open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hulihe‘en palatsi

**Hulihe‘en palatsi** on Kailua-Konan kaupungissa sijaitseva entinen kuninkaallinen residenssi ja nykyinen museo.

Palatsin rakennutti John Adams Kuakini, joka toimi Havaijin saaren kuvernöörinä. Rakennusmateriaalit ovat peräisin lähialueelta. Rakennus valmistui vuonna 1838 ja alun perin se toimi kuninkaallisena loma-asuntona. Palatsi päätyi kuitenkin prinsessa Ruth Ke‘elikōlanin haltuun. Ke‘elikōlani oli Havaijin rikkain nainen, mutta halusi siitä huolimatta asua palatsin tontilla sijaitsevassa perinteisessä ruohomajassa. Sittemmin hän alkoi rakennuttaa Keōua Hale -nimistä kartanoa Honoluluun, mutta se valmistui vasta Ke‘elikōlanin kuoltua. 

Nykyään palatsi toimii museona ja sen esineistöön kuuluu kuningas Kalākauan ja tämän vaimon kuningatar Kapi‘olanin pääsääntöisesti viktoriaanista aikakautta edustavia esineitä. Museota ylläpitää Daughters of Hawai‘i -niminen yhdistys ja sen omistaa Havaijin puistoista vastaava viranomainen. Osavaltiolla ja yhdistyksellä on pitkä vuokrasopimus palatsin ylläpidosta. Vuonna 1973 palatsi lisättiin National Register of Historic Places -listalle.

Huoneita rakennuksessa on yhteensä kuusi ja terasseja () kaksi. Arkkitehtuuriltaan talo perustuu Uuden-Englannin arkkitehtuuria, jota on soviteltu mm. paikalliseen ilmastoon. Rakennus on kokenut vuosien aikana useita vaurioita mm. allokon ja maanjäristysten takia.

## Lähteet
Arvo T. Inkilä

**Arvo Taavi Inkilä** (30. kesäkuuta 1907 Valkeala - 31. elokuuta 1941 Uusikirkko) oli suomalainen filosofian maisteri ja kielitieteilijä.

Arvo T. Inkilä oli muun muassa Juvan murteen sanaston kerääjä. Hän teki 1930-luvun lopulla matkoja Ruotsin ja Norjan suomalaisseuduille.

Jalkaväkirykmentti 46:n 5. komppaniassa korpraalina palvellut Arvo T. Inkilä kaatui jatkosodan aikana Karjalan kannaksella Inon Metsäkylässä 31. elokuuta 1941. Hänet on haudattu Tuohikotin sankarihautausmaalle Kouvolassa.

## Julkaisuja
* *Vanhan kirjasuomen ylistää*. Virittäjä 32/1932
* *Puintihäkki - Suomalaisen riihikaluston erikoisuus*. Suomen muinaismuistoyhdistys, Helsinki 1937
* *Post- ja prepositiokonneksioista*. Virittäjä 2/1938
* *Vento*. Virittäjä 3/1938
* *Vuorokauden ositus ja ilmansuunnat vanhojen juvalaisten tietämyksessä*. Helsinki 1938
* *Sanakirjatyömaalta. 3*; kirj. Arvo T. Inkilä ym.  Sanakirjasäätiö, Helsinki 1938
* *Goethen kaikua Poppiuksen runossa*. Virittäjä 43/1939

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Martti Rapola : *Maisterien Olli Artimon, Eino Lepistön ja Arvo T. Inkilän muistoksi*. Virittäjä 3-4/1941

## Aiheesta muualla
Arvo T. Inkilän lehtiartikkeleita:
* Kansantietouden kerääjiä 8. Opettaja Aleksander Väätänen, Kotiseutu : Suomen kotiseutututkimuksen äänenkannattaja, 01.01.1936, nro 4, s. 30, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Ankkapurha, Ankkapurha, 01.01.1939, nro 1, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Sosiaalisia erikoispiirteitä Tytärsaaren hylkeenpyytäjä-kalastajien elämästä, Ankkapurha, 01.01.1939, nro 1, s. 88, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Kiinan maalaustaiteen kauneusarvoja, Helsingin Sanomat, 27.08.1939, nro 229, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Suomalaisen luonteen ongelma. Vermlannin matkan antamia ajatuksia, Helsingin Sanomat, 22.11.1939, nro 316, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Enteropeptidaasi

**Enteropeptidaasi** (kutsutaan myös **enterokinaasiksi**) on pohjukaissuolen solujen tuottama entsyymi, joka osallistuu ihmisten ja muiden eläinten ruoansulatukseen. Enteropeptidaasi muuttaa  trypsinogeenin ohutsuolessa aktiiviseksi trypsiiniksi, mikä johtaa haiman ruoansulatusentsyymien myöhempään aktivointiin. 

## Lähteet
Bălțin valtionyliopisto

**Bălțin valtionyliopisto**, virallisesti **Alecu Russon valtionyliopisto Bălțissa** (), on moldovalainen yliopisto. Se perustettiin vuonna 1945. Alkujaan tiedekuntia oli vain kaksi ja henkilökuntaa vain 120. Neuvostoaikana se toimi alkujaan pedagogisena instituuttina, mutta yliopistoksi se korotettiin vuonna 1992.

Hallinnollisesti yliopisto jakautuu neljään tiedekuntaan:

* humanistinen tiedekunta
* reaali-, talous- ja viestintätieteiden tiedekunta
* pedagogian, psykologian ja taiteen tiedekunta
* oikeus- ja yhteiskuntatieteiden tiedekunta

Vuonna 2018 yliopiston rehtorina aloitti Natalia Gașițoi, josta tuli myös ensimmäinen nainen valtiollisen yliopiston rehtorina Moldovassa.

## Lähteet
Antifulanismi

**Antifulanismi** eli **fulanivastaisuus** tarkoittaa vihamielistä suhtautumista fulaneihin heidän etnisen taustansa vuoksi. Antifulanismia esiintyy Nigeriassa, Malissa ja muissa Länsi-Afrikan valtioissa, joihin fulanit ovat paimentolaiskansana asettuneet. Fulanit edustavat noin kuutta prosenttia Nigerian väestöstä. Antifulanismia voi esiintyä yksilö-, tai ryhmävihana, ja se voi ilmentyä esimerkiksi väkivaltana tai terrorismina fulaniväestöön.

## Terrorismi taustainen viha
Fulaneista enemmistö harjoittaa islaminuskoa mutta tästä huolimatta jihadistijärjestöt, kuten Boko Haram tai rotusyrjintää harjoittavat igbonationalistit, kuten IPOB ovat tehneet useita terrori-iskuja fulenihin ja nämä ryhmät samalla myös levittävät Fulani vastaista retoriikkaa.

## Lähteet
Gdańskin päärautatieasema

**Gdańskin päärautatieasema** () on Puolan pohjoisosassa, Pommerin voivodikunnassa toimiva vilkas rautatieasema. Asema sijaitsee Gdańskin vanhan kaupungin (Stare Miasto) länsilaidalla.

Päärautatieasemaa edelsi ensin tilapäinen asemarakennus, joka rakennettiin 1. syyskuuta 1870 valmistuneen Berliini–Szczecin–Koszalin–Słupsk–Lębork–Wejherowo–Gdańsk -rautatielinjan yhteyteen. Tilapäisen aseman viereen rakennettiin uusrenesanssin tyylisuunnan mukainen päärautatieasema vuosina 1894–1900. Asemarakennus on sittemmin tuhoutunut useasti.

Vuonna 2023 Gdańskin päärautatieaseman kautta kulki päivittäin keskimäärin 36&nbsp;900 matkustajaa (eli 13,5 milj. matkustajaa vuodessa). Tämän perusteella asema oli Puolan kuudenneksi vilkkain matkustajaliikenteen rautatieasema Wrocławin, Poznańin, Krakovan, Katowicen ja Gdynian päärautatieasemien jälkeen. Merkittävä osa Gdańskin päärautatieaseman matkustajamäärästä selittyy vilkkaalla paikallisjunaliikenteellä kolmoiskaupungin (Gdańsk, Gdynia ja Sopot) monien asemien välillä.

Gdańskin linja-autoasema sijaitsee päärautatieaseman vieressä, Maja 3 -kadun länsipuolella.

## Katso myös
* Gdynian päärautatieasema
* Sopotin rautatieasema

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* PKP Trójmiasta - Kolmoiskaupunki Gdańsk-Gdynia-Sopotin ja lähiseudun alueellisia junavuoroja  (trojmiasto.pl)
* Gdańskin päärautateaseman aikatauluja  (portalpasazera.pl)
* Gdańsk Central Railway Station / Gdańsk Główny  (rail.cc)
Otari Kvantrišvili

**Otari Kvantrišvili** (, ; 27. tammikuuta 1948 Zestaponi – 5. huhtikuuta 1994 Moskova) oli georgialaissyntyinen gangsteri.

Kvantrišvili sai seitsemän vuoden vankeustuomion vuonna 1966 tehdystä raiskauksesta. Neuvostoliiton hajottua häntä pidettiin yhtenä Moskovan keskeisimmistä rikollisjohtajista. Hän muun muassa kiristi rahaa kaupungin yrityksiltä. Kvantrišvili osallistui myös kasino-, pankki- ja öljynkuljetustoimintaan. Hän teki yhteistyötä toisen tunnetun rikollisjohtaja Sergei ”Silvestr” Timofejevin kanssa. Kvantrišvili perusti Venäjän urheilijat -nimisen poliittisen puolueen, joka koostui olympiaurheilijoista, sambon harjoittajista ja nyrkkeilijöistä. Hän oli itse nuorena ollut lupaava urheilija. Kvantrišvili sai hyvää mainetta sponsoroimalla lastenkoteja ja tukemalla entisiä urheilijoita sekä sotaveteraaneja. Hän toimi myös painivalmentajana. Kvantrišvili sai maineen koskemattomana henkilönä, koska laki ei tarjonnut juuri mahdollisuuksia syyttää henkilöä, joka toimi pikemminkin käskyjen jakajana rikollisille kuin rikosten suorana toteuttajana.

Kvantrišvili murhattiin ampumalla kerran päähän ja kahdesti rintaan. Hän oli murhatuksi tullessaan poistumassa moskovalaisesta kylpylästä. Murha tapahtui aikana, jolloin rikollisten julkisia ja väkivaltaisia välienselvittelyjä esiintyi Venäjällä runsaasti. Bardi Aleksandr Rosenbaum kommentoi Kvantrišvilin murhaa *[[Kommersant]]issa* todeten, että maa oli menettänyt johtajan. Jalkapallomaalivahti Lev Jašinin leski Valentina huomautti Kvantrišviliä muistaessaan, että ajan liikemiehet ja järjestöt eivät harjoittaneet samanlaista hyväntekeväisyyttä kuin Kvantrišvili. Lehdistössä Kvantrišviliä käsiteltiin kriittisemmin. Toimittaja Aleksandr Minkin vaati turvallisuus- ja sisäministeriöiltä rikollisjohtajaa koskevien asiakirjojen osittaista avaamista, jottei yleisöllä olisi illuusioita sen suhteen, kenet se oli menettänyt.

Boris Jeltsin ilmaisi osanottonsa Kvantrišvilin läheisille. Rikollisjohtajan hautajaisiin osallistuivat monet viihdemaailman, urheilun sekä politiikan vaikuttajat, kuten Aleksandr Rosenbaum, Juri Lužkov, Šamil Tarpištšev, Iosif Kobzon, Vladimir Gusinski ja Bogdan Titomir. Kvantrišvilin murha yhdistettiin myöhemmin Orehovskin jengin toimintaan. Ammattitappaja Aleksei Šerstobitov (”Leša-Soldat”) sai vuonna 2008 pitkän vankeustuomion murhan toteuttamisesta palkattuna. Tuomitun mukaan Kvantrišvilin murhan oli tilannut Sergei Timofejev Kvantrišvilin kieltäydyttyä jakamasta tämän kanssa öljynjalostamosta saatuja tuottoja. Tilaajan ja toteuttajan välittäjänä kerrottiin toimineen entisen KGB:n työntekijä Grigori Gusjatinskin. Šerstobitov oli ampunut myös Gusjatinskin Kiovassa vuonna 1995. Sergei Timofejev oli itsekin tullut tapetuksi 1990-luvulla.

Kvantrišvilin veli Amiran oli myös rikollinen. Hänet ammuttiin kuoliaaksi kesällä 1993. Entinen FSB-upseeri Sergei Astašin väitti myös televisiojuontaja Vladimir Solovjovin yrittäneen aikoinaan tarjota rahaa Kvantrišvilin murhasta. Mark Galeotti arvioi vuonna 2010 Kvantrišvilin kuoleman johtuneen hänen pyrkimyksestään hallita kaikkia Moskovan jengejä.

## Lähteet
Jaworin ja Świdnican rauhankirkot

**Jaworin ja Świdnican rauhankirkot** () ovat 1600-luvun puolivälissä rakennettuja luterilaisia kirkkorakennuksia Puolan lounaisosassa, Ala-Sleesian voivodikunnassa, suuruusluokkaa 50 kilometriä Wrocławista länteen (Jawor) tai lounaaseen (Świdnica). Ne ovat vuodesta 2001 lähtien olleet Unescon maailmanperintöluettelon kohteita. 

## Taustaa
Rauhankirkon nimitys viittaa Kolmikymmenvuotisen sodan (1618-1648) lopettaneeseen Westfalenin rauhaan. Allekirjoitetun sopimuksen mukaan protestantit saivat luvan rakentaa yhden rauhankirkon kuhunkin Sleesian periytyvään herttuakuntaan: Głogów, Jawor ja Świdnica. Tuohon aikaan Sleesia oli Habsburgien vallan alaisuudessa, ja he noudattivat periaatetta  (kenen hallinto, sen uskonto). Katoliset hallitsijat eivät yleisesti tunnustaneet luterilaista uskoa, vaikka seudun asukkaiden enemmistö oli evankelisia (luterialaisia). Lupa rakentaa rauhankirkko oli hallitsijoiden puolelta pakon sanelema myönnytys. Lukuisien diplomaattisten tunnustelujen ja Ruotsin hovin painostuksen seurauksena hallitsija Ferdinand Habsburg salli vuonna 1652 Świdnican rauhankirkon rakentamisen.

Rakentamisen ehdot olivat kuitenkin tiukat. Kirkot tuli rakentaa kaupungin rajojen ulkopuolelle, hallinnon osoittamille tonteille; rakennusmateriaaleina sai käyttää puuta ja savea; kirkontornia ei saanut sisältyä ja rakennustyön piti valmistua vuoden kuluessa. Arkkitehti, insinööri Albrecht von Säbischin täytyi sovittaa yhteen nämä vaatimukset suuren evankelisen yhteisön odotusten kanssa, joille nämä rakennukset jäivät ainoiksi alueen kirkoiksi. Kolmen rauhankirkon rakentamisluvan myötä viranomaiset kuitenkin samanaikaisesti takavarikoivat 250 luterilaista kirkkoa kolmen herttuakunnan alueella.

## Kirkkorakennukset

Jaworin ja Świdnican rauhankirkot ovat suuria, Euroopan suurimpia puukehyksen varaan rakennettuja kirkkorakennuksia. Ne on lisätty Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2001.

## Lähteet
Cape Breton Oilers

**Cape Brenton Oilers** oli vuosina 1988–1996 pelannut AHL-seura. Joukkue pelasi kotiottelunsa Nova Scotian provinssin Sydneyssa. Vuosina 1984–1988 seura tunnettiin nimellä Nova Scotia Oilers ja sitä ennen vuosina 1982–1984 Moncton Alpines. Seura oli koko olemassaolonsa ajan Edmonton Oilersin farmijoukkue. Vuoden 1996 kesällä Edmonton Oilers siirsi farmiseuransa Sydneystä Ontarion Hamiltoniin ja se sai nimekseen Hamilton Bulldogs.

Cape Brenton voitti kahdeksanvuotisen historiansa aikana AHL-mestaruuden eli Calder Cupin kerran, keväällä 1993. Keväällä 1991 seura oli yltänyt pudotuspeleissä toiselle kierrokselle, mutta muutoin se oli joko jäänyt tyystin pudotuspelien ulkopuolelle (kolmesti) tai pudonnut heti ensimmäisellä kierroksella (kolmesti).

## Lähteet
Helluntaiherätys Saksassa

**Saksalaisen helluntaiherätykseen** kuului vuonna 2022 noin 200&nbsp;000 ihmistä ja 872 seurakuntaa. Liikkeen jäsenmäärä ja seurakuntien määrä on ollut viime vuosina kasvussa. Saksalaisen helluntaiherätyksen katto-organisaatio on Bund Freikirchlicher Pfingstgemeinden (BFP). Seurakuntien määrän kasvu on ollut seurausta uusien seurakuntien liittymisestä mukaan sekä seurakuntien istuttamisesta.

## Historia
Saksan helluntaiherätys alkoi luterilaisen papin Jonathan Paulin, E. Meyerin sekä Heinrich Dallmeyerin työn seurauksena. Myös norjalaiset naisevankelistat auttoivat työssä ja myös Thomas Ball Barratt vieraili usein Saksassa. Vuonna 1908, saksalaisen helluntailaisuuden isä Jonathan Paul tapasi Hampurissa muita johtajia laatiakseen uudelle liikkeelle raamatulliset suuntaviivat. 1920-luvulla Saksan helluntailiike oli voimakkaassa ristiriidassa Lewi Pethruksen kanssa ja työ jakautui moneen ryhmään.

Vuonna 1922 evankelista Heinrich Vietheer perusti Berliiniin telttalähetyksen ja alkoi istuttaa Elim-seurakuntia. Myöhemmin muut itsenäiset helluntaiseurakunnat liittyivät hänen työyhteyteensä. Yhdyvaltalaiset Assemblies of Godin lähetyssaarnaajat G. Herbert Schmidt ja Gustave Kinderman johtivat Danzigin raamattukoulun toimia vuodesta 1928 alkaen. Tämän raamattukoulun vaikutuksesta helluntaiherätys laajeni Itä-Euroopassa saksalaisten, puolalaisten ja venäläisten  keskuudessa. Toiminnan johdosta perustettiin Freie Christengemeinde -yhteisö. Vuonna 1938 natsihallinnon poliittisten sortotoimien vuoksi Elim-kirkot joutuivat liittymään Baptistiliittoon ja Danzigin raamattukoulu suljettiin.

Vuonna 1934 evankelista Karl Fix aloitti palvelutyön Berliinissä ja muutti myöhemmin Württembergin osavaltioon. Fix työksenteli yhdessä Karl Keckin ja Paula Gassnerin kanssa Volksmission-kirkkoyhteisön perustamiseksi.

### Toisen maailmansodan jälkeen

Toisen maailmansodan joukkotuhon ja miljoonien ihmisten sekä siirtolaisuuden vuoksi monet helluntaiseurakunnat ja lukuisat kirkkorakennukset tuhoituivat. Saksalaisista helluntailaisista tuli kuitenkin monien sodan jälkeen perustettujen uusien seurakuntien perustajajäseniä. Toisen maailmansodan jälkeen perustettiin AoG:n tukemana yhtenen helluntaiyhteisö, joka tunnetaan nykyään nimellä Bund Freikirchlicher Pfingstgemeinden (BFP).

Assemblies of God oli keskeisessä asemassa perustamassa Berean raamattukoulua vuonna 1951. BFP:n ja raamattukoulun päämaja sijaitsee nykyisin Erzhausenissa Frankfurtin eteläpuolella. 1980-luvulla saksalaisen helluntaiherätyksen pääsuunta oli ns. Mülheim-liike eli Christlicher Gemeinschaftsverband der Deutschen Pfingstbewegung. Muita saksalaisen helluntaiherätyksen järjestöjä ovat olleet muun muassa Deutsche Volksmission Entschiedener Christen, Christen Gemeinde Elim sekä Assemblies of God-kirkkokuntaa lähellä oleva Arbeitsgemeinschaft der Christengemeinden.

## Katso myös
* Kristinusko Saksassa
* Helluntaiherätys

## Lähteet
Helluntaiherätys Italiassa

**Italialaiseen helluntaiherätykseen** kuului vuonna 2024 noin 500&nbsp;000 ihmistä ja yli 1&nbsp;300 seurakuntaa. Helluntalainen väestö on kasvanut Italiassa erityisesti Itä-Euroopasta, Afrikasta ja Aasiasta suuntautuneen maahanmuuton myötä. Helluntaiherätyksen seurakuntia johtavat erityisesti nuoret miehet. Italian helluntailaiset jakautuvat useaan eri ryhmään. Kaksi pääryhmää ovat Assemblee di Dio ja Chiesa Evangelica Internazionale.

## Historia

Italialainen helluntaiherätys sai alkunsa vuonna 1908, jolloin italialaiset siirtolaiset palasivat Italiaan jakamaan kokemuksiaan Azusa-kadun herätyksestä. Ensimmäisiä helluntailiikkeen vaikuttajia olivat muun muassa Luigi Francescon sekä Giacomo Lombardi. Liike kasvoi nopeasti ja vuonna 1930 maassa oli noin 150 helluntaiseurakuntaa.

Benito Mussolinin kaudella Italian hallitus kielsi helluntaiherätyksen harjoittamisen ja sulki kaikki helluntaikirkot Italiassa 9. huhtikuuta 1935. Fasistisen lain kautta Italian helluntailaiset olivat vainon kohteena vuodesta 1935 vuoteen 1958. Kaikki kokoukset olivat kiellettyjä ja jopa kadulla tapaamiset ja vierailut luettiin kokouksiksi. Helluntailaisen toiminnan kieltänyt laki kumottiin 12. toukokuuta 1959.

Vainoista huolimatta Italian helluntaiseurakunnat kuitenkin kasvoivat. Assemblee di Dio organisoitiin toisen maailmansodan jälkeen. 1980-luvulla helluntailaiset muodostivat selvän enemmistön maan protestanttisesta vähemmistöstä. Chiesa Evangelica Internazionale on vetänyt yhteyteensä monia riippumattomia seurakuntia.

## Katso myös
* Kristinusko Italiassa
* Helluntaiherätys

## Lähteet
The Travelers Companies

**The Travelers Companies** on yhdysvaltalainen vakuutusyhtiö, joka perustettiin vuonna 1853. Yrityksellä on kenttätoimistot kaikissa Yhdysvaltojen osavaltioissa, ja se toimii myös Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Irlannissa, Singaporessa, Kiinassa, Kanadassa ja Brasiliassa. Vuoden 2021 Fortune 500 -yritysten joukossa se sijoittuu 98. sijalle Yhdysvaltojen suurimpiin yrityksiin 32 miljardin dollarin kokonaismyynnillä.

Vuoden 2025 lopulla yrityksellä oli noin 34&nbsp;000 työntekijää, joista noin 90 prosenttia työskenteli Yhdysvalloissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Viralliset sivut
One Wall Centre

**One Wall Centre** on Vancouverissa Kanadassa sijaitseva 150 metriä korkea, 48-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Rakennuksessa on hotelli ja asuinhuoneistoja. Torni rakennettiin vuosina 1998–2001, ja sen suunnitteli arkkitehtitoimisto Busby & Associates Architects.

## Lähteet
Harbour Centre

**Harbour Centre** on Vancouverissa Kanadassa sijaitseva toimistokäytössä oleva pilvenpiirtäjä. Rakennus on 147 metriä korkea, ja siinä on 28 kerrosta. Se valmistui vuonna 1977.

## Lähteet
MNP Tower

**MNP Tower** on Vancouverissa Kanadassa sijaitseva 143 metriä korkea, 35-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Rakennus on tarkoitettu toimistokäyttöön. Sen päämateriaali on betoni, ja se on saanut energiaystävällisyydestään kultaisen LEED-sertifikaatin.

## Lähteet
The Melville

**The Melville** on Vancouverissa Kanadassa sijaitseva asuinkäyttöön tarkoitettu pilvenpiirtäjä. Rakennus on 141 metriä korkea, ja siinä on 41 kerrosta. Tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 2004, ja se valmistui 2007.

## Lähteet
Royal Centre

**Royal Centre** on Vancouverissa Kanadassa sijaitseva 141 metriä korkea, 37-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Rakennus on tarkoitettu toimistokäyttöön, ja sen päämateriaali on betoni. Rakennus valmistui vuonna 1973.

## Lähteet
Edelweiss-piraatit

**Edelweiss-piraatit** () olivat joukko saksalaisia nuorisoryhmiä, jotka vastustivat Natsi-Saksan hallintoa. Edelweiss-piraatit evät olleet yhtenäinen liike vaan pikemminkin useiden nuorisojoukkojen yhteenliittymä, joka syntyi Saksan länsiosissa. Edelweiss-piraatit vastustivat ennen kaikkea sitä, että natsipuolueen nuorisojärjestö Hitlerjugend valvoi tiukasti Saksan nuorison elämää. 

Edelweiss-piraattien toiminnan katsotaan yleensä alkaneen vuonna 1936, kun jäsenyys Hitlerjugendissa tuli pakolliseksi kaikille Saksan nuorille. Useissa Saksan suurissa kaupungeissa oli Edelweiss-piraattien ryhmiä. Osa näistä ryhmistä kutsui kuitenkin itseään muilla nimityksillä. Esimerkiksi Kölnissä ryhmän nimi oli ”Navajot”. Ryhmiä yhdisti lähinnä se, että ne vastustivat natsien tapaa kontrolloida nuorten elämää. Edelweiss-piraattien jäsenet olivat auktoriteettivastaisia, eivätkä halunneet alistua natsien määräiltäviksi. Piraatit saivat omissa ryhmissään ilmaista mielipiteensä vapaasti, eikä tyttöjä ja poikia erotettu tiukasti toisistaan kuten Hitlerjugendissa.

Edelweiss-piraattien jäsenet uhmasivat liikkumisrajoituksia patikoimalla ja retkeilemällä. Luontoretkillään he saattoivat vapaasti laulaa natsien kieltämiä lauluja kuten Ranskan kautta tulleita ”degeneroituneita” blues- tai jazzlauluja. He pystyivät myös käymään avoimia keskusteluja aiheista, jotka olivat kiellettyjä.

Vuosina 1936–1939 natsiviranomaiset pitivät Edelweiss-piraatteja ärsyttävinä mutta harmittomina. Asenteet kuitenkin koventuivat toisen maailmansodan aikana, kun viranomaiset uskoivat, että Edelweiss-piraatit jakoivat brittien pudottamia natsien vastaisia propagandalehtiä ihmisten postiluukkuihin. Tämä katsottiin jo avoimen kumoukselliseksi toiminnaksi.

Aluksi kiinniotettujen piraattien vakiorangaistus oli pään ajelu kaljuksi. SS:n päällikkö Heinrich Himmler ei kuitenkaan tyytynyt tähän, vaan vaati kaikilta saksalaisilta täydellistä tottelevaisuutta. Himmler kirjoitti turvallisuusvirasto RSHA:n johtajalle Reinhard Heydrichille, ettei voida hyväksyä puolivillaista suhtautumista Edelweiss-piraatteja kohtaan. Heitä tulisi kohdella raaemmin. Himmler vaati, että näihin ryhmiin kuuluvat nuoret pitäisi lähettää keskitysleirille 2–3 vuodeksi, eivätkä he voisi enää koskaan jatkaa opintojaan. Myös heidän vanhempansa tulisi lähettää keskitysleirille, mikäli nämä olivat kannustaneet lapsiaan kapinalliseen toimintaan. Marraskuussa 1944 Kölnissä hirtettiin julkisesti kolmetoista nuorta – kuusi heistä oli Edelweiss-piraattien jäseniä.

Osa Edelweiss-piraateista onnistui jatkamaan toimintaansa salassa, ja toisen maailmansodan päätyttyä he yrittivät tehdä yhteistyötä liittoutuneiden miehitysviranomaisten kanssa, mutta nämä kieltäytyivät yhteistyöstä kaikkien Natsi-Saksan aikaisten nuorisojärjestöjen kanssa. Neuvostoliiton hallitsemassa Itä-Saksassa Edelweiss-piraatit kiellettiin kokonaan ja jokainen kiinni jäänyt piraatti sai 25 vuoden vankeustuomion.

## Lähteet
Jamie Gittens

**Jamie Jermaine Bynoe-Gittens** (s. 8. elokuuta 2004 Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Chelseaa. Hän on pelannut Englannin nuorisomaajoukkueissa. Hän on vuodesta 2024 alkaen käyttänyt pelaajana lyhyempää sukunimeä Gittens.

## Seurajoukkueura
Gittens pelasi juniorina Readingissä ja kausina 2018–2020 Manchester Cityssä.

Syyskuussa 2020 Gittens siirtyi saksalaisseura Borussia Dortmundiin. Hän pelasi Dortmundin edustusjoukkueessa ensimmäiset neljä bundesliigaotteluaan huhti-toukokuussa 2022, yhden niistä avauskokoonpanossa. Kaudella 2022–2023 hän pelasi 15 bundesliigaottelua, joista neljä avauskokoonpanossa, ja teki maalin elokuussa Freiburgia, tammikuussa Augsburgia ja helmikuussa Werder Bremeniä vastaan. Mestarien liigassa hän tuli vaihdosta kentälle kahdessa ottelussa. Hän oli olkapäävammojen vuoksi poissa kentiltä muun muassa syys-marraskuussa parin kuukauden ajan ja uudelleen kauden lopulla toukokuussa. Kaudella 2023–2024 Gittens pelasi 25 bundesliigaottelua, joista 14 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki maalin marraskuussa Borussia Mönchengladbachia vastaan. Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ottelua ja teki maalin alkulohkon vierasottelussa AC Milania vastaan. Tappiollisessa loppuottelussa Real Madridia vastaan hän tuli muutamaksi minuutiksi vaihdosta kentälle. Kauden 2024–2025 ensimmäisessä bundesliigaottelussa Gittens teki Dortmundin molemmat maalit sen voittaessa Eintracht Frankfurtin 2–0. Bundesliigan kaudella 2024–2025 Gitten pelasi 32 ottelua, joissa syntyi kahdeksan maalia ja neljä maalisyöttöä. Mestarien liigassa hän pelasi 14 ottelua, joissa hän teki neljä maalia ja antoi yhden maalisyötön. Kesän 2025 seurajoukkueiden MM-kilpailuissa Gittens pelasi yhden ottelun.

Heinäkuussa 2025 Gittens siirtyi Englannin Valioliigassa pelaavaan Chelseaan vuoteen 2032 ulottuvalla sopimuksella. Siirtosummaksi uutisoitiin noin 64 miljoonaa euroa.

## Maajoukkueura
Gittens on pelannut useissa Englannin nuorisomaajoukkueissa alle 15-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän voitti alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2022; hän pelasi turnauksessa neljä ottelua, muun muassa loppuottelussa Israelia vastaan avauskokoonpanossa 57 minuuttia.

## Muuta
Gittensin vanhemmat ovat kotoisin Barbadokselta.

## Lähteet
Rakkauden keidas

**Rakkauden keidas** (*Paradise*) on Stuart Gillardin käsikirjoittama ja ohjaama kanadalainen romanttinen seikkailuelokuva vuodelta 1982. Seksploitaation hengessä tehty elokuva tuotettiin *[[Sininen laguuni|Sinisen laguunin]]* (1980) saamaa suosiota ja juonikuviota hyödyntäen, ja sekin kertoo ihmisyhteisöjen ulkopuolisiin olosuhteisiin päätyneestä teiniparista, jotka löytävät seksuaalisuuteensa. Tarina sijoittuu 1800-luvun siirtomaa-aikojen Lähi-Itään. Pääparia näyttelevät Willie Aames ja vasta 17-vuotias Phoebe Cates, jonka runsaat alastonkohtaukset herättivät yleisön mielenkiintoa.

## Juoni
Bagdadin markkinoilla 1800-luvun alussa brittityttö ja yhdysvaltalaisen papin poika liittyvät karavaaniin, jonka muut jäsenet ryöstömurhataan. Teinipari pakenee aavikon hedelmälliselle keitaalle ja alkavat elää siellä oman onnensa nojassa, seuranaan vain kesyt simpanssit.

## Vastaanotto
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Sam Inkinen antaa elokuvalle yhden tähden viidestä ja pitää sitä teennäisenä *Sinisen laguunin* kopiona. Samaa mieltä olivat useimmat muutkin kriitikot, jotka moittivat ettei elokuva edes yritä olla vakava periodidraama, vaan sortuu anakronismiin, jossa ilmaisu on monilta osin täysin nykyaikaista muun muassa pääparin ulkonäön, puheenparren ja taustalla soivan viihteellisen rytmimusiikin osalta.

## Lähteet
Lars-Henrik Lilius

**Lars-Henrik Lilius** (21. helmikuuta 1908 Helsinki – 11. toukokuuta 1997) oli suomalainen juristi. Hän toimi urallaan Itä-Suomen ja Turun hovioikeuksien asessorina, korkeimman oikeuden oikeusneuvoksena sekä viimeiseksi Turun hovioikeuden presidenttinä 1966–1972.

## Lähteet
Alte Heiden metroasema

**Alte Heide** on U6-linjan metroasema Münchenin metrossa, joka avattiin 19. lokakuuta 1971 osana metron ensimmäistä vaihetta. Se sijaitsee Ungererstraßen alla. Aseman suunnitteli Paolo Nestler. Suunnitteluvaiheessa aseman nimi oli "Nordfriedhof" kun taas viereisen Nordfriedhofin metroaseman nimi oli "Schenkendorfstraße". Metron koekäytön aikana vuosina 1967-1969 aseman pohjoispuolella sijaitsevalle sivuraiteelle rakennettiin väliaikainen metrovarikko, ennen kuin Fröttmaningin metrovarikko saatiin valmiiksi. 

## Lähteet
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1964

**[[Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut]] 1964** käytiin 10. toukokuuta Vuoksenniskan urheilukenttää ympäröivässä maastossa Imatralla.  

Miehissä Suomen mestaruuden 6 km matkalla voitti Pentti Rissanen ja 12 km matkalta mestaruuden voitti Taisto Teräväinen. Joukkueissa miehissä Suomen mestaruuden 6 km ja 12 km matkoilta voitti Kaipolan Vire. Naisissa Suomen mestaruuden 1,9 km matkalta voitti edellisen vuoden tavoin Eeva-Liisa Kalliolahti ja joukkueissa mestaruuden voitti Kuortaneen Kunto. 

## Tulokset
Lähde: 

## Lähteet
Pyhän Elisabetin katedraali (Košice)

**Pyhän Elisabetin katedraali** (svk. *Dóm svätej Alžbety*) on goottilainen katedraali Košicen kaupungissa Slovakiassa. Se on Slovakian suurin kirkkorakennus. Katedraali on omistettu Elisabet Pyhälle.

## Historia
Ensimmäiset maininnat Košicen kirkosta ovat vuodelta 1230, jolloin sen suojelupyhimys oli arkkienkeli Mikael. Kirkon ensimmäisen jälleenrakennuksen aikana 1250-luvulla se omistettiin Elisabeth Pyhälle luultavasti kaupunkiin saapuneiden saksalaisten siirtolaisten toimesta.

Alkuperäinen kirkko tuhoutui tulipalossa noin vuonna 1378. Samaan aikaan Košice nautti Unkarin kuninkaitten suosiota, ja se oli koko valtakunnan toiseksi tärkein kaupunki heti pääkaupunki Budan jälkeen. Niinpä uuden kirkon haluttiin vahvistavan kaupungin asemaa, ja siitä tehtiin huomattavasti edellistä suurempi. Uutta katedraalia rakennettiin usean vuosikymmenen ajan 1300-luvun lopulta alkaen.

Katedraali kärsi vaurioita Puolan armeijan piirityksessä 1490–1491, mitkä korjattiin vuoteen 1497 mennessä. Viimeisetkin osat katedraalista valmistuivat vuonna 1508. 1500-luvulla Košicen kaupungin asema heikkeni muun muassa turkkilaisten hyökkäysten takia, minkä lisäksi katedraali kärsi vakavia vaurioita vuoden 1555 suurpalossa. Se kuitenkin korjattiin, ja kaupunki sai oman piispansa vuonna 1597.

Seuraavan kahden vuosisadan aikana myös Košicen aluetta koettelivat kapinat, sekä uskonpuhdistuksen ja vastauskonpuhdistuksen synnyttämät levottomuudet. Niinpä myös Pyhän Elisabetin katedraali vaihtoi omistajaa useaan kertaan kaupungin protestanttisen sekä katolisen leirin välillä. 1700-luvun puolivälin jälkeen katedraalia alettiin jälleen laajentamaan ja kunnostamaan. Košicen hiippakunnan perustamisen jälkeen 1804 katedraalista tuli virallisesti piispan majapaikka.

1800-luvun alkupuolella katedraali kärsi vahinkoja muun muassa vuoden 1834 maanjäristyksessä sekä Hornád-joen tulvissa 1835. Korjaustöiden edistämiseksi perustettiin yhdistys vuonna 1857. Suurimmat korjaustyöt tehtiin vuosina 1877–1896, jolloin katedraalissa ei järjestetty jumalanpalveluksia. Katedraalin viimeisin laaja remontti tehtiin 1980- ja 1990-luvuilla.

1700-luvulla Habsburgien valtaa vastaan kapinoinut Ferenc II Rákóczin jäännökset siirrettiin Istanbulista Pyhän Elisabetin katedraaliin vuonna 1906. Tapahtumaa varta vasten valmistettu krypta sijaitsee katedraalin sisällä, ja sinne on haudattu Rákóczin lisäksi hänen lähipiirinsä. 

## Arkkitehtuuri
Pyhän Elisabetin katedraali edustaa arkkitehtoonisesti pääasiassa gotiikkaa, mutta vuosisatojen kuluessa se on saanut vaikutteita monesta muustakin suuntauksesta.

## Galleria

Tiedosto:Oltár 3 hlavný.JPG|Pyhän Elisabetin alttari
Tiedosto:St Elisabeth's Cathedral Košice.jpg|Katedraali ja sen viereinen Pyhän Urbanuksen torni.
Tiedosto:Detail of Cathedral Tiling - St. Elisabeth Cathedral Bell Tower - Kosice - Slovakia - 02 (36428419111).jpg|Katon laatoitusta.
Tiedosto:Detail int 3.JPG|Saarnatuoli
Tiedosto:Chrlič opitá ž.JPG|Gargoili


## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Pyhän Elisabetin katedraali Cassovia.sk sivustolla (slovakiksi)
Kylmänmyllynlähde

**Kylmänmyllynlähde** on Jämijärvellä Satakunnan maakunnassa sijaitseva allikkolähde. Paikalle on muodostunut pieni lampi, jonka pohjassa olevista lähteensilmistä pohjavesi purkautuu.

Geologisesti Kylmänmyllynlähde liittyy Hämeenkankaan harjujaksoon. Noin 200 metrin päässä lähteestä sijaitsee Jämijärven Uhrilähde.

## Lähteet
Karl Arvid Hallenborg

**Karl "Carl" Arvid Hallenborg** (15. marraskuuta 1737, Skurupin kunta, Ruotsi – 22. marraskuuta 1803) oli ruotsalainen juristi ja suomalainen maanomistaja. Hän toimi muuassa Turun hovioikeuden jäsenenä ja hovioikeuden presidenttinä vuosina 1799–1803.

Hän oli ruotsalainen aatelinen

## Lähteet
Scooter Forever

**Scooter Forever** on saksalainen Scooter-yhtyeen yhdeksästoista studioalbumi, jonka Sheffield Tunes & Kontor Records julkaisi 1. syyskuu 2017.
Albumi ylsi Saksan albumilistan sijalle 8, ja pysyi listalla yhteensä 8 viikkoa.                                                         Myös julkaistu vinyyli levynä.

## Kappaleet
CD 2 Valitut Scooterin muokkaamat Rave-klassikot:

# Universal Nation       4:31
# Symmetry C              3:41
# Unfuture                     3:14
# The First Rebirth        4:08
# Sacred Cycles            3:23
# Burning Phibes           3:46
# Lost In Love                3:32
# The House Of House  3:54
# Lost In Space               3:56
# Tales Of Mystery           3:19

**Limited Deluxe box**

2 CD   +3 tarraa ja fanihuivi

## Singlet

* **Bora! Bora! Bora!**

# Bora! Bora! Bora! (03:08)
# Extended mix (04:00)

* **My Gabber** 

# My Gabber (02:54)
# Extended mix (04:37)

* **In Rave We Trust – Amateur Hour (Anthem Mix)**

# Anthem Mix (03:25)
# Anthem Club Mix (04:41)

## Arvostelut
* Random.Access: 

## Lähteet
Madridin keskusmoskeija

**Madridin keskusmoskeija** () on uskonnollinen rakennus Tetuánin alueella Madridissa.

Arkkitehti Juan Mora Urbanon piirtämä rakennus valmistui vuonna 1988. Se on ensimmäinen Espanjan pääkaupunkiin rakennettu moskeija Reconquistan jälkeen. Nelikerroksisessa kokonaisuudessa on rukoussali, koulutustilat, lastentarha, kirjasto, auditorio, kauppoja ja toimistoja. Rakennuksen suunnittelussa yhdistyvät nykyarkkitehtuurin abstraktit geometriset elementit islamilaisiin elementteihin.

## Lähteet
Alma Järvensivu

**Alma Järvensivu** on ylöjärveläinen lapsinäyttelijä, joka tuli tunnetuksi Tampereen Työväen Teatterin *[[Matilda (romaani)|Matilda]]*-musikaalin päähenkilö Matildan roolista. Järvensivu jakoi roolin kahden muun lapsinäyttelijän kanssa. Tytöt valittiin kyseiseen rooliin noin 500 lapsen joukosta. Järvensivu näytteli Pikku-Sannaa TTT:n *Katrina*-näytelmässä, ja Summer-nimistä oppilasta TTT:n syksyn 2024 musikaalissa *[[The School of Rock|School Of Rock]]*. Alma Järvensivu nähdään Nelli Nuudelipäänä uudessa *[[Risto Räppääjä ja kaksoisolento (elokuva)|Risto Räppääjä ja kaksoisolento]]* -elokuvassa vuonna 2024.

## Roolit TTT:llä ja elokuvissa

* Matilda, TTT, 2021
* Pikku-Sanna, Katrina, TTT, 2023
* Summer, TTT 2024
* Nelli Nuudelipää, Risto Räppääjä ja kaksoisolento -elokuva, 2024

## Videoita

* https://www.youtube.com/watch?v=Zuc1XM8BFDc *Tuhma* musikaalista *Matilda*
* https://www.youtube.com/watch?v=BwFnA-G3LXU haastattelu
* https://www.youtube.com/watch?v=Gm4ea-BHpYY Matilda - *Lasten kapina* -musiikkivideo
* https://www.youtube.com/watch?v=0Kno1r2o4Io haastattelu yhdessä Villa Murtaghin kanssa
* https://www.youtube.com/watch?v=nJmUVNBmaBI TTT:n *School Of Rock* - *Suvivirsi*
* https://www.youtube.com/watch?v=SadHv2njxQs lapsinäyttelijät (Alma, Villa ja Helinä) Matildan roolissa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://yle.fi/a/3-11667551
* https://www.tamperelainen.fi/paikalliset/6350341
Lauri Helle

**Lauri Teodor Helle**, sukunimi aik. *Sohlman* (9. toukokuuta 1875 Loppi – 25. tammikuuta 1950 Jyväskylä) oli suomalainen lyseon lehtori ja oppikirjojen tekijä.

Lauri Helteen vanhemmat olivat maanviljelijä Karl Fredrik Sohlman ja Gustava Kerkkonen. Hän pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1897 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1904. 

Helle toimi aluksi luonnonhistorian, maantieteen ja matematiikan sijaisopettajana Hämeenlinnan lyseossa ja tyttökoulussa. Vuosina 1904–1905 hän oli v.t. kollegana Turun suomalaisessa lyseossa. Vuonna 1908 Helle valittiin Kuopion yhteiskoulun luonnonhistorian ja maantieteen opettajaksi ja hän hoiti virkaa 1906–1908. Hän siirtyi sitten 1908 samojen aineiden ja lisäksi kaunokirjoituksen kollegaksi Jyväskylän lyseoon. Helle nimitettiin luonnonhistorian ja maantieteen nuoremmaksi lehtoriksi 1916 ja vanhemmaksi lehtoriksi 1920. Vanhempana lehtorina hän oli Jyväskylän lyseossa vuoteen 1942 saakka. Hän toimi samalla myös Jyväskylän tyttökoulun jatkoluokkien opettajana vuosina 1911—1913 ja Jyväskylän kesäyliopistossa opettajana vuonna 1913. 

Helle teki jo ylioppilasaikanaan kasvi- ja eläintieteellisen tutkimusmatkan Lappiin. Hän oli 1903-1904 opinto- ja tutkimusmatkalla Keski-Euroopassa ja vuonna 1906 Itä-Euroopassa. Helle suoritti maantieteellisiä ja geologisia tutkimuksia Suursaarella ja Karjalan kannaksella, tutki Vantaanjoen vesistön ja Tammelan ylängön järvimuotoja ja johti kenttämittauksia Lopella ja Turun lähistöllä. Jyväskylän seudulla hän suoritti järvitutkimuksia ja kokosi tietoja vesistöistä. Helle julkaisi kirjoituksia ja tutkielmia muun muassa Valvojassa, Maantieteellisen yhdistyksen aikakauslehdessä Terrassa, Luonnon Ystävässä ja Tietosanakirjassa. Hän toimi myös puhuiana ja luennoitsijana tutustuttaen laajoja kansalaispiirejä luonnonhistoriallisiin ja tieteellisiin kysymyksiin ja tieteellisen tutkimuksen tuloksiin. Hänet tunnettiin lisäksi raittius- ja suomalaisuusmiehenä.

Lauri Helle oli naimisissa vuodesta 1908 Suoma Huuskosen kanssa.

## Julkaisuja
* *Piirteitä lumpeittemme (Nymphaea'in) rakenteesta ja elämästä*. Eripainos kirjasta *Jyväskylän lyseo. Tilastollisia tietoja lukuvuodelta 1910-1911*. Tekijä, Jyväskylä 1911
* *Oppikoulun Venäjän maantieto*; kirj. J. E. Aro ja L. T. Helle. Kustannus-oy. Kirja, Helsinki 1913, 3. painos Kirja, Tampere 1916, ruotsiksi nimellä *Rysslands geografi för elementarläroverke*. Söderströ, Helsingfors 1914
* *Yleisimmät karttaprojektiot*. Eripainos kirjasta *Jyväskylän lyseo. Tilastollisia tietoja lukuvuodelta 1913-1914*. Tekijä, Jyväskylä 1914
* *Jyväsjärvi*. Eripainos Maantieteellisen yhdistyksen aikakausikirjasta "Terra", vuosikerta 27, 1916. Helsink 1916

## Suomennoksia
* Joh Reinke : *Biologian pääpiirteet: oppilaitoksia ja itsekseen opiskelijoita varten* ; tekijän luvalla suomensivat A. M. Heikinheimo ja L. Helle. Gummerus, Jyväskylä 1912

## Lähteet
Gdynian päärautatieasema

**Gdynian päärautatieasema** () on Puolan pohjoisosassa, Pommerin voivodikunnassa toimiva vilkas rautatieasema. Asema sijaitsee Gdyniain kantakaupungin länsilaidalla ja sataman kaupunginosan (Port) eteläpuolella.

Gdynian rautatieasema rakennettiin sen jälkeen, kun Gdyniasta tuli ensimmäisen maailmansodan loputtua osa Puolan valtiota. Tuolloinen asemarakennus tuhoutui toisen maailmansodan aikana. Nykyinen Gdynian päärautatieasema on rakennettu 1950-luvulla Wacław Tomaszewskin suunnitelmien mukaan. Rakennus yhdistää sosialistisen realismin ja maailmansotaa edeltävän modernismin tyylejä. Asemaa peruskorjattiin ja siistittiin toukokuussa 2012 päättyneen kunnostuksen aikana. Sisäseinillä on useita mosaiikkiteoksia ja professori Juliusz Studnickin seinämaalauksia.

Vuonna 2023 Gdynian päärautatieaseman kautta kulki päivittäin keskimäärin 37&nbsp;400 matkustajaa (eli 13,7 milj. matkustajaa vuodessa). Tämän perusteella asema oli Puolan viidenneksi vilkkain matkustajaliikenteen rautatieasema Wrocławin, Poznańin, Krakovan ja Katowicen päärautatieasemien jälkeen. Merkittävä osa Gdynian päärautatieaseman matkustajamäärästä selittyy vilkkaalla paikallisjunaliikenteellä kolmoiskaupungin (Gdańsk, Gdynia ja Sopot) monien asemien välillä.

## Katso myös
* Gdańskin päärautatieasema
* Sopotin rautatieasema

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* PKP Trójmiasta - Kolmoiskaupunki Gdańsk-Gdynia-Sopotin ja lähiseudun alueellisia junavuoroja  (trojmiasto.pl)
* Gdynian päärautateaseman aikatauluja  (portalpasazera.pl)
* Gdynia Główna - PKP timetable  (polishtrains.eu)
* Gdynia Central Railway Station / Gdynia Główna  (rail.cc)
Puhdistamo (yritys)

**Puhdistamo** on suomalainen yritys, joka valmistaa elintarvikkeita sekä ravintolisiä. Se perustettiin vuonna 2009 alun perin verkkokaupaksi, mutta vuonna 2014 yrityksen tuotteet laajenivat kauppoihin. Maaliskuussa 2020 yritys avasi Ruotsiin ensimmäisen toimipisteensä Pureness-tuotemerkillä. Tammikuussa 2023 Puhdistamo laajeni apteekkeihin.

Puhdistamo kutsuu tuotteitaan superruoiksi. Yrityksen tuotteisiin kuuluvat muun muassa vitamiinit, kombuchat, energiajuomat ja raakasuklaat.

Tammikuussa 2026 kerrottiin yhdysvaltalais-belgialaisen PK Consumer Health -yhtiön ostaneen Puhdistamon koko osakekannan summalla, jota ei julkaista. Ostajayrityksen omistajia ovat yhdysvaltalainen Avista Healthcare Partners ja belgialainen Damier Group. Puhdistamon johto jatkaa yhtiössä nykyisissä rooleissaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Puhdistamon verkkosivusto
Käsipallon miesten maailmanmestaruuskilpailut 1995

**Vuoden 1995 käsipallon maailmanmestaruuskilpailut** järjestettiin Islannissa 7.–21. toukokuuta. Pelejä pelattiin Reykjavíkissä, Hafnarfjörðurissä, Kópavogurissä ja Akureyrissä. Kisoihin selvisi karsintojen kautta 24 maata, joista oli Euroopasta 14, Afrikasta neljä, Aasiasta kolme ja Amerikasta kolme. Turnauksen voitti  Ranska. Turnauksen seisemän parasta maata sai paikan seuraavan vuoden olympialaisiin.

## Loppusijoitukset

## Lähteet
Närpiön keskustaajama

**Närpiön keskustaajama** () on Pohjanmaan maakunnassa sijaitsevan Närpiön kaupungin hallinnollinen keskus. Vuoden 2022 lopussa taajaman väkiluku oli 4&nbsp;495, pinta-ala 21,95 km² ja väestötiheys 204,8 as./km².

Väkiluvussa mitattuna taajama on Suupohjan rannikkoseudun suurin sekä Vaasan ja Pietarsaaren keskustaajamien ja Laihian kirkonkylän jälkeen Pohjanmaan 4. suurin.

## Lähteet
Hakaniemen voimalaitos

**Hakaniemen voimalaitos** on Helsingin Hakaniemessä sijainnut höyryvoimala, joka tuotti sähköä Helsingin raitioliikenteen tarpeisiin. Se sijaitsi Toisen linjan ja Itäisen Viertotien eli nykyisen Hämeentien kulmassa, nykyisen Arenan talon tontilla.

Voimalaitoksen rakennutti Helsingin Raitiotie ja Omnibus Osakeyhtiö (HRO) päätettyään vuonna 1899 sähköistää raitioliikenteen, jota se oli liikennöinyt hevosvetoisesti noin kymmenen vuotta. Voimalaa alettiin rakentaa vuoden 1899 aikana, ja se valmistui toukokuussa 1900. Alun perin yhtiö aikoi sijoittaa voimalan  hankkimalleen Tehtaankadun tontille Ullanlinnaan, mutta kaupunki ei suostunut muuttamaan tonttia tehdaskäyttöön. Luovuttuaan tontista yhtiö sai vastineeksi koko korttelin 301 eli nykyisen Arenan talon korttelin. Palatsimaiseksi kutsutun voimalan suunnitteli Waldemar Aspelin. HRO käytti voimalasta nimeä Central, joka viittasi sen rooliin sähkövoiman keskuksena. Sisäpihan sijaitsi 50 metriä pitkä savupiippu. Samalle tontille Siltasaarenkadun ja Toisen linjan kulmaan mahtui myös raitiovaunujen huoltovaja.

Voimalaan hankittiin kolme saksalaista höyrykattilan ja höyrykoneen muodostamaa koneistoa, joista käytettiin pääasiassa kahta kerrallaan. Ne syöttivät raitioliikenteen ajolankaverkkoon 550 voltin jännitteen tasavirtaa päiväsaikaan. Öisin laitos ei ollut käytössä. Ensimmäisinä vuosina sähköä myytiin myös ulkopuolisille tahoille, kunnes myynti lopetettiin vuonna 1904, koska kaupunki ei hyväksynyt järjestelyä. Poikkeuksen muodosti Kulosaaren raitiotie, jonka omisti Kulosaari-yhtiö. Se osti tarvitsemansa sähkövirran HRO:lta, joka hoiti myös liikenteen Kulosaareen. Kun HRO:n liikenne kasvoi raitioteiden kaksiraiteistamisen myötä vuosina 1908–1909, voimalaitokseen asennettiin sveitsiläinen 700 hevosvoiman höyryturbiini vuonna 1910. Vuoden 1911 lopulla valmistui tontin kiertävä raitioliikenteen kääntösilmukka, joka on myöhemmin tunnettu Arenan silmukkana. Höyryn lauhdutusta varten voimalaan johdettiin kylmävesipaineputki Eläintarhanlahdelta vuonna 1912.

Voimalaitoksen toiminta päättyi 5. kesäkuuta 1914, koska Helsingin kaupunki oli edeltävänä vuonna uusinut HRO:n toimilupasopimuksen ja vaatinut yhtiötä hankkimaan sähkövirran kaupungilta. Vuonna 1909 valmistunut kaupungin omistama Suvilahden voimalaitos alkoi tuottaa raitioliikenteen sähkövirran 6. kesäkuuta 1914 alkaen. HRO myi tontin kiinteistöineen Ab Arena Oy:lle, joka käytti voimalaa muun muassa varastona ja autokorjaamona, kunnes rakennus purettiin 1920-luvun lopulla. Lars Sonckin suunnittelema, kolmesta eri rakennuksesta koostunut Arenan talo valmistui tontille kahdessa vaiheessa vuosina 1924 ja 1929.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Axel Christian Reuterholm

**Axel Christian Reuterholm** (27. syyskuuta 1753 Tunbyholm, Ruotsi – 19. tammikuuta 1811 Loviselund, Suomen suuriruhtinaskunta) oli ruotsalais-suomalainen aatelinen, upseeri ja juristi.

Reuterholm toimi Uudenmaan ja Hämeen laamannikunnan laamannina vuosina 1784–1792, Ruotsin korkeimman oikeuden jäsenenä vuosina 1793–1796, Ruotsin valtiokonttorin johtajana vuosina 1795–1796 ja Vaasan hovioikeuden presidenttinä vuosina 1796–1811.

Reuterholmin vanhemmat olivat Esbjörn Christian Reuterholm ja Maria Gyllenstierna af Lundholm. Reuterholmin puoliso oli taiteilija Lovisa Charlotta Malm-Reuterholm. Heillä oli kolme lasta, joista yksi oli kamariherra Carl Axel Emanuel Reuterholm. Gustaf Adolf Reuterholm oli Axel Christian Reuterholmin veli.

## Lähteet
Black Myth: Wukong

**Black Myth: Wukong** () on Game Sciencen kehittämä ja julkaisema toimintaroolipeli. Peli julkaistiin 20. elokuuta 2024 PlayStation 5:lle ja Windowsille. Pelin julkaisua Xboxille lykättiin.

## Tarina
Pelin tarina perustuu kiinalaiseen teokseen *[[Xiyouji]]* (*Matka länteen*). Pelaaja omaksuu ihmismäisen apinan roolin, jolla on yliluonnollisia kykyjä. Hahmo perustuu Sun Wukong -hahmoon (apinakuningas), joka on teoksessa keskeinen hahmo.

## Pelaaminen
Peli on toimintaroolipeli, jossa on joitakin Soulslike-lajityyppiä muistuttavia ominaisuuksia. Päähahmolla on aseena sauva, joka voi kasvaa pituutta. Taistelemisessa paino on väistämisessä ja notkeassa liikkumisessa torjumisen sijaan. Sun Wukong voi myös muuttua erilaisiksi hahmoiksi, joilla on eri kykyjä, joita tarvitaan taistelussa ja pulmien ratkaisussa. IGN:n mukaan pelistä puuttuu useita Soulslike-lajityypin elementtejä eikä se kuulu Soulslike-lajityyppiin.

## Vastaanotto
Ennen pelin julkaisua kerrottiin, että sosiaalisen median vaikuttajille oli lähetetty ohjeistus, mistä pelin yhteydessä ei pitäisi puhua. Samaa ohjeistusta ei lähetetty toimittajille arvostelua varten. Epäselväksi jäi, onko käytäntö tyypillistä Kiinassa vai onko se vain kokemattomuutta länsimaisen median kanssa toimimisesta. Kiinalainen sosiaalisen median alusta Weibo esti 138 käyttäjää, joiden sanottiin rikkovan ohjeistusta. *Forbesin* toimittaja Paul Tassi vahvisti ohjeistuksen aitouden. Pelin arvostelijoihin on kohdistettu häirintää sosiaalisessa mediassa.

Peli sai GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8/10. Arvostelussa kehuttiin maagisien kykyjen sovittamista pelin taisteluun ja combo-järjestelmää. Pomotaisteluita sanottiin kiinnostaviksi. Ympäristöt ovat upeita ja eloisia. Kritiikkiä peliä sai siitä, että pelaajan oletetaan tuntevan taustatarinan, jota tuntematta tarinan seuraaminen on vaikeaa. Tasosuunnittelua sanottiin yksinkertaiseksi ja tylsäksi, ja vastustajia on harvakseltaan.

Peli sai IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8/10. Arvostelussa kehuttiin taistelua, ja peliä sanottiin perinteisemmäksi toimintapeliksi kuin FromSoftwaren tyyli. Vaatimusta taustatarinan tuntemuksesta kritisoitiin ja sanottiin, että pelialue ei palkitse tutkimista. Merkittäviksi turhautumista aiheuttaviksi ongelmiksi mainittiin lokalisaation ongelmat.

Pian julkaisun jälkeen peli nousi Steam-alustan suosituimmaksi peliksi tekemällä uuden ennätyksen yhtäaikaisten pelaajien määrässä.
Pelin kehittäjä Game Science ilmoitti pelin myyneen yli 10 miljoonaa kappaletta kolmessa päivässä.

## Merkitys
Peliä on kutsuttu merkittäväksi kiinalaiselle peliteollisuudelle, joka ei aiemmin ole tuottanut merkittäviä konsolipelejä. Kiinassa peliteollisuus on keskittynyt tietokoneille julkaistuihin peleihin ja mobiilipeleihin. Pelit käyttävät usein myös gacha-mekanismia, jolloin pelaajat käyttävät oikeaa rahaa loot boxien ostamiseen. *Black Myth: Wukong* on tässä poikkeus, jonka arvioidaan voivan muuttaa kiinalaisten markkinoiden suhtautumista peleihin. Peli on suosittu kansallismielisten keskuudessa, mikä on johtanut kriitikoiden häirintään.

## Lähteet
Oberwiesenfeldin metroasema

**Oberwiesenfeld** on Münchenin metron U3-linjan metroasema, joka avattiin 28. lokakuuta 2007. Se sijaitsee Moosacher Straßella Olympiaparkin pohjoispäässä, lähellä Am Riesenfeldin olympiakylää. Suunnittelu ja rakennusvaiheessa aseman nimi oli "Olympiapark Nord". Aseman suunnittelivat Paul Kramer ja Manfred Rossiwal-Jespersen, kun taas aseman seinällä olevan labyrintin suunnitteli Rudolf Herz.

## Lähteet
‘Āinahaun talo

**‘Āinahaun talo** oli Honolulussa Waikīkīlla sijainnut kuninkaallinen residenssi, joka kuului Havaijin kuningaskunnan viimeiselle kruununprinsessalle Ka‘iulanille.

10 eekkerin kokoinen tontti, jolla talo sijaitsi, oli ristiäislahja Ka‘iulanin kummitädiltä Ke‘elikōlanilta, joka oli Havaijin rikkain nainen. Itse talon rakennutti Ka‘iulanin isä Archibald Cleghornsillä välin kun tytär oli Britanniassa. Cleghorn ja tämän vaimo prinsessa Likelike suunnittelivat tontille myös puutarhan ja yhdessä vaiheessa siellä oli jopa 50 riikinkukkoa. Likelike teki myös taloa kuvaavan laulun.

Alkujaan talo toimi vain Ka‘iulanin ja tämän vanhempien vapaa-ajanasuntona, mutta perhe muutti sinne myöhemmin vakituisesti. Talossa oli kaksi kerrosta ja se oli sisustettu yleellisesti.

Talo tuhoutui vuonna 1921 tulipalon yhteydessä. Palon syttymissyyksi on epäilty kaasuvuotua. Tontin osti myöhemmin Matson-niminen laivarahtiyritys. Vuonna 1955 tontille rakennettiin hotelli, joka on nimetty Ka‘iulanin mukaan. Kun Havaijista tuli osavaltio vuonna 1959 Matson myi Waikīkīn tonttinsa hotellille.

## Lähteet
Aidenbachstraßen metroasema

**Aidenbachstraße** on metroasema Münchenin metron U3-linjalla, joka avattiin 28. lokakuuta 1989. Aseman suunnittelivat arkkitehdit Otto Schultz-Brauns ja Sepp Wanie, ja asemalla olevat peilit on suunnitellut Jan Roth. Aseman harjannostajaiset pidettiin 27. marraskuuta 1986. Se on saanut nimensä samannimisen kadun mukaan, joka on nimetty Ala-Baijerin Aidenbachin kaupungin mukaan, jossa talonpoikaiskapina Itävallan miehitystä vastaan tukahdutettiin verisesti vuonna 1706.

## Lähteet