Julie Wolfthorn

**Julie Wolff** (8. tammikuuta 1864 - 28. joulukuuta 1944) oli saksalainen taidemaalari ja graafikko. Yhdessä Käthe Kollwitzn ja Dora Hitzin kanssa Wolfthorn kuului saksalaisten naistaiteilijoiden kolmen kärkeen. 

Wolfthorn oli myös menestyksekäs muotokuvataiteilija ja hänen töissään olivat malleina aikansa varakkaat jaa kuuluisat, kuten poliitikko Gustav Landauer, kirjailija Hedwig Lachmann, kustantaja Marta Baedeker, näyttelijä Marlene Dietrich ja monet muut. 
## Elämänvaiheita
Julie Wolff syntyi nykyisen Puolan alueella Thornissa (nykyään Toruń) keskiluokkaiseen juutalaisperheeseen. Julie oli perheen viidestä lapsesta nuorin. Hänen lapsuudestaan ja nuoruudestaan ei tiedetä paljoakaan. Vanhemmat lienevät olleet kiinnostuneita taiteesta, sillä Julien Julius-veljestä tuli kuvanveistäjä. Siskosta Louisesta tuli kääntäjä ja hän käänsi kirjallisuutta ranskasta. skandinaavisista kielistä ja englannista saksaksi. Julie ja Louise asuivat lähes koko elämänsä yhdessä.   

Wolffin vanhemmat kuolivat tämän ollessa vielä nuori ja hän muutti sukulaistensa luo Berliiniin. Taideopinnot alkoivat vuonna 1890 Curt Herrmansin naisten piirustus- ja maalauskoulussa. Taiteellisissa piireissä liikkuessaan Wolff keksi laittaa nimensä perään syntymäkaupunkinsa nimen, hän oli loppuelämänsä Wolfthorn. 

Saksa ei tarjonnut vielä 1890-luvulla naisille harrastajatason taidekoulutusta parempaa opetusta. Taideakatemiat avautuivat naisille Saksassa vasta vuonna 1919. Wolfthorn lähti vuonna 1890 Pariisiin, missä oli yksityisiä, myös naisia opettaneita oppilaitoksia. Hän pääsi opiskelemaan Académie Colarossiin. Hän sai opiskeluaikanaan vahvoja impressionistisia vaikutteita. Berliiniin hän palasi vuonna 1893.   

Wolfthornin Pariisin vuosien aikana Saksassa oli alkanut kiivas keskustelu perinteisen taiteen ja modernin taiteen kannattajien välillä. Tämä johti osaltaan modenia taidetta propagoineen Berliinin Secessionistien ryhmän perustamiseen vuonna 1898. Julie Wolfthornin osuus on asiassa unohdettu, sen sijaan Max Liebermann muistetaan asiasta lähes aina. Lisäksi hän oli perustamassa Berliinin taiteilijattarien ja taiteenystävien seuraa. Tämä oli vain yksi monista taiteilijaseuroista ja yhteisöistä joissa hän vaikutti. Wolfthorn oli mukana myös Münchenin ja Hiddenseen naistaiteiljoiden yhdistyksissä. Järjestötoiminnan tarkoituksena oli nostaa naistaiteilijoiden statusta ja saada heillekin ammattitaiteilijan asema. Sosiaalipoliittisina tavoitteina olivat abortin laillistaminen ja ääniokeuden antaminen myös naisille.  

Vuonna 1905 Wolfthorn herätti huomiota keräämällä 200 naistaiteilijaa mukaansa vaatimaan Kunikaallisen Preussin taideakatemiaa antamaan opiskeluoikeuden myös naisille. Vastaus oli ei. Avioliiton Wolfthorn solmi taidekriitikko Rudolf Kleinin kanssa.  

Vähitellen Wolfthorn alkoi saada myös ammatillista tunnustusta. Max Liebermannin kehujen jälkeen hän alkoi saada paljon muotokuvatilauksia. Asiakkaat olivat yleensä varakkaita ja kuuluisia. Hän asui Berliinissä, mutta ei yleensä viihtynyt siellä pitkää aikaa kerrallaan. Hyvät tulot mahdollistivat maalausmatkat kotimaassa, Belgiassa, Alankomaissa ja Ranskassa. Hänen töitään julkaistiin painokuvina lehdissä, mikä teki hänestä suuren yleisön tunteman taiteilijan.  

Kansallissosialistit pääsivät Saksassa valtaan vuonna 1933. Tämä muutti Wolfthornin elämän. Paheneva systemaattinen vaino teki juutalaistaustaisen Wolfthornin elämästä  erittäin vaikeaa. Hänet erotettiin kaikista taiteilijaseuroista eikä hän saanut julkaista yhtäkään artikkelia. Hänen sallittiin toimia ainoastaan juutalaisessa kulttuuriyhdistyksessä, kunnes sekin kiellettiin vuonna 1939. 

Vuoden 1942 lokakuussa Wolfthorn ja hänen sisarensa Louise vietiin Theresienstadtin keskitysleirille. Lähes 80- vuotiaana Wolfthorn jaksoi elää  leirin olosuhteissa vielä kaksi vuotta. Hänen onnistui salaisesti jatkkaan taiteentekemistään. Juuri ennen siirtoa keskitysleiriin Wolfthornin onnistui toimittaa vanhoille ystävilleen postikortin, jossa luki: "Älkää unohtako meitä".  

Wolfthorn alkoikin painua sodan jälkeen unohduksiin. Hänen töitään löydettiin museoiden varastoihin kätkettyinä 2000-luvun alussa. Hänen muistoaan vaalimaan on perustettu Julie Wolfthorn Freundeskreis. Lisäksi hänelle ja hänen sisarelleen laitettiin Berliiniin kompastuskivi.  
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://berlinischegalerie.de/en/collection/specialised-fields/fine-arts/julie-wolfthorn/
* https://thehistoryofpaintingrevisited.weebly.com/julie-wolfthorn.html