open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eläimen kuva

**Eläimen kuva** on Perttu Saksan ohjaama suomalainen dokumentti- ja lyhytelokuva vuodelta 2018.

Elokuva on luontodokumentti, joka käsittelee ihmisen ja eläimen välistä suhdetta.

## Lähteet
Charles D. Albury

**Charles Donald ”Don” Albury** (12. lokakuuta 1920 Miami Florida – 23. toukokuuta 2009 Orlando Florida) oli Yhdysvaltain ilmavoimien kapteeni., joka osallistui Boeing B-29 -pommikoneiden testiohjelmiin ja toimi Charles Sweeneyn ohella koelentäjänä. Albury värvättiin myöhemmin operaatio Silverplateen, jossain mainittu myös *Projekti Albertaan*. Vuonna 2009 kuollut Albury oli viimeisiä elossa olleita Hiroshiman ja Nagasakin lentäjiä.

Albury oli *[[Great Artiste]]*ssa ja todisti Hiroshiman tuhoa. Hän kuvaili näkemisiään sekä vaarallisina, mutta myös hyvin kauniina - nähdessään kaikki sateenkaaren värit samassa.

Albury oli virallisesti Nagasakiin suuntautuneen atomipommituslennon apupilottina. Koneessa oli kolme lentäjää. Hiroshimaan suuntautuneella pommilennolla Lewis oli pitänyt lentolokia eikä juurikaan lentänyt konetta itse. 7–10 vuorokautta atomipommituksesta Albury vieraili Nagasakissa, mihin lensi C-54 kuljetuskoneella.

Nagasakiin kohdistuneella *Erikoispommihyökkäyksellä nro 16* oli useita ongelmia, muun muassa koneen polttoainetalouteen liittyi vaikeuksia. Iwo Jiman yllä ollut valokuvauskoneen tapaaminen ei toteutunut. On esitetty Alburyn itse lentäneen konetta *[[Bockscar]]*, koska lennon johtaja, majuri Sweeney joutui keskittymään lentoa vaikeuttaneisiin tekijöihin: kuten vaikeisiin, pilvisiin (näkyvyyden peittäviin) sääolosuhteisin, polttoaineongelmiin ja pommin virtapiirien vikailmoitukseen. Koneessa oli lisäksi apupilotti Fred J. Olivi.

Sodan jälkeen Albury jatkoi siviilissä lentäjänä ja esimerkiksi Eastern Airlinesissa esimiehenä. Hän oli 65 vuotta avioliitossa Roberta Jean ent. Moweryn kanssa. He saivat tyttären ja pojan. Uudenvuodenpäivänä 1993 Alburyn tytär Sharon kuoli 47-vuotiaana rattijuopon yliajamana. Charles Donald Jr. "Skip" on toiminut suukirurgina. Albury kärsi elämänsä lopussa sydämen toimintaan liittyvästä sairaudesta.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Oleksandrijan piiri

**Oleksandrijan piiri** () on hallinnollinen piiri Ukrainan keskiosassa Kirovohradin alueella.  Nykyään – vuoden 2020 aluelaajennusten jälkeen – Oleksandrijan piiri rajoittuu lännessä Kropyvnytskyin piiriin, pohjoisessa Tšerkasyn alueeseen ja Krementšukin tekojärveen, koillisessa Pultavan ja kaakossa Dnipropetrovskin alueeseen. Piirin hallinnollinen keskus on Oleksandrijan kaupunki (77&nbsp;303 as., 2021).

Oleksandrijan piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Kirovohradin alueen piirien lukumäärän neljään. Merkittävästi laajentuneen Oleksandrijan piirin pinta-alaksi tuli 5&nbsp;417,9 neliökilometriä. 

Ukrainan tilastokeskus arvioi Oleksandrijan piirin väkiluvuksi 223&nbsp;451 (1.1.2021). Piirin väestön kaupungistumisaste oli 72,2 prosenttia. Kaupunkilaisiksi (161&nbsp;414 as.) tilastoitiin piirin molempien kaupunkien (Oleksandrija ja Svitlovodsk) sekä yhdeksän kaupunkityyppisen taajaman väestö. Piirin laajenemisen (7/2020) seurauksena uusi piiri on huomattavasti aiempaa samannimistä piiriä väkirikkaampi. 


Oleksandriyskyi-Raion.png|Oleksandrijan piirin alue ennen heinäkuun 2020 alueuudistusta.
ЗалвокзалОлекс.jpg|Oleksandrijan rautatieasema.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Otto Pulkkinen

**Otto Armas Antero Pulkkinen** (s. 28. maaliskuuta 2001 Imatra) on suomalainen pituushyppääjä. Hän edustaa Imatran Urheilijoita ja häntä valmentavat Lauri Asikainen ja Matti Mononen.

Pulkkinen on voittanut sisäratojen SM-kilpailuissa kultaa 2022. Lisäksi hän on saanut pronssia 2024 ja 2026. Kalevan kisoissa hän on saavuttanut pronssia 2024. Aikuisten maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran hallimaaottelussa 2022. Parhaimmillaan hän on sijoittunut Suomi–Ruotsi-maaottelussa kolmanneksi 2024.

Pulkkinen hyppäsi ennätyksensä 772 cm Lappeenrannassa 17. heinäkuuta 2024. Hallissa hän on hypännyt parhaimmillaan 750 Espoossa 28. helmikuuta 2026.

## Lähteet
Oi Suomi

**Oi Suomi** on Mikko Mattilan ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2016.

Elokuva on urheiludokumentti, jossa seurataan Suomen jalkapallomaajoukkueen käymiä karsintaotteluita kohti vuoden 2016 jalkapallon Euroopanmestaruuskilpailuja.

## Lähteet
Maksym Rylskyi

**Maksym Tadejovytš Rylskyi** (; 19. maaliskuuta 1895 Kiova, Kiovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 24. heinäkuuta 1964 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen runoilija, kääntäjä ja aktivisti. Hän oli vuodesta 1943 Ukrainan neuvostotasavallan tiedeakatemian täysjäsen ja vuodesta 1958 Neuvostoliiton tiedeakatemian jäsen.

Rylskyin isä oli etnografi ja kulttuurivaikuttaja Tadei Rylskyi. Rylskyi opiskeli Kiovan yliopistossa, ensin lääketieteellisessä, myöhemmin historiallis-filosofisessa tiedekunnassa. Hän julkaisi ensimmäisen runonsa 1907 ja esikoiskokoelmansa 1910 ja sen jälkeen säännöllisesti useita kokoelmia. Hän oli lyyrinen runoilija. Hän oli perehtynyt maailman ja etenkin ranskalaiseen runouteen ja sen piirissä parnassolaisten runoilijoiden tuotantoon. Hänen epäpoliittinen runoutensa sai osakseen virallisten kriitikoiden voimakasta arvostelua, ja hänet pidätettiin 1931 joksikin aikaa, minkä jälkeen hän seuraavassa kokoelmassaan ilmaisi hyväksyvänsä virallisen neuvostolaisen todellisuuskäsityksen. Hän kuului ukrainalaisiin  uusklassisteihin ja ainoana heistä selviytyi hengissä Stalinin vainoista ja nousi virallisen runoilijan asemaan. Hän oli puolueen jäsen vuodesta 1943 mutta ilmaisi itseään hämärästi puhuessaan puolueesta ja etenkin Stalinista.

Virallisessa runoilijanasemassa hän julkaisi 30 kokoelmaa. Lisäksi hän käänsi Adam Mickiewicziä, ranskalaista kirjallisuutta ja William Shakespearea. Hän seurasi käännöstutkimusta ja kirjoitti aiheesta. Stalinin jälkeisenä aikana hän ei enää omassa tuotannossaan päässyt vapautumaan mutta vaikutti 1960-luvun kirjalliseen elpymiseen ja puolusti ukrainalaista kulttuuria venäläistymistä vastaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kirjallinen piiri perunankuoripaistoksen ystäville

**Kirjallinen piiri perunankuoripaistoksen ystäville** (*The Guernsey Literary and Potato Peel Pie Society*) on Mike Newellin ohjaama vuonna 2018 ensi-iltansa saanut romanttinen elokuva, joka perustuu Mary Ann Shafferin samannimiseen kirjaan. Elokuvan pääosia esittävät Lily James ja Michiel Huisman.

Elokuva kertoo toisen maailmansodan jälkeisestä Britanniasta jossa kirjailija Juliet Ashton (Lily James) tekee kirjaesittelyä kirjastaan joka on julkaistu nimimerkillä. Sattumalta hän aloittaa kirjeenvaihdon Guernseyn saarella olevan kirjallisen piirin jäsenen kanssa ja lähtee saarelle vierailulle tutustumaan kirjakerhoon.

## Näyttelijät

Lähde: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
HCSS

**HCSS** on ruotsalaisen Hardcore Superstarin kymmenes studioalbumi. Se julkaistiin 24. huhtikuuta 2015.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Imperiumi.net: 8½/10
* Kaaoszine: 7½/10

## Lähteet
You Can’t Kill My Rock ’N’ Roll

**You Can’t Kill My Rock ’N’ Roll** on ruotsalaisen Hardcore Superstarin yhdestoista studioalbumi. Se julkaistiin 28. syyskuuta 2018.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Kaaoszine: 9/10
* Soundi: 

## Lähteet
Dymer

**Dymer** () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Kiovan alueella. Dymer on osa Vyšhorodin piiriä. Vuoden 2021 alussa Dymerin taajamassa arvioitiin asuvan 5&nbsp;624 henkeä.

## Lähteet
Abrakadabra (Hardcore Superstarin albumi)

**Abrakadabra** on ruotsalaisen Hardcore Superstarin kahdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 25. maaliskuuta 2022.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Inferno: 
* Kaaoszine: 

## Kokoonpano
* Jocke Berg – laulu
* Martin Sandvik – basso
* Magnus “Adde” Andreasson – rummut
* Vic Zino – kitara

## Lähteet
Joona Luotonen

**Joona Mikael Luotonen** (s. 9. syyskuuta 1996 Sipoo) on suomalainen pikajuoksija, pituushyppääjä ja kolmiloikkaaja. Hän edustaa IF Sibbo Vargarnaa ja häntä valmentaa Juho Sanaslahti. Vuoteen 2021 saakka häntä valmensi Markku Leppänen.

Luotonen on saavuttanut sisäratojen SM-kilpailuissa hopeaa pituushypyssä 2022. 60 metrin juoksussa hän oli neljäs 2020. Kalevan kisoissa hän on sijoittunut parhaimmillaan kuudenneksi kolmiloikassa 2017. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin viestissä hopeaa 2024.

Luotosen ennätys 60 metrin juoksussa on 6,80 (hallissa Jyväskylässä 2. helmikuuta 2020), 100 metrin juoksussa 10,66 (Turussa 4. elokuuta 2020), pituushypyssä 735 cm (hallissa Kuopiossa 20. helmikuuta 2022) ja kolmiloikassa 14,94 Seinäjoella 22. heinäkuuta 2017.

## Lähteet
Mennyt mies

**Mennyt mies** on J. Karjalaisen kappale, joka julkaistiin singlenä albumilta *[[Et ole yksin]]*. Kappaleen virallinen musiikkivideo julkaistiin YouTubessa 31. joulukuuta 2012.

''Helsingin Sanomien'' lukijat äänestivät kappaleen kuudennelle sijalle kyselyssä, jossa etsittiin 2000-luvun parasta sanoitusta.

## Sanat
J. Karjalainen laulaa popkulttuurin arkkityypeistä, kuten "hopeinen discomies" ja "kieltänsä lipova liskomies". Kappaleen sanoissa hän mainitsee myös "uuden Englannin nahkamiehen" eli Leathermanin, kulkurin, joka 1800-luvun lopulla käveli 10-12 mailia päivässä läntisen Connecticutin ja itäisen New Yorkin osavaltion läpi. J. Karjalainen on selittänyt, että hahmo "Markku", jonka sanoituksissa kerrotaan olevan kappaleen päähenkilön entinen nimi, on kunnianosoitus lääkäri Reima Kampmanille. Hypnoosin ja itsesuggestion opinnot ovat auttaneet J. Karjalaista musiikin luomisessa.

Laulun kertosäe on lyhyt: "Mennyt mies. Oon historiaa." Lauseen "Oon historiaa" voi ymmärtää kahdella tavalla: "Olen historiaa ja kokonaan unohdettu" tai "Olen jäänyt historiaan ja minut muistetaan". 

## Lähteet
Babyntsi

**Babyntsi** () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Kiovan alueella. Babyntsi on osa Butšan piiriä. Vuoden 2021 alussa Babyntsin taajamassa arvioitiin asuvan 2&nbsp;789 henkeä. Nimi Babyntsi mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1552. Kylän myöhempi historia on sidoksissa 1800-luvulla läheiseen Babyna Budan kylään perustettuun lasitehtaaseen. Tehdas toimi eri muodoissaan 1990-luvulle saakka, kunnes ajautui konkurssiin.

Tiedosto:Перед грозой - panoramio (1).jpg|Näkymä Babyntsin kylästä


## Lähteet
Kaarlo Rautakorpi

**Kaarlo Johan Oskar Rautakorpi**, sukunimi vuoteen 1906 *Grönblad* (26. kesäkuuta 1884 Lapua – 29. huhtikuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen pankinjohtaja ja tulitikkutehtailija.

Rautakorven vanhemmat olivat kappalainen Johan Oskar Grönblad (Rautakorpi, 1855–1918) ja Vivi Gustava Törnudd. Hän pääsi ylioppilaaksi 1902 Tampereen reaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1908 ja filosofian maisteriksi 1919.

Rautakorpi oli Kansallis-Osake-Pankin palveluksessa 1908–1918, Tampereen Osake-Pankin johtajana 1918 sekä Kansallis-Osake-Pankin Kuopion konttorin johtajana 1918–1923. Hän oli sen jälkeen Kuopiossa tulitikkuja ja myöhemmin vaneria valmistaneen Osakeyhtiö Savon toimitusjohtajana 1923–1940 sekä yhtiön johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1941 alkaen. Rautakorpi oli myös Porin Tulitikkutehdas Oy:n toimitusjohtaja 1933–1950.

Rautakorpi oli Kuopion kaupunginvaltuuston jäsenenä 1920–1922 ja Kuopion kauppakamarin puheenjohtajana 1921–1923. Hän oli Ruotsin varakonsulina Kuopiossa 1932–1937.

Kaarlo Rautakorpi oli naimisissa 1914–1940 Eine Maria Granrothin (k. 1941) ja vuodesta 1943 Laura Huttusen kanssa. 

## Lähteet
Jean Galmot

**Jean Antoine Galmot** (2. kesäkuuta 1879 Monpazier – 6. elokuuta 1928 Cayenne) oli Ranskan Guayanassa toiminut ranskalainen liikemies ja poliitikko.

Jean Galmot syntyi opettajan perheeseen. Hän kävi katolisen yksityiskoulun ja lähetyssaarnaajakoulun sekä työskenteli opettajana ja toimittajana. Galmotilla oli tärkeä rooli Alfred Dreyfusin maineen palauttamisessa.

Galmot lähti vuonna 1906 Ranskan Guayanaan yhdysvaltalaisen appensa kultavaltaukselle. Hän tutki aluetta siirtomaaviranomaisten toimeksiannosta ja perusti yrityksen, joka tuotti ruusupuuesanssia ja rommia sekä harjoitti laajaa siirtomaatavaroiden kauppaa. Galmot arvosteli kolonialismia ja pyrki parantamaan työntekijöidensä elinoloja. Vuonna 1919 hänet valittiin Guayanan edustajaksi Ranskan kansalliskokoukseen.

Galmot sotkeutui vuonna 1921 rommin kauppaa koskeneeseen skandaaliin, jonka johdosta hän sai vuonna 1923 ehdollisen vankeusrangaistuksen ja 10&nbsp;000 frangin sakon. Galmotin tilannetta pahensi hänen yhteytensä finanssihuijari Alexandre Staviskyyn. Hän palasi Guayanaan vuonna 1924. Galmot esitti radikaaleja näkemyksiä alueen tulevaisuudesta, mutta hävisi kahdet seuraavat kansalliskokousvaalit Eugène Lautierille.

Galmot kuoli arsenikkimyrkytykseen pian vuoden 1928 vaalituloksen julkistamisen jälkeen. Kuolemaa epäiltiin murhaksi, ja se johti Cayennessa mellakointiin ja viiteen murhaan. ”Kapinasta” syytettiin 14 henkilöä, mutta heidät vapautettiin oikeudenkäynnissä vuonna 1931. Syytettyjä puolustanut Gaston Monnerville valittiin Guayanan edustajaksi kansalliskokoukseen seuraavan vuoden vaaleissa.

Galmot on kirjoittanut kaksi romaania, *Quelle étrange histoire* (1918) ja *Un mort vivait parmi nous* (1922). Hänen elämästään kertovat Blaise Cendrarsin romaani *Rommi* (*Rhum*, 1930) ja Alain Malinen elokuva *Jean Galmot, aventurier* (1990). Cayenneen pystytettiin vuonna 2004 Galmotin patsas.

## Lähteet
Gene MacLellan

**Gene MacLellan** (2. helmikuuta 1938 Val-d’Or, Quebec – 19. tammikuuta 1995 Summerside, Prinssi Edwardin saari) oli kanadalainen countrytyylinen laulaja-lauluntekijä, joka oli suosituimmillaan 1970-luvun taitteessa. Hänen tunnetuimpia kappaleitaan ovat ”Snowbird”, ”Put Your Hand in the Hand”, ”The Call”, ”Pages of Time” ja ”Thorn in My Shoe”. Hänen laulujaan ovat levyttäneet muun muassa Elvis Presley, Lynn Anderson, Anne Murray, Loretta Lynn, Joan Baez ja Bing Crosby.

MacLellan sairasti lapsena polion ja loukkasi kasvonsa pysyvästi auto-onnettomuudessa, jossa hänen isänsä kuoli. Silmälapusta tunnettu laulaja-lauluntekijä ei paljon esiintynyt, vaan kirjoitti kappaleita muiden esitettäviksi. Hän tuli uskoon vuonna 1972, myi omaisuutensa ja lähti lähetystyöhön Eurooppaan. Hän kärsi pitkäaikaisesta masennuksesta ja päätti elämänsä itsemurhaan 1995.

”Put Your Hand in the Hand” tunnetaan Lasse Mårtensonin suomennoksena nimellä ”Iske kourasi kouraan”. Hän levytti sen duettona Seija Simolan kanssa vuonna 1971. Toinen tämän suomennoksen levytys on Arja Havakan ja vuodelta 2013. Chrisse Johansson on tekstittänyt kappaleen Lea Lavenille nimellä ”Uskon ihmiseen” ja Arja Haapaniemi Scopus-gospelyhtyeelle nimellä ”Anna kätesi”. Kappaleen ”Snowbird” on suomentanut Chrisse Johansson nimellä ”Lumilintu” ja levyttänyt muun muassa Päivi Paunu vuonna 1971. Tapio Heinonen levytti kappaleen englanniksi 1971. MacLellanin hengellisen kappaleen ”Elijah” on suomentanut Seppo Järvinen ja levyttänyt Eija Merilä vuonna 2005.

## Lähteet
Myh’ailo Kotsjubynskyi

**Myh’ailo Myh’ailovytš Kotsjubynskyi** (, salanimeltään **Zah’ar Kozub**, ; 17. syyskuuta 1864 Vinnytsja, Podolian kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 25. huhtikuuta 1913 Kiova, Kiovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta) oli ukrainalainen kirjailija.

Kotsjubynskyi opiskeli teologisessa seminaarissa, mutta hänet erotettiin 1882 populistisen toiminnan vuoksi, ja hän oli sen jälkeen loppuelämänsä poliisin tarkkailussa. Luettuaan Ludwig Feuerbachin ja Charles Fourierin teoksia hän kääntyi ateistiksi ja sosialistiksi. Hän ryhtyi työskentelemään jo nuorena Ukrainan kansan hyväksi. Hän oli vuosina 1892–1897 salaisen Taras-veljeskunnan jäsen. Hän matkusteli Euroopassa ja sydänvaivojen vuoksi oleskeli Caprilla 1909–1911. Huonon terveytensä vuoksi hän ei työnteon ohella jaksanut kirjoittaa, ja vaikka hän eläkkeen saatuaan saattoi omistautua kirjoittamiselle, hän kuitenkin kuoli jo kahden vuoden kuluttua.

Kotsjubynskyin tuotantoa julkaistiin hänen elinaikanaan parikymmentä teosta, joita myös käännettiin jo tuolloin venäjäksi ja eurooppalaisille kielille. 1890-luvun jälkipuolella hänestä kehittyi lahjakkaimpia ukrainalaisia modernisteja. Hänen taiteellisimpiin teoksiinsa kuuluu *Intermezzo* (1908), jossa hän kuvaa luonnon parantavien voimien vaikutusta herkkähermoiseen kirjailijaan. Monet 1900-luvun alun ukrainalaiset kirjailijat saivat vaikutteita hänen teoksistaan.

Neuvostoliitossa tehtiin elokuvia hänen teostensa pohjalta. Hänen syntymäkodissaan Vinnytsjassa avattiin 1927 museo ja myöhemmin 1934 myös Tšernihivissä hänen asuintalossaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Stefania (kappale)

**Stefania** on ukrainalaisen yhtyeen Kalush Orchestran kappale. Yhtye edusti kappaleella Ukrainaa Eurovision laulukilpailussa 2022 Torinossa. Kappale voitti koko kilpailun kerättyään finaalissa 631 pistettä, joka on toiseksi korkein pistemäärä Euroviisujen historiassa.  Kappale oli Euroviisuhistorian ensimmäinen rap-kappale, joka voitti kilpailun.

## Lähteet
Miesten Divari-kausi 2021–2022

**Miesten Divari-kausi 2021–2022** on järjestyksessään 34. miesten Divarin kausi. Divarin runkosarja alkoi 12.9.2021. Uusia joukkueita sarjassa ovat F-liigasta pudonnut Welhot sekä Suomisarjasta nousseet SalBa ja Soittorasia Tampereelta. Kauden päätteeksi divarista putosi Welhot, Pirkat ja Soittorasia suomisarjan

## Joukkueet 2021–2022

## Runkosarja

## F-Liiga Karsinta

F-liigassa sijalle 12 sijoittunut joukkue eli Karhut ja Divarin seitsemän parasta pelaavat kolmivaiheiset karsinnat, joiden voittaja pelaa F-liigassa kaudella 2022-2023. Jatkopaikka aukeaa kullakin kierroksella kolmella voitolla.

## Lähteet
Alatsoja

**Alatsoja** () on Venäjällä karjalan tasavallan Pitkärannan piirissä virtaava 14 kilometriä pitkä joki, joka yhtyy Jänisjokeen.

## Joen kulku
Alatsoja katsotaan alkavan Alatunlammesta, joka sijaitsee Harlun Alatussa noin 96 metriä mpy. Puro alkaa järven eteläpäästä ja virtaa heti Mustalammen läpi. Sen vesireitin varrella on vanhoissa suomalaiskartoissa ollut haja-asutusta, mutta seutu on purolle nykyään autiota metsätaivalta. Puron alkutaival on jyrkkä, jolloin se putoaa noin 10–15&nbsp;metriä kilometrillä, mutta kaltevuus pienenee keskijuoksulla 10 metriin kolmella kilometrillä. Matalan veden aikana kivet paistavat puron pohjasta esiin vedestä. Vanhoissa kartoissa merkityn Sokkisen mäen ohitettuaan puro kääntyy lyhyeksi matkaa virtaamaan luoteeseen päin. Ojaksi muuttunut puro tekee seuraavaksi käännöksen kohti länttä ja se saapuu samalla Paussun (Пауссу) kylän pelloille. Alatsoja yhtyy Jänisjokeen Harlun (Харлу, *Harlu*) ja Läskelän (Ляскеля, *Ljaskelja*) puolimatkassa.

## Alatsojan valuma-alue
Alatsoja kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jossa Alatsojan valuma-alue sijaitsee myös aivan Laatokan lähialueella. Jänisjoki laskee 12&nbsp;kilometriä Alatsojan jälkeen Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen.

Lyhyellä Alatsojalla on viisi sivuojaa, joista kaksi juoksuttaa vanhoissa suomalaiskartoissa Ilvessuona tunnetun suon vesiä. Pohjoisempi oja on Törisevänoja, joka virtaa myös Kurkisuon halki. Samaan kohtaan yhtyy kaakosta tuleva Hämeenlamminoja eli Lammenoja, joka alkaa Lammensuolla sijaitsevasta Hämeenlammesta. Alatsoja alkaa Alatunlamesta ja virtaa heti pienen Mustalammen kautta. Alatunlampeen laskee Hotonlampi lyhyttä kuivatusojaa myöten.

Alatsojan valuma-alueen pohjoisraja on ilmeisesti Suuri Särkkä, pitkä harjujakso, jonka takana on Suistamonjärven valuma-alue ja jonka luoteispuolella sijaitsee Jänisjärven lähialueen vedenjakaja. Alatsojan valuma-alueen länsipuolen vedenjakajan takana on pieniä Jänisjokeen laskevia puroja ja ojia. Tällainen on esimerkiksi Savioja. Kaakkois- ja itäpuolen vedenjakajalla on sama tilanne. Sieltä voidaan mainita Retuoja ja Sumerianjoki.

## Huomioita

## Lähteet
Nicholas Farrell

**Nicholas Farrell** (s. 1955 Essex, Iso-Britannia) on brittiläinen näyttelijä.

Farrell on opiskellut Bristol Old Vic Theatre Schoolissa. Valmistumisensa jälkeen hän teki ammatillisen läpimurron näyttelemällä *[[Tulivaunut|Tulivaunuissa]]* (1981), joka voitti parhaan elokuvan Oscar-palkinnon. Hänen myöhempiä elokuviaan ovat muun muassa *[[Bloody Sunday – verinen sunnuntai]]*, *[[Charlotte Gray]]*, *[[Grace of Monaco]]*, *[[Hamlet (vuoden 1996 elokuva)|Hamlet]]*, *[[Ihminen ihmiselle]]*, *[[Kolmas aalto]]*, *[[Legioonalainen]]* ja *[[Rautarouva (elokuva)|Rautarouva]]*.

Farrell on esiintynyt aktiivisesti myös teatterissa ja televisiossa. Hänellä on ollut rooleja esimerkiksi sarjoissa *[[The Crown (televisiosarja)|The Crown]]*, *[[Kasvattitytön tarina (vuoden 1983 televisiosarja)|Kasvattitytön tarina]]*, *[[Kuningattaren jalokivi]]*, *[[Murhat maalaistalossa]]*, *[[Thirteen (televisiosarja)|Thirteen]]* ja *[[Torchwood]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Partakala

**Partakala** (*Polymixia lowei*) on partakaloihin kuuluva kalalaji. Sitä tavataan syvistä vesistä Atlantin länsiosista.

## Koko ja ulkonäkö
Partakala voi kasvaa suurimmillaan 20&ndash;25 cm pitkäksi. Laji on ruumiinmuodoltaan pitkäomainen, soikea ja tylppäpäinen. Silmät ovat suuret ja alaleuassa on kaksi viiksisäiettä. Kalan pyrstöevä on haarautunut. Väriltään partakala on selästään sininen tai vihreä ja kyljistään hopeanharmaa. Selkä-, perä- ja pyrstöevien kärjet ovat tummat.

## Levinneisyys ja elintavat
Partakalan levinneisyysalue ulottuu Mainesta Ranskan Guayanaan. Se elää lähellä muta- tai hiekkapohjaa koralliriutoilla 50&ndash;940 metrin syvyydessä. Laji muodostaa parvia ja erityisesti se liikkuu parvissa lisääntymisaikaan.

Maultaan kala on hyvä, mutta kuivahko ja ruotoinen. Sitä saadaan kalastuksen sivusaaliina.

## Lähteet
Herman Hellén (insinööri)

**Herman Hellén** (6. kesäkuuta 1854 Ulvila – 25. kesäkuuta 1914 Hämeenlinna) oli suomalainen filosofian maisteri, joka suunnitteli ja johti Suomen ensimmäisen sulfaattiselluloosatehtaan rakentamista Valkeakoskelle 1879–1880.

Herman Hellénin vanhemmat olivat Turun Bell-Lancaster-koulun opettaja, filosofian maisteri Herman Henrik Hellén ja Pauline Gustava Sacklén. Hellénin isä kuoli hänen ollessaan kolmevuotias ja hänen äitinsä meni uusiin naimisiin tamperelaisen apteekkari Edvard Julius Granbergin kanssa. Hellén kävi koulua Porissa ja Hämeenlinnassa ja pääsi ylioppilaaksi 1873 Hämeenlinnan alkeisoppilaitoksesta. Hän valmistui opiskeltuaan kemiaa ja fysiikkaa Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1876 ja filosofian maisteriksi 1877. Hellén oli myös oppilaana Polyteknillisessä koulussa hankkiakseen teknillisen alan tietoja. 

Hellénin ollessa 17-vuotias hänen isäpuolensa oli mukana perustamassa Walkiakoski Aktiebolagetin puuhiomoa ja paperitehdasta Valkeakoskelle ja hän tutustui tätä kautta puunjalostusteollisuuteen. Valmistuttuaan Hellén lähti tutustumaan selluloosanvalmistukseen. Hän työskenteli ensin tehtailla Ruotsissa ja sitten saksalaisen Max Dreselin vuonna 1871 perustetulla selluloosatehtaalla Dalbkessa Westfalenissa. Dalbken tehtaan valmistama selluloosa on tunnettu korkeasta laadustaan. Walkiakoski-yhtiö osti Dreseliltä oikeudet hänen selluloosanvalmistusmenetelmäänsä 1877 ja selluloosatehtaan rakennustyöt alkoivat Valkeakoskella 1879. Hellén oli vielä työssä parilla muulla saksalaistehtaalla ja hän opiskeli myös Dresdenin Polyteknikumissa ennenkuin Walkiakoski-yhtiö palkkasi hänet 1879 insinööriksi johtamaan selluloosatehtaan rakentamista Max Dreselin piirustusten mukaan. Suurimman osan tehtaan koneista valmisti westfalenilainen Holster Eisenhütte. Tervasaaressa sijainnut tehdas aloitti toimintansa loppuvuodesta 1880. Tehtaan käynnistämisessä ilmeni alkuvaikeuksia ja Hellén erosi jo kolmen vuoden kuluttua Walkiakoski-yhtiön palveluksesta ja piti sitten parin vuoden ajan siirtomaatavarakauppaa Valkeakoskella. Hän toimi viimeksi Hausjärven nimismiehenä 1887–1908. Viimeiset vuotensa hän asui Hämeenlinnassa.

Herman Hellén oli naimisissa 1882–1892 Fanny Olivia Axeenin kanssa, liitto päättyi avioeroon. Vuonna 1892 hän meni uusiin naimisiin Ida Sofia Kokkosen kanssa.

## Lähteet
Novoukrajinkan piiri

**Novoukrajinkan piiri** () on hallinnollinen piiri Ukrainan keskiosassa Kirovohradin alueella. Piiri perustettiin alkujaan vuonna 1923. Nykyään – vuoden 2020 aluelaajennusten jälkeen – Novoukrajinkan piiri rajoittuu idässä Kropyvnytskyin piiriin, etelässä Mykolajivin alueeseen, lännessä Holovanivskin piiriin ja pohjoisessa Tšerkasyn alueeseen. Piirin hallinnollinen keskus on Novoukrajinkan kaupunki (16&nbsp;338 as., 2021).

Novoukrajinkan piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Kirovohradin alueen piirien lukumäärän neljään. Huomattavasti laajentuneen Novoukrajinkan piirin pinta-alaksi tuli 5&nbsp;202,9 neliökilometriä. 

Ukrainan tilastokeskus arvioi Novoukrajinkan piirin väkiluvuksi 138&nbsp;509 (1.1.2021). Piiri on väestöltään maaseutuvaltainen. Kaupungistumisaste oli  prosenttia. Kaupunkilaisiksi (63&nbsp;459 as.) tilastoitiin piirin neljän kaupungin (Mala Vyska, Novomyrhorod, Novoukrajinka ja Pomitšna) sekä kolmen kaupunkityyppisen taajaman väestö. Piirin laajenemisen (7/2020) seurauksena uusi piiri on huomattavasti aiempaa samannimistä piiriä väkirikkaampi. 


Novoukrainskyi-Krv-Raion.png|Novoukrajinkan piirin alue ennen heinäkuun 2020 alueuudistusta.
Місто Новоукраїнка.jpg|Novoukrajinkan kaupunkia.
Село Воронівка. Новоукраїнська ОТГ.jpg|Maaseudun asutusta: Voronivkan kylä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Manuela Ramin-Osmundsen

**Manuela Myriam Henri Ramin-Osmundsen** (s. 15. heinäkuuta 1963 Martinique) on ranskalais-norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan lapsi- ja tasa-arvoministerinä vuosina 2007–2008. Sitä ennen hän oli johtanut Norjan maahanmuuttovirastoa (*Utlendingsdirektoratet*, UDI) lyhyen aikaa vuonna 2006, ennen kuin joutui eroamaan sen jälkeen kun oli käynyt ilmi, että hän aiemmin viraston apulaisjohtajana oli ollut tietoinen viraston lainvastaisista päätöksistä. Lapsi- ja tasa-arvoministerin virasta hän puolestaan joutui eroamaan lapsiasiainvaltuutetun nimittämiseen liittyneiden epäselvyyksien vuoksi.

Ramin-Osmundsen on syntynyt Ranskalle kuuluvalla Martiniquen saarella ja oli virassaan ensimmäinen Norjan ministeri, joka on kotoisin muualta kuin Pohjoismaista. Hän on asunut Norjassa vuodesta 1991 ja sai Norjan kansalaisuuden vuonna 2007.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Manuela Ramin-Osmundsen'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Suomen kielen nauhoitearkisto

**Suomen kielen nauhoitearkisto** on suomalainen Kotimaisten kielten keskuksen arkisto, jonne on koottu suomenkielisiä äänitteitä.

Arkiston perusti vuonna 1959 suomen kielen professori Pertti Virtaranta. Arkisto sisältää 24&nbsp;000 tuntia äänitteitä, joista suurin osa on suomen kielen murteista. Vuoteen 1976 nauhoitearkisto kuului erityisyksikkönä Helsingin yliopiston suomen kielen laitokseen. Vuosina 1976–1983 arkisto oli Kotimaisten kielten keskuksen ja Helsingin yliopiston yhteishallinnossa, kunnes Kotus otti vastuun arkistosta kokonaan. Kaksi kolmasosaa arkiston äänitteistä on digitoitu.

## Lähteet
Holovanivskin piiri

**Holovanivskin piiri** () on hallinnollinen piiri Ukrainan keskiosassa Kirovohradin alueella. Piiri perustettiin alkujaan vuonna 1923. Vuoden 2020 aluelaajennusten jälkeen Holovanivskin piiri on rajoittunut idässä Novoukrajinkan piiriin. Lisäksi naapureina ovat etelässä Mykolajivin alueen Pervomaiskin piiri, lounaassa Odessan alueen Podilskin piiri, lännessä Vinnytsjan alue ja pohjoisessa Tšerkasyn alue. Piirin hallinnollinen keskus on Holovanivskin kaupunkityyppinen taajama (5&nbsp;759 as., 2021).

Holovanivskin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Kirovohradin alueen piirien lukumäärän neljään. Huomattavasti laajentuneen Holovanivskin piirin pinta-alaksi tuli 4&nbsp;244,0 neliökilometriä.

Ukrainan tilastokeskus arvioi Holovanivskin piirin väkiluvuksi 121&nbsp;150 (1.1.2021). Piirin väestö on maaseutuvaltaista; kaupungistumisaste oli 39,9 prosenttia. Kaupunkilaisiksi (48&nbsp;382 as.) tilastoitiin piirin kahden kaupungin (Blahovištšenske 5&nbsp;943 as. ja Haivoron 14&nbsp;214 as.) sekä kuuden kaupunkityyppisen taajaman väestö. Taajamista väkirikkaimpia olivat Novoarh’anhelsk (6&nbsp;040 as.), Holovanivsk (5&nbsp;759 as.) ja Pobuzke (5&nbsp;746 as.). Piirin laajenemisen (7/2020) seurauksena uusi piiri on huomattavasti aiempaa samannimistä piiriä väkirikkaampi.


Holovanivskyj-Raion.png|Holovanivskin piirin alue ennen heinäkuun 2020 alueuudistusta.
Holovanivsk Church of St. John the Evangelist 01 (YDS 0605).jpg|Kirkko Holovanivskissa.
Haivoron Railway Station 1.jpg|Haivoronin rautatieasema.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Corytophanidae

**Corytophanidae** on leguaanimaisten liskojen heimo, joka sisältää 11 elävää lajia kolmessa suvussa. Niiden levinneisyysalue ulottuu Meksikon eteläosista Etelä-Amerikan pohjoisosiin.

Corytophanidae-lajit ovat keskikokoisia ja suuria liskoja. Lajeilla on päässään ja niskassaan koristeellisia ulokkeita. Basiliskien suvussa vain koiraiden päässä on suuri uloke, mutta muissa suvuissa ulokkeet ovat samanlaiset sukupuolesta riippumatta. Rakenteeltaan heimon liskot ovat yleensä pitkiä ja litistyneitä, ja niillä on pitkät ja laihat raajat. Myös häntä on pitkä, ja se voi olla kolme kertaa ruumiin pituinen.

Nykyiset Corytophanidae-lajit elävät metsissä ja joenvarsissa Meksikosta Ecuadoriin ja Venezuelaan. Wyomingista ja Keski-Euroopasta on kuitenkin löydetty noin 50 miljoonaa vuotta vanhoja fossiileja.

Kaikki Corytophanidae-lajit ovat hyviä kiipeilijöitä, ja niitä tavataan usein puissa ja pensaissa. Ne ovat päiväeläimiä. Basiliskit tunnetaan kyvystään juosta veden päällä. Kypärä- ja hattuleguaanit turvautuvat enemmän suojaväriin kuin pakenemiseen. *[[Corytophanes percarinatus]]* synnyttää eläviä poikasia, mutta kaikki muut lajit munivat.

## Suvut
Heimo sisältää kolme elossa olevaa ja kaksi sukupuuttoon kuollutta sukua:

* †*[[Babibasiliscus]]*
* Basiliskit (*Basiliscus*)
* Kypäräleguaanit (*Corytophanes*)
* †*[[Geiseltaliellus]]*
* Hattuleguaanit (*Laemanctus*)

## Lähteet
Miesten Suomisarjan kausi 2021–2022

**Miesten Suomisarjan kausi 2021–2022** oli järjestyksessään 2. Suomisarjan kausi. Sarja alkoi 14. syyskuuta 2021.

Uusia joukkueita sarjassa olivat Divarista pudonneet EV Akatemia, SB Vantaa ja Salibandyn 2. divisioonasta nousseet Konnat, HIFK, O2-Jyväskylä Akatemia ja Hatsina.

## Joukkueet ja lohkojako
**Lohko A**

**Lohko B**

**Lohko C**

## Lohkojen sarjataulukot

### Länsi: Lohko A

### Etelä: Lohko B

### Itä: Lohko C

## Lähteet

* Suomisarja Salibandy.fi
* Tulospalvelu Salibandy.fi
* Divarin karsintasarja edessa, Tässä lohkot ja ottelu Salibandy.fi

### Viitteet
Tournus

**Tournus** on kunta Ranskassa Saône-et-Loiren departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Saônejoen varrella, noin 31 kilometriä Mâconin kaupungista pohjoiseen.

Vuonna 175 kunnan nykyisellä paikalla oli roomalaisten linnoitettu leiri nimeltä *Trenorchium*. Kristitty Valerianus saapui leiriin vuonna 177 levittämään kristinuskoa. Pyhä Valerianus mestattiin leirillä vuonna 178 tai 179, ja hänestä tuli yksi ensimmäisistä Burgundin marttyyreista. Mestauspaikalle tehtiin hauta, ja kun paikalle kehittyi 500-luvulta lähtien luostari, niin luostarikirkon krypta tehtiin haudan paikalle. Luostarin elpyminen alkoi noin vuonna 875, kun Noirmoutierin munkit saapuivat mukanaan Pyhän Philibert Jumiegeslaisen pyhäinjäännökset. Näin kirkossa oli kahden pyhimyksen pyhäinjäännökset. 900-luvulla unkarilaiset hyökkäsivät kaupunkiin ja tuhosivat luostarin ja sen kirkon. Uusi romaaninen Saint-Philibert de Tournus’n luostarin kirkko rakennettiin 1000- ja 1100-luvuilla, ja se on Ranskan merkittävimpiä romaanisia rakennuksia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jorma Taitto

**Jorma Tuomas Taitto** (5. heinäkuuta 1917 Mäntsälä – 6. tammikuuta 2003 Turku) oli suomalainen kivääriampuja.

Taitto kilpaili Melbournen olympialaisissa 1956. Hän sijoittui vapaakiväärin täysottelussa neljänneksi edellään kaksi neuvostoliittolaista ja Suomen Vilho Ylönen, jolle hän hävisi kahdeksan pistettä tuloksellaan 1120. Hän oli makuuosuudella Ylöstä parempi ammuttuaan 392 pistettä ja polvelta niukasti Ylöstä heikompi tuloksellaan 379 pistettä, mutta pystystä hän ampui muita mitalisteja selvästi heikommin saaden tuloksekseen 349 pistettä. Taitto sijoittui pienoiskiväärin täysottelussa 17:nneksi ja makuukilpailussa 32:nneksi.

Taitto kilpaili maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1952, 1954, 1958 ja 1962. Parhaiten hän menestyi vuoden 1952 MM-kilpailuissa Oslossa, jossa hän saavutti hopeaa vapaakiväärin täysottelussa ja makuukilpailussa sekä pronssia vapaakiväärin pystykilpailussa. Lisäksi hän saavutti kaksi joukkuemitalia: hopeaa pienoiskiväärin pystykilpailussa ja pronssia vapaakiväärin täysottelussa. Hän saavutti joukkuemitaleja myös Caracasin MM-kilpailuissa 1954 ja Moskovan MM-kilpailuissa 1958. Euroopan-mestaruuskilpailuissa Taitto saavutti henkilökohtaisen pronssin pienoiskiväärin makuukilpailussa vuonna 1959 sekä joukkuemitaleja.

Taitto edusti kotimaassaan Pohjois-Hämeen Ampujia ja Turun Seudun Ampujia ja voitti useita Suomen-mestaruuksia.

Taitto kuoli 85-vuotiaana tammikuussa 2003.

## Lähteet
Magnien

**Magnien** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Arrouxjoen varrella, noin 39 kilometriä Beaunen kaupungista länteen.

Kunnan keskustassa on 1100-luvulta peräisin oleva romaaninen Saint-Aignanin kirkko, jossa on goottilainen kellotorni.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Antti Koskinen (ampuja)

**Antti Kalervo Koskinen** (21. huhtikuuta 1929 Helsinki – 31. elokuuta 1988) oli suomalainen kivääriampuja.

Koskinen sijoittui Tokion olympialaisissa 1964 pienoiskiväärin makuuasentokilpailussa 41:nneksi. Hän edusti Suomea myös maailman-, Euroopan- ja Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa.

Koskinen edusti kotimaassaan Kajaanin Ampujia sekä Kuopion Ampuma- ja Metsästysseuraa.

## Lähteet
Krystian Ochman

**Krystian Jan Ochman** (s. 19. heinäkuuta 1999 Melrose, Yhdysvallat), tunnettu myös nimellä **Ochman**, on amerikanpuolalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän nousi kuuluisuuteen vuonna 2020 voitettuaan *The Voice of Polandin* yhdennentoista tuotantokauden.

Vuonna 2022 hän osallistui Puolan *Tu bije serce Europy! Wybieramy hit na Eurowizję* -euroviisukarsintaan ja voitti kilpailun. Täten hän edusti Puolaa vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa Torinossa kappaleella ”River”. Ochman kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa 12. toukokuuta, sijoittui semifinaalin kuudenneksi ja pääsi finaaliin. 14. toukokuuta pidetyssä finaalissa Ochman sijoittui 12:nneksi.

## Diskografia
### Studioalbumit
* *Ochman* (2021)

### Singlet
* "Światłocienie" (2020)
* "Wielkie Tytuły" (2021)
* "Lights In The Dark" (@atutowy:n kanssa) (2021)
* "Wspomnienie" (@atutowy:n kanssa) (2021)
* "Prometeusz" (2021)
* "Ten Sam Ja"(@atutowy:n kanssa) (2021)
* "Złodzieje Wyobraźni" (2021)
* "Christmas Vibes" (2021)
* "River" (2022)

## Lähteet
Donata Pennanen

**Irja Jarmila Donata Pennanen** (s.1964 Helsinki) on suomalainen liikuntapedagogi ja tanssinopettaja, joka tuli 1970-luvulla tunnetuksi Aira Samulinin Rytmikkäät-tanssiryhmän jäsenenä ja seuraavalla vuosikymmenellä television kotijumppaohjelmien suunnittelijana ja vetäjänä sekä liikuntatapahtumien juontajana ja esiintyjänä.

Donata Pennanen syntyi afroamerikkalaisen isän ja suomalaisen äidin Jarmila Pennasen tyttäreksi, mutta isäänsä hän ei ole koskaan tavannut. Hän varttui Helsingin Laajasalossa ja sai tuolloisessa Suomessa jopa mediahuomiota suomalaisen yksinhuoltajaäidin ”mustana” lapsena. Hän innostui tanssista ja liikunnasta jo nelivuotiaana, kun äiti vei hänet Aira Samulinin oppiin. Vuosia myöhemmin Samulin koulutti Pennasesta opettajan diskotansseille ja Yhdysvalloista tuomalleen *aerobics dance* -liikuntamuodolle. Donata Pennanen opiskeli 1980-luvun loppupuolella Jyväskylän yliopiston liikuntatieteellisessä tiedekunnassa ja toimi hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa Lahdessa vuonna 1989 kisatyttöjen päällikkönä. Vuonna 1987 Pennanen antoi liikuntavinkkejä Kolmoskanavan *[[Tänään, tässä ja nyt]]* -päivittäismakasiinissa, pari vuotta myöhemmin Yle TV2:ssa ja 1990-luvun lopussa hänellä oli oma aamujumppatuokio MTV:n aamuohjelmassa. 2000-luvulla hän toimi Plan International -lastenapujärjestön Suomen-toimistossa eri tehtävissä. Nykyisin hän on liikuntavastaavana Urheiluhallit Oy:n Vuosaaren toimipisteessä Helsingissä.

Donata Pennasen äidinisä oli kirjailija Jarno Pennanen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*HTV Fashion Parade 1985, jonka alussa Donata Pennanen tanssii ja on laulavinaan Liza Minnellin kappaleen ”New York, New York”. Marco Bjurströmin kanava, YouTube.
Salibandyn naisten Suomen Cup 2021–2022

**Naisten TEHO Sport Suomen Cupin kausi 2021–2022** in järjestyksessään 29. Suomen Cupin kausi.  Cupiin osallistuu 16 F-liigajoukkueesta 13. TEHO Sport Suomen Cup 2022 huipentuu uudella tyylillä. Välierät ja loppuottelut pelataan Final Four -tyylisenä järjestettävässä finaalitapahtumassa pelataan miesten välierät ja finaali. Naisten finaalijoukkueet ratkotaan lauantain välierissä ja mestaruus ratkaistaan sunnuntaina.  

## 1. kierros

SieSi ja HaHe   jatkoon 

SBS Wirmo Akatemia ja SBT PaPo   jatkoon

O2-Jyväskylä II ja LASB  jatkoon.

## 2. kierros
Lohko E  
12.9.2021  Stars Arena , Espoo

Lohko F
12.9.2021 Iittala-halli , Hämeenlinna

Lohko G
12.9.2021  Uuraisten koulukeskus , Uurainen
 
## 3. kierros

## Puolivälierät

## Välierät

## Finaali

### Pikkufinaali

## Katso myös
* F-liiga (naiset)
* Salibandyn Suomen Cup (miehet)
* Salibandyn Super Cup
* Suomen Salibandyliitto

## Lähteet
Piskivka

**Piskivka** () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Kiovan alueella. Piskivka oli osa Borodjankan piiriä. Vuoden 2021 alussa Piskivkan taajamassa arvioitiin asuvan 6&nbsp;773 henkeä.

## Lähteet
Antti Rissanen (ampuja)

**Antti Rissanen** (28. huhtikuuta 1931 Tuusniemi – 7. marraskuuta 2019) oli suomalainen kivääriampuja.

Rissanen sijoittui Tokion olympialaisissa 1964 vapaakiväärin täysottelussa kymmenenneksi. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti sotilaskiväärin joukkuekilpailussa pronssia vuonna 1962.

Rissanen edusti kotimaassaan Haminan Ampumaseuraa. Rissanen valittiin vuonna 1959 Kymenlaakson parhaaksi uheilijaksi. Vuonna 1961 hän ampui sotilaskiväärillä Pohjoismaiden mestaruushopeaa Oslossa norjalaisen Axel Marthinsenin jälkeen. Maaotteluissa Rissanen edusti Suomea Neuvostoliittoa, Länsi-Saksaa ja Ruotsia vastaan. Suomen mestaruuteen Rissanen ylsi sotilaskiväärillä vuosina 1959 ja 1962, ollen lisäksi paras makuulta ja pystystä vuonna 1959 sekä polvelta 1962. Hänellä oli kahdeksan Puolustusvoimain mestaruutta, sotilas- ja vapaakiväärin kultamerkit Kairon MM-kilpailuista sekä SAL:n suurmestariluokka pienois-, sotilas- ja vapaakiväärillä.

Rissanen oli ammatiltaan ylivääpeli ja hänen kotikuntansa oli Hamina. Rissanen harrasti hiihtoa ja voimistelua.

## Lähteet
Kunnia Ukrainalle!

**”Kunnia Ukrainalle!”** () on ukrainalainen kansallinen huudahdus, jota käytetään myös tervehdyksenä. Venäjän hyökättyä Ukrainaan helmikuussa 2022 huudahdus on levinnyt myös ympäri maailmaa. 

## Historia
Tervehdys otettiin käyttöön 1900-luvun alussa, jolloin sitä käytettiin runsaasti Ukrainan itsenäisyyssodan vuosina 1917–1921. Huudahduksen alkuperäksi mainitaan usein Harkovan opiskelijoiden yhteisö 1800-luvun lopulla, jolloin siihen vastattiin "Kunnia ympäri maailmaa! ()". Vuoden 1917 vallankumouksen yhteydessä Ukrainan itsenäisyyden puolesta taistelevat alkoivat huutaa "Eläköön demokraattinen tasavalta, kunnia Ukrainalle! ()"

Ukrainan jouduttua neuvostovallan alle jatkoivat ukrainalaiset kansallismieliset huudahduksen käyttö. Stepan Banderan johtaman Ukrainalaisten nationalistien järjestön siiven OUN-B:n tunnuslauseeksi se otettiin huhtikuussa 1941.

Toisen maailmansodan jälkeen huudahdus säilyi yleisessä käytössä Ukrainasta Länsi-Eurooppaan paenneiden ukrainalaisten keskuudessa. Neuvostoliitossa huudahdus oli kielletty Ukrainan kansan itsenäisyystaistelun symbolina.

1980- ja 1990 -luvuilla lausahduksesta tuli Ukrainan itsenäisyyttä kannattavien mielenosoittajien tunnuslause. Tähän vaikutti osaltaan Mihail Gorbatšovin uudistukset, joihin kuului muun muassa laajempi sananvapaus. Tässä vaiheessa Ukrainassa alettiin myös kuulla huudahdusta "Kunnia kansalle! ()", johon vastattiin "Kuolema vihollisille! ()".

Ukrainan itsenäistymisen jälkeen huudahduksesta kehittyi yleinen isänmaallinen huudahdus. Vuonna 1995 Ukrainaan tekemänsä valtiovierailun yhteydessä Yhdysvaltain presidentti Bill Clinton käytti puheessaan Kunnia Ukrainalle! -huudahdusta.

Vuonna 2018 presidentti Petro Porošenkon ehdotuksesta huudahduksesta tuli Ukrainan asevoimien virallinen tervehdys. Siihen vastataan **”Kunnia sankareille!”** (). Aikaisemmin sotilaat tervehtivät toisiaan tovereina.

## Venäjän hyökkäyksen jälkeen
Kun Venäjä hyökkäsi Ukrainaan 2022, termi levisi yleiseen käyttöön maailmalla Ukrainan ja ukrainalaisten tukemisen osoittamiseksi. Tunnettuja ulkomaalaisia poliitikkoja, jotka ovat sisällyttäneet huudahdukseen puheisiinsa, ovat muiden muassa Boris Johnson, Nancy Pelosi, Jacinda Ardern, Ursula von der Leyen, Mark Rutte ja Andrej Plenković. Myös Yhdistyneen kuningaskunnan YK-suurlähettiläs, Barbara Woodward, käytti huudahdusta pitäessään puhetta YK:ssa.

Toukokuussa 2022 Viro ilmoitti lyövänsä kahden euron erikoiskolikon, johon tervehdys sisällytettiin. Muistorahan suunnitteli ukrainalainen pakolainen, Darja Titova.

## Galleria

Tiedosto:Rally in support of Ukraine at Washington Square Park.jpg|Lausahdus ukrainaksi New Yorkissa järjestetyssä mielenosoituksessa
Tiedosto:Акт проголошення Української держави.jpg|Ukrainan vuoden 1941 itsenäisyysjulistus, jonka lopusta huudahdus löytyy.
Tiedosto:Every Night for Ukraine 022 Russian Embassy Finland (51916497373).jpg|Huudahdus kyltissä Venäjän Helsingin-suurlähetystön edustalla
Tiedosto:Christmas trees in Kyiv 2022 (18).jpg|Huudahdus joulukoristeessa


## Lähteet
Juhani Laakso

**Johan Henrik "Juhani" Laakso** (27. huhtikuuta 1942 Sysmä – 1. kesäkuuta 2014 Hamina) oli suomalainen kivääriampuja.

Laakso sijoittui Méxicon olympialaisissa 1968 vapaakiväärin täysottelussa 11:nneksi. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti kahdeksan mitalia. Phoenixin MM-kilpailuissa 1970 hän saavutti pronssia sotilaskiväärin joukkuekilpailussa. Soulin MM-kilpailuissa 1978 hän saavutti hopeaa vapaakiväärin täysottelussa ja vapaakiväärin makuun joukkuekilpailussa sekä pronssia vapaakiväärin polvikilpailussa ja neljässä joukkuekilpailussa. Hän osallistui myös vuosien 1974 ja 1982 MM-kilpailuihin ja ylsi mitaleille Euroopan-mestaruuskilpailuissakin.

Laakso edusti kotimaassaan Haminan Ampumaseuraa.

## Lähteet
James Murray (englantilainen näyttelijä)

**James Richard Murray** (s. 1975 Manchester) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan myös epävirallisella nimellä **Jim Murray**.

Murray on noussut kuuluisuuteen *[[Raitoja rakkaudessa]]* -televisiosarjasta, jossa hän näytteli entistä poikabändin jäsentä, kampaamoyrittäjä Liam Carneya. Muita televisiorooleja hänellä on ollut muun muassa sarjoissa *[[Being Human]]*, *[[Defiance (televisiosarja)|Defiance]]*, *[[Laakson kuningas]]*, *[[McDonald & Dodds]]*, *[[Murha paratiisissa]]*, *[[Neiti Marple (vuoden 2004 televisiosarja)|Neiti Marple]]*, *[[Ryhmä Pullman]]* ja *[[Uhka menneisyydestä]]*.

Netflix-sarja *[[The Crown (televisiosarja)|The Crownin]]* viidennellä ja kuudennella tuotantokaudella Murray esittää prinssi Andrew’ta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Panzerfaust 3

**Panzerfaust 3** on saksalainen sinko. Aseen nimi on sama, kuin toisen maailmansodan aikana käytetyllä ''Panssarinyrkillä''. Sinko on osittain kertakäyttöinen, eli laukaisu- ja tähtäinyksikkö otetaan talteen ampumisen jälkeen, mutta jokaista laukausta varten tarvitaan uusi kertakäyttöinen putki sisällä olevine kranaatteineen. Laukaisuyksikköön kuuluvat runko,  tähtäin sekä aukitaitettavat kahvat ja olkatuki.

Aseessa on vastamassaan perustuva heittopanos ja raketin varsinainen ajopanos syttyy turvallisen matkan päässä ampujasta.

Ase tuli Bundeswehrin käyttöön vuonna 1992 ja sitä valmistaa Dynamit Nobel Defence GmbH.

## Laukausvaihtoehtoja
* *Pzf 3*: ontelolataus
* *Pzf 3-ITx*: kaksitoiminen ontelolataus aktiivipanssaria vastaan
* *Pzf 3 BKF (Bunkerfaust)*: seinänläpäisypanos, jossa esteen takana räjähtävä sirpalelaukaus
* *Pzf3 L*: kevyempi 50 mm läpäisevä versio

## Tekniset ominaisuudet
* putken halkaisija 60 mm
* kranaatin halkaisija 110 mm
* kokonaispaino 12,6–14,3 kg, riippuen laukauksesta
* ampumaetäisyys 300–600 m, riippuen laukauksesta
* läpäisy 900 mm RHA (Pzf 3-IT600); 360 mm tiiliseinää (Pzf 3 BKF)
* mekaaninen varmistin ja laukaisin

## Aiheesta muualla
* Valmistajan sivut

## Lähteet
Juliet Stevensonin filmografia ja esiintymiset

Tämä on **[[Juliet Stevenson]]in filmografia ja esiintymiset**.

## Elokuvat

## Televisio

## Teatteri

## Lähteet

* 

## Aiheesta muualla

* 
* 
*
Desna (taajama)

**Desna** () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Tšernihivin alueella. Desna on osa Tšernihivin piiriä. Vuoden 2025 alussa Desnan taajamassa arvioitiin asuvan 6 910 henkeä.

## Lähteet
Jaakko Minkkinen

**Jaakko Otto Sakari Minkkinen** (s. 28. heinäkuuta 1933 Konginkangas) on suomalainen kivääriampuja.

Minkkinen edusti Suomea kolmissa olympialaisissa. Méxicossa 1968 hän sijoittui pienoiskiväärin täysottelussa 36:nneksi ja makuukilpailussa 40:nneksi. Münchenissä 1972 hän sijoittui vapaakiväärin täysottelussa kuudenneksi ja pienoiskiväärin täysottelusssa 32:nneksi. Montrealissa 1976 hän oli pienoiskiväärin täysottelussa 24:s ja makuukilpailussa 57:s.

Maailmanmestaruuskilpailuissa Minkkinen saavutti mitaleja vuosien 1970, 1974 ja 1978 kisoissa.

Minkkinen edusti kotimaassaan Ylä-Vuoksen Ampujia.

## Lähteet
Tuukka Mäkelä

**Tuukka Tapio Mäkelä** (5. syyskuuta 1927 Pori – 2. elokuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen haulikkoampuja ja elokuva-alan toimija.

Mäkelä sijoittui Méxicon olympialaisissa 1968 skeetissä 22:nneksi. Hän edusti Suomea useissa maailman- ja Euroopan-mestaruuskilpailuissa ja saavutti EM-joukkuepronssin vuonna 1966. Kotimaassaan hän edusti Suomen Metsästysyhdistystä, Etelä-Satakunnan Ampujia ja Pohjois-Hämeen Ampujia.

Tuukka Mäkelän poika Juha Mäkelä kilpaili skeetampujana olympialaisissa vuonna 1984.

Tuukka Mäkelä työskenteli vanhempiensa perustamassa elokuva-alan Kinosto Oy:ssä ja vastasi yhtiön elokuvateatteritoiminnasta. Vuosina 1982–1986 hän oli yhtiön hallituksen puheenjohtaja. Vuonna 1986 hän myi veljensä Mauno Mäkelän kanssa Kinoston, josta muodostettiin uusi yhtiö Finnkino Oy. Tuukka Mäkelä oli myös elokuviin tekstityksiä tekevän Interprint Oy:n toimitusjohtaja.

## Lähteet
Zolotonošan piiri

**Zolotonošan piiri** () on maaseutuvaltainen piiri Ukrainan keskiosissa Tšerkasyn alueella. Piiri on perustettu alkujaan vuonna 1923, ja sitä laajennettiin merkittävästi heinäkuussa 2020. Zolotonošan piiri rajautuu etelässä Krementšukin tekojärveen ja lännessä Tšerkasyn piiriin. Muina naapureina ovat luoteessa Kiovan alueen Boryspilin piiri ja idässä Pultavan alue (Lubnyn ja Krementšukin piirit). Piirin hallinnollinen keskus on Zolotonoša (27&nbsp;458 as., 2021).

Zolotonošan piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Volynian alueen piirien määrää supistettiin heinäkuussa 2020 neljään. Aiempaa laajemman Zolotonošan piirin pinta-alaksi tuli 4&nbsp;246,1 neliökilometriä.

Ukrainan tilastokeskus arvioi Zolotonošan piirin väkiluvuksi 138&nbsp;036 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 29,4  prosenttia piirin asukkaista (40&nbsp;634 as.) eli Zolotonošan kaupungin ja kahden kaupunkityyppisen taajaman väestö. 


Zolotonoskyi-Raion.png|Zolotonošan piiri oli alueeltaan huomattavasti pienempi ennen heinäkuun 2020 alueuudistusta.
Zolotonosza teatr SAM 0909 71-104-0004.jpg|Zolotonošan kulttuuritalo.
Zolotonosza Uspensky sobor DSC 4097 71-104-0005.jpg|Zolotonošan Uspenskin kirkko.
Aerial photo of Podilske.jpg|Ilmakuva Podilsken kylästä ympäröivine peltoineen.


## Lähteet

## Aiheesta muualla