open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nakkilan kirkonkylä

**Nakkilan kirkonkylä** on Nakkilan kunnan kuntakeskus Satakunnan maakunnan keskivaiheilla, linnuntietä noin 17 kilometriä maakuntakeskus Porista kaakkoon. Nakkilan kirkonkylä sijaitsee Kokemäenjoen varrella. 

Nakkilan kirkonkylä muodostaa nykyisin osan laajemmasta Porin keskustaajamasta, josta Nakkilan kuntaan sijoittuvien asukkaiden osuus oli 4&nbsp;262 asukasta vuoden 2012 alussa. Esimerkiksi vielä 1980-luvulla Nakkilassa oli neljä erillistä taajamaa: Arantila eli kirkonkylä (2&nbsp;520 as., 1980), Ruskila (461 as.), Viikkala (303 as.) ja Pyssykangas (216 as.). Näistä kolme suurinta ovat nykyisin yhdistyneet osaksi Porista Harjavaltaan ulottuvaa Porin keskustaajamaa.

Nakkilan kunnan asutushistoria ulottuu kauas kivikautiseen Kiukaisten kulttuurin aikakauteen (2000-1300 eaa.). Pronssikautisia kivistä koottuja hautaröykkiöitä, hiidenkiukaita (1500-400 eaa.) on löydetty yli sata. Nakkilan kylistä vanhimpia ovat Leistilä, Masia, Ruskila, Tattara ja Viikkala, jotka oli asuttuja jo varhaisella keskiajalla. Kartanoista Anola Kokemäenjoessa sijaitsevine Kirkkosaarineen (joka oli perimätiedon mukaan Ulvilan vanhan kirkon sijaintipaikka) oli 1200-luvulla huomattava kirkollinen keskus ennen Ulvilan ja Porin kaupunkien perustamista. Kirkkosaari sijaitsee vain kaksi kilometriä nykyisestä Nakkilan kirkosta pohjoiseen.

Nakkilan kylä mainitaan kirjallisissa lähteissä vuonna 1548 (Nacke by) ja 1552 (Nackila). Kylä kuului tuolloin Ulvilaan ja Ulvilan seurakuntaan. Rukoushuonekunta Nakkilaan muodostettiin 1763, kappeliseurakunta 1764 omine kirkkoineen (Nakkilan aiempi kirkko 1764) ja itsenäinen Nakkilan seurakunta 1861. Nykyinen Nakkilan kirkko edustaa funktionalistista tyyliä (1934, suunnittelijanaan arkkitehti Erkki Huttunen).

Nakkilan kylännimi on toiminut pohjana pitäjännimelle. Kylännimi perustuu ilmeisesti talonnimeen Nakkila. Talonnimi saattaa olla johdettu esimerkiksi saksalais- tai ruotsalaisperäisestä Nacke-henkilönimestä muodossa Nakke, Nakki tai jotain vastaavaa.

## Lähteet
Aarne Ojala

**Kaarlo Aarne Ojala** (20. lokakuuta 1897 Helsinki – 29. tammikuuta 1978 Heinola) oli suomalainen agronomi ja järjestöjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1960.

Ojalan vanhemmat olivat kamreeri, taloustirehtööri Kalle Henrikki Ojala ja Selma Maria Yrjölä ja puoliso vuodesta 1926 Lempi Maria Mattila. Ojala kirjoitti ylioppilaaksi Heinolan keskikoulun jatkoluokilta vuonna 1916 ja valmistui agronomiksi vuonna 1921. Hän työskenteli Lahden ja Kajaanin kiertävän maamieskoulujen palveluksessa, Itä-Hämeen maanviljelysseuran konsulenttina, Valtion siementarkastuslaitoksen assistenttina ja Kajaanin Suonviljelysystäväin palveluksessa, kunnes siirtyi vuonna 1925 Suomen Sianjalostusyhdistyksen konsulentiksi ja vuonna 1945 yhdistyksen toiminnanjohtajaksi Aarne Salokankaan seuraajaksi. Ojala työskenteli yhteensä yli 35 vuoden ajan sikatalouden ja sianjalostuksen parissa. Hän oli Sianjalostusyhdistyksen Sika-lehden vastaava toimittaja, ja kirjoitti säännöllisesti ammattiartikkeleita eri lehtiin.

Ojala toimi Heinolan Osuuskaupan johtokunnassa ja Heinolan Osuuskassan hallintoneuvoston puheenjohtajana. 
 
## Julkaisuja
* *Säilöperuna ja sen valmistus*, 1957

## Lähteet
Oxkangarin Betel-seurakunta

**Oxkangarin Betel-seurakunta** () on Vöyrin Oravaisissa, tarkemmin Oxkangarin saaristokylässä, sijaitseva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1925. Seurakunnan tausta on Oxkangarin herätyksessä ja kirkkonummelaisen Gunnar Bengströmin työssä 1920- ja 1930-luvuilla, jolloin monet kyläläiset tulivat uskoon ja kastettiin. Seurakunnalla on ollut rukoushuoneet Oxkangarin keskustassa sekä Djupsundissa.

Seurakunnan saarnaajina ja johtajina ovat vuosien aikana toimineet mm. Albert Sigfrids, Mikael Westerlund, Gunnar Backman (1940–1943), Harry Blomberg, Torsten Hellström, Rolf Strömvall ja Kaj Kanto.

## Katso myös
* Finlands svenska pingstsamfund
* Vöyrin seurakunta
* Komossan baptistiseurakunta
* Oxkangarin baptistiseurakunta
* Oravaisten baptistiseurakunta
* Särkimon vapaaseurakunta
* Vöyrin vapaakirkkoseurakunta

## Lähteet
*  

### Viitteet
Gross

**Gross** tai **Groß** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Bill Gross (s. 1944), yhdysvaltalainen sijoittaja ja yritysjohtaja
* Christian Gross (s. 1954), sveitsiläinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
* David Gross (s. 1941), yhdysvaltalainen fysiikan professori
* Eric Gross (1926–2011), itävaltalais-australialainen säveltäjä
* Jan Tomasz Gross (s. 1947), Yhdysvalloissa toimiva historian tutkija
* Jordan Gross (s. 1995), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
* Julia Jakob, ent. *Julia Gross* (s. 1991), sveitsiläinen suunnistaja
* Justin Gross, yhdysvaltalainen ääninäyttelijä
* Krista Gross (s. 1990), yhdysvaltalais-suomalainen koripalloilija
* Lee Falk, oik. *Leon Harrison Gross* (1911–1999), yhdysvaltalainen sarjakuvakirjoittaja, teatterituottaja ja näytelmäkirjailija
* Marcus Gross (s. 1989), saksalainen ratameloja ja olympiavoittaja
* Michael Gross (s. 1947), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Michael Groß (s. 1964), saksalainen uimari ja olympiavoittaja
* Nico Gross (s. 2000), sveitsiläinen jääkiekkoilija
* Pascal Groß (s. 1991), saksalainen jalkapalloilija
* Paul Gross (s. 1959), kanadalainen näyttelijä
* Paula Gross (s. 1996), sveitsiläinen suunnistaja
* Ricco Groß (s. 1970), saksalainen ampumahiihtäjä ja olympiavoittaja
* Stanislav Gross (1969–2015), tšekkiläinen sosiaalidemokraattinen (ČSSD) poliitikko, sisäministeri ja pääministeri
* Stefano Gross (s. 1986), italialainen alppihiihtäjä
* Terry Gross (s. 1951), yhdysvaltalainen radiotoimittaja
* Villem Gross (1922–2001), virolainen kirjailija

## Katso myös
* Gros
Kaliumdivetyfosfaatti

**Kaliumdivetyfosfaatti** (KH2PO4) eli **monokaliumfosfaatti** on kalium- ja divetyfosfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa lannoitteissa ja elintarvikkeiden lisäaineena.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa kaliumdivetyfosfaatti on valkoista tai väritöntä kiteistä ja hygroskooppista ainetta. Sen alkeiskoppi on tetragonaalinen. Kaliumvetyfosfaatti liukenee erittäin hyvin veteen ja liuokset ovat heikosti happamia. Yhdiste liukenee myös hieman etanoliin. Kuumettaessa aine hajoaa meta- tai polyfosfaateiksi. Kaliumdivetyfosfaattikiteet ovat pietsosähköisiä.

Kaliumdivetyfosfaattia valmistetaan neutraloimalla fosforihappoa osittain kaliumhydroksidilla, -karbonaatilla tai -kloridilla.
:KOH + H3PO4 → KH2PO4 + H2O

Kaliumdivetyfosfaattia käytetään muun muassa lannoitteissa, ainesosana puskuriliuoksissa ja elintarvikkeissa sitä käytetään happamuudensäätöön. Sen E-koodi on E162. Yhdistettä käytetään myös pietsosähköisissä värähtelijöissä.

## Lähteet
Antonio Maria Zaccaria

**Pyhä Antonio Maria Zaccaria** (1502 Cremona, Lombardia, Italia – 5. heinäkuuta 1539 Cremona, Lombardia, Italia) oli pappi, pyhimys ja yhteisön *Clericorum Regularium S. Pauli* perustaja. Hän syntyi patriisiperheeseen jossa hänen isänsä Lazzaro kuoli Antonion ollessa kaksivuotias. Antonio opiskeli lääketiedettä Paduassa, harjoitti ammattiaan Cremonassa ja kolme vuotta myöhemmin alkoi opiskella teologiaa ja vihittiin papiksi. Mies oli huomattu saarnaaja ja perusti Milanossa kaksi hengellistä yhteisöä. Sairastuttuaan kuumeeseen hän kuoli rauhallisesti äitinsä talossa 37-vuotiaana. Hän eli seuraavien 7 paavien hallintokausien aikana: Aleksanteri VI (1492-1503), Pius III (1503), Julius II (1503-1513), Leo X (1513-1521), Hadrianus VI (1522-1523), Klemens VII (1523-34) ja Paavali III (1534-49). Paavi Pius IX julisti hänet autuaaksi 1849 ja paavi Leo XIII julisti hänet pyhimykseksi 27. toukokuuta. Hänen juhlapäiväänsä vietetään 5. kesäkuuta.

## Lähteet
Korkeakoski (Juupajoki)

**Korkeakoski** on Juupajoen keskustaajama ja sen suurin taajama 822 asukkaallaan. Kylässä asuu noin puolet kunnan asukkaista. Korkeakoskella sijaitsee terveyskeskus, kunnanvirasto ja luokat 3–9 käsittävä koulukeskus. Myös vuonna 1898 perustettu Walleniuksen Wapriikki -niminen Suomen ensimmäinen koneellinen kenkätehdas sijaitsee Korkeakoskella. Korkeakosken kylässä on myös pieni puukirkko. Sen on suunnitellut arkkitehti Jaakko Tähtinen ja se on vihitty käyttöön vuonna 1951.

## Lähteet
Henkilökohtainen budjetointi

**Henkilökohtainen budjetointi** on sosiaali- ja terveydenhuollon palvelujen järjestämistapa, jossa käyttäjä valitsee ja hankkii palveluita hänelle myönnetyllä henkilökohtaisella budjetilla. Vammaisten henkilöiden henkilökohtaisen budjetoinnin kokeiluhanke järjestettiin Suomessa vuosina 2016-2019. Kokeilun tulos on Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen laatima ehdotus Suomen henkilökohtaisen budjetoinnin mallista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://henkilokohtainenbudjetointi.fi/
Luis Luna

**Luis Raúl Luna Lemus** (s. 29. joulukuuta 1983) on venezuelalainen pikajuoksija, joka erikoistui 400 metrille.

Luna edusti Venezuelaa Ateenan kesäolympialaisissa 2004 karsiutuen 400 metrillä ensimmäisellä kierroksella. Hän saavutti 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestissä Etelä-Amerikan-mestaruuskisojen hopeaa Barquisimetossa 2003 sekä Keski-Amerikan ja Karibian kisojen pronssia San Salvadorissa 2002. Luna voitti Venezuelan 400 metrin mestaruuden vuonna 2002.

## Henkilökohtaiset ennätykset
Lähde: 

### Ulkoradat

### Sisäradat

## Lähteet
Return of the Dream Canteen

**Return of the Dream Canteen** on Red Hot Chili Peppersin kolmastoista studioalbumi, joka julkaistiin 14. lokakuuta 2022. Albumi oli yhtyeelle jo toinen vuoden sisään, sillä edellisen albumin *[[Unlimited Love]]* julkaisusta oli kulunut vain kuusi kuukautta. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet "Tippa My Tongue", sekä Eddie Van Halenia kunnioittava "Eddie".
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet
Jorge Castellón

**Jorge Castellón Velarde** (s. 7. helmikuuta 1969) on bolivialainen pikajuoksija. Hänen ennätyksensä 100 metrillä on vuonna 1996 juostu 10,65.

Castellón edusti Boliviaa 100 metrillä Atlantan kesäolympialaisissa 1996. Hän juoksi ensimmäisellä kierroksella ajan 10,74, muttei selviytynyt puolivälieriin.

## Henkilökohtaiset ennätykset
Lähde: , 

## Lähteet
Raakavuota

**Raakavuota** on eläimen käsittelemätön tai jo suolattu vuota. Joskus raakavuodaksi kutsutaan vain ison eläimen vuotaa, ja pienen eläimen raakavuotaa kutsutaan **raakanahaksi**. Raakavuota syntyy, kun pyydetty eläin nyljetään. Sen jälkeen raakavuota käsitellään suolaamalla, puhdistamalla ja parkitsemalla se. Raakavuodan käsittelyn jälkeen syntynyttä materiaalia kutsutaan vuodaksi. Tuhannesta kilogrammasta naudan raakavuotaa tulee noin 200–300 kiloa nahkaa. Jos raakavuotaa ei parkita, se kovettuu kuivuessaan, ja siitä voidaan valmistaa esimerkiksi rumpuja, kalvoja tai köysiä. Raakavuodasta tehdään myös koiran puruluita. Puhdistuksen aikana raakavuotaan saattaa tulla reikiä, jos nahan työstäjä on varomaton kaapiessaan nahkaa. 

Raakavuota saatetaan myydä nahkatehtaaseen parkitsemista varten. Raakavuodan laatuun ja myyntihintaan vaikuttaa se, onko siinä vaurioita. Vaurioita saattaa tuottaa eläimen sairaus tai vamma tai eläimen tai raakavuodan huolimaton käsittely joko teurastamossa tai varastoinnin aikana. Raakavuotien tuotannossa saattaa avustaa myös kone, joka nylkee eläimen. Koneellinen nylkeminen tuottaa usein raakavuotia, joissa on vähemmän vaurioita kuin ihmisen leikkaamissa vuodissa.

## Lähteet
Gunnar Kauste

**Rudy Gunnar Kauste** (vuoteen 1933 Gauffin; 4. syyskuuta 1907 Helsinki – 30. huhtikuuta 1991 Tampere) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1961.

Kausteen vanhemmat olivat arkkitehti Arthur Rudolf Gauffin ja Ellen Sofia Falck. Kauste valmistui agronomiksi vuonna 1933. Hän työskenteli aluksi Keskusosuusliike Hankkijan kasvinjalostuslaitoksella ja Maatalouskoelaitoksen kasvinjalostusosaston ensimmäisenä assistenttina ja tilanhoitajana Iso-Hiiden kartanolla Janakkalassa ja Tarvaalan koulutilalle Saarijärvelle. Vuonna 1936 Kauste siirtyi G. A. Serlachius Oy:n maatalousosaston päälliköksi Mänttään. Hänen vastuulleen kuului yhtiön eri puolilla Suomea sijainneiden tilojen hoito sekä kauppapuutarhan, myllyjen, Mäntän Liha- ja Leikkeleliikkeen, teurastamon ja makkaratehtaan sekä kalavesien ja -hautomon johto. Kauste toi Suomeen ensimmäiset friisiläislehmät, ja hän oli kehittämässä Pohjois-Hämeen meijeritaloutta.

Kauste vaikutti monissa alansa yhteisöissä ja järjestöissä, muun muassa Pohjois-Hämeen Osuusmeijerissä, Myllyliitossa ja Teollisuusagronomiyhdistyksesä. Hän osallistui talvi- ja jatkosotaan Viestirykmentti 4:ssä, ja oli sotilasarvoltaan reservin kapteeni. 
 
## Lähteet
Valdinei da Silva

**Valdinei Abílio da Silva** (s. 29. maaliskuuta 1972) on brasilialainen pika- ja keskimatkojen juoksija.

Da Silva edusti Brasiliaa Atlantan kesäolympialaisissa 1996 karsiutuen 400 metrillä ensimmäisellä kierroksella ja 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestissä välierissä. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 da Silvan edustama Brasilian 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestijoukkue sijoittui neljänneksi.

Da Silva voitti 800 metrillä Etelä-Amerikan-mestaruuden Mar del Platassa 1997 ajalla 1.46,89. Manausissa 2001 hän sai hopeaa 400 metrillä ja 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestissä. Da Silva voitti Brasilian 400 metrin mestaruuden vuonna 2000 ajalla 46,02 ja 800 metrin mestaruuden vuonna 2001 ajalla 1.46,81.

## Henkilökohtaiset ennätykset
Lähde: 

### Ulkoradat

### Sisäradat

## Lähteet
Mizuho (Tokio)

**Mizuho** () on Japanin maaseutukaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se kuuluu Nishi-Taman piirikuntaan. Mizuho sijaitsee sisämaassa Tokion länsiosassa Musashinon ylängön länsireunalla. Kaupungin itäosa kohoaa Sayaman kukkuloille. Mizuhossa on 32&nbsp;266 asukasta (elokuussa 2022) ja sen pinta-ala on 16,85 neliökilometriä.

Mizuhon maaseutukaupunki perustettiin vuonna 1940 liittämällä yhteen neljä kyläkuntaa. Niistä Hakonegasaki kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla pysähdyspaikkana Ōmeen ja Nikkōhon johtavien tiereittien risteyksessä. Mizuhoon kuuluvilla maatalousalueilla tuotetaan vihanneksia, koristekukkia, maitoa ja Sayama-teetä; kaupungissa sijaitsee Tokion metropolin ainoa teeviljelmä. Yhdysvaltain ilmavoimien käytössä oleva Yokotan lentotukikohta käsittää valtaosan Mizuhon eteläosasta. Alueella onkin kärsitty melusaasteesta.

Mizuhoa palvelee JR Higashi-Nihonin Hachikō-linja, joka pysähtyy Hakonegasakin rautatieasemalla.

## Kuvia

Tiedosto:Aim high into the sky (9576950847).jpg|Yokotan lentotukikohta, taustalla Mizuho
Tiedosto:Mizuho Town Library ac (1).jpg|Mizuhon kaupunginkirjasto
Tiedosto:Azusamiten-jinja (Mizuho), shaden.jpg|Azusamiten-jinja
Tiedosto:JR Hachiko-Line Hakonegasaki Station West Exit.jpg|Hakonegasakin rautatieasema


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Biała (kunta Opolen voivodikunnassa)

**Biała** (*Gmina Biała*, ) on kaupungin sisältävä maalaiskunta Prudnikin piirikunnassa Opolen voivodikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2020 lopussa 10&nbsp;544. Kunnan hallintokeskus on Białan kaupunki. 

## Maantiede ja liikenneyhteydet
Białan kunnan pinta-ala on noin 195&nbsp;neliökilometriä. Se rajoittuu Prószków, Strzeleczkin, Korfantówin, Prudnikin, Lubrzan ja Głogówekin kuntiin. Kunnan eteläosa sijaitsee Płaskowyż Głubczyckin (”Głubczycen ylätasanko”), keskiosa Kotlina Raciborskan (”Racibórzin laakso”) ja pohjoisosa Równina Niemodlińskan (”Niemodlinin tasanko”) fyysismaantieteellisellä alueella. Sen pinta-alasta noin 75&nbsp;prosenttia on maatalousmaata ja 17,5&nbsp;prosenttia on metsää. Biała-joki virtaa kunnan halki.

Białan kunta jakautuu Białan kaupunkiin ja seuraaviin kyliin (suluissa väkiluku 31.12.2014):

*Browiniec Polski (134)
*Brzeźnica (250)
*Chrzelice (630)
*Czartowice (119)
*Dębina (95)
*Gostomia (437)
*Górka Prudnicka (195)

*Grabina (416)
*Józefów (114)
*Kolnowice (247)
*Krobusz (307)
*Laskowiec (90)
*Ligota Bialska (380)
*Łącznik (1 049)

*Miłowice (122)
*Mokra (154)
*Nowa Wieś Prudnicka (204) 
*Ogiernicze (151)
*Olbrachcice (341)
*Otoki (181)
*Pogórze (708)

*Prężyna (298)
*Radostynia (410)
*Rostkowice (205)
*Solec (197)
*Śmicz (485)
*Wasiłowice (160)
*Wilków (171)

Voivodikunnan tiet 407, 409 ja 414 sekä rautatielinja 306 (Prudnik–Krapkowice–Gogolin) kulkevat Białan kunnan alueella.

## Väestö
Białan kunnan väestö on pienentynyt viimeisten vuosikymmenten aikana; vielä vuonna 1995 väkiluku oli 12&nbsp;585. Vuoden 2021 joulukuussa 52,2&nbsp;prosenttia kunnan asukkaista oli naisia ja 47,8&nbsp;prosenttia miehiä. Alle 18-vuotiaat muodostivat kunnan väestöstä 16,4&nbsp;prosenttia, työikäiset 62,2&nbsp;prosenttia ja eläkeikäiset 21,5&nbsp;prosenttia. Väestön keski-ikä oli 42,6&nbsp;vuotta. Vuonna 2020 kunnan työttömyysaste oli 6,8&nbsp;prosenttia. Puolan vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 32,2 prosenttia oli etnisiä saksalaisia, ja saksan kielellä onkin kunnassa virallisen avustavan kielen asema.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Florentín Giménez

**Florentín Giménez** (14. maaliskuuta 1925 Ybycuí – 11. maaliskuuta 2021) oli paraguaylainen säveltäjä ja kapellimestari.

Giménez aloitti musiikin opiskelun Pääkaupungin poliisin muusikoiden yhtyeen (Banda de Músicos de la Policía de la Capital) toiminnan yhteydessä. Hän toimi kokoonpanossa vuoteen 1945 saakka. Hänen opettajiensa joukossa olivat Salvador Déntice, Manuel Rivas Ortellado ja Gerardo Fernández Moreno. Vuonna 1948 Giménez perusti ensimmäisen orkesterinsa, jonka kanssa hän myös levytti ensimmäisen kerran. 1950-luvun puolessavälissä hän asettui Argentiinaan, jossa jatkoi opiskelua ja esiintymistä sekä sävelsi soundtrackeja elokuviin.

Palattuaan Paraguayyn viisitoista vuotta myöhemmin Giménez perusti Radio Cáritas -orkesterin. Hän pääsi Asunciónin kaupungin sinfoniaorkesterin avustavaksi kapellimestariksi ja nousi sen johtoon vuonna 1977 Remberto Giménezin kuoltua. Giménezin johtamia orkestereita olivat myös Orquesta de Cámara Municipal ja Paraguayn kansallinen sinfoniaorkesteri. Giménez perusti Paraguayn kansallisen musiikkikonservatorion ja johti sitä.

Giménez sävelsi muun muassa teoksen *Juana de Lara*, joka oli ensimmäinen paraguaylainen ooppera. Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa sävelrunoja, sinfonioita, *Misa Paraguaya*, elokuvamusiikkia sekä musiikkia zarzuelaan ja teatteriteoksiin. Giménez sai vuonna 2015 Kansallisen musiikkipalkinnon (Premio Nacional de Música). Hän kuoli kotonaan maaliskuussa 2021 oltuaan hiljattain sairaalassa covid-infektion takia.

## Lähteet
Yrjö Kari

**Yrjö Frithiof Konstantin Kari** (7. heinäkuuta 1901 Lahti – 8. toukokuuta 1982) oli suomalainen Lapin aiheita maalannut taidemaalari.

Hollolasta kotoisin ollut Yrjö Kari päätti opintonsa Taideteollisuuskeskuskoulussa 1920-luvun alussa. Hän asui neljän vuoden ajan Rovaniemellä maalaten Lapin maisemia ja pitäen taideluentoja Rovaniemen kansalaisopistossa.  Kari opiskeli 1929–1930 Pariisissa ja piti siellä oman näyttelynsä. Hän opiskeli myös Saksassa ja Ruotsissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
 Luettelo Yrjö Karin kirjoittamista lehtiartikkeleista
Andrei Turtšak

**Andrei Anatoljevitš Turtšak** (, s. 20. joulukuuta 1975) on venäläinen poliitikko.

Turtšak valmistui Pietarin valtion ilmailu- ja avaruusinstrumentoinnin yliopistosta 1998.
Hän oli Pihkovan alueen parlamentin edustajana ja 2009–2017 alueen kuvernööri. Turtšakin sanotaan päässeen kuvernöörin asemaansa 33-vuotiaana, koska hänen isänsä, Leninets-holding-yhtiön johtaja Anatoli Turtšak oli Vladimir Putinin judokaveri.

Lokakuussa 2017 Turtšak valittiin Yhtenäinen Venäjä -puolueen yleisneuvoston puoluesihteeriksi.
Marraskuussa hänet nimitettiin liittoneuvostoon Pihkovan alueelta.

## Viitteet
Zandra Borrero

**Zandra Patricia Borrero Díaz** (s. 17. heinäkuuta 1973) on kolumbialainen pikajuoksija. Hänen 100 metrin ennätyksensä on 11,2 sekuntia vuodelta 1996.

Borrero edusti Kolumbiaa Atlantan kesäolympialaisissa 1996 karsiutuen 100 metrillä ja 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestissä ensimmäisellä kierroksella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Erling Olsen

**Erling Heymann Olsen** (18. huhtikuuta 1927 – 27. kesäkuuta 2011) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä 1964–1966, 1971–1973 ja 1975–1998 sekä toimi niiden puhemiehenä 1994–1998. Vuosina 1978–1982 hän oli Tanskan asuntoministeri ja 1993–1994 oikeusministeri. Koulutukseltaan hän oli valtiotieteiden tohtori. Hän toimi ensin professorina Kööpenhaminan yliopistossa ja sitten rehtorina Roskilden yliopistossa.
## Teokset
* Olsen, Erling. *Fra ælling til ugle*. Fremad, 1998. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Muistokirjoitus kansankäräjien verkkosivuilla
Kansasin kansanäänestys abortista 2022

**Kansasin kansanäänestys abortista 2022** oli hylätty muutos Yhdysvaltojen Kansasin osavaltion perustuslakiin, joka oli äänestyslipussa samaan aikaan Kansasin esivaalien aikaan 2. elokuuta 2022. Ennakkoäänestys alkoi heinäkuun 13. päivänä. Perustuslakimuutos koski aborttioikeutta Kansasin osavaltiossa. Perustuslakimuutos olisi muun muassa määrittänyt sen, että Kansasin perustuslaki ei takaa aborttioikeutta, vaan olisi antanut Kansasin osavaltioparlamentin päättää aborttilainsäädännöstä. Kansasin osavaltion korkein oikeus teki vuonna 2019 linjauksen, että Kansasin perustuslaki takaa oikeuden aborttiin. Perustuslakimuutoksen vastustaminen pitäisi tilanteen entisellään.

Perustuslakimuutoksen kieltä on luonnehdittu tahallaan harhaanjohtavaksi. Muutoksessa muun muassa haluttiin kieltää osavaltion rahoittamat abortit, vaikka osavaltio jo valmiiksi on kieltänyt aborttien rahoittamisen julkisista varoista. Äänestyksen ajankohtaa on myös sanottu tarkoitukselliseksi: osavaltion republikaanit väitetysti ajoittivat äänestyksen tarkoituksella esivaalien (eivätkä varsinaisten vaalien) äänestyslipulle, toivoen pientä äänestysprosenttia. Perustuslakimuutos sai kuitenkin monia äänestäjiä liikkelle, ja äänestysaktiivisuus olikin huomattavasti odotettua suurempi.

## Tulokset

## Lähteet
Eduardo Caba

**Eduardo Caba** (1890 Potosí – 1953 La Paz) oli bolivialainen säveltäjä ja musiikintutkija.

Caba sai varhaisimmat pianotuntinsa äidiltään. Vuonna 1926 hän muutti Buenos Airesiin opiskelemaan Felipe Boeron johdolla. Vuonna 1927 hän palasi kotimaahansa ja pääsi hallituksen myöntämällä stipendillä opiskelemaan Espanjaan Joaquín Turinan ja Bartolomé Pérez Casasin johdolla. Vuonna 1942 Caba pääsi La Pazissa Kansallisen musiikkikonservatorion johtajaksi. Säveltäjänä hän kehitti oman ilmaisutyylinsä, jonka pohjalla olivat muiden muassa Andien teemat. Ne ovat esillä esimerkiksi teoksessa *18 Aires Indios*. Caban tuotantoon kuuluu muun muassa orkesteriteoksia, pantomiimiteos *Potosí* ja baletti *Kollana*.

## Lähteet
Reeta Hämäläinen

**Reeta Hämäläinen** (s. 14. toukokuuta 1988) on suomalainen kartanlukija. Kaudella 2022 hän kilpailee Emil Lindholmin kanssa WRC2-sarjassa. Hän on osallistunut myös kahteen MM-sarjan osakilpailuun WRC-autolla Kimmo Kurkelan ja Janne Tuohinon parina. Hänestä tuli vuonna 2020 ensimmäinen WRC-autolla MM-ralliin osallistunut suomalainen nainen.

## Ralliura
Hämäläinen aloitti rallin parissa kaudella 2009 isänsä Teuvo Hämäläisen kartanlukijana historic-ralleissa Suomessa ja Tšekissä. Uransa alkuvuosina hän osallistui ralli- ja rallisprint-kilpailuihin lähinnä Suomessa. Kausina 2013–2017 hän kilpaili useiden eri kuljettajien kanssa SM-ralleissa sekä kiersi Euroopan historic-ralleissa. Suomalaiskuljettajien lisäksi Hämäläinen on kilpaillut ruotsalaisen Ole Strömin ja kanadalaisen Mira Kunesin kanssa lukien heille nuotteja ruotsiksi ja englanniksi.

Kaudella 2018 Hämäläinen osallistui SM-sarjan osakilpailujen lisäksi Ruotsin MM-ralliin Janne Tuohinon kanssa WRC2-luokan autolla ja neljään EM-sarjan osakilpailuun Miika Hokkasen parina. Viron MM-rallissa 2020 hän kilpaili Kimmo Kurkelan kanssa yksityistiimin Ford Fiesta WRC:llä, jolloin Hämäläisestä tuli ensimmäinen WRC-autolla MM-osakilpailuun osallistunut suomalainen nainen. Kauden 2021 hän aloitti jälleen Fiesta WRC:llä osallistuen kahdesti ajetun Arctic Lapland Rallyn molempiin kilpailuihin: ensin SM-sarjan osakilpailuun Kurkelan kanssa ja sitten MM-osakilpailuun Tuohinon kanssa.

Toukokuussa 2021 Hämäläistä pyydettiin Emil Lindholmin uudeksi kartanlukijaksi. Pari ajoi MM-ralleja WRC3-luokan autolla sekä SM-sarjaa. He voittivat WRC3-luokan Suomen ja Katalonian osakilpailuissa, minkä lisäksi Lindholm voitti kuljettajien Suomen-mestaruuden ja Hämäläinen tuli kartanlukijoiden SM-sarjassa toiseksi. Kaudella 2022 he jatkoivat SM-sarjan kiertämistä ja siirtyivät MM-ralleissa WRC2-luokkaan, jossa he kilpailevat Toksportin Škoda Fabia Rally2 evolla. Hämäläinen ja Lindholm voittivat WRC2-mestaruuden kaudella 2022.

Kartanlukemisen lisäksi Hämäläinen on osallistunut Suomessa kolmeen ralliin kuljettajana kausilla 2011–2012.

## Yksityiselämä
Hämäläisellä diagnosoitiin joulukuussa 2019 rintasyöpä, eikä hän toipumisen aikana ehtinyt kilpailla kuin yhdessä rallissa kaudella 2020. Hän on ralliuransa lisäksi entinen kilpatason kouluratsastaja, ja harrastaa edelleen hevosia.

## Rallin MM-sarjan tulokset
()

### WRC2-tulokset

### WRC3-tulokset

; Huomioita

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Minä olen -juttusarja jatkuu - äänessä rallikartturi Reeta Hämäläinen
Tour of Norway

**Tour of Norway** eli **Norjan ympäriajo** on maantiepyöräilyn etappikilpailu, joka käydään vuosittain touko-kesäkuussa Norjassa.

Kilpailua on jatkoa Ringerike GP -kilpailulle, joka muuttui etappikilpailusta yhden päivän kilpailuksi vuonna 2011. Vuonna 2019 Tour of Norway yhdistyi toisen Norjassa ajettavan etappikilpailun Tour des Fjordsin kanssa, jonka järjestäjäorganisaatio ryhtyi myös uuden kilpailun järjestäjäksi. Norjassa ajetaan myös toinen merkittävä etappikilpailu Arctic Race of Norway, joka on Ranskan ympäriajon järjestävän organisaation ASO:n järjestämä.

## Voittajat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Adolfo Mejía

**Adolfo Mejía** (1905 Cartagena – 1973) oli kolumbialainen säveltäjä.

Mejía sai kotonaan varhaista musiikkikasvatusta kitaraa soittaneelta isältään. Hän opiskeli lyhyesti Instituto musical de Cartagenassa, mutta jatkoi opintojaan sitten itsenäisesti. Hän suoritti opintoja myös filosofiassa ja kirjallisuudessa. Mejía myös aloitti pianistina, kapellimestarina ja säveltäjänä työskentelemisen karibialaisvaikutteiselle Lorduy-orkesterille. Hän meni naimisiin vuonna 1930, mutta lähti yksin New Yorkiin. Siellä hän äänitti sävellyksiään Columbia Recordsille ennen palaamistaan Cartagenaan vuonna 1933. Hänen soitinnuksen oppimistaan edistivät suhteet argentiinalaismuusikko Terig Tucciin ja tämän Orquesta Típica Colombiana y Estudiantinaan. Mejía perusti oman orkesterinsa (Los Calientes) ja Tuccin sekä Antonio Francésin kanssa trion, joka esitti musiikkia Espanjan hovista.

Cartagenasta Mejía lähti pian Bogotáan, jossa hoiti sinfoniaorkesterin kirjastoa. Tämän myötä hän pääsi myös suorittamaan opintoja konservatorioon. Mejía sävelsi aluksi fandangoja, cumbiaa ja rumbaa, mutta kiinnostui sitten myös sinfonisten teosten ja pianokappaleiden säveltämisestä. Hänen tunnetuin orkesteriteoksensa on *Pequeña suite* (1938). Tällä teoksella hän sai Ezequiel Bernal -palkinnon, mikä mahdollisti opiskelun Pariisin École normale de musiquessa Nadia Boulangerin johdolla. Hän sai opetusta myös Paul Dukasilta ja Charles Koechlinilta.

Sodan ajan olojen pakottamana Mejía palasi vuonna 1940 Cartagenaan, jossa hän liittyi takaisin vaimonsa seuraan ja pääsi tutustumaan poikaansa. Mejía johti merivoimien koulun yhtyettä ja aloitti sitten opettamisen Instituto musical de Cartagenassa, jossa hän toimi varajohtajana, johti orkesteria sekä opetti harmoniaa, kitaransoittoa ja sellonsoittoa eläkkeelle jäämiseensä saakka. Mejía oli mukana Pro-Arte Musical de Cartagenan festivaalien organisoinnissa. Säveltämistä hän vähensi oleellisesti vuoden 1960 jälkeen. Monien muiden aktiviteettiensa ohella hän kuitenkin alkoi opiskella fysiikkaa ja kieliä. Vuonna 1970 Mejíalle myönnettiin Kolumbian kulttuuri-instituutin Kansallinen sävellyspalkinto. Hän sai myös kunniatohtorin arvon Cartagenan yliopistolta.

## Lähteet
Felipe Boero

**Felipe Santiago Boero** (1. toukokuuta 1884 Buenos Aires – 9. elokuuta 1958 Buenos Aires) oli argentiinalainen säveltäjä, pianisti ja kuoronjohtaja.

Boero opiskeli Pablo Berutin johdolla. Hän sai Gran Premio Europan (Eurooppa-suurpalkinto) vuonna 1912. Tämän avulla hän pääsi Pariisin konservatorioon opiskelemaan Paul Vidalin johdolla. Hän ystävystyi Gabriel Faurén, Camille Saint-Saënsin, Claude Debussyn, Maurice Ravelin ja Manuel de Fallan kanssa. Ensimmäisen maailmansodan puhkeaminen kuitenkin pakotti Boeron keskeyttämään opintonsa ja palaamaan Argentiinaan ennen diplomin suorittamista.

Boero perusti vuonna 1915 José Andrén, Ricardo Rodríguezin ja Josué Teófilo Wilkesin kanssa Kansallisen musiikkiseuran (sittemmin Argentiinan säveltäjäliitto). Vuonna 1934 Boero sai Kansalliselta opetusneuvostolta (Consejo Nacional de Educación) valtavan tehtävän opiskelijoiden kuorojen organisoimiseksi ja johtamiseksi. Vuonna 1938 hänestä tuli Comisión Nacional de Bellas Artesin (Kansallinen taidekomissio) jäsen. Boeron tuotannon joukossa on muun muassa kuusi oopperaa, teatteriteoksia, orkesterimusiikkia, soitinkokoonpanoille laadittuja teoksia, lauluja ja soolopianoteoksia. Oopperoista *Tucumán* (1914) sävellettiin Argentiinan itsenäisyyden satavuotisjuhlan kunniaksi. Kaikissa Boeron dramaattisissa teoksissa ei ole kansallista teemaa vaan esimerkiksi *Ariana y Dionysos* (1916) on mytologian aiheisiin pohjautuva oopperabaletti. Oopperoiden joukossa on myös *El matrero* (1925, kantaesitys 1929). Boeron viimeiseksi dramaattiseksi teokseksi jäi *Zincalì* (1933), jonka hän laati Arturo Capdevilan tekstin pohjalta. *Zincalì* kantaesitettiin vasta 12. marraskuuta 1954 Teatro Colónissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Juan Vicente Torrealba

**Juan Vicente Torrealba** (20. helmikuuta 1917 Caracas – 2. toukokuuta 2019 Caracas) oli venezuelalainen laulaja-lauluntekijä ja harpisti.

Torrealba otettiin hyvin nuorena vanhemmiltaan Santana Torrealba Silvalta ja María Esperanza Péreziltä Camaguániin, Guáricon osavaltioon, jossa hän omaksui kansanmusiikkivaikutteensa ja oppi soittamaan kitaraa, cuatroa sekä harppua. Torrealba perusti vuonna 1947 veljensä Arturo Torrealban ja tämän pojan Santana Torrealba Leónin kanssa Los Torrealberos -yhtyeen. Vuonna 1949 hän palasi Caracasiin, jossa saavutti mainetta kansanmuusikkona. 1960–1970-luvuilla hän kiersi esiintyjänä Amerikassa ja Euroopassa. Vuonna 1973 Torrealba matkusti Saksaan, jossa opiskeli elektronisen musiikin perusteet. Samana vuonna hän solmi levytyssopimuksen, jonka turvin levytti useita LP-levyjä, joiden sisältö koostui venezuelalaisesta, kolumbialaisesta, kuubalaisesta ja meksikolaisesta musiikista. Vuonna 1985 Torrealba aloitti esiintymisen solistina. Solistin urallaan hän teki merkittäviä esiintymisiä sinfonia- ja kamariorkesterien kanssa.

Torrealba sävelsi yli kolmesataa laulua, joiden joukossa ovat "Concierto en la llanura", "La potra Zaina", "Sólo con las estrellas", "Muchacha de ojazos negros", "Rosario", "Estero de Camaguán", "Sabaneando" ja "Sol llanero". Näitä Torrealban tekemiä lauluja levytettiin yli 130:lla albumilla. Torrealba oli Venezuelan sotilasakatemian kunniaprofessori. Hän sai opetusministeriöltä Andrés Bellon ritarikunnan arvon ensimmäisessä luokassa. Marraskuussa 1992 hän sai Venezuelan korkeimman kunnianosoituksen, Orden del Libertadorin arvon. Hänet myös valittiin yhdeksi sadasta suurimmasta persoonasta 1900-luvun Latinalaisesta Amerikasta. Vuonna 2014 Torrealba sai Latin Grammy -palkinnon. Xalapassa, Veracruzin osavaltiossa Meksikossa nimettiin hänen mukaansa katu, puisto ja aukio.

Torrealba kuoli 102-vuotiaana vuonna 2019.

## Lähteet
Renato Sassola

**Renato Sassola** (1927 Rosario – 2013) oli argentiinalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori, ja laulupedagogi.

Sassola opiskeli Instituto Superior de Arte del Teatro Colónissa Buenos Airesissa. Hänen opettajiaan olivat Hina Spani, Felipe Romito ja Otto Erhart. Sassola teki 24-vuotiaana debyyttinsä Teatro Colónissa oopperan *[[La bohème]]* esityksessä. Hän esiintyi Teatro Colónissa vuoteen 1978. Kapellimestareita, joiden johdolla hän lauloi, olivat muiden muassa Ettore Panizza, Tullio Serafin, Ferruccio Calusio, Erich Kleiber, Karl Böhm, Renato Cellini, Carlo Felice Cillario, Miguel Ángel Veltri ja Karl Richter.

Vuonna 1957 Musiikkikriitikoiden liitto (Asociación de Críticos Musicales) palkitsi Sassolan kauden parhaana argentiinalaisena laulajana. Sassola lauloi paitsi Argentiinassa, myös Yhdysvalloissa, Uruguayssa, Brasiliassa, Chilessä, Perussa, Kolumbiassa ja Meksikossa. Hänen ohjelmistoonsa kuului oopperaroolien lisäksi osia kamarioopperoissa, opereteissa, zarzueloissa ja oratorioissa. Hän teki opetustyötä Instituto Superior de Arte del Teatro Colónissa ja yksityisesti. Hänen opiskelijoidensa joukossa olivat Marcelo Álvarez, Erwin Schrott ja Luca Pisaroni.

## Lähteet
Kivšarivka

**Kivšarivka** (; ) on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Harkovan alueen itäosan Kupjanskin piirissä, Donetsin Oskil-sivujoen varrella. Väkiluvuksi arvioitiin 18&nbsp;302 (1.1.2021), väkiluvuksi arvioitiin 1&nbsp;500 (2023). Vuoden 2001 väestönlaskennassa taajamassa oli 20&nbsp;500 asukasta, joista enemmistö oli ukrainalaisia. Heinäkuun 2020 aluehallinnollisen uudistuksen yhteydessä siitä tuli osa 133&nbsp;135 asukkaan (2021) Kupjanskin piiriä.

Kivšarivkasta on 135 kilometriä aluekeskus Harkovaan.

Venäjä miehitti taajaman keväällä 2022 osana hyökkäystänsä Ukrainaan. Ukrainan asevoimat vapauttivat taajaman miehittäjistä lokakuun 2022 alussa.


Town entrance sign (01), Kivharivka.jpg|Kivšarivkan venäjänkielinen taajaman kadunvarsikyltti.
Kivsharivka bus station (01).jpg|Taajaman linja-autoasema.
Пам’ятний знак воїнам 108-го штурмового Рава-Руського ордена Суворова авіаполку.jpg|Lentorykmentin sotilasmuistomerkki.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Erwin Schrott

**Erwin Schrott** (s. 1972 Montevideo) on uruguaylainen oopperalaulaja, äänialaltaan bassobaritoni.

Schrott aloitti uransa Montevideossa ja Santiagon kunnallisteatterissa. Hänet palkittiin vuonna 1998 Operalia-kilpailussa. Schrott on tehnyt esiintymisiä muun muassa Metropolitan-oopperassa, La Scalassa, Baijerin osavaltionoopperassa, Deutsche Oper Berlinissä, Theater an der Wienissä, Wienin valtionoopperassa, Madridin Teatro Realissa ja Barcelonan Gran Teatre del Liceussa. Hän on esiintynyt myös festivaaleilla, joihin ovat kuuluneet Rossini-oopperajuhlat, Chorégies d'Orange ja Arena di Veronan festivaali. Vuonna 2003 Schrott teki Royal Opera House -debyyttinsä Leporellon roolissa Wolfgang Amadeus Mozartin oopperassa *[[Don Giovanni]]*. Schrottilla on ollut rooleja muiden muassa Mozartin, Gioacchino Rossinin, Gaetano Donizettin, Vincenzo Bellinin, Giuseppe Verdin, Jacques Offenbachin, Georges Bizet'n, Arrigo Boiton ja Giacomo Puccinin oopperoissa.

Schrott on levyttänyt eksklusiivisella levytyssopimuksella Sony Classical Recordsille. Hän on julkaissut soololevyjä ja sai vuonna 2011 maailmanlaajuista tunnustusta albumillaan *Rojotango*, joka myös palkittiin Echo Klassik -palkinnolla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Eliane Coelho

**Eliane Coelho** (s. n. 1951 Rio de Janeiro) on brasilialainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.

Coelho opiskeli laulamista Hannoverissa, Saksassa. Hän kehitti laajan ohjelmiston, joka on kattanut rooleja muun muassa Wolfgang Amadeus Mozartin oopperoissa, bel canto -teoksissa, veristisissä oopperoissa sekä Giuseppe Verdin ja Richard Straussin teoksissa. Coelholla on ollut muun muassa kiinnitys Oper Frankfurtiin. Ensimmäisen esiintymisensä Wienin valtionoopperassa hän teki vuonna 1991. Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa La Scalassa, Baijerin osavaltionoopperassa, Opéra Bastillessa ja Walesin kansallisoopperassa.

Vuonna 1998 Coelho sai Wienissä Kammersängerinin arvonimen.

## Lähteet
José Luis Morales

**José Luis Morales Nogales** (s. 23. heinäkuuta 1987 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Levantea ja on pelipaikaltaan vasen laitalinkki.

## Seurajoukkueura
1. heinäkuuta 2011 Morales siirtyi valencialaisseura Levanteen, jossa hän liittyi seuran reservijoukkueeseen. 17. huhtikuuta 2013 hän teki uuden kaksivuotisen sopimuksen seuran kanssa, kun samaan aikaan hänet nostettiin edustusjoukkueen kokoonpanoon.

30. heinäkuuta 2013 Morales siirtyi yhden kauden lainasopimuksella Segunda Divisiónissa pelanneeseen Eibariin. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa ammattilaisena 13. elokuuta 2013 Real Jaénia vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki ammattilaisurallaan 27. lokakuuta 2013 ottelussa Barcelonan reservijoukkuetta vastaan. Kauden päätteeksi baskiseura nousi maan pääsarjaan Primera Divisióniin.

Morales palasi takaisin Levanteen ja pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa 30. elokuuta 2014 vieraskentällä Athletic Bilbaota vastaan. Ensimmäisen pääsarjamaalinsa hän teki 4. lokakuuta 2014 ottelussa entistä seuraansa Eibaria vastaan.

29. toukokuuta 2015 Morales teki seuran kanssa jatkosopimuksen, joka ulottui vuoteen 2019 asti. Kaudella 2020–2021 Morales teki 13 maalia ja nousi seurahistorian parhaimmaksi maalintekijäksi maan pääsarjassa.

24. kesäkuuta 2022 Morales jätti pitkäaikaisen seuransa Levanten ja teki kaksivuotisen sopimuksen naapuriseura Villarrealin kanssa. Morales pelasi Villarrealissa kahden kauden aikana 58 Primera Divisiónin ottelua, joissa hän teki 14 maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi kuusi ottelua, joissa hän teki yhden maalin, ja Konferenssiliigassa kahdeksan ottelua, joissa hän teki neljä maalia.

Heinäkuussa 2024 Morales palasi vanhaan seuraansa Levanteen. Kaudella 2024–2025 hän pelasi 42 Segunda Divisiónin ottelua, joissa hän teki 11 maalia ja antoi neljä maalisyöttöä Levanten voittaessa Segunda Divisiónin mestaruuden ja täten nousten takaisin Primera Divisióniin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* José Luis Moralesin tilastot BDFutbol-sivustolla 
* José Luis Moralesin tilastot Soccerway-sivustolla
Mirtha Brock

**Mirtha Brock Forbes** (s. 9. huhtikuuta 1970 San Andrés) on kolumbialainen pikajuoksija.

Brock edusti Kolumbiaa Atlantan kesäolympialaisissa 1996 karsiutuen 100 metrillä ja 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestissä ensimmäisellä kierroksella sekä Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 karsiutuen 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestissä välierissä. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 Brockin edustama Kolumbian pikaviestijoukkue eteni finaaliin ja sijoittui seitsemänneksi.

Brock saavutti Mar del Platan Pan-Amerikan kisoissa 1995 pronssia sekä 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin että 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestissä. Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa hän voitti pikaviestissä kultaa San Salvadorissa 2002 ja hopeaa Maracaibossa 1998.

Brock voitti Etelä-Amerikan-mestaruuden Bogotássa 1999 pikaviestissä ja pitkässä viestissä. Samoissa kisoissa hän ylsi 100 metrillä hopealle ajalla 11,44. Barquisimetossa 2003 Brock saavutti pikaviestissä hopeaa ja pitkässä viestissä pronssia. São Paulossa 2007 hän sai hopeaa molemmissa viestilajeissa. Brock voitti Kolumbian 100 metrin mestaruuden vuosina 1998 ja 1999 sekä 200 metrin mestaruuden vuonna 1998.

## Henkilökohtaiset ennätykset
Lähde: 

### Ulkoradat

### Sisäradat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
José Mongelós

**José Mongelós** on paraguaylainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan tenori.

Mongelós opiskeli musiikkia ja laulamista Asunciónissa, Buenos Airesissa, New Yorkissa ja Berliinissä. Hänellä on ollut rooleja muiden muassa oopperoissa *[[La traviata]]* (Giuseppe Verdi) ja *[[Madama Butterfly]]* (Giacomo Puccini). Hänen konserttiohjelmistoonsa ovat kuuluneet tenorisolistin osat Johann Sebastian Bachin *[[Johannes-passio (Bach)|Johannes-passiossa]]*, *[[Jouluoratorio]]ssa* ja *[[Pääsiäisoratorio]]ssa*.

Mongelós on esiintynyt Saksassa, Sveitsissä, Italiassa, Ranskassa, Espanjassa, Yhdysvalloissa, Etelä-Koreassa, Brasiliassa ja Argentiinassa. Hän on laulanut klassisen musiikin ohella kansanmusiikkia. Hän on toiminut Orquesta Sinfónica del Congreso Nacionalin pääsolistina.

## Lähteet
Hyyppärän kartano

**Hyyppärän kartano** sijaitsee Hyvinkäällä ja on alkujaan ollut tilanhoitajan asunto, josta tehtiin uusi päärakennus vanhan päärakennuksen palon jälkeen 1920-luvulla.

## Historia
Hämeenlinnalainen Johan Emil Helenius oli Hyyppärän kartanon ensimmäinen omistaja, jonka aikana kartanoa kehitettiin paljon mm. peltopinta-ala oli yli sata hehtaaria.. Helenius oli myös perustanut Usmin louhoksen ja siihen liittyvän Hyyppärän radan. 

Heleniuksen jälkeen omistajaksi tuli 1920-luvulla maanviljelijä Toivo Puttaa. Toivo Puttaan jälkeen kartano siirtyi leskelle 1930-luvulla. Tämän jälkeen kartanon omistajaksi tuli Hyvinkään Kiinteistö Oy. Kytäjän kartanon tilanhoitaja Einari Korkkinen osti Torsten poikansa kanssa tilan vuonna 1938. Perikunta myi kartanon Hyvinkään kaupungille v.1973. Suurimmillaan kartanon tilalla oli peltoa yli 200 hehtaaria ja 50 lehmää sekä 25 sikaa ja yhdeksän hevosta, joista viimeinen viimeinen myytiin 1960-luvulla.

2006 – 2022 kartanossa on toiminut kahvila-ravintola, jonka toiminta loppuu elokuussa 2022, lopettamisen syyksi sanotaan mm. reippaasti kohonnut sähkön hinta. Lisäksi kartano-rakennus kaipaa kunnostusta.

## Muuta
Hyyppärän alueella on tällä hetkellä (v.2022) paljon hevosharrastus ja -urheilutoimintaa, sisältäen yksityisiä talleja, ratsastuskouluja, maneeseja, ratsastuskenttiä sekä maastoratsastusradan ja hevospoolokentän.

## Lähteet
Felipa Palacios

**Felipa Alicia Palacios Hinestroza** (s. 1. joulukuuta 1975 Bojayá) on kolumbialainen pikajuoksija. Hän pitää hallussaan Kolumbian naisten 100 metrin ennätystä 11,18 sekä 200 metrin ennätystä 22,85.

Palacios edusti Kolumbiaa kolmissa kesäolympialaisissa. Atlantassa 1996 hän karsiutui 200 metrillä ja 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestissä ensimmäisellä kierroksella. Sydneyssä 2000 hän eteni samoissa lajeissa välieriin, muttei päässyt finaaliin. Ateenassa 2004 Palacios karsiutui pikaviestissä ensimmäisellä kierroksella. MM-kilpailuissa Palaciosin edustama Kolumbian pikaviestijoukkue sijoittui kuudenneksi Helsingissä 2005 sekä seitsemänneksi Göteborgissa 1995 ja Berliinissä 2009.

Palacios saavutti Mar del Platan Pan-Amerikan kisoissa 1995 pronssia sekä 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin että 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestissä. Winnipegissä 1999 hän ylsi pronssille 200 metrillä. Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa hän sai Maracaibossa 1998 hopeaa pikaviestissä ja pronssia 200 metrillä sekä Cartagenassa 2006 hopeaa pikaviestissä.

Palacios voitti 200 metrillä Etelä-Amerikan-mestaruuden Mar del Platassa 1997 ajalla 23,20 ja Manausissa 2001 ajalla 23,36. Hän saavutti Etelä-Amerikan-mestaruuskisoissa myös kymmenen hopeamitalia, joista kolme 100 metrillä ja kolme 200 metrillä. Palacios voitti Kolumbian 100 metrin mestaruuden vuosina 2006 ja 2007 sekä 200 metrin mestaruuden vuosina 1999 ja 2007.

## Henkilökohtaiset ennätykset
### Ulkoradat
Lähde: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Central (Paraguay)

**Central** on Paraguayn departementti. Sen pinta-ala on 2&nbsp;465 neliökilometriä. Vuoden 2002 laskennassa  asukkaita oli 1&nbsp;855&nbsp;241, ja arvio vuodelle 2020 on noin 2,2 miljoonaa.

Maan pääkaupunki Asunción sijaitsee Centralin alueella, joka kaupungistuu nopeasti. Monet pääkaupungin ympärillä olevat paikkakunnat, kuten Lambaré, Fernando de la Mora, Luque, San Lorenzo ja Mariano Roque Alonso, ovat osa sen työssäkäyntialuetta.
Hallinnollisesti Asunción muodostaa kuitenkin oman departementin tasoisen hallintoalueensa *Distrito Capital*, ja Centralin pääkaupunki on vuodesta 1993 alkaen Areguá.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Toivo Fahlenius

**Toivo Olavi Fahlenius** (8. tammikuuta 1909 Viipuri – 25. marraskuuta 1985 Espoo) oli suomalainen mainosgraafikko, kuvittaja ja kuvanveistäjä.

Fahlenius opiskeli 1930-luvulla Viipurin Taiteenystäväin piirustuskoulussa. Hän oli työssä Uuden Suomen Reklaamitoimistossa vuodesta 1934 aina talvisodan syttymiseen saakka. Sotien jälkeen Fahlenius oli työssä  muun muassa Hankkijan ja HOK:n mainososastoilla.

Fahlenius teki lehtikuvituksia muun muassa Säästöpankkiliiton *Säästäjä*-lehteen, jonka melkein jokainen sotavuosien kansi oli hänen tekemänsä, ja lisäksi lehdissä oli irtokuvituksia. Ville Hänninen kehuu *[[Parnasso]]n*-kirjoituksessaan niiden väritystä ja sommittelua. Fahlenius suunnitteli postikortteja ja kirjankansia muun muassa 1950-luvulla julkaistuihin poikakirjoihin. Hän teki julisteita Suomen Messuille, ja vuonna 1933 hänet palkittiin Chicagon maailmannäyttelyn yhteydessä pidetyssä erikoiskilpailussa. Fahlenius oli myös kuvanveistäjä, ja yksi hänen veistoksistaan sijaitsee Joensuun kirkon muistokappelissa.

Fahlenius signeerasi kirjankannet sukunimellään tai TF-kirjaimilla. Osa vakiokustantajille tehdyistä kansista on signeeraamattomia mutta tunnistettavissa. Hän teki kansia kristilliselle Ristin Voitolle ja oppikirjakustantaja Valistukselle. Fahlenius teki myös WSOY:n Nuorten toivekirjaston ja Punaisen sulan ja Otavan Poikien seikkailukirjaston kansia.

Fahleniuksen vanhemmat olivat räätäli August Edvard Fahlenius ja Alma (o.s. Lyra). Rakennusten kuten Sääksjärven järjestötalon suunnittelusta ja piirustuksista tunnettu rakenneteknikko Eino Ilmari Fahlenius oli hänen veljensä.

## Lähteet
Hana Mazi Jamnik

**Hana Mazi Jamnik** (8. joulukuuta 2002 – 11. elokuuta 2022) oli slovenialainen maastohiihtäjä. Hän osallistui vuoden 2020 nuorten talviolympialaisiin ja kilpaili siellä kahdessa lajissa. Tyttöjen sprinttihiihtoon hänet oli ilmoitettu, mutta sen hän jätti väliin.

## Kuolema
Jamnik kuoli 11. elokuuta 2022 jäätyään kuorma-auton alle Strandissa Norjassa.

## Lähteet
San Germano Chisone

**San Germano Chisone** () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 1&nbsp;690 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Chiaki Ishii

**Chiaki Ishii** (s. 1. lokakuuta 1941 Ashikaga, Japani) on brasilialainen judoka. Hän kilpaili 93 kilogramman sarjassa.

Ishii osallistui Münchenin olympialaisiin 1972. Hän saavutti olympiapronssia 93 kilogramman sarjassa voittaen neljä ottelua ja häviten kaksi. Avoimessa sarjassa hän sijoittui seitsemänneksi.

Maailmanmestaruuskilpailuissa Ishii oli pronssilla Ludwigshafenissa vuonna 1971. Pan-Amerikan-mestaruuskilpailuissa hän sai vuosina 1970 Londrinassa ja 1972 Buenos Airesissa kultaa sekä 93 kilogramman sarjassa että avoimessa sarjassa.

## Lähteet
Douglas Vieira

**Douglas Eduardo de Britto Vieira** (s. 17. kesäkuuta 1960 Londrina) on brasilialainen judoka. Hän kilpaili 95 kilogramman sarjassa.

Vieira osallistui Los Angelesin olympialaisiin 1984. Hän saavutti olympiahopeaa 95 kilogramman sarjassa voittaen neljä ottelua ja häviten finaalissa olympiavoittaja Ha Hyeong-Julle.

Pan-Amerikan-mestaruuskilpailuissa Vieira sai hopeaa vuonna 1984 Méxicossa.

## Lähteet
Wilfred Nenonen

**Wilfred Nenonen** (2. maaliskuuta 1880 Pietari – 25. toukokuuta 1954) oli suomalainen lennätinvirkamies ja intendentti.

Ylioppilaaksi tultuaan Nenonen oli lennätinvirkamiehenä 1902–1916. Hän kävi vuonna 1912 Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa ja Saksassa tutustumassa puhelinlaitoksiin. Nenonen perusti vuonna 1916 koneiden, työkalujen, metallien, puutavaran ja kemikaalien agentuurin ja osto- ja myyntiliikkeen Ab Pyro Oy:n ja oli sen toimitusjohtaja vuoteen 1917 saakka. Hän toimi sitten liikemiehenä ja mylly- ja sahaliikkeen harjoittajana Itä-Suomessa. Vuonna 1928 hänet valittiin Rannikkotykistörykmentti I:n rahastonhoitajaksi Suomenlinnaan. Vuonna 1934 Nenonen nimitettiin Merivartiolaitoksen intendentiksi.

Nenonen perusti pitkäikäisen pilalehti *[[Tuulispää]]n* vuonna 1903 ja toimitti sen ensimmäiset numerot pilapiirtäjä Kaarlo Karin kanssa.

## Julkaisuja
* *Sähkömoottorit, niiden käytäntö ja laskeminen, osat 1–2*; toisen osan tarkastanut Hermann Kolster. G. W. Edlund, Helsinki 1902
* *Lennätintekniikka*. Otava, Kuopio 1909

## Lähteet
Patricia Rodríguez

**Patricia Libia Rodríguez Orijuela** (s. 25. lokakuuta 1970) on kolumbialainen pikajuoksija.

Rodríguez edusti Kolumbiaa Atlantan kesäolympialaisissa 1996 karsiutuen 200 metrillä puolivälierissä ja 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestissä ensimmäisellä kierroksella. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 Rodríguezin edustama Kolumbian pikaviestijoukkue eteni finaaliin ja sijoittui seitsemänneksi.

Rodríguez saavutti Mar del Platan Pan-Amerikan kisoissa 1995 pronssia sekä 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin että 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestissä. Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa hän sai hopeaa Maracaibossa 1998 pikaviestissä sekä Poncessa 1993 pikaviestissä ja pitkässä viestissä.

Rodríguez voitti Etelä-Amerikan-mestaruuden Bogotássa 1999 molemmissa viestilajeissa. Hän voitti Kolumbian 400 metrin mestaruuden vuonna 1999.

## Henkilökohtaiset ennätykset
Lähde: 

### Ulkoradat

### Sisäradat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*