open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antti Viirimäki

**Antti Jaakko Viirimäki** (10. toukokuuta 1934 Ylistaro – 18. kesäkuuta 1999 Vantaa) oli suomalainen järjestöjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Viirimäen vanhemmat olivat maanviljelijä Jaakko Adiel Viirimäki ja emäntä Elisabet Nevala ja puoliso vuodesta 1962 Kaisa Kristiina Malila. Viirimäki tuli ylioppilaaksi Laihian yhteiskoulusta 1955 ja valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta 1961. Hän oli Helsingin yliopiston kotieläintieteen laitoksen assistentti ja koetoimintakarjanhoitaja 1958–1961, Suomen Karjanjalostusyhdistyksen piiriagronomi Lahdessa 1961–1963, Pohjois-Suomen keinosiemennysyhdistyksen toiminnanjohtaja Oulussa 1963–1975, Viskaalin tilanhoitaja Muhoksella 1963–1975, Oulun seudun eläinvakuutusyhdistyksen toimitusjohtaja 1971–1975, Suomen Kotieläinjalostusyhdistyksen toiminnanjohtaja Vantaalla 1975–1987, Nuorten keinosiemennyssonnien kasvatusaseman vastaava johtaja 1986–1987, Maunulan tilanhoitaja Urjalassa 1986–1987 ja Maatalouskeskusten Liiton, vuodesta 1992 Maaseutukeskusten Liitto, toiminnanjohtaja 1988–1997. Viirimäki oli myös 
*Nautakarja*- ja *Sika*-lehtien päätoimittaja 1975–1987 ja *[[Käytännön Maamies]]* -lehden hallituksen jäsen vuodesta 1988 ja hänellä oli lukuisia luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai 1995.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Länsi-Teiskon työväentalo Männinkäinen

**Länsi-Teiskon työväentalo Männinkäinen** on entisen Kurun kunnan (vuodesta 2009 osa Ylöjärveä) Länsi-Teiskon kylässä sijaitseva entinen työväentalo.

## Historiaa
Länsi-Teiskon työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Talo valmistui vuonna 1915. Yhdistyksen jäsenmäärä oli perustamisvuonna 40, vuonna 1908 se oli 50, vuonna 1912 vain 15 ja vuonna 1916 talon valmistuttua 28. Oma talo siis ilmeisesti vilkastutti alkuinnostuksen jälkeen hiljentynyttä toimintaa. Talo saatiin sisällissodan jälkeisestä takavarikosta takaisin kesällä 1919. Toiminta vakiintui sodan jälkeen uudelleen, ja jäsenluku nousi 48:aan. Vuoteen 1923 mennessä se kuitenkin taas putosi 14:ään. Vuonna 2014 talo myytiin yksityisomistukseen.

## Rakennus
Talo on yksikerroksinen, hirsirunkoinen, vuoraamaton ja punaiseksi maalattu. Alkuperäinen kate oli päre, vuonna 1954 laitettiin peltikatto. Talon pinta-ala on 266 m², johon kuuluu juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö ja eteinen.

## Toimintaa työväentalolla
Talolla järjestettiin muun muassa erilaisia kursseja ja iltamia sekä tansseja, joissa parhaimmillaan oli yli 300 kävijää. 1980-luvun alussa talo oli sekä Länsi-Teiskon työväenyhdistyksen omassa käytössä että vuokrattuna. Siellä järjestettiin tansseja ja juhlia sekä näytettiin elokuvia. Viimeiset juhannustanssit pidettiin vuonna 2014.

## Lähteet
Ordonnances ecclesiastiques

**Ordonnances ecclésiastiques** on Jean Calvinin vuonna julkaisema kirkkojärjestyksen säännöstö, jonka Geneven kaupunginraati otti käyttöön 1541. Säännöstö pohjautui Martin Bucerin suunnitelmaan ja sisältä yhteiskunnallisten ja kirkollisten elimien koordinoinnin. Säännöstön tavoitteena oli Geneven tekeminen kristilliseksi kaupungiksi. Calvin erottaa toisistaan hengellisen ja maallisen regimentin.

## Sisältö
Säännöksessä kirkolliset, hallinnolliset ja poliittiset tehtävät kietoutuvat toisiinsa. Esimerkiksi julistetaan alkukirkon seurakuntajärjestys, joka on Kristuksen itsensä säätämä. Siinä on neljä virkaa: papit, opettaja, vanhimmat ja diakonit.

### Papit ja opettajat
Papit ja opettajat muodostavat ”kunnianarvoisen seuran” (), joka käytti hengellistä valtaa. Calvinin humanistis-evankelinen sivistysihanne sai ilmauksensa opettajissa, teologien, juristien ja humanistien muodostamassa yliopistokollegiossa. Pappien ja opettajien valitsemisen suorittivat käytännössä kaupungin viranomaiset.

### Kirkkokuri
”Vanhimmat” ovat kirkkojärjestyksen tyypillisin instituutio. Kaupunki jaettiin piireihin siveellisyyden valvomiseksi. Nämä siveyspoliisit naamioitiin kirkollisiksi virkamiehiksi Bucerin *Krichenpflegereiden* tapaan: virka perusteltiin Apostolien teoilla. Kahdentoista vanhimman valitsemisen suorittivat raadin kollegiot, jotka olivat täysin riippuvaisia maallisesta vallasta. He tapasivat papit viikoittain konsistoriossa ja päättivät kirkkokurista.

### Köyhäinhoito
Diakonit huolehtivat köyhäinhoidosta. Sitä varten oli olemassa elimiä. Niiden kohentaminen vastasi kehotusta, jonka Martti Luther oli esittänyt esivallalle *An den christlichen Adel*-kirjassaan, sekä Frans I:n ja reformistien toimesta taphatunutta sairaaloiden perustamista ja vanhojen parantamista.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Karjulan työväentalo

**Karjulan työväentalo** on entisessä Kurun kunnassa (vuodesta 2009 osa Ylöjärveä) sijaitseva entinen työväentalo.

## Historiaa
Karjulan työväenyhdistys perustettiin ilmeisesti vuonna 1903, alkuun nimellä Kurun työväenyhdistys. Yhdistys oli ensimmäinen työväenyhdistys Kurussa, ja siitä tuli myös suurin ja merkittävin. Vuoden 1905 suurlakon tienoilla yhdistyksen jäsenmäärä oli lähes 200; vuoden 1906 lopussa se oli 120. Suurin osa jäsenistä oli maa- ja tukkityöläisiä sekä torppareita. Vuonna 1907 valmistui Karjulan työväentalo.

Sisällissodan jälkeen talo oli takavarikossa, ja sinne sijoitettiin kulkutautisairaala. Toimintaa aloiteltiin uudelleen alkuvuodesta 1919, mutta talo vapautui vasta saman vuoden kesällä. Vuoden lopulla yhdistyksessä oli 128 jäsentä, mikä teki siitä Kurun työväenyhdistyksistä ylivoimaisesti suurimman. 

Sotien jälkeen yhdistyksellä oli edustajiensa kautta vahva vaikutus Kurun kunnalliselämään, ja sanottiinkin, että kuntaa hallittiin Karjulan työväentalosta käsin. Vuonna 1961 yhdistyksen sosialidemokraatit jäivät oppositioon, ja yhdistys päätti erota Sosialidemokraattisesta Puolueesta ja liittyä uuteen Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattiseen Liittoon. Kun TPSL palasi 1970-luvulla SDP:een, Karjulan työväenyhdistys ei seurannut mukana vaan jäi riippumattomaksi yhdistykseksi. Talo on sittemmin päätynyt yksityisomistukseen.

## Toimintaa työväentalolla
Yhdistyksen näytelmäseura esitti jo 1910-luvulla kokoillan näytelmiäkin, kuten Artturi Järviluoman *[[Pohjalaisia (näytelmä)|Pohjalaisia]]*. Yhdistyksen 20-vuotisjuhlissa esitettiin *[[Tukkijoella (näytelmä)|Tukkijoella]]*. Talolla järjestettiin myös iltamia ja muita juhlia.

## Lähteet
Arena Porte de la Chapelle

**Arena Porte de la Chapelle** (tunnetaan myös projektinimellään **Paris Arena II** ja kauppanimellääm **Adidas Arena**) on tuleva monikäyttöinen ja modulaarinen halli, joka sijaitsee Chapellen alueella Pariisissa (18. arrondissementti).

Halliin tulee 8&nbsp;000 paikkaa urheilutapahtumiin ja 9&nbsp;000 paikkaa konsertteihin ja esityksiin. Sen odotetaan valmistuvan kesällä 2023. Sen oli alun perin tarkoitus isännöidä vuoden 2024 kesäolympialaisten painitapahtumat ja miesten koripallon alkuturnaus sekä paralympialaisten pöytätennistapahtumia. Lopuksi siellä järjestetään sulkapallon ja rytmisen voimistelun olympiatapahtumat, joita seuraavat paralympialaisten sulkapallo ja voimanosto. Heti kun areena on rakennettu, siitä tulee Paris Basketballin ja PSG Handballin isojen pelien pelipaikka.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Arena Porte de la Chapelle
Jonathan Majors

**Jonathan Michael Majors** (s. 7. syyskuuta 1989 Lompoc, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen ensimmäinen merkittävä roolinsa oli indie-elokuvassa *The Last Black Man in San Francisco* (2019), mutta hän tuli vuonna 2020 tunnetuksi HBO:n televisiosarjasta *[[Lovecraft Country]]*, josta hän sai parhaan miespääosan Primetime Emmy -ehdokkuuden.

Hän myös on näytellyt useita variantteja Victor Timelysta / Kang Valloittajasta Marvel Studiosin Disney+-sarjassa *[[Loki (televisiosarja)|Loki]]* (2021–2023) ja elokuvassa *[[Ant-Man and the Wasp: Quantumania]]* (2023). Hän myös näytellyt Nat Lovea elokuvassa *[[The Harder They Fall]]*, Jesse L. Brownia sotaelokuvassa *[[Devotion]]* (2022), sekä Dame Andersonia urheiludraamaelokuvassa *[[Creed III]]* (2023).

## Elämä

Majors on suorittanut kandidaatintutkinnon (*Bachelor of Fine Arts*) Pohjois-Carolinan yliopiston taidekoulussa ja maisterintutkinnon (*Master of Fine Arts*) Yalen yliopiston draamakoulussa.

Maaliskuussa 2023 New Yorkin poliisi pidätti Majorsin hetkeksi epäiltynä naisen pahoinpitelystä. Majors kiisti syyllistyneensä rikokseen. Joulukuussa 2023, hänet todettiin syylliseksi, minkä johdosta Marvel Studios antoi hänelle potkut Kang Valloittajan roolista. Itse tuomio langetettiin helmikuussa 2024.

Maaliskuussa 2025 Jonathan Majors avioitui näyttelijä Meagan Goodin kanssa.

## Filmografia

## Palkinnot ja ehdokkuudet

### [[Primetime Emmy]] -palkinnot

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Kåre Kristiansen

**Kåre Gullbrand Kristiansen** (11. maaliskuuta 1920 Bergen – 3. joulukuuta 2005 Nesodden) oli norjalainen kristillisen kansanpuolueen poliitikko ja puolueensa puheenjohtaja 1975–1977 sekä 1979–1983. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1973–1977 ja 1981–1989 sekä toimi Norjan öljy- ja energiaministerinä 1983–1986. Vuosina 1953–1954 hän oli kristillisen kansallispuolueen nuorisojärjestön Kristelig Folkepartis Ungdomin puheenjohtaja.

Vuonna 1994 Kristiansen erosi Norjan Nobel-komiteasta vastalauseena sille, että yksi Nobelin rauhanpalkinnon kolmesta saajasta tuona vuonna oli Jasser Arafat.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Kåre Kristiansen'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Mitsubishi B5M

**Mitsubishi B5M** ( laivaston tyypin 97 lentotukialusrynnäkkökone No. 2, liittoutuneiden koodinimi Mabel) oli keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimien syöksypommittaja, jota valmisti Mitsubishi.

## Tausta
Vuonna 1932 keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimat julkisti 7-Shi-vaatimukset. Aichi, Mitsubishi ja Nakajima valmistivat vaatimusten  mukaiset prototyypit, mutta yhdenkään ei katsottu olevan käyttökelpoisia. Laivasto julkaisi sen sijaan 9-Shi-vaatimukset, jolla haettiin korvaajaa laivaston tyypin 92 torpedokoneelle B3Y1. Vaatimusten mukainen kone suunniteltiin Yokosukan laivaston lentoteknisellä varikolla. Lentokone laitettiin tuotantoon laivaston tyypin 96 torpedokone B4Y1, joka oli kuitenkin ainoastaan väliaikainen ratkaisu suunniteltaessa vaatimukset täyttävää suunnitelmaa.

Vuonna 1935 laivasto julkaisi 10-Shi-vaatimukset, jotka määrittelivät yksimoottorisen ja yksitasoisen torpedokoneen. Vaatimuksina olivat:
*Siipien kärkiväli ei saanut ylittää 16 metriä ja koneessa tuli olla taittuvat siivet, jotta kärkiväli voitiin supistaa 7,5 metriin
*Aseistuksen tuli olla 800 kilogramman torpedo tai vastaava pommikuorma ja yksi 7,7 millimetrin konekivääri
*Huippunopeus 180 solmua 2&nbsp;000 metrin korkeudessa
*Lentonopeus 135 solmua, 4 tunnin lentoaika ja 7 tuntia maksimilentoaika
*Kolmen hengen miehistö
*Moottorina joko Nakajima Hikari tai Mitsubishi Kinsei.

## Tuotanto
Kone oli merkittävästi perinteisempi ratkaisuiltaan kuin kilpailun voittanut Nakajima B5N, joten koneella lentäneet laivaston lentäjät pitivät mallista enemmän. Lopulta kone laitettiin tuotantoon Mitsubishin tehtailla nimellä laivaston tyypin 97 lentotukialusrynnäkkökone No. 2. Tuotanto kuitenkin keskeytettiin 125 valmistuneen koneen jälkeen, kun Nakajiman lentokone osoittautui erittäin onnistuneeksi.

## Käyttö
Tyynenmeren sodan alussa koneita oli Kaakkois-Aasian maatukikohtiin sijoitetuissa yksiköissä, mistä ne siirrettiin pian toisarvoisiin tehtäviin.

## Tekniset tiedot

## Lähteet
*

### Viitteet
Riuttasen työväentalo

**Riuttasen työväentalo** oli entisen Kurun kunnan (vuodesta 2009 osa Ylöjärveä) Riuttasen kylässä sijainnut työväentalo. 

## Historiaa
Riuttasen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Heti ensimmäisenä toimintavuotena yhdistykseen liittyi 65 jäsentä. Vuonna 1910 yhdistys osti tontin, jolle valmistui työväentalo seuraavan vuoden lopulla. Sisällissodan jälkeen kesällä 1919 toiminta alkoi uudelleen ja vakiintui, ja jäseniä oli vuoden lopulla 32. Jo vuonna 1921 yhdistyksessä kuitenkin pohdittiin jopa toiminnan lopettamista jäsenten vähäisen määrän vuoksi. Vuonna 1973 Kaidankylän työväenyhdistyksen nimi vaihdettiin Kurun Sosialidemokraatit ry:ksi, ja Riuttasen työväenyhdistys liittyi siihen. Talo oli myyty polttopuiksi jo 1960-luvulla, kun yhdistyksen toiminta oli hiipunut. 

## Toimintaa työväentalolla
1910-luvulla esimerkiksi näytelmätoiminta oli suosittua. Yhdistyksen näytelmäryhmä esitti muun muassa näytelmät *Pastorin kansliassa*, *Langaton telefooni*, *Korpi nukkuu* ja *Umpisolmu*. Pidettiin myös iltamia ja muita juhlia, kuten kesäjuhlia, joiden ohjelmaan kuului muun muassa urheilukilpailuja. Työväentalolla näytettiin myös elokuvia, ja yhdistyksellä oli urheilukenttä, jolla harrastettiin aktiivisesti yleisurheilua.

## Lähteet
Parkkuun työväentalo

**Parkkuun työväentalo** oli entisen Kurun kunnan (vuodesta 2009 osa Ylöjärveä) Parkkuun kylässä sijainnut työväentalo.

## Historiaa
Parkkuun työväenyhdistys perustettiin joulukuussa 1906. Vuonna 1908 yhdistyksellä oli 78 jäsentä. Vuosien 1910–1912 aikana jäsenluku kuitenkin väheni nopeasti vain kymmeneen. 1920-luvun alkupuolella jäsenmäärää saatiin taas nostettua parhaimmillaan 30:een. Parkkuun työväentalon vihkiäisiä vietettiin 30.9.1923. Talolla pidettiin muun muassa tanssi-iltamia.

Vuonna 1973 Kaidankylän työväenyhdistyksen nimi vaihdettiin Kurun Sosialidemokraatit ry:ksi, ja Parkkuun työväenyhdistys liittyi siihen. Talon kohtalosta ei ole tietoa.

## Lähteet
Ecdeiocolea rigens

***Ecdeiocolea rigens*** on Ecdeiocoleaceae-heimoon kuuluva yksisirkkainen kasvilaji. Se kuvattiin tieteelle vuonna 2011 ja on toinen sukunsa kahdesta lajista. *Ecdeiocolea rigens* eroaa suvun toisesta lajista (*[[Ecdeiocolea monostachya]]*) muun muassa kasvutapansa sekä varren anatomian perusteella.

*Ecdeiocolea rigens* on juurakollinen ruohovartinen kasvi, joka voi muodostaa pari metriä halkaisijaltaan olevia kasvustoja. Lajin juuret ovat 15 cm pitkiä tai pidempiä ja halkaisijaltaan 0,4–0,6 cm. Juuret sitovat kasvualustana olevaa hiekkaa. Tyvitupet ovat yleensä ruskeita ja yläpäätään kohti vaalenevia. Varret voivat kasvaa 1,8 metriä korkeiksi ja kunkin varren päässä on yksi tukilehdellinen tähkäkukinto. Tähkän kukintoperä on enintään 15 cm pitkä ja halkaisijaltaan 0,8–1,3 mm. Kukinnon tukilehti on noin 3 cm pitkä. Varsinainen tähkä on 2–4,5 cm pitkä ja halkaisijaltaan 0,7–1,2 cm ja sen rangassa on pitkiä, vaaleita karvoja. Tähkässä on hede- ja emikukkia alueittain eri kohdissa tähkää. Tähkään kehittyvien kukkien määrä vaihtelee olosuhteiden mukaan, ja hyvissä olosuhteissa tähkään voi kehittyä 30–45 kukkaa, kun taas kuivissa olosuhteissa vähemmän tai ei ollenkaan. Kukat sijaitsevat yksittäin hyvin lyhyiden kukkaperien päissä ja niissä kussakin on kuusi noin 6 mm pitkää kehälehteä. Hedekukkien heteet ovat noin 3 mm pitkiä ja emikukkien emien vartalot ovat kaksihaaraisia. Hedelmänä on 4–5 mm pitkä ja halkaisijaltaan 3 mm oleva pähkylä, jossa verhiö on jäljellä. Siemenet ovat vaaleita ja hienouurteisia.

*Ecdeiocolea rigens* kasvaa luonnossa vähäsateisilla hiekkatasangoilla ja pensastomailla läntisessä Australiassa. Laji kasvaa usein sekaisin saman suvun toisen lajin, *Ecdeiocolea monostachya*, kanssa.

## Lähteet
Härkönen (Virrat)

**Härkönen** on Virtain kylä, joka sijaitsee  noin 8 kilometriä keskustaajamasta Kuruun päin kantatie 65 varrella. Kylä rajoittuu useampaan järveen, jonka vuoksi kylän alueella on paljon kesämökkejä.

Härköskylän matkailukohteita ovat Kirsti Koron taidegalleria sekä Matias-kappeli. Pirkan Taival -patikointireitti kulkee kylän alueella. Kylässä toimii vuonna 1985 perustettu Härkösen Kyläyhdistys ry.

## Lähteet
Haavisto (Sauvo)

**Haavisto** on kylä Sauvon kunnassa Varsinais-Suomessa. Kylä sijaitsee noin kolme kilometrin päässä Sauvon kirkonkylästä.

Haaviston kylä rajautuu Hallelan, Liivalan ja Vähäkylän kyliin.

## Historia
Kylä kuului niin sanottuihin suomalaisen oikeuden kyliin, eli se on perustettu viimeistään 1200-luvun alussa. Kylä kuului Timperlän jakokunnan tytärkyliin. Kyseinen jakokunta oli Sauvon vanhin, ja sen kylät olivat yhdessä Kirkonkylän kylien kanssa Sauvon vanhimpia. Erik Fleming sai vuonna 1541 haltuunsa  Haaviston yksinäistilan vaihtamalla sen Perniön Helgån kruununtilaan. 1500-luvun lopulla ja 1600-luvun alussa tila oli pitkään Vähäkylän alaisena autiopyölinä. Ruotsin ajan päättyessä vuonna 1809 tila kuului Hildebrand-suvun omistuksiin vanhana rälssinä.

Vuosina 1772–1773 kylässä suoritettiin isojako. Tuolloin kantatila sijaitsi nykyisen päärakennuksen läheisyydessä vanhan kylänraitin varrella.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Nirvanpirtti

**Nirvanpirtti** oli Tampereen Koivistonkylän kaupunginosassa sijainnut työväentalo. 

## Historiaa
Nirvanpirtin rakensi vuonna 1950 Nirvanlinna Oy. Talo rakennettiin talkoilla. Nirvanlinna Oy:n suurimpia osakkeenomistajia olivat Suomi–Neuvostoliitto-Seuran Koivistonkylän osasto (25 %) ja Suomen Kommunistisen Puolueen Koivistonkylän osasto (20 %). Lisäksi omistajina oli 20 muuta järjestöä ja yli 120 yksityishenkilöä, joista useimmat omistivat yhden osakkeen. Vuonna 1986 yhtiö myi tontin vuokraoikeuksineen, ja toiminta talolla loppui. Paikalle rakennettiin asuintaloja vuonna 1990.

## Rakennus
Talon suunnitteli Erkki Mäkelä vuonna 1946. Se oli yksikerroksinen, ja sen pinta-ala oli 186 m². Talo rakennettiin laudoista, katto oli huopaa. Sisäkatto ja sisäseinät vuorattiin pahvilla. Talossa oli juhlasali, keittiö, eteinen ja huoneen ja keittiön asunto. Siinä ei ollut vesijohtoa, viemäriä tai wc:tä, ja se oli jo 1980-luvun alussa huonokuntoinen. 

## Toimintaa työväentalolla
Talolla järjestettiin kokouksia, nuorisotoimintaa ja juhlia, ja sitä myös vuokrattiin ulkopuolisille.

## Lähteet
Hallavaara

**Hallavaara** () on kylä Sauvon kunnassa Varsinais-Suomessa. Kylä sijaitsee Sauvon koillisosassa.

Hallavaaran kylä rajautuu Tanskalaan ja Kelturiin kyliin kuuluviin, kyläalueiden ulkopuolella oleviin pelto- ja metsäalueisiin sekä etelän puolella Tuomaalan kylään. Kylän pohjoisosa on metsäistä ja mäkistä maastoa. Kylän pellot sijaitsevat sen etelä- ja länsipuolella. Asutus sijoittuu Vanhan Karunantien varrelle.

## Historia
Kylä, tuolloin nimeltään Hännikböle, mainitaan ensi kerran vuonna 1329, jolloin Turun piispa Pentti Gregoriuksenpoika sai sen vaihdossa haltuunsa. 1500-luvulla kylä koostui kolmesta rälssitilasta. Näistä yksi hävisi 1500-luvun loppuun mennessä. 1600-luvulla kylässä oli kaksi tilaa: Storgård eli Isotalo sekä Lillgård eli Vähätalo. Storgård kuului Kuitian kartanon vanhaan rälssiin ja säilyi rälssinä yli reduktiokauden. Ruotsin ajan lopussa se kuului Fock-suvulle. Lillgård oli myöskin vanha rälssitila, joka siirtyi kruunulle neljänneksenperuutuksessa 1650-luvulla. Jakolaitoksen myötä tila määrättiin Timbölen ja Kirkonkylän Rökmansin rusthollien augmentiksi. Lillgård toimi kruununtilana Ruotsin vallan ajan loppuun saakka.

Isotalon tila lakkasi olemasta 1940-luvulla, kun se jaettiin pika-asutuksessa Kotivuoren, Koivurinteen ja Ylituvan tiloiksi. Näistä Kotivuoren tilan alueelle on jäänyt entisiä Isotalon rakennuksia.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Kitty

**Kitty** on naisen etunimi. Se on alun perin englantilainen lempinimi, joka pohjautuu Katherineen, Catherineen ja muihin Katariina-nimen vastineisiin. Suomenruotsalaiset ovat käyttäneet Kittyä Kerstinin kutsumamuotona.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Kitty on huhtikuuhun 2024 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 200–210 naisella.

## Nimipäivä
Vuosina 1986–1992 Kittyllä oli Ruotsin almanakassa nimipäivä 23.&nbsp;marraskuuta.

## Tunnettuja Kittyjä
* Kitty Carlisle, alk. *Catherine Conn* (1910–2007), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Kitty Hart-Moxon (s. 1926), puolalais-brittiläinen holokaustiselviytyjä
* Kitty Kallen (1921–2016), yhdysvaltalainen viihdelaulaja
* Christine ”Kitty” Kielland (1843–1914), norjalainen taidemaalari
* Catharina ”Kitty” Linder (1887–1969), suomalainen aatelinen ja Carl Gustaf Emil Mannerheimin rakastajatar
* Kitty van Male (s. 1988), alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja
* Kitty Marion, alk. *Katherina Maria Schäfer* (1871–1944), saksalaissyntyinen näyttelijä ja aktivisti
* Kathleen ”Kitty” McKane Godfree (1896–1992), brittiläinen tennispelaaja, sulkapalloilija ja olympiavoittaja
* Kitty Wells, oik. *Ellen Muriel Deason* (1919–2012), yhdysvaltalainen countrylaulaja
* Christiane ”Kitty” Wentzel (1868–1961), norjalainen toimittaja ja kirjailija

## Kuvitteellisia Kittyjä
* Kitty Foyle, samannimisen romaanin ja elokuvan päähenkilö
* Katherine ”Kitty” Montgomery, yksi päähenkilöistä televisiosarjassa *[[Dharma ja Greg]]*
* Kitty White, japanilaisen *[[Hello Kitty]]* -tuotesarjan päähahmo

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Etunimien taivutus: Kitty (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Lamminpään osuuskuntatalo

**Lamminpään osuuskuntatalo** on Tampereen Lamminpään kaupunginosassa sijaitseva työväentalo.

## Historiaa
Talohankkeen Lamminpäässä aloitti Voimistelu- ja urheiluseura Lamminpään Korpi 1930-luvulla. Seura piti vuosikymmenen puolivälissä arpajaiset, jotka tuottivat 53&nbsp;000 markkaa, mutta tonttia toimitaloa varten ei kuitenkaan löytynyt. Lopulta tontti saatiin ostettua, mutta pian kaupan jälkeen Lamminpää liitettiin Tampereeseen ja tontille asetettiin rakennuskielto. Tontti saatiin vaihdettua toiseen, mutta talvisota katkaisi jälleen suunnitelmat. Välirauhan aikaan vuonna 1941 taloasiaa pyrittiin edistämään edelleen. Korpi katsoi, ettei enää pystynyt viemään asiaa eteenpäin yksin, joten perustettiin Osuuskunta Lamminpää. Jatkosota katkaisi hankkeen jälleen, mutta vuonna 1945 työ jatkui. Osuuskuntaan liittyi muun muassa omakotiyhdistys, vasta laillistettuja kansandemokraattisia yhdistyksiä sekä yksityishenkilöitä. Osuuskunta osti metsää rakennuspuita varten, ja Voimistelu- ja urheiluseura Korpi myi aiemmin hankkimansa tontin osuuskunnalle. Talo rakennettiin talkoilla, ja talkootunteja kertyi yhteensä tuhansia. Koska rakennusaineista oli pulaa, ihmiset toivat myös kodeistaan mitä irti saivat: esimerkiksi nauloja, saranoita ja putkia. Avajaisia vietettiin loppuvuodesta 1947.

## Toimintaa työväentalolla
Talolla on järjestetty muun muassa tanssia, laulua, kokouksia, keskusteluja, vaalitilaisuuksia, voimistelua, näytelmiä ynnä muuta. 2010-luvulla siellä ovat toimineet muun muassa Lamminpään Korpi, Suomi-Venäjä-seura, Länsi-Tampereen vasemmisto, Lamminpää-Tohlopin omakotiyhdistys ja Tohlopin kalastus- ja suojeluyhdistys eli ToKaSu. Talo on myös häitä ja muita juhlia viettävien suosiossa. Myös bingoa ja elokuvanäytöksiä on ollut.

## Rakennus
Talon pinta-ala on 260 m², mihin kuuluu sali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen, kokoustila ja wc-tilat. Sitä on peruskorjattu vuosina 1984, 1995, 2006 ja 2020. Talo on rankorakenteinen, pystylaudoitettu ja keltaiseksi maalattu.

## Lähteet
Rikoksia ja rikkomuksia

**Rikoksia ja rikkomuksia** (*Crimes and Misdemeanors*) on Woody Allenin draamakomedia vuodelta 1989. Elokuvaa pidetään yhtenä Allenin parhaista, ja hän sai muun muassa Oscar-ehdokkuudet sen käsikirjoituksesta ja ohjauksesta. Oscar-ehdokkaana miessivuosastaan oli rakastajattarensa palkkamurhan tilaavaa silmälääkäriä esittävä Martin Landau. Murhan kohdetta näyttelee Anjelica Huston, ja muissa pääosissa ovat muun muassa Alan Alda, Mia Farrow ja Woody  Allen itse.

## Juoni
Menestyvä juutalainen silmälääkäri (Landau) alkaa hermostua pitkäaikaiseen rakastajattareensa, lentoemäntä Doloresiin (Huston), joka yrittää ottaa yhteyttä hänen vaimoonsa rikkoakseen hänen avioliittonsa ja saadakseen hänet lopultakin itselleen. Mies tulee suostuneeksi palkkaamaan murhaajan hoitamaan Doloresin pois päiviltä. Heikosti menestyvä dokumentaristi Cliff (Allen), naimisissa hänkin, kuvaa elokuvaa narsistisesta mediajulkkiksesta Lesteristä (Alda) ja ihastuu tuottajaansa (Farrow), joka ihastuukin Cliffin inhoamaan Lesteriin. Vähitellen rinnakkaiset juonet alkavat lähentyä. Tarinan moraaliongelmat ulottuvat uskottomuudesta kuolemansyntiin.

## Rooleissa

## Vastaanotto
Elokuvaa pidetään yleisesti yhtenä Woody Allenin parhaista muun muassa *[[Annie Hall]]in* ja *[[Manhattan (elokuva)|Manhattanin]]* ohella, Kolmen Oscar- ja kuuden Bafta-palkintoehdokkuuden lisäksi elokuva oli ehdolla parhaan draamaelokuvan Golden Globe -palkintoon.

Mikael Fränti kirjoitti *Helsingin Sanomissa* elokuvan sisältävän hyviä ja yleispäteviä huomioita ihmisen aatteista, teoista ja valinnoista: ”Dostojevskimainen syyllisyys jätetään [silmälääkäri] Judahin ratkaisun kautta ikään kuin koko modernin länsimaisen ihmisen omalletunnolle. Siksi Woody Allenin mestariteos ei tukehdu omaan juutalaiseen mikrokosmokseensa.” Kati Sinisalo kirjoitti *[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuonna 1994 elokuvan olevan rakenteeltaan keinotekoinen mutta silti toimiva ja vakuuttava, koska ”pessimismiä pehmentää huumori, komediaa syventää syyllisyystematiikka”. Laajasta ja nimekkäästä näyttelijäjoukosta hän kehui etenkin Alan Aldaa epämiellyttävän tyypin roolissa ja antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.

## Lähteet
Suomen ilmastolaki

**Ilmastolaki** (, ) on laki, joka säätää tavoitteet ja puitteet Suomen ilmastopolitiikan suunnittelulle ja sen toteutumisen seurannalle. Se on uudistettu versio Suomen edellisestä ilmastolaista vuodelta 2015. Lain uudistaminen oli osa pääministeri Sanna Marinin hallituksen hallitusohjelmaa, jonka yhtenä tavoitteena on, että Suomi on hiilineutraali vuoteen 2035 mennessä. Ilmastolaki on osa Suomen kansallista ilmastopolitiikkaa.

Ilmastolakiin on muun muassa lisätty uudet päästövähennystavoitteet vuosille 2030 ja 2040. Laki myös laajeni koskemaan maankäyttösektoria.

Suomen ilmastolaissa säädetään myös neljästä valtakunnallisesta ilmastopolitiikan suunnitelmasta.  Näissä määritellyillä toimilla on tarkoitus vähentää Suomen kasvihuonekaasupäästöjä  ja sopetua ilmastonmuutokseen. Laki velvoittaa ministeriöitä valmistelemaan eri ilmastopolitiikan suunnitelmat. Laissa säädellyt suunnitelmat ovat: 

# keskipitkän aikavälin ilmastopolitiikan suunnitelma
# ilmastonmuutokseen sopeutumissuunnitelma
# pitkän aikavälin ilmastosuunnitelma
# maankäyttösektorin ilmastosuunnitelma.

## Lähteet
Puskakollektiivi

**Puskakollektiivi** on vuonna 2017 Jyväskylässä kahdeksan naisen perustama teatteriseurue. Seurueen muodostavat Satu Hokka, Maija Lehtoranta, Petra Luukkainen, Wilma Mäkinen, Milka Piipponen, Sina Rosti, Katariina Sarja ja Mette Seppälä. Teatteri rekisteröitiin yhdistykseksi vuonna 2018 nimellä Teatteriseurue Puskakollektiivi ry. Teatteri tuottaa esityksiä käsikirjoitetusta teatterista aina erilaisiin performansseihin. Seurueen jäsenet toimivat käsikirjoittajina, ohjaajina, tuottajina, näyttelijöinä sekä ääni- ja valosuunnittelijoina. Seurueen tekemistä leimaa pitkälti DIY-periaate. Puskakollektiivin teokset ovat helposti liikuteltavia ja seurue on vienyt näytelmiään esimerkiksi Helsinkiin, Tampereelle ja Ouluun. Kotipaikkakunnallaan Jyväskylässä Puskakollektiivilla ei ole pysyvää teatteritilaa, mutta se toimii erityisesti Baari Vakiopaineessa.

Seurueen jäsenet päätoimittivat vuosina 2020 ja 2021 monitaidefestivaali Jyväskylän Kesän radio-ohjelmiston. Puskakollektiivi voitti vuoden 2019 Työväen näyttämöpäivien yleisöäänestyksen toisen sijan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Puskakollektiivi.fi
*https://areena.yle.fi/podcastit/1-4353363
*https://www.ksml.fi/paikalliset/2739634
*https://www.sjl.fi/paikalliset/2537630
*https://festivals.fi/radio-jyvaskylan-kesassa-kaydaan-kaj-chydeniuksen-mokilla-kaivellaan-kesan-unohtuneita-skandaaleja-ja-puhutaan-ymparistosta-mari-pantsarin-panu-pihkalan-ja-muiden-asiantuntijoiden-kanssa/
*https://sites.utu.fi/artlabour/news/mikko-jakonen-yfipaneelissa-taiteilijat-ja-tyo-koronan-jalkeen/
2-heptanoni

**2-heptanoni** (C7H14O) eli **metyyliamyyliketoni** tai **metyylipentyyliketoni** on ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hajusteissa, liuottimena ja muiden yhdisteiden valmistukseen. 

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa 2-heptanoni on väritöntä nestettä, jolla on hedelmäinen tuoksu. Yhdiste liukenee vain hieman veteen ja paremmin muun muassa etanoliin tai dietyylieetteriin. 2-heptanonia esiintyy luonnossa muun muassa kanelipuissa ja mausteneilikassa, ja sitä muodostuu myös roqueforttyyppisiin juustoihin.

2-heptanonia valmistetaan asetonin ja butyyrialdehydin välisellä aldolikondensaatiolla ja vedyttämällä muodostunut tuote. Toinen tapa on 2-heptanolin hapetus.

2-heptanonia käytetään hartsien, kumien ja lakkojen liuottimena. Yhdistettä käytetään myös hajusteissa ja muiden yhdisteiden valmistukseen. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Metyyli-n-amyyliketoni kansainvälinen kemikaalikortti
* Kemian työsuojeluneuvottelukunta (KETSU): 2-Heptanoni 
* PubChem: 2-Heptanone 
* Human Metabolome Database (HMDB): 2-Heptanone 
* Food Component Database (FooDB): 2-Heptanone 
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): 2-Heptanone
AdAstra-teatteri

**AdAstra-teatteri** (AdAstra ry) on vuonna 1986 Jyväskylässä perustettu harrastajateatteri. AdAstran kotipaikkana toimii jyväskyläläinen Baari Vakiopaine. Teatterin taiteellinen linja on kokeileva ja se on saanut kiitosta näyttelijäntyöstä ja näytelmäteksteistä. Suurin osa teatterille ohjaavista on ammattiohjaajia.

AdAstra-teatteri vieraili vuonna 2021 Monacossa maailman harrastajateatterifestivaali Mondial du Théâtre -teatterikatselmuksessa Suomen edustajana näytelmällään Mental Expo. Vuonna 2022 teatteri voitti Työväennäyttämöpäivien yleisöäänestyksen ensimmäisen sijan näytelmällään Pasi was here.  

Vuodesta 2018 teatterin puheenjohtajana on toiminut tuottaja-näyttelijä Mette Seppälä.

## Aiheesta muualla
* AdAstran verkkosivut
Sia (nimi)

**Sia** on naisen etunimi. Se on Sofian lyhentymä, mutta lisäksi se voi olla muunnelma esimerkiksi Luciasta tai Sigridistä. Vuosina 1986–1992 Sialla oli Ruotsin almanakassa nimipäivä 15.&nbsp;toukokuuta.

Suomessa Sia on erittäin harvinainen nimi. Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on vuoteen 2023 mennessä kirjattu noin 20–30 tämännimistä naista tai tyttöä. Heistä suurin osa on syntynyt 2010- tai 2020-luvulla.

## Tunnettuja Sia-nimisiä
* Sia Furler (s. 1975), *Sia*, australialainen laulaja ja lauluntekijä
* Sia Kamanor (s. 1977), sierraleonelainen pikajuoksija
* Sia Tolno (s. 1975), guinealainen laulaja

## Lähteet
Tantaliitti

**Tantaliitti** ((Fe,Mn)(Ta,Nb)2O6) on kolumbiitin ohella toinen niistä kahdesta päämineraalista, joista voidaan erottaa tantaalia ja niobiumia. Tantaalia ja niobiumia voi erottaa mineraalista joko vetyfluoridilla tai vetyfluoridin ja rikkihapon seoksella.

Tantaliittimalmeja löytyy luonnosta ainakin Australiasta, Kanadasta sekä eri puolilta Afrikkaa, muun muassa Nigeriasta, Kongon demokraattisesta tasavallasta ja sen naapurimaista sekä eteläisestä Afrikasta. Australiassa lähellä Perthin kaupunkia sijaitsee yksi maailman suurimmista tantaliittiesiintymistä.

## Lähteet
Lady Dimitrescu

**Alcina Dimitrescu** ( , *Oruchīna Domitoresuku* ), joka tunnetaan paremmin nimellä **Lady Dimitrescu**, on kuvitteellinen hahmo vuoden 2021 selviytymiskauhupelissä *[[Resident Evil Village]]*  Hän on yksi pelin vaarallisimmista antagonisteista. Hän on jättimäinen aatelisnainen, jolla on vampyyrin kaltaisia piirteitä. Hän asuu kolmen tyttärensä kanssa Dimitrescun linnassa.

Videopelin julkaisun jälkeen Lady Dimitrescusta tuli yhä suositumpi kansainvälisesti, ja hänestä on tullut fanien töiden kuten, fanitaiteen, cosplayn, meemien ja erotiikan aihe.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Miljoona vuotta eKr.

**Miljoona vuotta eKr.** () on vuonna 1966 ensi-iltansa saanut esihistorialliselle ajalle sijoittuva fantasiaelokuva, jonka on käsikirjoittanut Michael Carreras ja ohjannut Don Chaffey. Elokuvan pääosissa ovat Raquel Welch ja John Richardson. 

Elokuvan stop motion -animaatioista vastasi Ray Harryhausen. Elokuva oli Hammer Filmsin kalleimpia tuotoksia  hinnalla.
Elokuvassa ei ole juurikaan dialogia vaan puheenvuorot koostuvat murahduksista ja keksityistä sanoista. Elokuvassa ei myöskään ole sen markkinoinnin mukaista seksuaalista puolta.

## Tarina

Tumak riitaantuu isänsä, heimopäällikkö Akhoban kanssa. Suuttunut Akhoba karkottaa poikansa. Tumak liittyy meren rannalla asuvaan heimoon, mutta hänet karkotetaan sieltäkin. Yksi heimon naisista, Loana, seuraa Tumakia. He kohtaavat vaelluksellaan esihistoriallisia hirviöitä ja luonnonmullistuksia. Tulivuorenpurkaus surmaa myöhemmin Akhoban. Sen jälkeen Tumakin ja Loanan heimot yhdistyvät uudeksi heimoksi, jonka päälliköksi Tumak valitaan.

## Näyttelijät

## Lähteet
Jääkiekko talviuniversiadeissa 1970

**Vuoden [[Talviuniversiadit 1970|1970 talviuniversiadien]] jääkiekkoturnaus** pelattiin Tampereella 2.–9. huhtikuuta 1970. Paikkana oli Tampereen jäähalli. Turnaukseen osallistui viisi joukkuetta eli Japani, Neuvostoliitto, Suomi, Sveitsi ja Tšekkoslovakia.

## Sarja - lopputilanne ja ottelut

## Pistepörssi

## Mitalistijoukkueiden pelaajat

## Lähteet
- Kilpailuista venäjänkielisellä sivustolla
Mona Røkke

**Mona Røkke** (3. maaliskuuta 1940 Drammen – 13. heinäkuuta 2013 Tønsberg) oli norjalainen juristi ja Høyren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1977–1989 ja toimi Norjan oikeusministerinä 1981–1985. Vuosina 1989–2010 hän oli Vestfoldin maaherra.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Mona Røkke'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Astrid Gjertsen

**Astrid Gjertsen** (14. syyskuuta 1928 Horsens, Tanska – 17. kesäkuuta 2020 Bærum) oli norjalainen Høyren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1973–1989 sekä toimi Norjan kuluttaja- ja hallintoministerinä 1981–1986. Vuosina 1978–1982 hän oli Høyren 2. varapuheenjohtaja.

Gjertsen oli kotoisin Tanskasta ja muutti Norjaan mentyään naimisiin norjalaisen miehen kanssa. Vuonna 1986 Gjertsen joutui eroamaan ministerinvirastaan huijattuaan taksilaskuissa. Hänet tuomittiin petoksesta ehdolliseen vankeuteen.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Astrid Gjertsen'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Joose Kääriäinen

**Joose Petteri Kääriäinen** (s. 1994) on suomalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja, joka on tullut tunnetuksi vuonna 2009 perustetun Justimusfilms-ryhmän jäsenenä.

## Filmografia

## Lähteet
Ohtola (Virrat)

**Ohtola** on Virtain kylä, joka sijaitsee Toisveden rannalla keskustasta 13 kilometriä pohjoiseen Ähtäriin suuntaan kantatie 68:n varrella.
Ohtolassa toimii myös kyläyhdistyksen roolissa vuonna 2002 perustettu Päremylly-yhdistys, joka ylläpitää perinteitä päreiden teossa. Keväisten päreentekotalkoiden yhteydessä järjestetään yleisötilaisuuksia. Myllyn alue toimii myös kyläläisten tapaamispaikkana.

## Historia
Ohtolan pysyvä asutus alkoi torppariluettelon mukaan vuonna 1684, jolloin Martti Yrjönpoika isännöi Ohtolan taloa, josta ympärille syntynyt kylä sai nimensä. Virtain ja samalla Ohtolan väkiluvun kasvu alkoi 1860-luvun puolivälistä ja jatkui voimakkaana 1950-luvulle asti, jolloin kylässä asui 272 vakinaista asukasta.

Ohtolan kylän alueelle venäläinen sotaväki rakensi vuonna 1916 Väliveden ranta-alueelle vallihaudat poteroineen. Linnoitustöihin osallistui kylän väkeä. Vallihauta-alue on edelleen hyvin nähtävissä ja kuuluu Museoviraston kartoittamiin kohteisiin.

Hauralan vuoren tieleikkauksessa on talvi- ja jatkosodan muistomerkki, jonka tielle näkyvä osa on vuoren seinämään sijoitettu teksti Yrjö Jylhän runosta Kaivo: *Veljet, vesitilkka tuokaa*. Muistomerkin sijoittaminen Ohtolaan perustuu siihen, että Kaivo-runon tarina kertoo Taipaleen taistelujen yhdestä tapahtumasta. Ohtolan seudulta kotoisin ollut nuorukainen menehtyi vihollisen luotiin yrittäessään saada janoonsa vettä taistelun keskellä olleesta kaivosta.

## Lähteet
Sirpa Wrede

**Sirpa Hannele Wrede** (s. 1963) on suomalainen sosiologi, joka on toiminut sosiologian professorina Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa 1. huhtikuuta 2019 lähtien. Hän on myös Ikääntymisen ja hoivan tutkimuksen huippuyksikön varajohtaja Helsingin yliopistossa kaudella 2018–2025.

Wrede väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Åbo Akademissa vuonna 2001.

## Julkaisut

* Sirpa Wrede: *Decentering Care for Mothers: The Politics of Midwifery and the Design of Finnish Maternity Services* (väitöskirja). Turku: Åbo Akademi, 2001. https://urn.fi/URN:NBN:fi-fe202102225589
* Lea Henriksson & Sirpa Wrede (toim.): *Hyvinvointityön ammatit*. Helsinki: Gaudeamus, 2004.
* Sirpa Wrede & Elina Oinas (toim.): *Det sunda livets trånga ramar: essäer om det socialt konstruerade könet*. Helsinki: Svenska social- och kommunalhögskolan, 2006.
* Sirpa Wrede, Lea Henriksson, Håkon Høst, Stina Johansson & Betina Dybbroe (toim.): *Care work in crisis: reclaiming the Nordic ethos of care*. Lund: Studentlitteratur, 2008. https://doi.org/10.31885/9789515150233
* Sirpa Wrede & Camilla Nordberg (toim.): *Vieraita työssä: Työelämän etnistyvä eriarvoisuus*. Helsinki: Gaudeamus, 2010.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Sirpa Wrede ResearchGatessa
* Sirpa Wrede Google Scholarissa
Sm7

**Sm7** on sveitsiläisen Stadlerin valmistama sähkömoottorijuna, joka otetaan käyttöön vuodesta 2026 alkaen VR-yhtymän operoimassa lähijunaliikenteessä eteläisessä Suomessa. Junat valmistetaan Puolan Siedlcessä ja ne tulevat Railstockin omistukseen. VR operoi junia Railstockin vuokralaisena ainakin vuoteen 2030 päättyvän ostoliikennesopimuskauden ajan.

VR kilpailutti uuden lähijunakaluston hankinnan vuonna 2022 ja teki sveitsiläisen Stadlerin kanssa hankintasopimuksen 20 lähijunayksikön toimittamisesta 29. marraskuuta 2022. Sopimukseen sisältyy optio tilata 50 junayksikköä lisää. Kalustohankinnan arvo ilman optioita on noin 250 miljoonaa euroa. Ensimmäinen Sm7-yksikkö saapui Puolasta Suomeen toukokuussa 2025.

## Ominaisuudet

Sm7-junat perustuvat Stadlerin Flirt-juniin ja uudempaan keulamalliin. Junayksikkö koostuu neljästä vaunusta, joissa on yhteensä tilaa 796 matkustajalle. Istumapaikkoja on 356. Lisäksi polkupyöräpaikkojen määrää voidaan lisätä kesäksi.

Junissa on pöydillä varustettuja istuimia, jotta työskentely kannettavalla tietokoneella on helpompaa. Lisäksi junissa on langaton verkkoyhteys ja latauspistokkeet kaikille istuimille. Sisustusta voidaan muokata tarpeen mukaan.

Sm7-lähijunat ovat 50 prosenttia Suomen nykyistä lähijunakantaa energiatehokkaampia.

## Liikennöinti
Uudet junat otetaan käyttöön reittiliikenteessä kesästä 2026 alkaen. Ne liikennöivät linjoilla D, R, T, Z ja M. Linjoilla käytetään nykyisin vuosina 1999–2005 käyttöön otettua Sm4-kalustoa, joista suurin osa siirtyy muille reiteille vanhemman Sm2-lähijunakaluston tilalle.

## Luettelo Sm7-sähkömoottorijunayksiköistä

## Lähteet
Koro (Virrat)

**Koro** on Virtain kylä, joka sijaitsee keskustasta 12 kilometriä länteen kantatie 65:n varrella. Asukkaita on noin 70 sekä runsaasti loma-asutusta. Kylä on saanut nimensä sen halki virtaavasta Koron joesta. Joki saa alkunsa Vaskuunjärvestä ja laskee Vaskiveden Koron selkään.

Pirkan Taival -retkeilyreitistö kulkee kylän kautta. Isonkivenlaavulta avautuu maisema Näsijärvelle. Kylä on Runoilijan reitin varrella, jossa risteilee myös Tarjanne-laiva.

## Historia
Koron kylässä on ollut asutusta 1500-luvulta alkaen. Virtain kaupunki suunniteltiin perustettavaksi vuonna 1859 nykyisen Koronkylän keskustan alueelle. Carl Axel Setterbergin piirtämän Koron kaupungin asemakaavan mukaan mm. kaupungin kirkko olisi rakennettu nykyisen Koron venesataman rantaan siellä nyt olevan nuotiomajan "Patalan majan" paikalle.

Kylän palvelut ovat olleet runsaimmillaan 1900-luvulla, kun kylässä oli useita kauppoja, posti, pankki ja koulu, jossa oli parhaimmillaan yli 100 oppilasta. Tähän vaikutti vuonna 1915 Koron joen suuhun valmistunut Huvilan saha. Parhaimpina aikoina saha toimi kahdessa vuorossa ja antoi toimeentulon suurelle joukolle kyläläisiä. Saha lopetti toimintansa vuonna 1960.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Yhteisöjääkaappi

**Yhteisöjääkaappi** on julkisessa tilassa sijaitseva jääkaappi, jota yhteisön jäsenet käyttävät yhteisesti. Jääkaappi toimii siten, että paikalliset kaupat ja tuottajat sekä yhteisön yksittäiset jäsenet tuovat sinne ruokaa, jota eivät itse tarvitse, ja saavat halutessaan ottaa myös mukaansa muiden sinne jättämää ruokaa. Jääkaapista voi myös tulla pelkästään hakemaan ruokaa ilman, että sinne jättäisi mitään. Joihinkin yhteisöjääkaappeihin vapaaehtoiset ostavat ruokaa lahjoitusrahoilla. Tavoitteena on vähentää ruokajätteen määrää, tarjota ruoka-apua ja vahvistaa yhteisöllisyyttä. Sen yhteydessä saattaa olla myös hyllyjä kuivatuotteita varten tai pakastin, ja joskus tarjolla on myös muita tuotteita kuin elintarvikkeita. Jääkaappien yhteydessä on tavallisesti rajoituksia lahjoitusten suhteen: osaan saa lahjoittaa esimerkiksi vain avaamattomia pakkauksia tai kasvisruokaa. 

Jääkaappien yhteydessä saattaa olla muutakin toimintaa, joka liittyy esimerkiksi ruoanlaittoon, ruoan kasvatukseen tai vaatteiden kierrätykseen. Yhteisöjääkaappi saattaa sijaita esimerkiksi koulun, kaupan tai yhteisökeskuksen tiloissa tai kadun varressa.
Tiedosto:Mama-Tee_Community_Fridge.jpg|alt=Keltainen kadun varressa sijaitseva yhteisöjääkaappi. Ovessa lukee englanniksi: "Ota mitä tarvitset. Jätä se, mitä et tarvitse."|Yhdysvalloissa sijaitseva yhteisöjääkaappi.
Tiedosto:Community_fridge_in_church_alcove_in_Botley_UK.jpg|alt=Ruokaa täynnä oleva, kirkon tiloissa sijaitseva yhteisöjääkaappi. Kaapin päällä on leipälaatikko.|Englantilaisen kirkon tiloissa sijaitseva yhteisöjääkaappi.


Ensimmäinen yhteisöjääkaappi Keru avautui pilottikokeilun käynnistyessä 2018 Kalliolan setlementtitalolla, Helsingin Kalliossa.

## Lähteet
Vatikaanin kansalaisuus

**Vatikaanin kansalaisuus** on laillinen suhde yksittäisen henkilön ja Vatikaanivaltion välillä. Maassa on poikkeuksellisesti käytössä *ius officii* -periaate.

## Kansalaisuuden saaminen
Kansalaisuus perustuu yksinomaan siihen, että sen saa paavilta (tai tämän edustajalta) ja kansalaisuus liittyy Vatikaanin palveluksessa olevan viran hoitamiseen.

Vuonna 2011 voimaan tulleen lain mukaan Vatikaanin kansalaisuuden voivat saada henkilöt, jotka kuuluvat johonkin seuraavista ryhmistä:

* Kardinaalit, jotka asuvat Vatikaanin alueella tai muualla Roomassa
* Pyhän istuimen diplomaatit
* Henkilöt, joiden tulee virkansa puolesta asua Vatikaanin alueella (käytännössä vain Sveitsiläiskaartin sotilaat)
* Henkilöt, joilla on paavin lupa oleskella Vatikaanin alueella
* Kaikkien yllä mainittujen henkilöiden puolisot ja lapset, mikäli nämä asuvat Vatikaanin alueella

## Kansalaisuuden menettäminen
Lateraalisopimuksen mukaan kaikki sellaiset Vatikaanin kansalaiset, joilla ei ole muun maan kansalaisuutta, saavat automaattisesti Italian kansalaisuuden, kun nämä menettävät Vatikaanin kansalaisuuden esimerkiksi virkansa hoidettuaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Japaninpagodipuu

**Japaninpagodipuu** (*Styphnolobium japonicum*) on hernekasvien heimoon kuuluva puulaji.

Japaninpagodipuu kasvaa suureksi, 12–15 metrin korkuiseksi puuksi, jonka latvus on yhtä leveä kuin puu on korkea. Ensimmäisen neljän vuoden ajan versot ovat vihreitä. Lehdet muodostuvat 7–17 lehdykästä. Herneen kukkia muistuttavat valkoiset kukat ovat halkaisijaltaan 1–1,5 cm ja kasvavat 15–30 cm pitkinä kukintoina.

Kasvia kasvatetaan pääasiassa valkoisten kukkiensa vuoksi; kukat ilmestyvät loppukesällä kauan sen jälkeen, kun suurin osa muista puista on jo lopettanut kukinnan.

Japaninpagodipuu kasvaa luonnonvaraisena Kiinassa ja Koreassa, mutta ei Japanissa. Se on yleinen koristekasvi Euroopassa, Pohjois-Amerikassa ja Etelä-Afrikassa.

## Lähteet
Eva Heiskanen

**Eva-Karin Heiskanen** (s. 1963) on suomalainen kulutustutkija, joka on toiminut kestävän kulutuksen professorina Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan Kuluttajatutkimuskeskuksessa 1. tammikuuta 2017 lähtien.

Heiskanen väitteli kauppatieteiden tohtoriksi Helsingin kauppakorkeakoulussa vuonna 2000.

## Julkaisut

* Eva Heiskanen, Anna Kärnä & Raimo Loivio: *Tuotelähtöinen ympäristönsuojelu : tuotelähtöinen ympäristöjohtaminen yrityksissä ja ympäristönsuojelun julkinen ohjaus*. Helsinki: Sitra, 1995.
* Eva Heiskanen: *	Translations of an Environmental Technique: Institutionalization of the Life Cycle Approach in Business, Policy and Research Networks* (väitöskirja). Helsinki: Helsingin kauppakorkeakoulu, 2000.
* Eva Heiskanen, Minna Halme, Mikko Jalas, Anna Kärnä & Raimo Lovio: *Dematerialization: The Potential of ICT and Services*. Helsinki: Ympäristöministeriö, 2001. http://hdl.handle.net/10138/40648
* Eva Heiskanen (toim.): *Tutkijan elämän värit: raikasta tarinaa*. Helsinki: Taifuuni, 2002.
* Kaisa Matschoss, Eva Heiskanen, Nina Kahma & Mika Saastamoinen: *Energiatehokkuuspalveluiden markkinapotentiaali ja parhaat käytännöt*. Helsinki: Kuluttajatutkimuskeskus, 2014. http://hdl.handle.net/10138/152247
* Kati Berninger, Raimo Lovio, Armi Temmes, Mikko Jalas, Paula Kivimaa & Eva Heiskanen: *Suomi seuraaville sukupolville: taloudellisten murrosten käsikirja*. Helsinki: Into Kustannus, 2017.
* Eva Heiskanen et al.: *Kuinka maailma pelastetaan? Kohti kestävämpää tulevaisuutta*. Helsinki: Gaudeamus, 2021.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Eva Heiskanen ResearchGatessa
Eskimotervehdys

**Eskimotervehdys** on tervehdystapa, jossa tervehtijät hierovat neniään yhteen. Nimestään huolimatta vastaavanlaisia tervehdyksiä on muidenkin kansojen keskuudessa. Esimerkiksi muutkin arktiset kansat tuntevat nenällä tervehtimisen. Vastaavanlaiset tervehdykset ovat yleisiä myös Kambodžassa, Laosissa, Thaimaassa ja Vietnamissa sekä Mongolian nomadien ja havaijilaisten keskuudessa.

Suomen Lapissa, Taalainmaalla ja Karjalassa tunnetaan nenittelyksi kutsuttu tervehdystapa, jossa neniä hierotaan vastakkain. Tapa on säilynyt kolttasaamelaisten keskuudessa varsin pitkään. 

## Inuiitit

Inuiitit kutsuvat nenällä tervehtimistä nimellä kunik. Se tehdään painamalla tai hieromalla nenää ja ylähuulta toisen ihmisen kasvojen ihoa vasten ja haistamalla. 

Kunikilla on rakastavia, mutta ei romanttisia tai seksuaalisia tarkoitusperiä. Niitä annetaan perheenjäsenille tai läheisille ystäville. Jotkut ihmiset kuitenkin kokevat kunikin siinä määrin yksityiseksi teoksi, etteivät he halua tehdä sitä suuremman yleisön edessä. Joissain arktisen alueen kulttuureissa kunikeja jakavat vain äidit ja lapset keskenään.

## Maorit

Uuden-Seelannin maoreilla on perinteinen tervehdysten ja rituaalien aikana tehtävä tapa nimeltä hongi, jonka aikana tervehtijät painavat nenänsä ja otsansa yhteen. Hongi on yleinen tervehdystapa etenkin virallisemmissa tilanteissa, kuten pyhissä maraepaikoissa.

Tapa on hyvin vanha ja peräisin eräästä maorilegendasta. Tarinan mukaan jumala Tāne teki maailman ensimmäisen naisen savesta ja antoi hänelle sitten elämän hengittämällä tämän sieraimiin. Hongi kuvastaakin hengitysten vaihtamista ja kahden ihmisen välistä yhtenäisyyttä.

## Lähteet
Kaakinen

**Kaakinen** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Joona Kaakinen, näyttelijä
*Juho Kaakinen (1896–1938), maanviljelijä, poliitikko ja kansanedustaja (Maalaisliitto)
*Maria Kaakinen (s. 1999), pesäpalloilija
*Olavi Kaakinen (1916–1999), kenraaliluutnantti
*Veijo Kaakinen (1907–1976), ampuja.
Nika Savolainen

**Nika Savolainen** (s. 1989) on suomalainen näyttelijä, jolla on ollut roolit muun muassa elokuvissa *[[Näkemiin Neuvostoliitto]]* ja *[[Omerta 6/12]]*.

Savolainen puhuu suomen lisäksi myös sujuvaa venäjää, koska hänen äitinsä on kotoisin Neuvostoliitosta, ja hän on kielitaitonsa vuoksi ollut mukana elokuva- ja televisiotuotannoissa myös Venäjällä. Hän sai lukion jälkeen opiskelupaikan Helsingin Kauppakorkeakoulusta, mutta hänen äitinsä oli kuitenkin ilmoittanut hänet Moskovassa samana kesänä pidettäviin Venäjän valtion VGIK-elokuvakoulun pääsykokeisiin. Hän sopi äitinsä kanssa, että he käyvät vain lomamatkalla Moskovassa ja samalla hän käy pääsykokeessa lukemassa pari runoa, jonka jälkeen he käyvät juhlimassa sitä, että hän uskalsi mennä sinne, koska hän oli aina ollut ujo. Yllättäen hänet kuitenkin hyväksyttiin maineikkaaseen elokuvakouluun, jonne hyväksytään vain murto-osa hakijoista. Hän aloitti siellä syksyllä ja opiskeli vuosina 2010–2014.

## Valikoitu filmografia
; Elokuvat
* *[[Omerta 6/12]]*, Anya, 2021
* *[[Näkemiin Neuvostoliitto]]*, äiti, 2020
* *[[Tuntematon sotilas (vuoden 2017 elokuva)|Tuntematon sotilas]]*, Nina, 2017
* *[[Jaettu rakkaustarina]]*, 2017 (lyhyelokuva)
* *[[Sota ja mielenrauha]]*, sairaanhoitaja, 2016
* *[[Napapiirin sankarit 2]]*, ranskatar häissä, 2015

; Televisio
* *[[Tuurenmäki 98]]*, Pia Lindroos, 2024
* *[[Jälkeläiset]]*, Olivia ”Liv” Laine, 2022
* *[[Nyrkki (televisiosarja)|Nyrkki]]*, Irina Sergejeva, 2019
* *[[Huone 301]]*, Niina, 2019
* *[[Bullets]]*, Zara, 2018
Lähde: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*