open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hannah Scott

**Hannah Scott** (s. 18. kesäkuuta 1999) on brittiläinen soutaja. Hän voitti pariaironelosessa maailmanmestaruuden Belgradissa 2023 ja olympiakultaa Pariisissa 2024. Molemmissa voittoisissa venekunnissa soutivat Scottin lisäksi Lauren Henry, Lola Anderson ja Georgina Brayshaw.

Scott saavutti alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hopeaa perämiehettömässä kaksikossa vuonna 2018 ja kahdeksikossa vuonna 2019. Hän saavutti pariaironelosessa Mathilda Hodgkins-Byrnen, Charlotte Hodgkins-Byrnen ja Lucy Gloverin  kanssa EM-hopeaa 2021. Samana vuonna Tokion olympialaisissa venekunta voitti B-finaalin eli sijoittui lopputuloksissa seitsemänneksi.

MM-kilpailuissa 2022 Scott sijoittui yksikössä viidenneksi. Vuonna 2023 hän souti jälleen pariaironelosessa ja saavutti EM-pronssia Lauren Henryn, Georgina Brayshaw'n ja Lucy Gloverin kanssa. Saman vuoden MM-kilpailuissa Gloverin tilalla souti Lola Anderson ja nelikko voitti kultaa 0,67 sekunnin erolla Alankomaihin. EM-kilpailuissa 2024 he voittivat kultaa 1,83 sekunnin erolla Ukrainaan. Pariisin olympialaisissa 2024 he voittivat kultaa 0,15 sekunnin erolla Alankomaihin. Shanghain MM-kilpailuissa 2025 Scott kuului hopeaa saavuttaneeseen Britannian pariaironeloseen.

## Lähteet
Georgina Brayshaw

**Georgina Brayshaw** (s. 14. lokakuuta 1993) on brittiläinen soutaja. Hän voitti pariaironelosessa maailmanmestaruuden Belgradissa 2023 ja olympiakultaa Pariisissa 2024. Molemmissa voittoisissa venekunnissa soutivat Brayshaw'n lisäksi Lauren Henry, Hannah Scott ja Lola Anderson.

Brayshaw voitti vuonna 2022 pariaironelossa Euroopan-mestaruuden Jessica Leydenin, Lola Andersonin ja Lucy Gloverin kanssa. Saman vuoden MM-kilpailuissa venekunta saavutti pronssia. Vuonna 2023 Brayshaw, Glover, Lauren Henry ja Hannah Scott saavuttivat pariaironelosessa EM-pronssia. Saman vuoden MM-kilpailuissa Gloverin tilalla souti Lola Anderson ja nelikko voitti kultaa 0,67 sekunnin erolla Alankomaihin. EM-kilpailuissa 2024 he voittivat kultaa 1,83 sekunnin erolla Ukrainaan. Pariisin olympialaisissa 2024 he voittivat kultaa 0,15 sekunnin erolla Alankomaihin.

## Lähteet
Lola Anderson

**Lola Anderson** (s. 16. huhtikuuta 1998) on brittiläinen soutaja. Hän voitti pariaironelosessa maailmanmestaruuden Belgradissa 2023 ja olympiakultaa Pariisissa 2024. Molemmissa voittoisissa venekunnissa soutivat Andersonin lisäksi Lauren Henry, Hannah Scott ja Georgina Brayshaw.

Anderson saavutti pariaironelosessa hopeaa juniorien MM-kilpailuissa 2016 ja voitti kultaa alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2019. Hän voitti vuonna 2022 pariaironelossa Euroopan-mestaruuden Jessica Leydenin, Georgina Brayshaw'n ja Lucy Gloverin kanssa. Saman vuoden MM-kilpailuissa venekunta saavutti pronssia. Vuonna 2023 Anderson, Brayshaw, Lauren Henry ja Hannah Scott voittivat pariaironelosessa maailmanmestaruuden 0,67 sekunnin erolla Alankomaihin. EM-kilpailuissa 2024 he voittivat kultaa 1,83 sekunnin erolla Ukrainaan. Pariisin olympialaisissa 2024 he voittivat kultaa 0,15 sekunnin erolla Alankomaihin. Anderson voitti pariaironelosen Euroopan-mestaruuden ja sai MM-kilpailuissa hopeaa 2025.

## Lähteet
Soutu kesäolympialaisissa 2024

**[[Soutu|Soudussa]]** kilpailtiin Pariisin kesäolympialaisissa 2024 seitsemässä miesten ja seitsemässä naisten lajissa. Kilpailut käytiin 27. heinäkuuta – 3. elokuuta Stade nautique de Vaires-sur-Marnella Vaires-sur-Marnen kunnassa Seine-et-Marnen departementissa noin 22 kilometriä Pariisista itään.

## Mitaliyhteenveto

### Miehet

### Naiset

## Mitalitaulukko

## Lähteet
Heidi Laukka

Heidi Laukka  (s. 1982 Vantaa) on suomalainen kuvataiteilija, joka asuu ja työskentelee Kouvolassa. Laukka valmistui kuvataiteilijaksi (yamk) Turun Taideakatemian Master Schoolista 2023. Hän on kouluttautunut myös shibari-ohjaajaksi ja opiskelee seksuaalineuvojaksi. Tekee lisäksi yrityksensä kautta graafista suunnittelua ja järjestää taideteemaisia workshopeja. Hän on myös art director, esiintyvä heels-tanssija ja podcast-juontaja (Soittorasia). Laukka painottaa teoksissaan nautintoa ja aistillisuutta.  

## Lähteet
* Kotisivut
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* https://open.spotify.com/show/14i8DcmGLyewFp8r0Bp9rf Soittorasia -podcast, (2024)
* https://www.kouvolansanomat.fi/paikalliset/6696416 Kouvolan Sanomat henkilöhaastattelu, (14.4.2024)
* https://www.youtube.com/watch?v=ZBFE4gdJ1xE&t=1371s H-sana podcast, henkilöhaastattelu, (8.12.2023)
Behind the Curve

**Behind the Curve** on Daniel J. Clarkin ohjaama yhdysvaltalainen dokumenttielokuva, joka käsittelee litteään Maahan uskovia henkilöitä. Elokuva ilmestyi vuonna 2018 ja julkaistiin sitten myös Netflixissä. Elokuva on englanninkielinen ja kestää 96 minuuttia.

*Behind the Curve* -elokuvassa keskitytään tarkastelemaan varsinkin litteään Maahan uskovia Mark Sargentia ja Patricia Steerea. Ohjaaja ei pyrkinyt osoittamaan heidän uskomuksiaan vääriksi. Sanojensa mukaan hän ei halunnut suhtautua alentavasti tai vähätellen henkilöihin, koska ei uskonut sen juuri vaikuttavan ainakaan uskomusta horjuttavalla tavalla. Elokuvassa litteään Maahan uskovat kuitenkin tekevät itse kokeita, joiden tulokset eivät tue heidän käsitystään Maan muodosta. Kokeiden epäonnistuminen ei dokumentissa vaikuta muuttavan mielipiteitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Itävalta kesäolympialaisissa 2000

**[[Itävalta]]** osallistui **[[Sydney]]n [[Kesäolympialaiset 2000|vuoden 2000 kesäolympialaisiin]]** 92 urheilijan joukkueella 17 eri lajissa. Maa saavutti kisoissa kaksi kultamitalia ja yhden hopeamitalin. Itävallan lipunkantajana avajaisissa toimi ampuja Wolfram Waibel.

## Mitalistit
Lähde: 

### Kultaa
* Christoph Sieber – purjehdus, miesten purjelauta
* Roman Hagara, Hans-Peter Steinacher – purjehdus, avoin tornado

### Hopeaa
* Stephanie Graf – yleisurheilu, naisten 800 metrin juoksu

## Lähteet
Kunnansairaala

**Kunnansairaala** oli Suomessa 1800- ja 1900-luvulla käytössä ollut nimitys yhden maalaiskunnan tai useamman kunnan yhteisesti omistamalle ja ylläpitämälle yleissairaalalle. Yleissairaala on sellainen potilaiden tutkimus-, hoito- ja kuntoutuslaitos, jossa pyritään parantamaan kaikenlaisia sairauksia. Kunnansairaaloita valvoi lääkintöhallitus, jolle sairaalan lääkäri, tavallisesti kunnanlääkäri, kerran vuodessa lähetti kertomuksen sairaalan toiminnasta. Tyypillisessä kunnansairaalassa oli 10–25 potilaspaikkaa ja joissakin sairaaloissa oli myös synnytysosasto. Kunnansairaalaan ei otettu tartuntatauteja sairastavia, vaan heitä varten jokaisessa kunnassa oli vuoden 1927 terveydenhoitolain edellyttämä vakinainen tai tarvittaessa käyttöön otettava kulkutautisairaala.

Ensimmäinen kunnansairaala avattiin 1881 Ruovedelle. Sen jälkeen niitä perustettiin lisää yleensä yhdessä kunnanlääkäritoiminnan rinnalla. Valtio myönsi apurahoja kunnansairaaloiden perustamiseen ja ylläpitoon vuodesta 1885 lähtien. Suomessa oli 1932 kaikkiaan 95 kunnansairaalaa ja niihin vertautuvaa tehtaansairaalaa. Vuonna 1961 Suomessa oli 112 maalaiskunnan, 7 kauppalan (kauppalansairaala), 44 kaupunkien (kaupunginsairaala) ja 30 kuntayhtymän sairaalaa. Vuoden 1956 sairaalalaki edellytti niiden muuttamista paikallissairaaloiksi, jotka saivat valtionapua 25–40&nbsp;% perustamis- ja ylläpitokustannuksista. Vuonna 1961 paikallissairaaloiksi oli hyväksytty 157 kunnansairaalaa.

## Lähteet
Mathilda Hodgkins-Byrne

**Mathilda Hodgkins-Byrne** (s. 1. lokakuuta 1994) on brittiläinen soutaja. Hän on saavuttanut olympiapronssia pariairokaksikossa ja MM-pronssia pariaironelosessa.

Hodgkins-Byrne voitti alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa kultaa pariairokaksikossa vuonna 2016. Hän saavutti pariaironelosessa Bethany Bryanin, Jessica Leydenin ja Holly Nixonin kanssa EM-pronssia ja MM-pronssia 2017. Vuonna 2018 tuloksena olivat EM-kilpailujen neljäs ja MM-kilpailujen viides sija sekä vuonna 2019 EM-kilpailujen viides ja MM-kilpailujen kuudes sija. Hän saavutti pariaironelosessa Hannah Scottin, siskonsa Charlotte Hodgkins-Byrnen ja Lucy Gloverin kanssa EM-hopeaa 2021. Samana vuonna Tokion olympialaisissa venekunta voitti B-finaalin eli sijoittui lopputuloksissa seitsemänneksi.

Hodgkins-Byrne synnytti lapsen vuonna 2022 ja palasi arvokilpailuihin vuonna 2024 pariairokaksikossa Rebecca Wilden parina. He sijoittuivat EM-kilpailuissa seitsemänneksi. Pariisin olympialaisissa he saavuttivat pronssia yli 2,5 sekuntia Uuden-Seelannin ja Romanian pareille hävinneenä mutta 1,02 sekuntia Alankomaiden venekuntaa edellä.

## Lähteet
Slovakia kesäolympialaisissa 2000

**[[Slovakia]]** osallistui **[[Sydney]]n [[Kesäolympialaiset 2000|vuoden 2000 kesäolympialaisiin]]** 108 urheilijan joukkueella 16 eri lajissa. Maa saavutti kisoissa viisi mitalia, joista yksi oli kultainen. Slovakian lipunkantajana avajaisissa toimi meloja Slavomír Kňazovický.

## Mitalistit
Lähde: 

### Kultaa
* Pavol Hochschorner, Peter Hochschorner – koskimelonta, miesten kanadalaiskaksikko

### Hopeaa
* Martina Moravcová – uinti, naisten 200 metrin vapaauinti
* Martina Moravcová – uinti, naisten 100 metrin perhosuinti
* Michal Martikán – koskimelonta, miesten kanadalaisyksikkö

### Pronssia
* Juraj Minčík – koskimelonta, miesten kanadalaisyksikkö

## Lähteet
Rein T. Rebane

**Rein Tõnis Rebane** (s. 14. huhtikuuta 1976) on virolainen kitaristi. Hän on soittanut useissa virolaisissa yhtyeissä, kuten Sacred Firessä, Sulliwanigassa ja The Flowers Of The Universessa.

Suomessa Rebane tunnetaan parhaiten Dingon entisenä kitaristina. Rebane liittyi yhtyeen kokoonpanoon syksyllä 2015 yhdessä virolaisten Taago Danielin ja Vallo Viidakin kanssa. Dingo palasi tunnetuimpaan kokoonpanoonsa 2017.

## Ura Dingossa
Rein T. Rebane valmisteli vuonna 2015 soololevyä, jolla jokaisella kappaleella olisi ollut eri laulusolisti. Hän ehdotti Dingon silloiselle managerille Jari Holopaiselle, että hän pyytäisi Pertti Neumannia vierailevaksi solistiksi levylle. Holopainen esitti ehdotuksen Neumannille. Rebanen yllätykseksi hän sai takaisin puhelinsoiton, jossa Rebanea pyydettiin liittymään Dingon kitaristiksi. Rebane suostui tarjoukseen, sillä oli nuorempana kuunnellut Dingoa ja ihaillut sitä. Dingon suomalais-virolainen kokoonpano herätti ennakkoluuloja etenkin suomalaisissa tiedotusvälineissä. Rebane on myöhemmin muistellut, että kokoonpanon esiintymiset sujuivat hyvin ja yleisö otti osittain virolaisen kokoonpanon hyvin vastaan..

Dingon lisäksi Rebane teki Neumannin kanssa duo-konsertteja. Rebanen ura Dingossa päättyi vuoden 2016 lopulla, kun Dingo palasi takaisin tunnetuimpaan kokoonpanoonsa. Rebanen korvasi Dingossa yhtyeen alkuperäinen kitaristi Jonttu Virta. Rebane on myöhemmin todennut ymmärtävänsä Neumannin päätöksen eikä ole katkera asiasta.

Dingon jälkeen Rebane on jatkanut musiikin tekemistä ja esittämistä eri kokoonpanoissa. Rebanen mukaan hän tarjosi Neumannille myös tekemiään kappaleita Dingon levytettäväksi. Neumann ei kuitenkaan ollut niistä kiinnostunut.

## Lähteet
* 
### Viitteet
Romorantin-Lanthenay

**Romorantin-Lanthenay** on kunta Ranskassa Loir-et-Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Sauldrejoen varrella, noin 41 kilometriä Blois’n kaupungista kaakkoon. Romorantin-Lanthenay on Loir-et-Cherin aliprefektuuri ja Solognen historiallisen alueen pääkaupunki.

## Historia
Romorantin on keskiaikainen kaupunki, joka oli Blois’n kreivien hallinnassa. Perustamiskirjan se sai vuonna 1196 ja Sauldrejoen oikealle rannalle alettiin rakentaa linnoituksia. Englantilaiset hyökkäsivät kaupunkia suojaavaan linnaan, "Grosse Touriin", vuonna 1356.

1400-luvulla kaupunki kasvoi ja Angoulêmen kreivi Jean d'Orléans päättää rakentaa uuden linnan länteen Sauldren rannalle. Hänen poikansa Angoulêmen kreivi Charles d'Orléansin leski Louise Savoijilainen asui linnassa, kun vuonna 1499 Ranskan kuningas Ludvig XII ja Anna Bretagnelainen vierailivat sillä. Tuona aikana kuningatar synnytti linnassa tyttären nimeltä Claude. Myöhemmin Claude meni naimisiin Louise Savoijilaisen ja Charles d'Orléansin pojan François d'Angoulêmenin kanssa, josta myöhemmin tuli Ranskan kuningas Frans I.

Frans I tuli kuninkaaksi tammikuussa 1515 Ludvig XII:n kuoleman jälkeen. Nuorella kuninkaalla ja hänen äidillään oli mahtavia suunnitelmia Romorantinin kaupungin suhteen. Perheen linna oli kuitenkin liian arkinen suurelle hoville ja hän halusi rakennuttaa sinne palatsin. Marignanon taistelun jälkeisenä päivänä vuonna 1515 kuningas tapasi Leonardo da Vincin, jonka hän kutsui Ranskaan suunnittelemaan uuden kaupungin ja kuninkaallisen asunnon Sauldren rannoille. Tutkittuaan paikkaa Leonardo da Vinci laati suunnitelmat suuresta palatsista, joka ulottuisi Sauldren molemmille rannoille. Työt aloitettiin vuonna 1517, ja Sauldren oikealle rannalle raivattiin tilaa palatsille. Leonardo da Vincin kuoleman jälkeen vuonna 1519 projekti hylättiin. Tämän jälkeen kuningas kohdisti mielenkiintonsa Chambordiin ja sinne rakennettavaan Chambordin linnaan. Kuningas ei hylännyt kaupunkia, vaan vieraili siellä säännöllisesti ja suojeli sen kehittyviä kangastehtaita.

1560-luvulta alkaen protestanttinen kaupunki kärsi suuresti Ranskan uskonsodissa ja linna hylättiin. Vainotut protestantit muuttivat maasta ja kangastehtaat vähenivät. Vasta 1800-luvun alusta kaupunki ja sen alue vaurastuivat. 1800-luvulla kaupunki modernisoitui, mutta samalla keskiaikaisten linnoitusten jäänteet jäivät uudisrakentamisen alle. 1900-luvun alussa Romorantin oli työläiskaupunki, kun taas naapurikaupungin Lanthenayn asukkaat olivat viininviljelijöitä ja maanviljelijöitä. Kunnat yhdistyivät vuonna 1961.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ismaël Doukouré

**Ismaël Doukouré** (s. 24. heinäkuuta 2003 Lille, Ranska) on ranskalais-norsunluurannikkolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Ranskan korkeimmalla sarjatasolla, Ligue 1:ssa pelaavaa RC Strasbourgia. 

## Seurajoukkueura
Doukouré on Valenciennes FC:n kasvatti, ja hän siirtyi seuran junioriakatemiaan vuonna 2017 pelattuaan ensin Lille OSC:n, Iris Club Lambersartin ja Lille Wazemmesin nuorissa.

Doukouré teki debyyttinsä Valenciennes FC:n edustusjoukkueessa 17. lokakuuta 2020 Ligue 2:n ottelussa FC Sochauxia vastaan. Hän pelasi ottelussa täydet minuutit. Hän pelasi kaudella 2020–2021 Ligue 2:ssa 19 ottelussa ja myös kolmessa Coupe de Francen eli Ranskan cupin ottelussa.

Doukouré teki ammattilaisuransa ensimmäisen maalin Coupe de Francen ottelussa FC Cité 6 Calonne Ricouartia vastaan 27. marraskuuta 2021. Kaudella hän pelasi myös toisessa Coupe de Francen ottelussa RC Strasbourgia vastaan. Ligue 2:ssa hän pelasi yhdeksän ottelua.

Tammikuussa 2022 Doukouré siirtyi RC Strasbourgiin neljän ja puolen vuoden sopimuksella. Hän sai uudessa seurassaan lempinimen *Isma*. 

Doukouré teki ensiesiintymisensä RC Strasbourgin edustusjoukkueessa 7. toukokuuta 2022 Ligue 1:n ottelussa Stade Brestoisia vastaan. 

Doukouré teki ensimmäisen maalinsa RC Strasbourgin paidassa tammikuussa 2023 ESTAC Troyesia vastaan Ligue 1:n 17. kierroksella. Hän pelasi kaudella 2022–2023 28 sarjaottelussa ja yhdessä Coupe de Francen ottelussa.

Kaudella 2023–2024 Doukouré pelasi 22 Ligue 1:n ottelua ja kaksi Coupe de Francen ottelua.

## Maajoukkueura
Doukouré oli Ranskan mukana alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2022 ja pelasi niissä yhden lohko-ottelun Romaniaa vastaan. Tämän lisäksi hän on pelannut Ranskan alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa seitsemän ystävyysottelua ja kolme EM-karsintaottelua.

Doukouré on pelasi yhden ystävyysottelun Espanjaa vastaan maaliskuussa 2023 alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän on pelannut alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa myös yhden ystävyysottelun. Hänet valittiin myös Ranskan kokoonpanoon olympialaisissa 2020, mutta hän ei pelannut turnauksessa minuuttiakaan.

## Lähteet
Ken Lovsin

**Kenneth "Ken" Lovsin** (s. 4. joulukuuta 1966 Peace River, Alberta) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hartford Whalers varasi hänet vuoden 1987 täydennysdraftissa, mutta ei koskaan tehnyt hänen kanssaan pelaajasopimusta. Sen sijaan hän solmi vapaana pelaajana sopimuksen Washington Capitalsin organisaatioon. NHL-pelejä ei uralle kuitenkaan kertynyt kuin yksi ainoa.

## Pelaajaura
Pelattuaan kaksi kautta Saskatchewanin yliopistossa Lovsin pelasi kaksi kautta Kanadan maajoukkueen mukana. Kaudelle 1990-1991 hän solmi vapaana pelaajana sopimuksen Washingtoniin. Kaksi kautta hän pelasi pääasiallisesti farmijoukkue Baltimore Skipjacksin riveissä ja väliin mahtui yksi yhden pelin mittainen visiitti NHL-joukkueeseen. Tämän jälkeen hän siirtyi yhden kauden sopimuksella Ruotsin Elitserieniin Mora IK:n joukkueeseen. Siellä hän pelasi 36 ottelua, joissa teki viisi maalia ja kymmenen tehopistettä. Kauden ohessa hän pelasi myös yhdeksän ottelua Kanadan maajoukkueessa.
Seuraavalle kaudelle ei pelipaikkaa löytynyt, joten Lovsin pelasi 62 ottelua Kanadan maajoukkueen mukana ja lopetti uransa kauden päätteeksi. Viimeisellä kaudellaan Lovsin pääsi myös pelaamaan Kanadan olympiajoukkueessa Norjan Lillehammerissa. Sieltä tuomisina oli hopeamitali.

## Lähteet
Panorama Tower (Miami)

**Panorama Tower** on Miamissa Yhdysvalloissa sijaitseva 252 metriä korkea, 81-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 2014, ja se valmistui 2018. Rakennuksessa on sekä hotelli että asuin- ja toimistotiloja.

Panorama Tower on Floridan osavaltion korkein rakennus. Se vei aseman Four Seasons Hotel Miamilta, joka valmistui vuonna 2003. Panorama Towerista on kirkkaana yönä mahdollista nähdä Bahamaan kuuluvan Biminin saaren valot.

## Lähteet
Rullalautailu kesäolympialaisissa 2024 – miesten katukilpailu

**Miesten rullalautailun katukilpailu [[Kesäolympialaiset 2024|Pariisin 2024 kesäolympialaisissa]]** kilpailtiin 29. heinäkuuta 2024 Place de la Concorde -aukiolla Pariisissa. Kilpailuun osallistui 22 urheilijaa 11 maasta. Kilpailu oli alun perin tarkoitus järjestää kaksi päivää aiemmin, 27. heinäkuuta, mutta sitä siirrettiin sateen takia.

Tokion olympialaisissa katukilpailun ensimmäisen olympiakullan voittanut Japanin Yūto Horigome voitti toisen kultamitalinsa. Muut kaksi mitalia menivät Yhdysvaltain urheilijoille. Toiseksi 0,1 pisteen päähän Horigomesta sijoittui Tokion pronssimitalisti Jagger Eaton ja kolmanneksi kuusinkertainen maailmanmestari Nyjah Huston.

## Formaatti
Katukilpailu järjestettiin rullalautailuradalla, jonka esteet muistuttivat kaupunkiympäristöstä löytyviä katukalusteita, kuten portaita ja kaiteita. Urheilijat käyttävät näitä temppujen tekemiseen. Kukin saa tehdä kaksi 45 sekunnin mittaista runia, joiden aikana tuomaristo pisteyttää heidän tekemänsä temput ja laudan hallinnan. Sen jälkeen kukin saa yrittää viittä yksittäistä temppua, jotka tuomaristo niin ikään pisteyttää. Kokonaistuloksiin lasketaan parhaan runin ja kahden parhaan tempun pisteet.

Kaikki 22 urheilijaa osallistuivat 29. heinäkuuta alkaen kello 12 paikallista aikaa järjestettyyn karsintaan, jossa he kilpailivat neljässä erässä. Erien tulokset laskettiin yhteen, ja kahdeksan parhaat pisteet saanutta urheilijaa pääsi loppukilpailuun. Se alkoi samana päivänä kello 17.

## Tapahtumat
Jagger Eaton voitti karsintakilpailun ennen Nyjah Hustonia ja Japanin Sora Shiraita. Yūto Horigome oli karsinnan neljäs. Heidän lisäkseen loppukilpailuun pääsi muun muassa Tokion olympialaisten hopeamitalisti, Brasilian Kelvin Hoefler.

Loppukilpailussa Horigome nousi ensimmäisten runien jälkeen kilpailun johtoon, mutta toisella runilla sekä Eaton että Huston ohittivat hänet. Ensimmäisen temppukierroksen jälkeen Horigome palasi johtoon, mutta Huston ohitti hänet jälleen ja pysyi kilpailun kärjessä neljänteen temppukierrokseen asti. Eaton teki neljännellä kierroksella nollie 270 frontside nosebluntin, josta hän sai siihen asti korkeimmat temppupisteet 95,25 ja nousi Hustonin ohi. Horigome puolestaan epäonnistui ensimmäisen kierroken jälkeen kolmessa seuraavassa tempussaan, ja niinpä hänelle jäi vain yksi tilaisuus parantaa pisteitään. Viimeisellä tempullaan Horigome onnistui nollie 270 backside nosebluntissa, josta hän sai kilpailun korkeimmat pisteet 97,08. Ne riittivät nostamaan hänet kilpailun johtoon 0,1 pisteen erolla Eatoniin. Sekä Eaton että Huston epäonnistuivat tämän jälkeen viimeisen kierroksen tempuissaan, ja Horigome voitti kilpailun. Loppukilpailu oli hyvin tasainen: neljän kärki oli kolmen pisteen sisällä toisistaan ja kuudenneksi sijoittunut Hoeflerkin vain 11 pistettä kärjen takana.

## Tulokset
### Karsinta

### Loppukilpailu

## Lähteet
Åmotin kirkko (Åmot)

**Åmotin kirkko** () on Åmotin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1902.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Åmotin kirkko

**Åmotin kirkko** voi tarkoittaa seuraavia:

* Åmotin kirkko, kirkko Nordre Landin kunnassa Norjassa
* Åmotin kirkko, kirkko Åmotin kunnassa Norjassa
Alexander R. Magruder

**Alexander Richardson Magruder** (17. tammikuuta 1883 Nizza – 3. toukokuuta 1973 New York) oli yhdysvaltalainen diplomaatti, joka toimi Yhdysvaltain ensimmäisenä diplomaattisena edustajana Suomessa 19. maaliskuuta 1920 – 17. helmikuuta 1921.

Koulutukseltaan Magruder oli maisteri Harvardin yliopistosta (1906). Ennen tehtäväänsä Suomessa hän toimi diplomaattina muun muassa Madridissa, Tukholmassa ja Kööpenhaminassa.

Magruder jäi eläkkeelle Yhdysvaltain ulkoministeriön palveluksesta hieman ennen toista maaailmansotaa. Hänellä ei ollut lapsia.

Magruderin kaudella Yhdysvaltain diplomaattiedustaja Suomessa toimi arvonimellä *asiainhoitaja*, mikä oli diplomaattisen edustautumisen alin taso. Magruderin jälkeen arvonimeksi korotettiin *lähettiläs*.

## Lähteet
Rena

**Rena** on taajama Åmotin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on kaksi neliökilometriä ja asukasluku 2&nbsp;131 vuonna 2023.

Renan varuskunta on Norjan suurimpia.
## Lähteet
Eric S. Edelman

**Eric S. Edelman** (s. 27. lokakuuta 1951 Baltimore, Maryland) on yhdysvaltalainen eläkkeellä oleva diplomaatti. Hän toimi viimeiseksi alivaltiosihteerinä Yhdysvaltain puolustusministeriössä 2005–2009.

Edelman toimi Yhdysvaltain Suomen-suurlähettiläänä vuosina 1998–2001 ja Yhdysvaltain Turkin-suurlähettiläänä 2003–2005. Aikaisemmin hän työskenteli diplomaattina muun muassa Prahassa ja Moskovassa.

Edelmanilla on kandidaatintutkinto historiasta Cornellin yliopistosta (1972) ja tohtorintutkinto Yhdysvaltojen diplomatian historiasta Yalen yliopistosta (1981).

## Lähteet
Mennetou-sur-Cher

**Mennetou-sur-Cher** on kunta Ranskassa Loir-et-Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella.  Se sijaitsee Cherjoen varrella, noin 15 kilometriä Romorantin-Lanthenayn kaupungista kaakkoon.

Mennetou-sur-Cherin on keskiaikainen kaupunki, jota ympäröivät 1200-luvulla rakennetut vallit. Niistä on säilynyt kolme pyöreää tornia, sekä kolme neliönmuotoista porttia. Kaupungissa on säilynyt runsaasti 1300-1500-luvuilta peräisin olevia kivi- ja ristikkotaloja. Vierzonin herra Hervé II perusti kaupunkiin luostarin vuonna 1213. Tältä ajalta ovat peräisin keskustassa olevan Saint-Urbainin kirkon vanhimmat osat, kuten kirkon kuori. Kirkon laiva on rakennettu 1400-luvulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Birds Aren’t Real

**Birds Aren’t Real** () on Yhdysvalloissa satiirina keksitty salaliittoteoria ja slogan, jonka pohjalta muodostui parodinen kansalaisliike.

Birds Aren’t Real sai alkunsa Peter McIndoen (s. 1998/9) keksimänä spontaanina ja absurdina pilana. McIndoe meni vuonna 2017 Naisten marssi -teemaista tapahtumaa vastustaneiden vastamielenosoittajien joukkoon Memphisissä kantaen kylttiä, jossa luki slogan Birds Aren’t Real. Kun vastamielenosoittajat tiedustelivat sloganin taustaa, McIndoe väitti kuuluvansa jo 50 vuoden ajan toimineeseen liikkeeseen, jonka tarkoitus oli alun perin pelastaa Yhdysvaltain linnut. McIndoe kertoi tämän epäonnistuneen ja syvän valtion tuhonneen linnut, jolloin ne oli korvattu drooneilla. McIndoe vaati yhdysvaltalaisia heräämään. Hänen todellinen tarkoituksensa oli pilailla alt-right-liikkeessä vakavasti otettujen salaliittoteorioiden, kuten Pizzagaten kustannuksella. Alun perin jotkut todelliset salaliittoteoreetikot suhtautuivat asiaan avoimemmin, mutta myöhemmin joukkoliikkeeksi kasvanutta Birds Aren’t Realia alettiin syyttää CIA:n psykologiseksi operaatioksi.

Birds Aren’t Real -slogan levisi eri puolille Yhdysvaltoja puskuritarrojen, mainostaulujen ja graffitien muodossa. Keksityn salaliiton tueksi laadittiin taustatarinoita. Näyttelijä palkattiin esiintymään keksittynä entisenä CIA-upseeri Eugene Pricena, joka tunnusti salaliiton ja todisteiden hävittämisen videolla *The Confession of Eugene Price*. TikTokissa video katsottiin yli 20 miljoonaa kertaa. Lisäksi Birds Aren’t Real -teemaiset Youtube-videot levisivät viraalisti, ja seuraajia kertyi Instagramissa satojatuhansia. Näyttelijöitä palkattiin myös esiintymään videoissa salaliittoteorian kannattajina. Slogania alettiin käyttää t-paidoissa. Yhdysvalloissa on pidetty Birds Aren’t Real -mielenosoituksia esimerkiksi Twitterin päämajan ulkopuolella San Franciscossa, jossa vaadittiin lintulogosta luopumista.

## Lähteet
Emerillonin kieli

**Emerillonin kieli** (tai *tekó*) on Ranskan Guayanassa puhuttava uhanalainen kieli. Vuonna 2001 kielellä arvioitiin olevan vain 400 puhujaa. Puhujat käyttävät myös yleisesti ranskaa ja portugalia. Kielellä ei ole tunnettuja murteita ja sen lähin sukulaiskieli on zo'e.

## Fonologia

### Konsonantit

Lähde:

### Vokaalit

Lähde:

Kaikki vokaalit, paitsi [ə], voivat esiintyä sekä oraalisina että nasaalisina.

## Lähteet
Forges-sur-Meuse

**Forges-sur-Meuse** on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 123 asukasta vuonna 2021 ja sen pinta-ala on 15,97 neliökilometriä.

## Maantiede
Forges-sur-Meusen naapurikunnat ovat Béthincourt, Brabant-sur-Meuse, Consenvoye, Cumières-le-Mort-Homme, Gercourt-et-Drillancourt ja Regnéville-sur-Meuse. Kunnan pinta-ala on 15,97 neliökilometriä ja korkeus merenpinnasta 180–287 metriä.

## Väestö
Vuonna 2021 Forges-sur-Meusen väkiluku oli 123. Väkiluku on ollut nousussa vuodesta 2007 lähtien, mutta vuosina 1968–1975 asukkaita oli yli 150. Vuonna 2007 kunnan asukkaista 51 prosenttia oli naisia ja 49 prosenttia miehiä.


Tiedosto:Population - Municipality code 55193.svg|Forges-sur-Meusen väestönkehitys vuosina 1962–2008.


## Kuvia

Tiedosto:Forges-sur-Meuse (Meuse) mairie.JPG|Kunnantalo
Tiedosto:Forges-sur-Meuse (Meuse) église (01).JPG|Kirkko
Tiedosto:Forges-sur-Meuse (Meuse) monument aux morts (01).JPG|Sotamuistomerkki
Tiedosto:Forges-sur-Meuse (Meuse) croix de chemin D 160.JPG|Tienvarsiristi


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sou Fujimoto

**Sōsuke ”Sou” Fujimoto** (; s. 1971) on japanilainen arkkitehti. Hän valmistui Tokion yliopistosta vuonna 1994 ja on suunnitellut sekä asuintaloja että julkisia rakennuksia Japanissa, Kiinassa ja Euroopassa. Hän hakee arkkitehtuurissaan innoitusta luonnosta.

Sou on opettanut Tokion yliopistossa, Keion yliopistossa ja Kioton yliopistossa.

## Töitä

ArbreBlanc2.jpg|L’Arbre Blanc, Montpellier (2019)
House of Hungarian Music (3).jpg|Musiikkitalo, Budapest (2022)


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Southeast Financial Center

**Southeast Financial Center** on Miamissa Yhdysvalloissa sijaitseva 233 metriä korkea, 55-kerroksinen toimistokäyttöön tarkoitettu pilvenpiirtäjä. Tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 1981, ja se valmistui 1984. Rakennuksen päärakenne muodostuu komposiittimateriaaleista. Se on saanut energiaystävällisyydestään kultaisen LEED-sertifikaatin. Rakennuksen on suunnitellut yhdysvaltalainen arkkitehtitoimisto Skidmore, Owings and Merrill.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset kotisivut
Undergrunn

**Undergrunn** on norjalainen rap-yhtye Oslosta. Siihen kuuluvat Patrick "Fretex" Bakkeng, Gabriel "Plaza" Doria, Sverre "Pus" Skogheim Gudmestad, Jo "Marstein" Almaas Marstein, Jon "Loverboy" Ranes ja Marcos "Rikpappa" Haugestad. Yhtye nousi suosioon singlellään "Isbil" vuonna 2019. Vuonna 2022 he voittivat Spellemannprisen-gaalassa Vuoden läpimurto -palkinnon.
## Albumit
* *Firenze's Finest* (2020)
* *Buketter & ballspill* (2021)
* *Undergrunn* (2022)
* *Egoland* (2023)
## Lähteet
Brickell Flatiron

**Brickell Flatiron** on asuinkäyttöön tarkoitettu pilvenpiirtäjä Miamissa, Floridan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Rakennuksen korkeus on 213 metriä, ja siinä on 64 kerrosta. Tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 2016, ja se valmistui 2019. Rakennuksen päämateriaali on betoni.

## Lähteet
Châtres-sur-Cher

**Châtres-sur-Cher** on kunta Ranskassa Loir-et-Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Cherjoen varrella, noin 17 kilometriä Romorantin-Lanthenayn kaupungista kaakkoon. Kuntaa halkoo myös Canal de Berryn kanava.

Saint-Martinin kirkko on rakennettu alkujaan 1100-luvulla. Kirkon kellotorni ja kuisti ovat olleet historiallisia monumentteja vuodesta 1948 lähtien.

## Tunnettuja kuntalaisia
* Roger Taillibert (1926-2019), arkkitehti

## Lähteet

## Aiheesta muualla
830 Brickell

**830 Brickell** on rakenteilla oleva toimistokäyttöön tarkoitettu pilvenpiirtäjä Miamissa, Floridan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Rakennuksen korkeus on 221 metriä korkea, ja siinä on 55 kerrosta. Tornin rakentaminen aloitetiin vuonna 2019, ja sen on määrä valmistua vuoden 2024 jälkimmäisellä puoliskolla. Rakennuksen suunnittelija on yhdysvaltalainen arkkitehtitoimisto Adrian Smith + Gordon Gill Architecture.

## Lähteet
Aktuellt

**Aktuellt** on Ruotsin yleisradioyhtiö Sveriges Televisionin syventävä uutis- ja ajankohtaisohjelma, jota on esitetty vuodesta 1958, lukuun ottamatta vuosia 1969–1972, jolloin ykköskanavan puolella esitettiin *TV-nytt* ja kakkoskanavalla *[[Rapport (uutisohjelma)|Rapport]]*. Nykyisin *Aktuellt* esitetään SVT2:ssa, ja se eroaa *Rapportista* keskittymällä muutamaan uutisaiheeseen, joita käydään läpi yksityiskohtaisemmin.
## Kuvia

Lars Orup 1966.jpg|*Aktuelltin* pitkäaikainen juontaja Lars Orup

## Lähteet
One Thousand Museum

**One Thousand Museum** on Miamissa Yhdysvalloissa sijaiteva 213 metriä korkea asuinkäyttöön tarkoitettu pilvenpiirtäjä. Torni rakennettiin vuosina 2015–2019, ja siinä on 60 kerrosta. Rakennuksen päämateriaali on betoni, ja sen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Zaha Hadid Architects. Rakennuksen hissit on toimittanut suomalainen Kone.

## Lähteet
Paramount Miami Worldcenter

**Paramount Miami Worldcenter** on asuinkäyttöön tarkoitettu pilvenpiirtäjä Miamissa, Floridan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Rakennuksen korkeus on 213 metriä, ja siinä on 60 kerrosta. Se valmistui vuonna 2019. Rakennuksen päämateriaali on betoni, ja sen suunnitteli arkkitehtitoimisto Elkus Manfredi Architects.

## Lähteet
900 Biscayne Bay

**900 Biscayne Bay** on Miamissa Yhdysvalloissa sijaitseva 198 metriä korkea, 63-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 2005, ja se valmistui 2008. Rakennus on asuinkäytössä, ja se on valmistettu kokonaisuudessaan betonista. Rakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Revuelta Vega Leon.

## Lähteet
Vidar Sandbeck

**Vidar Sandbeck** (21. heinäkuuta 1918 Åmot – 10. marraskuuta 2005 Rena) oli norjalainen muusikko ja kirjailija. Hän kirjoitti yli kolmesataa laulua ja esiintyi radiossa, televisiossa ja eri puolilla maata. Sandbeckin kirjalliseen tuotantoon kuului sekä lastenkirjoja että romaaneja aikuisille.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
George Aiken

**George David Aiken** (20. elokuuta 1892 – 19. marraskuuta 1984) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, joka toimi Vermontin kuvernöörinä vuosina 1937–1941 ja Vermontin edustajana Yhdysvaltain senaatissa vuosina 1941–1975 

## Lähteet
Dave Henderson

**Dave Henderson** (s. 13. maaliskuuta 1952 Winnipeg, Manitoba, Kanada) on kanadalaissyntyinen ranskalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Hendrson pelasi koko uransa Ranskassa edustaen Amiensia tai sen kakkosjoukkuetta. Pelaajana hän oli mukana Ranskan maajoukkueessa C-sarjan MM-kisoissa 1981.

Pelaajauransa ohessa Henderson toimi Amiensin pelaaja-valmentajana vuodesta 1975 aina vuoteen 1994 asti. Päätettyään pelaajauransa kevääseen 1996 Henderson toimi kolmen kauden ajan Amiensin päävalmentajana.
Kaudesta 1999-2000 alkaen Henderson toimi Ranskan jääkiekkoliiton palveluksessa maan alle 20-vuotiaiden maajoukkeen päävalmentajana. Keväällä 2004 hän debytoi Ranskan miesten maajoukkueessa ensin apuvalmentajana ja seuraavan kauden alusta päävalmentajana kevääseen 2018 asti.

Myös hänen poikansa Brian Henderson pelasi jääkiekkoa kevääseen 2020 asti kuuluen Ranskan maajoukkueen luottopelaajiin.

## Lähteet
Rugby kesäolympialaisissa 2024 – naisten turnaus

**Naisten rugbyturnaus [[Kesäolympialaiset 2024|Pariisin olympialaisissa 2024]]** käytiin Stade de Francella, Saint-Denissä. Ottelut pelattiin 28.–30. heinäkuuta. Turnaukseen osallistui 12 joukkuetta. Hallitsevana mestarina turnaukseen lähti Uusi-Seelanti.

Loppuottelussa Uusi-Seelanti voitti Kanadan 19–12. Näin Uusi-Seelanti uusi Tokion olympialaisten voittonsa. Pronssiottelussa Yhdysvallat voitti Australian 14–12. Mitali oli Yhdysvaltain ensimmäinen rugbyn olympiamitali.

## Alkulohkot

### Lohko A




### Lohko B




### Lohko C




### Lohkokolmosten vertailu
Lohkovaiheen päätyttyä lohkossaan kolmanneksi sijoittuneet joukkueet asetettiin keskinäiseen vertailuun, josta kaksi parasta joukkuetta selvisi puolivälieriin.

## Pudotuspelit

### Mitaliottelut





### Sijat 5.-8.





### Sijat 9.-12.





## Järjestys

## Mitalistijoukkueiden pelaajat

## Lähteet
Isaac Romero

**Isaac Romero Bernal** (s. 18. toukokuuta 2000 Lebrija, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Sevillaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

## Seurajoukkueura
8. heinäkuuta 2019 Romero palasi takaisin kasvattajaseuraansa Sevillaan ja aloitti pelaamisen seuran C-joukkueesta. Ensimmäisen ottelunsa seuran reservijoukkueessa hän pelasi 2. helmikuuta 2020 vieraskentälle Cádizin reservijoukkuetta vastaan. Hänet nostettiin pysyvästi reservijoukkueeseen kaudeksi 2020–2021.

12. elokuuta 2021 Romero allekirjoitti ensimmäisen ammattilaissopimuksensa seuran kanssa. Kaudella 2021–2022 hänen peliaikansa jäi kuitenkin hyvin vähäiseksi, kun reservijoukkue tippui Primera División RFEF:sta.

Romero nousi reservijoukkueen avauskokoonpanopelaajaksi kaudella 2022–2023 ja oli joukkueensa paras maalintekijä kahdeksalla osumallaan. 10. syyskuuta 2023 Romero teki kaksi maalia ottelussa Orihuelaa vastaan ja viikkoa myöhemmin hän teki hattutempun Cartagenan reservijoukkuetta vastaan. Hän teki kauden aikana 15 ottelussa yhteensä 11 maalia.

11. tammikuuta 2024 Romero nostettiin seuran edustusjoukkueeseen ja hän sai pelinumerokseen numeron 20. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa 12. tammikuuta 2024 kotikentällä Deportivo Alavésia vastaan.

Romero teki ensimmäiset kaksi maaliaan ammattilaisurallaan 16. tammikuuta 2024 pelatussa Copa del Reyn ottelussa Getafea vastaan. Viisi päivää myöhemmin hän teki myös ensimmäisen maalinsa pääsarjassa ottelussa Gironaa vastaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Isaac Romeron tilastot Soccerway-sivustolla 
* Isaac Romeron tilastot BDFutbol-sivustolla
Rəşid xan Qaplanov

**Rəşid xan Zabit oğlu Qaplanov** (; 1885, Terekin oblasti – 1937, Moskovan alue), tai **Rəşid Qaplan** (Рашид Каплан), oli azerbaidžanilainen valtiomies, joka toimi valtiovarainministerinä sekä opetus- ja uskontoministerinä Azerbaidžanin demokraattisen tasavallan viidennessä ja neljännessä kabinetissa. Qaplanov oli taustaltaan kumykki.

## Lähteet
Leyla Məmmədbəyova

**Leyla Ələsgər qızı Məmmədbəyova** (o.s. **Zeynalova**; 17. syyskuuta 1909 Baku, Venäjän keisarikunta – 4. heinäkuuta 1989 Baku, Azerbaidžanin SNT) oli ensimmäinen azerbaidžanilainen naislentäjä, joka täten tunnettiin lempinimellä *Səmanın xanımı* ("taivaan rouva"). Məmmədbəyova toimi myös lentäjäkouluttajana Bakussa.

## Lähteet
Obsidian

**Obsidian** voi tarkoittaa seuraavia:
* *[[Obsidian (albumi)|Obsidian]]*, Paradise Lostin albumi
* Obsidian, DC Comicsin sarjakuvahahmo
* Obsidian Entertainment, yhdysvaltalainen videopelien kehittäjä
Koen Metsemakers

**Koen Metsemakers** (s. 30. huhtikuuta 1992) on alankomaalainen soutaja. Hän on pariaironelosen kaksinkertainen olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari.

Metsemakers sijoittui ensimmäisissä EM-kilpailuissaan vuonna 2017 pariaironelosessa kuudenneksi. Saman vuoden MM-kilpailuissa tuloksena oli neljäs sija puoli sekuntia pronssijoukkue Virolle hävinneenä. Vuonna 2018 venekunta sijoittui sekä EM- että MM-kilpailuissa viidenneksi. Vuonna 2019 Metsemakers voitti Dirk Uittenbogaardin, Abe Wiersman ja Tone Wietenin kanssa sekä Euroopan- että maailmanmestaruuden. Vuonna 2020 he voittivat Euroopan-mestaruuden. Vuonna 2021 he jäivät EM-kilpailuissa Italian takana hopealle, mutta Tokion olympialaisissa he voittivat kultaa 1,72 sekunnin erolla Ison-Britannian hopeajoukkueeseen.

Metsemakers kilpaili vuonna 2022 pariairokaksikossa Stefan Broeninkin kanssa mutta palasi sen jälkeen pariaironeloseen. Vuonna 2023 hän saavutti EM-hopeaa Finn Florijnin, Simon van Dorpin ja Tone Wietenin kanssa. MM-kilpailuissa Alankomaat voitti kultaa muutoin samalla kokoonpanolla, mutta van Dorpin tilalle oli tullut Leonard van Lierop. Vuonna 2024 venekunta oli voittoisa jo maailmancupissa. Pariisin olympialaisissa he voittivat kultaa 2,40 sekunnin erolla Italiaan.

## Lähteet
Tone Wieten

**Tone Wieten** (s. 17. maaliskuuta 1994) on alankomaalainen soutaja. Hän on pariaironelosen kaksinkertainen olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari.

Wieten aloitti arvokisauransa kahdeksikossa. Hän saavutti pronssia MM-kilpailuissa 2015, Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja EM-kilpailuissa 2017. Vuonna 2018 hän kilpaili perämiehettömässä nelossa, jossa hän sijoittui EM-kilpailuissa viidenneksi ja MM-kilpailuissa neljänneksi.

Wieten on vuodesta 2019 alkaen soutanut pariaironelosessa. Hän voitti vuonna 2019 Dirk Uittenbogaardin, Abe Wiersman ja Koen Metsemakersin kanssa sekä Euroopan- että maailmanmestaruuden. Vuonna 2020 he voittivat Euroopan-mestaruuden. Vuonna 2021 he jäivät EM-kilpailuissa Italian takana hopealle, mutta Tokion olympialaisissa he voittivat kultaa 1,72 sekunnin erolla Ison-Britannian hopeajoukkueeseen.

Wieten palasi arvokilpailuihin vuonna 2023. Tuolloin hän saavutti EM-hopeaa Finn Florijnin, Simon van Dorpin ja Koen Metsemakersin kanssa. MM-kilpailuissa Alankomaat voitti kultaa muutoin samalla kokoonpanolla, mutta van Dorpin tilalle oli tullut Leonard van Lierop. Vuonna 2024 venekunta oli voittoisa jo maailmancupissa. Pariisin olympialaisissa he voittivat kultaa 2,40 sekunnin erolla Italiaan.

## Lähteet
Finn Florijn

**Finn Florijn** (s. 29. marraskuuta 1999) on alankomaalainen soutaja. Hän on pariaironelosen olympiavoittaja ja maailmanmestari sekä kahdeksikon maailmanmestari.

Florijn saavutti alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa kahdeksikossa pronssia vuonna 2019. Hän sijoittui EM-kilpailuissa 2021 yksikössä 11:nneksi. Myöhemmin samana vuonna hän aloitti Tokion olympialaiset sijoittumalla yksikön alkuerässään neljänneksi, mutta hän ei saanut osallistua keräilyeriin koronavirustartunnan vuoksi.

Florijn siirtyi vuonna 2022 pariaironeloseen. Hän sijoittui tuona vuonna EM-kilpailuissa kahdeksanneksi ja MM-kilpailuissa neljänneksi. Vuonna 2023 hän saavutti EM-hopeaa Simon van Dorpin, Tone Wietenin ja Koen Metsemakersin kanssa. MM-kilpailuissa Alankomaat voitti kultaa muutoin samalla kokoonpanolla, mutta van Dorpin tilalle oli tullut Leonard van Lierop. Vuonna 2024 venekunta oli voittoisa jo maailmancupissa. Pariisin olympialaisissa he voittivat kultaa 2,40 sekunnin erolla Italiaan. Florijn saavutti samana vuonna rannikkosoudun MM-kilpailuissa pronssia perämiehellisessä nelosessa. Vuonna 2025 hän sijoittui EM-kilpailuissa perämiehettömässä nelosessa neljänneksi ja kuului MM-kilpailuissa Alankomaiden maailmanmestarijoukkueeseen kahdeksikossa.

## Lähteet
Vakoilumuseo (Berliini)

**Berliinin vakoilumuseo** () on yksityinen vakoilua käsittelevä museo Berliinissä, Saksassa. Sen perusti entinen toimittaja Franz-Michael Günther. Museo avattiin yleisölle 19. syyskuuta 2015. Güntherin toiveena oli luoda vakoojien ja vakoilun historiaa käsittelevä museo Saksan entiseen vakoojapääkaupunkiin, Berliiniin. Museo sijaitsee Potsdamer Platzin keskeisellä alueella.

## Päänäyttelyt
Museon päänäyttelyn aiheita ovat:

* vakoilun historia antiikin ajoista nykypäiviin
* ensimmäinen maailmansota
* toinen maailmansota
* salaustekniikat, sähkötys, radio
* kylmän sodan aika (Itä- ja Länsi-Saksan vakoiluorganisaatiot)
* vakoilun apuvälineet
* vakoilijoiden koulutus
* salakuunteluvälineet
* kamerat
* eläimet vakoilijoina, kuten esimekiksi kyyhkyt
* salaliittoteoriat ja vakoilu (Punaisen armeijakunnan ja Stasin yhteys; tapaus Uwe Barschel)
* Glienicker Brücke (vakoilijoiden vaihto)
* eri maiden Salaiset palvelut ja myrkyt
* myrkyttämiset
* 007 – vakoilu elokuvissa
* kaksoisagentit
* ”salaisten palveluiden” operaatiot
* vakoilu nyt ja tulevaisuudessa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Museon kotisivut
Andreja Leški

**Andreja Leški** (s. 8. tammikuuta 1997) on slovenialainen judoka. Hän on olympiavoittaja, MM-mitalisti ja Euroopan-mestari. Hän on otellut alle 63 kilogramman painoluokassa vuodesta 2016 lähtien.

Leški saavutti vuonna 2013 hopeaa alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa ja pronssia Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 48&nbsp;kg:n painoluokassa. Seuraavana vuonna hän voitti 52-kiloisissa alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden ja sai junioreiden EM-kilpailuissa pronssia. Vuonna 2015 hän saavutti joukkuekilpailussa hopeaa junioreiden EM-kilpailuissa ja 57&nbsp;kg:n sarjassa pronssia junioreiden MM-kilpailuissa. Hän sai junioreiden EM-kilpailuissa hopeaa 57-kiloisissa 2016.

Leški sijoittui 63 kg:n sarjassa viidenneksi Prahan EM-kilpailuissa 2020. Hän saavutti EM-pronssia Lissabonissa 2021. Hän saavutti MM-kilpailuissa Budapestissa 2021 ja Dohassa 2023 hopeaa hävittyään kummallakin kerralla loppuottelussa Clarisse Agbegnenoulle. Hän voitti Euroopan-mestaruuden Montpellier'ssä 2023 kukistettuaan finaalissa Gili Sharirin. Hän saavutti EM-pronssia Zagrebissa 2024 ja sijoittui samana vuonna viidenneksi Abu Dhabin MM-kilpailuissa.

Leški voitti olympiakultaa 63 kilogramman sarjassa Pariisissa 2024. Hän voitti välieräottelussa Clarisse Agbegnenoun ja loppuottelussa meksikolaisen Prisca Awiti Alcarazin.

Leški on saavuttanut IJF World Tourin kilpailuissa neljä turnausvoittoa, viisi kakkossijaa ja 12 kolmossijaa. Continental Open -kilpailuissa hän on sijoittunut kerran toiseksi ja kaksi kertaa kolmanneksi. Hän voitti sotilaiden maailmanmestaruuden 2021. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kolme Slovenian-mestaruutta.

## Lähteet
TGV inOui

**TGV inOui** on brändinimi premium-tason TGV-junille, joita Ranskan kansallinen rautatieyhtiö SNCF on liikennöinyt vuodesta 2017 joillain TGV-reiteillä. Perinteinen TGV-brändi on tarkoitus korvata inOuilla ja halpabrändi Ouigolla. Kyseessä ei ole kuitenkaan vielä uusi junatyyppi, vaan kummankin brändin tapauksessa vanhaa kalustoa on remontoitu ja uudelleenbrändätty.

## Historia
SNCF:llä on käynnissä projekti, jonka tarkoitus on korvata tavanomaiset TGV-palvelut paremman tason inOui:n junilla ja vuonna 2013 perustetun halpabrändi Ouigon junilla. Projektin tavoitteena on uudistamalla pitää SNCF:n junat kilpailukykyisinä kilpailevia junayhtiöitä ja kasvavaa bussiliikennettä vastaan. Osa nykyisestä TGV-kalustosta on uudistettu inOui-tasolle, johon kuuluu paremmat palvelut, muun muassa wi-fi-yhteys.

inOui esiteltiin toukokuun lopussa 2017. Uudistustöiden piti valmistua vuoteen 2020 mennessä. Uusi TGV-kalusto tulee olemaan suoraan inOui-brändissä. SNCF on jo nimennut vuonna 2025 käyttöönsä tulevat TGV M -tyyppiset junat kaupallisella nimellä TGV inOui.

## Lähteet
Kirjat Luza

**Kirjat Luza** on samarialaisten asuttama kylä Garisiminvuorella Palestiinassa Nablusin kaupungin vieressä. Nykyisin kaupunki on Israelin Holonin ohella toinen kahdesta samarialaisten keskittymästä ja vuori itsessään on heidän pyhä paikkansa.

## Maantiede
Kirjat Luza sijaitsee Palestiinan Länsirannalla Garisiminvuorella Nablusin kaupungin vieressä. Kylä on Israelin ja palestiinalaishallinnon yhteishallinnossa olevaa aluetta. Garisiminvuoren muut osat ovat pelkästään Israelin hallinnassa ja kylään johtava tie on palestiinalaisten hallinnassa.

## Historia
Brittien vallattua Palestiinan Osmanien valtakunnalta ensimmäisen maailmansodan seurauksena perustettiin Palestiinan brittiläinen mandaattihallinto. Samarialaisten pieni yhteisö asui tuolloin Nablusissa omassa korttelissaan, josta osa alkoi nyt muuttaa muihin kaupunkeihin. Israelin itsenäisyyssodan jälkeen vuonna 1949 yhteisö oli jakautunut kahtia nykyisessä Israelissa ja Nablusissa, jota hallitsi Jordania. Kaupungin viereinen Garisiminvuori on samarialaisten pyhä paikka.

Jordaniassa samarialaiset saivat tukea hallinnolta, mutta suhteet Nablusin muslimiväestöön huononivat esimerkiksi hallinnon vastaisissa mellakoissa. Israel miehitti Jordanian hallitseman Länsirannan kuuden päivän sodassa vuonna 1967. Turvallisuustilanne Nablusissa heikkeni Israelin miehityksen vastaisen ensimmäisen intifadan puhjetessa vuonna 1987. Samarialaiset, jotka olivat aikaisemmin mieltäneet itsensä enneminkin palestiinalaisiksi, alettiin mieltää Israelilaisina ja he alkoivat muuttaa Nablusista Kirjat Luzaan, jossa he saivat suojelusta Israelin armeijalta. Paikka käsitti alkujaan vain yhden kadun ja pienen määrän rakennuksia. Oslon rauhanprosessin kautta 1990-luvulla kylästä tuli osa niin sanottua alue C:tä, joka on Israelin ja Palestiinan yhteishallinnossa.

## Väestö
Kirjat Luzan samarialaiset puhuvat arabiaa ja käyvät palestiinalaishallinnon kouluja.

## Lähteet
Leonard van Lierop

**Leonard van Lierop** (s. 20. toukokuuta 1994) on alankomaalainen soutaja. Hän on pariaironelosen olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Van Lierop kilpaili nuorempana kevyissä luokissa. Vuonna 2022 hän saavutti kahdeksikossa hopeaa sekä EM-kilpailuissa että MM-kilpailuissa. Vuonna 2023 hän voitti yksikössä Euroopan-mestaruuden. Saman vuoden MM-kilpailuissa hän voitti pariaironelosesa maailmanmestaruuden Finn Florijnin, Tone Wietenin ja Koen Metsemakersin kanssa. Vuonna 2024 tämä venekunta oli voittoisa jo maailmancupissa. Pariisin olympialaisissa he voittivat kultaa 2,40 sekunnin erolla Italiaan.

## Lähteet
Anomalistinen psykologia

**Anomalistinen psykologia** on parapsyykkisiä kokemuksia tutkiva psykologian osa-alue. Se eroaa parapsykologiasta siten, että anomalistisessa psykologiassa lähestymistapa on kriittisempi eikä siinä tehdä oletusta paranormaalin olemassaolosta.

Anomalistisen psykologian tutkimusyksikön Lontoon yliopiston Goldsmiths’ Collegeen vuonna 2000 perustanut Chris French on katsonut laajan uskon paranormaaleihin asioihin yhdistäneen ihmisyhteisöjä maantieteestä ja aikakaudesta riippumatta, vaikkakin uskomusten ja kokemusten sisältö ovat voineet olla kulttuurisidonnaisia. Hänen mukaansa tällaisia uskomuksia on tyypillisessä nykylänsimaisessa yhteiskunnassa noin 30–50 %:lla aikuisista. Henkilökohtaiset kokemukset paranormaaleiksi väitetyistä ilmiöistä ovat harvinaisempia, mutta koskevat silti huomattavaa vähemmistöä. Anomalistisen psykologian tutkimia ja paranormaaleiksi väitettyjä kokemuksia voivat olla esimerkiksi kummitukset, telepatia, enneunet, kommunikointi kuolleiden kanssa ja ufosieppaukset. Brittiläinen psykiatri Henry Maudsley oli yksi ensimmäisistä tutkijoista, jotka tarkastelivat tällaisia kokemuksia mielen oikkuina.

Outojen kokemusten psykologinen tutkimus on lisääntynyt 2000-luvulla. Suomessa aiheesta on julkaistu esimerkiksi Jukka Häkkisen kirja *Outojen kokemusten psykologia* (Docendo, 2018).

## Lähteet
Orgaaninen synteesi

**Orgaaninen synteesi** on kemiallinen synteesi, jossa muodostetaan orgaanisia yhdisteitä. Orgaanisten synteesien muodostamista tutkitaan teorian ja kokeiden avulla. Orgaanisten synteesien tapahtumiseen vaikuttavat fysikaalisen kemian ja kemiallisten reaktioiden ominaisuudet. Orgaanisen synteesin tuloksena syntyvät yhdisteet voivat olla heterosyklisiä. Ne voivat olla myös hiilivetyjä, happipitoisia tai halogeeneja sisältäviä.

## Lähteet
Justin Best

**Justin Best** (s. 17. elokuuta 1997) on yhdysvaltalainen soutaja. Hän on perämiehettömän nelosen olympiavoittaja.

Best saavutti juniorien MM-kilpailuissa hopeaa kahdeksikossa vuonna 2015. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän voitti kahdeksikossa kultaa vuonna 2018 ja sai seuraavana vuonna hopeaa. Tokion olympialaisissa 2021 hän sijoittui kahdeksikossa neljänneksi. Vuoden 2022 MM-kilpailuissa hän kilpaili Michael Gradyn kanssa perämiehettömässä kaksikossa mutta jäi B-finaalin voittajana kokonaistuloksissa seitsemänneksi. Vuonna 2023 hän saavutti MM-hopeaa perämiehettömässä nelosessa Nicholas Meadin, Michael Gradyn ja Liam Corriganin kanssa. Pariisin olympialaisissa 2024 he voittivat kultaa 0,85 sekunnin erolla Uuden-Seelannin venekuntaan.

## Lähteet