open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Štšastjan piiri

**Štšastjan piiri** () on hallinnollinen piiri Ukrainan itäosassa, Luhanskin alueella. Piiri rajoittuu lännessä Sjevjerodonetskin piiriin, pohjoisessa Starobilskin piiriin ja idässä Venäjään. Štšastjan piirin eteläpuolella sijaitsi kolme Venäjän vuodesta sotilaallisesti tukemiin kapinallisalueisiin lukeutuvaa piiriä (tilanne vuoden 2022 alussa): Altševskin piiri, Luhanskin piiri ja Dovžanskin piiri. Štšastjan piirin hallinnollinen keskus on Novoaidarin kaupunkityyppinen taajama (Новоайдар; 7&nbsp;879 as., 2021).

Ukrainan vuoden 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa alueiden alaisten paikallispiirien lukumäärää vähennettiin huomattavasti. Tällöin kaksi aiempaa piiriä (Novoaidarin piiri ja Stanytsja Luhanskan piiri) yhdistämällä muodostetun Štšastjan piirin pinta-alaksi tuli 3&nbsp;308,4 neliökilometriä. 

Ukrainan tilastokeskus arvioi Štšastjan piirin väkiluvuksi 78&nbsp;967 (1.1.2021). Piiri on väestöltään maaseutuvoittoinen. Kaupunkilaisiksi piirin asukkaista tilastoitiin 46,3 prosenttia eli Štšastjan kaupungin (11&nbsp;552 as., 2021) ja kolmen kaupunkityyppisen taajaman (Novoaidar, Petropavlivka ja Stanytsja Luhanska) asukkaat.

## Piiri Venäjän hyökkäyssodan aikana 2022
Venäjä hyökkäsi laajamittaisesti Štšastjan piiriin 24. helmikuuta 2022 alkaen osana käynnistämäänsä hyökkäyssotaa Ukrainaan. Hyökkääjä pommitti piirin taajamia, miehitti ne ja tuhosi suuren osan niiden asuintaloista ja julkisista rakennuksista. Siviilien evakuointi ja ruuan ja veden toimittaminen estyi. Maaliskuun alkupuolella Venäjän (ja sen ylläpitämän nukkevaltion) joukot ottivat piirin pääosin hallintaansa.

Ukrainan korkeimman neuvoston ihmisoikeusasiamies Ljudmyla Denisova raportoi 8. maaliskuuta 2022 ihmisoikeusrikkomuksesta ja pakkovenäläistämisyrityksistä. Miehittäjiin  kuuluneet aseistetut "terroristit" olivat tunkeutuneet siviilien koteihin useissa Štšastjan piirin taajamissa ja kylissä (Novoaidar, Stanytsja Luhanska ja Muratovo). Miehittäjät olivat pakottaneet asukkaat ottamaan niin sanotun "Luhanskin kansantasavallan" valepassin ja sitten hyökkääjämaa Venäjän passin. Ukrainalaisten omat passit kansantasavallan militantit olivat tuhonneet siviiliväestön edessä. Toimintaansa aseistetut miehittäjät säestivät siviilien uhkailuilla ja psyykkisellä painostuksella. Ihmisoikeusasmiamies Denisovan mukaan nämä miehittäjien toimet ovat Geneven sopimusten mukaisten siviilien suojelua käsittelevien säännösten vastaisia ihmisoikeusrikoksia, ja ne tulisi käsitellä Kansainvälisessä rikostuomioistuimessa (ICC) Haagissa mahdollisesti Ukrainan väestöön kohdistettuina joukkotuhonnan tekoina.

Город Счастье (центр).jpg|Štšastjan keskustaa, aukion takana on kaupungin kulttuuritalo pilareineen (2010).
Shchastia LTES.jpg|Štšastjan lämpövoimalaitos (2011).
Shchastia Hram.jpg|Pyhän Katariinan kirkko Štšastjassa.
Волкодаево, 2021, 28.jpg|Volkodajevon kylää.
Волкодаево, 2021, 07.jpg|Volkodajevon kyläkoulu.
Vovkodaieve (32410625637).jpg|Volkodajevon kylän auringonkukkapeltoa.
Kapitanovo.LG06.jpg|Kapitanovon kylää.


## Lähteet
N’Zin alue

**N’Zin alue** () on Lacsin piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon itäisessä keskiosassa. Sen hallinnollinen keskus on Dimbokro. Alueella on 247&nbsp;600 asukasta (vuonna 2014, väestönlaskenta).

N’Zin alue rajoittuu koillisessa Iffoun, kaakossa Moronoun ja lounaassa ja luoteessa Bélierin alueisiin sekä lännessä Yamoussoukron autonomiseen piirikuntaan.

Seutu kuuluu Guinean ilmastovyöhykkeeseen. Sadekausia on kaksi. Tärkein vesistö on Bandaman sivujoki N’Zi. Itäosa on kosteaa metsävyöhykettä.

Alue käsittää Bocandan, Dimbokron ja Kouassi-Kouassikron departementit. Se on historiallista baulejen ydinaluetta.

Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, jamssit, maniokki, maissi, keittobanaani, maapähkinä, vihannekset ja hedelmät. Viljelysmaasta puolet tuottaa myyntiin kaakaota ja kahvia. Muita elinkeinoja ovat kaupankäynti, liikenne, käsityöammatit ja matkailu.

## Lähteet
Sinepyökki

**Sinepyökki** (*Fagus japonica*) on Japanissa esiintyvä kesävihanta, pyökkeihin kuuluva lehtipuu. Japaniksi sitä kutsutaan nimellä *inubuna* ("koiran *[[japaninpyökki|buna]]*") tai *kurobuna* ("musta *buna*").

## Ulkomuoto

Sinepyökki on hidaskasvuinen, mutta kasvaa jopa 25 m korkuiseksi. Se haarautuu usein tyvestä ja kasvaa monirunkoiseksi. Lehdet ovat soikeita tai soikeanpuikeita, 5–8 cm pitkä ja 2,5–5 cm leveitä. Ne ovat päältä tummanvihreitä, alta harmahtavanvihreitä ja karvaisia. Pähkinät ovat puoliksi näkyvissä kehdossaan, mikä on pyökeille poikkeuksellista. 

## Levinneisyys
Sinepyökkiä kasvaa Honshūn, Shikokun ja Kyūshūn vuoristometsissä, enimmäkseen Tyynenmeren puolella, missä se on suhteellisen harvalukuinen puulaji. Sitä esiintyy myös Etelä-Koreassa Ulleungdon saarella, missä sitä on kutsuttu nimellä koreanpyökki (*Fagus multinervis* Nakai). Se suosii hyvin vettä läpäiseviä hiekkaisia ja hiesumaita, joiden pH vaihtelee lievästi happamesta lievästi emäksiseen.

## Lähteet
Jääpäivikit

**Jääpäivikit** (*Mesembryanthemum*) on päivikkikasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on 106 lajia. Ne ovat pieniä sukkulenttisia ruohoja, joita esiintyy alkuperäisinä Afrikassa, Etelä-Euroopassa ja Lounais-Aasiassa.

## Lajeja
* mesiherttalehti (*Mesembryanthemum cordifolium*, syn. *Aptenia cordifolia*)
* soodajääpäivikki, jääpäivikki eli jääruoho (*Mesembryanthemum crystallinum*)
* suppujääpäivikki, suppupäivänkukka eli keskipäivänkukka (*Mesembryanthemum nodiflorum*, syn. *Dorotheanthus nodiflorus*)
* isokeskipäivänkukka (*Mesembryanthemum oculatum*, syn. *Phyllobolus oculatus*)
* marokonjääpäivikki (*Mesembryanthemum theurkauffii*)

(Lähteen rajauksessa jääpäivikkeihin yhdistetään useita aiempia sukuja, kuten herttalehdet *Aptenia* ja *[[Phyllobolus]]*.)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Mesembryanthemum''
* Suomen Lajitietokeskus: Jääpäivikit – ''Mesembryanthemum''
Siverskodonetskin piiri

**Siverskodonetskin piiri** (; vuoteen 2024 asti **Sjevjerodonetskin piiri**, ) on hallinnollinen piiri Ukrainan itäosassa Luhanskin alueella. Piirin rajoittuu lännessä Donetskin alueeseen (Bah’mutin ja Kramatorskin piirit), pohjoisessa Svatoven ja Starobilskin piireihin sekä idässä Štšastjan piiriin. Sjevjerodonetskin piirin eteläpuolella sijaitsee Altševskin piiri, joka oli vuoden 2022 alussa osa Venäjän sotilaallisesti tukemaa kapinallisaluetta. Siverskodonetskin piirin hallinnollinen keskus on Siverskodonetskin kaupunki (101&nbsp;135 as., 2021).

Ukrainan vuoden 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa alueiden alaisten paikallispiirien lukumäärää vähennettiin huomattavasti. Tällöin uuden Sjevjerodonetskin piirin pinta-alaksi tuli 2&nbsp;693,2 neliökilometriä.

Ukrainan tilastokeskus arvioi Sjevjerodonetskin piirin väkiluvuksi 369&nbsp;421 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi heistä tilastoitiin yhdeksän kaupungin (Hirske 9&nbsp;274 as., Zolote 13&nbsp;203 as., Kreminna 18&nbsp;417 as., Lysytšansk 95&nbsp;031 as., Novodružesk 6&nbsp;806 as., Popasna 19&nbsp;672 as., Pryvillja 6&nbsp;679 as., Rubižne 56&nbsp;066 as. ja Sjevjerodonetsk 101&nbsp;135 as.) ja 13 kaupunkityyppisen taajaman asukaat.  Piirin taajamista väkirikkaimpia olivat Borivske (5&nbsp;692 as.), Toškivka (3&nbsp;885 as.), Nyžnje (2&nbsp;190 as.) ja Novotoškivske (2&nbsp;170 as.).

Siverskodonetskin piirin alueella on ollut sotatila alkuvuodesta 2022 osana Venäjän helmikuussa aloittamaa hyökkäyssotaa Ukrainaan. Venäjä on iskenyt alueelle raskaalla aseistuksella – tykistöllä, pommituksin ja ohjuksin – useaan otteeseen (myös siviilikohteisiin), ja tuhonnut tällä menettelyllä huomattavan osan piirin taajamien rakennuskannasta. Osa piirin väestöstä on evakuoitu läntisempään Ukrainaan, mutta monet eivät haluneet paeta. Venäjä on myös pakkosiirtänyt väestöä pois rintamalinjan läheltä esimerkiksi tammikuussa 2023 pelätessään asukkaiden tekevän yhteistyötä kotimaansa eli Ukrainan asevoimien kanssa esimerkiksi viestien heille venäläisjoukkojen sijainneista.

## Lähteet
Neuilly-Crimolois

**Neuilly-Crimolois** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Ouchejoen varrella, noin 8 kilometriä Dijonin kaupungista kaakkoon.

Kunta muodostettiin 28. helmikuuta 2019, jolloin kaksi kuntaa Crimolois ja Neuilly-lès-Dijon yhdistyivät, ja muodostivat Neuilly-Crimolois’n kunnan.

Kummallakin entisellä kunnalla on yli tuhatvuotinen historia. Niin Neuilly-lès-Dijonin kuin Crimolois’n linnat ovat tuhoutuneet. Crimolois on ollut tunnettu Johanniittain ritarikunnan asuinpaikkana. Sillä paikalla jossa he majoittuivat, on nykyään kahvila. Kahvilan seinällä oleva risti on vailla historiallista yhteyttä ritarikuntaan, mutta siitä huolimatta Dijonin piispa siunasi ristin kesällä 1939. Itsenäisellä Crimolois’n kunnalla oli vaakunassa Maltan risti. Crimolois’n kirkko on rakennettu 1700-luvulla. Siinä on harvinainen puurakenteinen kellotorni.


Tiedosto:Crimolois_-_Café_du_Crucifix.JPG|Café du Crucifix
Tiedosto:Blason_de_la_ville_de_Crimolois_(21).svg| Crimolois’n vaakuna
Tiedosto:Blason_de_la_ville_de_Neuilly-lès-Dijon_(Côte-d'Or).svg|Neuilly-lès-Dijonin vaakuna


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nancy Faeser

**Nancy Faeser** (s. 13. heinäkuuta 1970) on saksalainen juristi ja sosiaalidemokraattisen puolueen (SPD) poliitikko, joka toimi liittovaltion sisäministerinä Olaf Scholzin hallituksessa vuosina 2021–2025. Hän oli Hessenin maapäivien jäsen 2003–2021. Vuonna 2019 hänestä tuli puolueen paikallisjohtaja Hessenissä Thorsten Schäfer-Gümbelin seuraajana.

## Poliittinen ura
Faeser liittyi SPD:hen vuonna 1988. Hän toimi SPD:n Hessenin-osaston pääsihteerinä vuosina 2014–2019.

Saksan vuoden 2021 vaalien jälkeen käydyissä neuvotteluissa SPD:n, vihreiden ja vapaiden demokraattien (FDP) ns. liikennevalokoalitiosta Faeser kuului puolueensa valtuuskuntaan muuttoliikettä ja integraatiota käsittelevässä työryhmässä. Kun koalitio muodostettiin onnistuneesti, 6. joulukuuta 2021 ilmoitettiin, että hänestä tulee ensimmäinen naispuolinen Saksan sisäministeri uudessa Olaf Scholzin johtamassa hallituksessa.

## Yksityiselämä
Faeser on naimisissa ja hänellä on yksi lapsi.

## Lähteet
Aatos Leino

**Aatos Lemminkäinen Leino** (7. tammikuuta 1907 Pori – 21. tammikuuta 1983 Pori) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Leinon vanhemmat olivat ylikonstaapeli Otto Fredrik Leino ja Elin Anna Augusta Hein ja puoliso vuodesta  1936 Agnes Armida Andersson. Käytyään 1918–1923 keskikoulun Porin Lyseossa Leino meni ensin Hankkijan ja sitten Porin Konepajan palvelukseen. Vuonna 1929 hän siirtyi juuri perustetun Porin Oluttehtaan palvelukseen, jossa hän työskenteli aina 1960-luvun lopulle.

Leino oli aluksi Porin Oluttehtaan konttoristi ja myyntimies, mutta jo vuonna 1934 hänestä tuli tehtaan isännöitsijä ja yrityksen johtokunnan jäsen. Leino osallistui molempiin sotiin tykistössä. Vuonna 1941 hänestä tuli myös Porin Oluttehtaan kanssa samaan Pyynikki-yhtymään hankitun Rauman oluttehtaan isännöitsijä sekä Oy Pyynikin, Viipurin Olut Oy:n ja Mallas-Sanitas Oy:n johtokuntien jäsen. Sotien jälkeen Leino jatkoi Porin Oluttehtaan isännöisijänä, ja kun se vuonna 1959 erotettiin Pyynikki-yhtymästä, Leino jatkoi sen johdossa toimitusjohtajana. Eläkkeelle tehtävästä Leino jäi vasta vuonna 1969. Hän sai samana vuonna teollisuusneuvoksen arvonimen.

## Lähteet
Outi Papamarcos

**Outi Papamarcos** (s. 14. maaliskuuta 1961 Uimaharju) on amerikansuomalainen kansalaisaktivisti. Pennsylvaniassa asuvat Papamarcos on kotoisin Uimaharjun Honkavaaran kylästä, jossa hänen isänsä toimi Enso-Gutzeitin tehtaan johtajana. Lapsuudessaan Papamarcos koki Pohjois-Karjalan ilmapiirin ummehtuneeksi ja muutti 20-vuotiaana Yhdysvaltoihin. Papamarcos eli täysin epäpoliittisena 40 vuotta, kunnes jäi eläkkeelle IBM:n palveluksesta 2020 ja havahtui poliittiseen toimintaan ryhtymällä vastustamaan demokraattien joukossa Donald Trumpin uudelleenvalintaa presidentiksi. Papamarcosin esikoisteos *Ja sitten tuli Trump* ilmestyi vuonna 2022.

## Teokset
*

## Lähteet
Principe di Carignano

**Principe di Carignano** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Principe di Carignano -luokka, Italian kuninkaallisen laivaston taistelulaivaluokka
* RN Principe di Carignano, Italian kuninkaallisen laivaston
Bélierin alue

**Bélierin alue** () on Lacsin piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon keskiosassa. Sen hallinnollinen keskus on Toumodi. Alueen pinta-ala on 6&nbsp;809 neliökilometriä. Asukkaita on 346&nbsp;800 henkeä (vuonna 2014, väestönlaskenta).

Bélierin alue rajoittuu pohjoisessa Gbêkên, koillisessa Iffoun, idässä N’Zin ja Moronoun, etelässä Agnéby-Tiassan ja lännessä Gôhin ja Marahouén alueisiin. Alueen pohjois- ja eteläosien välissä sijaitsee Yamoussoukron autonominen piirikunta. Seutu on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa, jolla kohoaa Baoulén kukkulajono.

Alueen eteläosa kuuluu ekvatoriaaliseen ilmastovyöhykkeeseen, jossa on kaksi sadekautta. Vuotuinen sademäärä on 1&nbsp;000–1&nbsp;400 millimetriä. Tärkeimmät vesistöt ovat Bandama ja sen sivujoki N’zi. Kasvillisuus on metsä- ja ruohosavannia sekä galleriametsiä.

Alue käsittää Didiévin, Djékanoun, Tiébissoun ja Toumodin departementit. Aliprefektuureja on 15 ja kuntia kuusi: Didiévi, Djékanou, Kokumbo, Tiébissou, Tié-N’diékro ja Toumodi. Enemmistö asukkaista on bauleja.

Väestön pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat jamssit, maniokki, riisi, maissi, keittobanaani, maapähkinä ja vihannekset. Myytäväksi tuotetaan kahvia, kaakaota, kautsua ja cashew-pähkinöitä. Muita elinkeinoja ovat karjanhoito, liikenne, kaupankäynti, käsityöammatit ja kalastus. Teollisuutta on vähän.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Bélierin alueen sivusto
Kultainen hevonen

**Kultainen hevonen** () on taiwanilainen elokuva-alan palkinto, joka jaetaan Taipein elokuvajuhlilla vuosittain. Palkinto on erittäin arvostettu kiinankielisen elokuvan saralla, ja palkintoa nimitetään tästä syystä "Aasian Oscariksi" tai "kiinankielisen maailman Oscareiksi".

Palkinnon nimi on peräisin Kinmenin () ja Matsun () saaristojen nimien ensimmäisistä merkeistä, jotka yhdessä muodostavat fraasin "kultainen hevonen". Palkinto nimettiin näiden kahden saariston mukaan, koska ne olivat ensiarvoisessa asemassa Taiwanin puolustuksessa Kiinaa vastaan ja elokuva-alaa haluttiin inspiroida työskentelemään samalla tavalla kansakunnan hyväksi.

Palkinto on perustettu vuonna 1962, ja se on tarkoitettu korkeana tunnustuksena muun muassa Taiwanissa ja Hongkongissa valmistetuille kiinankielisille elokuville. Mannerkiinalaisille elokuville palkintoa on voitu myöntää vuodesta 1996 lähtien. Kiinan ja Taiwanin väliset poliittiset kiistat ovat kuitenkin vaikuttaneet palkintojenjakotilaisuuden medianäkyvyyteen ja järjestelyihin.

## Lähteet
Vidar Helgesen

**Vidar Helgesen** (s. 21. marraskuuta 1968 Bodø) on norjalainen juristi, diplomaatti ja oikeistopuolue Høyren poliitikko. Hän toimi Norjan ETA- ja EU-ministerinä vuosina 2013–2015 sekä ilmasto- ja ympäristöministerinä 2015–2018. Vuodesta 2021 hän on johtanut Nobel-säätiötä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Vidar Helgesen'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Carignano

**Carignano** () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 9&nbsp;145 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kirgisian alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

**Kirgisian alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue** edustaa Kirgisiaa kansainvälisissä alle 20-vuotiaiden jääkiekko-otteluissa, muun muassa maailmanmestaruuskilpailuissa.

Joukkue sijoittui Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n järjestämässä vuoden 2018 Challenge Cup of Asian alle 20-vuotiaiden 1. divisioonan turnauksessa toiseksi. Kun turnaus järjestettiin vuonna 2019, joukkue sijoittui jälleen toiseksi. Vuodesta 2022 alkaen joukkue on pelannut maailmanmestaruuskilpailuissa, sen 3. divisioonassa.

## Sijoitukset maailmanmestaruuskilpailuissa

* 2022 – 3. divisioona; 7.
* 2023 – 3. divisioona; 6.
* 2024 – 3. divisioona; 6.
* 2025 – 3. divisioonan B-lohko; 2.
* 2026 – 3. divisioonan B-lohko; 1.

## Lähteet
Marko Lepaus

**Marko Lepaus** (s. 24. lokakuuta 1959 Tampere) toimi jääkiekon SM-liigassa päätuomarina kausina 1990–2002. Hän tuomitsi liigassa 480 ottelua ja sai liigakauden parhaalle erotuomarille annettavan Unto Wiitala -palkinnon kaudella 1999–2000. Hän oli tuomarina Lillehammerin olympialaisissa 1994 sekä vuosien 1995, 1996 ja 2002 maailmanmestaruuskilpailuissa. Ennen tuomariuraansa hän pelasi jääkiekkoa II-divisioonassa.

Lepaus on työskennellyt pankinjohtajana. Hänen pojistaan Teemu on pelannut jääkiekkoa SM-liigassa ja Toni Mestiksessä.

## Lähteet
Mongolian alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

**Mongolian alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue** edustaa Mongoliaa kansainvälisissä alle 20-vuotiaiden jääkiekko-otteluissa. Vuonna 2019 joukkue osallistui Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n järjestämään Challenge Cup of Asian alle 20-vuotiaiden 1. divisioonan turnaukseen, jossa joukkue sijoittui toiseksi.

## Lähteet
Rami Savolainen

**Rami Savolainen** (s. 11. heinäkuuta 1965 Turku) toimi jääkiekon SM-liigassa päätuomarina kausina 1994–2002. Hän tuomitsi liigassa 348 ottelua. Hän sai liigakauden parhaalle erotuomarille annettavan Unto Wiitala -palkinnon kaudella 1994–1995 ja pelaajien valitseman parhaan erotuomarin palkintona kultaisen pillin kaudella 1999–2000. Hän oli tuomarina Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 sekä vuosien 1999 ja 2001 maailmanmestaruuskilpailuissa. Pelaajana hän oli A-juniorien SM-sarjassa pistepörssin ykkönen kaudella 1983–1984.

## Lähteet
Kazimierz Brandys

**Kazimierz Brandys** (27. lokakuuta 1916 Łódź, Puola – 11. maaliskuuta 2000 Ranska) oli puolalainen kirjailija. 

Brandys kirjoitti romaaneja, jotka asettuvat lähinnä yhteiskunnallis-psykologiseen lajityyppiin. Pääteos on trilogia *Między wojnami* (1947–1951), jossa hän kuvaa Puolan älymystöä fasismin alkuvaiheista toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan.

Brandys opiskeli oikeustiedettä Varsovan yliopistossa ja opetti Ranskassa Sorbonnessa. Kun Puolassa julistettiin 1981 sotatila, hän jäi vastalauseeksi Ranskaan, jossa hän kuoli.

## Palkinnot ja tunnustukset
* Jurzykowski (1982)
* Prato-Europa (1986)
* Ignatio Silone (1986)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bizarre Club

**Bizarre Club Ry** on Jyväskylästä käsin toimiva Suomen suurin fetissi- ja BDSM-alan yhdistys, joka on perustettu vuonna 2000. Yhdistyksen jäsenmäärä on noin 500, joista aktiivisia jäseniä on joitakin satoja. Jäsenet ovat BDSM:stä, sadomasokismista, bondagesta, erilaisista fetisseistä ynnä muusta kiinnostuneita ihmisiä ympäri Suomea, Baltiaa ja Pohjoismaita. Yhdistys järjestää vuosittain 2–4 suurehkoa fetisseihin ja sadomasokismiin liittyvää tilaisuutta Jyväskylässä tai sen lähialueilla. 

## Toiminta
Yhdistys järjestää vuosittain useampia fetish/sadomasokismi-bileitä Jyväskylässä tai sen lähialueilla. Oman toiminnan lisäksi yhdistys tekee myös yhteistyötä muiden yhdistysten, kuten SMFR:n ja Setan kanssa sekä esittelee muun muassa messuilla fetissi- ja sadomasokismikulttuuria.

Ensimmäiset bileet yhdistys piti 4. maaliskuuta 2000.

Vuonna 2001 yhdistykselle myönnettiin vuoden kinkyteko-palkinto.

Vuonna 2010 yhdistys julkaisi toiminnastaan kymmenvuotishistoriikin.

Yhdistys ylläpitää omaa klubitilaa, jossa järjestää pienempiä tapahtumia ja toimintaa jäsenistölleen.

## Katso myös
* Sexpo

## Lähteet
Gbêkên alue

**Gbêkên alue** () on Vallée du Bandaman piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon keskiosassa. Sen hallinnollinen keskus on Bouaké. Alueen pinta-ala on 9&nbsp;136 neliökilometriä. Asukkaita on 1&nbsp;010&nbsp;800 henkeä (vuonna 2014, väestönlaskenta).

Gbêkên alue rajoittuu pohjoisessa Hambolin, idässä Iffoun, etelässä Bélierin ja lännessä Marahouén ja Bérén alueisiin.

Alue käsittää Béoumin, Botron, Bouakén ja Sakassoun departementit. Aliprefektuureja on 20 ja kyliä 771. Asukkaat ovat etupäässä bauleja. Lisäksi on djulia ja paljon ulkomailta muuttaneita.

Väestön pääelinkeinot ovat kaupakäynti, maanviljely ja teollisuus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat jamssit, riisi, maissi, maapähkinä, maniokki, vihannekset ja munuaispuu. Teollisuus tuottaa puuvillaa ja tekstiilejä, ruokaöljyä, cashew-pähkinöitä, alkoholia ja tupakkaa sekä pakkaustarvikkeita.

Alueen nähtävyyksiä ovat baulekuninkaiden hovi Sakassoussa, Wassoun savenvalajat, Agbassin esihistorialliset luolat, Samori Tourén linnoitus Marabadiassassa sekä luontokohteet virtahepoineen. Bauleilla on rikas käsityö- ja tanssiperinne.

## Lähteet
Pekka Haajanen

**Pekka Haajanen** (s. 12. syyskuuta 1964 Kotka) toimi jääkiekon SM-liigassa päätuomarina kaudesta 1992–1993 kauden 2001–2002 syksyyn. Hän tuomitsi liigassa 358 ottelua. Hän sai liigakauden parhaalle erotuomarille annettavan Unto Wiitala -palkinnon kaudella 1998–1999. Hän oli tuomarina Naganon olympialaisissa 1998 ja vuoden 2000 maailmanmestaruuskilpailuissa.

## Lähteet
Marahouén alue

**Marahouén alue** () on yksi Norsunluurannikon 31 alueesta, joka kuuluu Sassandra-Marahouén piirikuntaan maan keskiosassa. Sen hallinnollinen keskus on Bouaflé. Alueen pinta-ala on 9&nbsp;092,48 neliökilometriä, ja vuoden 2014 väestönlaskennan asukkaita siellä on noin 862&nbsp;300 asukasta.

Marahoué oli aiemmin yksi Norsunluurannikon 19 entisestä ylimmän tason hallintoalueesta, jotka lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun maa jaettiin 14 piirikuntaan. Uudistuksessa Marahouén alueesta ja Haut-Sassandran alueesta muodostettiin Sassandra-Marahouén piirikunta.

Marahouén alue rajoittuu pohjoisessa Bérén alueeseen, idässä Gbêkên ja Bélierin alueisiin ja Yamoussoukron autonomiseen piirikuntaan, etelässä Gôhin alueeseen ja lännessä Haut-Sassandran alueeseen. Pinnanmuodostusta leimaavat tasainen ylänkö sekä muutamat alangot ja kukkulat.

Ilmasto on ekvatoriaalinen kaksine sadekausineen. Vuotuinen sademäärä on 1&nbsp;800–2&nbsp;000 millimetriä. Tärkeimmät vesistöt ovat Bandama ja Marahoué. Kasvillisuus on etelässä ja lännessä tiheää metsää ja etelässä ja idässä puusavannia.

Alue käsittää Bouaflén, Sinfran ja Zuénoulan departementit. Aliprefektuureja on 18. Kuntia ovat Bouaflé, Bonon, Gohitafla, Sinfra ja Zuénoula.

Asukkaat ovat etupässä guroja, bauleja ja jaureja. Lisäksi on paljon burkinalaisia.

Väestön elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit, kullankaivu ja teollisuus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat keittobanaani, jamssit, maissi, riisi ja maniokki. Myytäväksi tuotetaan kahvia, kaakaota ja sokeriruokoa. Tuotantoeläimiä ovat naudat, vuohet, siat ja siipikarja. Kullankaivua harjoitetaan sekä perinteisin että nykyaikaisin menetelmin. Teollisuus tuottaa virvoitusjuomia, olutta, kaakaota ja sokeria.

Alueen nähtävyyksiä ovat Marahouén kansallispuisto, Bazrén kutojat, Gohitaflan pyhät kivet, Bandaman ja Marahouén yhtymäpaikka Bozi sekä paikalliset musiikki- ja tanssiperinteet.

## Lähteet
Carola Niemelä

**Carola Niemelä** (s. 11. helmikuuta 1999) on suomalainen lumilautailija. Hän on sijoittunut maailmancupissa parhaimmillaan slopestylessa viidenneksi Calgaryssa tammikuussa 2022 sekä big airissa kuudenneksi Quebecissa maaliskuussa 2019 ja kahdeksanneksi Cardronassa elokuussa 2019. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui slopestylen karsinnassa 21:nneksi eikä päässyt loppukilpailuun.

Niemelä joutui huhtikuussa 2024 leikkaukseen munasarjakystan repeämän vuoksi.

## Lähteet
Antti Koskinen (jääkiekkotuomari)

**Antti Sakari Koskinen** (s. 6. syyskuuta 1944 Turku) toimi jääkiekon SM-sarjassa ja SM-liigassa erotuomarina vuodesta 1971 alkaen. Hän tuomitsi liigassa 460 ottelua ja sai liigakauden parhaalle erotuomarille annettavan Unto Wiitala -palkinnon kausilla 1980–1981 ja 1985–1986.

Koskinen oli päätuomarina Calgaryn olympialaisissa 1988. Hän tuomitsi viisi ottelua: alkusarjaottelut Norja–Länsi-Saksa, Neuvostoliitto–Yhdysvallat ja Tšekkoslovakia–Itävalta, sijoitusottelun Puola–Itävalta sekä mitalisarjan ottelun Neuvostoliitto–Kanada.

SM-liigakaudella 1979–1980 Koskinen oli tuomarina kauden päättäneessä kolmannessa loppuottelussa, jossa vastakkain pelasivat Helsingin IFK ja Porin Ässät. Kolmannessa erässä Koskinen hylkäsi Ässien tasoitusmaalin maalivahdin häirinnän vuoksi, minkä seurauksena tilanteesta tulistunut Ässien Veli-Pekka Ketola taklasi Koskista ja tuli poistetuksi ottelusta.

## Lähteet
Kedreai

**Kedreai** (, myös ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi nykyisellä Sedirin saarella.

## Maantiede

Kedreain kaupunki sijaitsi Kaariassa nykyisin nimellä Sedir (Sedir Adası, Şehiroğlu, Sideyri) tunnetulla Kerameikoksenlahden (nyk. Gökovanlahti) saarella, noin 16 kilometriä pohjoiseen nykyisestä Marmariksesta. Saaren pituus on noin kilometrin, ja se jakautuu kahteen osaan, joita yhdistää kannas. Kaupunkikeskus sijaitsi idänpuoleisessa osassa.

## Historia

Kedreai oli alun perin kaarialaisten kaupunki. Varhaisin maininta siitä on Hekataioksella, jota Stefanos Byzantionlainen lainaa. Muutoin sitä ei mainita antiikin maantieteilijöiden teoksissa. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Kedreai kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 454/453–415/414 eaa.

Lysandros valtasi kaupungin toisella yrityksellä peloponnesolaissodan lopulla vuonna 405 eaa., ja toteutti siellä *[[andrapodismos|andrapodismoksen]]* eli orjuutti sen väestön. Ainakin tuolloin Kedreain väestö oli kreikkalaisten ja barbaarien sekoitusta () eli koostui kreikkalaisista ja osaksi seudun alkuperäisistä ei-kreikkalaisista asukkaista. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä *Kedriatēs* (), *Kedriētēs* (), *Kedreatas* (), *Kedreatēs* () ja *Kedraīos* ().

Kedreai hellenisoitui eli kreikkalaistui 300-luvulla eaa. Hellenistisellä kaudella siitä tuli osa Rhodoksen *[[peraia]]a* eli mantereen puolen alueita, ja yksi Rhodoksen *[[demos (alue)|demoksista]]*.

Nykyajan turismiteollisuudessa Sedirin saari tunnetaan ”Kleopatran saarena” ja siellä oleva hiekkaranta ”Kleopatran rantana”. Kerrotaan, että Marcus Antonius ja Kleopatra olisivat uineet saarella, ja rantahiekat olisi tuotu tätä tarkoitusta varten Egyptistä. Rannan erikoislaatuisen hiekan tutkimus on osoittanut, että se on mitä todennäköisimmin peräisin juuri Egyptistä, mikä tukee legendaa. Sen kuljetus olisi vaatinut noin 15 viljaproomua.

## Rakennukset ja löydökset

Kedreain kaupunki saaren itäosassa oli ympäröity torneilla varustetuilla muureilla, jotka ajoitetaan hellenistiselle kaudelle. Kaupungissa oli Apollonin kultti epiteeteillä Pythios ja Kedrius, ja näin oletettavasti tälle omistettu pyhäkkö. Kaupungin kukkulan huipulta on löydetty doorilaista tyyliä edustaneen temppelin rauniot, jotka oletetaan kyseiseksi Apollonin pyhäköksi. Rakennus ajoitetaan arkaaiselle kaudelle. Myöhemmin paikalla on ollut kirkko.

Kaupungista on löydetty myös muun muassa agora ja sen tukimuureja sekä kreikkalainen teatteri, joka sijaitsi kukkulan pohjoisrinteessä. Teatterin katsomoa, joka oli jaettu pystysuuntaisilla porraskäytävillä yhdeksään sektoriin, on säilynyt suhteellisen hyvin. Piirtokirjoitusten perusteella kaupungissa on ollut stadion.

Kaupungin nekropolis eli hautausmaa on löydetty mantereen puolelta. Sieltä on löydetty sekä holvattuja hautarakennuksia että sarkofageja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Krya

**Krya** (, myös ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Muğlan maakunnan Kapukargınin kylää.

## Maantiede

Kryan kaupunki sijaitsi Kaariassa, tai joidenkin antiikin lähteiden mukaan Lyykiassa, nykyisen Fethiyen lahden länsirannalla olevan pienemmän lahden rannalla. Paikka on noin kahdeksan kilometriä pohjoiseen Fethiyen lahden länsipään eli nykyisin Kapi Dağina tunnetun niemen kärjestä. Kaupungilla oli pieni ja jyrkkärinteinen akropolis eli linnavuori ja yläkaupunkikukkula.

Stefanos Byzantionlainen sijoitti Kryan Lyykiaan ja sanoo, että sen edustalla oli kolme saarta, Kryeis, Karysis ja Alina. Plinius vanhempi sijoitti kaupungin Kaarian Glaukoksenlahden rannalle, ja sanoo myös sen edustalla olleen kolme saarta, kuitenkaan mainitsematta niiden nimiä. *[[Stadiasmus Maris Magni]]* käyttää kaupungista nimimuotoa *Krua* ja sijoittaa sen 160 stadioninmittaa länteen Telmessoksesta. Pomponius Mela ei mainitse kaupunkia, ainoastaan Kryan niemen. Klaudios Ptolemaios käyttää kaupungista nimimuotoa *Karya* ja sijoittaa sen Lyykiaan.

Kryan kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 100 neliökilometriä.

## Historia

Kryan historiasta tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. Vaikka kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Luettelointi perustuu siihen, että Krya kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 453/452–428/427 eaa. sekä vielä vuonna 425/424 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Kryeus* ().

Rhodoksen demosten joukossa esiintyy demos nimeltä *Kryassos*, joka on eri paikka.

## Rakennukset ja löydökset

Kaupungin akropoliilta on löydetty muurien ja tornin jäänteitä. Rannikolla on joonialaistyylisen temppelin malliseksi tehty hauta, jossa on kaariankielinen piirtokirjoitus.

## Lähteet
Prassilos

**Prassilos** (, ) tai **Praksilos** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsi mahdollisesti Bottikessa, mutta sen tarkempaa sijaintia ei tunneta.

Myöskään Prassiloksen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Se on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että se kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa vuonna 421/420 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä *Prassilios* () ja *Praksilios* ().

## Lähteet
Salmakis (kaupunki)

**Salmakis** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi jossakin Halikarnassoksen lähellä, mutta sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.

Myöskään Salmakiksen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Piirtokirjoitusten perusteella Salmakis vaikuttaisi olleen klassisella kaudella 400-luvulla eaa. jonkinlainen Halikarnassoksesta erillinen poliittinen yhteisö, mutta myöhemmin se tuli osaksi Halikarnassosta. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Salmakitēs* ().

Strabon mainitsee Salmakiksen seudulla olleen Salmakiksen lähteen nimenä.

## Lähteet
Salmakis

**Salmakis** (, ) voi viitata seuraaviin:

* Salmakis, najadinymfi roomalaisessa mytologiassa
* Salmakis, antiikin aikainen lähde Halikarnassoksessa Kaariassa
* Salmakis, antiikin aikainen kaupunki Kaariassa
Kasolaba

**Kasolaba** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta sen arvellaan sijainneen pohjoiseen Halikarnassoksesta.

Myöskään Kasolaban historiasta ei tiedetä paljoakaan. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Kasolaba kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 454/453–447/446 eaa. sekä mahdollisesti vielä vuonna 425/424 eaa. Kasolaba on luetteloitu nykytutkimuksessa kreikkalaisten polisten eli kaupunkivaltioiden joukkoon, mutta on epäselvää, missä määrin se oli kreikkalainen kaupunki vielä arkaaisella ja klassisella kaudella. Sen väestö vaikuttaa olleen pitkälti kaarialaista vielä 300-luvulla eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Kasōlabeus* ().

## Lähteet
Raaj Kumar

**Raaj Kumar** (oik. **Kulbhushan Pandit**; 8. lokakuuta 1926 Loralai – 3. heinäkuuta 1996 Bombay) oli intialainen elokuvanäyttelijä, joka työskenteli hindinkielisissä elokuvissa. Hän esiintyi Oscar-ehdokkaana olleessa vuoden 1957 elokuvassa *[[Mother India]]* ja näytteli kymmenissä hindielokuvissa urallaan, joka kesti yli neljä vuosikymmentä. Hän voitti kaksi parhaan miessivuosan Filmfare Awards -palkintoa elokuvista *[[Dil Ek Mandir]]* (1963) ja *[[Waqt (vuoden 1965 elokuva)|Waqt]]* (1965).

Kumar kuoli ruokatorven syöpään 69-vuotiaana.

## Yksityiselämä
Kulbhushan Pandit syntyi kashmiripanditperheeseen Loralaissa, Balochistanissa, Brittiläisessä Intiassa (nykyisessä Pakistanissa). 1940-luvun lopulla hän muutti Bombayhin, missä hänestä tuli Bombayn poliisin alitarkastaja. Hän meni naimisiin anglointialaisen Jenniferin kanssa, jonka hän tapasi lennolla, jossa tämä oli lentoemäntänä. Myöhemmin Jennifer muutti nimensä Gayatriksi hindujen tapojen mukaisesti. Heillä oli kolme lasta, pojat Puru Raaj Kumar ja Panini sekä tytär Vastavikta.

## Valikoitu filmografia
* *[[Mother India]]* (1957)
* *[[Paigham]]* (1959)
* *[[Dil Ek Mandir]]* (1963)
* *[[Waqt (vuoden 1965 elokuva)|Waqt]]* (1965)
* *[[Kaajal]]* (1965)
* *[[Hamraaz]]* (1967)
* *[[Neel Kamal (vuoden 1968 elokuva)|Neel Kamal]]* (1968)
* *[[Heer Raanjha]]* (1970)
* *[[Pakeezah]]* (1972)
* *[[Kudrat]]* (1981)
* *[[Saudagar (vuoden 1991 elokuva)|Saudagar]]* (1991)
* *[[Tirangaa (elokuva)|Tirangaa]]* (1993)

## Palkinnot
* Filmfare Awards
** 1964: Paras miessivuosa – *[[Dil Ek Mandir]]*
** 1966: Paras miessivuosa – *[[Waqt (vuoden 1965 elokuva)|Waqt]]*
*** Ehdokkuudet
**** 1960: Paras miessivuosa – *[[Paigham]]*
**** 1966: Paras miespääosa – *[[Kaajal]]*
**** 1966: Paras miessivuosa – *Kaajal*
**** 1969: Paras miessivuosa – *[[Neel Kamal (vuoden 1968 elokuva)|Neel Kamal]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Juha Huiskonen

**Juha Tapio Huiskonen** (s. 7. kesäkuuta 1977 Helsinki) on Helsingin yliopiston rakennebiologian professori.

Huiskonen kirjoitti ylioppilaaksi 1996 Ressun lukiosta. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa, valmistui filosofian maisteriksi vuonna 2001 ja väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 2006.

Huiskonen on työskennellyt väitelleenä tutkijana Münchenin Max Planck -instituutissa 2007–2009 sekä akatemiatutkijana ja apulaisprofessorina Oxfordin yliopistossa 2010–2020. Hän on tutkinut virusten ja solujen rakenteita käyttäen kryoelektronimikroskopiaa. Hänen tutkimusryhmänsä sai vuonna 2014 Euroopan tiedeneuvoston rahoituksen uhkaavien virusten rakenteiden tutkimukseen. Huiskoselle myönnettiin molekyylivirologian dosentin arvo Helsingin yliopistossa 2014. 

Huiskonen on toiminut Helsingin yliopiston Biotekniikan instituutin johtajana vuodesta 2020. Hänet valittiin Helsingin yliopiston yliopistokollegion jäseneksi 2022. Huiskonen on toiminut myös Biokeskus Suomen johtokunnan jäsenenä. Suomalainen Tiedeakatemia valitsi Huiskosen jäsenekseen vuonna 2024. Euroopan molekyylibiologian organisaatio (EMBO) valitsi Huiskonen jäsenekseen 2024.    

## Lähteet
Serme

**Serme** () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Traakiassa Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.

Myöskään Sermen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että se kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 450/449–432/431 eaa. sekä vielä vuonna 422/421 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä *Sermeus* (), *Sermaieus* () ja *Sermaīos* ().

Joskus Sermen on ehdotettu olleen sama kaupunki kuin Therme, mutta tätä ei ole pidetty uskottavana.

## Lähteet
Skapsaioi

**Skapsaioi** () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, ei edes sitä, sijaitsiko se antiikin aikana Khalkidikeksi kutsutulla alueella vai muulla alueella Khalkidikesta nimensä saaneella nykyisellä Chalkidikín niemimaalla.

Skapsaioin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Tulkinta perustuu siihen, että klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Skapsaioi kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 452/451–415/414 eaa. Lisäksi kaupunki löi omaa pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien.

Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Skafsaios* () ja *Skapsaios* (). Kaupungin nimi ei esiinny sellaisenaan antiikin aikaisissa lähteissä, vaan on johdettu tutkimuksessa etnonyymistä.

Joskus Skapsaioi on tulkittu nimen perusteella samaksi kaupungiksi kuin Kampsa.

## Lähteet
Skithai

**Skithai** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta Stefanos Byzantionlainen sijoitti sen lähelle Poteidaiaa.

Skithain historiasta ei tiedetä käytännössä mitään. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että se löi omaa hopearahaa arkaaisen kauden lopulla vuoden 500 eaa. tienoilla. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Skithaīos* ().

Joskus Skithai on tulkittu nimen perusteella samaksi kaupungiksi kuin Kithas, joka esiintyy Deloksen meriliiton verotusluetteloissa.

## Lähteet
Smila (Krusis)

**Smila** (, myös *Smilla*, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Krusiksessa Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.

Smilan historiasta tiedetään vain vähän. Herodotoksen mukaan se oli persialaissotien aikaan Persian vallassa ja antoi joukkoja Kserkseen käyttöön vuonna 480 eaa. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että se kuului klassisella kaudella Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa kerran vuonna 434/433 eaa. Smilan mainitsevat myös Hekataios ja Stefanos Byzantionlainen.

## Lähteet
Villebichot

**Villebichot** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 24 kilometriä Beaunen kaupungista koilliseen.

Villebichot oli Burgundin herttuoiden aikaan suosittua metsästysseutua. Alueella kasvatettiin peuroja sekä koulutettiin metsästyskoiria. Kunnan keskustassa oleva romaaninen taivaaseenastumisen kirkko on rakennettu 1100-1300-luvuilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Reinildo Mandava

**Reinildo Isnard Mandava** yleensä vain **Reinildo** (s. 21. tammikuuta 1994 Beira, Mosambik) on mosambikilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Sunderlandia. Reinildo on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.

## Seurajoukkueura
Reinildo aloitti ammattilaisuransa maansa pääsarjassa, josta hän siirtyi vuonna 2015 portugalilaiseen Benficaan. Pelattuaan useammassa eri seurassa Portugalin toiseksi ylimmällä ja ylimmällä sarjatasolla Reinildo siirtyi vuonna 2019 ranskalaiseen Lilleen. Kaudella 2020–2021 hän voitti Lillen riveissä Ranskan liigamestaruuden ja hänet valittiin kauden päätteeksi liigan tähdistökokoonpanoon. 

Tammikuussa 2022 Reinildo siirtyi Atlético Madridiin. Hän pelasi Atléticossa 3,5 kauden aikana 74 La Ligan ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi 17 ottelua. 

Heinäkuussa 2025 Reinildo siirtyi Englannin Valioliigaan kaudeksi 2025–2026 nousseeseen Sunderlandiin kaksivuotisella sopimuksella. 

## Maajoukkueura
Reinildo teki ensiesiintymisensä Mosambikin maajoukkueessa toukokuussa 2014 pelatussa ystävyysottelussa Marokkoa vastaan. Hän kuului Mosambikin kokoonpanoon Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2023 ja teki maalin alkulohko-ottelussa Ghanaa vastaan 22. tammikuuta 2024. 

## Lähteet
Kari Nieminen (jääkiekkotuomari)

**Kari Nieminen** (s. 23. joulukuuta 1947 Tampere) toimi jääkiekon SM-liigassa päätuomarina kaudesta 1987–1988 alkaen ja vihelsi viimeisen kerran aktiivisesti kaudella 1996–1997. 

Hän tuomitsi pääsarjatasolla 363 ottelua. Hän sai liigakauden parhaalle erotuomarille annettavan Unto Wiitala -palkinnon kaudella 1993–1994. Hän oli tuomarina vuoden 1993 maailmanmestaruuskilpailuissa.

Pääsarjatuomariuran jälkeen Nieminen on toiminut SM-liigassa otteluvalvojana. Hän on myös toiminut kotikaupungissaan Varkaudessa junioripelien erotuomarina sekä tuomarikouluttajana Varkauden jääkiekkotuomarit Ry:ssä.

## Lähteet
John Lax

**John Charles ”Johnny” Lax** (23. heinäkuuta 1911 Arlington, Massachusetts – 14. heinäkuuta 2001 Cambridge, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edusti Yhdysvaltoja vuoden 1936 talviolympialaisissa Garmisch-Partenkirchenissa, joissa maa saavutti pronssia.

Lax pelasi vuosina 1932–1935 NCAA:n yliopistosarjassa, jossa hän edusti Bostonin yliopistoa. Hän muodosti joukkueessa hyvän tutkaparin Paul Rowen kanssa.

## Lähteet
Pontailler-sur-Saône

**Pontailler-sur-Saône** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Saônejoen varrella, noin 32 kilometriä Dijonin kaupungista itään.

Kunta jakautuu kahteen keskukseen. Vanhakaupunki on saaressa jota rajaavat Saône, sen sivuhaara *Vieille Saône*, sekä nämä yhdistävä kanava. Esikaupunkialue on Mont Ardoux'n kukkulalla. Kaupunki on luultavasti perustettu roomalaisten valloituksen jälkeen. Se on ollut rajakaupunki, ja se on tuhoutunut useissa taisteluissa vuosisatojen aikana. Saaressa on 1800-luvulla rakennettu uusklassinen Saint-Mauricen kirkko, jonka sisäänkäynnissä on monumentaalinen pylväikkö. Saaressa on myös huvivenesatama. Mont Ardoux'n kukkulalla on 1800-luvulla tehty Neitsyt Marian patsas, *Notre-Dame du Mont Ardoux*. Se on suosittu pyhiinvaelluspaikka, ja sieltä on näkymä Saônejoen tasangolle.


Tiedosto:Eglise Saint Martin de Pontailler-sur-Saône.jpg|Saint-Mauricen kirkko
Tiedosto:Port de plaisance de Pontailler sur Saône Les Canalous.JPG|Satama


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Åse Michaelsen

**Åse Michaelsen** (aiemmin **Schmidt**; s. 4. kesäkuuta 1960 Mandal) on norjalainen edistyspuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 2005–2017 ja toimi Norjan vanhus- ja kansanterveysministerinä vuosina 2018–2019.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Åse Michaelsen'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Smila

**Smila** voi viitata seuraaviin:

* Smila, kaupunki Ukrainassa 
* Smila, antiikin aikainen kaupunki Krusiksessa Makedoniassa
* Smíla, kylä Archaía Olympían kunnassa Eliin alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella Kreikassa
Volker Braun

**Volker Braun** (1939 Dresden, Saksa) on saksalainen kirjailija. Hän on työskennellyt Berliinissä: Berliner Ensemblessä dramaturgina ja sittemmin toiminut Deutsches Theaterissa. Hän on kirjoittanut näytelmiä ja runoja, jotka aggressiivisessa tyylissään muistuttavat Bertolt Brechtin ja Vladimir Majakovskin tuotantoa.

## Suomennettuja runoja
;Lähde
* Antologiassa 
** Keskipäivä (Der Mittag)
** Läänitys (Das Lehen)
** Marraskuun 9. (Der 9. November)
** Me, ei he (Wir und nicht sie)
** Omaisuus (Das Eigentum)

* Julkaisussa: 
** Hadrianuksen armeijan uudet tehtävät
** Unkarilaisen insinöörin Lajos K:n lausunto…

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Roman Bratny

**Roman Bratny**, oik. **Roman Mularczyk** (5. elokuuta 1921 Krakova, Puola – 5. marraskuuta 2017) oli puolalainen kirjailija. Hän osallistui 1944 Varsovan kansannousuun ja jäi saksalaisten vangiksi. Teoksissaan hän käsittelee toista maailmansotaa ja ihmiskohtaloita. Hänen pääteoksensa on *Urhojen risti* (1957).

## Suomennetut teokset
* *Urhojen risti* (*Kolumbowie Rocznik 20*, 1957), suom. Markku Lahtela. Jyväskylä: Gummerus 1963

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Censorship Towards the Subject of the Warsaw Uprising in Belles-Lettres in 1956–1958 s. 149 (pdf)
Jiří Šejba

**Jiří Šejba** (s. 22. heinäkuuta 1962 Pardubice, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edusti Tšekkoslovakian maajoukkuetta Calgaryn olympialaisissa 1988, Kanada-cupissa 1987 ja neljissä maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1985–1989. Hän voitti yhden maailmanmestaruuden ja saavutti kaksi MM-pronssia. Hän pelasi seuraurallaan Tšekkoslovakian ja Tšekin lisäksi Suomessa, Saksassa, Slovakiassa ja Pohjois-Amerikassa, muun muassa 11 ottelua NHL:ssä.

Šejba edusti Tšekkoslovakian pääsarjassa Tesla Pardubicea kausina 1979–1984 ja 1986–1990 sekä välillä Dukla Jihlavaa kausina 1984–1986. Hän voitti maan liigamestaruuden vuosina 1985, 1987 ja 1989. Kaudet 1990–1992 hän pelasi Pohjois-Amerikassa pääasiassa AHL-seura Rochester Americansissa mutta ensimmäisellä kaudella myös 11 ottelua NHL:ssä Buffalo Sabresin joukkueessa. NHL-otteluissaan hän sai kaksi syöttöpistettä. Kauden 1992–1993 Šejba pelasi Suomessa Helsingin Jokerien joukkueessa. Tämän jälkeen hän pelasi kaksi kautta Tšekissä Pardubicen joukkueessa, kaksi kautta Slovakiassa Slovan Bratislavan joukkueessa ja kolme kautta Saksassa Moskitos Essenin joukkueessa kunnes päätti uransa kotimaassaan kaudella 2000–2001.

Šejba saavutti alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa hopeaa vuonna 1980. Hän pelasi ensimmäisen kerran aikuisten MM-kilpailuissa Prahassa 1985 ja teki joukkueensa kolme ensimmäistä maalia maailmanmestaruuden ratkaisseessa, Tšekkoslovakian 5–3-voittoon päättyneessä mitalisarjan viimeisessä ottelussa Kanadaa vastaan. Kaikkiaan hän teki turnauksessa neljä maalia ja sai kolme syöttöpistettä. Hän pelasi myös vuosikymmenen lopuissa arvoturnauksissa. MM-kilpailuissa 1986 Tšekkoslovakia jäi ilman mitalia ja Šejba teki kaksi maalia sekä antoi kaksi maalisyöttöä. MM-kilpailuissa 1987 joukkue saavutti pronssia ja Šejba teki yhden maalin sekä antoi kolme maalisyöttöä. Kanada-cupissa 1987 Tšekkoslovakia ylsi välieriin ja Šejban tehopisteet olivat maali ja kaksi syöttöä. Calgaryn olympialaisissa Tšekkoslovakia jäi mitalisarjassa kuudenneksi ja Šejba teki kolme maalia sekä sai yhden syöttöpisteen. MM-kilpailuissa 1989 Šejban tehopisteet jäivät yhteen syöttöön Tšekkoslovakian saavuttaessa pronssia.

Pelaajauransa jälkeen Šejba on toiminut valmentajana Tšekissä ja Puolassa.

## Lähteet
Koitonjärvi (Suistamo)

**Koitonjärvi** () on Venäjällä Karjalan tasavalta Suojärven piiri sijaitseva järvi, jonka laskujoki Haukioja ja sitten Armajoki yhtyy Sarkajokeen.

## Maantietoa
Koitonjärvi on 1,7&nbsp;kilometriä pitkä, 1,0&nbsp;kilometriä leveä ja sen pinta-ala on noin 110&nbsp;hehtaaria. Vanhoissa suomalaisissa kartoissa järven itärannan keskellä sijaitsee lyhyt Petjukanniemi. Niemi kaventaa järven kaaren muotoiseksi. Lounaisosassa kaksi saarta ja koillisosassa kaksi saarta niin, että suurin saari sijaitsee pohjoisessa aivan rannan tuntumassa katveeseen. Rannoista osa on soistuneita, mutta metsäiset rannat ovat hiekkapohjaisia ja kivikkoisia. Järven ympärillä on suomalaisaikana ollut maatiloja, joiden peltomaat on satelliittivalokuvien perusteella jätetty paljon myöhemmin viljelemättä. Nykyään järvi on autio metsäjärvi. Lähin kylä sijaistee Suistamolla noin viiden kilometrin päässä. Suistamolta tulee tie, joka ohittaa järven lähempänä Haukilampea ja katoaa pohjoiseen.

## Vesistösuhteita
Koitonjärvi kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jossa Ulmosenjoen valuma-alue sijaitsee Jänisjärven lähialueella. Jänisjärvi laskee vuorostaan Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen.

Koitonjärvi muodostaa Armajoen valuma-alueen latva-alueen. Siihen laskee neljä oja, jotka tuovat vettä metsäisiltä soilta. Koitonjärvi sijaitsee Sarkajoen sivujoen Aramajoen valuma-alueella. Koitonjärven lasku-uoma laskee Haukilampeen, josta Haukioja jatkaa Äimäjärveen, josta Armajoki virtaa Aramajärven läpi. Sarkajoki laskee Suistamonjärven läpi Jänisjärveen. Lasku-uoman osuudella Haukilampeen on pudotusta 15,2&nbsp;metriä, mutta Haukilammesta Äimäjärveen vain metrin.

## Lähteitä
### Huomioita

### Viitteet