open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Iso-Juurikka

**Iso-Juurikka** on metsäjärvi Sievissä Pohjois-Pohjanmaan maakunnan eteläosassa. Sen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 140 kilometriä etelälounaaseen. Iso-Juurikan itäisin osa kuuluu Reisjärveen.

## Maantiede
Iso-Juurikan pituus kaakosta luoteeseen on 3,7 kilometriä. Järven etelä- ja keskiosan leveys on noin puoli kilometriä, pohjoisosa on kapeampi. Itäniemi jakaa järven Reisjärvellä sijaitsevan osan Etelälahteen ja Itälahteen. Iso-Juurikan ympäristössä on laajoja nevoja (Maijanneva, Kupusenneva, Härkäneva, Kurkineva). Järven rannalla on joitakin pientaloja.

Iso-Juurikka (53.059.1.001) kuuluu Levonperänkanavan valuma-alueeseen (53.059), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kalajoen vesistössä (53). Toinen jakovaihe on Kalajanjoen valuma-alue (53.05). Iso-Juurikka on laajin Levonperänkanavan valuma-alueen 13:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Vähä-Juurikka.

Iso-Juurikka on laajin Sievin 95:stä järvestä ja ainoa, jonka pinta-ala on yli neliökilometrin. Reisjärven yli kuusi neliökilometriä laajan Pitkäjärven pohjoinen osa ulottuu Sievin alueelle.

## Lähteet
Thaimaan kansalaisuus

**Thaimaan kansalaisuus** on laillinen suhde Thaimaan kuningaskunnan ja yksityisen ihmisen välillä. Tyypillisesti kansalaisuus saadaan ius sanguinis -periaatteella, jossa vähintään toinen henkilön vanhemmista on jo entuudestaan Thaimaan kansalainen. Maassa sovelletaan myös ius soli -periaatetta eli kansalaisuuden voi saada syntymällä Thaimaan maaperällä.

Thaimaan lakien mukaan vain maan kansalaiset voivat esimerkiksi omistaa maata ja yli 49 % thaimaalaisen yrityksen osakkeista.

## Kansalaisuuden saaminen syntymällä tai ilmoituksella
Syntyperäiseksi Thaimaan kansalaiseksi lasketaan sellainen henkilö, jonka:

* Vähintään toinen vanhemmista on Thaimaan kansalainen
* On syntynyt Thaimaan maaperällä, paitsi jos
** Henkilön vanhemmille on myönnetty vain tilapäinen oleskelulupa
** Henkilön vanhemmat eivät ole oleskelleet laillisesti Thaimaassa 
** Henkilön vanhemmat ovat saaneet oleskella väliaikaisesti Thaimaassa viranomaisten erityisluvalla

## Kansalaisuuden saaminen hakemuksella
Henkilöt, jotka ovat vähintään 18-vuotiaita eikä heillä ole rikosrekisterimerkintöjä, voivat hakea Thaimaan kansalaisuutta, mikäli hakija täyttää seuraavat ehdot:

* On asunut Thaimaassa pysyvällä oleskeluluvalla vähintään viisi vuotta 
* On töissä Thaimaassa
* Osaa puhua ja kirjoittaa thain kieltä
* Osaa laulaa Thaimaan kansallislaulun 
* On saanut vähintään 50 pistettä viranomaisten arvioinnissa

Viranomaisten tekemässä arvioinnissa voi saada maksimissaan 100 pistettä ja sillä arvioidaan, kuinka sopiva hakija on. Pisteitä jaetaan seitsemässä eri kategoriassa, jotka ovat ikä (40–50-vuotiaat saavat automaattisesti tästä kategoriasta täydet pisteet), koulutustaso (tohtorin tutkinnot omaavat saavat automaattisesti tästä kategoriasta täydet pisteet), kuukausittainen palkka, Thaimaassa asutun ajan tyyppi ja kesto (pitkään asuneet ja kotirekisteriin merkityt saavat automaattisesti tästä kategoriasta täydet pisteet), thain kielen taitotaso, yleinen tietämys Thaimaasta ja luonne. Luonnetta arvioivat viranomaiset kiinnittävät huomiota muun muassa hakijan puhetyyliin, käytökseen ja pukeutumiseen.

Vuonna 2022 tehdyn lakimuutoksen perusteella kielitaitovaatimuksia kiristettiin sen verran, että kielitaidon todistamiseen vaaditaan opetusministeriön myöntämä kielitaitotodistus tai todistus Thaimaassa suoritetusta peruskoulusta.

## Kaksoiskansalaisuus
Thaimaa sallii kaksoiskansalaisuuden.

## Lähteet
Banchette

**Banchette** () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 3&nbsp;094 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Marija Berlinska

**Marija Serhijivna Berlinska** (; s. 1988) on ukrainalainen feministi ja vapaaehtoissotilas. Opettajaperheen tytär on valmistunut historian maisteriksi erikoisalanaan juutalaisten historia. Hän harrastaa kitaransoittoa ja on organisoinut musiikkifestivaaleja. 

Berlinska osallistui Euromaidan-protestiin vuonna 2013 ja vallankumoukseen vuonna 2014. Hän rakensi barrikadeja, jakoi lehtisiä ja jakoi vettä protestoijille. Jos hän kuuli nuoria naisia väheksyviä puheita, hän piti heti puheen naisten oikeuksista. Hän haavoittui kumiluodista ja sai kylmästä ilmasta keuhkoputkentulehduksen.

Kun Itä-Ukrainan sota alkoi vuonna 2014, Berlinska halusi armeijaan. Moni pataljoona torjui hänet sukupuolen vuoksi, mutta Aidar-pataljoona otti hänet palvelukseensa. Rintamalle hän tuli 1. syyskuuta 2014. Vuonna 2015 hän palasi Kiovaan, jossa hän oli mukana perustamassa vapaaehtoisten koulutuskeskusta. Siellä opetetaan käyttämään muun muassa sotilaskäyttöön tarkoitettuja droneja. Lisäksi hän oli mukana tekemässä dokumenttielokuvaa naisista Ukrainan armeijassa.  

Vuonna 2017 Berlinska oli perustamassa Ukrainan naisveteraanien liittoa. Se auttaa naissotilaita palaamaan siviilielämään ja ylläpitää kaatuneiden naissotilaiden muistoa. Hän oli myös asiantuntijana, kun tehtiin lakia miesten ja naisten yhtäläisestä osallistumisesta maanpuolustukseen. Berlinska äänestettiin vuonna 2020 Ukrainan vaikutusvaltaisimpien naisten ryhmään kuuluvaksi.  

Kun Venäjä hyökkäsi Ukrainaan helmikuussa 2022, Berlinska vetosi monien muiden tunnettujen henkilöiden rinnalla Ukrainan tarvitseman aseavun puolesta.

## Lähteet
Petra Väistölä

**Petra Väistölä** (s. 4. syyskuuta 1996) on suomalainen pesäpalloilija. Väistölä edustaa Superpesiksessä pelaavaa Hyvinkään Tahkoa. Hänen kasvattajaseuransa on Siilinjärven Pesis. Väistölä siirtyi Siilinjärven Pesiksestä Hyvinkään Tahkoon kaudeksi 2022 kaksivuotisella sopimuksella. Hän pelaa lyöjäjokerina. Väistölä on edustanut Superpesiksessä myös Kajaanin Pallokerhoa. Väistölä on pelannut 49 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä hän on lyönyt viisi kunnaria ja 71 tavallista juoksua, tuonut 12 juoksua ja kerännyt 141 kärkilyöntipistettä. Väistölä on pelannut seitsemän Superpesiksen alempien pudotuspelien ottelua. Näissä hän on lyönyt kuusi tavallista juoksua ja kerännyt 21 kärkilyöntipistettä. Väistölä on pelannut kolme Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän on lyönyt kahdeksan tavallista juoksua, tuonut neljä juoksua ja kerännyt 15 kärkilyöntipistettä. Tilastot päivitetty ennen kauden 2022 alkamista.

## Lähteet
Troels Lund Poulsen

**Troels Lund Poulsen** (s. 30. maaliskuuta 1976 Vejle) on tanskalainen Venstren poliitikko, puolueensa puheenjohtaja marraskuusta 2023 ja Tanskan nykyinen puolustusministeri elokuusta 2023. Poulsen on istunut kansankäräjillä vuodesta 2001.

Troels Lund Poulsen on aiemminkin toiminut useaan kertaan ministerinä: vuosina 2007–2010 hän oli Tanskan ympäristöministeri, 2010–2011 veroministeri, 2011 opetusministeri, 2015–2016 elinkeino- ja kasvuministeri, 2016–2019 työministeri ja 2022–2023 talousministeri.

Vuosina 1997–1999 Troels Lund Poulsen oli puolueensa nuorisojärjestön puheenjohtaja.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Troels Lund Poulsen'' Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla
Mika Tuovinen

**Mika Tuovinen** (s. 21. elokuuta 1972 Sotkamo) on suomalainen pesäpalloilija. Touvinen edusti Superpesiksessä Sotkamon Jymyä ja Riihimäen Pallonlyöjiä. Sotkamon Jymyssä pelatessaan Tuovinen saavutti kaksi SM-kultaa kaudella 1996 ja kaudella 1997 sekä yhden SM-pronssin kaudella 1994. Hän pelasi yhden B-poikien Itä-Länsi-ottelun. Tuovinen pelasi 83 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä hän löi kolme kunnaria ja 79 tavallista juoksua, toi 18 juoksua ja keräsi 206 kärkilyöntipistettä. Tuovinen pelasi 18 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin ja 12 tavallista juoksua, toi yhden juoksun ja keräsi 33 kärkilyöntipistettä.

## Lähteet
Montšegorskin lentotukikohta

**Montšegorskin lentotukikohta** () eli **Montšegorskin sotilaslentokenttä** (; ICAO: **ULMG**), on Venäjän Murmanskin alueella, maanteitse noin 14 kilometriä Montšegorskin kaupungin keskustasta koilliseen sijaitseva sotilaslentoasema.

Montšegorskin lentotukikohdassa toimii Venäjän ilmavoimien 98. itsenäinen yhdistetty lentorykmentti (98 OSAP). Rykmentin lentokalustoon kuuluu Mikojan MiG-31BM ja Suhoi Su-24M/MR -hävittäjälentokoneita sekä Mil Mi-24 -taisteluhelikoptereita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Aerodrom Montšegorsk  (wikimapia.org)
Norrköpings Tidningar

**Norrköpings Tidningar** (lyh. **NT**) on Ruotsin Norrköpingissä ilmestyvä sanomalehti. Se perustettiin vuonna 1758 nimellä *Norrköpings Weko-Tidningar* ja on Ruotsin vanhin edelleen ilmestyvä sanomalehti.

## Historia

Pappi Reinerus Broocman perusti vuonna 1723 Norrköpingiin kirjapainon. Vuonna 1758 Broocmanin sukulainen Johan Hedman alkoi julkaista *Norrköpings Weko-Tidningar* -sanomalehteä ja painoi sitä kyseisessä kirjapainossa. Aluksi lehti ilmestyi kerran viikossa, vuodesta 1787 kahdesti viikossa.

Vuodesta 1871 lehti on ilmestynyt kuudesti viikossa. Se on vuosien varrella ostanut omistukseensa useita muita sanomalehtiä, ja NTM-konserniin (Norrköpings Tidningar Media) kuuluvat nykyään muun muassa Norrbottens-Kuriren, Norrländska Socialdemokraten, Vimmerby Tidning sekä Östgöta Correspondenten. NTM-konsernin omistaa Erik & Asta Sundinin säätiö ja se koostuu kolmesta tytäryhtiöstä (Öst Media, Gotlands Media ja Norr Media). Erik Sundin oli NT:n päätoimittaja vuosina 1899–1929..

Vuonna 2012 lehden paino siirtyi Norrköpingistä Linköpingiin.

Norrköpings Tidningar in 1758.jpg|Lehden ensimmäinen numero 14.10.1758. Tuolloin sen nimi oli *Norrköpings Weko-Tidningar*.
Norrköpings Tidningar in 1918.jpg|Norrköpings Tidningar kertoo marraskuussa 1918 Saksan ja ympärysvaltojen tehneen aselevon.
Tabloidformat Norrköpings Tidningar 07 06 26.JPG|Norrköpings Tidningar 26.6.2007.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Bel Powley

**Isobel Dorothy Powley** (s. 7. maaliskuuta 1992 Hammersmith, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen näyttelijä joka tunnetaan muun muassa elokuvasta *[[The Diary of a Teenage Girl]]*.

Powley syntyi vuonna 1992 Lontoossa, ja hänen isänsä on näyttelijä Mark Powley, ja äiti ohjaaja Janis Jaffa.

## Filmografia
* *[[The King of Staten Island]]*, Kelsey, (2020)
* *[[Ashes in the Snow]]*, Lina, (2019)
* *[[White Boy Rick]]*, Dawn Wershe, (2018)
* *[[Mary Shelley (elokuva)|Mary Shelley]]*, Claire Clairmont, (2018)
* *[[Wildling]]*, Anna, (2018)
* *[[Carrie Pilby]]*, Carrie Pilby, (2017)
* *[[Detour (vuoden 2017 elokuva)|Detour]]*, Cherry, (2017)
* *[[Equals]]*, Rachel, (2016)
* *[[A Royal Night Out]]*, Prinsessa Margaret, (2015)
* *[[The Diary of a Teenage Girl]]*, Minnie Goetze, (2015)
* *[[Side by Side]]*, Lauren Buckle, (2013)
Lähde: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Hijazin asema

**Hijazin asema** on vanha Hijazin rautatien rautatieasema Damaskoksessa Syyriassa. Aikanaan se oli kohti Medinaa ja Mekkaa lähtevien etenkin pyhiinvaeltajia kuljettaneiden junien lähtöasema, mutta se kerkesi valmistuttuaan vuonna 1913 olla normaalissa liikenteessä vain vuoden ajan ennen ensimmäisen maailmansodan syttymistä. Myöhemmin se jäi pois käytöstä rautatieliikenteen keskittyessä Qademin asemalle.

Edelleen pystyssä olevan asemarakennuksen suunnitteli orientalistiseen tyyliin espanjalainen arkkitehti Fernando de Aranda.

## Historia

Damaskoksesta lähtevät pyhiinvaeltajat olivat vuodesta 1708 lähtien kokoontuneet yhdessä Midanin kaupunginosan, josta he lähtivät Damaskoksen osmanikuvernöörin suojeluksessa kamelikaravaaneilla kohti Mekkaa ja Medinaa. Tämä muuttui vasta 1900-luvulla, kun vuosisadan alussa osmanisulttaani Abdülhamid II sai ajatuksen Hijazin rautatien rakennuttamisesta. Rakennustyöt osoittautuivat hankaliksi, mutta rautatie avautui viimein vuonna 1908. Junat Damaskoksesta lähtivät aluksi Qademin asemalta hieman Midanin eteläpuolelta perinteiseltä karavaanien lähtöpaikalta. Suurempi kaupunkiterminaali Hijazin asema valmistui vuonna 1913. Rakennuksen nsuunnitteli espanjalainen arkkitehti Fernando de Aranda. Arkkitehtuuriltaan se muistutti eurooppalaista orientalismia. Samalla Djemal pašša rakennutti asemalle vanhankaupungin Bab al-Nasrilta johtavan leveän Djemal paššan kadun, eli nykyisen Šaria-kadun.

Junamatka Damaskoksesta Medinaan oli 1&nbsp;320 kilometriä pitkä ja kesti lähes kolme päivää. Rautatien junien kulkua rajoitti niiden kyky viedä mukanaan matkalla tarvittava määrä vettä ja puuta polttoaineeksi. Suurin osa pyhiinvaeltajista suosikin rautatien sijaan merireittiä. Myös normaali liikennöinti päättyi ensimmäisen maailmansodan puhkeamiseen vuonna 1914 Arabian Lawrencen ja arabikapinallisten räjäytellessä osmanien sotilaskuljetuksiin nyt käyttämää rautatietä. Maailmansodan jälkeen Ranska hyökkäsi Syyriaan perustettuun Syyrian kuningaskuntaan. Maata puolustavat syyrialaiset kokoontuivat asemalle ennen lähtöään tuhoisaksi osoittautuneeseen Maysalunin taisteluun vuonna 1920. Hijazin asema jäi käyttämättömäksi ja rautatieliikenteen keskus Damaskoksessa siirtyi takaisin Qademiin. Aseman edustalla on ollut myöhemmin näytteillä vanha höyryveturi. Aseman vanhassa odotushuoneessa on ollut myös pienimuotoista liiketoimintaa, kuten kirjakauppa, sekä joitakin näyttelyjä.

## Lähteet
Johannes Amatus Thesleff

**Johannes Amatus Thesleff** (22. helmikuuta 1860 Viipuri – 9. toukokuuta 1923 Viipurin maalaiskunta) oli suomalainen juristi ja Viipurin kunnallispormestari.

Thesleffin vanhemmat olivat kaartinkapteeni Alexander Kristian Thesleff ja Helena Juliana Lovisa Kristina Thesleff. Hän pääsi ylioppilaaksi 1879 Viipurin lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1884. Thesleff sai varatuomarin arvon 1887.

Thesleff oli työssä Viipurin hovioikeudessa toimien viimeksi notaarina 1897–1898. Hän hoiti sitten Viipurin maalaiskunnassa omistamaansa Lavolan kartanoa. Thesleff nimitettiin Viipurin kunnallispormestariksi vuonna 1908 mutta hän pyysi eron toimesta jo samana vuonna.

Thesleff osti vuonna 1901 Aleksandriasta Egyptistä pienikokoisen muumion kokoelmiinsa. Myöhemmin hän lahjoitti muumion yhdessä muutamien muiden muinaisesineiden kanssa Viipurin kaupunginmuseolle.

Thesleff oli naimisissa vuodesta 1905 Sigrid von Wilckenin kanssa. Heidän tyttärensä oli muistelmakirjailija Marianne Thesleff.

## Lähteet
Sukupuolierot ihmisellä

**[[Ihmisen sukupuoli|Ihmisen sukupuolet]] eroavat toisistaan** tietyillä tavoin anatomialtaan, fysiologialtaan ja biokemialtaan. Miesten ja naisten väliset erot ovat monissa tapauksissa vain keskimääräisiä.

## Elämänkaari

## Anatomia

## Fysiologia

### Hormonitoiminta

## Sairaudet ja häiriöt

Miehillä on heikompi vastustuskyky kuin naisilla. Siksi influenssan ja koronapandemian kaltaiset sairaudet ovat heillä rajumpia ja vaarallisempia. Miesten infektiokuolleisuus on korkeampi, riskit kuolla ja joutua sairaalaan korkeampia ja he joutuvat flunssissa olemaan pidempään pois töistä. Tästä tulee termi miesflunssa. Silti miehet eivät hakeudu hoitoon yhtä herkästi kuin naiset.

Naishormoni estrogeeni vahvistaa vastustuskykyä ja mieshormoni testosteroni näyttää heikentävän sitä.  Syynä voivat olla erilaiset lisääntymisstrategiat sukupuolten evoluutiossa.

## Psykologia

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Pekka Harni

**Pekka Harni** (s. 12. tammikuuta 1956 Ikaalinen) on suomalainen arkkitehti ja teollinen muotoilija. Hänet nimettiin vuonna 2011 Vuoden teolliseksi muotoilijaksi. 

Harni tuli ylioppilaaksi oululaisesta Merikosken lukiosta vuonna 1975 ja opiskeli sitten arkkitehtuuria Itävallassa Innsbruckin yliopistossa 1976–1979 ja myöhemmin Wienin teknillisessä yliopistossa 1985–1988. Suomessa hän valmistui teolliseksi muotoilijaksi vuonna 1985 Taideteollisesta korkeakoulusta, jossa hän on toiminut myös tuntiopettajana. Arkkitehdiksi Harni valmistui Tampereen teknillisestä yliopistosta vuonna 2002. Vuonna 2007 Harni perusti japanilaisen vaimonsa Yuka Takahashin kanssa oman suunnittelutoimiston nimeltä Harni-Takahashi Design & Architecture.

Harnin suurelle yleisölle tunnetuimpia töitä ovat Arabialle suunniteltu *ABC*-astiasto (Design Plus -palkinto 1999) ja siitä kehitetty *Nero*-astiasto. Harni on suunnitellut myös muun muassa tekstiilejä Marimekolle. 

## Lähteet
E. Gunnar Hagman

**Ernst Gunnar Hagman** (23. helmikuuta 1889 Kemiö – 17. marraskuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä, opettaja ja koulunjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

## Henkilöhistoria
Hagmanin vanhemmat olivat maalaiskauppias, maanviljelijä Gustaf Daniel Hagman ja Wilhelmina Hagman ja puoliso vuodesta 1915 Edith Antonia Grandell. Hagman tuli ylioppilaaksi 1909 ja valmistui agronomiksi 1915 ja filosofian kandidaatiksi 1917. Hän oli maatalouskoulun opettaja 1914–1915 ja toimi sitten lyhyen aikaa maamiesopiston rehtorina ja  1916–1917 Suomen Talousseuran konsulenttina. Opetettuaan maataloutta Högre Svenska Lantbruksläroverketissä hänestä tuli oppilaitoksen rehtori aina neljänkymmenen vuoden ajaksi. Oppilaitos tunnettiinkin sittemmin "Hagmanin kouluna". Rehtorina Hagman vaikutti merkittävästi Suomen ainoan ruotsinkielisen ylemmän asteen maatalousoppilaitoksen asemaan ja kehittymiseen. Hänet tunnettiin myös ahkerana kirjoittajana, ruotsinkielisen maatalouskalenterin ja *Tidskrift för lantmänin* toimittajana sekä järjestöaktiivina. Hagmanilla oli hoidossaan myös kaksi maatilaa Kemiössä. Hän sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1946. Suomen sisällissotaan Hagman osallistui saariston suojeluskunnan joukkueenjohtajana.

## Julkaisuja
* *Vrethalla lantmannaskola: berättelse över skolans tionde verksamhetsår 1915–1916 jämte förteckning över lärare och elever 1906-1916*, 1916
* *En naturlig finländsk industri*, 1922
* *Lärobok i lantbruksekonomi: kortfattad lärobok för lantbruksskolor och självstudier*, 1936
* *Sydvästra-Finlands andelsslakteri m.b.t. 1913–1938*, 1941, Einari Karvetti, E. Gunnar Hagman (toim.)
* *Lantbrukskalender 1942*, 1942
* *Kreaturslöst lantbruk i HSL-regi*, 1951
* *Skärgårdens problem: föredrag vid Finska hushållningssällskapets plenum 19.3.1952*, 1952

## Lähteet
Tony Heino

**Tony Michael Heino** on elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Hän on käsikirjoittanut ja ohjannut elokuvat *[[Toinen mies (elokuva)|Toinen mies]]* (2022), *Routa* (2024), *Portti 44* (2024), *Faster: Vain yksi kierros* (2024) ja *Odile: Avajaiset ennen joulua* (2024).

## Ura
Heino on kertomansa mukaan tuottanut aiemmin mainoselokuvia ja dokumentteja 15 vuoden ajan. Heinon esikoiselokuva oli vuonna 2022 julkaistu *Toinen mies.* Sitä vuonna 2024 seuranneessa *Roudassa* näyttelivät Jouko Ahola, Samuli Vauramo, Vesa Vierikko ja Ville Haapasalo.

*Portti 44* -elokuvan rooleissa esiintyivät muun muassa Kari-Pekka Toivonen, Tuija Hanhikoski, Jouko Ahola, sekä Esko Roine. Elokuva alkaa kohtauksella, jossa mies kolaroi kaupan parkkipaikalla erään perheen autoa. Perheenisä (Toivonen) lähtee selvittämään kolarin aiheuttaneen miehen henkilöllisyyttä ja samaan aikaan toisaalla myös toimittaja Milla (Hanhikoski) alkaa selvittää saman miehen henkilöllisyyttä. Elokuvassa seurataan rinnakkain kolmen henkilön tarinaa.

*Faster: Vain yksi kierros* kertoo tarinan aikanaan lupaavasta road racing -kuljettaja Mikestä, joka saa mahdollisuuden osallistua MM-karsintatapahtumaan. Heino esittää itse Miken roolin. Mukana elokuvassa ovat myös näyttelijät Tiia Weckström, Juha Veijonen sekä  Jouko Keskinen.  

*Odile: Avajaiset ennen joulua* kertoo taidevarkaudesta, joka tapahtuu ennen taidenäyttelyn avajaisia. Elokuvan päärooleissa on mukana Panu Mikkola, Lauri Ketonen, Kari-Pekka Toivonen sekä Ville Haapasalo.

Heinon uusin elokuva on vuonna 2026 julkaistava Routa 2. Elokuva on jatkoa aiemmalle Routa elokuvalle. Uuden elokuvan pääosassa jatkaa Jouko Ahola ja Ville Haapasalo. Myös Pirkko Mannola esiintyy Routa 2 elokuvassa.
## Mediassa
Tony Heino on kertonut seuraavan tuotannon olevan Mannerheim elokuva. Heinon mukaan Carl Gustaf Mannerheimista (1867–1951) ei ole tehty yhtään historiaa kunnioittavaa tarinaa, joten hänen tavoitteenaan on luoda sellainen suurelle yleisölle. Hän aikoo tehdä Mannerheimista noin kahden tunnin mittaisen draamaelokuvan miehestä, joka oli ratkaisevassa asemassa toisen maailmansodan aikana.

Tutkivia juttuja julkaiseva Long Play -verkkojulkaisu julkaisi helmikuussa 2025 jutun Heinon tuotantojen kuntarahoituksesta otsikolla ”Long Play selvitti: kunnat maksaneet yli 160 000 euroa amatöörielokuvantekijälle – elokuvat näkee vain ohjaajan firman sivulla”.

Tutkivassa jutussa kävi ilmi, että kunnat olivat tehneet Heinon tuotantojen kanssa markkinointisopimuksia ja lupauksella, että kunnat saavat merkittävää medianäkyvyyttä osallistumalla Heinon elokuvien rahoittamiseen.

## Filmografia

Lähde: 

## Lähteet
Catalina-tapaus

**Catalina-tapaus** () oli Ruotsin ja Neuvostoliiton välillä kesäkuussa 1952 tapahtunut välikohtaus ja sitä seurannut diplomaattinen kriisi. Selkkauksessa Neuvostoliiton hävittäjät ampuivat Itämerellä alas kaksi ruotsalaista lentokonetta.

Ruotsin DC-3-kone, jossa oli kahdeksan hengen miehistö, katosi 13. kesäkuuta 1952 merialueella Gotska Sandön itäpuolella. Kolme päivää myöhemmin Neuvostoliitto ampui alas toisen Ruotsin ilma-aluksen, Catalina-lentoveneen, joka oli etsimässä kadonnutta lentokonetta. Ensiksi ammutun koneen miehistö kuoli, mutta lentoveneessä olleet viisi henkeä pelastuivat länsisaksalaiselle laivalle.
 

Ruotsalaisille uskoteltiin aluksi, että kadonnut DC-3-kone olisi ollut siviilikone. Vasta myöhemmin paljastui, että kone oli ollut suorittamassa signaalitiedustelua Neuvostoliiton rakentamia Baltian tutka-asemia kohtaan. Ruotsissa oli pelätty Neuvostoliiton hyökkäystä länteen, ja tiedustelutiedot oli toimitettu Britannialle ja Yhdysvalloille. Ruotsin ilmavoimien eversti Stig Wennerström oli informoinut Neuvostoliittoa Ruotsin signaalitiedustelusta, minkä hän tunnusti kuulusteluissa vuonna 1963, jolloin hänet oli pidätetty epäiltynä vakoilusta Neuvostoliiton hyväksi.

Neuvostoliitto tunnusti vasta vuonna 1991 lentokoneiden alasampumiset. Ruotsalainen harrastajaryhmä löysi DC-3-koneen hylyn Itämeren pohjasta kesällä 2003 viisi vuotta kestäneiden sukellusetsintöjen jälkeen. Hylyn löytöpaikka sijaitsi parikymmentä merimailia Gotska Sandön itäpuolella, kansainvälisillä vesillä mutta Ruotsin talousalueella. Hylky on nykyisin esillä Ruotsin ilmavoimien museossa Flygvapenmuseumissa Linköpingissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bessey-lès-Cîteaux

**Bessey-lès-Cîteaux** on kunta Ranskassa Côte-d’Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 23 kilometriä Dijonin kaupungista kaakkoon.

Keskustassa oleva Saint-Vincentin kirkko on rakennettu 1800-luvulla samalla paikalla olleen kappelin paikalle. Kirkossa on kaksi kelloa, jotka on valmistettu vuosina 1492 ja 1509, sekä alttaritaulu vuodelta 1430. Kunnan alueella on ollut myös keskiaikainen 1400-luvulla rakennettu linna. Se kuitenkin purettiin ja sen kivistä rakennettiin hieman eri paikkaan 1700-luvulla nykyinen linna *Château de Bessey-lès-Cîteaux*. Linnaan sijoitettiin toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain ilmavoimien 444. pommittajalentue. Lentolaivue käytti läheistä Dijon-Longvicin lentotukikohtaa. Linna on nykyisin majoituskäytössä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Étormay

**Étormay** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 20 kilometriä Montbardin kaupungista itään.

Keskustassa oleva Saint-Martinin kirkko on rakennettu alkujaan 1500-luvulla, ja nykyisen romaanisen ulkomuotonsa se sai 1600-luvun lopulla. Kirkon kellotorni rakennettiin 1800-luvulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Freya Stark

**Freya Stark** (31. tammikuuta 1893, Pariisi – 9. toukokuuta 1993, Asolo, Italia), oli brittiläinen tutkimusmatkailija ja matkakirjailija, joka kuvasi yli kahdessakymmenessä kirjassaan paikallista arkea, historiaa ja kulttuuria. Mondet hänen matkoistaan suuntautuivat Aasiassa alueille, joilla harvat eurooppalaiset olivat liikkuneet häntä ennen.

Stark sai peruskoulutuksensa kotiopettajattarilta, opiskeli kaksi vuotta Bedford Collegessa Lontoossa ennen ensimmäisen maailmansodan puhkeamista. Hän siirtyi Italiaan sairaanhoito-opistoon ja alkoi sen opiskella arabiaa työn ohella. Hän opiskeli myös hieman persiaa ennen kuin teki ensimmäisen matkansa Lähi-itään vuonna 1927. Kaksi muuta matkaa Libanoniin vuosina 1929 ja 1931 olivat pohjana teokselle *The Valley of the Assassins.*

Toisen maailmansodan aikana Stark työskenteli brittihallitukselle Adenissa, Baghdadissa ja Kairossa. Myöhemmin hän palasi Aasiaan ja kävi muun muassa Afghanistanissa ja Nepalissa.

## Teoksia
* The Southern Gates of Arabia (1936)
* Letters from Syria (1942)
* Alexander’s Path (1958)
* The Minaret of Djam (1970)

## Lähteet
Karl Reinhold Ladau

**Karl Reinhold Ladau** (26. marraskuuta 1762 Iisalmi – 19. helmikuuta 1823 Heinola) oli suomalainen everstiluutnantti ja postimestari.

Ladaun vanhemmat olivat Savon rykmentin majuri Fredrik Wilhelm Ladau (1727–1773) ja Anna Christina Furumarck (1730–1805). Hän tuli vapaaehtoisena Hämeen läänin jalkaväkirykmenttiin 1771 ja hän palveli korpraalina ja kersanttina Uudenmaan rakuunarykmentissä 1770-luvulla. Ladau kävi Haapaniemen kadettikoulun 1779–1784. 

Ladau oli vänrikkinä Savon jalkaväkirykmentissä vuodesta 1780. Hän osallistui Kustaa III:n sotaan 1788–1790 ja hänet ylennettiin Savon jalkaväkirykmentin luutnantiksi 1788. Vuonna 1798 Ladausta tuli Kajaanin pataljoonan kapteeni. Ladau asui ensin Kajaanissa mutta muutti sitten 1793 Hyrynsalmelle. Ladau asui luultavasti Hyrynsalmen Nuottikankaalla sijainneessa Kapteeninaution virkatalossa ja hänet tunnettiin paikkakunnalla "Latokapteenin" nimellä. Ladau siirrettiin Savon rykmenttiin 1808 ja hän osallistui Suomen sotaan. Ladau haavoittui vakavasti 21. elokuuta 1808 Karstulan taistelussa kun hänen joukkonsa joutui erilleen Otto von Fieandtin pääjoukosta ja joutui pistinrynnäköllä murtautumaan venäläisjoukon läpi. 

Ladau ylennettiin majuriksi 1809, hänestä tuli miekkaritariston jäsen samana vuonna ja vuonna 1810 hän sai eron armeijasta everstiluutnantin arvoisena. Viimeksi Ladau oli Heinolan postimestarina 1818–1823.

Ladau oli naimisissa vuodesta 1791 Anna Elisabet Willichin kanssa. Heidän poikiaan olivat Vaasan hovioikeuden notaari Otto Reinhold Ladau (1792–1835), Hämeen läänin lääninsihteeri Adolf Wilhelm Ladau (1799–1846) ja komissiomaanmittari Georg Gustaf Ladau (1804–1867). Karl Reinhold Ladaun veli Gustaf Wilhelm Ladau osallistui Anjalan liittoon, joutui sen jälkeen pakenemaan Venäjälle ja oli myöhemmin Suomen postitirehtöörinä ja senaattorina.  

Ladau mainitaan Vänrikki Stoolin tarinoiden runossa *Sotamarski*.

## Lähteet
Hapranäkinparta

**Hapranäkinparta** (*Chara globularis*) on näkinpartojen sukuun kuuluva näkinpartaislevä.

Hapranäkinparta on tummanvihreä ja se kasvaa noin 10–50 senttimetrin pituiseksi. Sen sileä ja piikitön sekovarsi on suhteellisen hento. Sen sädekiehkuroissa on 6–9 ohutta ja teräväkärkistä haaraa.

Hapranäkinparta on triplostikkinen, eli päävartta peittäviä pitkiä kuorisoluja on kolme kertaa niin monta kuin kiehkuran haaroja. Se on yksikotinen ja yleensä yksivuotinen. Syvällä kasvaessaan se voi kuitenkin talvehtia.

Hapranäkinparta voidaan helpoiten sekoittaa sironäkinpartaan (*Chara virgata*), mukulanäkinparran muotoon (*Chara aspera* f. *subinermis*) tai suppunäkinpartaan (*Chara connivens*). Mukula- ja suppunäkinparta ovat kuitenkin kaksikotisia.

Hapranäkinparrasta on havaintoja ympäri maailmaa. Suomessa sitä kasvaa koko maassa. Se on yksi Suomen yleisimpiä näkinpartaislajeja.

Hapranäkinparta kasvaa makeassa vedessä ja murtovedessä, jonka suolapitoisuus on alle 0,7 %. Se kasvaa 1–5 metrin syvyydessä muta- ja liejupohjilla rehevissä järvissä ja lammissa sekä rannikolla.

Hapranäkinparta voidaan jakaa kolmeen muunnokseen:
* *Chara globularis* var. *globularis* Thuille
* *Chara globularis* var. *hedwigii* (C.Agardh ex Bruzelius) J.S.Zaneveld
* *Chara globularis* var. *leptosperma* (R.Braun) R.D.Wood

## Lähteet
Caroline Thompson

**Caroline Thompson** (s. 23. huhtikuuta 1956) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, elokuvaohjaaja, tuottaja ja kirjailija. Hän on kirjoittanut käsikirjoituksen mm. Tim Burtonin ohjaamiin elokuviin *[[Saksikäsi Edward]]*, *[[Painajainen ennen joulua]]* ja *[[Corpse Bride]]*. Thompson kirjoitti Saksikäsi Edwardin tarinan ja sovitti elokuvan uuden näyttämöversion koreografi ja ohjaaja Matthew Bournen kanssa.

## Lähteet
Poiseul-lès-Saulx

**Poiseul-lès-Saulx** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 34 kilometriä Dijonin kaupungista pohjoiseen.

Keskustassa oleva uusgoottilainen Syntymäkirkko on rakennettu 1800-luvulla. Kirkon sisällä on 1300-luvulta oleva Neitsyt ja lapsi -veistos. Kunnan alueella on sisäänkäynti Mont de l'Échellen -kansallismetsään. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Myh’ailo Osadtšyi

**Myh’ailo Hryhorovytš Osadtšyi** (; 22. maaliskuuta 1936 Kurmany, Sumyn alue, Ukrainan SNT – 5. heinäkuuta 1994 Lviv, Ukraina) oli ukrainalainen runoilija, prosaisti ja toisinajattelija. Hänet nimitettiin vuonna 1979 PEN International -järjestön Sveitsin osaston kunniajäseneksi.

Osadtšyi opiskeli journalistiikkaa Lvivin yliopistossa, josta hän valmistui 1958. Hän opetti siellä 1960–1965 ja sai jatko-opinnot valmiiksi 1965. Samoihin aikoihin hän ryhtyi yhteistyöhön Ukrainan toisinajattelijoiden kanssa. Hänet pidätettiin 1965 neuvostovastaisesta toiminnasta ja tuomittiin seuraavana vuonna kahdeksi vuodeksi vankilaan. Uusi pidätys, seitsemän vuoden kovennettu pakkotyöleirituomio ja kolmen vuoden karkotus, tuli 1972. Tuomion hän kärsi leirillä Mordvassa ja karkotuksen Komissa.

Osadtšyi julkaisi esikoisrunokokoelmansa *Misjatšne pole* (’Pelto kuutamolla’) 1965 ennen pidätystään. Hänen tuotantonsa julkaiseminen kiellettiin Ukrainassa mutta hänen kuvauksensa leirikokemuksista ilmestyi 1971 lännessä, ja se käännettiin monille kielille. Hän jatkoi opetustyötä Lvivin yliopistossa syksyllä 1990 ja liittyi 1992 Ukrainan kirjailijaliittoon. Ensimmäinen Ukrainassa julkaistu runokokoelma ilmestyi 1993, ja kokoelma tieteellisiä ja journalistisia kirjoituksia ilmestyi 2001 nimellä *Ukrainotsentryzm* (’Ukrainakeskeisyys’).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tanja Szewczenko

**Tanja Szewczenko** (s. 26. heinäkuuta 1977 Düsseldorf) on saksalainen taitoluistelija, joka kilpaili yksinluistelussa. Hän voitti urallaan muun muassa kaksi aikuisten arvokisamitalia, MM-pronssia vuonna 1994 ja EM-pronssia vuonna 1998. Luistelu-uran jälkeen hän on luonut uraa näyttelijänä.

## Kilpaura
Düsseldorfer EG:tä seuratasolla edustanut Szewczenko aloitti luisteluharrastuksen vuonna 1979 ja kilpaili ensimmäisen kerran vuonna 1984. Hän harrasti lapsena taitoluistelun lisäksi balettia.

Juniorina Szewczenkon paras saavutus oli pronssimitali vuoden 1993 nuorten maailmanmestaruuskilpailuista. Aikuisten maailmanmestaruuskilpailuissa hän kilpaili urallaan neljästi (vuosina 1993, 1994, 1996 ja 1998) ja Euroopan-mestaruuskilpailuissa viidesti (vuosina 1993, 1994, 1995, 1996 ja 1998) sijoittuen joka kerta kärkikymmenikköön. Hän voitti vuonna 1994 MM-pronssia ja vuonna 1998 EM-pronssia. Talviolympialaisissa Szewczenko kilpaili urallaan kerran, Lillehammerissa 1994. Hän sijoittui tuolloin kuudenneksi. 

Szewczenkon oli tarkoitus kilpailla myös Naganon olympialaisissa 1998, mutta joutui flunssan vuoksi vetäytymään viime hetkillä. Aiemmin häneltä jäi väliin koko kausi 1996–1997 vakavan virusinfektion vuoksi.

Szewczenko voitti Saksan-mestaruuden kolmesti, vuosina 1994, 1995 ja 1998. Vuoden 1994 Saksan-mestaruuskilpailut saivat huomiota kaksinkertaisen olympiavoittajan Katarina Wittin palattua kilpajäille kuuden vuoden tauon jälkeen. Witt sijoittui kilpailussa hopealle. Muista kilpailuista Szewczenko voitti muun muassa Nations Cupin vuosina 1993 ja 1997 sekä NHK Trophyn vuonna 1997. 

## Kilpauran jälkeen
Szewczenko lopetti kilpauransa taitoluistelijana vuonna 2000. Hän on tämän jälkeen jatkanut lajin parissa esiintymällä luistelunäytöksissä, muun muassa *[[Holiday on Ice]]ssa*. Hän on myös ollut tuomarina Saksan *Dancing on Ice* -televisio-ohjelmassa vuonna 2006.

2000-luvun alussa Szewczenko aloitti uran näyttelijänä. Hän on muun muassa näytellyt Kati Ritteriä saippuasarjassa *[[Unter uns]]* vuosina 2002–2005 ja Diana Sommeria toisessa saippuasarjassa *[[Alles was zählt]]* vuosina 2006–2009 sekä 2016–2018.

Vuonna 2014 Szewczenko oli kilpailijana televisio-ohjelmassa *Let’s Dance*, Saksan versiossa *[[Dancing with the Stars|Tanssii tähtien kanssa]]* -formaatista. Hän sijoittui kilpailussa toiseksi parinsa Willi Gabalierin kanssa.

## Yksityiselämä
Szewczenko on ollut vuodesta 2020 naimisissa taitoluistelija Norman Jeschken kanssa. Pari oli ollut ennen avioliittoa yhdessä jo vuodesta 2008. Heillä on kolme lasta, vuonna 2011 syntynyt tytär sekä vuonna 2021 syntyneet kaksospojat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Zernogradin lentotukikohta

**Zernogradin lentotukikohta** (, suom. Zernogradin sotilaslentokenttä; tai ; kansallinen lentopaikkatunnus: **ЬРРГ**, XRRG) on Venäjän Eteläisen sotilaspiirin helikopteritukikohta Zernogradin piirissä Rostovin alueella. Tukikohta sijaitsee maanteitse 82 kilometriä Rostovista kaakkoon ja kuusi kilometriä Zernogradin kaupungin keskustasta itään.

Zernogradin sotilaslentokentällä on 2020-luvun alkuvuosina toiminut 16. armeijan lentoprikaati (16 BrAA, yksikkö 41767). Senn lentokalustoon kuuluu kaksi lentuetta kuljetushelikoptereita (Mil Mi-8AMTSh ja Mil Mi-8PP), kaksi lentuetta Mil Mi-28N ja Mil Mi-35N taisteluhelikoptereita sekä joitain raskaita Mil Mi-26 kuljetushelikoptereita.

Tukikohdan aiemmissa vaiheissa siellä on toiminut muun muassa Mikojan MiG-29 -hävittäjillä lentänyt sotilasyksikkö (31 GvIAP, yksikkö 12628).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Aerodrom Zernograd  (wikimapia.org)
*Зерноград Военный аэродром День России (Zernograd, Vojennyi aerodrom. Den Rossii: yleisö tutustuu koptereihin, lapset sinkoihin, venäjähumppa soi taustalla/avoimet ovet: 14.6.2018)  (youtube.com)
Locals Only - Dark Edition

**Locals Only -Dark Edition** on The Local Bandin debyyttialbumi, joka julkaistiin 4. joulukuuta 2015.
## Kappaleet
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  

## Arvostelut
* Imperiumi:7½/10
* Inferno: 

## Lähteet
Sironäkinparta

**Sironäkinparta** (*Chara virgata*) on näkinpartojen sukuun kuuluva näkinpartaislevä.

Sironäkinparta on vaalean- tai harmaanvihreä ja pieni- tai keskikokoinen. Se kasvaa 3–30 cm korkeaksi. Se on yksi- tai monivuotinen. Sillä on kiehkuroissa 7–8 haaraa..

Sironäkinparta kasvaa tavallisesti makeassa vedessä, mutta siitä on havaintoja myös murtovedestä.

## Lähteet
Ferraro

**Ferraro**  on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Carmelo Ferraro (s. 1932), italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa
* Geraldine Ferraro (1935–2011), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko
* Landon Ferraro (s. 1991), kanadalainen jääkiekkoilija
* Mario Ferraro (s. 1998), kanadalainen jääkiekkoilija
* Ray Ferraro (s. 1964), kanadalainen jääkiekkoilija
Viktor Zvjahintsev

**Viktor Oleksandrovytš Zvjahintsev** (, 22. lokakuuta 1950 Stalino, Ukrainan SNT – 21. huhtikuuta 2022 Donetsk, Ukraina) oli ukrainalainen, kilpaurallaan Neuvostoliittoa edustanut jalkapalloilija ja olympiamitalisti.

Zvjahintsev pelasi Neuvostoliiton miesten maajoukkueessa 13 maaottelua. Hän kuului Neuvostoliiton kokoonpanoon Montréalin kesäolympialaisissa 1976, missä maa voitti pronssia. Zvjahintsev teki uransa ainoan miesten maajoukkuemaalin olympiaturnauksen puolivälieräottelussa Irania vastaan. Seuratasolla Zvjahintsev edusti muun muassa FK Šah’tar Donetskia, jossa hän saavutti Neuvostoliiton cup-mestaruuden vuonna 1980 ja Neuvostoliiton pääsarjan hopeaa vuosina 1975 ja 1979. Hän toimi myöhemmin jalkapalloerotuomarina. 22. huhtikuuta 2022 Zvjahintsevin uutisoitiin kuolleen 71-vuotiaana.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Sandra Pisani

**Alexandra Jane ”Sandra” Pisani** (23. tammikuuta 1959 – 19. huhtikuuta 2022 Adelaide) oli australialainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja.

Pisani voitti Australian naisten maajoukkueessa olympiakultaa Soulissa 1988 ja MM-pronssia Malesiassa 1983. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös Los Angelesin kesäolympialaisissa 1984, missä maa sijoittui neljänneksi, sekä vuosien 1981 ja 1986 MM-kilpailuissa. Yhteensä Pisani pelasi 105 maaottelua. Ratapyöräilyn olympiavoittaja Michael Turtur oli Pisanin puoliso 32 vuoden ajan. Pisani kuoli syöpään adelaidelaisessa sairaalassa 63-vuotiaana 19. huhtikuuta 2022.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Joel Jänkälä

**Yrjö Joel Jänkälä** (23. huhtikuuta 1877 Koskenkylä, Kemi – 19. joulukuuta 1971) oli suomalainen Kemissä vaikuttanut liikemies ja konsuli.

Joel Jänkälän vanhemmat olivat Matti Jänkälä (1842–1926) ja Greta Amanda Vanha (1846–1887). Hän kävi yhteiskoulun ja sai vuonna 1897 päästötodistuksen Raahen Porvari- ja Kauppakoulusta. Jänkälä oli konttoristina kauppias Hirmun palveluksessa Kemissä ja Pyhäjärven Kauppa Oy:ssä johtajana. Vuosina 1899–1900 Jänkälä oli harjoittelijana eri liikkeissä Tallinnassa, Riiassa, Kööpenhaminassa, Hampurissa, Lontoossa ja Glasgowissa.

Suomeen palattuaan Jänkälä oli vuoteen 1917 saakka Karihaarassa Kemi Oy:n palveluksessa konttoristina, konttoripäällikkönä ja isännöitsijän apulaisena. Tämän jälkeen Jänkälä oli Kemissä itsenäisenä liikemiehenä ja harjoitti vuodesta 1926 alkaen noin kymmenen vuoden ajan puutavarakauppaa ja puutavaran vientiä.

Jänkälä oli Kemissä useiden liikelaitosten johtokuntien jäsenenä ja tilintarkastajana. Hän oli Kansallis-Osake-Pankin Kemin konttorin valvojana vuodesta 1919 ja toimi Kemissä Saksan varakonsulin sijaisena 1909–1914 ja sittemmin Tanskan varakonsulina Kemissä ja Torniossa. Jänkälä oli Kemissä myös monien kunnallisten lautakuntien jäsenenä tai puheenjohtajana sekä Kemin rahatoimikamarin varaesimiehenä.

Jänkälä osti vuonna 1917 sahanhoitaja Petter Tuhkasen vuonna 1875 Kemiin rakentaman empiretyylisen puutalon piharakennuksineen. Jänkälän mukaan nimensä saanut talo oli Jänkälän suvun omistuksessa vuoteen 1983 saakka, jolloin Kemin kaupunki osti sen. Talo peruskorjattiin ja se toimii juhlahuoneistona.

## Lähteet
Astro Invader

**Astro Invader** on Stern Electronicsin vuonna 1980 julkaisema kolikkopeli. Pelissä lentävä lautanen pudottaa vihollisaluksia sarakkeisiin. Sarakkeen ollessa täynnä vihollisalus putoaa sarakkeesta. Pelaajan täytyy joka kentässä ampua tietty määrä vihollisaluksia. Pelaajan alusta liikutetaan vaakasuunnassa.

## Aiheesta muualla
https://www.arcade-museum.com/game_detail.php?game_id=6948
Matthew Bourne

**Matthew Christopher Bourne** (s. 13. tammikuuta 1960) on englantilainen nykytanssin ja tanssiteatterin koreografi. Hän on saanut lukuisia palkintoja ja ehdokkuuksia mukaan lukien Laurence Oliver Award ja Tony Award.

## Lähteet
Buddhalaisuus Indonesiassa

**[[Buddhalaisuus]]** on vähemmistöuskonto Indonesiassa, mutta se on siitä huolimatta yksi maan uskonnollisista asioista vastaavan ministeriön tunnustamista uskonnoista. 

Maan tunnetuin buddhalainen temppeli lienee Borobudur, joka on edelleen uskonnollisessa käytössä. Se on samalla myös maailman suurin buddhalainen temppeli, jossa käy vuosittain 40 000 – 60 000 pyhiinvaeltajaa. Indonesian valtio on pyrkinyt kehittämään temppelialuetta buddhalaisten pyhiinvaeltajien turismin tarpeisiin.

## Historia

Hindulaisuus saapui Indonesian saaristoon Intiasta 200-luvulla. Buddhalaisuus seurasi tätä 400-luvulla ja tämän jälkeen molemmat uskonnot elivät keskenään sovussa ja muodostuivat omaksi synkroniseksi uskonnokseen, jota harjoitettiin Indonesian hindulais-buddhalaisissa kuningaskunnissa. Hindulais-buddhalainen uskonto saavutti huippunsa 700-luvulta lähtien Srivijayan nousun myötä aina 1400-luvulle saakka. Sekä theravada- että mahayanabuddhalaisuus ovat levinneet Indonesian alueille heti alusta alkaen.

Islamin saapuminen Indonesiaan johti buddhalaisuuden taantumiseen ja 1400-luvulle tultaessa islamista oli tullut merkittävä uskonto alueella.

Perinteisesti buddhalaisuuden elpymisen Indonesiassa katsotaan alkaneen 1900-luvun puolessa välissä, kun Borobudurissa juhlittiin vesakia vuonna 1953. Maassa nosti päästään aivan uudenlainen buddhayana-suuntaus, jossa theravada, mahayana ja vajrayana toimivat yhdessä. Buddhalaisuuden elvytystyössä avainasemassa oli munkki Ashin Jinarakkhita, joka kiersi pitkin Indonesiaa ja torjui yhteen yksittäiseen koulukuntaan nojautumisen. Tätä ilmensi se, että hän pukeutui theravadabuddhalaisten käyttämään sahraminkeltaiseen kaapuun, mutta ei ajanut partaansa kuten kiinalaiset mahayanabuddhalaiset.

## Nykyään
Indonesian nykyisen perustuslain mukaan, mikään uskonto ei saa olla ristiriidassa perustuslain tai maan virallisen filosofian, pancasilan, kanssa. Pancasila vaatii, että indonesialaiset uskovat yhteen jumalaan, jota ei kuitenkaan nimetä. Buddhalaisten kohdalla tämä tarkoittaa, että Siddhartha Gautamaa kohdellaan kuin jumalaa, josta käytetään nimityksiä kuten Kaikkivoipa ja alkuperäinen Buddha (), Ensimmäinen ja verraton Buddha (), Alkuperäinen Buddha () tai Buddhien Buddha (). Tämä teistinen buddhalaisuus varmistaa sen, että buddhalaisuus on yhteensopiva pancasilan kanssa.

Nyky-Indonesiassa buddhalaisuuden katsotaan olevan etupäässä maan kiinalaisväestön, ja näiden jälkeläisten, uskonto. Lombokin saarella on kuitenkin katkeamattomasti säilynyt Indonesian alkuperäiskansojen buddhalaisuuden perinne, joka on jäljitettävissä aina Srivijayan aikoihin saakka. Näitä Lombokin buddhalaisia arvioidaan olevan enintään 20 000 ja he sijoittuvat pääsääntöisesti saaren vuoristoiselle syrjäseuduille ja puhuvat äidinkielenään sasakia.

Vuoden 2018 väestönlaskennassa Indonesiassa laskettiin olevan hieman yli kaksi miljoonaa buddhalaista. 

## Lähteet
Pyhän Ananiaksen kappeli

**Pyhän Ananiaksen kappeli** on kirkko Syyrian pääkaupunki Damaskoksen vanhassakaupungissa Suoran kadun alueella. Kappeli on liitetty Pyhän Ananiaksen tarinaan Paavalin näön parantamisesta ja kasteesta. Kappeli on ainoa Damaskoksen säilyneistä roomalaiskauden kirkoista muiden pystyssä olevien kirkkojen tullessa rakennetuksi vasta myöhemmin. Kappelin täkein osa on maan alla.

## Historia

Pyhä Ananias liittyy raamatun Uuden testamentin tarinaan Paavalista eli Saul Tarsolaisesta ja näön parantamisesta ja kasteesta Damaskoksen Suoralla kadulla. Paavali asui myöhemmin Ananiaan talossa ja saarnasi kristinuskoa Damaskoksen synagogilla.

Ananiaksen kappeli on paikalla nykyisen Suoran kadun varrella lähellä kaupunginmuurin Bab Šarqi-porttia, joka tarinan mukaan oli aikanaan raamatun Ananiaan talo. Kaivauksissa kappelin länsipuolelta on löydetty joitakin viitteitä, joiden mukaan paikalla olisi saattanut olla jonkinlaista uskonnollista merkitystä jo Rooman valtakunnan aikana. Ananiaan tarina on ehkä liitetty paikkaan tästä syystä. Itse kappelin maanalaiset osat saattavat ajoittua jo 400- tai 500-luvuille. Jos tämä pitää paikkansa, Ananiaan kappeli on ainoa Damaskoksen säilyneistä myöhäisroomalaisista tai bysanttilaisista kirkoista. Muut nykyiset kirkot on rakennettu vasta islamin saavuttua alueelle.

Vuonna 1860 Damaskoksessa syttyi Libanonvuoren sisällissotaan liittyineitä kristittyjen vastaisia mellakoita. Niiden yhteydessä hävitettiin huomattava osa Suoran kadun kirkkoja ja muita rakennuksia. Tuhojen jälkeen niitä rakennettiin uudestaan uuden mallin mukaisesti. Ananiaan kappelin maanalainen osa oli yksi harvoista kohteista, jotka säilyivät joten kuten alkuperäisessä kunnossaan.

## Lähteet
Denise Di Novi

**Denise Di Novi** (s. 21 maaliskuuta 1956) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja ja -ohjaaja. Hän on työskennellyt tuottajana mm. Tim Burtonin ohjaamissa elokuvissa ''Saksikäsi Edwar''d, ''Batman - paluu'', ''Ed Wood'' ja ''Painajainen ennen joulua''.

## Lähteet
Jacques Perrin

**Jacques Perrin**, oik. **Jacques André Simonet**  (13. heinäkuuta 1941 – 21. huhtikuuta  2022) oli ranskalainen elokuvanäyttelijä ja -tuottaja. Hän loi menestyksekkään uran niin ranskalaisissa kuin italialaisissakin elokuvissa.

## Ura

Perrinin elokuvaura kesti vuosikymmeniä. Hänen ensimmäinen pääosansa oli vuonna 1961 italialaisessa elokuvassa *[[Tyttö ja laukku]]*. Hänet palkittiin parhaan miespääosan palkinnolla Venetsian elokuvajuhlilla elokuvasta *Un uomo a metà*. Hän myös näytteli Jacques Demyn ranskankielisissä musikaaleissa *[[Rochefortin tytöt]]* ja *[[Aasinnahka]]*. Hänen uransa myöhempiä tunnettuja rooleja on mm. elokuvassa *[[Cinema Paradiso]]*.

Perrin oli uransa aikana kaksi kertaa Oscar-ehdokkaana tuottajan ominaisuudessa; elokuva *[[Z – hän elää!]]* voitti parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarin ja oli ehdolla parhaaksi elokuvaksi. Tämän lisäksi *[[Siivekäs muutto]]* oli ehdolla parhaaksi dokumentiksi.

## Yksityiselämä
Jacques Perrin oli naimisissa Valentine Perrinin kanssa.  Hänellä oli kolme lasta. 

## Valikoitu filmografia
* *Totuus* (*La vérité*, 1960)
* *Miehet varokaa!* (*Les nymphettes*, 1961)
* *Tyttö ja laukku* (*La ragazza con la valigia*, 1961)
* *[[317. osasto]]* (La 317ème section 1965)
* *Murha makuuvaunussa* (*Compartiment tueurs*, 1965)
* *Demarkaatiolinja* (*La ligne de démarcation*, 1966)
* *Rochefortin tytöt* (*Les demoiselles de Rochefort*, 1967)
* *Yksi mies liikaa* (*1 homme de trop*, 1967)
* *Z - hän elää!* (*Z*, 1969)
* *Aasinnahka* (Peau d'âne 1970)
* *Blanche - laulu viattomuudesta ja pahasta äkillisestä kuolemasta* (*Blanche*, 1971)
* *Hälytystila* (*État de siège*, 1972)
* *Erikoisryhmä* (*Section spéciale*, 1975)
* *Laskuvarjolegioona iskee* (*La légion saute sur Kolwezi*, 1980)
* *Meduusan syleily* (*L'année des méduses*, 1984)
* *Poliisin kosto* (*Parole de flic*, 1985)
* *Cinema Paradiso* (*Nuovo Cinema Paradiso*, 1988)
* *Kaikilla menee hyvin* (*Stanno tutti bene*, 1990)
* *Viattoman pako* (*La corsa dell'innocente*, 1992)
* *Pitkä hiljaisuus* (*Il lungo silenzio*, 1993)
* *Ei se mun syy ollut* (*C'est pas ma faute!*, 1999)
* *Susien klaani* (*Le pacte des loups*, 2001)
* *Kuoropojat* (*Les choristes*, 2004)
* *Goliath* (*Goliath*, 2022)

## Lähteet
Carsten Niebuhr

**Carsten Niebuhr** (17. maaliskuuta 1733 Lüdingworth, Bremen-Verden – 26. huhtikuuta 1815 Meldorf, Holstein) oli saksalainen, Tanskan palveluksessa ollut kartografi ja Lähi-idän tutkimusmatkailija. Hän oli Barthold Georg Niebuhrin isä.

## Elämä ja ura
Niebuhr oli pienviljelijä poikana. Hänellä oli vaatimaton koulutus, ja nuoruusvuosien ajan hän joutui tekemään maalaistöitä. Hän oli taipuvainen matematiikkaan, ja hän onnistui hankkimaan itselleen maanmittarin koulutusta.  

Tanskan hallitus hyväksyi Niebuhrin vuonna 1758 jäseneksi Arabiaan suunnitellulle tieteelliselle tutkimusretkikunnalle. Niebuhr opiskeli ahkerasti matematiikkaa puolitoista vuotta ennen retkikunnan lähtöä ja onnistui myös hankkimaan jonkin verran arabian kielen taitoja. Insinööriluutnanttina, jonka tehtävänä oli suorittaa kartografisia tutkimuksia, hän lähti neljän tiedemiehen kanssa vuonna 1761 Egyptiin, vietti myöhemmin kahdeksan kuukautta Jemenissä ja oli ainoa osallistujista, joka selvisi hengissä matkan vaikeuksista. Niebuhr näyttää pelastaneen oman henkensä ja palauttaneen terveytensä omaksumalla paikallisten asukkaiden pukeutumis- ja ruokailutottumukset. Vuonna 1763 hän purjehti Bombayhin ja lähti paluumatkalle vuonna 1764 Persian, Syyrian ja Turkin kautta, palaten Tanskaan vuonna 1767. Persiassa hän tutki Persepoliksen raunioita ja teki tarkat kopiot sen nuolenpääkirjoituksista. Niebuhr meni naimisiin vuonna 1773 ja toimi muutaman vuoden ajan Tanskan sotilasvirassa. Vuonna 1778 hän kuitenkin otti vastaan viran Holsteinin siviilihallinnossa.  

Niebuhr kirjasi havaintonsa tarkasti ja tunnollisesti ja oli totuudenmukainen matkakertomuksissaan. Hänen teoksensa Arabian maantieteestä, kansasta, muinaisuudesta ja arkeologiasta ovat olleet pitkään klassikkoja. Niebuhr julkaisi teoksen *Beschreibung von Arabien* vuonna 1772 ja laajemman *Reisebeschreibung von Arabien und anderen umliegenden Ländern* -teoksen vuosina 1774–1778. Jälkimmäinen teos käännettiin ranskaksi, englanniksi, hollanniksi ja tanskaksi. Hän julkaisi myös suomalaisen matkakumppaninsa Peter Forsskålin teoksia. Saksalaiseen aikakauslehteen, *Deutsches Museumiin*, Niebuhr kirjoitti artikkeleita Afrikan sisäosista, Turkin valtakunnan poliittisesta ja sotilaallisesta tilasta ja muista aiheista. 

Niebuhr valittiin vuonna 1776 Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian ulkomaiseksi jäseneksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla