open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Heinolan lääninsairaala

**Heinolan lääninsairaala** oli 1799–1844 Heinolassa toiminut valtion ylläpitämä lääninsairaala.

Kymenkartanon lääniä perustettaessa 1775 läänin hallintokeskus sijoittettiin Hollolan pitäjän Heinolan kappeliseurakunnan alueelle. Maaherran residenssi muutti Heinolaan 1778. Heinolan sairashuoneen eli lääninlasaretin rakennus valmistui 1799. Kahden eteistuvan lisäksi siinä oli neljä suurta huonetta sairaita varten ja kaksi pientä kamaria. Toista kamaria käyttivät lääkäri ja lasaretin toimitsija sekä toista lasaretin renki. Sairaanhoitajat asuivat kahdessa ullakkokamarissa. Aluksi sairashuoneeseen oli sijoitettu kymmenen sairasvuodetta.

Sairaalarakennus oli kooltaan 40 x 16 kyynärää (noin 24 x 9,5 metriä). Rakennuksessa oli lautakatto ja ulkoseinät oli laudoitettu ja maalattu punaiseksi. Sairaalassa oli aluksi yksinkertaiset ikkunat, jotka jäätyivät talvella usein. Lääninsairaalan tontille valmistui 1810 veneeristen potilaiden hoitolaitos, josta tuli osa lääninsairaalaa. Kuppahoitolassa oli kaksi suurta potilashuonetta, joiden välissä sijaitsi eteinen ja sen takaosassa pieni huone mielisairaiden käyttöön. Potilashuoneiden keskellä oli tiiliset tulisijat, joista säteili lämpöä joka suuntaan. Kuppalaan pystyi sijoittamaan 32–36 potilasta.

Lääninsairaalana toiminutta sairashuonetta hoiti piirilääkäri, jonka virkamatkat läänin rajapitäjiin saattoivat vaatia lähes 30 peninkulman taivaltamista. Lääninsairaalassa työskenteli 1800-luvun alussa piirilääkärin lisäksi välskäri, sairaanhoitaja, pesijä ja palvelija. Ruokahuollon järjestäminen oli annettu yksityishenkilöille urakalla hoidettavaksi. Sairaiden suuren lukumäärän vuoksi sairaalaan olisi tarvittu kaksinkertainen määrä sairasvuoteita.

Heinolaan valmistui 1816 toinenkin sairaala nimittäin Heinolan lääninparantola, joka oli perustettu koko läänin tarpeita varten. Puisessa rakennuksessa oli kaksi suurta huonetta veneerisiä tauteja sairastavia potilaita varten. Molemmissa huoneissa oli seinällä erotettu tila nälkähoitoa saaville hoidettaville ja lisäksi parantolassa oli yksi huone mielipuolisten potilaiden käyttöön. Sotilaiden mukana Heinolaan saatiin vuoden 1820 tienoilla rykmentinlääkäri.

Heinolassa kuten muuallakin Suomessa esiintyi 1800-luvulla kulkutauteja ja varsinkin pienten lasten kuolleisuus oli suurta. Tähän johti osaltaan se, että apua haettiin harvoin. Tapana oli, että sairaudesta puhuttiin vasta papille, kun pyydettiin häneltä hautajaisten järjestämistä.

Kymenkartanon läänin ja samalla Heinolan lääninsairaalan tarina päättyy Suomen läänien uudelleen järjestelyyn 1831. Uudenmaan-Hämeen, Kymenkartanon ja Savo-Karjalan lääneistä muodostettiin neljä uutta lääniä eli Uudenmaan, Hämeen, Mikkelin ja Kuopion läänit. Heinolassa sijainnut maaherranvirasto siirrettiin Mikkeliin. Heinolan lääninsairaala siirrettiin Mikkeliin 1844. Aluksi Heinolaan jäi apulaispiirilääkäri ja 1857 lähtien siellä toimi piirilääkäri. Tartuntatautiepidemioiden aikaisten tilapäissairaaloiden jälkeen Heinolaan saatiin uusi sairaala vasta 1901, kun Heinolan kaupunginsairaala avattiin.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Residenssivouti

**Residenssivouti** oli Suomessa läänin hallintokaupungissa 1700- ja 1800-luvulla työskennellyt lääninhallituksen virkamies. Hänen tehtäviinsä kuului muun muassa maaherran virka-asunnon (residenssin) järjestysmiesten ylivalvonta ja huolehtiminen siitä, että residenssissä säilyi järjestys. Varsinaisista poliisiasioista huolehti poliisikivalteri, jonka alaisina toimivat vahtimiehet. Residenssivoudin otti toimeensa maaherra. Residenssivoudin tuli myös pitää luetteloa asukkaista ja kerätä residenssistä saatavat tulot. Tälle virkamiehelle tuli lisäksi ilmoittaa paikkakunnalle saapuvista vieraista henkilöistä. Jos henkilö oli ulkomaalainen tai korkea-arvoinen vieras, residenssivoudin tuli samana päivänä tiedottaa hänestä lääninhallitukselle.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Nälkähoito

**Nälkähoito** on historiallinen lääketieteellinen hoitomuoto, jossa ihmisen ravinnonsaantia tarkoituksellisesti rajoitettiin painon vähentämiseksi tai jonkin sairauden parantamiseksi. Nälkähoidossa potilaan ravinnon energiasisältöä vähennettiin huomattavasti tai hänet määrätään joksikin ajaksi olemaan ravinnotta. Ylipainon hoidossa nälkähoitoa käytettiin joko sellaisenaan tai yhdistämällä siihen aineenvaihduntaa vilkastuttavien kilpirauhasvalmisteiden käyttöä. Lyhytaikaisen paaston katsottiin edistävän joidenkin maha- ja suolistosairauksien hoitoa, kuten esimerkiksi ripulin parantumista. Täyspaastosta voitiin jonkin ajan kuluttua siirtyä lievempään nälkähoitoon tai käyttämään erilaisia määrätavalla rajattuja ruokavalioita.

## Lähteet
Jenkki

**[[Jenkki (sana)|Jenkki]]** () on useissa kielissä käytetty epämuodollinen nimitys yhdysvaltalaisille. Lisäksi se voi tarkoittaa myös seuraavia asioita:

* Jenkki, suomalainen purukumi
Hans Rautio

**Hans Rautio** on eläkkeellä oleva suomalainen musiikkivaikuttaja. Hän työskenteli pitkään Sony Music Finlandilla ja sitä edeltäneellä CBS:lla erilaisissa johtotehtävissä.

Rautio toimi 1980-luvun alkupuolella CBS:n markkinoinnista vastaavana johtajana. Hänen vastuualuelleen kuului muun muassa levytyssopimusta haluavien yhtyeiden lähettämien demonauhojen kuuntelu. Hänen löytäminään yhtyeinään pidetään muun muassa Paul Oxley’s Unitia ja Bomfunk MC'sia.

Rautio on tullut myöhemmin tunnetuksi etenkin siitä, että hän hylkäsi Dingon lähettämän demonauhan 1980-luvun alussa. Rautio palautti nauhan laulusolisti Pertti Neumannille saatekirjeen kanssa. Saatekirjeessään Rautio ilmoitti, ettei näe Neumannin musiikissa kaupallista potentiaalia. Myöhemmin Rautio on maininnut hylkäyksen syyksi äänitteen heikon tason ja laulajan ”originellin” äänen, joka olisi kaivannut vielä kehittämistä. Neumannin mukaan Rautio kehotti häntä luopumaan muusikon urasta ja palaamaan takaisin merimieheksi. Rautio ei muista kehottaneensa Neumannia alanvaihtoon, sillä hän ei silloin edes tiennyt Neumannin taustasta merimiehenä.

Eläkkeelle jäätyään Rautio on viettänyt paljon aikaa Espanjan Fuengirolassa. Siellä hän on satunnaisesti soittanut Neumannin taustayhtyeessä rumpuja.

## Lähteet
Hanshin Kōshien -stadion

**Hanshin Kōshien -stadion** (), lyhyemmin **Kōshien-stadion**, on Nishinomiyassa Hyōgon prefektuurissa Japanissa sijaitseva stadion. Sitä käytetään enimmäkseen baseball-otteluihin. Se toimii baseballseura Hanshin Tigersin kotikenttänä.

## Lähteet
Mike Tully

**Mike Tully** (s. 21. lokakuuta 1956) on uransa päättänyt yhdysvaltalainen seiväshyppääjä ja olympiamitalisti. Hän saavutti seiväshypyn hopeaa Los Angelesin olympialaisissa vuonna 1984. Ennätyksekseen Tully hyppäsi tuloksen 584&nbsp;cm vuonna 1988.

## Lähteet
Earl Bell

**Earl Bell** (s. 25. elokuuta 1955) on uransa päättänyt yhdysvaltalainen seiväshyppääjä ja olympiamitalisti. Hän saavutti seiväshypyn pronssia Los Angelesin olympialaisissa vuonna 1984. Olympialaisissa Bell sijoittui tämän lisäksi neljänneksi Soulissa vuonna 1988 ja kuudenneksi Montrealissa vuonna 1976. Sisäratojen MM-kilpailuista hän voitti hopeaa Indianapolisissa vuonna 1987. Samana vuonna Bell sijoittui Roomassa järjestetyissä ulkoratojen MM-kisoissa viidenneksi.

Ennätyksekseen Bell hyppäsi tuloksen 587 cm vuonna 1988.

## Lähteet
Bertel Juslén

**Bertel Juslén** (13. elokuuta 1880 Tammisaari – 19. kesäkuuta 1951 Kotka) oli suomalainen apteekkari ja olympiapurjehtija.

Bertel Juslénin isä oli apteekkari Wilhelm Juslén. Hän tuli apteekkioppilaaksi 17-vuotiaana, suoritti farmaseuttitutkinnon 1901 ja tuli proviisoriksi 1908. Hän oli työssä lankonsa Walter Karstensin apteekissa Fredrikintorilla Helsingissä vuoteen 1928, kunnes hän muutti itsenäiseksi apteekkariksi Kotkaan. 

Juslén kuului Suomen Farmaseuttisen yhdistyksen hallitukseen 1910–1928 ja oli yhdistyksen puheenjohtajana vuodesta 1919 alkaen. Samanaikaisesti hän johti yhdistyksen toimistoa ja edusti yhdistystä eri toimikunnissa ja pohjoismaisissa kongresseissa sekä oli mukana perustamassa Apteekkimuseota.

Juslén oli Helsingin suojeluskunnan Old Boys-rykmentin II pataljoonan lääkintämiehenä 1920–1923 ja kuului myöhemmin Kotkan suojeluskuntaan. Juslén oli Nyländska Jaktklubbenin jäsen ja vuosina 1922–1923 NJK:n palkintolautakunnan puheenjohtaja.

Juslén osallistui vuonna 1912 Tukholman olympialaisten purjehduskilpailuihin Nynäshamnissa kahdeksikkojen sarjassa Örn-veneen miehistössä (Gustaf Estlander, Curt Andstén, Jarl Andstén, Carl-Oscar Girsén ja Bertel Juslén). Vene sijoittui neljänneksi.

## Lähteet
Ferenc Kossuth

**Ferenc (Frans) Kossuth** (1841–1914) oli unkarilainen poliitikko. Hänen isänsä oli kansallissankari Lajos Kossuth.

Kossuth toimi vuodesta 1861 rautatieinsinöörinä ja teollisuuslaitosten johtajana Italiassa. Hän palasi Unkariin isänsä kuoltua 1894 ja osallistui siitä lähtien aktiivisesti poliittiseen toimintaan. Hänet valittiin 1895 valtiopäiville, ja hän oli vuodesta 1896 Itsenäisyyspuolueen johtajia. Merkittävämpi Kossuthista tuli kuitenkin vasta 1904, jolloin hän nousi oppositiopuolueiden muodostaman koalition johtajaksi. Kun itsenäisyyspuolue vuoden 1905 vaaleissa oli kasvanut yli kaksinkertaiseksi, Kossuthista tuli 1906 Sándor Wekerlen muodostaman koalitiohallituksen kauppaministeri. Hän vastusti itsenäisyyspuolueen radikaalin siiven vaatimusta, että Unkarille oli heti perustettava oma valtionpankki, mistä oli seurauksena puolueen hajoaminen. Wekerlen hallitus hajosi tammikuussa 1910.

Kossuth oli taitava puhuja ja tunnettu myös maalaustaiteen harrastajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Carl-Oscar Girsén

**Carl-Oscar Girsén** (16. helmikuuta 1889 Helsinki – 22. huhtikuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen olympiapurjehtija.

Girsén oli toimitusjohtajana Bulevardi 3:ssa Helsingissä toimineessa Ab Roneo Oy-konttoritarvikeliikkeessä.

Girsén osallistui vuonna 1912 Tukholman olympialaisten purjehduskilpailuihin Nynäshamnissa kahdeksikkojen sarjassa Örn-veneen miehistössä (Gustaf Estlander, Curt Andstén, Jarl Andstén, Carl-Oscar Girsén ja Bertel Juslén). Vene sijoittui neljänneksi.

## Lähteet
Janne Kasurinen

**Janne Kasurinen** on suomalainen kitaristi. Hän on soittanut useissa kokoonpanoissa ja eri artistien albumeilla. Hänellä on ollut elektropoppia esittävä duo *S & Janhard* yhdessä Sofia Zidan kanssa.

Kasurinen on soittanut vuodesta 2004 lähtien kitaraa Irinan taustayhtyeessä. Hän on soittanut myös Anna Erikssonin taustayhtyeessä. Kasurinen on esiintynyt myös muun muassa Esa Nummelan ja Jere Ijäksen kanssa. Vuosina 2014–2015 Kasurinen soitti kitaraa Dingossa.

## Yksityiselämä
Vuoden 2023 alussa kerrottiin Janne Kasurisen seurustelevan Haloo Helsinki! -yhtyeen laulajan Elli Haloon kanssa.

## Lähteet
Topi Karvonen

**Topi Karvonen** on suomalainen basisti. Hän on soittanut muun muassa Sepi Kumpulaisen taustayhtyeenä toimivassa Erikoismiehet-kokoonpanossa ja soittaa yhtyeen albumilla *[[Poliisi saapuu Tikkurilaan]]*.

Karvonen on soittanut bassokitaraa myös muun muassa Anna Puun ja Matti Johannes Koivun albumeilla. Hän soitti Dingossa bassokitaraa vuosina 2014–2015.

## Lähteet
Tero Rikkonen

**Tero Rikkonen** on suomalainen muusikko. Hän on soittanut muun muassa Samae Koskisen, Sami Saaren, Veeti Kallion ja Mikko Leppilammen taustahtyeissä.

Rikkonen soitti vuosina 2014–2015 rumpuja Dingossa. Hän on opiskellut Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa pääaineenaan laulua ja musiikkiteknologiaa.

## Lähteet
Petri Lapintie

**Petri Lapintie** on suomalainen muusikko. Hän on soittanut useissa eri kokoonpanoissa, joista tunnetuimmat ovat Dingo, Goodmans ja Mama Grande. Dingossa Lapintie soitti vuosina 2015–2016. Yhtyeen palattua tunnetuimpaan kokoonpanoonsa Lapintie on esiintynyt satunnaisesti Pertti Neumannin taustayhtyeessä.

Lapintie on soittanut myös useiden suomalaisten artistien albumeilla. Hän on soittanut muun muassa Matti Eskon albumeilla. Lapintie on masteroinut Coitus Intin *[[50 Revival]]*-albumin vuonna 2023.

## Lähteet
Janne Thurman

**Johan (Janne) August Thurman** (7. tammikuuta 1866 Uusikaarlepyy – 22. heinäkuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja pankinjohtaja, joka vaikutti ratkaisevasti Kauniaisten huvilakaupungin syntymiseen 1900-luvun alussa.

Janne Thurmanin vanhemmat olivat Uudenkaarlepyyn ala-alkeiskoulun rehtori Johan Fredrik Thurman (1829–1879) ja Sofia Konstantia Törnroth. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta lyseosta 1888 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1892, filosofian lisensiaatiksi 1898 ja filosofian tohtoriksi vuonna 1900. Kielitieteellinen väitöskirja käsitteli Paraisten murretta. Thurman harjoitti parin vuoden aikana opintoja myös Uppsalan yliopistossa. Myöhemmin teki hän opintomatkoja Saksaan, Kreikkaan ja Vähään-Aasiaan.

Thurman oli opettajana Kuopiossa ja Helsingin ruotsalaisissa oppilaitoksissa 1892–1898 mutta hän omistautui vuodesta 1902 lähtien yksinomaan liike-elämälle toimien Finsk Tidskriftin ja Frenckellin kirjapainojen johtajana. Thurman perusti 1906 Ab Grankulla-yhtiön, joka osti maata Espoosta (muun muassa Glimsin tilan) Kauniaisten huvilakaupunkia varten palstoittaen ostamansa maa-alueet. Hän oli yhtiön toimitusjohtajana vuosikymmenien ajan ja oli ajamassa muutenkin Kauniaisten asioita. Kauniaisten kauppala perustettiin 1920. Thurman toimi 1909–1911 pietarsaarelaisen Ph. U. Strengbergin tupakkatehtaan johtajana ja hän oli 1911–1918 johtajana Uudenmaan Osakepankissa sekä vuonna 1919 tapahtuneen fuusion jälkeen Helsingin Osakepankissa. Thurman oli Helsingin Osakepankin Kauniaisten konttorin johtajana vuodesta 1925 alkaen. Vuonna 1931 hän julkaisi muistelmateoksen *Janne Thurman berättar om sig själv*. Thurmanin kuoltua Grankulla-yhtiön osti 1932 Ernst Johannes Nygren (1886–1964) ja viimeiset Kauniaisissa sijainneet maansa yhtiö myi 1967.

Thurman toimi 1900-luvun alussa myös sanomalehtimiehenä ja hän ehti työskennellä Nya Pressenin, Aftonpostenin ja Helsingfors-Postenin toimituksissa. Myöhemmin  hän kirjoitti myös Hufvudstadsbladetiin. Thurman aloitti näihin aikoihin yhdessä parin muun sanomalehtimiehen kanssa sanomalehtien irtonumerojen myynnin rautateillä, joka oli ensimmäinen alku Rautatiekirjakaupan syntymiseen.

Thurman oli Helsingin ja Pietarsaaren kaupunginvaltuustojen sekä Kauniaisten kauppalanvaltuuston jäsenenä.

Janne Thurmanin mukaan on Kauniaisissa nimetty Thurmaninaukio ja Thurmanin puistotie. Thurman rakennutti 1915 Kauniaisiin Yhtiöntie 22:een Villa Korsströmin huvilan perheelleen. Huvilan suunnitteli arkkitehti Waldemar Aspelin. Huvilan osti 1928 Wulffin suku ja se tunnettiin sittemmin myös Villa Wulfina. Kauniaisten kaupunki omisti huvilan 1989-2006.

Janne Thurman oli naimisissa vuodesta 1905 Eugenie Marie Sittin kanssa. Thurman on haudattu Kauniaisten hautausmaalle.

## Julkaisuja
* *Pargasmålet: ljud- och formlära*, Helsingin yliopiston väitöskirja. Helsingfors 1898
* *Nagumålet*. Studier i nordisk filologi 19:3. Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland 205. Helsingfors 1929
* *Janne Thurman berättar om sig själv*. Söderström, Helsingfors 1931

## Lähteet
Ardon (Loiret)

**Ardon** on kunta Ranskassa Loiret’n departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Ardouxjoen varrella, noin 15 kilometriä Orléansin kaupungista etelään.

Château de Boisgibault on kuulunut historiallisten monumenttien luetteloon vuodesta 2001 lähtien. Samalla paikalla on ollut kartano jo 1500-luvulta lähtien. Se kuitenkin rakennettiin uudelleen vuonna 1680. Linnaa laajennettiin vielä 1700-luvun puolivälissä. Linna on yksityisomistuksessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jozef Miloslav Hurban

**Jozef Miloslav Hurban** (19. maaliskuuta 1817 Beckov, Itävallan keisarikunta – 21. helmikuuta 1888 Hlboké Itävalta-Unkari) oli yksi keskeisimmistä Slovakian kansallisen heräämisen aikaisista aktivisteista. Hän oli yksi Slovakian kansallisen neuvoston perustajista ja sen ensimmäinen puheenjohtaja. Tämän lisäksi Hurban tunnetaan Matica slovenská -järjestön perustajana, kirjailijana sekä luterilaisena pappina. 

## Elämä
Hurban syntyi vuonna 1817 Itävallan keisarikuntaan kuuluneessa Beckovin kunnassa lähellä Trenčínin kaupunkia. Hänen isänsä oli luterilainen pappi, ja hän itsekin opiskeli teologiaa vuodet 1830–1840 Bratislavan luterilaisessa lyseossa. Opiskeluaikanaan Hurban tutustui kaksi vuotta vanhempaan Ľudovít Štúriin, jonka johtamissa järjestöissä hän toimi aktiivisesti ensin tšekin ja slovakin yhteisen kielen, ja myöhemmin slovakin kielen aseman edistäjänä. Štúrin, Hurbanin sekä Michal Miloslav Hodžan toiminnan perusteella slovakin kirjakielen perustaksi otettiin Keski-Slovakian murre. Valmistuttuaan papiksi 1840 Hurban toimi ammatissa ensin Brezová pod Bradlomissa ja myöhemmin Hlbokéssa.

Slovakkien asuttamat alueet olivat 1840-luvulle tultaessa kuuluneet Unkarin kuningaskuntaan jo satojen vuosien ajan. Unkarin asema yhtenä osana suurempaa Itävallan keisarikuntaa taas kriisiytyi Euroopan hulluna vuonna 1848, jolloin myös slovakkien asema nousi ajankohtaiseksi kysymykseksi. Hurban oli mukana laatimassa Slovakian kansan vaatimuksia toukokuussa 1848, mutta kun Unkarin kansalliskokous julisti hänet lainsuojattomaksi, hän osallistui Prahan slaavilaiseen kongressiin ja Prahan kansannousuun kesäkuussa. Tämän jälkeen Hurban kuului syyskuussa alkaneen Slovakian kansannousun johtajiin.

Unkarin vallankumouksen tukahduttamisesta huolimatta slovakkinationalistit jäivät paitsioon sitä seuranneena aikakautena. Hurban joutui jättäytymään politiikasta, ja hänet asetettiin poliisivalvontaan. Loppuelämänsä hän keskittyikin pitkälti kirjoittamiseen ja tehtäväänsä pappina. Ajoittaisista pidätyksistä huolimatta Hurban oli mukana perustamassa kansallismielistä Matica slovenská -järjestöä, ja lisäksi hän toimitti vuonna 1856 kuolleen Štúrin laajan elämäkerran. Hurban kuoli vuonna 1888.

## Perhe
Hurban sai yhdessä vaimonsa näyttelijä Anička Jurkovičován kanssa yhdeksän lasta, joista Svetozár Hurban-Vajanský teki merkittävän uran kirjailijana.

## Kunnianosoitukset
Etelä-slovakialainen Hurbanovon kaupunki on nimetty Hurbanin mukaan. Myös planeetta 3730 Hurban on nimetty hänen mukaansa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Hurbanin teoksia Zlatý fond -sivustolla
Liam Payne

**Liam James Payne** (29. elokuuta 1993 Wolverhampton, Englanti – 16. lokakuuta 2024 Buenos Aires, Argentiina) oli englantilainen laulaja ja lauluntekijä.

## Ura
Payne aloitti laulajan uransa vuonna 2010, kun hänen osallistumisensa *[[The X Factor (Iso-Britannia)|X Factor]]* -kilpailuun johti paikkaan One Direction -yhtyeessä Harry Stylesin, Zayn Malikin, Niall Horanin ja Louis Tomlinsonin rinnalla. Yhtyeen debyyttialbumi ''Up All Night'' nousi Billboard 200 -listan kärkeen, samoin kuin kolme seuraavaa albumia. Poikabändillä oli kuusi top 10 -hittiä Hot 100 -listalla, ennen kuin se jäi tauolle vuonna 2015. Yhtye ehti kiertää maailmaa useilla kiertueilla ja myi yli 70 miljoonaa albumia.

One Directionin jäätyä tauolle Payne jatkoi soolouralle. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa *LP1* julkaistiin vuonna 2019. Sen kappaleista julkaistiin singlejä vuodesta 2017 alkaen. Sooloura ei kuitenkaan lähtenyt levy-yhtiön mielestä riittävän hyvin vauhtiin, ja hän sai potkut Universalilta.

## Yksityiselämä
Payne oli parisuhteessa laulaja Cheryl Colen kanssa vuosina 2016–2018, pariskunnalle syntyi poika 2017.

### Kuoleman yksityiskohdat
Payne kuoli 31-vuotiaana 16. lokakuuta 2024 Buenos Airesissa pudottuaan hotellin kolmannen kerroksen parvekkeelta noin 14 metrin korkeudesta. Eri lähteiden mukaan Payne kuoli maahan pudotessa tulleeseen päävammaan. Hänen sekaisessa hotellihuoneessaan oli rikottu televisio sekä huumeita ja alkoholia. Henkilökunta levitti niistä kuvia sosiaaliseen mediaan. Ruumiinavauksessa todettiin hänen nauttineen  ”pink cocaine” -nimistä huumecocktailia, joka sisältää metamfetamiinia, ketamiinia ja  ekstaasia. Lisäksi Paynen elimistöstä löytyi crack-kokaiinia ja bentsodiatsepiinia. Ainakin viittä ihmistä syytetään rikoksista Paynen kuolemaan liittyen. He ovat kaksi hotellin työntekijää sekä henkilöt, jotka toimittivat Paynelle huumeita ennen kuolemaa. Yhtä henkilöä syytetään myös Paynen heitteillejätöstä. Yksi syytetyistä on hotellin vastaanottovirkailija, joka soitti hätäkeskukseen ja oli tietoinen Paynen huonosta kunnosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pauline Ferrand-Prévot

**Pauline Ferrand-Prévot** (s. 10. helmikuuta 1992 Reims, Ranska) on ranskalainen kilpapyöräilijä ja maastopyöräilyn olympiavoittaja. Hänellä on useita maailmanmestaruuksia eri pyöräilylajeissa, mutta erityisesti hän on menestynyt maastopyöräilyn *cross countryssa*, eli maastoajossa. Maantiepyöräilyssä hän on voittanut maantieajon maailmanmestaruuden ja Tour de France Femmes -kilpailun.

Ferrand-Prévot voitti maastopyöräilyn olympiakultaa Pariisin olympialaisissa 2024. Lisäksi hänellä on maastopyöräilyn olympiamatkan maailmanmestaruuskilpailuista viisi mestaruutta vuosilta 2015, 2019, 2020, 2022 ja 2023 sekä pronssia vuodelta 2017. Maastopyöräilyn lyhyellä matkalla hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2022 ja 2023 sekä saavuttanut MM-hopeaa 2024 ja MM-pronssia 2021. Maratonmatkalla hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2019 ja 2022. Maastopyöräilyn EM-kilpailuista hänellä on kultaa 2020 ja 2021 sekä hopeaa 2018 ja 2022. Maastopyöräilyn maailmancupissa hän on saavuttanut 15 voittoa. Hän on myös voittanut cyclocrossin maailmanmestaruuden vuonna 2015 ja saanut EM-hopeaa 2012 sekä voittanut gravel-pyöräilyn maaimanmestaruuden 2022.

Ferrand-Prévot voitti maantiepyöräilyn maailmanmestaruuden vuonna 2014. Hän on sijoittunut MM-kilpailuissa lisäksi kuudenneksi 2015 ja olympialaisten maantieajossa kahdeksanneksi 2012. Hän voitti Tour de France Femmes -kilpailun 2025. Kokonaisvoiton lisäksi hän voitti kahdeksannen ja yhdeksännen etapin. Hän voitti La Flèche Wallonne -klassikon vuonna 2014 ja Pariisi–Roubaix'n 2025. Giro Rosan kokonaiskilpailussa hän sijoittui toiseksi 2014. Trofeo Alfredo Binda -kilpailussa hän oli toinen 2015 sekä GP de Plouayssa toinen 2017 ja kolmas 2014 ja 2015. Hän sijoittui vuonna 2025 Flanderin ympäriajossa toiseksi ja Strade Bianchesa kolmanneksi. Ranskan-mestaruuden hän on voittanut maantieajossa 2014 ja 2015 sekä aika-ajossa 2012, 2013 ja 2014.

## Lähteet
Hilda Hotti

**Hilda Maria Hotti**, os.*Leikas* (18. elokuuta 1879 – 30. lokakuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen Juvan Mäköiskylässä asunut unissasaarnaaja.

Hilda Hotti koki ensimmäisen uskonnollisen herätyksensä jo rippikouluiässä mutta horrostiloihin hän alkoi vaipua vasta vuonna 1910 vaikeiden ruumiillisten ja henkisten kärsimysten jälkeen. Hän aloitti pian myös unissasaarnaamisen useimmiten joka kuukauden 20. päivän tienoilla. Hotti teki saarnamatkoja myös Juvan ulkopuolelle Puumalaan, Sulkavalle, Joroisiin, Sääminkiin, Mikkeliin, Lappeenrantaan, Savitaipaleelle, Ruokolahdelle ja Parikkalaan. Joissain saarnatilaisuuksissa Hotti piti myös kävelysaarnoja, joiden aikana hän kiersi puhuttelemassa ihmisiä, paljastaen heidän syntinsä ja kehotti tekemään parannuksen. Hotti järjesti noin kolme kertaa vuodessa, helmi-, kesä- ja syyskuun 19. päivän tienoilla suuria juhlaseuroja, joihin tuli vieraita myös kauempaa. Ensimmäisissä suurissa juhlaseuroissa, jotka pidettiin Mäköiskylässä vuonna 1918 väitetään olleen paikalla jopa 2&nbsp;000 sanankuulijaa. Hotin kanssa saarnasi usein sulkavalainen Aino Virta. Voimakkaimmillaan tämä herätysliike oli vuosina 1918–1921.

Hotilla oli esikuvana pohjoissavolainen unissasaarnaaja Karoliina Utriainen (1843–1929), jonka saarnoja hän oli päässyt lapsena ja nuorena kuulemaan tämän kiertäessä Etelä-Savossa. Teologi Aarni Voipio kävi syksyllä 1919 Juvalla ja lähikunnissa "saarnataudin" ollessa voimakkaasti leviämässä ja kirjoitti havainnoistaan kirjan *Suomalaisia unissasaarnaajia* (Otava 1919). Juvalla hän tapasi Hotin ohella unissasaarnaaja Saara Hämäläisen ja paikkakunnalla vierailleen unissasaarnaaja Eino Teräksen.

Hotti meni vuonna 1921 toisen kerran naimisiin lappeenrantalaisen laivurin Erik Suhosen kanssa ja muutti Puumalaan. Etelä-Juvan herätysliikkeen toiminta hiipui hänen muutettuaan pois vaikka Juvalle jäikin muita unissasaarnaajia kuten Matilda (Tilda) Kotro, Adam Härkönen ja Mari Piikki. Uusi aviomies Erik Suhonen vastusti Hotin saarnamatkoja, joten vastaavaa herätysliikettä ei syntynyt Puumalassa. Hotti sai uudessa avioliitossaan yhden lapsen ja hän aloitti saarnaamisen uudelleen 1930-luvulla. Herätysliike ei saavuttanut Juvalla entistä suosiota, mutta Hotin saarnamatkat ulottuivat nyt myös suurempiin kaupunkeihin ja hän kävi ainakin Viipurissa, Kotkassa, Kuopiossa ja Helsingissä. Helsingissä monet Maria Åkerblomin liikkeen entiset kannattajat tulivat kuulemaan Hotin saarnoja. Hotti erosi miehestään vuonna 1938 ja vuonna 1939 hän syytti entistä miestään Puumalan syyskäräjillä pesänkavalluksesta.

Hilda Hotti kuoli lastensa luona Helsingissä lokakuun lopulla 1958, viimeisen saarnaansa hän oli pitänyt kaksi viikkoa ennen kuolemaansa. 

## Kirjallisuutta
* Aarni Voipio : *Suomalaisia unissasaarnaajia*, aiheena unissasaarnaajat Anna Kormano, Saara Hämäläinen, Eino Teräs, Hilda Hotti, Aada Rautiainen, Karoliina Utriainen ja Maria Åkerblom. Otava 1919
* Veikko Väre : *Näin unissasaarnaajan* ; kuv. Yrjö Rasi. Apu 51-52/1958

## Lähteet
Karoliina Utriainen

**Karoliina Väänänen**, os. *Utriainen* (30. kesäkuuta 1843 Vesanto – 5. maaliskuuta 1929 Keitele ) oli suomalainen *Saarna-Karoliinan* nimellä tunnettu unissasaarnaaja.

Köyhän itsellisen tytär Karoliina Utriainen syntyi Vesannolla, josta häne muutti perheensä kanssa Rautalammille. Hän tuli kotiseudullaan tunnetuksi jo 9-vuotiaana alettuaan saada horroskohtauksia, joidan aikana hän saarnasi kuulijoille. Hänelle vakiintui jonkin ajan kuluttua säännölliseksi saarna-ajaksi kello 5 aamulla, kun maalla tavallisesti aloitettiin työpäivä. Utriainen puhui vuoteella maaten vajaan tunnin ajan ja näitä saarnoja jatkui näin 60 vuoden ajan. Jäljestäpäin hän ei muistanut saarnojensa sisältöä eikä hereillä ollessaan kyennyt pitämään puheita.

Häntä alettiin pyytää puhujamatkoille myös muualle Suomeen. Yhdellä puhujamatkalla hän tutustui urakoitsija Paavo Väänäseen, jonka kanssa hän meni naimisiin ja perusti oman kodin Kuopioon. Kuopiosta käsin Utriainen ulotti matkansa yhä laajemmalle ja hänellä oli hartaita kuulijoita etenkin Etelä-Savossa, Nurmeksessa ja Oulun seuduilla. Karoliina Utriainen lopetti unissasaarnaamisen keväällä 1913 ja vietti sitten loppuelämänsä lastensa kodeissa asuen. Miehensä kuoltua hän muutti asumaan Keiteleelle opettajatyttärensä luokse. Utriaisen saarnoja kirjoitettiin muistiin ja ne julkaistiin vuosina 1912–1913 saarnakokoelmina nimellä *Herätyssaarnoja I ja II*.

Karoliina Utriainen kuoli 85-vuotiaana maaliskuussa 1929 Keiteleellä Kulvemäen kansakoululla.

## Julkaisuja
* *Kauhea ja merkillinen uni, joka näytettiin yhdeksän wuotiaalle tyttärelle Rautalammin pitäjäässä Karolina Utriaiselle*. 1885
* *Herätyssaarnoja. 1, Karolina Väänäsen pitämiä*; toim. K. K. Sarlin.  Kirjapaino Sanan valta, Kuopio 1912
* *Herätyssaarnoja. 2, Karolina Väänäsen sekä [[Ulla Kettunen|Ulla Kettusen]] pitämiä*; toim. K. K. Sarlin.  Kirjapaino Sanan valta, Kuopio 1913
* *Elämän ja kuoleman tie ja tulevainen tuomio eli kauhea ja merkillinen uni joka näytettiin yhdeksän vuotiaalle tytölle Karoliina Utriaiselle Rautalammin pitäjässä*. Seinäjoki 1922
* *Kauhea ja merkillinen uni, joka näytettiin yhdeksän vuotiaalle tyttärelle Rautalammin pitäjässä Karolina Utriaiselle*. Nikolai Katoperä, Pori 1939
* *Herätyssaarnoja. 1*. Aug. Malinen ja A. Heikkinen, Kuhmo 1952
* *Näky*. Svante Suksela, Helsinki 1954

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kulvemäen koulun opettaja Anni Väänänen, äitinsä unissasaarnaaja Karoliina Utriainen sekä taloudenhoitajatar n. 1915-1916, DIGI - Yleisten kirjastojen digitoimaa aineistoa
Bhutan kesäolympialaisissa 2024

**[[Bhutan olympialaisissa|Bhutan]]** osallistuu **[[kesäolympialaiset 2024|kesäolympialaisiin 2024]]** Pariisissa. Maata edustaa kolme urheilijaa kolmessa eri urheilumuodossa. Joukkueen lippua olympialaisten avajaisissa kantoivat uimari Sangay Tenzin ja kestävyysjuoksija Kinzang Lhamo.

## Joukkue
### Jousiammunta

Bhutan sai yhden maapaikan jousiammuntaan universaalipaikkojen jaossa. Maan edustaja Lam Dorji oli ennen olympialaisia maailmanrankingissa sijalla 184.

* Lam Dorji – miesten yksilökilpailu

### Uinti

Bhutan sai uintiin yhden maapaikan universaalipaikkojen jaossa. Maata edustaa Sangay Tenzin, jolle olympialaiset ovat toiset perättäiset.

* Sangay Tenzin – miesten 100&nbsp;m vapaauinti

### Yleisurheilu

Bhutan sai yhden maapaikan yleisurheiluun universaalipaikkojen jaossa. Maan edustaja Kinzang Lhamo kilpailee olympialaisissa ensimmäisen kerran Bhutanin ulkopuolella.

* Kinzang Lhamo – naisten maraton

## Lähteet
Bolivia kesäolympialaisissa 2024

**[[Bolivia olympialaisissa|Bolivia]]** osallistuu **[[kesäolympialaiset 2024|kesäolympialaisiin 2024]]** Pariisissa. Maata edustaa neljä urheilijaa kahdessa eri urheilumuodossa. Joukkueen lippua olympialaisten avajaisissa kantoivat kestävyysjuoksija Héctor Garibay ja uimari María José Ribera.

## Joukkue
### Uinti

Bolivia sai uintiin kaksi maapaikkaa universaalipaikkojen jaossa.

* Esteban Núñez del Prado – miesten 200&nbsp;m sekauinti
* María José Ribera – naisten 50&nbsp;m vapaauinti

### Yleisurheilu

Bolivia sai yleisurheiluun kaksi maapaikkaa. Maan edustajista maratoonari Héctor Garibay varmisti olympiapaikkansa rikkomalla tulosrajan Sevillan maratonilla 2023 uudella Bolivian ennätyksellä.

* Héctor Garibay – miesten maraton
* Guadalupe Tórrez – naisten 100&nbsp;m

## Lähteet
Salim Laïbi

**Salim Laïbi** (s. 1975) on ranskalainen hammaslääkäri, joka on tullut tunnetuksi salaliittoteorioiden esittämisestä nimimerkillä *Le Libre Penseur*. Hän on sukua entiselle Algerian pääministeri Kasdi Merbahille. Laïbia on kuvailtu ”enemmän tai vähemmän” QAnon-liikkeen piirissä olevaksi toimijaksi.

Laïbi toimi Marc-Édouard Naben sivun webmasterina vuosina 2004–2009. Vuonna 2010 hän perusti oman Le Libre Penseur -sivustonsa. Laïbi toimi Kémi Séban Imperialismin kirottujen liikkeen esoteriasta ja okkultismista vastanneena johtajana. Toukokuussa 2014 hän osallistui ”toisinajattelun” kongressiin Hervé Ryssenin kaltaisten antisemitistien kanssa.

Laïbi sai Ranskan vuoden 2012 parlamenttivaalissa 241 ääntä. Hän sai julkisen tuen Dieudonné M'bala M'balalta ja Alain Soralilta. Laïbi on julkaissut monia kirjoja. Vuonna 2020 hänen blogissaan oli keskimäärin 270&nbsp;000 kävijää kuukausittain. Facebookissa hänellä oli samaan aikaan 106&nbsp;000 seuraajaa ja Youtube-kanavalla 143&nbsp;000 tilaajaa. Vuonna 2020 Laïbi alkoi juontaa Youtubessa yhteistä lähetystä Jean-Jacques Crèvecœurin, Christian Tal Schallerin ja Chloé Frammeryn kanssa. Huhtikuussa 2021 Laïbin Youtube-kanava poistettiin useiden misinformaatiosta annettujen varoitusten jälkeen. Väärät tiedot olivat koronapandemiaa koskeneita. Laïbi siirtyi levittämään väitteitään Odysee-alustalle.

Vuonna 2017 Laïbin entinen yhteistyökumppani, salaliittoteoreetikko Alain Soral tuomittiin sakkorangaistukseen kunnianloukkauksesta Laïbia kohtaan. Samana vuonna Laïbi itse tuomittiin toisen entisen yhteistyökumppaninsa, Dieudonné M'bala M'balan elämänkumppanin yksityisyyden loukkaamisesta.

## Mielipiteet ja uskomukset
Laïbia on kuvailtu äärioikeistolaiseksi, joka on asemoitunut muun muassa juutalaisia, vapaamuurareita, homoseksuaaleja ja liian maltillisiksi kokemiaan muslimeita vastaan. Hän on rokotevastainen ja on kannustanut seuraajiaan tarttumaan aseisiin.

Laïbi uskoo vapaamuurareiden hallitsevan maailmaa. Hän katsoo Maailman talousfoorumin olevan toteuttamassa Klaus Schwabin johdolla uutta maailmanjärjestystä. Globaali eliitti on Laïbin mielestä syyllinen ”pedokriminaaliuteen” ja uuden koronaviruksen luomiseen. Rokottamista Laïbi on pitänyt vaarallisena. Hän pitää myös ilmaston lämpenemistä myyttinä. Bir-Hakeimin sillan iskua Laïbi piti joulukuussa 2023 Mossadin tekona, vaikka tekijä oli vannonut uskollisuutta Isis-terroristijärjestölle.

Laïbi vastustaa Gayssot’n lakia, joka kriminalisoi holokaustin kieltämisen. Hän on arvostellut naisia säädyttömänä pitämästään pukeutumisesta. Hän ilmoitti vuonna 2008 pitävänsä The Beatlesin jäseniä satanisteina ja väitti Imagine-laulua oodiksi uudelle maailmanjärjestykselle..

## Kirjoja
* *La faillite du monde moderne, aux premières loges d'un chaos planifié* (2012)
* *La dérive Skyrock, danse avec Bellanger* (2013)
* *Vitamine C liposomale et cancer, comment la produire* (2014)
* *Le mythomane, la face cachée d'Alain Soral* (2015)
* *Algérie, de la théorie à la pratique du complot* (2020)
* *La fin du monde moderne* (2022)

## Lähteet
Porvoon lähetysseurakunta

**Porvoon lähetysseurakunta** () on Porvoossa toimiva ruotsinkielinen vapaaseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1891. Seurakunnan johtaja on Roger Andersson. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Porvoon keskustassa Rauhankadulla. Seurakunta kuuluu Missionskyrkan i Finland -kirkkokuntaan.

Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten lisäksi lapsi- ja nuorisotyö. Seurakunnalla on myös maahanmuuttajaryhmä, joka koostuu Ruandasta ja Kongosta tulevista maahanmuuttajista. Musiikki on tärkeä osa seurakunnan toimintaa.

## Historia
Porvoon lähetyseurakunta on perustettu vuonna 1891 ja sen kirkkorakennus, *Missionshusgården* vihittiin käyttöön vuonna 1895. Vapaaseurakunnan toiminta oli Porvoossa vuosisadan alussa huomattavan aktiivista. Vuonna 1919 vapaaseurakunnan pyhäkouluissa oli 150 oppilasta ja seurakunnan laulajat vierailivat säännöllisesti kaupungin vanhainkodeissa ja sairaaloissa. Vuonna 1919 vapaaseurakunnan pastoreina toimi saarnaajaveljekset William Jokinen ja Eeli Jokinen. 1920-luvun alussa vapaaseurakunnan pastorina toimi Uno Dahlblom.

Alkuaikana vapaaseurakunta toimi aktiivisesti myös Porvoon lähiseudulla, mutta myöhemmin toiminnan painopisteeksi tuli Porvoon kaupunki. Vuonna 1932 ruotsinkielisen vapaaseurakunnan rinnalle perustettiin suomenkielinen vapaaseurakunta. 1950-luvulla seurakunnan pastorina toimi Curt Sandvik ja seurakunnan toimintaa tuki myös liikemies J. E. Alm.

## Toimitilat
Vuonna 1979 Suomen Vapaakirkko myi kirkkokiinteistön Porvoon kaupungille, minkä jälkeen suomen- ja ruotsinkieliset seurakunnat toimivat tiloissa vuokralaisena. 1990-luvun alussa seurakunnan pastorina toimi Helge Dahlberg. Vuonna 1993 seurakunta hankki kirkkorakennuksen tontteineen omistukseensa. Talon ja siihen liittyvän tonttimaan hinta on 340&nbsp;000 markkaa. Seurakunnan korjasi seinä- ja kattorakenteita osaksi talkoovoimin.

## Katso myös
* Uskonto Uudellamaalla
* Luettelo Suomen vapaaseurakunnista
* Porvoon ruotsalainen tuomiokirkkoseurakunta

## Lähteet
* 

### Viitteet
Neliö-kuutiolaki

**Neliö-kuutiolaki** (tai **kuutio-neliölaki**) on geometriasta nouseva periaate, jonka mukaan kolmiulotteisen kappaleen kasvaessa sen tilavuus kasvaa pinta-alaa nopeammin, mikäli kappaleen mittasuhteet säilyvät samana. Tämän seurauksena tilavuuden suhde pinta-alaan kasvaa kappaleen koon myötä, ja pinta-alan suhde tilavuuteen puolestaan pienenee.

Asian havainnollistamiseksi voimme kuvitella kolme kuutiota, joista ensimmäisen särmät ovat pituudeltaan yhden senttimetrin, toisen kymmenen senttimetriä ja kolmannen sata senttimetriä. Ensimmäisellä kuutiolla on pinta-alaa kuusi neliösenttimetriä ja tilavuutta yksi kuutiosenttimetri. Pinta-alan suhde tilavuuteen on siis 6:1 eli kuusi neiösenttimetriä yhtä kuutiosenttimetriä kohti. Toisella kuutiolla on pinta-alaa kuusisataa neliösenttimetriä ja tilavuutta tuhat kuutiosenttimetriä, joten pinta-alan suhde tilavuuteen on 600:1&nbsp;000 eli 6:10 tai 0,6 neliösenttimetriä yhtä kuutiosenttimetriä kohti. Kolmannella kuutiolla on pinta-alaa kuusikymmentä tuhatta neliösenttimetriä ja tilavuutta miljoona kuutiosenttimetriä, joten pinta-alan suhde tilavuuteen on 60&nbsp;000:1&nbsp;000&nbsp;000 eli 6:100 tai 0,06 neliösenttimetriä yhtä kuutiosenttimetriä kohti.

Neliö-kuutiolaki selittää osaltaan esimerkiksi, miksi pienet eläinlajit voivat kantaa moninkertaisia kuormia ja miksi ne voivat selvitä vahingoittumatta suuristakin pudotuksista, kun taas hevosen tai norsun kaltaiset suuret eläimet rikkovat herkästi luitaan jo parin metrin pudotuksissa. Lihaksen voimakkuus ja luun lujuus ovat pääasiassa verrannollisia niiden poikkipinta-alaan, mutta niiden massat ovat puolestaan verrannollisia tilavuuteen. Mittasuhteiltaan samanlainen mutta kooltaan kaksinkertainen eläin voi kyetä tuottamaan lihaksillaan nelinkertaisen voiman, mutta sen on kannettava kahdeksankertaista ruumiinmassaa. Massan myötä kasvaa myös vaadittavan liike-energian määrä, minkä vuoksi suurten eläinten kiihtyvyys on useimmiten pienempi kuin pienten, ja minkä vuoksi suuret eläimet voivat törmäystilanteissa kärsiä suurempia vammoja.

Neliö-kuutiolain on arveltu myötävaikuttaneen myös jääkauden jättiläisten kehittymiseen resurssien rajallisuudesta huolimatta; suuret eläimet hukkasivat vähemmän ruumiinlämpöä lämmöntuotantoon nähden, koska niillä oli vähemmän ihopinta-alaa suhteessa kokoonsa.
Kostomarov

**Kostomarov** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Mykola Kostomarov (1817–1885), ukrainalainen kirjailija
* Pavel Kostomarov, venäläinen elokuvaohjaaja
* Roman Kostomarov (s. 1977), venäläinen taitoluistelija
Peder Fredricson

**Carl Peder Fredricson** (s. 30. tammikuuta 1972 Flen) on ruotsalainen kilparatsastaja. Hän kilpaili aiemmin kenttäratsastuksessa mutta on menestynyt parhaiten esteratsastuksessa, jossa hän on olympiavoittaja, maailmanmestari ja Euroopan-mestari.

Fredricson kilpaili olympialaisissa ensimmäisen kerran Barcelonassa 1992, jolloin hänen ratsunaan kenttäratsastuksessa oli Hilly Trip. Hän sijoittui joukkuekilpailussa 11:nneksi ja henkilökohtaisessa kilpailussa 14:nneksi. Hän palasi olympialaisiin esteratsastajana Ateenassa 2004 ja saavutti Magic Bengtsson -ratsullaan ensimmäisen olympiamitalinsa, joukkuekilpailussa hopeaa. Hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa neljänneksi. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti All In -ratsullaan hopeaa henkilökohtaisessa kilpailussa ja sijoittui seitsemänneksi joukkuekilpailussa.

Kesällä 2021 kilpailluissa Tokion olympialaisissa Fredricson voitti joukkuekilpailussa kultaa. Henkilökohtaisen kilpailun loppukilpailussa kuusi ratsastajaa pääsi radan läpi ilman virhepisteitä ja joutui uusintaan. Myös uusinnassa kaikki kuusi välttyivät virhepisteiltä, ja Fredricson saavutti All In -ratsullaan hopeaa olemalla uusinnan toiseksi nopein hävittyään kultamitalin vieneelle Ben Maherille vain 0,17 sekunnilla.

Fredricson voitti vuonna 2017 Göteborgissa henkilökohtaisen Euroopan-mestaruuden esteratsastuksessa. Vuonna 2022 hän voitti Herningin MM-kilpailuissa joukkuekilpailun maailmanmestaruuden.

Peder Fredricsonin veli Jens Fredricson ja puoliso Lisen Bratt ovat myös kilparatsastajia.

## Lähteet
Åfjord (taajama)

**Årfjord**, **Årnes** tai **Å** on taajama Åfjordin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 1,4 neliökilometriä ja asukasluku 1&nbsp;335 vuonna 2023.

## Lähteet
Åfjordin kirkko

**Åfjordin kirkko** () on Åfjordin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1879.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Savonlinnan Uusi Taidemuseo

**Savonlinnan Uusi Taidemuseo** on Savonlinnassa vuodesta 2017 saakka järjestetty pop up -näyttely, jonka toiminnasta vastaa väljästi järjestäytynyt taho. Poikkitaiteellisia tapahtuma- ja näyttelykokonaisuuksia on järjestetty kesällä Savonlinnassa tyhjilleen jääneissä kohteissa.

Pop up -näyttelyitä on ollut muun muassa Savonlinnan entisessä Nälkälinnanmäellä sijaitsevassa kirjastossa, vanhalla teollisuusalueella Savolassa sekä Miekkoniemen vanhassa pursiseuran hallissa.

Savonlinnan Uuden Taidemuseon perustajia ovat muusikko- ja äänitaiteilija Lauri Ainala, laulaja-lauluntekijä Joose Keskitalo ja kuvataiteilija Ville Löppönen.
Näyttelyissä ja tilaisuuksissa ovat olleet esillä muun muassa Anssi Kasitonni, Mika Taanila, Emma Ainala, Maria Stereo, Kalevi Helvetti, Hannaleena Hauru ja Jussi Kivi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Savonlinnan UT:n Facebook-sivu
Edvard Kuvaja

**Edvard Kuvaja** (27. marraskuuta 1908 Kuopio – 8. marraskuuta 1941 Juksova, Itä-Karjala) oli suomalainen Lapuan liikkeessä Pohjois-Savossa toiminut liikeapulainen, kauppaedustaja ja myöhemmin toimitusjohtaja.

Edvard Kuvaja kävi viisi luokkaa oppikoulua ja kauppakoulun. Hän sai päästötodistuksen Kuopion kauppakoulusta vuonna 1927.

Kuvaja osallistui Onni Happosen kyyditykseen ja murhaan vuonna 1930. Hänet tuomittiin vapauden riistämisestä ja moottoriajoneuvoasetuksen rikkomisesta kuuden ja puolen kuukauden vankeusrangaistukseen. Hänellä oli myös sakkotuomioita muun muassa lievästä pahoinpitelystä, poliisin vastustamisesta ja juopumuksesta.

Kuvaja oli mukana 19.–20. heinäkuuta 1934 tapahtuneessa huomiota herättäneessä välikohtauksessa, jossa oululainen valokuvaaja Albin Keränen (1898-1937) joutui Kuvajan johtaman viisihenkisen miesjoukon pysäyttämäksi ja kuulusteltavaksi. Keränen oli kutsuttu Kuopioon valmistamaan Pohjois-Savo-lehdelle valokuvia, ja hän lähti Oulusta matkaan vuokra-autolla. Kuopiosta oli häntä vastaanottamaan lähtenyt toinen vuokra-auto, johon Keräsen oli tarkoitus siirtyä autojen kohdattua toisensa, autot oli tunnistamisen helpottamiseksi merkitty valkoisella vaatteella. Autot kohtasivat jonkin matkaa Pulkkilasta Rantsilaan päin. Kuopiosta tullut autoa oli Iisalmesta saakka seurannut toinen auto, josta tulleet miehet sanoivat olevansa Etsivän Keskuspoliisin edustajia ja tulleensa tarkastamaan Keräsen matkatavarat ja paperit. Keräsen kuulustelijat syyttivät Kerästä kommunistien asioilla liikkumisesta, ja kuulustelu jatkoi vielä kahvilassa, jonne autot ajoivat kohtaamispaikalta. Keräsen mukaan miehet vaikuttivat nauttineen alkoholia. Keränen pääsi lopulta jatkamaan matkaansa Kuopioon, jossa hän ilmoitti asiasta poliisille. Poliisin tutkimuksissa selvisi, että Keräsen olivat pysäyttäneet liikeapulainen Edvard Kuvaja, metsätyönjohtaja Albin Kostiainen ja metsätyönjohtaja Johan Saari ja että autonkuljettajana heillä oli ollut iisalmelainen Artturi Vartiainen. Salahmilta he olivat ottaneet mukaan vielä poliisi Farinin. He olivat nähneet Iisalmessa Shellin huoltoasemalla bensiiniä ottaneen valkoisella vaatteella merkityn Kuopiosta lähteneen auton, ja koska Kuvaja tunsi autoa kuljettaneen Reino Holopaisen ja tiesi tämän olleen aiemmin TUL:n painijoita, hän epäili auton liikkuneen kommunistien asioilla, ja sen vuoksi autoa lähdettiin seuraamaan.

Kuvaja toimi sittemmin Kuusisen vaatetusliikkeen hoitajana Kuopiossa. Hän palveli talvisodan aikana 17. ampumatarvikevarastokomppaniassa ja jatkosodan aikana vänrikkinä Jalkaväkirykmentti 51:n 2. konekiväärikomppaniassa. Hän kaatui marraskuussa 1941 Syvärin eteläpuolella Juksovassa Itä-Karjalassa.

## Lähteet
Norwalk (Kalifornia)

**Norwalk** on kaupunki Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Se on osa Los Angelesin suuraluetta. Norwalkin asukasluku oli vuonna 2023 noin 98&nbsp;000.

## Maantiede
Norwalk sijaitsee Kalifornian eteläosassa noin 22 kilometriä Los Angelesin keskustasta kaakkoon.

## Historia

Nykyisen Norwalkin seudun alkuperäisiä asukkaita olivat chumash-intiaanit. 1700-luvulla alueelle muutti espanjalaisia siirtolaisia, jotka ottivat hedelmälliset maat haltuunsa. He rakensivat tyylikkäitä taloja, joista monet ovat säilyneet 2000-luvulle. Alue myytiin 1869 Gilbert ja Atwood Sproulille. Muutamaa vuotta myöhemmin Sproulit perustivat Corvallis-nimisen kaupungin, mutta nimi muutettiin miltei saman tien Norwalkiksi. Tuolloin alueen halki oli jo vedetty rautatie. Kaupungin varhaiset elinkeinot liittyivät alkutuotantoon, mutta 1900-luvun jälkipuoliskolla koettiin nopea teollistuminen. Norwalkin asema kaupunkina virallistettiin 1957.

Norwalkin maalaisen menneisyyden symbolina on Hargitt House Museum (1891).

## Talous ja liikenne
Norwalkin elinkeinoja ovat muun muassa terveydenhuolto, vähittäiskauppa, oppilaitokset, logistiikka ja teollinen tuotanto. Maantieliikenteen valtasuoni on Interstate 5. Norwalk sijaitsee Los Angelesin paikallisliikenteen alueella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Norwalk, Kalifornia, USA — Sunrise, Sunset, and Daylength
Roanin kirkko

**Roanin kirkko** () on Åfjordin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1702. Se tunnetaan myös lempinimellä Fosenin tuomiokirkko.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Li (taajama)

**Li** on taajama Øygardenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 435 vuonna 2023.

## Lähteet
Slovakia kesäolympialaisissa 1996

**[[Slovakia]]** osallistui **[[Atlanta]]n [[Kesäolympialaiset 1996|vuoden 1996 kesäolympialaisiin]]** 71 urheilijan joukkueella 14 eri lajissa. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun Slovakia otti osaa kesäolympialaisiin itsenäisenä valtiona.

Slovakia saavutti kisoissa kolme mitalia, yhden kutakin väriä. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi painija Jozef Lohyňa.

## Mitalistit
Lähde: 

### Kultaa
* Michal Martikán – koskimelonta, miesten kanadalaisyksikkö

### Hopeaa
* Slavomír Kňazovický – ratamelonta, miesten 500 metrin kanadalaisyksikkö

### Pronssia
* Jozef Gönci – ammunta, miesten 50 metrin pienoiskivääri, makuu

## Lähteet
Yoko Alender

**Yoko Alender** (s. 13. kesäkuuta 1979 Tallinna) on virolainen reformipuolueen poliitikko ja Viron nykyinen ilmastoministeri heinäkuusta 2024. Hän on ollut kansanedustajana Riigikogussa vuodesta 2019. Alender on koulutukseltaan kaupunkisuunnittelija.

Yoko Alenderin isä oli laulaja ja säveltäjä Urmas Alender, joka sai surmansa M/S ''Estonian'' upotessa syyskuussa 1994.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rullalautailu kesäolympialaisissa 2024 – naisten katukilpailu

**Naisten rullalautailun katukilpailu [[Kesäolympialaiset 2024|Pariisin 2024 kesäolympialaisissa]]** kilpailtiin 28. heinäkuuta 2024 Place de la Concorde -aukiolla Pariisissa. Kilpailuun osallistui 22 urheilijaa.

Japani otti kilpailussa kaksoisvoiton, kun Coco Yoshizawa sai kultaa ja Liz Akama hopeaa. Kolmanneksi tuli edellisten olympialaisten hopeamitalisti, Brasilian Rayssa Leal.

## Formaatti
Katukilpailu järjestettiin rullalautailuradalla, jonka esteet muistuttivat kaupunkiympäristöstä löytyviä katukalusteita, kuten portaita ja kaiteita. Urheilijat käyttävät näitä temppujen tekemiseen. Kukin saa tehdä kaksi 45 sekunnin mittaista runia, joiden aikana tuomaristo pisteyttää heidän tekemänsä temput ja laudan hallinnan. Sen jälkeen kukin saa yrittää viittä yksittäistä temppua, jotka tuomaristo niin ikään pisteyttää. Kokonaistuloksiin lasketaan parhaan runin ja kahden parhaan tempun pisteet.

Kaikki 22 urheilijaa osallistuivat 28. heinäkuuta alkaen kello 12 paikallista aikaa järjestettyyn karsintaan, jossa he kilpailivat neljässä erässä. Erien tulokset laskettiin yhteen, ja kahdeksan parhaat pisteet saanutta urheilijaa pääsi loppukilpailuun. Se alkoi samana päivänä kello 17.

## Tapahtumat
Coco Yoshizawa voitti karsintakilpailun ennen Liz Akamaa ja Kiinan Cui Chenxiä. Heidän lisäkseen loppukilpailuun pääsivät muun muassa Tokion olympialaisten hopeamitalisti Rayssa Leal ja pronssimitalisti Funa Nakayama.

Akama siirtyi loppukilpailussa kärkeen saatuaan toisesta runistaan pisteet 89,26 ja ensimmäisestä tempustaan 92,62. Yoshizawa ohitti hänet onnistuttuaan neljännellä tempullaan bigspin flipissä boardslidella, josta hän sai 96,49 pistettä. Leal sai parhaasta runistaan vain 71,66 pistettä, mutta nousi mukaan kilpailuun hyvistä sijoituksista saatuaan toisesta tempustaan 92,88 pistettä. Hän kaatui seuraavalla kahdella yrityksellään, mutta sai viimeisen kierroksen tempustaan riittävästi pisteitä noustakseen kolmannelle sijalle. Akama puolestaan kaatui viimeisen temppunsa, jolloin voitto meni Yoshizawalle. Nakayama jäi loppukilpailussa seitsemänneksi epäonnistuttuaan kaikissa viidessä tempussaan.

## Tulokset
### Karsinta

### Loppukilpailu

## Lähteet
Stokkøyn silta

**Stokkøyn silta** () on Åfjordin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva vuonna 2000 avattu tieliikennesilta. Sen pituus on 525 metriä ja alituskorkeus 30 metriä. Sillan alta kulkevat pohjoiseen menevät Hurtigrutenin alukset.
## Lähteet

## Aiheesta muualla