open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kim Casali

**Kim Casali** (9. syyskuuta 1941 – 15. kesäkuuta 1997) oli uusiseelantilainen sarjakuvapiirtäjä, joka teki 1970-luvulla *Rakkautta on...* -nimistä sarjakuvaa.

Kim Casali tapasi tulevan miehensä, italialaisen Roberto Casalin hiihtokeskuksessa Los Angelesissa asuessaan. Roberto Casali rohkaisi häntä piirtämään humoristisia sarjakuvia tapahtumista laskettelurinteessä, ja Kim Casali alkoi piirtää kuvia myös viesteihin, joita jätti Roberto Casalille. Ensimmäisessä kuvitetussa viestilapussa oli allekirjoituksena myöhemmin tutuksi tuleva pisamainen suurisilmäinen pieni tyttö, jolla oli pitkät vaaleat hiukset.

Casali kokosi sarjakuvistaan alkuun pieniä kirjasia. Los Angeles Times ryhtyi julkaisemaan sarjakuvaa vuoden 1970 alussa. 
Samoihin aikoihin Erich Segal julkaisi romaanin nimeltä *Love Story*. New York Timesin bestsellerlistalla 41 viikkoa olleesta romaanista ja samannimisestä elokuvasta tuli suosittuja. Elokuvan sloganina oli "Love means never having to say you're sorry". Casalin versiossa rakkautta on pyytää anteeksi.

Sarjakuvia julkaistiin sanomalehdissä 50 maassa ja niistä tuli suosittuja. Parhaimmillaan sarjakuva tuotti 1970-luvulla Casalille 4-5 miljoonaa puntaa vuodessa.
Aviomiehen sairastuttua syöpään 1975 päivittäistä sarjakuvien piirtämistä ja käsikirjoittamista jatkoi lontoolainen Bill Asprey samalla "Kim"-signeerauksella. Vuonna 2020 sarjakuva oli ilmestynyt viisikymmentä vuotta, tästä 45 vuotta Bill Aspreyn tekemänä. Kim Casalin kuoltua 1997 sarjakuvan peri hänen poikansa Stefano Casali. Sarjakuvaa levittää Tribune Content Agency.

Casalin aviomies kuoli 31-vuotiaana vuonna 1976. Runsas vuosi miehen kuoleman jälkeen Casali synnytti miehelleen kolmannen lapsen keinohedelmöityksellä. Vastaavaa ei ollut tapahtunut aiemmin, ja tapaus herätti huomiota myös Suomessa.

## Lähteet
Sonjaa Schmidt

**Sonjaa Schmidt** (s. 15. joulukuuta 2002) on kanadalainen maastohiihtäjä. Hän on kotoisin Whitehorsesta ja edustaa seuratasolla Whitehorse Ski Club -seuraa. Häntä valmentaa suomalainen Jouni Pitkänen.

Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 2024 Schmidt voitti alle 23-vuotiaiden sarjassa kultaa vapaan hiihtotavan sprintistä. Se oli Kanadan ensimmäinen kultamitali alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuista. Milanon ja Cortinan olympialaisissa 2026 hän sijoittui parhaimmillaan 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 25:nneksi ja viestissä kahdeksanneksi.

Maailmancupissa Schmidt kilpaili ensimmäisen kerran tammikuussa 2024. 30 parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran, kun hän oli 19:s vapaan hiihtotavan sprintissä Lahdessa maaliskuussa 2024. Kymmenen parhaan joukossa hän debytoi oltuaan neljäs Engadinin vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2025. Se on edelleen hänen paras maailmancupsijansa (tilanne 22.2.2026). Kanadan mestaruuskilpailuissa hän on voittanut yhden hopea- ja yhden pronssimitalin.

## Lähteet
Zhu Jiner

**Zhu Jiner** (; s. 16. marraskuuta 2002 Kiina) on kiinalainen šakin suurmestari ja Kiinan korkeimman Elo-luvun omaava naispelaaja (huhtikuu 2023).

Jiner sai viimeisen tarvittavan norminsa vuonna 2023 New Delhin *Grand Prix* -turnauksessa, minkä myötä hänestä tuli Kiinan kaikkien aikojen kymmenenes naissuurmestari.

## Lähteet
Briastre

**Briastre** on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee Sellejoen varrella, noin 20 kilometriä Cambrain kaupungista itään.

1000-luvulla kylä oli Saint-André du Cateaun luostarin hallinnassa, ja sitä kutsuttiin tuolloin nimellä Briastrum. Kylän pääasiallinen elinkeino oli maatalous, mutta 1800-luvulla siellä oli kutomo, tislaamo, kaksi panimoa, sokeritehdas ja sekä kaksi vesimyllyä. Saint-Pierren kirkko rakennettiin vuonna 1720. Kirkkoon tehtiin kunnostustöitä 1800-luvulla, ja portaali lisättiin siihen vuonna 1859.

Briastressa on ensimmäisessä maailmansodassa kaatuneille tehty hautausmaa Bellevue British Cemetery Briastre. Sinne on haudattu 141 vainajaa, joista yhdeksän on tuntematon. Hautausmaan on suunnitellut brittiläinen arkkitehti William Harrison Cowlishaw.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Christine Kangaloo

**Christine Carla Kangaloo** (s. 1. joulukuuta 1961) on trinidadtobagolainen poliitikko. Hän on toiminut maansa presidenttinä maaliskuusta 2023 lähtien.

Kangaloo syntyi seitsemästä lapsesta viidentenä Carlyle ja Barbara Kangaloolle. Hän työskenteli 1985–1992 isänsä kanssa asianajotoimistossa. Hänet nimitettiin Trinidad ja Tobagon senaatin presidentiksi vuosiksi 2015–2023.

## Lähteet
Ai Hosoda

**Ai Hosoda** (; s. 27. marraskuuta 1995 Japani) on japanilainen kestävyysjuoksija. 

1. marraskuuta 2024 Nagoyan naisten maratonin järjestäjät ilmoittivat Hosodan joutuneen jättäytymään pois maratonkisasta loukkaantumisen vuoksi. Tämän tiedon jälkeen Hosoda ei ole tiettävästi osallistunut virallisiin kisoihin.

## Lähteet
Irene Rosenfeld

**Irene Rosenfeld** (s. 3. toukokuuta 1953 Brooklyn, New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen yritysjohtaja. Hän oli yhdysvaltalaisen elintarvikeyhtiö Mondelēz Internationaln toimitusjohtaja 2006–2017. Talouslehti *[[Forbes]]* listasi hänet kymmenen maailman vaikutusvaltaisimman naisen joukkoon 2007.

## Lähteet
Gaius Helvius Cinna

**Gaius Helvius Cinna** (k. 44 eaa.) oli Rooman tasavallan aikainen neoteerinen runoilija. Hänen ystävänsä oli Catullus. Vaikka Cinnan nimi on roomalainen, hän oli todellisuudessa gallo-roomalainen, kotoisin Brixian eli nykyisen Brescian alueelta. Hän oli kelttiläistaustainen runoilija-tribuuni, joka eli neoteerikon ja roomalaisen virkamiehen kaksoiselämää.

Cinnalla on pieni osa William Shakespearen näytelmässä *[[Julius Caesar (näytelmä)|Julius Caesar]]*, jossa roomalainen väkijoukko lynkkaa hänet luultuaan häntä salaliiton jäseneksi Lucius Cornelius Cinnaksi.

Niko Suominen on suomentanut Cinnan koko säilyneen runotuotannon "Kaikki runous" -nimisenä kokonaisuutena, joka on julkaistu *[[Parnasso]]ssa*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Maija Helasvuo

**Maija Helasvuo** (s. 1968 Helsinki) on suomalainen kuvanveistäjä. Puuta materiaalinaan käyttävän Helasvuon aiheet liittyvät monesti ruokaan ja kasveihin tai perhesuhteisiin. Puun ohella hänen teoksissaan on pronssia, keramiikkaa ja puhallettua lasia. Hän on opettanut kuvanveistoa Hyrian taidekoulussa Hyvinkäällä.

Helasvuon yksi päämateriaaleista on puu. Helasvuolla on pitkäaikainen kiinnostus keskiaikaisia puuveistoksia kohtaan. Keskiajan arkkityyppiset aiheet, kuten Pietà-veistokset ja karhea veistojälki ovat vaikuttaneet Helasvuohon. Hänen veistoksissaan on nähty myös ITE-taiteen rehevyyttä ja kansantaiteen henkeä.

Helasvuo on opiskellut Hyvinkään taidekoulussa vuosina 1989-1990, Lahden taideinstituutissa 1990-1994 ja Taideyliopiston Kuvataideakatemiassa 2014-2016. Opintoja on ollut myös Turun Taideakatemiassa ja Joensuun konservatoriossa. Helasvuo toimii amatööriviulistina Kamariorkesteri Bravurassa, Riihimäellä. Hän on tehnyt yhteistyötä säveltäjä MuM Aino Tenkasen kanssa 2022- 

Helasvuolla ollut yksityisnäyttelyjä mm. Hyvinkään taidemuseossa (1996, 2008, 2015),Galleria Bakeliittibambi Helsinki , Taidekeskus Mältinrannassa, Galleria Sculptorissa, Forum Boxissa ja Berliinissä  Galerie Toolboxissa, jonka toiminnassa hän on muutenkin mukana.Yhteisnäyttelyistä Helasvuo on ollut useasti Mäntän kuvataideviikoilla ja eri taidemuseoiden puunveistoa esittelevissä näyttelyissä.

Helasvuon teoksia on Jenny ja Antti Wihurin, Hyvinkään Taidemuseon ja valtion taidekokoelmissa. Helasvuo on saanut valtion viisivuotisen taiteilija-apurahan vuonna 2010 ja kahdesti kolmivuotisen.

Helasvuo toimi Suomen Kuvanveistäjäliiton puheenjohtajana vuosina 2009–2011 ja varapuheenjohtaja 2012–2013. Hän on Gösta Serlachiuksen Taidesäätiön hallituksen jäsen, Eduskunnan Arkadiaseuran vpj ja Galleria Sculptorin näyttelytoimikunnassa.

## Julkiset teokset
* *Eväät mukaan* 2021, Ylisoutajan aukio, Penttilä Joensuu
* *Lehtokertun siivekkeissä*, Hyvinkään sairaala
* *Äiti* ja *Lapsi* sekö *Peili* Kipinä-talo, Hyvinkään lukio
* *Suurella kämmenellä*, Hyvinkään seurakuntakeskus
* *Viestintuoja* Studio Donner, Villatehdas Hyvinkää
* *Suuri sydän*, Punaojan päiväkoti, Hyvinkää
* *Arjen kulku* 1999, Villatehdas Hyvinkää

Eväät mukaan!.jpg|*Eväät mukaan!* 2021 pronssi, kivipolku. Ylisoutajan aukio Joensuu.
Arjen kulku.JPG|Maija Helasvuo ja Anneli Sipiläinen, *Arjen kulku* 1999, terrakottareliefi Hyvinkään Villatehtaan seinällä.


## Kirjallisuutta
* Maija Helasvuo, veistoksia. Toimittanut Merja Ilola. Kustantaja Hyvinkään taidemuseo 2015. 
* Kuka kukin on, Otava 2011
* Maija Helasvuo, veistoksia Sculptures 2001

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Maija Helasvuon verkkosivut
* Maija Helasvuo kuvataiteilijamatrikkelissa

__NOTOC__
Johanna Laitila

**Johanna Laitila** (s. 1986) on suomalainen kirjailija. Hän on kotoisin Rovaniemeltä ja asuu Espoossa.

Laitila väitteli tohtoriksi (PhD) Skotlannissa St Andrewsin yliopistossa, missä hän tutki sodanjälkeistä brittielokuvaa.

Laitilan esikois­romaania *Lilium regalea* (Gummerus 2019) luonnehdittiin *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomissa]]* kiinnostavaksi ja kielellisesti hengästyttäväksi taidonnäytteeksi. Toinen romaani *Synty* (Otava 2020) oli Toisinkoinen-kirjallisuuspalkintoehdokas. Vuonna 2024 ilmestyi Laitilan kolmas romaani, lähitulevaisuuteen sijoittuva *Kanin hetkellä*.

## Teokset
* *Lilium regale*. Gummerus, 2019. .
* *Synty*. Otava, 2020. .
* *Kanin hetkellä*. Otava, 2024. .

## Lähteet
Hammadidit

**Hammadidit** oli sanhadja-heimoryhmään kuulunut berberidynastia, joka hallitsi Maghrebin keskiosaa vuosina 1015–1152.

Dynastian perustaja oli zirideihin kuulunut Hammad ibn Buluggin ibn Ziri, jonka hallittavaksi hänen setänsä Badis oli antanut valtakuntansa länsiosan. Hammad perusti pääkaupungikseen Qalat Bani Hammadin ja katkaisi välinsä zirideihin ja fatimideihin vuonna 1015.

Hammadidit hallitsivat nykyisen Algerian koillisosaa, johon kuuluivat muun muassa Algerin, Constantinen ja Béjaïan kaupungit. Arabien hävitysretket pakottivat heidät siirtämään pääkaupunkinsa Béjaïaan. Al-Mansur (1088–1105) laajensi valtakuntaa Annabaan idässä ja Tlemceniin lännessä, ja Yahya valloitti vuonna 1128 Tunisin.

Genovalaiset  hävittivät Béjaïan vuonna 1136, ja berberiheimot ahdistelivat heikentyneitä hammadideja. Almohadihallitsija Abd al-Mu’min valloitti Tlemcenin, Algerin ja Béjaïan nopeasti vuonna 1152. Yahya pakeni Annabaan ja sitten Constantineen, jossa hän antautui.

## Lähteet
Lotten Edholm

**Lovisa Christina Charlotta "Lotten" af Edholm** (o.s. Heijne; 18. huhtikuuta 1839 Örebro – 12. heinäkuuta 1930 Tukholma) oli ruotsalainen hovinainen, Ruotsin Punaisen Ristin vaikuttaja ja säveltäjä.

Edholm oli ratsuväen kapteeni Georg Friedrich von Heijne-Lillienbergin ja Juliana "Julie" Charlotte Silfverstolpen tytär. Hän vietti lapsuutensa Edebyn kartanossa Södermanlandissa. Siellä Edholm sai koulutusta tanssissa, ompelussa, kielessä, aritmetiikassa ja historiassa. Vuosina 1855–1860 hän sai ajoittain pianotunteja Hermann Berensiltä. Vuosina 1859 ja 1861 hän piti pianistina julkisia konsertteja Strängnäsissä.

Edholm pääsi 1860-luvulla hovinaiseksi. Hän palveli ensin kuningatar Josefinaa ja sitten prinsessa Eugénietä sekä Teresia av Sachsen-Altenburgia. Hän meni 26. lokakuuta 1867 naimisiin hovilääkäri Edvard Edholmin (1831–1913) kanssa. Edholm työskenteli muun muassa hovin musiikkiesitysten suunnittelijana ja osallistui niihin pianosolistina sekä -säestäjänä. Vuosina 1865–1906 hän johti Ruotsin Punaisen Ristin naisjärjestöä. Hän oli yksi ensimmäisistä Punaisessa Ristissä aktiivisesti toimineista ruotsalaisista naisista. Edholm järjesti myös ruoanvalmistuskursseja yhteiskunnan yläluokalle, kuten kuninkaallisille. Vuoteen 1918 asti hän toimi Ruotsin Punaisen Ristin sairaanhoitokoulun puheenjohtajana.

Edholm oli säveltäjänä itseoppinut. Hän sävelsi pianokappaleita hovin käyttöön. Aktiivisimmin hän näyttää säveltäneen 1860-luvulla ja noin vuoden 1910 jälkeen. Edholmin sävellyksiä pianolle ovat muiden muassa "Aftonklockan" (1866), "Aftonstämning" (ennen vuotta 1910) ja "Automobilgalopp" (1910). Kadonnut on "Suckarnas mélodie", joka sävellettiin noin vuonna 1915 ja omistettiin Edholmin ystävälle. Edholmin muistelmateos *Från barndom till ålderdom* ilmestyi hänen 80-vuotispäivänään vuonna 1919. Edholmia pidettiin erinomaisena käsitöiden tekijänä. Hänet on haudattu Solnan Norra begravningsplatseniin.

## Lähteet
Arador Innovations

**Arador Innovations Oy** on suomalainen mediatuotantoyritys, joka kehittää muun muassa tiedesarjakuvia, virtuaalitodellisuuskokemuksia ja opetusvideoita. Yrityksen erikoisala on eläinten käyttäytymistä ja hyvinvointia koskevan tieteellisen tiedon yleistajuistaminen. Osa sen tuotteista on suunnattu oppilaitoksille ja eläimiin liittyvien alojen ammattilaisille, osa taas eläinten omistajille ja harrastajille. . Yritys on perustettu vuonna 2019, ja sen päätoimipaikka on Espoossa. 

## Julkaisuja ja käynnissä olevia kehityshankkeita
Joulukuussa 2023 Arador Innovations Oy:n kustannusosasto Arador Publishing julkaisi sarjakuvamuotoisen tietokirjan *The Mind of a Horse. Science Meets Comics* ja sen suomennoksen *Hevosen mieli. Tiedettä sarjakuvana.* Kirjan tekijät ovat Helena Telkänranta, Maija Karala ja Ville Sinkkonen. Kirja on saanut myönteisen vastaanoton kansainvälisesti   ja Suomessa .

Yrityksen video- ja pelituotanto-osasto Arador Productions tuottaa muun muassa virtuaalitodellisuuskokemuksia. Niiden tuotannossa se tekee yhteistyötä suomalaisen virtuaalitodellisuusstudio Teatime Research Oy:n kanssa. Käynnissä olevia hankkeita ovat koiran kokemusmaailmaa valottava virtuaalitodellisuuskokemus, josta on julkaistu näyte- eli demoversio Audiovisuaalisen kulttuurin edistämiskeskuksen (AVEK) osarahoittamana  sekä lypsykarjatiloja ja maatalousoppilaitoksia varten kehitettävä, virtuaalitodellisuutta hyödyntävä ammatillinen oppimisympäristö, jonka tuotannon rahoittaa Euroopan unionin rahoitusinstrumentti European Innovation Partnerships (EIP).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Arador Innovations Oy:n kotisivu
* Sunnuntaivieras-podcast, Helena Telkänranta avaa hevosen mieltä sarjakuvan keinoin, Yle Areena 28.1.2024
Lorraine Toussaint

**Lorraine Toussaint** (s. 4. huhtikuuta 1960 Trinidad) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja tuottaja, joka on tunnettu muun muassa roolistaan Orange Is the New Black -sarjan *Vee* hahmona. 

Toussaint muutti Trinidadista Yhdysvaltoihin 10 -vuotiaana. Hän valmistui Manhattanin esittävien taiteiden korkeakoulusta ja jatkoi opintojaan Juilliardissa.

Toussaint aloitti uransa lavanäyttelijänä kunnes hän sai rooleja Tv-sarjoihin ja elokuviin. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Anniina Kangasluoma

**Anniina Kangasluoma** (s. 5. marraskuuta 2003) on suomalainen pesäpalloilija.

Kangasluoma edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Lapuan Virkiää. Kangasluoma on saavuttanut kaksi SM-pronssia kaudella 2022 ja kaudella 2023. Hän pelaa ulkokentällä kolmoskopparina. Kangasluoma on pelannut 20 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt kolme tavallista juoksua ja kerännyt yhdeksän kärkilyöntipistettä. Kangasluoma on pelannut kymmenen Superpesiksen ylempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt yhden tavallisen juoksun ja kerännyt kaksi kärkilyöntipistettä. Tilastot päivitetty kauden 2023 jälkeen.

## Lähteet
Albiano d’Ivrea

**Albiano d’Ivrea** () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli arviolta 1&nbsp;628 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Qivitoq

**Qivitoq** on Erik Ballingin ohjaama tanskalainen romanttinen draamaelokuva vuodelta 1956. Tanskan siirtomaahan Grönlantiin sijoittuvan tarinan pääosissa näyttelevät Poul Reichhardt, Astrid Villaume  ja Gunnar Lauring.

Grönlannin maisemissa kokonaan kuvattu näyttävä värielokuva oli ehdolla vieraskielisen elokuvan Oscar-palkintoon ja kilpaili Cannesin elokuvajuhlilla 1957 Kultaisesta palmusta.

## Lähteet
Siljanin kirkko

**Siljanin kirkko** () on Siljanin kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko, jonka vanhimmat, kivestä rakennetut osat ovat 1100-luvulta.
## Kuvia

Siljan Kirke (koret).JPG|Alttari
Siljan Kirke (fragmenter).JPG|Vihkiristi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Snurråsen

**Snurråsen** on taajama Siljanin kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,15 neliökilometriä ja asukasluku 261 vuonna 2023.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jeninin pakolaisleiri

**Jeninin pakolaisleiri** () on palestiinalaisten pakolaisten leiri Jeninin kaupungin yhteydessä Palestiinan Länsirannalla. YK:n pakolaisjärjestön UNRWA:n mukaan vuonna 2022 leirillä oli 23&nbsp;628 rekisteröityä pakolaista.

## Maantiede
Jeninin pakolaisleiri sijaitsee nimensä mukaisesti Jeninin kaupungin vieressä Palestiinan Länsirannalla. Se on Länsirannan palestiinalaisten pakolaisleireistä pohjoisin. Pinta-alaa leirillä on 0,42&nbsp;km².

## Historia
Jeninin pakolaisleiri perustettiin vuonna 1953 pakolaisille, joiden aikaisempi leiri oli tuhoutunut lumimyrskyssä.

Pakolaisleiri on tullut tunnetuksi Hamasin ja Islamilaisen jihadin kannattajien tukialueena. Leiri kärsi huomattavia tuhoja toisen intifadan aikaisen Jeninin taistelun aikana vuonna 2002. Israelin joukot etenivät palestiinalaistaistelijoiden puolustamaan leiriin 3.–11. huhtikuuta, ja useita rakennuksia tuhottiin siellä. Palestiinalaiset syyttivät Israelia siviilien verilöylystä, minkä Israel kiisti. Yleisimpien arvioiden mukaan yhteenotossa kuoli 52–56 palestiinalaista, joista arviolta 22 oli siviilejä. Israelin joukot ovat tehneet iskuja leiriin useaan otteeseen myöhemminkin.

## Väestö
Jeninin pakolaisleirillä asui vuonna 2022 Yhdistyneiden kansakuntien UNRWA:n mukaan 23&nbsp;628 virallisesti rekisteröityä pakolaista. Leirillä voi kuitenkin asua myös pakolaisiksi rekisteröitymättömiä asukkaita. Huomattavia ongelmia leirin asukkaiden keskuudessa ovat olleet työttömyys ja köyhyys. Niiltä osin on tilanne tässä palestiinalaispakolaisten pakolaisleirissä ollut leiristä pahimpia.

## Lähteet
Vorskla

**Vorskla** (, ) on Ukrainassa ja Venäjällä kulkeva joki, jota on sanottu Ukrainan kauneimpiin kuuluvaksi joeksi. Se on Dneprin vasen sivujoki, ja se saa alkunsa Venäjän puolelta Belgorodin alueen länsiosasta. Se virtaa lounaista pääsuuntaa Sumyn ja Pultavan alueiden läpi ja laskee Krementšukin kaakkoispuolella Dneprin Kamjansken tekojärveen. Joen pituus on 464&nbsp;km ja valuma-alueen pinta-ala noin 14&nbsp;700&nbsp;km2. Vorsklan merkittävimpiä sivujokia ovat oikella Vorsklytsja ja Boromlja sekä vasemmalla Merlo, Kolomak ja Tahamlyk.

Vorsklan varrella venäläiset tuhosivat 1709 Pultavan taistelussa Kaarle XII:n armeijan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bakteriofagi lambda

**Bakteriofagi lambda** (myös **bakteriofagi λ**) on kolifageihin kuuluva bakteriofagi, joka loisii kolibakteerissa. Se löydettiin vuonna 1951, ja sittemmin bakteriofagi lambdasta on tullut molekyylibiologian malliorganismi, joka oli tärkeässä osassa esimerkiksi geenien säätelyn, rekombinaation ja transkription tutkimuksessa.

Bakteriofagi lambdan perimä on rakenteeltaan lineaarista kaksijuosteista DNA:ta.

## Historia
Bakteriofagi lambdan löysi sattumalta Wisconsinin yliopiston jatko-opiskelija Esther Lederberg, joka julkisti löytönsä vuonna 1951.

Vuonna 1972 Paul Berg tutkimusryhmineen kuvasi kaksi bakteriofagi lambdaa hyödyntävää yhdistelmä-DNA:n valmistusmenetelmää, joista Berg palkittiin myöhemmin Nobelin kemianpalkinnolla. Hänelle työskennellyt post doc -tutkija David Jackson oli ensimmäinen, joka onnistuneesti yhdisti kahden eri organismin DNA:ta. Valmistettu DNA-jakso koostui bakteriofagi lambdasta, kolmesta kolibakteerin geenistä ja simian virus 40:n (SV40) koko perimästä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Liv Køltzow

**Liv Køltzow** (14. tammikuuta 1945 Oslo – 12. lokakuuta 2025 Bærum) oli norjalainen kirjailija. Hän kuului 1960-luvulla *[[Profil (lehti)|Profil]]*-aikakauslehden ympärille muodostuneeseen piiriin ja julkaisi vuonna 1970 esikoisteoksensa, novellikokoelman *Øyet i treet*. Hänen miehensä oli vuonna 2015 kuollut kirjailija Kjell Heggelund.

## Teokset
* *Øyet i treet* (1970)
* *Hvem bestemmer over Bjørg og Unni?* (1972)
* *Historien om Eli* (1975)
* *Løp, mann* (1980)
* *April/november* (1983)
* *Hvem har ditt ansikt* (1988)
* *Den unge Amalie Skram* (1992)
* *Verden forsvinner* (1997)
* *Noveller i samling* (1998)
* *Det avbrutte bildet* (2002)
* *Essays og artikler* (2004)
* *Melding til alle reisende* (2015)
* *Liv Køltzow. Dagbøker i utvalg 1964–2008* (2021)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bergljot Hobæk Haff

**Bergljot Hobæk Haff** (1. toukokuuta 1925 Botne – 12. helmikuuta 2016) oli norjalainen kirjailija, joka tunnetaan erityisesti runoistaan. Hän kirjoitti myös romaaneja. Haff oli koulutukseltaan opettaja ja asui pitkään Tanskassa, vuosina 1947–1959 Kööpenhaminassa ja 1964–1972 Aarhusissa.
## Bibliografia
* *Raset* (1956)
* *Liv* (1958)
* *Du finner ham aldri* (1960)
* *Bålet* (1962)
* *Skjøgens bok* (1965)
* *Den sorte kappe* (1969)
* *Sønnen* (1971)
* *Heksen* (1974)
* *Gudsmoren* (1977)
* *Jeg, Bakunin* (1983)
* *Den guddommelige tragedie* (1989)
* *Renhetens pris* (1992)
* *Skammen* (1996)
* *Sigbrits bålferd* (1999)
* *Den evige jøde* (2002)
* *Attentatet* (2004)

## Lähteet
Erik Balling

**Erik Balling** (29. marraskuuta 1924 – 19. marraskuuta 2005) oli tanskalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja. Hänen ohjaamansa, Grönlannin maisemissa kuvattu romanttinen draamaelokuva *[[Qivitoq]]* (1956) oli ehdolla vieraskielisen elokuvan Oscar-palkintoon ja kilpaili Cannesin elokuvajuhlilla 1957 Kultaisesta palmusta.

Balling ohjasi Islannin ensimmäisen pitkän näytelmäelokuvan *[[Gogo – rattotyttö]]* (*79 af stöðinni*, 1962). Hänen muita töitään ovat *[[Rakkautta Kööpenhaminassa]]* (1960), *[[Suku on pahin]]* (1962), *[[Kuolema tulee päivälliselle]]* (1965), *[[Lyö lujaa Freddy!]]* (1965), *[[Freddie ja tyttökopla]]* (1966), toistakymmentä *Olsen-kopla*-sarjan komediaelokuvaa (1968–1981) sekä 1980-luvun taitteen televisiosarja *[[Matador (televisiosarja)|Matador]]*.

## Lähteet
Marit Tusvik

**Marit Tusvik** (s. 13. maaliskuuta 1951 Høyanger) on norjalainen kirjailija, joka on julkaissut niin runoteoksia, romaaneja, lastenkirjoja kuin näytelmiä. Hän on myös kuvittanut osan teoksistaan.
## Teoksia
### Romaaneja
* *Reisa til mandarinlandet* (1979)
* *Ishuset* (1991)
* *Bell* (1995)
* *Nord* (1999)
* *Stille og fint* (2002)
* *Deilig er jorden* (2009)
* *Fleur* (2014)
* *I hans armar* (2017)
### Näytelmiä
* *Mugg* (1990)
* *Etter William* (1993)
* *Alle vakre jenters hambo* (1994)
* *Angerhøy* (2005)
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Chick Strand

**Mildred ”Chick” Strand**, o.s. **Totman** (3. joulukuuta 1931 Berkeley, Kalifornia, Yhdysvallat – 11. heinäkuuta 2009) oli yhdysvaltalainen elokuvantekijä, joka tunnetaan kokeellisista elokuvistaan. Hän oli perustamassa kokeellisia elokuvia levittänyttä Canyon Cinema -yhteisöjä, ja hän käytti omissa elokuvissaan etnografista lähestymistapaa ja teki useita elokuvallisia muotokuvia tapaamistaan ihmisistä.

## Elämä
### Perhe
Mildred Strand syntyi vuonna 1931 Kalifornian Berkeleyssä. Hänen vanhempansa olivat pankkivirkailija Russel Totman ja kotiäitinä toiminut Eleanor Totman. Mildred sai lempinimensä ”Chick” isältään.

### Ura
Strand alkoi 1960-luvulla järjestää takapihallaan miehensä Paul Anderson Strandin ja kokeellisen elokuvan impressaarin Bruce Baillien kanssa elokuvanäytöksiä. He kutsuivat näytöksiä happeningeiksi, joiden tarkoitus oli esitellä henkilökohtaisia ja usein esoteerisia audivisuaalisia kokeiluja. Näytöksistä kasvoi hiljalleen hyvin karnevalistisia tapahtumia, joissa Strand, Baillie ja monet muut pukeutuivat erilaisiin asuihin ja esiintyivät livenä.

Strand perusti 1961 *Canyon Cinemanews* -lehden. Se oli suunnattu paikallisille elokuvantekijöille, joilla ei ollut yhteyksiä Hollywoodiin, ja siinä oli julkistuksia, kirjeitä, pikkuilmoituksia ja oppaita.

Strand alkoi vuonna 1966 opiskella etnografiaa Los Angelesin yliopistossa. Samana vuonna hänen kolmeminuuttinen lyhytelokuvansa ”Angel Blue Sweet Wings” esitettiin New Yorkin elokuvajuhlilla. The Film-Makers’ Cooperative kutsui sitä ”kokeelliseksi elokuvarunoksi, joka juhlisti elämää ja haaveita”. Strand oli vuonna 1967 perustamassa Canyon Cinema -yhteisöä, joka levitti kokeellisia elokuvia.

Strand alkoi 1960-luvun kuluessa entistä enemmän keskittyä elokuvamuotokuviin ihmisistä, joita hän kohtasi kierrellessään Meksikossa San Miguel de Allenden ympäristössä. Hän teki toisen miehensä, taiteilija Neon Parkin, kanssa alueelle kesäretkiä. Strand rakasti Meksikon ”psykedeliaa ja vapautta sekä ääniä ja tekstuureja”. Tuolloin hän alkoi työstää tunnetuinta työtään, etnografisten elokuvien trilogiaa köyhästä Meksikon alkuperäisasukkaisiin kuuluneesta tuubansoittajasta Anselmo Aguascalientesista. Trilogian ensimmäinen osa ”Anselmo” ilmestyi 1967. Strand kuvasi Anselmon elämää 20 vuotta. Seuraavat osat ovat ”Cosas de Mi Vida” (1976) ja ”Anselmo and the Women” (1986).

Strandin ”Soft Fiction” ilmestyi 1979. Siinä viisi naista kertoo ajalleen poikkeuksellisesti suoraan henkilökohtaisia tarinoita seksuaalihistoriastaan. Yksi naisista muun muassa kertoi joutuneensa isoisänsä hyväksikäyttämäksi. Strand kertoi myöhemmin, että elokuva oli naisista, jotka olivat voittaneet. Elokuvan naiset eivät olleet uhreja vaan selviytyjiä, joista tuli voimakkaampia jatkaessaan elämää eteenpäin.

”Kristallnacht” ilmestyi myös 1979, ja se on eksistentialistinen kunnianosoitus Anne Frankille. ”Fake Fruit Factory” (1986) puolestaan kuvasi valehedelmiä tekevän tehtaan naisia.

Strand elököityi vuonna 1996, ja hän kuoli 2009 syöpään.

## Lähteet
Halldis Moren Vesaas

**Halldis Moren Vesaas** (18. marraskuuta 1907 Trysil – 8. syyskuuta 1995 Oslo) oli norjalainen runoilija ja kääntäjä. Koulutukseltaan hän oli opettaja, mutta toimi ammatissa vain pari vuotta. Nuorena Vesaas työskenteli Norjan varakonsulin sihteerinä Sveitsissä, jossa hän oppi ranskaa ja muita europpalaisia kieliä. Vesaas käänsi muun muassa Molièren ja Jean Racinen näytelmiä uusnorjaksi.

## Bibliografia
* *Harpe og folk* (1929)
* *Morgonen* (1930)
* *Strender* (1933)
* *Lykkelege hender* (1936)
* *Tung tids tale* (1945)
* *Treet* (1947)
* *I ein annan skog* (1955)
* *Livshus* (1995)

## Perhe
Vesaasin isä oli runoilija Sven Moren, veli Torleiv Moren taidemaalari ja toinen veli Sigmund Moren kirjailija. Vesaasin mies Tarjei Vesaas oli niin ikään kirjailija.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sara Sampaio

**Sara Sampaio** (s. 21. heinäkuuta 1991 Porto) on portugalilainen malli.

Sampaio voitti 15-vuotiaana Portugalissa Cabelo Pantene -kilpailun. Ammattimaisen uransa mallina hän aloitti opiskellessaan osa-aikaisesti Lissabonin yliopistossa. Läpimurtonsa hän teki vuonna 2011, jolloin esiintyi ensimmäisen kerran *[[Vogue|Vogue Portugalin]]* kannessa. Sittemmin Sampaio on esiintynyt myös muiden maiden *Vogue*-painosten kansissa. Hän esiintyi ensimmäisenä portugalilaisena mallina *[[Sports Illustrated Swimsuit Issue]]ssa*. Vuosina 2012–2015 Sampaio toimi Calzedonia-muotimerkin kasvoina. Vuonna 2013 hän esiintyi ensimmäisen kerran Victoria's Secretin catwalkilla, ja vuonna 2015 hänet valittiin Victoria's Secret -enkeliksi. Sampaio onkin tullut tunnetuksi erityisesti työstään Victoria's Secretille. Hän on toiminut myös L'Oréal Parisin ja Moroccanoilin maailmanlaajuisena lähettiläänä.

Sampaiota ovat edustaneet mallitoimistot The Lions (New York), Women Management (Pariisi) ja Central Models (Lissabon). Vuonna 2023 hänet valittiin Eve Teschmacherin roolin esittäjäksi *Superman*-elokuvaan. Sampaio on kertonut kärsineensä 15-vuotiaasta saakka trikotillomaniasta ja sairastaneensa lisäksi ahdistuneisuushäiriötä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kohtaaminen

**Kohtaaminen** tarkoittaa muun muassa seuraavia:

* *[[Kohtaaminen (vuoden 1941 elokuva)|Kohtaaminen]]* (), Robert Z. Leonardin ohjaama elokuva vuodelta 1941
* *[[Kohtaaminen (vuoden 1965 televisioelokuva)|Kohtaaminen]]*, Ville Salmisen ohjaama lyhytelokuva televisiolle
* *[[Kohtaaminen (vuoden 1969 elokuva)|Kohtaaminen]]*, Sidney Lumetin ohjaama elokuva vuodelta 1969
* *[[Kohtaaminen (vuoden 1992 televisiodokumentti)|Kohtaaminen]]*, Peter von Baghin ohjaama lyhyt televisiodokumenttielokuva
* *[[Kohtaaminen (Ilkka Kanervan muistomerkki)|Kohtaaminen]]*, Ilkka Kanervan muistomerkki Lokalahdella
* *Kohtaaminen*, Ukri Merikannon kuvateos 
* *Kohtaaminen*, Pekka Jylhän kuvateos.
Kohtaaminen (Ilkka Kanervan muistomerkki)

**Kohtaaminen** on Ilkka Kanervan muistomerkki Lokalahden kirkon edustalla. Se paljastettiin 14. huhtikuuta 2024 eli kaksi vuotta Kanervan kuoleman jälkeen. *Kohtaaminen* on valmistettu kivestä ja teräksestä, ja sen on suunnitellut kuvanveistäjä Jarkko Roth.

## Lähteet
Maria Rolnikaite

**Maria Rolnikaite** (21. heinäkuuta 1927 Klaipeda - 7. huhtikuuta 2016 Pietari) oli liettuanjuutalainen kirjailija. Rolnikaite tunnetaan vuonna 1963 ilmestyneistä muistelmista, jotka kertovat hänet kokemuksistaan Natsi-Saksan keskitysleireillä.

Natsi-Saksan miehitettyä Liettuan vuonna 1941 Rolnikaiten isä liittyi vastarintaliikkeeseen ja muut perheenjäsenet joutuivat Vilnan ghettoon. Vuonna 1943 heidät siirrettiin Kaiserwaldin keskitysleirin kautta [[Stutthofin keskitysleirille. Rolnikaite huolehti leirillä surmattujen vainajien hävittämisestä, jonka vuoksi hän onnistui säilymään hengissä, kunnes puna-armeija vapautti leirin vuonna 1945. Sodan jälkeen Rolnikaite opiskeli Moskovassa Maxim Gorkin kirjallisuusinstituutissa ja asettui myöhemmin Leningradiin. 

Rolnikaite piti keskitysleirillä salaista päiväkirjaa, jonka pohjalta hän kirjoitti muistelmansa vuonna 1946. Niiden otteita julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1962 Leningradissa ilmestyneessä jiddishinkielisessä *Sovetish Heymland* -kulttuurilehdessä. Valtiollinen jiddishinkielinen kustantamo oli kuitenkin jo päättänyt julkaista kuvanveistäjä Elmar Rivoshin muistelmat, eikä ollut kiinnostunut julkaisemaan kaksia holokaustimuistelmia peräkkäin. Sen sijaan muistelmat ilmestyivät liettuaksi 1963 ja kun Rolnikaitesta kertova dokumentti oli sai huomiota valtakunnallisessa televisiossa julkaistiin venäjänkielinen käännös 1965. Muistelmien suosio käynnisti Neuvostoliitossa holokaustikirjallisuuden buumin, sillä niitä seurasivat pian Anatoli Kuznetsovin, Ilja Konstantinovskin, Icchokas Merasin ja Perets Markišin romaanit. Vuonna 1966 muistelmat julkaistiin myös useilla muilla kielillä Neuvostoliiton ulkopuolella. Rolnikaitea on usein tituleerattu "Neuvostoliiton Anne Frankiksi", kun *[[Anne Frankin päiväkirjat]]* eivät juurikaan saanet maassa huomiota ennen 1970-lukua. Rolnikaiten kirjan saaman vastaanoton myötä hänet kutsuttiin myös Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi 1965.

## Suomennetut teokset
*

## Lähteet
Sara Salmani

**Sara Salmani** (s. 1988 Lahti) on suomalainen monimuotoisuuskouluttaja, näyttelijä ja elokuvatuottaja.

Salmani syntyi iranilaisen isän ja suomalaisen äidin tyttäreksi. Hän asui varhaislapsuudessaan jonkin aikaa Iranissa ennen perheen pysyvää paluuta Suomeen. Salmani asui suurimman osan lapsuudestaan Vantaalla. Hän valmistui kuvaajaksi ammattikorkeakoulun elokuvalinjalta, mutta aloitti pian työskentelyn monimuotoisuuskouluttajana. Salmani on johtanut DEI-koulutuksia eri yrityksille ja organisaatioille. Hänen asiakkaidensa joukossa ovat olleet Elinkeinoelämän keskusliitto, Coca-Cola, Posti, Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestö ja Fazer.

Salmani on näyttelijänä tehnyt roolisuorituksia muun muassa televisiosarjassa *[[Maria Kallio (televisiosarja)|Maria Kallio]]*. Hän tuotti lyhytelokuvan *[[Fardosa]]* (2021), joka sai Tampereen elokuvajuhlien kotimaisen kilpailun alle 30-minuuttisten elokuvien sarjan pääpalkinnon. Jani Toivola julkaisi joulukuussa 2023 Storytelissä Salmania käsittelevän kirjan *Ainoa huoneessa – Sara Salmanin tarina*.

Salmani meni miehensä kanssa naimisiin Shirazissa Iranissa vuonna 2012. Pariskunnalla on tytär. Salmani asuu Helsingissä. Hän on käyttänyt lapsesta saakka omasta valinnastaan hijabia ja käsitellyt avoimesti tämän herättämiä ennakkoluuloja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut 
*
Irakin ohjushyökkäykset Israeliin

**Irakin ohjusiskut Israeliin** olivat osa Persianlahden sotaa, jonka aikana Israeliin ammuttiin kymmeniä scud-ohjuksia. Irak ampui joitakin ohjuksia myös Saudi-Arabian puolelle, joka oli osana Yhdysvaltojen johtamaa Irakin vastaista koalitiota. 

Saddam Husseinin johtama Irak oli jäänyt Kuwaitille velkaa sen kahdeksanvuotisesta sodasta Irania vastaan. Kuwait ei suostunut antamaan velkoja anteeksi Irakille. Hussein näki Kuwaitin historiallisena osana Irakin maakuntana haluten myös päästä käsiksi Kuwaitin öljykenttiin. Irak aloitti Kuwaitin valtauksen elokuussa 1990. YK:n turvallisuusneuvosto vaati Irakia vetämään joukkonsa Kuwaitista 15.1.1991 mennessä. Päivämäärä kului umpeen ja Yhdysvaltojen johtama liittouma aloitti ilmapommitukset Irakia vastaan 17.1.1991.

Irak sanoi olevansa "pyhässä sodassa" ja veti myös palestiinalaisasian mukaan kiihtyvään konfliktiin. Hussein pyrki myös (tuloksetta) hajottamaan liittouman rivejä ampumalla ohjuksia Israeliin. Irak uskoi ohjusiskuilla saavansa vedettyä Israelin mukaan konfliktiin ja siten koalition arabimaat vaikeaan tilanteeseen. Israeliin ammuttiin sodan aikana kymmeniä ohjuksia (eri arvioiden mukaan noin 39–43). Osa ohjuksista osui Tel Avivin ja Haifan kaupunkeihin. Loput putosivat syrjemmille alueille. Ohjusiskujen seurauksena on arvioitu menehtyneen noin 13 israelilaista, kaksi heistä suoraan ohjusten tappamina ja loput ohjusiskujen aiheuttamista epäsuoremmista seurauksista (kuten sydänkohtauksesta). Useita kymmeniä loukkaantui. Ohjukset vaurioittivat useita rakennuksia.

Israelin ohjuspuolustusjärjestelmä epäonnistui torjumaan Irakin ampumat ohjukset, toisin kuin Iranin ampumat ohjukset vuosikymmeniä myöhemmin. Israel ei päättänyt ryhtyä kostoiskuun Irakia vastaan Yhdysvaltojen toiveita noudattaen. Israel tosin suunnitteli Husseinin salamurhaa. Operaation suunnittelusta luovuttiin, kun vuonna 1992 viisi salamurhaoperaatiota harjoitellutta sotilasta sai surmansa harjoitusten aikana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Human Rights Watch:CIVILIAN CASUALTIES AND DAMAGE: ISRAEL
Heini Aho

**Heini Aho** (s. 1979) on suomalainen kuvanveistäjä ja videotaiteilija. Aho tekee installaatioita, videoita sekä performansseja.

Heini Ahon veistoksissa on leikkisyyttä ja kollaasielementtejä. Ahon performatiivisissa videoissa saatetaan kasata huojuvia pinoja tai heitellä vaatekappaleita seinään maalattuun mustaan aukkoon. Aho on taiteilijakollektiivi Videokaffen jäsen.

Aho on opiskellut Kuvataideakatemiassa vuosina 2009-2015 ja Turun piirustuskoulussa vuosina 1999-2003.
Hänen näyttelyitään on ollut Galleria Sinnessä, Muun galleriassa, Turun Taidemuseon Studiossa, Forum Boxissa, Galerie Anhavassa ja Taidekeskus Mältinrannassa.
Ahon teoksia on Kiasman, Saastamoisen säätiön, Helsingin taidemuseo HAMin ja Wihurin säätiön kokoelmissa.

Heini Ahon suunnittelema naisten Superpesiksen pokaali herätti vuonna 2023 oudoksuntaa. Veistosmainen pokaali näyttää vänkyrän oksan ja pesäpallomailan välimuodolta, jonka yläosasta versoo vaaleanpunainen kukka. Silmu-mestaruuspokaali kuitenkin rikkoutui sen ensimmäisenä voittaneen Porin Pesäkarhut -joukkueen mestaruusjuhlissa. Pari päivää aiemmin Pesäkarhujen kerrottiin juhlineen voittoa villisti.

## Julkiset teokset
* *Meditatiivinen kello* 2022, Suomalais-venäläinen koulu Helsinki
* *Puumaja* 2022, Majakkasairaala Turku
* *Silmu (kasvun tarina)*, Naisten Superpesiksen mestaruuspokaali 2023, pronssi
* *Lintu*, Kärjen koulu Seinäjoki, suunnittelukilpailun voitto 2023
* *Ajatuksen huuhtomaa* 2024, viisiosainen teossarja, Sompasaari Helsinki.

### Videoteoksia
* *Black Hole* 2010
* *Gravity Monster* 2011

### Kuvia teossarjasta ''Ajatuksen huuhtomaa'', Helsinki, 2024

Tiedosto:Ajatuksen huuhtomaa by Heini Aho 2024 osa Hengähdys.JPG|*Hengähdys*
Tiedosto:Ajatuksen huuhtomaa by Heini Aho 2024 osa Hellereaktio - Ikuisen haukotuksen saari.JPG|*Hellereaktio - ikuisen haukotuksen saari*
Tiedosto:Ajatuksen huuhtomaa by Heini Aho 2024 osa Ylenevä (veistos).JPG|*Ylenevä*
Tiedosto:Ajatuksen huuhtomaa by Heini Aho 2024 osa Energiasaareke – Hiilenmustan muistomerkki b.JPG|*Energiasaareke – Hiilenmustan muistomerkki*
Tiedosto:Ajatuksen huuhtomaa by Heini Aho 2024 osa Pikku Hylkysaari.JPG|*Pikku Hylkysaari*
Tiedosto:Ajatuksen huuhtomaa by Heini Aho 2024 osa Ylenevä (säe).JPG|*Ylenevä*-veistokseen liittyvä teksti. Tekstin tekijät Heini Aho ja Virpi Vairinen.


## Julkaisuja
* Saara Hacklin toim: *Kompassissa pohjoinen - teoksia Wihurin rahaston kokoelmasta. Kiasma 2022.
* *Bon Sauvage - luovuuden synty''. Taide 2014

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Heini Ahon verkkosivut
* Heini Aho kuvataiteilijamatrikkelissa

__NOTOC__
Armi Teva

**Armi Teva** (s. 1992 Tampere) on suomalainen keraamikko, lasitaiteilija ja kuvittaja.

Tevan töissä on leikkisä tyyli sekä rentoa piirtämisen ja maalaamisen jälkeä. Tevan maalatut kasvoaiheiset reliefit ovat saaneet huomiota 2020-luvun alussa. Iloiset kasvoreliefit löytävät ostajansa nopeasti kun uusi erä valmistuu. Niiden konsepti syntyi sattumalta Taideteollisen korkeakoulun opintojen aikana, kun Teva antoi itselleen luvan tehdä mitä sattuu huvittamaan vartin pituisten taukojen aikana.

Vuonna 2019 valmistunut Teva on opiskellut keramiikkaa ja visuaalista suunnittelua Aalto-yliopistossa.
Hän suunnitteli Arabian täyttäessä 150 vuotta vuonna 2023 *Puutarhurit*-kuosin, jota käytetään astioissa ja kukkaruukuissa. Juhlavuoden kunniaksi Teva etsi virikkeitä Arabian historiasta ja suosikkisuunnittelijoiltaan, kuten Birger Kaipiainen, Esteri Tomula ja Raija Uosikkinen. Kuvion suunnittelu aloitettiin vuonna 2021. *Puutarhurit*-kuosi osallistuu myös Roosa Nauha -keräykseen.


Armi Teva Arabian kuppeja.jpeg|Armi Tevan Arabialle suunnittelemia Kukkamaa-mukeja
Armi Teva Arabian lautaset.jpeg|Tevan Arabialle suunnittelemia Puutarhurit-sarjan lautasia


## Julkiset teokset
* *Hakaniemen helmet*, Hakaniemen aseman maalaukset
* *Linnuntie* ratikka-asema Otaranta, Espoo
* Seinämaalauksia, Kivimiehen päiväkoti ja koulu, Espoo 2018
* *Kotona*, graafinen betoni YIT:n asuinrakennukset, Arabianranta, Helsinki 2021

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Armi Tevan wix-verkkosivut
* Armi Tevan wordpress-sivut
* Armi Teva instagramissa

__NOTOC__
Madhoo

**Madhoo Shah** (syntyjään **Padma Malini**; s. 26. maaliskuuta 1969 Madras, Tamil Nadu, Intia), taiteilijanimeltään vain **Madhoo** tai myös **Madhubala**, on intialainen näyttelijä, joka työskentelee hindin-, tamilin-, telugun-, malajalamin- ja kannadankielisissä elokuvissa. Hänet tunnetaan parhaiten nimiroolistaan Mani Ratnamin tamilielokuvassa *[[Roja (elokuva)|Roja]]* vuodelta 1992.

## Yksityiselämä
Madhoo on tamili. Hän meni naimisiin Anand Shahin kanssa vuonna 1999. Heillä on kaksi tytärtä.

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Heikki Kotila

**Heikki Tapani Kotila** (10. heinäkuuta 1960 Toholampi – 12. toukokuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen pappi, päätoimittaja ja käytännöllisen teologian professori. Kotila tuli tunnetuksi *[[Sana (lehti)|Sana]]*-lehden päätoimittajana ja tietokirjailijana. *[[Kotimaa (sanomalehti)|Kotimaa]]* nimesi Kotilan 100 merkittävimmän itsenäisyyden ajan kirkollisen vaikuttajan joukkoon Suomessa vuonna 2017.

## Henkilöhistoria
Heikki Kotila syntyi maanviljelijä Olavi Kotilan ja emäntä Leena Kotilan o.s. Heikkilän perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1982 oli erikoissairaanhoitaja, diakonissa Liisa Marjatta Nykänen (1959–2001). Kotila tuli ylioppilaaksi Toholammin lukiosta 1979 ja valmistui teologian kandidaattiksi 1984 Helsingin yliopistosta, filosofian tohtoriksi hän väitteli Cambridgen yliopistossa 1990. Kotila vihittiin papiksi Helsingissä 1984 ja hän sai pappisoikeudet myös Englannin anglikaanisessa kirkossa 1996. Pastoraalitutkinnon Kotila suoritti 1991.

Kotila oli seurakuntapappi Helsingissä Hakavuoren, Lauttasaaren ja Töölön seurakunnissa 1984–1987, tutkija Cambridgen yliopistossa 1987–1990, Suomen Akatemian tutkija 1990–1995, Suomen Kirkon Sisälähetysseuran kustannusjohtaja 1994–1997, Helsingin yliopiston dogmatiikan dosentti 1996–2003, *[[Sana (lehti)|Sana-lehden]]* päätoimittaja 1997–2000 ja Hiljaisuuden Ystävät ry:n toiminnanjohtaja 2000–2003.

Joensuun yliopiston, myöhemmin Itä-Suomen yliopisto, dogmatiikan dosentti Kotila oli 2000–2010 ja Helsingin yliopiston käytännöllisen teologian professori 2003–2010. Hän oli myös Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan varadekaani 2007–2010, Katariina-instituutin johtaja ja Helsingin yliopistokollegion jäsen 2007–2010. Kotilalla oli lisäksi useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kirkolliskokouksen jäsen hän oli 2000–2010.

Heikki Kotila kuoli nopeasti edenneeseen sairauteen 49-vuotiaana.

## Julkaisuja
* *Memoria mortuorum: Commemoration of the departed in Augustine*, 1992
* *Liturgian lähteillä: johdatus jumalanpalveluksen historiaan ja teologiaan*, 1994 (2000, 2004)
* *Eukaristinen rukous: vanhakirkollinen aineisto lännen kirkkojen uusissa ehtoollisrukouksissa*, 1996 
* *Kirkon poika: Martti Luther tänään* , 1996 (Jari Jolkkosen kanssa) 
* *Rukoushetkien kirja*, 2002 (Seppo Häyrysen ja Osmo Vatasen kanssa)
* *Retriitti: tie hiljaisuuteen*, 2003 (Seppo Häyrysen kanssa)
* *Hengellisen ohjauksen kirja*, 2006
* *Isä meidän -rukouksesta*, 2011 (julkaistu postuumisti)

## Toimitustöitä
* *Tuomasmessu, Uskon juhla*, 1993
* *Yhteisön ja kirkon uudistuminen*, 1994
* *Elämän pyhyys ja ihmisen halu kuolla: puheenvuoroja eutanasiasta*, 1995
* *Pieni rukouskirja*, 2008 (muiden kanssa) 
* *Logos-vuosikirja*, 2003–2005 (muiden kanssa)
* *Spiritualiteetin käsikirja*, 2003 (Seppo Häyrysen ja Osmo Vatasen kanssa)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Riitta Juntunen

**Riitta Juntunen** on Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK:n entinen viestintäpäällikkö ja tutkimusjohtaja. Hän toimi Stasin vakoojana vuosina 1979–1985 opiskellessaan historiaa Itä-Saksassa. Juntusen koodinimi oli ”Kati”. Juntunen on itse kiistänyt olleensa varsinainen vakooja, mutta myöntänyt *[[Kaleva (sanomalehti)|Kalevalle]]* avustaneensa Stasia.

## Lähteet
Tetrakloroauraatti

**Tetrakloroauraatti** ([AuCl4]-) on kulta- ja kloridi-ionien muodostama kompleksianioni. Siinä kulta esiintyy hapetusluvulla +III ja kloridi-ionit hapetusluvulla -I, jolloin koko kompleksin varaus on -1.

Tetrakloroauraattikompleksi on rakenteeltaan tasoneliömäinen ja hyvin symmetrinen. Kompleksissa kulta- ja klooriatomien välinen sidos on pituudeltaan 2,28 Å.

Tetrakloroauraatti esiintyy anionina tetraklorokultahapossa ja muodostaa suoloja muun muassa alkalimetallikationien (esim. Na+, K+) sekä erilaisten orgaanisten kationien, kuten 1-etyyli-3-metyyli-imidatsoliumin ([C6H11N2]+) ja 1-butyyli-3-metyyli-imidatsoliumin ([C8H15N2]+) kanssa.

## Yhdisteitä
* cesiumtetrakloroauraatti (Cs[AuCl4])
* kaliumtetrakloroauraatti (K[AuCl4])
* natriumtetrakloroauraatti (Na[AuCl4])
* rubidiumtetrakloroauraatti (Rb[AuCl4])
* talliumtetrakloroauraatti (Tl[AuCl4])
* tetraklorokultahappo (H[AuCl4])

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Talliumtetrakloroauraatti

**Talliumtetrakloroauraatti** (Tl[AuCl4]) on tallium- ja tetrakloroauraatti-ionien muodostama epäorgaaninen yhdiste, jossa tallium on hapetusluvulla +I. Talliumtetrakloroauraatti on kiinteänä keltaista kiteistä ainetta, jonka kiteet ovat kidejärjestelmältään monokliinisiä. Rakenteeltaan talliumtetrakloroauraatti on samankaltainen kuin rubidiumtetrakloroauraatti (Rb[AuCl4]).

Talliumtetrakloroauraattia voidaan valmistaa talliumhydroksidin (TlOH) ja tetraklorokultahapon (H[AuCl4]) välisellä reaktiolla. Reaktiossa saostuu tummanruskeaa sakkaa, jonka joukkoon lisätään tislattua vettä. Jätettäessä sakan ja tislatun veden seos seisomaan talliumtetrakloroauraatti kiteytyy siihen keltaisina kiteinä.

## Lähteet
Emma Nopanen

**Emma Nopanen** (s. 10. lokakuuta 2000 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan *[[Salatut elämät]]* -televisiosarjasta Nella Tammisen roolista, jota hän esitti vuosina 2018–2025. Hän korvasi roolissa aiemmin esiintyneen Sonja Kasurisen.

Vuonna 2023 Nopanen oli osana Sometähtien sinkkuelämää -sarjan toista tuotantokautta.

## Filmografia

## Lähteet
Emily Sisson

**Emily Sisson** (s. 12. lokakuuta 1991) on yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija. Sisson on kaikkien aikojen nopein yhdysvaltalainen naismaratonjuoksija.  Hän juoksi Pohjois- ja Keski-Amerikan sekä Karibian maanosaennätyksen 2.18.29 sijoittuessaan toiseksi Chicagon maratonilla lokakuussa 2022.

Sisson osalistui ensimmäistä kertaa olympialaisiin vuoden 2020 Tokion kesäolympialaisissa, joissa hän sijoittui kymmenenneksi naisten 10&nbsp;000&nbsp;metrin kisassa. Pariisin olympialaisissa 2024 hän oli maratonilla 23:s. MM-kilpailuissa hän on sijoittunut 10&nbsp;000&nbsp;metrillä yhdeksänneksi 2017 ja kymmenenneksi 2019.

Sisson juoksi Yhdysvaltain ennätyksen puolimaratonilla 7. toukokuuta 2022 Indianapolisissa järjestetyssä *USA Half Marathon Championships* -kisassa ajalla 1.07.11. Hän paransi maan ennätyksen aikaan 1.06.52 Houstonissa 15. tammikuuta 2023. Aika ei ole enää Yhdysvaltojen ennätys.

Sisson juoksi ensimmäisen maratoninsa Lontoossa vuonna 2019, jossa hän sijoittui kuudenneksi. Sisson täytti maratonin olympiavaatimukset vuoden 2024 *U.S. Olympic Trials in Orlando* -karsintakisassa sijoittumalla toiseksi ajalla *2.22,42*. Vaikka Sissonilla on hallussaan maansa maratonennätys, oli hän silti juossut maratonin vain kolme kertaa elämänsä aikana ennen 2024 olympialaisten karsintakisoja.

Sissonin isä, Mark Sisson, kilpaili myös aikoinaan maastojuoksussa *Wisonsinin yliopistossa* vuosina 1979–1983.

## Lähteet
Rajwa Al Saif

**Rajwa Al Saif** (, s. 28. huhtikuuta 1994, Riad, Saudi-Arabia) on saudiarabialaissyntyinen Jordanian kuningashuoneen jäsen ja maan kruununprinssi Husseinin vaimo.

## Varhainen elämä
Al Saif (koko nimeltään **Rajwa Khaled bin Musaed bin Saif bin Abdulaziz Al Saif**) syntyi Riadissa vuonna 1994. Hänen äitinsä Azza al-Sudairi kuuluu Al-Sudairin sukuun, johon kuuluu myös Saudi-Arabian nykyinen kuningas Salman (myös äitinsä kautta). Al-Saifilla on kaksi veljeä ja yksi sisar. Isä Khaled Al Saif oli ammatiltaan insinööri ja työskenteli perustamassaan yrityksessä. Hän kuoli helmikuussa 2024 vain 8 kuukautta tyttärensä mentyä naimisiin.

Koulutukseltaan Al Saif on arkkitehti. Hän valmistui Syracusen yliopistosta vuonna 2017. Tämän jälkeen hän opiskeli muotoilua Fashion Institute of Design & Merchandising -korkeakoulussa Los Angelesissa, josta hän valmistui vuonna 2019. Hän on tehnyt töitä alallaan sekä Yhdysvalloissa että Saudi-Arabiassa.

Äidinkielensä arabian lisäksi Al Saif puhuu myös sujuvaa englantia ja ranskaa. Hänen mielenkiinnonkohteitaan ovat mm. ratsastus, piirtäminen ja käsityöt.

## Avioliitto ja lapset
Al Saifin ja kruununprinssi Husseinin seurustelun alkuvaiheista, tai siitä miten he tapasivat, ei tiedetä juurikaan mitään. Ensimmäinen Al Saifin julkinen esiintyminen kruununprinssin kihlattuna oli 18. lokakuuta 2022.

Pari meni naimisiin 1. kesäkuuta 2023 Zahranin palatsissa. Juhlissa oli useita valtionpäämiehiä tai näiden edustajia. Avioliiton myötä Al Saif sai tittelin "Teidän kuninkaallinen korkeutenne".

Huhtikuussa 2024 kerrottiin, että Al Saif on raskaana.

## Lähteet
Indianapolis Jets

**Indianapolis Jets** oli Indianapoliksessa sijainnut Basketball Association of America (BAA) -joukkue. Se perustettiin alun perin nimellä Indianapolis Kautskys ja he käyttivät tuota nimeä ennen liittymistään BAA:han. He pelasivat yhden kauden BAA:ssa ja lopettivat toimintansa sen jälkeen, kun Indianapolis Olympians perustettiin.

## Joukkueen historia
Vuonna 1931 indianapolislainen ruokakauppias Frank Kautsky perusti ammattilaiskoripallojoukkueen ja nimesi sen Indianapolis Kautskyiksi. Pelattuaan National Professional Basketball League (NPBL) -liigassa kaudella 1932–33 ja Midwest Basketball Conference (MBC) -liigassa kausilla 1935–36 ja 1936–37, Kautskysista tuli yksi alkuperäisistä jäsenistä vuonna 1937 perustetussa National Basketball Leaguessa (NBL).

Joukkueen paras kausi oli 1946–47, jolloin Arnie Risenin johdolla he saavuttivat eniten voittoja (27) ja voittivat World Professional Basketball Tournamentin.

Minneapolis Lakersin, Rochester Royalsin ja Fort Wayne Pistonsin kanssa joukkue siirtyi Basketball Association of America (BAA) -liigaan kaudelle 1948–49. Tällöin joukkueen nimeksi muutettiin Indianapolis Jets, koska BAA esti joukkueiltaan kaupallisia sponsoreita, samoin kuin Fort Wayne Pistons poisti Zollner-sponsorin alkuperäisestä nimestään.

Kauden 1948–49 jälkeen Jets lopetettiin. Tämä sattui samaan aikaan kun BAA ja NBL yhdistyivät muodostaakseen National Basketball Association (NBA):n. Kaudelle 1949–50 perustettiin uusi Indianapolisin franchising, Indianapolis Olympians.