalastuksissa keskijuoksulta saatiin neljä ahventa ja kuusi kivisimppua, kun taas alajuoksulta saatiin 19 taimenta ja viisi kivisimppua. Keskijuoksulta havaittiin myös jokirapu. 

Kalmujoki on täysin esteetön. Sekä Autiojoen Puuppolankosken että Tourujoen voimalaitoksen patoa on suunniteltu purettavaksi, jolloin taimenille muodostuisi suurimmaksi osaksi esteetön kulkureitti Saarijärvestä Päijänteeseen asti.

## Lähteet
Pueblos de indios

**Pueblos de indios** olivat Espanjan siirtomaissa Amerikassa alueen alkuperäisväestölle perustettuja kyliä tai kaupunkeja, joiden tarkoituksena oli ainakin nimellisesti suojella alkuperäiskansojen jäseniä espanjalaisten siirtolaisten hyväksikäytöltä heidän omilla rodullisesti erotellulla paikallishallinnollaan.  Monet *pueblos de indios* -paikkakunnat eivät kuitenkaan alkujaankaan seuranneet tiukkaa rotujaottelua ja sen merkitys väheni siirtomaakauden kuluessa. Espanjan siirtomaiden itsenäistyttyä järjestelmästä luovuttiin kokonaan.

Hallinnollisesti *pueblos de indios* -paikkakunnat järjestettiin tavallisten siirtomaakaupunkien mukaisesti. Niihin rakennettiin ruutukaavamainen pohja, jonka keskustassa oli usein paikallinen kirkko ja aukio, sekä mahdollisia hallinnollisia rakennuksia. Niillä oli oma valtuustonsa, virkamiesjohtonsa (*alcaldes*), muu virkamiehistö ja poliisi. Kaupungeissa, joissa oli suuri intiaaniväestönosa, perustettiin myös niiden omia *pueblos de indios* -kaupunginosia (*barrios*). Niillä oli muiden *pueblos de indios* -paikkakuntien mukainen valtuusto ja virkamiehistö.

Alkuperäinen ajatus oli ollut itniaanien erotellulla hallintojärjestelmällä sitoa nämä Espanjan kruunun hallintojärjestelmään ja samalla suojella heitä siirtomaajärjestelmän hyväksikäytöltä. Idea rodullisesta jaottelusta ei alkujaankaan pitänyt täysin. Intiaanien paikkakunnille asettui valkoisia ja mustia, ja niihin syntyi sekarotuisia perheitä. Ajan kanssa monista paikkakunnista tuli tavanomaisia siirtomaapaikkakuntia. Kun Espanjan siirtomaavalta luhistui ja alueen valtioista tuli itsenäisiä, rotuun perustuvia paikallishallintojärjestelmiä purettiin monissa maissa.

## Lähteet
Édouard Ngirente

**Édouard Ngirente** (s. 1973) on ruandalainen taloustieteilijä ja poliitikko. Hän on Ruandan pääministeri vuodesta 2017.

Ennen pääministeriksi nimittämistään hän toimi taloudellisissa asiantuntijatehtävissä valtion virastoissa ja  kansainvälisissä järjestöissä kuten Maailmanpankissa. Hänellä  on taloustieteen tohtorin tutkinto Belgian Louvainin katolisesta yliopistosta.

Presidentti Paul Kagame nimitti Ngirenten pääministeriksi päästyään jatkokaudelle vuoden 2017 presidentinvaaleissa. Perustuslain mukaan pääministeri ja presidentti eivät voi olla samasta puolueesta. Ngirente on maan ensimmäinen päämonisteri joka tulee kokonaan poliittisen sisäpiirin ulkopuolelta.

## Lähteet
MECP2

**MECP2** () on geeni, joka koodaa samannimistä proteiinia. Ihmisillä geeni sijaitsee X-kromosomin pitkässä käsivarressa. Sen koodaama MECP2-proteiini on säätelyproteiini, joka säätelee geenien ilmentymistä. MECP2-geeni on yhdistetty Rettin oireyhtymään ja MECP2-duplikaatio-oireyhtymään.

## Liittyvät sairaudet
### Rettin oireyhtymä

Rettin oireyhtymä on neurologinen sairaus, jota esiintyy ensisijaisesti naisilla. Se puhkeaa tavallisesti noin puolivuotiaana ja ensioireena on muun muassa kehityksen voimakas taantuminen. Sairauden syy on tavallisesti MECP2-geenin mutaatio, joka aiheuttaa geenin toimimattomuutta. Sairauden vakavuuteen vaikuttaa X-kromosomin inaktivaatio.

### MECP2-duplikaatio-oireyhtymä

MECP2-duplikaatio-oireyhtymä on neurologinen sairaus, jota esiintyy yleensä vain miehillä. Sille tunnusomaisia oireita ovat kehitysvammaisuus, hypotonia, autistiset piirteet, epilepsia ja toistuvat hengitystieinfektioit. Oireyhtymän aiheuttaa Xq28-kromosomialueen kahdentumisesta johtuva MECP2-geenin yli-ilmentyminen.

## Lähteet
Ella Eriksson

**Josefina Gabriella (Ella) Eriksson** (22. maaliskuuta 1870 Pori – 20. marraskuuta 1955 Nokia) oli suomalainen apteekkari, joka perusti ensimmäisenä suomalaisena naisena apteekin vuonna 1915.

Ella Eriksson kävi Porin suomalaisen tyttökoulun ja meni apteekkialalle, suorittaen farmaseuttitutkinnon 1893 sekä proviisoritutkinnon 1901. Eriksson palveli useissa eri apteekeissa ja toimi apteekinhoitajana. Hän täydensi opintojaan ulkomailla opiskellen muun muassa Bernin farmaseuttisella laitoksella vuosina 1907–1910. Hän toimi Helsingin yliopiston farmaseuttisen laitoksen assistenttina 1912–1915. Vuonna 1915 Eriksson sai erioikeuden apteekin perustamiseen Pirkkalan pitäjään ja apteekki avattiin Nokialla 1. syyskuuta 1915.

Eriksson julkaisi oppikirjan sairaanhoitajattaria varten, harjoitti lääkekasvikoeviljelystä ja kuului Suomen lääkekasviyhdistyksen perustajiin. Hän luennoi lääkeaineoppia yliopiston sairaaloiden sairaanhoitajatarkoulussa vuosina 1913–1915. Eriksson oli muun muassa Pirkkalan kunnanvaltuuston jäsenenä sekä kenraali Mannerheimin lastensuojeluliiton puheenjohtajana useita vuosia.

Josefina Gabriella (Ella) Eriksson on haudattu Nokian keskustan vanhalle hautausmaalle.

## Julkaisuja
* *Oppikirja sairaanhoitajattarille. 4: Lääkeaineoppi*. Suomen sairaanhoitoyhdistyksen toimittama. Helsinki 1916, ruotsiksi nimellä *Läkemedelslära*. Sjuksköterskeföreningen, Helsingfors 1917
* *Lääkeaineoppi* teoksessa *Oppikirja sairaanhoitajattarille. 2*. Suomen sairaanhoitajataryhdistyksen toimittama.  2. korjattu ja lisätty painos WSOY 1923

## Lähteet