open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kiitorata (vuoden 1962 elokuva)

**Kiitorata** (suomeksi myös nimellä *La jetee – terassi*, ) on ranskalainen kokeellinen lyhytelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Chris Marker. Se on post-apokalyptinen tieteiselokuva, joka innoitti elokuvaohjaaja Terry Gilliamin tekemän elokuvan ''12 apinaa''. Elokuvassa on kertojana Jean Négroni, se on mustavalkoinen ja toteutettu lähes kokonaan still-kuvilla.

## Juoni
Elokuvassa Pariisi on tuhoutunut ydinaseilla käydyn kolmannen maailmansodan jälkeen, ja siitä selvinneet ihmiset joutuvat elämään maan alla. Tiedemiesten mukaan ihmiskunta voi pelastua vain lähettämällä joku menneisyyteen tai tulevaisuuteen hakemaan apua. Eräällä vankina olevalla miehellä on muistikuva Orlyn lentoasemalta, lapsuudestaan joitakin vuosia ennen sodan alkamista, ja hänet päätetään lähettää aikamatkalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*
Superbike

**Superbike** tarkoittaa korkean suorituskyvyn moottoripyörää, jonka moottorin iskutilavuus on yli 600 cc, mutta yleensä tarkoitetaan 1000 cc iskutilavuutta. Yleisesti Superbike-termille ei ole tarkkaa määrittelyä.

Superbike-kilpailujen maailmanmestaruudesta kilpaillaan Superbiken maailmanmestaruussarjassa, mutta tässä yhteydessä Superbike määritellään tarkasti.

Muita mestaruussarjoja ovat:
* AMA Superbike Championship
* British Superbike Championship
* Canadian Superbike Championship

Superbike-pyörillä kilpaillaan myös muun muassa International Road Racing Championship -sarjassa.

## Katso myös
* Supersport

## Lähteet
*
Hans Kreissig

**Hans Kreissig** (1856 Saksa – 28. joulukuuta 1929 Dallas, Texas, Yhdysvallat) oli 1880-luvulta lähtien Yhdysvalloissa toiminut kapellimestari, pianisti ja kuoronjohtaja.

Kreissig opiskeli sävellystä ja orkesterinjohtoa Arthur Sullivanin johdolla Lontoossa. Hän teki Manner-Euroopassa kiertueen säestäen pianolla kornetisti Jules Levya. Joulun aikaan vuonna 1883 Kreissig matkusti kiertävän lontoolaisen oopperaseurueen kanssa Yhdysvaltoihin, ja keväällä 1884 hän asettui asumaan Dallasiin. Hän työskenteli pianon- ja urkujensoiton opettajana. Lisäksi hän johti jonkin aikaa kuoroja synagogissa ja katolisissa kirkoissa.

Kreissig aloitti 1880-luvulla toimimisen Dallas Frohsinn -mieskuoron johdossa. Hän matkusti kuoron kanssa laulujuhlille San Antonioon 1887, Houstoniin 1902, Galvestoniin 1909 ja Austiniin 1911. Lyhyitä taukoja lukuun ottamatta Kreissig työskenteli Dallas Frohsinnin kuoronjohtajana vuoteen 1912. Lisäksi hän perusti vuonna 1900 Dallasin sinfoniaorkesterin, jonka ensimmäisessä konsertissa myös Dallas Frohsinn esiintyi. Muita Kreissigin perustamia kokoonpanoja olivat Beethoven Trio ja Phoenix Club -kamarimusiikkiyhtye. Myöhempinä vuosinaan Kreissig ei juuri osallistunut julkiseen elämään vaan keskittyi pianonsoiton opettamiseen. 

## Lähteet
Supersport

**Supersport** tarkoittaa urheilullista moottoripyörää, joka on pienempi kuin superbike.

Supersportin moottori on tilavuudeltaan välillä 600 cc ja 1000 cc. Supersport pyörä on tarkoitettu kilpailuun, mutta rajoitettu sen verran että ovat katulaillisia. Nimessä on usein "RR" (Race Replica). Eroja on muun muassa istuma-asennossa ja painossa: supersportissa jalkatappien sijainti on kilpailuun suunniteltu kun taas urheilupyörässä istuma-asento on enemmän pystyssä.

Supersport-luokassa kilpaillaan Supersportin maailmanmestaruussarjassa, sekä muissa kansallisen tason sarjoissa:
* AMA Supersport Championship
* British Supersport Championship

Myös International Road Racing Championship -sarjassa ajetaan supersport-pyörillä.

Supersport voi viitata myös tiettyihin moottoripyörämalleihin kuten Ducati Supersport.

## Lähteet
Lauri-Juhani Ruuskanen

**Lauri-Juhani Ruuskanen** (20. kesäkuuta 1932 – 27. helmikuuta 1970) oli suomalainen oopperaohjaaja ja näyttelijä.

Ruuskanen opiskeli Suomen teatterikoulussa ja sai lisäksi pianonsoiton opetusta Rakel Leviniltä. Hän työskenteli ohjaajana Suomen kansallisoopperassa vuodesta 1960. Ruuskanen ohjasi siellä tuotannot muiden muassa oopperoista *[[Lucia di Lammermoor]]* (Donizetti), *[[Carmen]]* (Bizet), *[[Porgy ja Bess]]* (Gershwin), *[[Tristan ja Isolde]]* (Wagner), *[[Pohjalaisia (ooppera)|Pohjalaisia]]* (Madetoja), *[[Juha (ooppera)|Juha]]* (Merikanto), *[[Lulu]]* (Berg), *[[Elektra (ooppera)|Elektra]]* (R. Strauss), *[[Boris Godunov]]* (Musorgski) ja *[[Lohengrin]]* (Wagner). Hannu Heikkilä täydensi hänen *Lohengrin*-ohjauksensa.

Ruuskanen ohjasi Tampereen oopperaan vuosina 1962–1967 tuotannot oopperoista *[[Lentävä hollantilainen]]* (Wagner), *[[Macbeth (ooppera)|Macbeth]]* (Verdi), *[[Manon]]* (Massenet) ja *[[Tapaus Makropulos]]* (Janáček). Hän ohjasi myös Göteborgissa esimerkiksi Musorgskin *[[Hovanštšina]]n* tuotannon. Näyttelijänä Ruuskanen esiintyi pitkissä elokuvissa *[[Yö vai päivä]]*, *[[Totuus on armoton]]* ja *[[Kesäkapina]]* sekä lyhytelokuvassa *Herakles*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta
Riitta Pietarinen

**Riitta Annikki Pietarinen** (o.s. *Virintie*; s. 27. elokuuta 1939 Saarijärvi) on suomalainen oopperalaulaja, joka on äänialaltaan lyyrinen sopraano.

Pietarinen suoritti diplominsa Sibelius-Akatemiassa vuonna 1965 Antti Koskisen johdolla. Hän oli myös Clemens Kaiser-Bremen ja Luigi Riccin oppilaana. Vuonna 1967 Pietarinen esiintyi Lahdessa Rosinan roolissa Gioacchino Rossinin oopperassa *[[Sevillan parturi]]*. Hän toimi Suomen kansallisoopperan solistina vuosina 1967–1990. Siellä hän esiintyi muun muassa Wolfgang Amadeus Mozartin, Rossinin ja Giacomo Puccinin oopperarooleissa, Giuseppe Verdin *[[Rigoletto]]n* Gildana ja Georges Bizet'n *[[Carmen]]in* Micaelana. Hän tulkitsi rooleja myös opereteissa.

Pietarinen esiintyi Savonlinnan oopperajuhlilla muun muassa *[[Taikahuilu]]n* (Mozart) Papagenan roolissa. Hän meni naimisiin kanttori, diplomilaulaja Vilho Pietarisen (s. 1935) kanssa. Vuonna 2016 julkaistiin levytys Pietarisen äänityksistä vuosilta 1967–1977.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta: Riitta Pietarinen
Monte Carlo -ralli 1988

**Monte Carlo -ralli 1988** (viralliselta nimeltään *56. Rallye Automobile de Monte-Carlo*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1988. Kilpailu järjestettiin 16. &ndash; 21. tammikuuta 1988 Monte Carlossa. Kilpailu oli kauden ensimmäinen ja erikoiskokeiden yhteispituus oli . 

Yökilpailut palasivat Monte Carlo -rallin viimeiselle osuudelle, mutta mukana oli pitkä lepotauko. Kilpailussa oli myös kolme pidempää erikoiskoetta, joihin oli haettu lupa järjestää pidempi ja jotka olivat kauden pisimmät erikoiskokeet.

## Tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rally-Maps.com
RAC-ralli 1988

**RAC-ralli 1988** (viralliselta nimeltään *44. Lombard RAC Rally*) oli rallin maailmanmestaruussarjan viimeinen kilpailu kaudella 1988. Kilpailu järjestettiin 20. &ndash; 24. marraskuuta 1988 Harrogatessa.

Kilpailussa oli lumisia olosuhteita vaikeuttamassa kilpailua. Vuonna 1988 kilpailussa sallittiin edellisvuoden tavoin ennakkoontutustumisjakso ja omien rallinuottien käyttö, mutta vain super-erikoiskokeille. Vasta vuonna 1990 nämä sallittiin kaikilla erikoiskokeilla.

## Reitti
Erikoiskokeiden yhteispituus oli . Ralli oli nyt laajentunut viisipäiväiseksi ja 100 km pidemmäksi. Viimeisenä päivänä Yorkshiressa toistettiin erikoiskokeita, mikä oli uutta RAC-rallille.

## Kilpailun tapahtumia
Sekä Timo Salosen että Hannu Mikkolan Mazdoista hajosi vetoakseleita ensimmäisenä päivänä, minkä seurauksena autojen turbonpaineita alennettiin. Kenneth Erikssonin ja Jimmy McRaen Toyotat hajosivat moottorivikoihin.

Kankkunen johti avauspäivän jälkeen, mutta menetti aikaa rengasrikkoon ja vaihteiston öljyvuodosta johtuneeseen tulipaloon, minkä johdosta hän joutui ajamaan pelkällä takavedolla. Mikael Ericsson keskeytti kahden rengasrikon jälkeen ulosajoon EK14 Dovey Mainilla.

Kolmantena päivänä Alen menetti johtopaikkansa kun hänen autonsa vaihteistosta hävisi kolmosvaihde. Hän menetti aikaa myös rengasrikkoon ja ulosajoihin, ja oli päivän päätteeksi kolmantena Mikkolan ja Kankkusen takana. 

Neljäntenä päivänä Alen ajoi perä edellä ulos EK36 Elibankilla mutta katsojat saivat työnnettyä auton takaisin tielle. Aikaa tosin kului viisi minuuttia. Mikkola ja Kankkunen taistelivat kärkipaikasta ja Kankkunen taktikoi myöhästämällä lähtöään, jottei joutuisi ajamaan ensimmäisenä tuoreessa lumessa. Ari Vatasen moottori hajosi EK35 Yairissa.

Viimeisenä päivänä sekä Kankkunen että Mikkola ajoivat ulos, Kankkunen EK44 Gale Riggillä ja Mikkola EK47 Langdalessa. He olisivat päässeet jatkamaan, mutta autot vaurioituivat keskeytyskuntoon. Myös Pentti Airikkala ajoi ulos samassa paikassa kuin Kankkunen, mutta lievemmin.

## Tulokset

## Lähteet
Bayreuther Festspielhaus

**Bayreuther Festspielhaus** ('Bayreuthin juhlanäyttämö') on Bayreuthissa sijaitseva 1876 valmistunut oopperarakennus, joka on vuosittaisten Wagner-juhlien Bayreuthin musiikkijuhlien pitopaikka. Se rakennettiin ympäri maailman perustettujen  Wagner-yhdistysten kokoamilla keräysvaroilla.

## Lähteet
RAC-ralli 1989

**RAC-ralli 1989** (viralliselta nimeltään *45. Lombard RAC Rally*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1989. Kilpailu järjestettiin 19. &ndash; 23. marraskuuta 1989 Nottinghamissa. Kilpailu oli kauden viimeinen ja erikoiskokeiden yhteispituus oli . Kilpailun voitto oli Pentti Airikkalan ainoa MM-tasolla.

Kilpailuun ilmoittautui 202 autokuntaa, joista 187 lähti kilpailuun ja 84 pääsi maaliin.

## Tulokset

## Lähteet
Geir Haarden II hallitus

**Geir Haarden II hallitus** oli Islannin hallitus, joka astui virkaan 24. toukokuuta 2007 saman vuoden parlamenttivaalien jälkeen ja hallitsi helmikuuhun 2009 asti, jolloin se erosi Islannin finanssikriisin myötä. Hallitus oli itsenäisyyspuolueen ja sosiaalidemokraattisen liiton koalitiohallitus.

## Ministerit

## Lähteet
Uuden-Seelannin ralli 1999

**Uuden-Seelannin ralli 1999** (viralliselta nimeltään *30. Rally New Zealand*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1999. Kilpailu järjestettiin 15. &ndash; 18. heinäkuuta 1999 Aucklandissa. Kilpailu oli kauden yhdeksäs ja sen kokonaispituus oli . Kilpailussa oli 27 erikoiskoetta.

Kilpailun voitti Mäkinen, jolle voitto oli ensimmäinen Uuden-Seelannin rallin voitto. Suomalaisille tuli kilpailussa kolmoisvoitto. Gardemeisterin kolmas sija oli Seat Cordoba WRC -auton siihen mennessä paras tulos. Kilpailu oli Gardemeisterin ensimmäinen WRC-luokan autolla.

## Tulokset

## Lähteet
Willem Schouten

**Willem Cornelisz Schouten** (n. 1567 Hoorn, Seitsemäntoista provinssia – 9. syyskuuta 1625 Madagaskar) oli alankomaalainen merenkulkija, jonka retkikunta löysi uuden Drakensalmen reitin Atlantilta Tyynenmeren eteläosiin ja nimesi Kap Hornin.

## Elämä ja ura
Schouten oli ollut vuosia Hollannin Itä-Intian kauppakomppanian palveluksessa, kun hän riitaantui erään johtajan kanssa ja erosi vuonna 1610. Kauppakomppanialla oli monopoli kaikkeen Itä-Intian kauppaan Magalhãesinsalmen kautta kulkevilla laivoilla. Hollantilainen kauppias Isaac Le Maire sai suostuteltua kotikaupunkinsa Hoornin varustamaan 1615 kaksi laivaa, *Eendracht* ja *Hoorn*, etsimään uuden reitin Intiaan kiertääkseen komppanian monopolin. Retken navigaattoriksi hän sai Magalhãesinsalmen kautta kolmesti Etelämerellä käyneen Schoutenin. Mukana oli myös varustajan poika Jakob Le Maire. Joulukuuhun mennessä he saapuivat Patagonian rannikolle, jossa pienempi alus syttyi tuleen ja oli hylättävä. Seuraavassa kuussa Schouten purjehti etelään, kulki retkikunnan varustajan mukaan nimetyn Le Mairen salmen läpi Tierra del Fuegon ja Stateneilandin (Isla de los Estados) saaren välistä Tyynellemerelle. Hän antoi Amerikan eteläisimmälle kärjelle nimen Kap Horn (hollanniksi *Kaap Hoorn*) laivansa ja kotikaupunkinsa mukaan. Tämä uusi reitti oli pidempi mutta paljon yksinkertaisempi kuin Magalhãesinsalmen vakiintunut reitti.

Retkikunta löysi uusia saaria, jotka myöhemmin nimettiin Schoutensaariksi, Uuden-Guinean luoteisrannikolta, ennen kuin se saapui määränpäähänsä, Bataviaan, Jaavalle (nykyään Jakarta, Indonesia) lokakuussa 1616. Siellä hollantilainen kuvernööri, joka pelkäsi, että uusi reitti saattaisi vaarantaa Hollannin Itä-Intian kauppakomppanian etuoikeutetun aseman, kieltäytyi uskomasta, että Schouten oli löytänyt uuden reitin, ja takavarikoi hänen lastinsa. Schoutenia ja Le Mairea syytettiin yhtiön monopolin rikkomisesta, ja heidät lähetettiin kotiin Hollantiin. Le Maire kuoli matkalla. Schoutenin palattua Alankomaihin hänen ja Le Mairen päiväkirjat karttoineen julkaistiin. Hän sai vapauttavan tuomion ja pakotti kauppakomppanian maksamaan hänelle suuret vahingonkorvaukset. Hän jatkoi ammattinsa harjoittamista ja kuoli Madagaskarilla vuonna 1625.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
London Breed

**London Breed** (s. 11. elokuuta 1974, San Francisco) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka on viimeksi toiminut San Franciscon pormestarina. Hän on kotoisin San Franciscon köyhästä *Western addition* -kaupunginosasta. Hän on ensimmäinen musta nainen ja ylipäätään toinen nainen San Franciscon pormestarina. Järjestyksessään hän on 45. pormestari. Hän hävisi pormestarin vaalit vuonna 2024 Daniel Lurielle.

Koulutukseltaan hän on julkishallinnon maisteri San Franciscon yliopistosta.

## Lähteet
Ingibjörg Sólrún Gísladóttir

**Ingibjörg Sólrún Gísladóttir** (s. 31. joulukuuta 1954) on islantilainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi vuosina 2007–2009 Islannin ulkoministerinä. Lisäksi hän on toiminut Reykjavíkin pormestarina sekä sosiaalidemokraattisen liiton puheenjohtajana.

Ingibjörg syntyi Reykjavíkissä. Hän opiskeli historiaa ja kirjallisuutta Islannin yliopistossa ja valmistui vuonna 1979, minkä jälkeen hän opiskeli vuosina 1979–1981 Kööpenhaminan yliopistossa ja suoritti vuosina 1981–1983 Islannin yliopistossa maisterintutkintoa vastaavan cand.mag.-tutkinnon. Ennen politiikkaa hän työskenteli postityöntekijänä Tanskassa, aikakauslehden päätoimittajana ja toimittajana. Vuosina 1982–1988 ja 1994–2006 hän istui Reykjavíkin kaupunginvaltuustossa; vuosina 1994–2003 hän toimi kaupunginhallituksen puheenjohtajana ja Reykjavíkin pormestarina. Hän oli vuosina 2003–2005 sosiaalidemokraattisen liiton varapuheenjohtaja ja vuosina 2005–2009 puheenjohtaja.

Vuonna 1991 Ingibjörg valittiin Alþingiin Kvennalistinnin (’Naisten lista’) listalta, ja hän istui siellä vuoteen 1994 asti. Vuosina 2005–2009 hän puolestaan istui Alþingissä sosiaalidemokraattisen liiton edustajana. Toukokuussa 2007 hänet nimitettiin ulkoministeriksi, jossa virassa hän toimi vuoteen 2009 asti.

Vuosina 2017–2020 Ingibjörg toimi ETYJin Demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimiston johtajana. Vuonna 2021 hänet nimitettiin YK:n pääsihteerin António Guterresin YK:n Irakin avutusjoukkojen varaerityisedustajaksi. Vuonna 2022 hänet nimitettiin Olenivkan vankilaiskua tutkivaan YK:n tutkimusryhmään.

## Lähteet
Avenir Centre

**Avenir Centre** () on jäähalli Monctonissa New Brunswickin provinssissa Kanadassa. Se avattiin syyskuussa 2018 QMJHL-joukkue Moncton Wildcatsin kotihalliksi. Avenir Centren kapasiteetti jääkiekossa on 8&nbsp;800 katsojaa. Se korvasi kaupungin keskusjäähallina vuonna 1973 rakennetun Moncton Coliseumin.

Areenalla pelataan vuoden 2023 jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuja.

## Lähteet
Árni M. Mathiesen

**Árni M. Mathiesen** (s. 2. lokakuuta 1958) on islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka toimi Islannin valtiovarainministerinä vuosina 2005–2009 ja kalastusministerinä vuosina 1999–2005 sekä kansanedustajana Alþingissä vuosina 1991–2009.

Árni syntyi Reykjavíkissä. Hän opiskeli Skotlannissa Edinburghin yliopistossa ja valmistui eläinlääkäriksi vuonna 1983, minkä jälkeen hän opiskeli kalapatologiaa Stirlingin yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1985. Vuosina 1983–1985 hän toimi yleisenä eläinlääkärinä koillis- ja lounais-Islannissa. Vuosina 1985–1995 hän toimi kalatautien eläinlääkärinä.

Árni istui kansanedustajana Alþingissä vuosina 1991–2009. Vuonna 1999 hänet nimitettiin kalastusministeriksi, jossa virassa hän toimi vuoteen 2005 asti, jolloin hänet nimitettiin valtiovarainministeriksi, jona hän toimi vuoteen 2009 asti.

## Lähteet
Einar Kristinn Guðfinnsson

**Einar Kristinn Guðfinnsson** (s. 2. joulukuuta 1955) on islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka toimi kansanedustajana Alþingissä vuosina 1991–2016, kalastus- ja maatalousministerinä vuosina 2007–2009 ja Alþingin puhemiehenä vuosina 2013–2016.

Einar syntyi Bolungarvíkissä. Hän opiskeli politiikkaa Englannissa Essexin yliopistossa ja valmistui vuonna 1981. Vuosina 1983–1991 hän toimi telakanjohtajana Bolungarvíkissä. Hänet valittiin Alþingiin vuonna 1991. Vuosina 1995–1999 hän toimi liikennevaliokunnan puheenjohtajana, vuosina 1999–2000 perustuslakierityisvaliokunnan puheenjohtajana, vuosina 1999–2003 kalastusvaliokunnan puheenjohtajana, vuosina 1999–2005 äänestyslippuvaliokunnan puheenjohtajana ja vuonna 2003 talous- ja kauppavaliokunnan puheenjohtajana. Vuosina 2003–2005 hän oli itsenäisyyspuolueen parlamenttiryhmän puheenjohtaja.

Vuonna 2005 Einar nimitettiin kalastusministeriksi ja vuonna 2007 maatalousministeriksi; vuonna 2008 ministerinsalkut yhdistettiin, ja hän toimi vuoteen 2009 asti kalastus- ja maatalousministerinä. Vuosina 2013–2016 hän toimi Alþingin puhemiehenä.

## Lähteet
Björgvin G. Sigurðsson

**Björgvin Guðni Sigurðsson** (s. 30. lokakuuta 1970) on islantilainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi kansanedustajana Alþingissä vuosina 2003–2013 ja Islannin kauppaministerinä vuosina 2007–2009.

Björgvin syntyi Reykjavíkissä. Hän opiskeli historiaa ja filosofiaa Islannin yliopistossa ja valmistui vuonna 1997. Vuosina 1996–1997 hän työskenteli lehtimiehenä *Vikublaðið*-lehdessä ja vuosina 1997–1998 *Stúdentablaðið*-opiskelijalehden päätoimittajana. Vuosina 1999–2002 hän toimi sosiaalidemokraattisen liiton toiminnanjohtajana ja parlamenttiryhmän johtajana.

Björgvin valittiin Alþingiin vuonna 2003. Vuonna 2007 hänet nimitettiin kauppaministeriksi, jossa virassa hän toimi vuoteen 2009 asti. Vuonna 2009 hän toimi Alþingin talous- ja verovaliokunnan puheenjohtajana ja vuosina 2011–2013 yleis- ja opetusvaliokunnan puheenjohtajana. Vuosina 2009–2013 hän oli Naton parlamentaarisen yleiskokouksen Islannin delegaation puheenjohtaja.

Vuonna 2014 Björgvin valittiin Ásahreppurin kunnanjohtajaksi. 

## Lähteet
Kalliokosken voimalaitos

**Kalliokosken voimalaitos** voi tarkoittaa
* Kalliokosken voimalaitos, Jämsässä Suolijoessa sijaitseva voimalaitos
* Kalliokosken voimalaitos, Pyhäjärvellä Pyhäjoessa sijaitseva voimalaitos
Þórunn Sveinbjarnardóttir

**Þórunn Sveinbjarnardóttir** (s. 22. marraskuuta 1965) on islantilainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka on istunut kansanedustajana Alþingissä vuosina 1999–2011 ja jälleen vuodesta 2021 lähtien. Vuosina 2007–2009 hän toimi ympäristöministerinä.

Þórunn syntyi Reykjavíkissä. Hän opiskeli politiikkaa ja mediaa Islannin yliopistossa ja valmistui vuonna 1989. Vuonna 1991 hän valmistui kansainvälisen politiikan maisteriksi Johns Hopkinsin yliopistosta ja vuonna 2014 sovelletun etiikan maisteriksi Islannin yliopistosta. Hänet valittiin Alþingiin vuonna 1999. Vuosina 2007–2009 hän toimi ympäristöministerinä. Vuosina 2010–2011 hän oli sosiaalidemokraattisen liiton parlamenttiryhmän puheenjohtaja. Vuosina 2009–2010 hän toimi ympäristövaliokunnan puheenjohtajana ja vuonna 2009 sosiaali- ja sosiaaliturvavaliokunnan puheenjohtajana. Vuodesta 2021 hän on ollut perustuslaki- ja ohjausvaliokunnan puheenjohtaja.

## Lähteet
Gerknäs Andelshandel

**Gerknäs Andelshandel m.b.t.** oli 25. marraskuuta 1906 perustettu suomalainen osuuskauppa Lohjalla Uudellamaalla. Osuuskauppa myytiin Karis Andelshandelille vuonna 1926. Osuuskauppa lopetti toimintansa Lohjan Kirkniemessä 1970-luvulla.

## Historia
Gerknäs Andelshandelin säännöt vahvistettiin 22. tammikuuta 1907. Yksi osamaksu maksoi 10 markkaa. Osuuskaupan perustamisessa vaikuttivat suuresti alueen kartanot sekä Lohjan Kalkkitehdas. Kaiken kaikkiaan mukana osuuskaupassa oli 58 maanviljelijää. Osuuskunnan hallituksen puheenjohtajana toimi Johannes Cortez Backman.

Vuonna 1914 Gerknäs Andelshandel tuli osaksi Suomen Osuuskauppojen Keskuskuntaa eli SOK:ta. Samana vuonna ostettiin myös oma kaupparakennus.

1920-luvun taitteessa osuuskaupan hallituksen puheenjohtajaksi tuli Sven Berglund Siuntion Aiskogista. Berglundin aikakaudella Gerknäs Andelshandel myytiin Karis Andelshandelille. Karis Andelshandel järjesti Kirkniemen, Kyrkstadin ja Virkkalan alueen asuikkaille illanviettoja, joissa ohjelmassa oli muun muassa tanssia, laulua, kahvittelua ja Karjaan puhallinorkesterin esiintymisiä.

Karis Andelshandel sulautui myöhemmin muiden osuuskauppojen kanssa, ja lopulta vuonna 2011 sen alueella toimi Ok Varuboden-Osla Handeslag (VBO). Osuuskauppa Lohjan Kirkniemessä lopetettiin tosin jo 1970-luvulla.

## Lähteet
Siegel

**Siegel** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Bugsy Siegel (1906–1947), yhdysvaltalainen gangsteri
* Carl Ludwig Siegel (1896–1981), saksalainen matemaatikko
* David Siegel (s. 1996), saksalainen mäkihyppääjä
* Don Siegel (1912–1991), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja
* Jerry Siegel (1914–1996), yhdysvaltalainen sarjakuvakäsikirjoittaja
* Karola Ruth Siegel, *Ruth Westheimer* (1928–2024), saksalais-yhdysvaltalainen seksuaaliterapeutti, näyttelijä ja kirjailija
* Ralph Siegel (s. 1945), saksalainen muusikko, säveltäjä ja tuottaja
* Sol C. Siegel (1903–1982), yhdysvaltalainen elokuvatuottaja.
Eero Pitkänen (professori)

**Eero Kalervo Pitkänen** (16. tammikuuta 1930 Ruskeala – 8. syyskuuta 2022 Espoo) oli Helsingin kauppakorkeakoulun laskentatoimen professori.

Pitkänen kasvoi Laatokan Karjalassa Lehtolan tilalla maanviljelijä Juho Pitkäsen perheessä. Toisen maailmansodan aikana perhe joutui lähtemään kahdesti evakkoon ja sotien jälkeen perheen maatila jäi Neuvostoliitolle luovutetulle alueelle. Sotien jälkeen perhe asui ostamallaan uudella maatilalla Orimattilassa.

Pitkänen kirjoitti ylioppilaaksi Helsingissä Karjalan yhteiskoulussa 1950 ja Reserviupseerikoulun käytyään aloitti kauppatieteiden opinnot Kauppakorkeakoulussa. Hän valmistui ekonomiksi 1955 ja suoritti ylemmän korkeakoulututkinnon 1957 eli valmistui kauppatieteiden kandidaatiksi. Master of Arts -tutkinnon hän suoritti 1958 Yalen yliopistossa Yhdysvalloissa. Tieteellisen jatkotutkinnon Pitkänen suoritti työn ohessa valmistuen 1967 kauppatieteiden lisensiaatiksi. Kauppatieteiden tohtoriksi hän väitteli 1969 Kauppakorkeakoulussa aiheenaan tuotostavoitteiden operationaalisuus julkisessa hallinnossa.

Työuransa Pitkänen aloitti Oy Gulf Oil Ab:n laskentatoimen suunnittelutehtävissä 1958–1960 ja jatkoi uraansa Helsingin kaupungin liikennelaitoksen palveluksessa 1960–1964. Vuodet 1964–1975 Pitkänen työskenteli aluksi valtiontalouden laskentatoimen suunnitteluelimen ja sitten valtiovarainministeriön suunnittelusihteeristön toimistopäällikkönä. Hän toimi vuosina 1966–1972 myös Kauppakorkeakoulun ylimääräisenä opettajana ja 1972–1975 dosenttina. Pitkäsen akateeminen virkaura alkoi nimensä Helsingin kauppakorkeakouluksi muuttaneen korkeakoulun liiketaloustieteen apulaisprofessorina 1975–1984 ja jatkui laskentatoimen, erityisesti julkisyhteisöjen laskentatoimen, professorina 1984–1994.

## Julkaisuja
*  (Julkaistu myös sarjassa Liiketaloustieteellisen tutkimuslaitoksen julkaisuja numerolla 38.)
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
Einar Steensnæs

**Einar Steensnæs** (s. 10. maaliskuuta 1942 Haugesund) on norjalainen kristillisen kansanpuolueen poliitikko. Hän on istunut suurkäräjillä vuosina 1993–2005 ja toiminut Norjan tutkimus- ja koulutusministerinä 1989–1990 sekä öljy- ja energiaministerinä 2001–2004.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Einar Steensnæs'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Kukkila

**Kukkila** on Hollolan kunnassa Vesijärven rannalla sijaitseva kylä. Sen läpi kulkee valtatie 24. Kukkilassa sijaitsevassa Isosaaressa on Pähkinäkukkula, ja siellä kasvaa pähkinäpensaita.
Tritoninsarvet

**Tritoninsarvet** (Tritoniidae) on vapaakiduskotiloihin kuuluva nilviäisheimo. Heimon lajeja tavataan merivesistä.

## Taksonomia ja anatomia
Tritoninsarvet jaetaan kymmeneen sukuun. Heimon lajit ovat kuorettomia ja ruumiinmuodoltaan pitkänomaisia. Osa lajeista on leveitä ja osa kapeita. Tritoninsarvet voivat kasvaa 0,5&ndash;30 cm pitkiksi. Lajien ruumiista lähtee useita haarautuneita ulokkeita. Vatsaa suojaavat levyt.

## Elintavat
Tritoninsarvien ravintoa ovat pehmytkorallit.

## Lähteet
Kicke Bergholm

**Christer Gustaf ”Kicke” Bergholm** (21. syyskuuta 1946 – 14. helmikuuta 2025) oli suomalainen basisti. Hän soitti muiden muassa yhtyeissä The Scaffolds, Pepe & Paradise, New Strangers, Jormas ja The Strangers sekä Vesa-Matti Loirin taustayhtyeessä.

Bergholm omisti useita menestyneitä ravihevosia 1980-luvun alusta saakka yhdessä Vesa-Matti Loirin kanssa yhtiönsä Ramppivalo Oy:n kautta.

Bergholmin veli oli kitaristi Harry Bergholm. Hänet on haudattu veljensä viereen Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.

## Lähteet
Mäntysaaren hautausmaa

**Mäntysaaren hautausmaa** on Kouvolan seurakuntayhtymän hautausmaa Kouvolassa, entisen Valkealan kunnan alueella. Hautausmaa sijaitsee Vuohijärven Mäntysaaressa. Saareen kuljetaan veneellä tai talvella jäätä pitkin, koska tieyhteyttä ei ole. Hautausmaa ja kappeli ovat rakennusperintökohteita, ja saaressa on myös kaksi muinaisjäännösrekisteriin merkittyä kiinteää muinaisjäännöstä, joista toinen on hautausmaan alueella ja toinen saaren pohjoisosassa. 

## Historia
Mäntysaareen on perimätiedon mukaan haudattu jo ”ylimuistoisista ajoista alkaen”. Hautausmaa virallistui vuonna 1834 isojaossa, jossa sille lohkottiin tontti. Hautausmaa oli tarkoitettu Valkealan pohjoisten kylien käyttöön. Mäntysaaren maaperä on hiekkaa. 

Vuonna 2002 Museoviraston teettämän Valkealan arkeologisten kohteiden inventoinnin yhteydessä käytiin myös Mäntysaarella. Raportissa todetaan saaren maaston puolesta soveltuvan kivikautiseksi asuinpaikaksi. Aikataulu ei sallinut tarkempaa tutkimista. Todettiin myös, että Mäntysaaren ja sen luoteispuolisen Kinansaaren välissä olevilla kareilla on karsikkopuita.

Vuonna 2006 tehtiin Metsähallituksen toimeksiannosta ja Kymin Osakeyhtiön 100-vuotissäätiön rahoituksella arkeologinen inventointi, jonka tavoitteena oli aiemmin tuntemattomien pyyntikulttuurien muinaisjäännösten paikantaminen tutkimuksen tarpeisiin. Tutkimusalue käsitti Repoveden kansallispuiston ja Aarnikotkan metsän luonnonsuojelualueen ja myös näiden lähellä olleita, aiemmin tunnettuja kohteita. Mäntysaaressa tutkittiin kaksi asuinpainannetta saaren pohjoisosasta (kohde 33), menetelminä olivat pintapoiminta ja koekuopat. Toisesta painanteesta löydettiin kvartsia, piitä ja palanutta luuta, ja painanteessa havaittiin myös kulttuurikerros. Toisesta painanteesta ei tehty löytöjä. Saaren eteläpään tutkimuspaikalta (kohde 34) löydettiin vain kvartsi-iskos.

Mäntysaaren hautausmaa-alueella (kohde 39) tehtiin pintapoimintaa, jossa löydettiin pii-iskos ja palaneen luun siru. Esihistoriallisia rakenteita, kuten kulttuurikerrosta, ei voitu havaita, koska hautausmaalla ei voitu tehdä koekuoppia. Löytöjen perusteella paikalla on sijainnut kivikautinen asuinpaikka. Historiallinen hautausmaa on kaivettu sen läpi.

## Kappeli
Hautausmaalla on vuonna 1911 rakennettu kellotornillinen kappeli, joka on suojeltu kirkkolain perusteella. Kappelin alttaritaulu on vuodelta 1980. Teoksen *Jeesus Getsemanessa* on maalannut Arvo Summanen.

## Huomioita

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Kari Kuoppa

**Kari Juhani Kuoppa** (s. 25. kesäkuuta 1947 Kauvatsa – 2005) oli suomalainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan tenori.

Kuoppa opiskeli muun muassa Matti Lehtisen johdolla. Hän esiintyi solistina Suomen kansallisoopperassa vuosina 1975–1988. Siellä hän tulkitsi muun muassa Don Josén roolin Georges Bizet’n *[[Carmen]]issa*, Jules Massenet’n *[[Werther]]in* nimiroolin ja Ramiron roolin Gioacchino Rossinin *[[Tuhkimo (Rossini)|Tuhkimossa]]*. Kuoppa esiintyi myös Savonlinnan oopperajuhlilla vuosina 1977–1980 Taminon roolissa Wolfgang Amadeus Mozartin *[[Taikahuilu]]ssa*. Hänen konserttiohjelmistoonsa kuului evankelistan rooli Johann Sebastian Bachin *[[Matteuspassio]]ssa*.

Kuoppa on edustettuna levytyksellä *Suomen Kansallisoopperan ääniä vuosilta 1974-1983* (2003).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kari Kuoppa Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta
* 
* Elonet: Kari Kuoppa
Virkkalan VPK

**Virkkalan Vapaaehtoinen Palokunta - Virkby Frivilliga Brandkår** on vuonna 1921 perustettu vapaaehtoinen palokunta Lohjan Virkkalassa, Uudellamaalla. Palokunta on ollut Länsi-Uudenmaan pelastuslaitoksen sopimuspalokuntana vuodesta 2004.

## Historia
Etelä Lohjan Seuratalolla pidettiin 8. heinäkuuta 1921 Virkkalan vapaaehtoisen palokunnan perustamiskokous. Kokouksen alullepanijana oli Lohjan Kalkkitehdas Oy:n toimitusjohtaja Petter Forsström. Perustamiskokouksessa uuden järjestön puheenjohtajaksi valittiin Forsström ja kirjuriksi B. Nordblom.

Palokunta sai nimekseen *Virkbyn Vapaaehtoinen palokunta - Virkby Frivilliga brandkår*. Sääntöjen mukaan palokunta oli kaksikielinen. Virkkalan VPK jaettiin viiteen komppaniaan, mikä tosin ei koskaan toteutunut kaluston puutteen vuoksi.

Aluksi palokunta toimi hevosvoimin vedettävän ruiskukärryn voimin, mutta tästä luovuttiin 1930-luvulla palopäällikkö J. Gröndahlin luvattua viemään paloruiskun palopaikalle omalla autollaan. Ensimmäinen moottoriruisku palokunnalle ostettiin kesällä 1934 Kulmala Oy:ltä. Vuonna 1950 Virkkalan VPK:lle ostettiin uusi moottoriruisku, ja vuonna 1952 ostettiin käytetty kuorma-auto Lohjan Sähkö Oy:ltä, joka muutettiin paloautoksi.

VPK:n oma rakennus Palotalo valmistui marraskuussa 1954. Rakennusta laajennettiin vuonna 1983, jolloin saatiin yksi autopaikka lisää sekä luentotila ja keittiö.

## Lähteet
Lohjan sankarihautausmaa

**Lohjan sankarihautausmaa** on Lohjalla, Uudellamaalla sijaitseva talvi- ja jatkosodassa kaatuneitten vainajien hautausmaa-alue Lohjan Pyhän Laurin kirkkoa ympäröivällä hautausmaalla. Ensimmäiset sankarihautajaiset Lohjalla pidettiin 17. tammikuuta 1940. Tuolloin seitsemän sodassa kaatunutta miestä siunattiin haudan lepoon. Hautausmaa sijaitsi Lohjan kauppalassa sen perustamishetkellä.

Lohjan sankarihautausmaan hautamuistomerkin on suunnitellut Ilmari Wirkkala. Muistomerkki sekä hautakivet on valmistettu graniitista. Hautojen taustalla on takorautainen aita, jota pitkin kasvaa villiviiniä. Aita ja köynnöskasvit muodostavat ikään kuin siivet hautojen ympärille.

## Lähteet
Turkka Manninen

**Turkka Tapio Manninen** (22. huhtikuuta 1966 Tampere – 4. lokakuuta 2019 Jyväskylä) oli suomalainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan baritoni.

Manninen opiskeli Sibelius-Akatemian solistisella osastolla Jorma Elorinteen ja Matti Tuloiselan johdolla. Hän suoritti laulun A-kurssitutkinnon erinomaisin arvosanoin vuonna 1991, piti ensikonserttinsa Sibelius-Akatemian konserttisarjassa 1992, suoritti oopperalaulajan tutkinnon vuonna 1994 ja valmistui musiikin maisteriksi 1995. Manninen esiintyi Savonlinnan oopperajuhlilla, Ilmajoen Musiikkijuhlilla sekä alueellisissa oopperoissa Tampereella, Porissa, Kotkassa, Jyväskylässä ja Mikkelissä. Kaikkiaan hänen ohjelmistonsa kattoi yli kolmekymmentä roolia yli viidessäkymmenessä ooppera- ja operettiproduktiossa. Manninen esiintyi oopperalaulajana Suomen lisäksi Saksassa, Belgiassa, Tšekissä ja Virossa. Hänen tärkeisiin rooleihinsa kuuluivat Germont (*[[La traviata]]*), kreivi Almaviva (*[[Figaron häät]]*), *[[Don Giovanni]]n* nimirooli, Figaro (*[[Sevillan parturi]]*), Renato (*[[Naamiohuvit]]*), Tonio (*[[Pajatso (ooppera)|Pajatso]]*), Jussi (*[[Pohjalaisia (ooppera)|Pohjalaisia]]*) ja Topi (*[[Punainen viiva (ooppera)|Punainen viiva]]*). Manninen on myös konsertoinut ympäri Suomea ja esiintynyt sekä Suomessa että Keski-Euroopassa solistina konserttiteosten, kuten *[[Jouluoratorio]]n* ja *[[Saksalainen sielunmessu|Saksalaisen sielunmessun]]* esityksissä.

Manninen oli laulun lehtorina vuosina 1996–1997 Savonlinnan musiikkiopistossa, syksystä 1997 Keski-Suomen konservatoriossa ja syksystä 1999 Jyväskylän ammattikorkeakoulussa. Vuonna 1997 hänestä tuli Keski-Suomen alueoopperan (entisen Jyväskylän oopperan) taiteellinen johtaja ja tuottaja. Vuonna 2001 hän aloitti Keski-Suomen alueoopperan puheenjohtajana ja taiteellisena johtajana. Vuosina 2010–2012 Manninen oli Keski-Suomen taidetoimikunnan puheenjohtaja. Hän toimi lisäksi Suomen oopperaliiton varapuheenjohtajana. Vuonna 2012 Manninen aloitti työskentelyn Sibelius-Akatemian Kuopion-haaran laulutaiteen lehtorina.

Manninen johti uransa aikana monia kuoroja, kuten Mikkelin ja Jyväskylän oopperakuoroja sekä Savonlinnan taidelukion kuoroa. Hän kuoli 53-vuotiaana kärsittyään pitkään vaikeista sairauksista. Manninen oli asunut perheineen Muuramessa. Hän oli oopperaohjaajana uransa luoneen Raimo Mannisen poika.

## Lähteet
Mathilde Marchesi

**Mathilde Marchesi** (de Castrone, o.s. Graumann; 24. maaliskuuta 1821 Frankfurt am Main – 17. marraskuuta 1913 Lontoo) oli saksalainen ooppera- ja resitaalilaulaja sekä laulupedagogi. Hän oli äänialaltaan mezzosopraano.

Marchesi opiskeli Pariisissa Manuel Garcían johdolla. Lisäksi hän sai opetusta Otto Nicolailta. Marchesi aloitti aluksi 1840-luvulla uran ammattimaisena ooppera- ja resitaalilaulajana. Sittemmin hän keskittyi opetustyöhön. Marchesi työskenteli laulunopettajana Wienissä ja Kölnissä. Hän piti myös omaa laulukouluaan Pariisissa vuosina 1861–1865 ja jälleen vuodesta 1881. Marchesi tunnettiin yhtenä parhaista naislaulajien, erityisesti sopraanojen kouluttajista. Hän oli varsinkin keskeinen bel canto -laulutyylin vaalija. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Nellie Melba, Emma Calvé ja Emma Eames.

Marchesi oli vuodesta 1852 naimisissa baritoni Salvatore Marchesin kanssa. Aviopari esiintyi yhdessä. Marchesi julkaisi laulun metodioppaita ja vuonna 1897 muistelmateoksen. Myös hänen tyttärensä Blanche Marchesi loi uran oopperalaulajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: Mathilde Marchesi
Hannu Malin

**Hannu Woldemar Malin** (17. kesäkuuta 1944 Helsinki – 2005) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan bassobaritoni.

Malin opiskeli Pekka Salomaan ja Matti Lehtisen johdolla. Hän lauloi Suomen kansallisoopperan kuorossa vuosina 1971–1976 ja pääsi sen solistiksi vuonna 1976. Kaikkiaan Malin esiintyi Kansallisoopperassa vuosina 1971–1998 toistatuhatta kertaa. Hän oli koomisissa rooleissa muiden muassa oopperoissa *[[Don Pasquale]]* (Donizetti), *[[Sevillan parturi]]* (Rossini), *[[Figaron häät]]* (Mozart), *[[Don Giovanni]]* (Mozart), *[[Gianni Schicchi]]* (Puccini) ja *[[Nenä (ooppera)|Nenä]]* (Šostakovitš).

Malin esiintyi Dalandin roolissa Richard Wagnerin *[[Lentävä hollantilainen (ooppera)|Lentävässä hollantilaisessa]]* vuoden 1981 Savonlinnan oopperajuhlilla.

Malin kuoli vuonna 2005 ja hänet on haudattu Helsinkiin Hietaniemen hautausmaalle samaan hautaan yhdessä puolisonsa Leena Marjatta Malinin ja tämän isän säveltäjä ja harpisti Väinö Hannikaisen kanssa.

## Lähteet
Kuva Hannu Voldemar Malinin hautakivestä Hietaniemen hautausmaallahttps://commons.wikimedia.org/wiki/File:Hautakuva_Hannu_Voldemar_Malin.jpg

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Tor Mann

**Tor Gustaf Teodor Mann** (25. helmikuuta 1894 Tukholma – 29. maaliskuuta 1974 Tukholma) oli ruotsalainen kapellimestari.

Mann opiskeli vuosina 1910–1915 sellonsoittoa sekä vuosina 1914–1919 sävellystä ja soitinnusta Tukholman musiikkikonservatoriossa (vuodesta 1940 Tukholman kuninkaallinen musiikkikorkeakoulu). Hän toimi sellistinä Stockholms konsertföreningissä vuosina 1915–1917 ja 1918–1920 sekä Kungliga Hovkapelletissa 1917–1918. Mann jatkoi opintojaan kontrapunktissa ja sävellyksessä Paul Juonin johdolla Berliinissä vuosina 1920–1922. Lisäksi hän sai musiikin teorian ja orkesterinjohdon opetusta Wienissä ja Prahassa vuonna 1922.

Mann oli Göteborgin sinfoniaorkesterin ensimmäinen pääkapellimestari ja taiteellinen johtaja vuosina 1925–1939. Hänen aikanaan vihittiin käyttöön Göteborgin konserttitalo ja tehtiin orkesterin ensimmäiset levyjulkaisut. Tämän jälkeen Mann työskenteli Radiosinfoniaorkesterin pääkapellimestarina vuoteen 1959. Hän vaali Wilhelm Stenhammarin perintöä ja ansioitui Franz Berwaldin, Jean Sibeliuksen sekä Carl Nielsenin teosten esitysten johtajana. Mann teki kapellimestarina muun muassa 1930–1940-luvulla toistakymmentä vierailua Helsinkiin. Hän johti välillä myös puolisonsa, kapellimestari Ortrud Mannin (o.s. Åkerberg) kanssa.

Mann opetti Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa vuosina 1939–1961, vuodesta 1945 professorina. Hän pääsi Ruotsin kuninkaallisen musiikinakatemian jäseneksi (LMA) vuonna 1935, ja hänelle myönnettiin Litteris et Artibus -mitali vuonna 1939.

## Lähteet
Gabriel Idström

**Gabriel Idström** (26. joulukuuta 1867 – 2. marraskuuta 1946 Karhula) oli suomalainen diplomi-insinööri ja Helsingin kaupungin liikennelaitoksen edeltäjän Helsingin Raitiotie ja Omnibus Oy:n toimitusjohtaja.

Idström suoritti insinööritutkinnon 1887 Polyteknillisessä opistossa. Hän opiskeli sittemmin satamarakennusta ja kunnallisten laitosten alaa tehden useita opintomatkoja Skandinavian maihin, Saksaan, Englantiin ja Ranskaan. 

Idström oli Helsingin kaupungin palveluksessa apulaisinsinöörinä 1888–1893, rakennuskonttorin työnjohtajana 1893–1898 ja kaupungininsinöörinä sekä rakennuskonttorin johtajana 1898–1919. Hänestä tuli Helsingin Raitiotie ja Omnibus Oy:n toimitusjohtaja vuonna 1919. Tätä tehtävää hän hoiti lähes 20 vuoden ajan vuoteen 1937 saakka.

Idström toimi Helsingin kaupungin yleisten töiden hallituksen puheenjohtajana 1911–1919 sekä hallituksen jäsenenä 1923–1924. Hän oli myös kaupunginvaltuuston jäsenenä 1920–1928 ja rahatoimikamarin jäsenenä 1920–1923 sekä toimi Helsingin kaupungin palokomissionin puheenjohtajana 1924–1932. 

## Lähteet
Valentin Sjöberg

**Alfred Valentin Sjöberg** (31. tammikuuta 1895 Karlskrona – 1. huhtikuuta 1939 Tukholma) oli ruotsalainen toimittaja ja ulkopoliittisten katsausten tekijä. Sjöberg oli Tukholmassa ilmestyneen Aftonbladetin toimitussihteerinä ja kirjoitti lehteen käyttäen nimimerkkiä *Sir V*. Hän palveli aiemmin Ruotsin laivastossa.

Sjöberg valmistui alun perin laivastointendentiksi ja toimi tässä tehtävässä 1919–1921. Hän siirtyi sitten lehtialalle ja oli 1923–1924 Sundsvalls-Posten-lehden toimittajana sekä 1925–1926 Medelplads Dagblad-lehden yötoimittajana. Hän oli sitten työssä Heijnesin tietotoimistossa, kunnes hän tuli huhtikuussa 1927 Aftonbladetin palvelukseen toimittajaksi. Sjöberg tuli erityisesti tunnetuksi nimimerkillä *Sir V.* kirjoittamistaan ulkopoliittisista katsauksista.

Valentin Sjöbergin kuoleman jälkeen vuonna 1942 ilmestynyt kirja *Skuggan över Norden* käsitteli Neuvostoliiton hyökkäyssuunnitelmia Suomeen ja Pohjois-Skandinaviaan sekä Neuvostoliiton näissä maissa 1930-luvulla harjoittamaa vakoilutoimintaa. Samaan aihepiiriin liittyivät samana vuonna ruotsin kielellä ilmestyneet Örnulf Tigerstedtin kirja *Statspolisen slår till...* (suomeksi nimellä *Vastavakoilu iskee*, Otava 1943) ja Mika Waltarin kirja *I sovjetspionagets skugga* (suomeksi nimellä *[[Neuvostovakoilun varjossa]]*, Otava 1942). Sjöbergin kirjaa ei suomennettu.

## Teoksia
* *Skuggan över Norden*.  Fahlcrantz & Gumaelius, Stockholm - Söderström & C:o, Helsingfors 1942, ilmestyi saksan kielellä nimellä *Der Angriff auf die Flanke der Welt*.  Nibelungen, Berlin 1942, kirjaan olivat esipuheen kirjoittaneet J. F. C. Fuller ja Henri de Champs

## Lähteet
Kaarle Kuuro

**Kaarle Kuuro** () (n. 1165 – 8. elokuuta 1220) oli Ruotsin jaarli vuosina 1219-1220. 

Kaarle Kuuro kuului Bjälbo-sukuun. Hänen isänsä oli Bengt Snivil ja veljiään Birger Brosa ja Magnus Minniskiöld. Hänen poikansa Karl Karlsson otti tunnuksekseen suden (), ja oli 1500-luvulle saakka vaikuttaneen Ulv-suvun kantaisä. Kaarle Kuuro sai surmansa Virossa käydyssä Lihulan taistelussa 8. elokuuta 1220. Samassa taistelussa sai myös surmansa hänen veljensä Magnus Minniskiöldin poika Linköpingin hiippakunnan piispa Karl Magnusson.

## Sinetti
Kaarle Kuuron sinetti on Ruotsin vanhin säilynyt sinetti. Historiallinen museo osti pronssisen sinetin huutokaupasta vuonna 2001. Sinetin hinta oli 800 000 kruunua ja myyjänä oli anonyymi yksityishenkilö. Museo keräsi rahoitusta ostolle useilta yksityishenkilöiltä, säätiöiltä, rahastoilta ja muilta hyväntekijöiltä.

## Lähteet
Länsi-uvean kieli

**Länsi-uvean kieli** (omakielinen nimi *fagauvea*) on polynesialainen kieli, jota puhutaan Ouvéan saarella Uudella-Kaledonialla.

Länsi-uvea alkoi kehittyä 1600-luvun lopulla itä-uveasta, kun tämän puhujat alkoivat muuttaa muualta Polynesiasta Ouvéan saarelle. Vuonna 2009 länsi-uvealla laskettiin olevan 2219 puhujaa.

Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Osia Raamatusta on käännetty länsi-uveaksi vuonna 1903, mutta esim. Uuden testamentin ja koko Raamatun käännös puuttuvat.

## Fonologia

### Konsonantit

Lähde:

### Vokaalit

Lähde:

## Lähteet
Suomen Rakuunarykmentti

**Suomen Rakuunarykmentti** oli Suomen suuriruhtinaskunnan armeijan ratsuväen joukko-osasto, joka perustettiin vuonna 1889 Lappeenrantaan. Rykmentti lakkautettiin jo vuonna 1901 venäläistämistoimien yhteydessä.

## Historia
Rakuunarykmentin kasarmit rakennettiin nykyiselle Rakuunamäen alueelle, ja ne valmistuivat vuonna 1893. Rykmentin vahvuus oli 830 sotamiestä ja aliupseeria sekä 40 upseeria, ja se oli jaettu kuuteen eskadroonaan ja soittokuntaan. Rykmentillä oli lisäksi 800 hevosta. Asevelvollisten palvelusaika oli kolme vuotta. Opetus tapahtui suomeksi ja ruotsiksi, mutta komentokielenä oli venäjä. Rykmentin lipussa oli joukko-osaston perustajan, keisari Aleksanteri III:n monogrammi ja lipun toisella puolella Venäjän kaksoiskotka. Komentajana toimi eversti Theodor Schauman. Lappeenrantaan oli sijoitettu rakuunarykmentin lisäksi myös venäläistä varusväkeä, ja leirikentälle kokoontui kesäisin reservin joukkoja harjoituksiin.

Rakuunarykmentti lakkautettiin vuonna 1901 sen jälkeen, kun rykmentin upseeristo kieltäytyi ottamasta uusilta rakuunoilta valaa uuden venäläisen kaavan mukaan. Tyhjäksi jääneelle kasarmialueelle sijoitettiin venäläisistä ratsuväkiosastoista koostunut 55. Suomenmaalainen Rakuunarykmentti, jota komensi eversti Aleksandr Grigorkov. 55. Suomenmaalainen Rakuunarykmentti lähti ensimmäisen maailmansodan puhjettua vuonna 1914 Lappeenrannasta itärintaman taisteluihin eikä enää palannut kasarmilleen. Lappeenrantaan jäi kuitenkin muita venäläisiä joukkoja, ja Rakuunamäen kasarmialueelle rakennettiin maailmansodan vuosina yli 20 uutta rakennusta, joihin kuului uusia tiilikasarmeja ja vanhoja puisia hevostalleja korvanneita punatiilisiä talleja.

Rakuunarykmentin lippu vietiin sen lakkauttamisen jälkeen Pietarin tykistöarsenaaliin, josta se siirrettiin myöhemmin Eremitaašiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Niederhagen

**Niederhagen** oli Saksan Westfalenissa Bürenin kaupungin laitamilla toiminut natsien keskitysleiri. Niederhagen oli toiminnassa syyskuusta 1941 huhtikuuhun 1945, jolloin Yhdysvaltain armeijan joukot vapauttivat vangit ja keskitysleirin toiminta päättyi. Niederhagenissa kuoli nälkään, sairauksiin ja pahoinpitelyihin 1&nbsp;285 vankia.

## Lähteet
Neil Hopkins

**Neil Edward Hopkins** (s. 13. toukokuuta 1977 Trenton, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän on näytellyt muun muassa *[[Lost]]issa* Charlien heroiiniriippuvaisen veljen Liamin roolia. Hän näytteli *[[Stargirl]]issa* sen kolmella tuotantokaudella superpahis Lawrence "Sportsmaster" Crockia.

## Nuoruus
Hopkins syntyi New Jerseyssä Trentonissa. Myöhemmin hän muutti perheineen Coloradoon Auroraan ja valmistui vuonna 1995 Regis Jesuit High Schoolista. Tämän jälkeen hän opiskeli vuosina 1996–1999 Massachusettsissa Worcesterissa College of the Holy Crossissa. Hän on valmistunut näyttelijäksi American Conservatory Theatren teatterikoulun MFA-ohjelmasta.
Trae Romano

**Trae Romano** (s. 2. toukokuuta 2005) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan Mike Duganin roolista CWn sarjassa Stargirl.

## Nuoruus ja Ura
Trae Romano syntyi 2. toukokuuta 2005 Atlanta Cityssä, Georgiassa. Hänen isänsä on liikemies, ja hänen äitinsä nimi on Katy Hogshire Romano. Hänellä on sisar nimeltä Elle Romano. Romano kävi yksityisen lukion. Romano aloitti uransa näyttelijänä televisiosarjassa 555 näytellen Tylerin roolia vuonna 2017. Vuonna 2020 hän näytteli sarjassa Stargirl Mike Duganina. Samana vuonna hänet esitettiin televisio-ohjelmassa Robbie Nuorena Robbiena 2 jaksoa. 

## Lähteet
Joy Osmanski

**Joy Kathleen Osmanski** (s. 29. lokakuuta 1975 Soul, Etelä-Korea) on korealais-yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa monissa komediarooleissa ​​televisiosarjoissa *[[The Loop]]*, *[[Samantha Who?]]*, *[[True Jackson]]*, *[[VP]]* ja *[[Devious Maids]]*. Hän on näytellyt myös ​​elokuvassa *[[Greyn Anatomia]]*, Failsafe AI:n äänestä videopelissä *[[Destiny 2]]* ja Jing Harrisista televisiosarjassa *[[Duncanville]]*. Osmanski näytteli Paula Brooksia / Tigressiä DC Universe -sarjassa *[[Stargirl]]*.

## Nuoruus
Osmanski syntyi Soulissa Etelä-Koreassa, ja hänet adoptoitiin Yhdysvaltoihin. Osmanski ei tiedä biologisten vanhempiensa henkilöllisyyttä, mutta DNA-testi paljasti merkittäviä japanilaisia ​​sukujuuria. Hän suoritti Principia Collegesta luovan kirjoittamisen ja studiotaiteen tutkinnon ja Kalifornian yliopistosta San Diegosta MFA-tutkinnon näyttelijäohjelmasta.

## Aiheesta muualla
*
Greg Berlanti

**Greg Berlanti** (s. 24. toukokuuta 1972) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, tuottaja ja ohjaaja. Hänet tunnetaan työstään televisiosarjoissa kuten *[[Dawson's Creek]]*, *[[Perhesiteet]]*, *[[Everwood]]*, *[[Political Animals]]*, *[[Riverdale]]* ja **.

Vuonna 2000 hän perusti tuotantoyhtiön Berlanti Productionsin. Berlanti nimettiin vuonna 2020 *[[Time]]n* sadan vaikutusvaltaisimman henkilön listalle.
Ammoniumkromaatti

**Ammoniumkromaatti** ((NH4)2CrO4) on ammonium- ja kromaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään tekstiilien värjäyksessä ja valokuvauskemikaalina. 

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa ammoniumkromaatti on keltaista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on monokliininen. Ammoniumkromaatti liukenee hyvin veteen, ja liukoisuus kasvaa lämpötilan kasvaessa. Aine liukenee myös hieman asetoniin. Ammoniumkromaatti on voimakas hapetin.

Ammoniumkromaattia valmistetaan kromitrioksidin tai ammoniumdikromaatin vesiliuosten ja ammoniakin reaktiolla.

Ammoniumkromaattia käytetään villan ja tekstiilien värjäyksessä peittana, valokuvauksessa gelatiinikalvon käsittelyssä, analyyttisenä reagenssina ja korroosionestoaineena.

## Lähteet
Herranen

**Herranen** on suomalainen sukunimi. Se on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

* Eero Herranen (s. 1983), näyttelijä, juontaja, somevaikuttaja
* Hannu Herranen (s. 1950), kenraaliluutnantti, puolustusvoimien henkilöstöpäällikkö
* Mikko Herranen (s. 1976), laulaja, lauluntekijä, muusikko, äänittäjä ja tuottaja
* Timo Herranen (s. 1971), prikaatikenraali

## Muuta

* Herranen, kylä Virroilla
Stoltenbergin I hallitus

**Stoltenbergin I hallitus** oli Norjan hallitus 17. maaliskuuta 2000 – 19. lokakuuta 2001. Se oli Työväenpuolueen muodostama vähemmistöhallitus.
## Ministerit
**Pääministeri**
* Jens Stoltenberg
**Ulkoministeri**
* Thorbjørn Jagland
**Kehitysapuministeri**
* Anne Kristin Sydnes
**Valtiovarainministeri**
* Karl Eirik Schjøtt-Pedersen
**Puolustusministeri**
* Bjørn Tore Godal
**Kalastusministeri**
* Otto Gregussen
**Sosiaaliministeri**
* Guri Ingebrigtsen
**Terveysministeri**
* Tore Tønne
**Liikenne- ja viestintäministeri**
* Terje Moe Gustavsen
**Kunta- ja alueministeri**
* Sylvia Brustad
**Elinkeino- ja ulkomaankauppaministeri**
* Grete Knudsen
**Öljy- ja energiaministeri**
* Olav Akselsen
**Oikeusministeri**
* Hanne Harlem
**Työ- ja hallintoministeri**
* Jørgen Kosmo
**Lapsi- ja perheministeri**
* Karita Bekkemellem Orheim
**Maatalousministeri**
* Bjarne Håkon Hanssen
**Ympäristöministeri**
* Siri Bjerke
**Kirkko-, opetus- ja tutkimusministeri**
* Trond Giske
**Kulttuuriministeri**
* Ellen Horn
## Lähteet
Anne Kristin Sydnes

**Anne Kristin Sydnes** (13. toukokuuta 1956 Oslo – 3. maaliskuuta 2017 Oslo) oli norjalainen Työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan kehitysapuministerinä 2000–2001.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Anne Kristin Sydnes'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla