open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Cuandon maakunta

**Cuandon maakunta** () on Angolan kaakkoisosassa sijaitseva maakunta. Se perustettiin syksyllä 2024 jakamalla tuolloinen Cuando Cubangon maakunta kahdeksi uudeksi maakunnaksi. Itäosa sai nimekseen Cuando ja länsiosasta tuli Cubangon maakunta. Vaikka uudet maakunnat perustettiin loppuvuodesta 2024, aluehallinnon muutoksen täytäntöönpanon odotetaan etenevän vaiheittain vuosina 2025–2027.

Cuando rajoittuu lännessä Angolan Cubangon ja pohjoisessa Moxicon maakuntaan. Idässä naapurina on Sambia ja etelässä Namibia. Maakunta on saanut niemensä Sambesin vesistöön kuuluvasta Cuandojoesta (), joka muodostaa suuren osan maakunnan itärajasta.

Cuandon maakunnan hallintokeskus on Mavingan kunta.  Mavinga sijaitsee linnuntietä 313 kilometriä Cubangon maakuntakeskuksesta Menonguesta itäkaakkoon. Angolan pääkaupunki Luandas sijaitsee 1&nbsp;094 kilometriä Mavingasta luoteeseen. 

Maakunta on jaettu paikallishallintoa varten yhdeksään kuntaan (municípios). Nämä ovat: Mavinga, Cuito Cuanavale, Dirico, Rivungo, Luiana, Mucusso, Xipundo, Dima ja Luengue. maakuntakeskuksen ohalle Angolan sisällissodan ratkaisutaisteluista kuuluisa Cuito Cuanavalen kaupunki on keskeisiä asutuskeskuksia. 

Liikenteellisesti Cuandon maakunta on lähinnä harvan ja heikkokuntoisen maantieverkon varassa. Mavingassa on tosin pieni Angolan kansallisiin maakuntalentoasemiin lukeutuva hiekkapintainen Mavingan lentoasema .  Maakunnan länsiosassa Cuito Cuanavalessa on Cuito Cuanavalen lentoasema . Angolan rautatieverkoston kehittämissuunnitelmissa on esitetty, että naapurimaakunnasta eli Moçâmedesin rautatien pääteasemapaikkakunnalta Menonguesta rakennettaisiin uusi ratayhteys kaakkoon Mavingaan ja edelleen Sambian rajalle.


Cuito Cuanavale-i városháza.jpg|Cuito Cuanavalen kaupungintalo sisällissodan vuosina (1998).

## Lähteet
Bret Baier

**Bret Baier** (s. 1970 Red Bank, New Jersey) on yhdysvaltalainen toimittaja ja kirjailija.

Baier varttui Atlantassa. Hän opiskeli englantia ja politiikan tutkimusta DePauwin yliopistossa Greencastlessa. Baier kuvasi syyskuun 11. päivän iskujen aikana tilannetta Pentagonissa. Tämän jälkeen hän toimi kuuden vuoden ajan Fox News Channelin kansallisen turvallisuuden kysymysten kirjeenvaihtajana. Vuonna 2006 hänestä tuli Fox Newsin Valkoisen talon pääkirjeenvaihtaja. Baier on myös toiminut Fox Newsin politiikan pääankkurina, juontanut The Bret Baier Podcastia ja toiminut *Special Report* -ohjelman ankkurina Brit Humen seuraajana.

Baier sai vuonna 2017 National Press Foundationin Sol Taishoff -palkinnon. Hänelle on lisäksi myönnetty Kenneth Y. Tomlinson -palkinto vuonna 2016 ja Horatio Alger -palkinto vuonna 2024. Baier on julkaissut useita kirjoja, jotka ovat nousseet *[[The New York Times]]in* bestseller-listalle.

## Julkaisuja
* *The History Club: Duel Across Time*
* *Special Heart: A Journey of Faith, Hope, Courage and Love*
* *Three Days at the Brink: FDR’s Daring Gamble to Win World War II*
* *Three Days in January: Dwight Eisenhower’s Final Mission*
* *Three Days in Moscow: Ronald Reagan and the Fall of the Soviet Empire*
* *To Rescue the Constitution: George Washington and the Fragile American Experiment*
* *To Rescue the Republic: Ulysses S. Grant, the Fragile Union and the Crisis of 1876*

## Lähteet
Greg Steube

**W. Greg Steube** (s. 19. toukokuuta 1978 Bradenton, Florida) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko.

Steube sai Floridan yliopistosta luonnontieteiden kandidaatin oppiarvon vuonna 2000 ja oikeustieteen tohtorin oppiarvon vuonna 2003. Hän palveli Yhdysvaltain maavoimissa vuosina 2004–2008 ja osallistui Irakin sotaan vuosina 2006–2007. Steube istui Floridan edustajainhuoneessa vuosina 2010–2016 ja Floridan senaatissa vuosina 2016–2018. Hän aloitti istumisen Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä 3. tammikuuta 2019.

## Lähteet
Larry Hogan

**Lawrence J. Hogan, Jr.** (s. 25. toukokuuta 1956 Washington DC) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hänen isänsä oli kongressiedustaja Lawrence Hogan.

Hogan sai vuonna 1978 humanististen tieteiden kandidaatin oppiarvon hallinnossa ja politiikan tutkimuksessa Floridan osavaltionyliopistosta. Hän perusti vuonna 1985 The Hogan Companies -kiinteistönvälitystoimiston. Hogan oli edustajana republikaanien kansallisessa puoluekokouksessa vuosina 1976, 1980, 1984 ja 1988. Hän toimi Marylandin kuvernöörinä vuosina 2015–2023. Hän oli National Governors Associationin varapuheenjohtajana vuosina 2018–2019 ja puheenjohtajana vuosina 2019–2020. Hogan perusti ruohonjuuritason Change Maryland -järjestön vuonna 2011. Hän kuului joulukuuhun 2023 saakka poliittisen No Labels -järjestön puheenjohtajistoon.

Hogan oli vuoden 2024 vaaleissa ehdolla Yhdysvaltain senaattiin. Hän vaati yleisöltä kunnioitusta Donald Trumpia vastaan käytyä oikeudenkäyntiä ja sen lopputulosta kohtaan. Trumpin kampanjan neuvonantaja Chris LaCivita vastasi tähän toteamalla, että Hogan oli juuri tuhonnut oman kampanjansa. Hän hävisikin vaaleissa Angela Alsobrooksille. Sidney Blumenthal on kuvannut Hogania maltilliseksi, ja *[[Politico (Yhdysvallat)|Politico]]* on luonnehtinut häntä Trump-kriitikoksi.

Hogan on saanut monia palkintoja ja tunnustuksia, kuten eteläkorealaisen Gwanghwa-mitalin vuonna 2022. Hänellä on korealais-yhdysvaltalainen vaimo Yumi ja kolme tytärtä.

## Lähteet
Luke Harding

**Luke Harding** (s. 21 huhtikuuta 1968 Nottingham, Englanti) on brittiläinen toimittaja ja kirjailija, joka on työskennellyt *[[The Guardian]]* -lehdelle. Hän on raportoinut eri puolilta maailmaa, kuten Delhistä, Berliinistä, Moskovasta sekä sodista Afganistanissa, Irakissa, Libyassa ja Syyriassa. Vuonna 2014 hän sai arvostetun James Cameron -palkinnon.

Harding aloitti journalistiikan opintonsa Oxfordin yliopistossa, jossa hän luki englantia ja toimi opiskelijalehti Cherwellin päätoimittajana. Valmistuttuaan hän työskenteli *[[Sunday Correspondent]]* -lehdessä, joka lopetti pian sen jälkeen, ja sen jälkeen Evening Arguksessa ja Daily Mailissa. Luke aloitti työt *The Guardianissa* vuonna 1996.

Harding raportoi muun muassa Jonathan Aitkenin tunnetusta kunnianloukkausjutusta ja kirjoitti yhdessä David Leigh’n kanssa kirjan *The Liar: The Fall of Jonathan Aitken*. Vuonna 2000 hän siirtyi *The Guardianin* Etelä-Aasian kirjeenvaihtajaksi ja asui Delhissä. Vuonna 2001 hän vietti kolme kuukautta Pakistanissa ja Afganistanissa raportoiden Talibania vastaan käydystä sodasta, ja voitti Foreign Press Associationin vuoden ulkomaanjutun palkinnon vuonna 2002 Mazar-e Šarifin piirityksestä kirjoittamastaan reportaasista. Hän vietti suuren osan vuodesta 2003 ja 2004 Irakissa. Tammikuussa 2007 hän muutti Venäjälle toimiakseen *The Guardianin* Moskovan toimiston johtajana. Venäjä karkotti hänet maasta vuonna 2011, mikä oli ensimmäinen vastaava tapaus kylmän sodan jälkeen.

Harding on kirjoittanut useita menestyneitä tietokirjoja. Hänen teoksensa, kuten *Venäjän vakoojaverkosto* ja *Salajuoni: kuinka Venäjä auttoi Trumpin Valkoiseen taloon*, ovat saaneet laajaa huomiota, ja niitä on käännetty monille kielille. Hänen muita kirjojaan ovat *Vaiennettu – agentti Litvinenkon murha ja Venäjän sota lännen kanssa*, *Snowden – maailman halutuin mies* ja *Mafiavaltio – miten tavallisesta toimittajasta tuli uusbrutaalin Venäjän vihollinen*.

Harding on seurannut Ukrainan sodan tapahtumia alusta alkaen raportoiden Venäjän hyökkäyksen ensimmäisistä hetkistä ja taisteluiden kulusta etulinjassa. Hänen kirjoituksensa keskittyvät ihmisten kokemuksiin, kuten Butšan ja Mariupolin piiritykseen, sekä joukkohautojen ja kidutuskammioiden löytymiseen Venäjän miehittämiltä alueilta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Republican in name only

**Republican in name only** (RINO) on halventava ilmaus, jota käytetään Yhdysvalloissa perinteisistä konservatiivisista poliitikoista ja ehdokkaista tai poliitikoista, jotka poikkeavat Donald Trumpin linjauksista.

Republican in name only -ilmauksesta tuli ensimmäisen kerran suosittu 1990-luvun alkupuolella, jolloin jotkut republikaanit pyrkivät osoittamaan ideologista puhtauttaan syyttämällä puoluetovereitaan riittämättömästä konservatiivisuudesta. Teekutsuliikkeen nousun aikana termin käyttö oli taas yleistä. Matthew Continettin mukaan RINO-ilmauksella leimaaminen liittyi aiemmin ideologisiin eroavaisuuksiin, mutta on sittemmin perustunut suhtautumiseen Trumpiin. Puutteellinen lojaalius Trumpia kohtaan on johtanut leiman saamiseen.

Trump on käyttänyt Republican in name only -ilmausta henkilöistä, jotka eivät ole tukeneet hänen valheellista väitettään vuoden 2020 presidentinvaalien varastamisesta häneltä. Trump viittasi RINO-sanalla muun muassa Liz Cheneyyn, koska tämä tunnusti Trumpin vuonna 2020 kokeman vaalitappion ja osallistui sitten edustajainhuoneen komiteaan, joka tutki Trumpin osallisuutta kongressitalon valtaukseen 2021. Trump käytti twiiteissään vuonna 2020 ja vuoden 2021 ensimmäisellä viikolla RINO-termiä 32 kertaa. Hän viittasi sillä vaalituloksen hyväksyneisiin vaaliviranomaisiin, kuvernööreihin ja kongressiedustajiin. Cheneyn lisäksi muita henkilöitä, joita Trump ja hänen kannattajansa ovat pitäneet vain nimellisinä republikaaneina, ovat olleet Brian Kemp ja William Barr. Lisäksi Trump kutsui RINO:ksi Lindsey Grahamia, koska tämä kyseenalaisti kongressitalon valtaukseen osallistuneiden armahtamisen.

*[[Politico (Yhdysvallat)|Politicon]]* mukaan vuoden 2018 vaaleissa RINO-termiä ei juuri koskaan käytetty televisiomainoksissa, mutta vuonna 2022 se oli republikaanien mainoksissa käytössä yleisesti. Vuonna 2010 Pat Toomey voitti vaaleissa Arlen Specterin, jota haukuttiin RINO:ksi. Myöhemmin Toomeysta itsestään käytettiin samaa nimitystä, koska hän äänesti Trumpia vastaan viraltapanokäsittelyssä. Poliitikko Russell Bowers on kritisoinut RINO-ilmausta siitä, että sillä työnnetään ihmisiä ulos puolueesta, mikä hänen mielestään tekee puolueesta toimimattoman. Bowersia kutsuttiin usein RINO:ksi, koska hän todisti kongressin edessä Trumpin ja tämän tukijoiden painostuksesta Joe Bidenin vaalivoiton hylkäämiseen.

## Lähteet
James Gallagher

**James George Gallagher** (17. syyskuuta 1920 Melrose, Minnesota, Yhdysvallat – 24. helmikuuta 1985 Washington, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen lentäjä, joka johti maailman ensimmäistä yhtäjaksoista lentoa maapallon ympäri. Gallagher palveli Yhdysvaltain ilmavoimissa toisen maailmansodan aikana.

Gallagherin johtama Boeing B-50 Superfortress -lentokone *Lucky Lady II* nousi ilmaan 26. helmikuuta 1949 Carswellin lentotukikohdasta Texasista. Lento kesti 94 tuntia ja 1 minuutin ja päättyi takaisin Texasiin 2. maaliskuuta 1949. Matkan pituus oli noin 37&nbsp;000 km (23&nbsp;452 mailia), ja lennon aikana kone tankattiin ilmassa neljä kertaa Azorien, Saudi-Arabian, Filippiinien ja Havaijin yläpuolella.

Matka oli osa Yhdysvaltojen tarkoituksellista viestintää Neuvostoliitolle kylmän sodan alkuaikoina, jolla se osoitti kykenevänsä tarvittaessa iskemään mihin tahansa maailmassa.

Gallagher ja koko miehistö palkittiin saavutuksestaan Distinguished Flying Cross -kunniamerkillä ja MacKay Trophy -palkinnolla. Gallagher jatkoi uraansa ilmavoimissa vuoteen 1972 asti ja jäi eläkkeelle everstinä. Häntä juhlittiin kotikaupungissaan Melrosessa Gallagher-päivällä toukokuussa 1949.

Gallagher on haudattu Arlingtonin sotilashautausmaalle.

## Lähteet
Espresso macchiato (kappale)

**Espresso macchiato** on virolaisen rap-artisti Tommy Cashin kappale. Cash edusti kappaleella Viroa vuoden 2025 Eurovision laulukilpailussa. Kappale sijoittui finaalissa kolmanneksi, kun se sai 98 pistettä ammattiraadeilta ja 258 yleisöltä. Yleisöpisteitä se sai toiseksi eniten Israelia edustaneen Yuval Raphaelin jälkeen.

Tommy Cash laulaa kappaleessa pääsääntöisesti englannin kielellä mutta italiaan viittaavilla painotuksilla.

## Kritiikki
Kappale synnytti kohun Italiassa, koska kappaleessa viitataan italialaisiin stereotypioiden kautta. Italialainen kuluttajansuojayhdistys Codacons teki kappaleesta valituksen Euroopan yleisradiouniolle. The Guardianin siteeraamassa valituksessa Codacons kysyy ”onko asiallista sallia kilpailussa kappale, joka loukkaa kokonaista maata ja yhteisöä”.  

## Lähteet
Kari Lilja

**Kari Tapio Lilja** (s. 31. elokuuta 1945 Helsinki) on suomalainen kauppatieteilijä ja emeritusprofessori.

Kari Lilja syntyi toimitusjohtaja Reino David Liljan ja kartografi Maire Viljasen perheeseen. Hän avioitui 1969 opettaja Tarja Tuulikki Seppälän kanssa. Lilja tuli ylioppilaaksi Lauttasaaren yhteiskoulusta 1964 ja valmistui Helsingin kauppakorkeakoulusta ekonomiksi 1968 ja kauppatieteen kandidaatiksi 1971 ja lisensiaatiksi 1977. Kauppatieteen tohtoriksi hän väitteli siellä 1983 tutkimuksella *Workers' workplace organisations: their conceptual identification, historically specific conditions and manifestations*.

Lilja oli Ylioppilasteatterin taloudenhoitaja-teatterisihteeri 1968–1969. Helsingin kauppakorkeakoulussa, myöhemmin Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa, hän oli  opintosihteeri 1969–1970, assistentti ja tutkimusasistentti 1971–1978, vt. ja nimitetty apulaisprofessori 1988–1991 ja organisaatioiden ja johtamisen professori vuodesta 1991 eläköitymiseensä saakka. Vaasan kauppakorkeakoulussa hän oli yliassistentti 1979–1982 ja vt. apulaisprofessori ja professori sekä Suomen Akatemian tutkija 1982–1987. Lilja on ollut myös vieraileva tutkija johtamisen tutkimusinstituutissa Brysselissä, Stanfordin yliopistossa ja Tukholman kauppakorkeakoulussa ja hänellä on ollut useita kotimaisia ja kansainvälisiä asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Jaakko Honko -mitalin hän sai 2001.

## Lähteet
Aldri annet enn bråk

**Aldri annet enn bråk** on vuonna 1954 ensi-iltaan tullut norjalainen Edith Carlmarin ohjaama mustavalkoelokuva. Se perustuu ruotsalaisen Martha Sandwall-Bergströmin romaaniin *Aldrig en lugn stund hos Oskarssons* (1952). Elokuva kertoo viisilapsisesta perheestä, joka asuu pienessä asunnossa Oslossa. Perheen vanhempia näyttelevät Turid Haaland ja Stig Egede-Nissen. Muissa pääosissa ovat muun muassa Vigdis Røising, Sven Erik Libæk, Wilfred Werner ja Andreas Diesen.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nasjonalbiblioteket
Carl Magnus Fürst

**Carl Magnus Fürst** (14. joulukuuta 1854 Karlskrona – 12. huhtikuuta 1935 Lund) oli ruotsalainen lääkäri ja anatomian professori Lundin yliopistossa. Hän oli kiinnostunut antropologiasta ja rotuopista ja julkaisi Gustaf Retziuksen kanssa vuonna 1922 teoksen *Antropologia Suecica*, jossa kuvailtiin ruotsalaista ruumiinrakennetta asevelvollisilla tehtyjen mittausten perusteella. Fürst johti myös muun muassa Kaarle XII:n, Pyhän Birgitan ja Maunu Ladonlukon jäännösten tutkimuksia. Fürst oli näkyvimpiä Rotubiologian tutkimuslaitoksen perustamisen tukijoita.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Martina Roos

**Jaqueline Martina Roos** (s. 25. maaliskuuta 1963 Kööpenhamina) on suomalainen näyttelijä, laulaja ja näyttämöilmaisun lehtori.

## Ura
Roos opiskeli 1986–1987 teatterikorkeakoulussa Strasbourgissa, 1989–1997 Konservatoriossa Helsingissä sekä lisäksi Sibelius-Akatemiassa ja Teatterikorkeakoulussa. Hän oli 1983–1986 kiinnitettynä Svenska Teaterniin ja toimi vapaana taiteilijana 1988–1997. Näyttelijän työ jatkui Espoon teatterissa 1996 ja edelleen Svenska Teaternissa 1998–1999.

Roosin on onnistunut yhdistää näyttelijäntaitonsa ja lauluäänensä useissa näytelmissä, kuten Hodelin rooli musikaalissa *[[Viulunsoittaja katolla|Spelman på taket]]*, sopraano Sharon musikaalissa *Masterclass* ja Lady Jacquie musikaalissa *Me and My Girl*. Televisiosarjassa *[[Hovimäki]]* Roos näytteli Marie Lindhofin roolin.

Roos on näytellyt myös Arielin roolin William Shakespearen komediassa *[[Myrsky (näytelmä)|Stormen]]*, Charlotta Ivanovnan roolin Anton Tšehovin teoksessa *[[Kirsikkapuisto|Körsbärsträdgården]]* ja Irina Nikolayevna Arkadinan roolin niin ikään Tšehovin teoksessa *[[Lokki (näytelmä)|Måsen]]*.

## Lähteet
Armasjärvi (Ruotsi)

**Armasjärvi** on järvi Ylitornion kunnassa Norrbottenin läänissä Ruotsissa. Järvellä tapahtui 24. lokakuuta 1940 yksi Ruotsin pahimmista toisen maailmansodan aikaisista onnettomuuksista, kun puolustusvoimien ylikuormattu alus upposi ja 46 henkilöä hukkui, heistä 44 oli sotilaita.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Armasjärvi

**Armasjärvi** voi tarkoittaa seuraavia:

* Armasjärvi, järvi Ruoveden kunnassa Suomessa
* Armasjärvi, järvi Ylitornion kunnassa Ruotsissa
Santa María de Fe

**Santa María de Fe** tai vain **Santa María** on pikkukaupunki Paraguayn Misionesin departementissa. Se on saanut alkunsa jesuiittojen lähetysasemana vuonna 1647, ja vuonna 2022 sen asukasluku oli 7&nbsp;481.

## Maantiede

Santa María de Fe sijaitsee Paraguayn Misionesin departementissa noin 241 kilometrin päässä maan pääkaupungista Asunciónista.

## Historia
Santa María de Fe on saanut alkunsa jesuiittojen lähetysasemana vuonna 1647. Lähetysaseman perusti Manuel Berthod. 1700-luvulla paikalla toimi kirjapaino. Kun jesuiitat karkotettiin alueelta, paikasta tuli yksi *[[pueblos de indios]]*-kylistä. Ranskalainen kasvitieteilijä Aimé Bonpland vietti José Gaspar de Francian määräyksestä joitakin vuosia vangittuna Santa María de Fessä.

Nykyisessä pikkukaupungissa on edelleen jäljellä siirtomaa-ajan arkkitehtuuria ja pieni jesuiittamuseo.

## Väestö
Kaupungin asukasluku oli Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 7&nbsp;481.

## Lähteet
Santiago (Paraguay)

** Santiago** on pikkukaupunki Paraguayn Misionesin departementissa. Se on saanut alkunsa jesuiittojen lähetysasemana ja vuonna 2022 sen asukasluku oli 5&nbsp;995.

## Maantiede

Santiago sijaitsee Paraguayn Misionesin departementissa noin 261 kilometrin päässä maan pääkaupunki Asunciónista.

## Historia
Santiago on saanut alkunsa jesuiittojen lähetysasemana. Alkuperäinen lähetysasema sijaitsi Apajoen varrella ja se siirrettiin nykyisen kaupungin kohdalle vuonna 1669. Paikka oli Paraguayn alueella tapahtuneen lähetystoiminnan huomattava keskus. Kun jesuiitat karkotettiin alueelta, paikasta tuli yksi *[[pueblos de indios]]*-kylistä.

Kaupungin vanha lähetysasema-arkkitehtuuri on säilynyt hyvin etenkin sen keskusaukion ympärillä. Kaupungissa on jesuiittamuseo.

## Väestö
Santiagon asukasluku oli Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 5&nbsp;995.

Kaupungissa sijaitsee vuonna 1984 perustettu Tupasy Marían benediktiiniläinen luostari. *Fiesta de la Tradición Misionera* on vuosittain tammikuisin järjestettävä juhla, jonka aikana esitellään muun muassa ratsastustaitoja.

## Lähteet
Osmo Leivo (mäkihyppääjä)

**Osmo Olavi Leivo** (5. lokakuuta 1943 Lahti – 13. kesäkuuta 2010) oli suomalainen, 1960-luvulla menestynyt mäkihyppääjä. Hän voitti yhden Suomen-mestaruuden. Hän edusti mäkihypyssä Lahden Hiihtoseuraa. Voimistelussa hän edusti Lahden Reipasta ja voitti piirinmestaruuksia.

Leivon paras vuosi mäkihyppääjänä oli 1966. Hän voitti tuolloin Puijon hiihtokisojen mäkikilpailun ja Ounasvaaralla Suomen-mestaruuden 0,5 pisteen erolla Paavo Maunuun. Samana vuonna hän sijoittui Salpausselällä kymmenenneksi. Vuonna 1967 hän sijoittui Ruotsissa Falunin mäkikilpailussa parhaana suomalaisena viidenneksi. Vuonna 1968 hän sijoittui Salpausselällä yhdeksänneksi. Vuonna 1969 hän sijoittui Kouvolassa normaalimäen SM-kilpailussa jaetulle neljännelle sijalle. Vuonna 1965 hän hyppäsi Itävallassa Kulmin lentomäessä 110 metriä pitkän hypyn.

Leivo oli mäkihypyn olympiavoittajan Veikko Kankkosen lanko.

## Lähteet
Paavo Maunu

**Paavo Ari Eemeli Maunu** (s. 13. toukokuuta 1948 Rovaniemi) on suomalainen, 1960- ja 1970-luvuilla menestynyt mäkihyppääjä. Hän edusti Suomea Falunin MM-kilpailuissa 1974. Hän kilpaili kahdesti Keski-Euroopan mäkiviikolla ja saavutti kolme henkilökohtaista SM-hopeamitalia. Suomen-mestariksi hän nousi joukkuekilpailussa. Hän edusti Ounasvaaran Hiihtoseuraa, joka 1970-luvun alkupuolella nousi Esko Kähkösen valmennuksessa Suomen mäkihypyn ykkösseuraksi.

Maunu menestyi Suomessa jo nuorten sarjoissa. Nuorten Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän sijoittui kuudenneksi vuonna 1967 ja viidenneksi vuonna 1968. Jo vuonna 1965 hän kilpaili Sveitsin mäkiviikolla ja sijoittui yhteispisteissä kahdeksanneksi. Vuonna 1966 Ounasvaaralla käydyssä SM-kilpailussa hän saavutti hopeaa vain 0,5 pistettä Osmo Leivolle hävinneenä. Samana vuonna hän nousi Rukan mäkikilpailussa hyvällä toisen kierroksen hypyllään maailmanmestari Bjørn Wirkolan takana toiseksi. Keski-Euroopan mäkiviikolle Maunu osallistui ensimmäisen kerran kaudella 1966–1967; paras osakilpailusijoitus oli Garmisch-Partenkirchenin 28. sija. Vuonna 1968 häntä ei valittu Grenoblen talviolympialaisiin, mutta olympialaisten jälkeen hän sijoittui Falunin talvikisoissa kolmanneksi.

Maunu saavutti vuonna 1973 SM-hopeaa normaalimäessä Kari Ylianttilan viedessä voiton ja oli Ylianttilan takana toinen myös Puijon hiihtokisojen jälkimmäisessä kilpailussa. Falunin MM-kilpailuissa 1974 hän sijoittui normaalimäessä 37:nneksi. Samana talvena Puijon talvikisojen jälkimmäisessä mäkikisassa hän hyppäsi molemmilla kierroksilla pisimmän hypyn mutta kaatui jälkimmäisen vähän ennen kaatumisviivaa ja jäi pistevähennysten vuoksi kolmanneksi. Ounasvaaralla hypätyssä suurmäen SM-kilpailussa hän saavutti hopeaa edellään Tauno Käyhkö. Kauden 1974–1975 Keski-Euroopan mäkiviikolla Maunu sijoittui Oberstdorfissa kahdeksanneksi, Garmisch-Partenkirchenissä 38:nneksi, Innsbruckissa 23:nneksi ja Bischofshofenissa 49:nneksi. Mäkiviikon yhteispisteissä hän oli 27:s.

## Lähteet
Santa Rosa de Lima (Paraguay)

**Santa Rosa de Lima** tai vain **Santa Rosa** on pikkukaupunki Paraguayn Misionesin departementissa. Kaupunki on saanut alkunsa jesuiittojen lähetysasemana vuonna 1697 ja vuonna 2022 sen asukasluku oli 16&nbsp;403.

## Maantiede

Santa Rosa de Lima sijaitsee Paraguayn Misionesin departementissa noin 246 kilometrin päässä maan pääkaupunki Asunciónista.

## Historia
Santa Rosa de Lima on saanut alkunsa jesuiittojen lähetysasemana. Sen perusti jesuiitta Jacobo Ranzonier huhtikuussa 1698. Sen ensimmäiset asukkaat olviat perheitä Santa María de Festä. Jesuiittojen karkottamisen jälkeen paiaksta tuli yksi *[[pueblos de indios]]*-kylistä. Kaupungin kirkko tuhoutui tulipalossa vuonna 1883. Sen kellotornin jäänteet jätettiin kuitenkin pystyyn. Ympäröivällä maaseudulla tuotetaan etenkin puuvillaa ja alue oli 1960-luvulla syntyneen Ligas Agrarias Cristianas-liikkeen kotiseutua.

## Väestö
Santa Rosa de Liman asukasluku oli Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 16&nbsp;403.

## Lähteet
Leah Jeffries

**Leah Sava Jeffries** (s. 25. syyskuuta 2009) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Jeffries teki näyttelijädebyyttinsä yhdysvaltalaisessa musiikkidraamassa *[[Empire (televisiosarja)|Empire]]* (2015) ja myöhemmin elokuvadebyyttinsä toimintatrillerissä *Beast* (2022). Vuonna 2022 Jeffries valittiin Annabeth Chasen rooliin Rick Riordanin fantasiaromaanisarjan *[[Percy Jackson (kirjasarja)|Percy Jackson & the Olympians]]* televisiosovituksessa.

## Lähteet
Posthumanismi (kirja)

**Posthumanismi** on Karoliina Lummaan ja Lea Rojolan toimittama suomenkielinen artikkelikokoelma, jonka julkaisi Eetos vuonna 2014. Teoksessa tarkastellaan luonnon ja kulttuurin rajantekoa ja humanismin perintöä kriittisesti analysoivaa posthumanismin haaraa erityisesti kulttuurintutkimuksen kentällä. Kriittisen posthumanismin lähtökohta on ympäristökriisissä ja sen tuomassa tarpeessa tarkastella uudelleen ihmisen paikkaa maailmassa. Kriittisessä posthumanismissa ihmistä ei koroteta jonkinlaiseksi jumalhahmoksi kuten transhumanismissa, vaan päinvastoin se pyrkii irtautumaan ihmisen erityisasemasta ja tarkastelee ihmistä osana kaikkea elollista. Kriittinen posthumanismi on relationaalista, vuorovaikutussuhteita tarkastelevaa.

## Lähteet
Taxi Ride

**Taxi Ride** on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Tori Amosin kappale vuoden 2002 albumilta *[[Scarlet’s Walk]]*. Se julkaistiin albumin toisena radiosinglenä tammikuussa 2003.

## Taustaa
”Taxi Ride” esiintyy mukana Amosin studioalbumilla *[[Scarlet’s Walk]]*. Albumi kertoo yhtenäisen tarinan Scarlet-nimisen naisen elämästä ja matkasta halki Yhdysvaltojen. Amos on säveltänyt ja tuottanut kaikki albumin kappaleet.

Amos on sanonut, että ”Taxi Ride” kertoo petoksesta ja ihmisten suhtautumisesta kuolemaan. Albumin päähenkilö Scarlet matkustaa Chicagoon ja kuulee homoseksuaalin ystävänsä kuolleen.  Kuolema tuo esiin tuttavien todellisen luonteen. Scarlet pettyy monien ihmisten välinpitämättömään suhtautumiseen. Kappaleessa lauletaan esimerkiksi ”just another dead fag to you, that’s all” (”vain yksi kuollut homo lisää, siinä kaikki”). Scarlet päättää tehdä pitkän taksimatkan edesmenneen ystävänsä kotipaikkaan.

Amos sai idean kappaleeseen kuultuaan homoseksuaalin ystävän sairastuneen AIDSiin. Kappaleen sanoituksiin vaikuttivat lisäksi keskustelut toisen ystävän, maskeeraaja Kevyn Aucoinin kanssa. Aucoin kuului myös seksuaalivähemmistöön. Hän kuoli kesällä 2002 ja Amos on omistanut kappaleen hänelle.

## Julkaisu ja kaupallinen menestys
”Taxi Ride” julkaistiin Amosin studioalbumilla *[[Scarlet’s Walk]]* 28. lokakuuta 2002. Se julkaistiin albumin toisena radiosinglenä tammikuussa 2003. Kappaleen radioversion sisältävä promo-CD tehtiin radioasemia varten, mutta sitä ei julkaistu myyntiin.

Kappaleelle ei julkaistu perinteistä musiikkivideota. Amos julisti sen sijaan Taxivision-nimisen videokilpailun, jossa fanit saivat tehdä videon kappaleelle ja voittajavideo julkaistiin internetissä. Kilpailu järjestettiin yhteistyössä *[[Rolling Stone]]* -lehden, QuickTimen ja Amosin levy-yhtiön Epic Recordsin kanssa. Kilpailun voitti Susan Hebert videolla, joka kuvasi erilaisia matkustajia taksin takapenkillä ja näytti hetkiä heidän elämästään.

”Taxi Ride” nousi Yhdysvalloissa Billboardin adult alternative -listan sijalle 20. Kappale oli lisäksi adult pop -listan sijalla 35.

## Listasijoitukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Taxi Ride (audio) YouTubessa
Sleeps with Butterflies

**Sleeps with Butterflies** on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Tori Amosin kappale vuodelta 2005. Se julkaistiin singlenä albumilta *[[The Beekeeper (albumi)|The Beekeeper]]*. Amos on säveltänyt ja tuottanut kappaleen.

## Julkaisu ja kaupallinen menetys
”Sleeps with Butterflies” julkaistiin ensimmäisenä radiosinglenä albumilta *[[The Beekeeper (albumi)|The Beekeeper]]* 10. tammikuuta 2003. Kappale oli saatavilla digitaalisena latauksena seuraavana päivänä. Singlestä tehtiin radioasemia varten promo-CD, mutta sitä ei julkaistu myyntiin. Kappaleelle kuvattiin musiikkivideo. 

”Sleeps with Butterflies” nousi Yhdysvalloissa adult alternative -genren radiosoittolistan sijalle 4. Kappale oli radiosoittolistan ykkösenä Indonesiassa.

Amos julkaisi kappaleesta liveversio toukokuussa 2005 EP:llä *iTunes Sessions* (Euroopassa nimellä *Exclusive Session*). EP julkaistiin yksinoikeudella iTunesissa. 

## Muusikot
*  Tori Amos – laulu, piano, tuotanto
* Mac Aladdin (Mark Hawley) – akustinen kitara, sähkökitara
* Jon Evans – basso
* Matt Chamberlain – rummut, rytmisoittimet
* Mark Hawley – äänitys, miksaus
* Marcel van Limbeek – äänitys, miksaus
* Adam Spry – äänityksen ja miksauksen assistentti
* Jon Astley – masterointi

## Listasijoitukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kappaleen musiikkivideo YouTubessa
Hervannan raitiovaunuvarikko

**Hervannan raitiovaunuvarikko** on Tampereen raitioliikenteen käyttämä raitiovaunuvarikko. Se sijaitsee Tampereen Hervannassa, ja se valmistui vuonna 2019.

Varikolla säilytetään raitiovaunuja sekä suoritetaan niiden puhdistukset ja huollot. Se toimii myös kuljettajien ja liikenteenohjauksen tukikohtana. Joulukuussa 2024 aloitettiin varikon laajennukset, ja jatkossa säilytyshallissa on kuuden raiteen sijaan yhdeksän raidetta. Varikolla sijaitsee myös toimisto- ja sosiaalitiloja. Ennen laajentumisen valmistumista halliin mahtuu enimmillään 26 raitiovaunua, jotka ovat 37 metriä pitkiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Villa Hayes

**Villa Hayes** on Paraguayn Presidente Hayesin departementin hallinnollinen keskus Paraguayjoen varrella. Kaupunki on perustettu Melodía nimisenä intiaanien lähetysasemana vuonna 1786 ja se oli aloudellisen pettymyksen tuottaneen romahtaneen ranskalaisen siirtokunta Nueva Burdeosin paikka vuonna 1855. Kolmoisliiton sodassa ja sen jälkeen sitä miehitti jonkin aikaa Gran Chacon aluetta vaatinut Argentiina, jonka nimi paikalle oli Villa Occidental. Nykyisen nimensä se sai Yhdysvaltain presidentti Rutherford Hayesilta, joka välitti Argentiinan ja Paraguayn välisen sopimuksen, jolla suurin osa Cacosta jäi Paraguaylle.

Vuonna 2022 kaupungin asukasluku oli 47&nbsp;967

## Maantiede

Villa Hayes sijaitsee Paraguayn Presidente Hayesin departementissa Paraguayjoen varrella noin 36 kilometriä maan pääkaupunki Asunciónista pohjoiseen. Kaupunki on Gran Chacon maantieteelliseen alueeseen kuuluvan departementin hallinnollinen keskus. Lähellä sijaitsee Confusojoen suu Paraguayjoella, sekä jälkimmäisen ylittävä Puente Remanso Castillo-silta.

## Historia
Nykyinen Villa Hayes sai alkunsa Melodía nimisenä intiaanien lähetysasemana vuonna 1786.

Paraguayn presidentti Francisco Solano López kiersi Eurooppaa vuosina 1853–1854 ja matkansa aikana hän vieraili Ranskan Bordeaux'ssa. Tämä innoitti ideaa perustaa Paraguayhin ranskalainen siirtokunta. Samalla vahvistettaisiin Paraguayn otetta Gran Chacon alueesta. Hanke käynnistyi toukokuussa 1855 Carlos Antonio Lópezin kaudella, kun paikalle perustettiin Nueva Burdeos. Ranskalaiset siirtolaiset eivät kuitenkaan osanneet alkaa viljellä maata ja siirtokunnasta tuli suuri taloudellinen takaisku. Se suljettiin jo joulukuussa 1855 ja siirtolaiset palasivat Ranskaan. Kiista siirtokunnan aiheuttamista taloudellisista tappioista ja niiden maksamisesta muodosti vakavan loven paraguayn ja Ranskan suhteisiin.

Paraguayn vastaisen kolmoisliiton sodan loppuvaiheilla paikan valtasivat argentiinalaiset joukot ja se sai uuden nimen Villa Occidental. Argentiina tavoitteli tuolloin Chacon liittämistä itseensä. Yhdysvaltain presidentti Rutherford Hayes välitti 12. marraskuuta 1878 maiden välillä sopimuksen, jonka mukaan Paraguay piti suurimman osan Chacosta. Olennainen argumentti Paraguayn puolesta oli lähetysaseman historia. Paikka luovutettiin takaisin Paraguaylle 14. toukokuuta 1879 ja se sai nykyisen nimensä Villa Hayes sopimuksen välittäjän kunniaksi. Myöhemmin paikkaa on pyritty kehittämään maataloussiirtokuntana ja se on myös Aceros del Paraguay-terästehtaan kotikunta.

## Väestö

Villa Hayesin asukasluku oli Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 47&nbsp;967.

## Lähteet
Salvador Puig Antich

**Salvador Puig Antich** (30. toukokuuta 1948 Barcelona - 2. maaliskuuta 1974 Barcelona) oli katalonialainen anarkisti, joka teloitettiin pankkiryöstön yhteydessä tapahtuneen poliisin kuoleman johdosta. Hän oli viimeinen Espanjassa garrottella teloitettu ja myös viimeinen Fransesco Francon diktatuurin aikana teloitettu poliittinen vanki.

## Elämä
Puig Antich oli 1960-luvulta lähtien Francon diktatuuria vastustaneen Comisiones Obreras -ammattiliiton jäsen. 1970-luvun alussa hän liittyi vallankumoukselliseen Movimiento Ibérico de Liberación -järjestöön, joka rahoitti toimintaansa pankkiryöstöillä. Puig Antich pidätettiin poliisin kuolemaan johtaneen pankkiryöstön jälkeen 25. syyskuuta 1973. Hän haavoittui myös itse tulitaistelussa. Puig Antich tuomittiin sotaoikeudessa kuolemaan ja teloitettiin garrotella maaliskuussa 1974 La Modelin vankilassa Barcelonassa. Samana päivänä Tarragonassa teloitettiin itäsaksalainen poliisimurhaaja Georg Michael Welzel. Teloittamalla Puig Antichin samana päivänä tavallisen rikollisen kanssa Francon hallitus yritti julkisuudessa häivyttää Puig Antichin tapauksen poliittista luonnetta. Teloituksen jälkeen muun muassa Madridin ja Barcelonan yliopiston opiskelijat menivät lakkoon ja eri puolilla maata puhkesi mellakoita.

Francon diktatuurin kaatumisen jälkeen Puig Antichin omaiset kävivät vuosikymmenten ajan taistelua tapauksen ottamisesta uudelleen oikeuskäsittelyyn. Espanjan korkeimman oikeuden kieltäydyttyä ottamsa tapausta käsittelyyn, argentiinalainen oikeusistuin avasi tapauksen vuonna 2014 ja pyysi Interpolin kautta 20 henkilöä pidätettäväksi ja tuotavaksi oikeuden eteen. Joukossa olivat muun muassa myöhemmin kuollut varapresidentti Licino de la Fuente sekä tuomion langettanut tuomari Carlos Rey González (s. 1943). Konservatiivihallituksen pääministeri Mariano Rajoy kieltäytyi kuitenkin pidättämästä ja luovuttamasta ketään. Oikeusministeri Rafael Catalánin mukaan mahdolliset rikokset olivat jo vanhentuneet, jonka lisäksi kuolemantuomio kuului 1970-luvulla Espanjan oikeusjärjestelmään. Tammikuussa 2025 Espanjan hallitus totesi Puig Antichin oikeudenkäynnin laittomaksi ja kumosi muodollisesti hänen saamansa kuolemantuomion.

## Muistaminen
Teloituksensa jälkeen Puig Antichista tuli Katalonian itsenäisyysliikkeen marttyyri. Hänen mukaansa on muun muassa Barcelonassa nimetty aukio. Puig Antichin teloitusta ovat töissään kuvanneet muun muassa Joan Miró ja Antoni Tàpies. Vuonna 2006 valmistui Manuel Huergan ohjaama elokuva *[[Salvador (elokuva)|Salvador]]*, jossa Puig Antichia esittää Daniel Brühl.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
TGV Réseau

**TGV Réseau** (**TGV-R**) on ranskalainen TGV-suurnopeusjunayksikkö, joilla SNCF on liikennöinyt vuodesta 1993. Alstom rakensi kaikkiaan 90 junayksikköä vuosina 1992–1996. Osa on sittemmin muutettu muunlaisiksi juniksi. Réseau on kolmas TGV-malli.

*Réseau* on ranskaa ja tarkoittaa verkkoa. Nimi tulee siitä, että Réseau-junat suunniteltiin kulkemaan koko Ranskan TGV-rataverkolla. 

## Historia
TGV Réseau on kolmas TGV-junasarja: aiemmat ovat Sud-Est ja Atlantique, jotka suunniteltiin omille radoillensa. Nimensä mukaisesti Réseau tarkoitettiin koko Ranskan suurnopeusverkolle liikennöitäväksi. Junista esimerkiksi tehtiin hieman aiempaa lyhyempiä, jotta ne sopisivat kaikille asemille. 90 Réseau-junayksikköä rakennettiin vuosine 1992–1996. Ensimmäiset otettiin käyttöön 1993 LGV Nord -radan avaamisen yhteydessä. Réseau-yksiköitä on myöhemmin muunnettu muunlaisiksi juniksi. Réseausta seuraava TGV on kaksikerroksinen TGV Duplex.

## Tekniikka

Réseau-junayksikkö on hyvin samankaltainen Atlantiquen kanssa. Näkyvin suurin ero on, että Réseau-juna koostuu päätyjen moottorivaunuista ja kahdeksasta välivaunusta, kun Atlantiquessa niitä on kymmenen. Réseau on 200 metriä pitkä, painaa 386 tonnia, ja sen huippunopeus on 320&nbsp;km/h. Teknisesti suurimmat erot liittyvät junayksikön päissä oleviin moottorivaunuihin. Ne suunniteltiin yhteensopiviksi vanhempien ja tulevien välivaunusarjojen kanssa. Esimerkiksi niiden muuntajista tehtiin suurempia, jotta ne voisivat vetää myöhemmin enemmän virtaa vaativia raskaampia kaksikerrosjunia (TGV Duplex). Ajomoottorit modifioitiin kestämään enemmän lämpöä, jota ne joutuisivat kestämään kuormittavilla rataosuuksilla suurta nopeutta ajettaessa. Jarrujen tehoa kasvatettiin, joten pysähtymismatka pieneni ja täten radan vuorovälejä voitiin tihentää.

Réseau oli ensimmäinen TGV, jonka kori oli painetiivis. Aiempien TGV-junien kohdalla tunneleihin ajettaessa siitä syntyvä ilmanpaine-ero oli matkustajille epämukava, joten uudet junat päätettiin tiivistää, jotta ilmanpaine junan sisällä ei muuttuisi. Varsinaista paineistusta ei kuitenkaan katsottu tarpeelliseksi.

Kuten aikaisemmatkin TGV-junat, Réseau-junat ovat Ranskan rataverkon sähköistyserojen vuoksi kahdella sähköjärjestelmällä varustettuja: 25 kV 50 Hz AC ja 1,5 kV DC. Joihinkin juniin lisättiin myös kolmas virranottokyky, 3 kV DC, jotta niillä voisi liikennöidä sitä käyttäviin naapurimaihin, kuten Belgiaan. Näitä junia täytyi modidioida muutenkin, koska ylimääräinen sähköjärjestelmä kasvatti junan massaa ja sitä kautta akselipainon liian suureksi. Junia kevennettiin muun muassa vaihtamalla joitakin teräksestä tehtyjä osia alumiinista tehtyihin, jotta akselipaino pysyi sallituissa rajoissa.

Kymmenen kolmella sähköjärjestelmällä varustettua Réseau-yksikköä siirrettiin Thalyksen käyttöön mallinimelle **Thalys PBA** (Pariisi–Bryssel–Amsterdam). **TGV Réseau Duplex** on Duplex-kaksikerrosvaunuista koostuva juna, joka käyttää Réseaun moottorivaunuja. Niitä rakennettiin 19 junayksikköä. Etelä-Koreassa käytetty KTX-I-suurnopeusjuna perustuu TGV Réseauhun.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fosfamidoni

**Fosfamidoni** (C10H19PNClO5) on tyydyttymättömiin organofosfaatteihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa tuhoeläinten torjuntaan.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa fosfamidoni on väritöntä tai kellertävää nestettä. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja liukenee myös useisiin orgaanisiin liuottimiin. Hiilivetyihin se ei kuitenkaan liukene. Aine on yleensä 7:3 cis- ja trans-isomeerien seos. Fosfamidoni tehoaa useita hyönteisiä, punkkeja ja sukkulamatoja vastaan ja sen vaikutukset perustuvat asetyylikoliiniesteraasientsyymin toiminnan estoon. Aine on myrkyllistä myös ihmisille ja sille altistumisesta voi seurata huonovointisuutta, hengitysvaikeuksia, lihaskouristuksia  ja jopa kuolema.

Fosfamidonia valmistetaan klooraamalla N,N-dietyyliasetoasetamidia. Muodostunut dikloori-N,N-dietyyliasetoasetamidi reagoi Perkow-reaktiolla trimetyylifosfiitin kanssa fosfamidoniksi.
:

Fosfamidonia käytetään hyönteisten, punkkien ja sukkulamatojen useilla viljelmillä. Euroopan unionin alueella aineen käyttö on ollut kiellettyä vuodesta 2002 alkaen.

## Lähteet
UC Browser

**UC Browser** on kiinalainen Androidilla ja iOS:lla toimiva verkkoselain. Maailmanlaajuisesti selaimella on noin 400 miljoonaa käyttäjää. Tammikuussa 2025 UC Browserilla oli noin 1.31% markkinaosuus puhelinverkkoselaimista.

## Lähteet
Yandex Browser

**Yandex Browser** on venäläinen verkkoselain, joka toimii Windowsilla, macOS:lla, Linuxilla, Androidilla sekä iOS:lla. Tammikuussa 2025 Yandex Browserilla oli noin 0.4% markkinaosuus verkkoselaimista.

## Lähteet
Olavi Rajala (eversti)

**Olavi Kullervo Rajala** (s. 2. huhtikuuta 1950 Kankaanpää) on suomalainen yleisesikuntaupseeri, sotilasarvoltaan eversti.

Uransa aikana Rajala toimi muun muassa Tykistökoulun johtajana ja osaston johtajana Pääesikunnassa sekä viimeksi Tykistöprikaatin komentajana Niinisalossa.

## Ura
Rajala suoritti varusmiespalveluksensa Satakunnan Tykistörykmentissä Niinisalossa. Tämän jälkeen hän opiskeli Kadettikoulussa kurssilla 58 vuosina 1971-1974. Kadettikoulun jälkeen hän toimi opetusupseerin virassa Satakunnan Tykistörykmentissä vuosina 1974-1978 ja Tykistökoulussa 1979-1980, 1983-1984 ja 1985-1987. Vuosina 1984-1985 hän toimi Tykistökoulussa kurssinjohtajan sijaisena. Tämän jälkeen hän siirtyi Pääesikuntaan osastoesiupseeriksi koulutusosastolle vuosiksi 1987-1992. Vuosina 1992-1994 hän toimi osaston johtajana josta siirtyi Tykistökoulun johtajaksi vuosiksi 1994-1996. Vuosina 1996-1998 Rajala toimi apulaisosatopäällikkönä Pääesikunnan maavoimaosastolla josta palasi jälleen Niinisaloon Tykistöprikaatin komentajaksi. Hän siirtyi eläkkeelle vuonna 2000.

## Ylennykset
* Luutnantti 1974
* Yliluutnantti 1976
* Kapteeni 1981
* Majuri 1987
* Everstiluutnantti 1992
* Eversti 1997

## Kunniamerkit
Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1.luokan ritarimerkkiSuomen Leijonan ritarikunnan 1.luokan ritarimerkkiSotilasansiomitali 

## Lähteet
Esko Hartikainen

**Esko Antero Hartikainen** (s. 23. lokakuuta 1958 Iisalmi) on suomalainen yleisesikunta-upseeri, sotilasarvoltaan eversti.

Uransa aikana Kyllönen on toiminut muun muassa Tykistöprikaatin komentajana sekä Pääesikunnan tarkastusyksikön päällikköna ja kansliapäällikkönä.

## Ura
Hartikainen suoritti varusmiespalveluksensa Kainuun Prikaatin Patteristossa ja osallistui RUK:n kurssille 158. Varusmiespalveluksen jälkeen hän jatkoi Kadettikouluun, josta valmistui kurssilta 66 vuonna 1982. Tämän jälkeen hän toimi Kainuun Prikaatin Patteristossa opetusupseerina 1982-1986, patterin varapäällikkönä 1986-1987 ja päällikkönä 1988-1989. Tämän jälkeen hän opiskeli Sotakorkeakoulussa Maasotalinjalla. Vuosina 1991-1993 hän palveli toimistopäällikkönä Pohjois-Suomen Sotilasläänin esikunnassa, 1993-1995 esiupseerina Pohjoisen Maanpuolustusalueen esikunnan opetus-osastolla ja 1995-1999 Pääesikunnan komento-osastolla.
Vuosina 1999-2001 Hartikainen toimi Panssariprikaatissa Jääkäritykistörykmentin komentajana, josta siirtyi esiupseeriksi Maavoimien esikuntaan vuosiksi 2001-2004. 2004-2005 hän toimi Pääesikunnan tarkastusyksikön päällikkönä ja 2005-2009 Tykistöprikaatin komentajana ja vuodesta 2009 eteenpäin Pääesikunnan kanslian päällikkönä.

## Ylennykset
* Vänrikki 1979
* Luutnantti 1982
* Yliluutnantti 1984
* Kapteeni 1989
* Majuri 1991
* Everstiluutnantti 1998
* Eversti 2005

## Lähteet
Al-Mursalat

**Al-Mursalat** (, ) on Koraanin 77. suura. Theodor Nöldeken luokituksessa se on "mekkalainen"  saaden järjestysnumeroksi 32. Suurassa on 50 jaetta. Nimensä suura on saanut ensimmäisessä jakeessa olevasta sanasta.

Suura uhkaa tuomiopäivällä ja muistuttaa kahta edellistä (75 ja 76) ja kahta seuraavaa (78 ja 79) suuraa. Günter Lüling on tulkinnut suuraa kristillisenä hymninä.   

## Sisältö

* Valaformula (1–7): Aloitusjakeissa vannotaan aktiivin partisiippimuotoisten verbien kautta, joilla ei ole pääsanaa. Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan tämä on tavallista Koraanin vanhimmissa suurissa, mutta myöhemmin kirjaviittaukset tai mystiset kirjaimet tulevat niiden tilalle.

* Uhkaus tuomiopäivästä (8–19): "Kieltäjiä" ja syntisiä uhataan erotuksen päivällä.

* Jumalan tunnusmerkit (20–27): Jumalan luomistyöt (ihminen, maa, vuoret, raikas vesi) todistavat Jumalasta.
* Uhkauksia tuomiopäivästä (28–50): kieltäjiä pilkataan ja uhataan "erotuksen päivällä". Heidän vastakohtanaan hurskaat saavat palkkansa lähteen partaalla varjossa. Suura kehottaa pilkallisesti kieltäjiä menemään "kolmihaaraiseen varjoon", joka ei varjosta eikä suojaa. Kyse on Helvetin kolmesta savupatsaasta.

## Katso myös

* Luettelo Koraanin suurista
## Lähteet

* 
* 
* 
* 

### Viitteet
Bahía Negra

**Bahía Negra** on pikkukaupunki ja jokisatama Paraguayn Alto Paraguayn departementissa Paraguayjoen varrella. Sen asukasluku oli vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 2&nbsp;768.

## Maantiede
Bahía Negra sijaitsee Paraguayn Alto Paraguayn departementin pohjoisrajalla Paraguayjoen varrella noin 640 kilometrin päässä maan pääkaupunki Asunciónista. Seutu on osa Gran Chacon maantieteellistä aluetta.

## Historia
Bahía Negra tunnettiin alkujaan nimellä Algarrobal ja se oli siirtomaakaudella tärkeä tukikohta matkoilla kohti Alto Perúa.

Siirtomaakauden jälkeen Bahía Negra oli itsenäistyneiden Etelä-Amerikan maiden kiistakapula osana laajempia kiistoja liittyen Gran Chacon alueeseen. Bolivia perusti paikalle tukikohdan vuonna 1884 kutsuen paikkaa nimellä Puerto Presidente Pacheco ja se oli tarkoitus yhdistää rautatiellä Santa Cruziin. Hanke oli alkujaan Miguel Suárez Aranan yksityisprojekti. Paraguay piti Bolivian toimia uhkana. Kun Aranan yritys meni konkursiin vuonna 1886 hankkeesta tuli Bolivian valtion projekti. Bolivialaiset sotilaat nostivat salkoon Bolivian lipun ja paraguaylaiset lähettivät paikalle tykkivene * Pirapón*. 13. syyskuuta 1888 paraguaylaiset valtasivat paikan ja siellä olleet bolivialaiset vangittiin. Bolivialaisten diplomaattinen protesti Paraguayn toimista sisälsi maan ensimmäisen julkisen vaatimuksen koko Chacon omistuksesta.

Kiista nousi taas esiin Bahía Negrassa Paraguayn ja Bolivian käymän Chacon sodan aikana. Bahía Negra oli Paraguayn laivaston tärkeä tukikohta ja Bolivian ilmavoimat tekivät sitä vastaan pommituslentoja.

Bahía Negrasta tuli oma kuntansa vuonna 2005. Paraguan laivastolla on edelleen paikalla pieni tukikohta.

## Väestö
Bahía Negran asukasluku oli Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 2&nbsp;768.

## Lähteet
Arvi Hämäläinen

**Arvi Hämäläinen** (16. tammikuuta 1917 Metsäpirtti – 17. tammikuuta 2025 Valkeakoski) oli kuollessaan 108-vuotias ja Suomen sen hetken vanhin sotaveteraani, sekä yksi Suomen vanhimmista ihmisistä. Hämäläinen oli myös yksi viimeisistä vielä elossa olleista talvisodan veteraaneista.

Hämäläinen syntyi Karjalankannaksella, Metsäpirtin kylässä. Nuoruudessaan Hämäläinen kuului suojeluskuntaan. Hän lähti 21-vuotiaana varusmiespalvelukseen, josta joutui suoraan talvisotaan. Talvisodassa Hämäläinen toimi tykistön tulenjohtueen etäisyysmittaajana Taipaleenjoella. Talvisodan seurauksena perhe joutui jättämään kodin venäläisille ja lähtemään evakkoon. Välirauhan jälkeen Hämäläinen jäi armeijan palvelukseen kersanttina. Tykistön tulenjohtajakoulutus jäi kesken, kun jatkosota syttyi kesällä 1941. Hän palveli koko jatkosodan tykistössä, ja selvisi sodasta haavoittumatta. Sodan jälkeen Hämäläinen jäi vielä vuodeksi armeijan palvelukseen. Tällöin hänen tehtävänä oli raivata miinoja Suomenlahdelta. Hämäläinen erosi armeijan palveluksesta syksyllä 1945.

Hämäläinen asui sodan jälkeen hetken aikaa Heinolassa, josta hän muutti vaimonsa ja tyttärensä kanssa Valkeakoskelle. Ammatiltaan Hämäläinen oli pukusuunnittelija. Hän oli tunnettu Valkeakosken Hakan kannattaja. Viimeiset vuotensa Hämäläinen asui hoivakoti Kanteleessa. 

## Lähteet
Dūstīn piiri

**Dūstīn piiri** () on hallintopiiri Xatlonin maakunnassa Tadžikistanissa. Sen keskus on Džilikūlin kylä. Piirin pinta-ala on 1&nbsp;236,2 neliökilometriä. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan siellä oli 117&nbsp;665 asukasta.

Dūstīn piiri rajoittuu lännessä Qubodijonin, pohjoisessa Rūdakīn ja Xurosonin ja idässä Džaloliddini Balxīn ja Džaihunin piireihin sekä etelässä Pandžjoen kautta Afganistaniin. Se sijaitsee Vaxšin alajuoksun tasangoilla ja Oqtoğvuorten itärinteillä. Pohjoisessa ovat Rūdakīvuoret ja koillisessa Ariqtoğvuoret.

Seudulla vallitsee kuiva subtrooppinen ilmasto. Tammikuun keskilämpötila on 0,5 ja heinäkuun 29,9 astetta. Vuotuinen sademäärä on 200–300 millimetriä. Sateita saadaan etupäässä talvella ja keväällä.

Hyötykaivannaisiin kuuluvat maaöljy, liuske, marmori ja muut rakennusaineet. Piirin eteläosassa sijaitsee suurin osa Bešai palangonin luonnonpuistosta.

Vuonna 1930 perustetun, vuonna 1955 lakkautetun ja vuonna 1979 uudelleen perustetun hallintoalueen nimenä oli vuoteen 2016 saakka Džilikūlin piiri. Siihen kuuluu Xurramdijorin taajama (entinen Ğarovutī) ja viisi maalaiskuntaa: Dehqonobod, Džilikūl, Gardī Gulmurodov, Navzamin ja Nuri Vaxš. Kaupunkiväestön osuus on viisi prosenttia. Asukkaista 50 prosenttia on tadžikkeja, 33 prosenttia uzbekkeja ja 17 prosenttia turkmeeneja.

Piirin läpi kulkee Uzbekistanin Termizin sekä Boxtarin ja Dušanben välinen maantie- ja rautatie. Matkaa maakunnan pääkaupunkiin Boxtariin on 42 ja maan pääkaupunkiin Dušanbehen 142 kilometriä.

Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on keskittynyt viljan ja puuvillan viljelyyn, puutarhanhoitoon ja viininviljelyyn, karjanhoitoon ja kalankasvatukseen. Lisäksi on puuvilla-, elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta.

Piirin alue on otettu maatalouskäyttöön etupäässä neuvostoaikana. Historiallisiin kohteisiin kuuluu 1600-luvulla rakennettu imaami Zainul’obidinin mausoleumi.

## Lähteet
Yaguarón

**Yaguarón** on kaupunki Paraguayn Paraguarín departementissa Asunciónin kaakkoispuolella. Kaupunki on yksi vanhimmista alueen espanjalaisista siirtokunnista ja sen "virallisena" perustamisvuotena on pidetty vuotta 1539. Vuonna 2022 kaupungin asukasluku oli 29&nbsp;242.

## Maantiede

Yaguarón sijaitsee Paraguayn Paraguarín departementissa noin 48 kilometriä maan pääkaupunki Asunciónista kaakkoon.

## Historia

Yaguarón on yksi nykyisen Paraguayn alueen vanhimmista espanjalaisista siirtokunnista. Sen tarkasta perustamisajankohdasta on kuitenkin epäselvyyttä. Joidenkin mukaan sen perusti kuvernööri Domingo Martínez de Irala vuonna 1539. Myöhemmät tutkijat ovat kuitenkin pitäneet perustajina fransiskaaneja vuonna 1586. Kunta itse on pitänyt vuotta 1539 "virallisena" perustamisvuonna. Paikannimen perusteella on mahdollista, että paikalla oli jo ennen espanjalaisia guaranien *tavas*-kylä. Tavas oli intiaanien lähinnä puolustustarkoituksessa käyttämä asutus. Nimi Yaguarón saattaa olla johdettu guaraninkielisestä sanasta *jaguaru*, joka guaranien mytologiassa hirviömäinen koira. Vaihtoehtoisesti nimi voi olla johdettu paikallisen päällikkö Ñaguarún nimestä. Myös lähellä sijaitseva kukkula Cerro Yaguarón esiintyy guaranien mytologiassa. 

Siirtomaakaudella se oli yksi niin sanotuista *[[pueblos de indios]]*-kylistä ja siitä muodostui fransiskaanien toiminnan keskus seudulla. Sen nimi oli kokonaisuudessaan San Buenaventura de Yaguarón. Paikallinen puurkirkko valmistui vuosien 1772 ja 1775 välillä ja se on nykyisin nähtävyys. Kaupunki oli myös Paraguayn diktaattori José Gaspar Rodríguez de Francian syntymäpaikka. Hänen isänsä García Rodríguez de Francian jälleenrakennettu kotitalo on kirkon tapaan paikallinen nähtävyys. Yaguarónista tuli oma kuntansa 21. huhtikuuta 1882.

## Väestö
Yaguarónin asukasluku oli Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 29&nbsp;242.

## Lähteet