open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Minna Ruckenstein

**Minna Ruckenstein** on väitellyt kulttuuriantropologiasta ja toimii Uudet teknologia ja yhteiskunta alueen professorina.  Hän työskentelee Helsingin yliopiston Kuluttajatutkimuskeskuksessa, jossa hänen tutkimuksensa keskittyy teknologian – erityisesti digitalisaation, datafikaation ja automatisoidun päätöksenteon – inhimillisiin ja yhteiskunnallisiin vaikutuksiin.

## Ura ja tutkimus
Ennen akateemista uraansa Ruckenstein työskenteli toimittajana *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomissa]]*. Helsingin yliopistossa hän on perustanut Datafied Life Collaboratory -tutkimusryhmän ja toimii sen johtajana. Hänen tutkimuksensa yhdistää teknologian antropologiaa, median ja viestinnän tutkimusta sekä tieteen ja teknologian tutkimusta (STS).

Ruckenstein johtaa useita merkittäviä kansallisia tutkimushankkeita. Hän toimii konsortion johtajana (PI) Suomen Akatemian yhteydessä toimivan strategisen tutkimuksen neuvoston rahoittamassa REPAIR-hankkeessa, jossa tutkitaan algoritmisten järjestelmien yhteiskunnallista korjaamista ja uudistamista. Lisäksi hän johtaa Brokering Algorithmic Futures -hanketta.

Vuonna 2023 Ruckenstein julkaisi teoksen *The Feel of Algorithms* kuvaamaan teknologiaan liittyviä tunnerakenteita. Teos on saanut laajasti huomiota kansainvälisissä tiedejulkaisuissa. Esimerkiksi *Journal of Communication* korosti teoksen merkitystä tekoälyä koskevan kulttuurisen keskustelun uudelleenkehystämisessä, ja sitä on arvioitu myös julkaisuissa *American Ethnologist*, *Information, Communication & Society* sekä *Social & Cultural Geography*.

## Yhteiskunnallinen vaikuttaminen
Akateemisen työnsä ohella Ruckenstein toimii asiantuntijana . Hän on muun muassa antanut asiantuntijalausunnon eduskunnan tulevaisuusvaliokunnalle valtioneuvoston tietopolitiikkaa ja tekoälyä koskevan selonteon yhteydessä. 

## Julkaisuja
* Ruckenstein, Minna (2023). *[[:en:The Feel of Algorithms|The Feel of Algorithms]]*. University of California Press. .
* Ruckenstein, Minna & Dow Schüll, Natasha (2017). "The Datafication of Health". *Annual Review of Anthropology*. **46**: 261–278. doi:10.1146/annurev-anthro-102116-041244.
* Ruckenstein, Minna & Pantzar, Mika (2017). "Beyond the Quantified Self: Thematic exploration of a dataistic paradigm". *New Media & Society*. **19** (3): 401–418. doi:10.1177/1461444815609081.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Helsingin yliopiston tutkimusportaali: Minna Ruckenstein
* Datafied Life Collaboratory -tutkimusryhmä
Ramses ja unet

**Ramses ja unet** on Heikki Partasen ohjaama suomalainen näytelmällinen dokumenttielokuva vuodelta 1982. Elokuvan aiheena on muinaisen egyptin historia. Sen taustatutkimuksessa käytettiin neuvonantajana suomalaista egyptologia Rostislav Holthoeria, joka muun muassa suomensi hieroglyfejä, joita käytettiin lähtökohtana elokuvan dialogille.

Elokuvaa varten kuvattiin yhteensä 25 tuntia filmimateriaalia ja niistä on tehty myös tv-sarjat Pepi egyptiläinen (1982) ja Niilin lapset (1985).

## Näyttelijät

## Palkinnot
* Heikki Partanen ja Riitta Rautoma voittivat vuonna 1982 Jussi-palkinnon parhaasta tuotannosta. Henrik Parsch voitti Jussin parhaasta kuvauksesta elokuvista Ramses ja Unet ja Ajolähtö. Lisäksi Antti Hytti voitti Jussin parhaasta musiikista.
* Heikki Partaselle ja Rostislav Holthoerille myönnettiin vuonna 1983 valtion tiedonjulkistamispalkinto.
* Heikki partanen voitti vuonna 1982 Karlovy Varyn -elokuvajuhlilla esikoisohjaajan diplomin.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Partanen, Heikki: ”Lampun henki”, kokemuksia elokuvan kuvausmatkalta Egyptistä. *Filmihullu* 2/1982.
Prószków (kunta)

**Prószków** (*Gmina Prószków*, ) on kaupungin sisältävä maalaiskunta Opolen piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 9&nbsp;091. Kunnan hallintokeskus on Prószkówin kaupunki.

Prószków oli 1. tammikuuta 2004 saakka maalaiskunta. Tammikuussa 2017 Prószkówin kunnasta siirrettiin Winówin kylä osaksi Opolen kaupunkia.

Kunnan kylät ovat Boguszyce, Chrząszczyce, Chrzowice, Folwark, Górki, Jaśkowice, Ligota Prószkowska, Nowa Kuźnia, Przysiecz, Zimnice Małe, Zimnice Wielkie, Złotniki sekä Źlinice. Sen pinta-ala on 118 neliökilometriä. Kunta sijaitsee moottoritien A4, valtatien 45 sekä voivodikunnan teiden 413, 414, 415, 428 ja 429 varrella. Prószków rajautuu Białan, Komprachcicen, Korfantówin, Strzeleczkin, Tarnów Opolskin, Krapkowicen ja Tułowicen kuntiin sekä Opolen kaupunkiin. Vuonna 2016 kunnan pinta-alasta 32,9&nbsp;prosenttia oli metsän peitossa.

Vuoden 2019 lopussa 52,4&nbsp;prosenttia Prószkówin asukkaista oli naispuolisia ja 47,6&nbsp;prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat kunnan väestöstä 17,3&nbsp;prosenttia, työikäiset 62,3&nbsp;prosenttia ja eläkeikäiset 20,4&nbsp;prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,3&nbsp;vuotta. Puolan vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 26,2&nbsp;prosenttia oli etnisiä saksalaisia, ja saksan kielellä onkin kunnassa virallisen avustavan kielen asema.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Macbeth (vuoden 1987 elokuva)

**Machbeth** on Pauli Pentin ohjaama draamaelokuva vuodelta 1987, joka perustuu William Shakespearen saman nimiseen näytelmään.

Elokuva kertoo Helsingin vesillä toimivasta rikollisliigasta, jonka pomoa Macbethiä näyttelee Mato Valtonen. *Helsingin Sanomien* Helena Yläsen mukaan elokuvan kuulaan kauniit kuvat suomalaisesta kesäyöstä tuovat tarinaan omalaatuista sisäistä varmuutta, vaikka niillä ei ole juuri tekemistä tapahtumien kanssa.

## Näyttelijät

## Lähteet
The Boyz

**The Boyz** (; aiemmin **Cre.kerz**) on 11-jäseninen eteläkorealainen yhtye, jonka perusti Cre.ker Entertainment vuonna 2017. Yhtyeeseen kuuluvat jäsenet Sangyeon, Jacob, Younghoon, Hyunjae, Juyeon, Kevin, New, Q, Ju Haknyeon, Sunwoo ja Eric. Yhtye julkaisi esikoisminialbuminsa *The First* joulukuussa 2017. The Boyz oli alun perin 12-jäseninen. Hwall lähti lokakuussa 2019 terveysongelmien takia.

## Jäsenet

* Sangyeon (상연) – johtaja
* Jacob (제이콥)
* Younghoon (영훈)
* Hyunjae (현재)
* Juyeon (주연)
* Kevin (케빈)
* New (뉴)
* Q (큐)
* Ju Haknyeon (주학년)
* Sunwoo (선우)
* Eric (에릭)

#### Entiset jäsenet

* Hwall (활) (2017–2019)

## Diskografia

### Studioalbumit

* *Reveal* (2020)

* *Breaking Dawn* (2021)

### EP:t

* *The First* (2017)
* *The Start* (2018)
* *The Only* (2018)
* *Dreamlike* (2019)
* *Tattoo* (2019)
* *Chase* (2020)
* *Thrill-ing* (2021)

### Singlealbumit

* *The Sphere* (2018)
* *Bloom Bloom* (2019)
* *Maverick* (2021)

### Singlet

* ”Boy” (2017)
* ”Giddy Up” (2018)
* ”Keeper” (2018)
* ”Right Here” (2018)
* ”No Air” (2018)
* ”Bloom Bloom” (2019)
* ”D.D.D” (2019)
* ”White” (2019)
* ”Tattoo” (2019)
* ”Reveal” (2020)
* ”Checkmate” (2020)
* ”The Stealer” (2020
* ”Christmassy!” (2020)

* ”Kingdom Come” (2021)
* ”Drink It” (2021)
* ”Thrill Ride” (2021)
* ”Maverick” (2021)
* ”Candles” (2021)
* ”Breaking Dawn” (2021)

## Lähteet
Vaeltava sydän

**Vaeltava sydän** on Liisa Tavin albumi vuodelta 2002. Sille on koottu brasilialaisia lauluja enimmäkseen Jaana Lapon suomentamina. Valtaosa kappaleista on Chico Buarquen tuotantoa. Joillakin raidoilla laulavat Tavin duettopareina Anneli Saaristo ja Henrik Otto Donner, joka myös tuotti albumin ja laati sen jousisovitukset.

## Syntyhistoriaa
Liisa Tavi kiinnostui 1990-luvun lopulla brasilialaisesta ”älykkö-bossanovasta”, kuten Elis Reginan ja Maria Creuzan tuotannosta, jota hän hankki kuultavakseen muun muassa Helsingin Punavuoren Digelius Music -levykaupasta. Jo aiemmin hänen miltei jokaisella albumillaan oli ollut yksi Chico Buarquen kappale. Hän pyysi Petri Friarilta raakakäännöksiä laulujen teksteistä ja tilasi sitten valitsemistaan kappaleista suomennoksia Jaana Lapolta, Heikki Salolta ja Liisa Akimofilta. Tavi pyrki sanoituksissa alkuperäisempään ilmaisuun kuin 1960-luvun iskelmälliset bossanovatekstit, joita lauloivat muiden muassa Laila Kinnunen, Seija Simola ja Carola. Tavi sai hankkeeseensa puolivuotisen taiteilija-apurahan, kirjastokorvausapurahan ja matka-apurahan vierailuun Brasiliassa. Levyn tuottajaksi ja sovittajaksi lupautui Otto Donner.

## Arvioita
*[[Voima (lehti)|Voima]]*-lehden Timo Forss kuuli *Vaeltavan sydämen* teksteissä eletyn elämän tuntua ja kokeneen naisen lämpöä. ”Alkuperäistä brasilialaisen musiikin henkeä kunnioitetaan, mutta tarinat on saatu uskottavasti siirrettyä suomalaiseen sielunmaisemaan. - - Taville tyypillinen poliittinen paatos loistaa onneksi poissaolollaan.”

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
*Mikko Helenius – bandoneón
*Heikki Virtanen – basso
*Päivi Ahonen – sello
*Juhani Aaltonen – huilu
*Peter Engberg – kitara, cavaquinho
*Arto Piispanen – kosketinsoittimet
*Mongo Aaltonen – lyömäsoittimet
*Henrik Otto Donner – trumpetti, laulu
*Severi Pyysalo – vibrafoni
*Anna-Leena Haikola, Szalay Istvan, Anna-Maija Linkola, Minna Pensola, Terhi Suorttanen, Vuokko Olli – viulu
*Janne Ahvenainen, Lotta Poijärvi, Mauri Kuokkanen – alttoviulu
*Anneli Saaristo – laulu
*Raaseporin musiikkiopiston lapsikuoro – laulu

## Lähteet
*Discogs.com, viitattu 18.3.2021.
*Fono.fi-äänitetietokanta
### Viitteet
Ann Dowd

**Ann Dowd** (s. 30. tammikuuta 1956 Holyoke, Massachusetts) on yhdysvaltalainen näyttelijä. 

Hän on näytellyt 1990-luvun alusta alkaen muun muassa elokuvissa *[[Lorenzon öljy]]* (1992), ''Philadelphia'' (1993), ''Mantsurian kandidaatti'' (2004) sekä ''Hereditary - pahan perintö'' (2018). Television puolella hänet tunnetaan erityisesti sarjoista *[[The Leftovers]]* sekä ''The Handmaid's Tale - Orjattaresi'', josta hänet palkittiin Primetime Emmy -palkinnolla parhaasta naissivuosasta draamasarjassa vuonna 2017.

## Lähteet
Ihmeiden aika (albumi)

**Ihmeiden aika** on Liisa Tavin albumi vuodelta 1994. 

Levyn syntyyn vaikutti Suomen 1990-luvun alun lama, jolloin esiintymistilaisuudet vähenivät ja kahden lapsen yksinhuoltaja Liisa Tavi jäi tuhansien muiden tavoin työttömäksi. Hän alkoi purkaa pahaa oloaan kirjoittamalla lauluja, ja näin syntyi *Ihmeiden aika*, ensimmäinen albumi, jonka laulut ovat valtaosin hänen omia sanoituksiaan ja sävellyksiään. Levyä ei myyty paljonkaan, joten perheen taloutta se ei juuri kohentanut.

*[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* kulttuuritoimitus valitsi *Ihmeiden ajan* vuoden 1994 parhaiden äänilevyjen joukkoon.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
*Jukka Kolehmainen – bassokitara, kontrabasso
*Ilkka Tirkkonen – rummut
*Tatu Kemppainen – kitara
*Arto Piispanen – kosketinsoittimet
*Jan Noponen – lyömäsoittimet
*Heikki Keskinen – saksofoni

## Lähteet
*Discogs.com
*Fenno-musiikkiarkisto
*Fono.fi-äänitetietokanta
### Viitteet
Winów

**Winów** () sijaitsee Opolen kaupungissa, Opolen voivodikunnassa Puolassa. Se on aiemmin ollut kylä Prószkówin kunnassa, mutta 1. tammikuuta 2017 se liitettiin osaksi Opolea, missä se nykyisin muodostaa yhdessä kaupunkiin samaan aikaan liitettyjen Chmielowicen ja Żerkowicen kylien sekä Szczepanowice-Wójtowa Wieśin asuinalueen kanssa kaupunginosan XIII. Juuri ennen liittymistään Opoleen Winówin väkiluku oli 694.

## Lähteet
Ager publicus

**Ager publicus** ("julkinen maa") tarkoitti Rooman valtion omistamia maa-alueita. Osa niistä annettiin vuokralle ja saadut tulot käytettiin kulttimenoihin. Osaa taas käytettiin laidunmaana, jonka käytöstä piti maksaa. Osaa viljelivät vauraat yksityishenkilöt, *possessores*, jotka maksoivat maan käytöstä.

Rooma takavarikoi voitetuilta kansoilta yleensä kolmanneksen näiden maista, joista ager publicus muodostui. Takavarikoiduille alueille perustettiin siirtokuntia tai kensorit vuokrasivat parhaat maa-alueet viljelymaiksi. Gracchuksen veljekset vaativat 100-luvun loppupuolella eaa. ager publicuksien oikeudenmukaisempaa jakoa, ja siitä lähtien nämä maat määriteltiin tarkasti.

## Lähteet
* Castrén, Paavo ja Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. 
*  Nenonen, Kaisu-Maija ja Teerijoki, Ilkka: Historian suursanakirja. WSOY. Juva, 1998. 

### Viitteet
Fiskträsk

**Fiskträsk** on Uudellamaalla Sipoossa Immersbyn ja Helgträskin välissä sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Fiskträsk on 1,0 kilometriä pitkä, 550 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 24 hehtaaria. Järvi on V-kirjaimen muotoinen. Siitä työntyy lounaaseen päin Immersbyviken, joka on yli 300 metriä pitkä ja sen lahdensuu on 50 metriä leveä. Se on muodostunut ylänköalueelle kallioisten mäkien väliseen painaumaan. Järven ympäristö on vaihtelevaa mäkien ja laaksojen vuorotellessa. Pohjoisrannassa on pieni mäki, joka kuitenkin kohoaa lähes 20 metrin korkeuteen vedenpinnasta. Immersbyvikenin eteläpuolella sijaitsee suuri Fiskträskbergen, jonka kallioiset laet ylettyvät lähes 30 metriä järven yläpuolelle. Järvessä on kartan mukaan viisi saarta. Kaksi saarta ovat suurempia, noin 20 aaria, mutta kolme muuta ovat luodon kokoisia. Yhdellä luodolla on rakennus. Järven rantaviivan pituus on 4,3 kilometriä. Rannat ovat metsämaata ja vain kahdessa kohtaa rannat ovat suota. Rannoille on rakennettu vähintään kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet Immersbystä ja Hindsbystä.

## Virkistysarvoja
Fiskträsk sijaitsee Sipoonkorven kansallispuiston alueella siten, että vain sen läntinen eteläranta ja luoteisranta kuuluu puistoalueeseen. Järven länsipuolella kulkee kansallispuiston reitistöön kuuluva Fiskträskin reitti, jonka retkeilijöiden palvelupiste sijaitsee luoteisrannassa, jossa on laavu, keittokatos, käymälä ja leiriytymisalue.

## Vesistösuhteet
Fiskträsk sijaitsee Sipoonjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 20) Byabäckenin valuma-alueessa (20.004). Järveen ei ole johdettu ojia. Sen laskuoja alkaa lounaisrannasta ja se virtaa pohjoiseen. Laskupuroon yhtyy Abborrträskin laskuoja ja sitten oja yhtyy Ritobäckeniin, joka on Byabäckenin sivupuro. Byabäcken yhtyy Sipoonjokeen Hindsbyssä. Järven vedenpinnan korkeus on 45,6 metriä mpy (N2000).

## Historia
Vuosien 1958 ja 1962 peruskartoissa Fiskträskillä oli kaksi taloa. Vuoteen 1977 mennessä järvelle oli rakennettu viisi taloa lisää. Vuoden 1991 peruskartassa taloja oli noin kymmenen.

## Lähteet
Byträsk (Sipoo)

**Byträsk** on Uudellamaalla Sipoossa Immersbyssä sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Byträsk on 650 metriä pitkä, 300 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 11 hehtaaria. Se on muodostunut kallioisessa mäkimaastossa olevaan painaumaan. Sen itäpuolella kohoaa mäki 25 metrin korkeuteen vedenpinnasta. Pohjoispuolella oleva kalliomäki kohoaa lähes 40 metrin korkeuteen. Järvessä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä . Monet sen rannoista ovat rinteistä metsämaata , mutta järven länsirannoilla ulottuu entiset peltomaat rantaan asti. Koillisrannassa asutaan kiinteästi ja muualla on rannassa neljä vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet Immersbystä.

## Luontoarvoja
Byträsk sijaitsee Sipoonkorven itäosassa. Osa sen pohjoisrannoista kuuluu Sipoonkorven kansallispuistoon, jossa suojeltu alue muodostaa pienen erillisen metsäalueen.

## Vesistösuhteet
Byträsk sijaitsee Sipoonjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 20) Sipoonjoen alaosan alueella (20.001). Järven lounaiskulmaan laskee yksi oja. Lasku-uoma alkaa järven koilliskulmasta, laskee sieltä kohti itää, yhdistyy Immersbybäckeniin ja laskee lopulta Sipoonjokeen. Sen jälkeen vesi päätyy Suomenlahteen Sipoonlahden kohdalta. Järven vedenpinnan korkeus on 23,0 metriä mpy (N2000).

## Lähteet
Norjan suurkäräjävaalit 2021

**Norjan suurkäräjävaalit 2021** järjestettiin 13. syyskuuta 2021. Vaaleissa valittiin kaikki 169 jäsentä Norjan suurkäräjille. Vaalit päättyivät vasemmistopuolueiden selvään voittoon. Vaalien jälkeen Työväenpuolue ja Keskustapuolue muodostivat hallituksen, jonka pääministerinä on Työväenpuolueen Jonas Gahr Støre.

## Vaalijärjestelmä ja tausta
Norjan kuningas määrää suurkäräjien vaalipäivän aina neljän vuoden välein pidettäväksi syyskuussa maanantaina.

Äänioikeus on kaikilla Norjan kansalaisilla, jotka ovat täyttäneet 18 vuoden 2021 loppuun mennessä ja ovat (tai ovat joskus olleet) kirjoilla Norjan väestörekisterissä.

Näissä vaaleissa tiedote äänioikeudesta (norjaksi *valgkort*) oli saatavilla digitaalisena älypuhelimelle. Kortin voi halutessaan myös tulostaa paperille. Itse äänestystä ei edelleenkään toimiteta sähköisesti..

## Vaaliväittelyitä

## Tulokset

Poliittisten puolueiden lisäksi suurkäräjille nousi Pasientfokus-niminen lista Altan kunnasta, jonka ainoaksi edustajaksi valittiin Irene Ojala.

Erna Solberg myönsi tappionsa ja onnitteli Työväenpuolueen puheenjohtajaa Støreä hieman klo 23 jälkeen paikallista aikaa.

14. lokakuuta aloitti toimintansa Työvöenpuolueen ja Keskutapuolueen hallitus, jonka pääministerinä on Työväenpuolueen Jonas Gahr Støre.

## Galleria

Tiedosto:Stortingsvalget 2021 - stemmeurner - 20210811 190129.jpg|Vaaliuurnia Oslon kaupungintalolla
Tiedosto:Stortingsvalget 2021 - valglokale bydel Frogner i Oslo - 20210811 142328.jpg|Ennakkoäänestyspiste Oslossa


## Lähteet
Nirupa Roy

**Nirupa Roy** (oik. **Kokila Kishorechandra Bulsara**; 4. tammikuuta 1931 Valsad – 13. lokakuuta 2004 Mumbai) oli intialainen näyttelijä, joka työskenteli hindinkielisissä elokuvissa. Tragedian ja surun kuvauksistaan tunnettu Roy tunnettiin kyvykkäänä näyttelijänä, ja hindielokuvapiireissä häntä kutsuttiin ”kurjuuden kuningattareksi”. Roy oli aktiivinen vuosina 1946–1999 ja hänet tunnettiin parhaiten äidillisistä rooleistaan. Roy esiintyi yli 250 elokuvassa ja voitti uransa aikana kolme parhaan naissivuosan Filmfare Awards -palkintoa. Vuonna 2004 Roy sai Filmfare Awards -elämäntyöpalkinnon.

## Valikoitu filmografia
* *[[Do Bigha Zamin]]* (1953)
* *[[Gumrah (vuoden 1963 elokuva)|Gumrah]]* (1963)
* *[[Mujhe Jeene Do (vuoden 1963 elokuva)|Mujhe Jeene Do]]* (1963)
* *[[Ram Aur Shyam]]* (1967)
* *[[Deewaar]]* (1975)
* *[[Amar Akbar Anthony]]* (1977)
* *[[Muqaddar Ka Sikandar]]* (1978)
* *[[Suhaag (vuoden 1979 elokuva)|Suhaag]]* (1979)
* *[[Kranti]]* (1981)
* *[[Mard (vuoden 1985 elokuva)|Mard]]* (1985)

## Palkinnot
* Filmfare Awards
** 1956: Paras naissivuosa – *[[Munimji]]*
** 1962: Paras naissivuosa – *[[Chhaya (elokuva)|Chhaya]]*
** 1965: Paras naissivuosa – *[[Shehnai (vuoden 1964 elokuva)|Shehnai]]*
** 2004: Elämäntyöpalkinto

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Valsad

**Valsad**, aiemmin **Bulsar**, on Valsadin piirikunnan pääkaupunki Gujaratin osavaltiossa Intiassa. Vuonna 2011 kaupunkialueella asui 114&nbsp;636 ihmistä ja suurkaupunkialueella 170&nbsp;060 ihmistä. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ma Rainey’s Black Bottom

**Ma Rainey’s Black Bottom** on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut George C. Wolfe. Se perustuu August Wilsonin samannimiseen näytelmään vuodelta 1982. Elokuva kertoo ”bluesin äitinä” tunnetun Ma Raineyn ja hänen yhtyeensä myrskyisästä äänityssessiosta 1920-luvun Chicagossa. Ma Raineyta elokuvassa näyttelee Viola Davis, ja hänen yhtyeensä omapäistä trumpetistia Levee Greenia esittää Chadwick Boseman viimeiseksi jääneessä roolissaan. Boseman kuoli elokuussa 2020 elokuvan jälkituotantovaiheessa, ja elokuva on omistettu hänen muistolleen.

*Ma Rainey’s Black Bottom* sai rajallisen teatterilevityksen Yhdysvalloissa 25. marraskuuta 2020, ja se julkaistiin Netflixissä 18. joulukuuta. Kriitikot ylistivät Davisin ja Bosemanin näyttelijäsuorituksia sekä elokuvan puvustusta ja lavastusta. Elokuva sai viisi Oscar-ehdokkuutta, muun muassa parhaasta miespääosasta ja naispääosasta, ja lopulta palkittiin kahdella Oscarilla: parhaasta puvustuksesta sekä parhaasta maskeerauksesta.

## Näyttelijät

## Vastaanotto

''Helsingin Sanomien'' kriitikko Harri Uusitorppa antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä, ja ylisti Chadwick Bosemanin ja etenkin Viola Davisin roolisuorituksia. Uusitorppa analysoi, että elokuva kertoo näennäisesti äänityssessiosta, mutta pohjimmiltaan kyse on paljon muustakin, kuten ”arvosta ja arvottomuudesta, vallasta ja valtasuhteista sekä kulttuurisesta riistosta ja rakenteellisesta rasismista”. Kriitikko Juho Typpö puolestaan valitsi *Ma Rainey's Black Bottomin* yhdeksi vuoden 2020 kymmenestä parhaasta elokuvasta. Elokuva on hänen mukaansa ”painava kuvaus rasismista ja valta-asetelmista, mutta aivan erityisesti näyttelijöiden taidonnäyte”.

## Lähteet
Helgträsk

**Helgträsk** on Uudellamaalla Sipoon Helgträskissä Sipoonkorvessa sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Helgträsk on 450 metriä pitkä, 200 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 6,0 hehtaaria. Se sijaitsee kalliomurrokseen muodostuneeseen savipohjaiseen laaksoon, jossa virtaavat Ritobäcken kohti pohjoista ja Fallbäckenin latvahaara kohti etelää. Helgträsk sijaitsee lähellä purojen vedenjakajaa kylän peltoalueen eteläpuolella. Järvessä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä. Etelä- ja länsipuolen rantoihin viettävät viereisten mäkien rinteet, mutta pohjoispuolella rannat ovat alavaa suo- tai peltomaata. Rantavyöhyke on lohkottu pieniksi tonteiksi, joihin on rakennettu kymmen vapa-ajan asuntoa. Lähiympäristössä on vapaa-ajan asuntoja lisää sekä lisäksi kuusi kiinteästi asuttua tilaa. Niille tulee tiet laakson läpi kulkevalta Knutersintieltä eli yhdystieltä 11636, tai siitä haarautuvalta Helgträskintieltä. Ympäristössä on runsaasti alueta, jotka kuuluvat Sipoonkorven kansallispuistoon ja järven etelärannassa on lyhyt kaistale kansallistuistoon kuuluvaa rantaa.

## Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Sipoonjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 20) Byabäckenin valuma-alueessa (20.004). Järveen on johdettu kolme metsäojaa ja luoteesta tuleva metsäpuro. Järven laskuoja Ritobäcken alkaa järven pohjoisrannasta ja se virtaa koilliseen laakson suuntaisesti. Se yhtyy Hindsbyn luoteispuolella Byabäckeniin, joka yhtyy Hindsbyssä Sipoonjokeen. Järven vedenpinnan korkeus on 27,8 metriä mpy (N2000).

## Lähteet
Marvin Heemeyer

**Marvin John Heemeyer** (28. lokakuuta 1951 – 4. kesäkuuta 2004) oli yhdysvaltalainen hitsaaja, joka tuhosi useita rakennuksia muunnetulla puskutraktorillaan Granbyssä, Coloradossa 4. kesäkuuta 2004. Tuhotyön jälkeen Heemeyer ampui itsensä.

Heemeyerillä oli kaunaa Granbyn (asukasluku 2&nbsp;200) viranomaisia kohtaan, koska hän oli yrittänyt vastustaa liiketilansa naapuriin rakennettua betoniasemaa. Hän oli myös saanut sakkoja joidenkin kaupungin säädösten rikkomisesta.

Heemeyer muunsi yli vuoden kestäneessä projektissaan Komatsu D355-A-puskutraktorin omatekoiseksi panssarivaunuksi, johon hän asensi muun muassa aseita ja videokameroita, ja vahvisti sen seinät teräksellä ja sementillä. Hän aloitti tuhotyönsä perjantaina iltapäivällä, ja yli kahden tunnin aikana hän vaurioitti tai tuhosi 13 rakennusta, joihin kuuluivat muun muassa kyseinen betoniasema, pankki, uutistoimisto, kirjasto ja kaupungintalo.

Lähes kaikissa Heemeyerin kohteista oli ollut ihmisiä vielä hetki ennen kuin tuhotyö alkoi. Heemeyer myös ampui betoniaseman omistajaa kohti, kun tämä yritti estää aseman tuhoamisen, ja lisäksi hän ampui kohti propaanitankkeja, jotka olisivat räjähtäessään voineet vaarantaa lähistön ihmiset. Kukaan ei kuitenkaan loukkaantunut välikohtauksessa.

Poliisit yrittivät pysäyttää Heemeyerin ampumalla ja käyttämällä räjähteitä. Lopulta ajoneuvo pysähtyi varastotalon raunioihin. Varhain lauantaiaamuna poliisin erikoisjoukot polttoleikkasivat siihen aukon, ja sisältä he löysivät Heemeyerin ruumiin. Hän oli ampunut itseään päähän.

Heemeyerin jäljiltä löytyi nauhoituksia ja kirjoituksia, joissa hän kertoi motiiveistaan.

## Lähteet
Laitilan lukio

**Laitilan lukio** on Laitilan keskustassa Varsinais-Suomessa toimiva toisen asteen yleissivistävää koulutusta tarjoava oppilaitos. Vuonna 2024 Laitilan lukiossa opiskeli 44 ensimmäisen vuoden opiskelijaa. Muista ei ole tietoa. Rehtorina toimii Kimmo Jalonen.

Laitilan kaupunki on lukuvuodesta 2019-2020 lähtien antanut uusille lukiolaisille kannettavan tietokoneen käyttöön 50 euron panttimaksua vastaan. Lukiotutkinnon suoritettuaan kannettavan saa pitää. Myös lukiokirjojen hankintaa tuetaan.  Syyslukukaudesta 2021 lähtien aloittavia opiskelijoita koskee laki toisen asteen opintojen maksuttomuudesta. Tällöin lukiolainen saa tietokoneen ja oppikirjat ilmaiseksi. 

## Lähteet
Emilia Hernesniemi

**Emilia Hernesniemi** (s. 1983 Oulu) on suomalaisen R/H-vaatemerkin toinen perustaja ja elokuvaohjaaja. Hernesniemi kirjoitti ylioppilaaksi Madetojan musiikkilukiosta keväällä 2003 ja valmistui Taideteollisen korkeakoulun vaatetuksen laitokselta vuonna 2009. Hän opiskelee Aalto-yliopistossa dokumenttielokuvan ohjausta. 

Hernesniemi perusti R/H-vaatemerkin yhdessä Hanna Riiheläisen kanssa vuonna 2010.  Riiheläinen ja Hernesniemi opiskelivat samaan aikaan Taideteollisen korkeakoulun vaatetuksen laitoksella. Riiheläinen oli puhunut merkistä jo opintojen aikana. He päättivät käyttää maisteriopintojen loppuajan merkin kehittelyyn. Hernesniemen lopputyö käsitteli markkinoiden analyysiä Suomessa ja merkin suunnitelmaa viiden vuoden päähän. Joitakin lopputyön printtejä on jäänyt mallistoon edelleen elämään. Hernesniemen ja Riiheläisen ensimmäinen mallisto ilmestyi vuonna 2011.

Hernesniemi on ohjannut ''Hei hei Tornio'' -lyhytelokuvan, joka voitti parhaan lyhytelokuvan Jussi-palkinnon 2022. Hernesniemi ohjasi 2022 Jani Toivolan yhden miehen show'n *Jani Toivola: Rakkaudesta*. Vuonna 2024 valmistui Hernesniemen käsikirjoittama ja ohjaamaa luovuudesta kertova 58-minuuttinen elokuva *Radical Creatives*.

## Palkintoja ja tunnustuksia
* Rakkautta & Anarkiaa -festivaalin parhaan kotimaisen lyhytelokuvan palkinto 2021 (*Hei hei Tornio*)
* Suomen elokuvasäätiön sponsoroima Uusi aalto -palkinto Rakkautta ja anarkiaa -festivaalilla 2021 (*Hei hei Tornio*)
* Parhaan lyhytelokuvan Jussi-palkinto (*Hei hei Tornio*)
* Vuoden madetojalainen

## Lähteet
Katriina Virtanen

**Katriina Virtanen** on perheyhtiö Voglian toimitusjohtaja. Virtasen myötä vaatemerkki Voglia siirtyy kolmannen sukupolven aikaan. Virtanen aloitti toimitusjohtajana 1.9.2019.

Aiemmin Katriina oli Voglian myynti- ja markkinointijohtaja, josta isä Markku alkoi hiljalleen valmentaa uutta toimitusjohtajaa. Katriina on perehtynyt Voglian toimintaan ja muotialaan lapsuudestaan asti.

Voglia on asetettu konkurssiin 2026.

## Lähteet
Annaleena Hakola

**Annaleena Hakola** (s. 1985) on Hakola-yhtiön luova johtaja ja entinen toimitusjohtaja.  Hakola oli Hakola Huonekalun toimitusjohtajana vuosina 2020–2023. 

Luovana johtajana Hakola on uudistanut perinteisen pohjalaisen perheyrityksen brändiä voimakkaasti kuuden viime vuoden aikana. Hakola sai Vuoden perheyrittäjä 2020 -palkinnon tammikuussa 2021. 

## Lähteet
The Babadook

**The Babadook** on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut australialainen kauhuelokuva. Se on ohjaaja Jennifer Kentin ensimmäinen kokopitkä elokuva, ja sen pääosissa näyttelevät Essie Davis ja Noah Wiseman. Elokuvan ensi-ilta oli Sundancen elokuvajuhlilla 17. tammikuuta 2014, minkä jälkeen se sai hyvän vastaanoton Yhdysvalloissa ja Euroopassa tuottaen lopulta 10,3 miljoonaa dollaria.

## Juoni
Elokuva kertoo uupuneesta yksinhuoltajaäidistä, Amelia Vanekista (Essie Davis), ja tämän kuusivuotiaasta pojasta Samuelista (Noah Wiseman), jonka käytös on muuttunut epävakaaksi: Sam rakentelee aseita kuvitteellista hirviötä vastaan ja vie niitä jopa kouluun asti. Eräänä iltana Sam pyytää äitiään lukemaan hänelle ponnahduskirjaa nimeltä *Herra Babadook*. Kirjan Babadook on pitkä, kalpea, silinterihattuinen hirviö, joka piinaa niitä, jotka ovat saaneet tietää sen olemassaolosta. Kirjan sisältö käy yhä karmivammaksi, ja Amelia koittaa päästä siitä eroon, mutta Sam on vakuuttunut siitä, että Babadook on olemassa. 

## Näyttelijät

## Vastaanotto

Rotten Tomatoes -sivustolla 98 prosenttia elokuvan arvioista on ollut myönteisiä, ja sitä pidettiin yhtenä vuoden 2014 parhaista elokuvista. Äkkisäikäytysten sijaan *The Babadook* onnistuu monien kriitikoiden mukaan luomaan aitoa kauhun tunnetta kertoen samanaikaisesti myös aidosti koskettavan tarinan. *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* Leena Virtanen kehui elokuvaa ”tehokkaaksi” ja antoi sille kolme tähteä viidestä elokuvan televisioesityksen yhteydessä. *[[Ilta-Sanomat|Ilta-Sanomien]]* Reija Karkkonen sanoi *The Babadookin* olevan ”mielenkiintoinen, omaperäinen ja hyvin näytelty” elokuva, joka ”rakentaa rauhassa pelottavaa ja ahdistavaa tunnelmaa sen sijaan, että turvautuisi säikyttelyihin”. 

Ensimmäisen *[[Manaaja (elokuva)|Manaaja]]*-elokuvan ohjaaja William Friedkin kehui *The Babadookia* Twitterissä ja sanoi, ettei ole koskaan nähnyt pelottavampaa elokuvaa. Elokuvatutkija Amanda Howellin mukaan elokuva yhdistää kauhuelokuvan ja taide-elokuvan keinoja, rinnastaen sen muihin lähiaikoina ilmestyneisiin taidetta ja kauhua yhdistäviin elokuviin, kuten *[[Pan’s Labyrinth]]* (2006), *[[Ystävät hämärän jälkeen (vuoden 2008 elokuva)|Ystävät hämärän jälkeen]]* (2008) sekä *[[Antichrist (elokuva)|Antichrist]]* (2009). 

## Lähteet
Saara Kankaanrinta

**Saara Kankaanrinta** (s. 1978, Joensuu) on suomalainen ympäristövaikuttaja, luonnonsuojelija ja yrittäjä, joka on perustanut Itämeren tilaa edistävän BSAG-säätiön sekä kaksi ekologista yritystä (Soilfood Oy ja Q Power Oy). Lisäksi hän istuu useiden yhtiöiden hallituksessa. 

Kankaanrinta on myös Luonnonvarakeskuksen johtokunnan varapuheenjohtaja. Hän on myös Turun yliopiston matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan kunniatohtori (2022). 

Kankaanrinta kirjoittaa luontokolumnia kahden viikon välein Ilta-Sanomiin ja on ollut kahden kirjan kirjoittajana (Suomalaisen ruoan laatukirja ja Luonnollisia ajatuksia). 

Kankaanrinta on opiskellut poliittista historiaa ja valtio-oppia Turun yliopistossa. Ratkaiseva askel oman vahvan eetoksensa toteuttamisessa tapahtui opintojen jälkeen, kun Kankaanrinta pääsi töihin yhteiskuntasuhde- ja viestintäjohtajaksi John Nurmisen Säätiöön, Itämeren suojelun pariin.Työn laajentamiseksi ja vauhdittamiseksi, vuonna 2008, Ilkka Herlin, Anna Kotsalo-Mustonen ja Kankaanrinta perustivat Baltic Sea Action Groupin, viralliselta nimeltään Elävä Itämeri -säätiön, ja säätiön tarkoitukseksi kirjattiin ihmisen ja luonnon hyvinvoinnin edistäminen. Säätiö toteuttaa kunnianhimoisia, konkreettisia hankkeita rinnakkain. 

Ilmastonmuutoksen torjumisesta ja biodiversiteetin suojelusta on tullut viime vuosina Kankaanrinnalle tärkeä tavoite Itämeren suojelemisen rinnalle. 2018 lokakuussa Saara käynnisti Baltic Sea Action Groupissa Ilmatieteen laitoksen ja Sitran kanssa Carbon Action -pilottiprojektin. Siinä tutkitaan, miten hiilen varastoitumista ilmakehästä peltomaahan voidaan nopeuttaa suomalaisilla maatiloilla. Hanke on herättänyt kiinnostusta ympäri maailmaa. Mukana sen verkostossa on huippututkijoita nobelisti Rattan Lalista lähtien sekä satoja suomalaisia maatiloja ja ruokaketjun yrityksiä. Kankaanrinta on alustan aktiivinen puheenjohtaja. Alustan hankkeita on rahoitettu noin 50 miljoonalla, pääosin erilaisiin tutkimushankkeisiin. 

Kankaanrinta omistaa yhdessä puolisonsa Ilkka Herlinin kanssa Qvidjan koetilan Paraisilla. Tila on Carbon Actionin lippulaivatila, jossa tutkitaan uudistavaa maataloutta, jonka tärkein tavoite on maaperän kunnon parantaminen.

Vuonna 2019 Kankaanrinta palkittiin The Globe Energy Award -palkinnolla ympäristötekojensa ansiosta. Kankaanrinta sai Suomen luonnonsuojeluliiton Kultainen sulka -palkinnon 2022 kirjoituksistaan ”ymmärrettävästi ja tunteisiin vetoavasti ympäristökriisin syistä ja seurauksista”. Vuonna 2022 Kankaanrinnalle myönnettiin Turun yliopiston kunniatohtorin arvo. 

Kankaanrinta on naimisissa, kolmen lapsen äiti ja harrastaa luonnon lisäksi kirjallisuutta, taidetta, valokuvausta, sarjakuvia ja alkuviinejä. 

## Lähteet
Mirja Illikainen

**Mirja Illikainen** (s. 1978) on suomalainen professori ja tekniikan tohtori, joka tutkii Oulun yliopistossa kiertotaloutta. Illikainen on työryhmänsä kanssa kehittänyt uusiokäyttöä teollisuuden ylijäämämateriaaleille.

Illikainen on 2020 alkaen ollut Oulun yliopiston ensimmäinen kiertotalouden professori.
Illikaisen johtama kuitu- ja partikkelitekniikan tutkimusryhmä Oulun yliopistossa kehitti masuunikuonaa raaka-aineena käyttävän geopolymeeribetonin.

## Lähteet
Linnéa Mynttinen

**Linnéa Mynttinen** (s. 12. maaliskuuta 1936) on palkittu Punaisen Ristin Ennakkoluuloton Edelläkävijä -tunnustuksella. Punainen Ristin tunnustuksen voi saada yhteisöt tai ihmiset, jotka ovat edistäneet ihmisten yhdenvertaista kohtelua.  Punaisen Ristin mukaan Mynttinen on toiminut rohkaisevana esimerkkinä ja on murtanut turvapaikanhakijoihin liittyviä stereotypioita. Hän on antanut turvapaikanhakijalle mahdollisuuden oppia kieltä ja edistänyt tämän kotoutumista. Tärkeää on ollut myös toivon antaminen ja mahdollisuus kuulua suomalaiseen yhteiskuntaan. 

Mynttinen otti tammikuussa 2016 irakilaisen pakolaisen, Ali Kemil al-Sammarnaien, henkilökohtaiseksi avustajakseen. Kirkkonummelainen Mynttinen nousi julkisuuteen osallistumalla paljon porua herättäneeseen Ylen A2-illan turvattomuuskeskusteluun maaliskuun alussa. Keskustelussa hän arvosteli suorin sanoin muukalaisvastaisuutta.

## Lähteet
Maria Pennanen

**Maria Pennanen** (s. Ruotsi) on Frankfurtissa toimivan finanssiteknologian startup-kiihdyttämön perustaja, startup-neuvonantaja ja yksityissijoittaja.

Joulukuussa 2020 Pennanen julkaisi kirjan How to f*ck up your startup, joka kertoo start-up-yrittäjyyden sudenkuopista ja siitä, miten siinä onnistua. Vuonna 2021 eurooppalaisia startup-uutisia kertova EU-startups -sivusto listasi 50 vaikutusvaltaisinta naispuolista startup-yrittäjää ja sijoittajaa. Ainoa suomalainen nimi listalla oli Maria Pennanen.

## Lähteet
Annamari Heikinheimo

**Annamari Heikinheimo** (s. 24. toukokuuta 1972 Jyväskylän maalaiskunta) on zoonoottisen mikrobilääkeresistenssin urapolkuprofessori Helsingin yliopiston Helsinki One Health -verkostossa. Työssään hän yhdistää tieteellistä tutkimusta viranomaistyöhön. Heikinheimo tutkii zoonoottista mikrobilääkeresistenssiä eli sitä, mikä on eläinten rooli bakteerien muuttumisessa vastustuskykyisiksi antibiooteille. Hän toimii myös tutkimusprofessorina Ruokavirastossa.

Heikinheimo uskoo, että HOH-verkoston monitieteisyys luo tutkimuksille uusia tulokulmia ja ratkaisumahdollisuuksia, jotka voivat synnyttää tieteen läpimurtoja. Uusia ratkaisuja tarvitaan Heikinheimon tutkimusalan, mikrobilääkeresistenssin selvittämiseksi. Heikinheimon mukaan mikrobilääkeresistenssi on eräs ihmiskuntamme suurimmista terveysuhkista. 

Heikinheimon väitöstutkimuksen tarkoituksena oli kehittää menetelmiä, joilla ruokamyrkytyksiä aiheuttava Clostridium perfringens -bakteeri voidaan tunnistaa. 

## Lähteet
Miten enkeleitä vietellään

**Miten enkeleitä vietellään: lauluja Bertolt Brechtin runoihin rakkaudesta** on suomalainen vuonna 1989 julkaistu musiikkialbumi, jolla Monna Kamu, Anneli Saaristo ja Liisa Tavi esittävät suomennoksia Bertolt Brechtin varhaisista eroottisista runoista. Tekstejä ovat laatineet monet suomentajat ja sävellyksiä useammat suomalaissäveltäjät. Kappaleet on sovittanut Eero Ojanen, joka myös tuotti albumin yhdessä Pekka Aarnion kanssa.

Albumi perustuu Työväen Musiikkitapahtumassa Valkeakoskella kesällä 1987 ensiesityksensä saaneeseen musiikkiteatteriesitykseen, jonka ohjasi Laura Jäntti. Produktiota esitettiin sittemmin ainakin Helsingin Savoy-teatterissa, ja vuonna 1989 Yle TV1 esitti siitä televisioon sovitetun, Erkki Kuparin ohjaaman version nimellä *Kuinka enkeleitä vietellään*.

## Kappaleet
### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
*Heikki Virtanen – basso
*Seppo Rauteva – rummut
*Markku Kanerva – kitara
*Pepa Päivinen – puhaltimet
*Reino Laine – lyömäsoittimet
*Eero Ojanen – piano
*Arto Piispanen – syntesoija

## Lähteet
*Discogs.com, viitattu 19.3.2021
*Fenno-musiikkiarkisto, viitattu 19.3.2021
### Viitteet
Satu Helkama

**Satu Helkama** (s. 1974) on perheyritys Helkama Emotor Oy:n toimitusjohtaja ja edustaa sukuyrityksen neljättä polvea. Satu Helkama on ollut Helkama Emotorin johdossa vuodesta 2010 ja pääomistajana päätoimisesti perheyrityksessä vuodesta 2005, jolloin yritys täytti sata vuotta.

Satu Helkama on koulutukseltaan lääkäri. Valmistuttuaan lääkäriksi Saksasta hän lähti erikoistumaan synnytyksiin ja naistentauteihin Helsingin yliopistollisen keskussairaalan Naistenklinikalle. Sadun isän Jukka Helkaman ollessa viimeistä vuottaan töissä Helkamalla, jätti Satu työnsä Naistenklinikalla ja tuli tutustumaan työhön kunnolla isänsä rinnalla. Helkama kokee, että lääkärin taustasta on ollut hyötyä myös yritysjohtajana.

Toimitusjohtajana Satu palautti Jopo-polkupyörien valmistuksen Taiwanista takaisin Hankoon.

## Lähteet
Elina Arponen

**Elina Arponen** on suomalainen pelialan sarjayrittäjä. Hän on perustanut yhdessä Ville-Kalle Arposen kanssa vuonna 2011 Tribe Studios -pelifirman. Tribe on toiminut toukokuusta 2015 asti nimellä Palringo Finland**.**

Pelit alkoivat kiinnostaa Arposta toden teolla 90-luvulla. Arponen innostui netin tuomista mahdollisuuksista niin paljon, että haki opiskelemaan alaa. Teknillisessä korkeakoulussa hän päätti selvittää, millaisia elämyksiä tietokoneella voi ihmisille luoda.

Arponen on toiminut pelialalla neljässä eri yrityksessä, joista kahta hän on ollut perustamassa.

Tällä hetkellä Arponen työskentelee pelejä tekevän Quicksave-yrityksen toimitusjohtajana. Yritys tekee muun muassa pelejä erilaisten chat-palveluiden yhteyteen, kuten Facebookin Messenger-palveluun. Helmikuussa 2020 Quicksaven kehittämä chattipeli sai lisenssin Facebookin Instant Games -alustalle. Se, että pelit ovat integroituina pikaviestinsovellukseen, oli tuolloin verrattain uusi asia.

## Lähteet
Pulkkila (Anttola)

**Pulkkila** on Anttolaan kuuluva kylä, joka sijaitsee noin 16 kilometrin päässä Anttolan keskustaajamasta. Nykyisin Anttola on osa Mikkelin kaupunkia. Pulkkilassa sijaitsee suurkokoinen Majaatlampi ja lukuisia muita pieniä lampia. Kylä on haja-asutusaluetta, kylä ei muodosta selkeää kyläkokonaisuutta, ja sitä ympäröivät lähinnä tiheät metsiköt ja aavat peltoaukeat. Pulkkilan kautta kulkee Kokkosenlahdelta Siikakoskeen päin kulkeva maantie.

Pulkkila on maalaismaisemaltaan perinteinen. Kylällä sijaitsee muun muassa talonpoikien asumuksena toiminut savupirtti, joka on merkitty nykyisin Museoviraston erityissuojelukohteeksi. Aiemmin Pulkkila on ollut pientalonpoikien asutusaluetta, jossa on ollut pienviljelyä ja karjataloutta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Perinnetietoa Anttolan Pitkalahden kylasta
Susanne Lothar

**Susanne Lothar** (15. marraskuuta 1960 Hampuri, Länsi-Saksa – 21. heinäkuuta 2012) oli saksalainen elokuva-, televisio- ja teatterinäyttelijä.

## Ura
Susanne Lothar oli vuosia *Deutsches Schauspielhaus* -teatterin riveissä, ja teki valkokangasdebyyttinsä vuoden 1983 elokuvassa *Oudot hedelmät* (*Eisenhans*). Hän näytteli aviomiehensä Ulrich Mühen kanssa avioparia Michael Haneken elokuvassa *[[Funny Games]]* vuonna 1997. Yhteistyö Haneken kanssa jatkui vielä elokuvissa *[[Pianonopettaja]]* (2001) sekä *[[Valkoinen nauha]]* (2009). Lotharin kaikki Haneken kanssa tehdyt elokuvat esitettiin Cannesin elokuvajuhlilla. 

## Osittainen filmografia
* *Oudot hedelmät* (1983)
* *Der Berg* (1991)
* *[[Funny Games]]* (1997)
* *Das Schloß* (1997)
* *[[Pianonopettaja]]* (2001)
* *Schneeland* (2005)
* *[[Lukija (elokuva)|Lukija]]* (2008)
* *[[Valkoinen nauha|Valkoinen nauha]]* (2009)
* *Nemesis* (2010)
* *Die kommenden Tage* (2010)
* *Wer wenn nicht wir* (2011)
* *Die verlorene Zeit* (2011)
* *[[Anna Karenina (vuoden 2012 elokuva)|Anna Karenina]]* (2012)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Elise Hellberg

**Constance Elisabeth (Elise) Bengs** (o.s. Hellberg; 25. marraskuuta 1859 Vaasa – 10. kesäkuuta 1927 Tammisaari) oli suomalainen oopperalaulaja ja laulunopettaja. Äänialaltaan hän oli sopraano.

Hellberg syntyi Vaasassa kaupunginfiskaali Evert Hellbergin ja Elisabeth Jungin perheeseen. Hän kävi ruotsalaisen tyttökoulun ja omistautui sitten laulu- ja soitto-opinnoille Italiassa ja Ranskassa. Hänen opettajinaan toimivat mm. Pariisin konservatorion johtaja Jean Massenet sekä kuuluisa milanolainen laulunopettaja Fransesco Lamperti.

Hellbergin laulajan ura oli menestyksekäs ja siihen sisältyi kiinnityksiä useisiin Italian oopperoihin. Uransa kannalta merkittävimmät vuodet 1880-1882 hän vietti Kreikassa työskennellen Ateenan oopperan hovioopperalaulajattarena. Hänet tunnettiinkin lisänimellä ”Ateenan satakieli”. Hellberg konsertoi myös Suomessa. Laulajan esitykset saivat yleisöltä lämpimän vastaanoton missä ikinä hän esiintyikään. 

Laulajan aktiivinen taiteilijanura katkesi, kun hän solmi avioliiton lääkäri Frithiof Liljebladin kanssa ja perhe muutti Poriin. Perheeseen syntyi tytär Ingeborg, joka sai äidiltään lauluopetusta ja kouluttautui äitinsä tavoin oopperalaulajaksi. Myöhemmin Elise Hellberg solmi uuden avioliiton hammaslääkäri Johannes Bengsin kanssa. Pariskunta asettui Helsinkiin, jossa Hellberg työskenteli laulunopettajana parin vuosikymmenen ajan.

Hellberg eli viimeiset vuotensa Tammisaaressa, jonne hänet myös haudattiin.

## Lähteet
Penny Dreadful

**Penny Dreadful** on brittiläis-yhdysvaltalainen kauhusarja, jonka on luonut John Logan.

Sarjan tapahtumat sijoittuvat pääasiassa viktoriaanisen ajan Lontooseen ja siinä on mukana tapahtumia ja hahmoja kauhukirjallisuuden klassikoista kuten Mary Shelleyn *[[Frankenstein]]ista*, Bram Stokerin *[[Dracula (romaani)|Draculasta]]* ja Oscar Wilden *[[Dorian Grayn muotokuva]]sta*. Sarjan nimi viittaa 1800-luvun kauhusarjajulkaisuihin, ja nimen voi suomentaa esimerkiksi ”pennin kauhuksi”.

Sarjan 1930-luvun Los Angelesiin sijoittuva spin-off *[[Penny Dreadful: City of Angels]]* sai ensi-esityksensä Showtime-kanavalla 26. huhtikuuta 2020.

## Rooleissa

## Juoni
Ensimmäisen kauden tapahtumat alkavat vuoden 1891 Lontoosta, jossa seikkailija Malcom Murray ja hänen kumppaninsa Vanessa Ives palkkaavat yhdysvaltalaisen entisen sotilaan etsimään Murrayn tytärtä Minaa, jonka on siepannut yliluonnollinen olento. Heidän joukkoonsa liittyy myös nuori tohtori Victor Frankenstein, jota vainoaa hänen henkiin herättämänsä olento.

Sarjan toisella kaudella Vanessa Ivesia jahtaavat Evelyn Poolem johtamat noidat, jotka haluavat tuoda hänet mestarinsa Luciferin eteen. Frankenstein luo olennolleen vaimon ja poliisi etsii Chandleria hänen majatalossa tekemänsä murhan vuoksi.

Kolmannella kaudella hahmot ovat päätyneet eri puolille maailmaa, ja Kreivi Draculan saapuessa Lontooseen käydään lopullinen taistelu Vanessa Ivesin sielusta.

## Lähteet
Pia Värri

**Pia Värri** on suomalainen pianisti ja säestäjä-coach. 

Värri työskentelee pääsääntöisesti Pariisissa, jossa hän toimii säestyksen lehtorina Crr de Boulogne-Billancourt:ssa, säestäjä-opettajana Pôle Supérieur de Paris-Boulogne:ssa sekä Cnsmd de Paris’n lauluosaston säestäjä-coachina. Hän on myös toiminut korrepetiittorina Suomen Kansallisoopperassa, Théâtre de Châtelet:ssa, Opéra de Lyonissa sekä Kokkolan Oopperassa. Värri on opettanut Joutsenon Taidekesän laulun- ja säestyksen kurssilla jo useiden vuosien ajan sekä toiminut Italiassa Castelluccio tra Musica e Natura -kesäkurssien säestäjänä.

Yhteistyötä Värrin kanssa ovat tehneet mm. kapellimestarit Sakari Oramo, Alain Altinoglu, Samuel Jean, Christophe Eschenbach ja Kasushi Ono sekä laulajat Anu Komsi, Karita Mattila, Sting ja Elvis Costello.

Yhdessä Anu Komsin kanssa Värri on kantaesittänyt ja levyttänyt useita suomalaissäveltäjien lauluja; säveltäjien Jouni Kaipainen, Olli Kortekangas, Per Henrik Nordgren, Jyrki Linjama ja  Sebastian Fagerlund laulut Leinon runoihin sekä Kaija Saariahon Eino Leino laulusarjan kuin myös Saariahon laulut Pentti Saarikosken runoihin. 

Myös korrepetiittorina Värri on ollut mukana merkittävissä produktioissa; mm. Saariahon oopperan Emilie ja teoksen Mirage kantaesityksissä sekä Steve Nieven Welcome to the voice -oopperan kantaesityksessä Pariisissa.

## Lähteet
*
*
*
Niche-pankki

**Niche-pankit** ovat raha-, luotto- ja maksuliikennettä harjoittavia yrityksiä, jotka ovat erikoistuneet tarjoamaan vain tiettyjä pankkipalveluja. Ne eivät ole täyden palvelun pankkeja, vaan rajaavat toimintaansa tietyntyyppisiin pankkipalveluihin. Niche-pankeille on tyypillistä, että niiden konttoriverkosto on suppea tai sitä ei ole lainkaan. Niche-pankit hoitavat asiakaskontaktinsa pääosin verkossa tai puhelimitse. Tilin käytöstä ja laskujen maksamisesta peritään vain vähän maksuja tai ei lainkaan. Niche-pankit ovat pääsääntöisesti keskittyneet vähittäispankkitoimintaan. Ruotsissa esimerkiksi Skandiabanken ja Länsförsäkringar Bank ovat niche-pankkeja.

Monet niche-pankit ovat ajan mittaan laajentaneet toimintaansa siinä määrin, että useita niistä voidaan kutsua yleispankeiksi tai täyden palvelun pankeiksi.

Suomessa niche-pankit eivät ole yleistyneet, ellei S-Pankin kaltaista kauppapankkia lasketa sellaiseksi.

## Lähteet
Liisa Tavi (albumi)

**Liisa Tavi** on Pekka Aarnion tuottama ja Pekka Tegelmanin sovittama Liisa Tavin esikoisalbumi vuodelta 1979.

*Helsingin Sanomien* Kalle Heikkinen kirjoitti Liisa Tavin onnistuvan ensialbumillaan ja toivotti tämän tervetulleeksi suomalaisten naislaulajien joukkoon. ”Liisa Tavi lähestyy kappaleitaan vaatimattomuudella, mutta tulkitsee esitykset päättäväisesti heleällä ja taipuisalla äänellään.” Kinnusesta Tavi on periaatteessa folktyylinen laulaja, mutta sovitusten jazzsävyt tuovat kappaleisiin persoonallisuutta: ”Sävellykset ovat varsin vaihtelevia, mutta niihin on kaikkiin onnistuttu saamaan jotain omaleimaista.”

Syksyllä 1979 julkaistu levy pysyi loppuvuoden ajan Suomen albumilistoilla viiden eniten myydyn joukossa.

## Kappaleet
### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 
### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
*Juhani Aaltonen
*Eero Ojanen
*Benjamin Oroza
*Heikki Keskinen
*Seppo Rauteva
*Raimo Salmiheimo
*Jarmo Savolainen
*Juha Takanen
*Tapani Tamminen

## Lähteet
*Discogs.com
*Fenno-musiikkiarkisto
### Viitteet
Bentsisotiatsolinoni

**Bentsisotiatsolinoni** (C7H5SNO) on isotiatsolinonijohdannaisiin kuuluva heterosyklinen ja aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää säilöntäaineena ja biosidina.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa bentsisotiatsolinoni on kellertävää kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain hieman veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin. Bentsisotiatsolinoni estää bakteerien ja sienien kasvua. Yhdiste reagoi bakteerien ja sienien proteiinien kysteiiniaminohappojen kanssa, mikä johtaa toimimattomiin entsyymeihin. Se reagoi myös eräiden muiden biologisesti tärkeiden sulfidien kuten glutationin kanssa. Seurauksena on bakteeri- ja sienisolujen kasvun estyminen ja lopulta solujen kuolema. Bentsisotiatsolinoni voi herkistää ihoa ja aiheuttaa allergista ihottumaa.

Tavallisimmat tavat valmistaa bentsisotiatsolinonia ovat 2-(kloorisulfanyyli)bentsoyylikloridin ja ammoniakin välinen reaktio tai 2,2'-ditiodibentsamidin ja sulfuryylikloridin välinen reaktio. Nämä prosessit antavat kuitenkin vain alhaisen saannon ja vaativat myrkyllisten kemikaalien ja korkeiden lämpötilojen käyttöä. Tämän vuoksi bentsisotiatsolinonin valmistamiseksi on pyritty kehittämään vaihtoehtoisia menetelmiä.

Bentsisotiatsolinoni on hyvin yleisesti käytetty säilöntäaine ja biosidi muun muassa maaleissa, lakoissa, puhdistusaineissa, nahan ja muiden tekstiilien käsittelyssä. Teollisuudessa sitä lisätään esimerkiksi leikkausnesteisiin ja paperiteollisuuden prosessivesiin.

## Lähteet
Elämälle kiitos (albumi)

**Elämälle kiitos, lauluja vuosilta 1979–1994** on Liisa Tavin kokoelma-albumi vuodelta 1998.

Harri Uusitorppa kuvasi uutuusalbumia *Helsingin Sanomissa*: ”Sille on poimittu hänen parhaansa huippuhetkineen ja pohjakosketuksineen, hänen kokemusten kirjoma elämä laulajana ja lauluntekijänä; elämä jota hän ei ole osannut jakaa yksityiseen ja yleiseen. Tavi on ollut tekemisissään aina aika ehdoton.”

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
*Elämälle kiitos, Discogs.com
*Haku "elämälle kiitos", Fenno-musiikkiarkisto

### Viitteet