open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sara Sievistö

**Sara Sievistö** (s. 15. lokakuuta 2002) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Kansallisessa Liigassa Helsingin Jalkapalloklubia.

Sievistö pelasi sausina 2022 ja 2023 Oulu Nice Soccerissa yhteensä 47 liigaottelua, joissa hän teki 16 maalia. Kaudella 2024 hän pelasi HJK:ssa 21 liigaottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Hän voitti vuonna 2024 sekä liigamestaruuden että Suomen Cupin, jonka loppuottelussa FC Honkaa vastaan hän teki 2–1-voittomaalin. Kaudella 2025 hän pelasi HJK:ssa 18 liigaottelua ja teki niissä 15 maalia, millä hän oli joukkueensa paras ja koko liigan kolmanneksi paras maalintekijä. Hän voitti jälleen sekä liigamestaruuden että Suomen Cupin, jonka loppuottelussa Åland Unitedia vastaan hän teki joukkueensa kolmannen maalin. Sievistö edusti Ykkösessä Rovaniemen Palloseuraa kausina 2018, 2019 ja 2021.

Sievistö on pelannut Suomen alle 17-vuotiaiden ja alle 23-vuotiaiden maajoukkueissa.

## Lähteet
Jukka Hapuoja

**Jukka Hapuoja** (24. syyskuuta 1914 Oulu – 2. heinäkuuta 2002 Kotka) oli suomalainen sellisti, kuoronjohtaja ja kapellimestari. Hän sai musiikkineuvoksen arvonimen vuonna 1980.

Hapuoja oli alkuperäiseltä ammatiltaan opettaja, joka oli valmistunut Rauman seminaarista. Hän oli muusikkona muiden muassa Yrjö Selinin ja Enrico Mainardin oppilas. Musiikin parissa Hapuoja työskenteli ensin soolosellistinä ja kapellimestarina Oulun kaupunginorkesterissa, sitten vuodesta 1959 Jyväskylän kaupunginorkesterissa. Hän oli samanaikaisesti Jyväskylän kaupungin musiikinjohtajana vuosina 1959–1962 ja johti Naiskuoro Vappuja. Jyväskylän kaupunginorkesterin johtamisen aloittaessaan Hapuoja perusti kaupunkiin Orkesteriyhdistyksen kuoron.

Hapuoja vaikutti urallaan varsinkin Kotkan kaupungin musiikkielämään. Hän työskenteli Kotkan kaupunginorkesterin ja Kotkan Oopperan kapellimestarina vuosina 1963–1977. Vuosina 1965–1985 Hapuoja johti Kotkan Laulumiehiä ja vuosina 1971–1977 Kotkan Kantaattikuoroa.

. 1980-luvun alussa hän aloitti Kotka-Canton johtamisen. Hapuojalle myönnettiin vuonna 1984 Sulasolin Klemetti-palkinto. Hapuoja kiersi johtamiensa kuorojen kanssa kansainvälisesti ja johti näitä myös kilpailumenestykseen eri maissa.

Hapuojan tytär Maija Hapuoja on luonut uran laulajana.

## Lähteet
Forléans

**Forléans** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 25 kilometriä Montbardin kaupungista lounaaseen.

Kunnan keskustassa on 1200-luvulta peräisin oleva Neitsyt Marian syntymäkirkko. Kirkko on kokenut monta muutostyötä vuosisatojen aikana. Kirkossa on seinämaalauksia 1300- ja 1400-luvuilta ja kirkon kellotorni on rakennettu 1500-luvulla. Kirkossa on Forléansin paronin Roger de Bussy-Rabutinin vaakuna.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Annika Kangas

**Annika Kangas** (s. 2001) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti Kansallisessa liigassa kaudella 2022 Oulu Nice Socceria. Hän edusti ONS:ää jo juniorisarjoissa ja kausina 2020–2021 Ykkösessä.

## Lähteet
Crossroads to Islam

**Crossroads to Islam: The Origins of the Arab Religion and the Arab State** on israelilaisen arkeologin Yehuda D. Nevon (1932-1992) ja informaatikko Judith Korenin vuonna 2003 ilmestynyt kirja, joka esittää radikaalin teorian islaminuskon ja islamilaisen valtion synnystä. Teoria perustuu Nevon omiin arkeologisiin tutkimuksiin Negevin autiomaassa sekä metodiseen periaatteeseen, jossa kaikki myöhäinen islamilainen perimätieto hylätään epäluotettavana.

## Sisältö
Tekijät käyvät läpi 600-luvun kirjalliset, numismaattiset ja arkeologiset lähteet, jotka voivat kertoa islamin synnystä. Kirja esittelee myös Nevon löytämiä piirtokirjoituksia Negevistä. Tämän aineisto perusteella kirjoittajat päättelevät, että

* Islamilainen perimätieto 800-luvulta ei saa tukea arkeologiasta eikä kirjallisista ei-islamilaisista lähteistä. Ne eivät tunne oikeaan johdettuja kalifeja eivätkä perimätiedon kertomia valloitustaisteluja. Arabivaltion kolikoista ei liioin löydy 600-luvulla islamilaista kuvastoa.
* 600-luvun valloitussotiin osallistuneet arabit eivät olleet muslimeja, vaan pakanoita tai syyrialaiseen kristillisyyteen kääntyneitä "ismaeliitteja".
* Muhammed ei ole historiallinen henkilö, ja hänen elämäkertansa heijastelee vain sen kirjoittamisajankohdan uskomuksia.
* Arabit eivät vallanneet Itäisiä Bysantin maakuntia, vaan Bysantti vetäytyi näiltä alueilta ja jätti ne arabiliittolaisilleen lähes ilman taisteluja.
* Muawija oli arabivaltion ensimmäinen historiallinen hallitsija. Hän oli Bysantin palveluksessa ollut sotapäällikkö.
* Vallan saatuaan  arabit omaksuivat kansanomaisen juutalais-kristillisen monoteismin ja kehittivät siitä vähitellen arabiuskonnon, joka huipentui islamiin 800-luvun puolivälissä.
* Koraani kanonisoitiin vasta sen jälkeen, kun abbasidit olivat vuonna 750 nousseet valtaan. 

## Arvostelut
Islamin historian professori David Cook arvioi kirjaa myönteisesti, mutta piti sen näkemystä Koraanin myöhäisestä kirjoittamisesta virheellisenä, koska tällöin Koraanin odottaisi sisältävän tietoja arabien valloitussodista. 

Historioitsija Clive Foss on esittänyt teoksesta hyvin kriittisen näkemyksen. Kirja on provokatiivinen ja panee miettimään uudelleen islamin syntyä, joskin kukaan ei enää ota islamilaista perimätietoa sellaisenaan totena. Teos sisältää paljon asioita, joita arvostelija ei voi hyväksyä. Numismaattinen osuus on vanhentunut ja sisältää virheitä.  Stefan Heidemann on samoin todennut, että kirjan tärkein kirjoittaja Yehuda Nevo kuoli vuonna 1992, minkä takia kirjan empiirisestä aineistosta puuttuu sen jälkeen karttunut runsas numismaattinen tutkimustieto. Fossin mukaan väite Bysantin vetäytymisestä on epäuskottava. Väite arabien pakanallisuudesta on heikosti perusteltu. Analyysi *Doctrina Jacobista* poikkeaa vakiintuneesta. Muhammed ei juuri esiinny Koraanissa, mutta miksi pitäisi? Muhammed tuskin oli Koraanin varsinainen aihe. Miksi arabialainen ajanlasku olisi alkanut vuodesta 622, jos *[[Hidžra (islam)|hijraa]]*  ei tapahtunut? 

Populaari tietokirjailija Colin Wells on esittänyt kirjasta tyrmäävän arvion, jossa teos rinnastetaan holokaustin kieltämiseen ja kreationismiin.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Eero Bister

**Eero Olavi Bister** (15. marraskuuta tai 25. marraskuuta 1919 Suontaka, Valkjärvi – 11. toukokuuta 2003 Kouvola) oli suomalainen viulisti ja kapellimestari. Hän sai vuonna 1982 musiikkineuvoksen arvonimen.

Bister sai viuludiplominsa Onni Suhosen johdolla opiskeltuaan Sibelius-Akatemiasta vuonna 1948. Orkesterinjohtoa hän opiskeli Jussi Jalaksen ja Ulf Söderblomin johdolla. Vuosina 1947–1970 Bister työskenteli Tampereen kaupunginorkesterin konserttimestarina ja vuosina 1970–1982 Kouvolan kaupunginorkesterin kapellimestarina. Hän teki myös opetustyötä Tampereen konservatoriossa ja Pohjois-Kymen musiikkiopistossa.

Bisterin pojasta Hannu Bisteristä tuli pianisti ja kapellimestari.

## Lähteet
Chaudenay-la-Ville

**Chaudenay-la-Ville** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 29 kilometriä Beaunen kaupungista luoteeseen.

Kunnassa on vanhan keskiaikaisen linnan jäänteet. Kunnan keskipisteenä on 1600-luvulta peräisin oleva uusgoottilainen Saint-Symphorienin kirkko, jota uudistettiin 1800-luvulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
BFM TV

**BFM TV** on ranskalainen yksityisomisteinen uutiskanava. Se aloitti lähetyksensä marraskuussa 2005. Se kuuluu Altice-mediakonserniin, joka omistaa myös RMC-radio- ja televisiokanavat.

## Kirjallisuutta
* « Un chat rate son TGV, BFM accourt », *in* *Hallier, tout feu tout flamme*, Jean-Pierre Thiollet, Neva Editions, 2023, p. 59-64. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kanavan kotisivut
Montigny-sur-Armançon

**Montigny-sur-Armançon** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Armançonjoen varrella, noin 28 kilometriä Montbardin kaupungista etelään.

Kunnassa keskustassa on 1100-luvulta peräisin oleva Saint-Martinin kirkko. Kirkko on katettu laavakivillä, ja on tyyliltään burgundilainen maalaiskirkko.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Takamori

**Takamori** tarkoittaa seuraavia:

* Takamori, Japanin maaseutukaupunki Kumamoton prefektuurissa
* Takamori, Japanin maaseutukaupunki Naganon prefektuurissa

## Sukunimenä
* Saigō Takamori (1828–1877), japanilainen samurai ja poliitikko
* Yasuo Takamori (s. 1934), japanilainen jalkapalloilija.
Semond

**Semond** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 26 kilometriä Montbardin kaupungista koilliseen.

Kunnassa on 1200-luvulta peräisin oleva Immaculate Conceptionin kirkko, joka on entinen Quincyn luostarin kappeli.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Suhoi Su-35

**Suhoi Su-35** () on Su-27:sta kehitetty hävittäjälentokone, joka on alkujaan tunnettu Su-27M-mallina. Kehitys alkoi 1980-luvun alussa ja ensilento oli vuonna 1988.  Kone ehdotettiin aluksi ilmaherruushävittäjänä ja se on pääasiallisesti ilmaherruushävittäjä, mutta siihen on lisätty maataisteluominaisuuksia.
Edelleen kehitetyn Su-35BM -mallin ensilento oli vuonna 2008. Sen tuotanto Venäjän ilmavoimille alkoi vuonna 2010 versionimellä Su-35S. 

## Muunnelmia
Muunnelmaversioita: 
* Su-27M, prototyyppiversio, joka myöhemmin on nimetty uudelleen Su-35:ksi. Varhainen versio ei saavuttanut täyttä tuotantoa.
* Su-37, kehitysversio Su-35:sta, kokeelliset moottorit työnnön vektoroinnilla. Vain kaksi esituotantoversiota valmistettu.
* Su-35BM, edelleen kehitetty versio, jossa on tekniikkaa Su-37:stä.
* Su-35UB, kaksipaikkainen koulutuskone, jossa on taistelukyky. Yksi kone valmistettu 1990-luvun lopulla.
* Su-35S, kehitetty versio Su-35BM:stä. Ensimmäinen merkittävässä määrässä valmistettu versio Su-35:stä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* SU-35BM (Bolshaya Modernizatsiya - Big Modernization) 
* Su-37 "Super Flanker"
Afganistaninspanieli

**Afganistaninspanieli** on todennäköisesti sukupuuttoon kuollut afganistanilainen koirarotu.

## Ulkonäkö
Afganistaninspanieli oli pienikokoinen, pitkäkarvainen ja punavalkoinen spanieli.

## Alkuperä
Englantiin vietiin vuonna 1929 kaksi rodunedustajaa, jotka esitettiin samana vuonna Cruftsissa.

## Lähteet
Anatolianmastiffi

**Anatolianmastiffi** () on turkkilainen koirarotu. Sitä ei tule sekoittaa aiemmin "anatoliankoirana" tunnettuun kangalinkoiraan.

## Ulkonäkö
Anatolianmastiffi on massiivinen ja painaa noin 91 kg. Väritys on joko fawn tai brindle, molemmissa tapauksissa mustalla maskilla.

## Lähteet
Tehtaan varjosta (albumi)

**Tehtaan varjosta** on Goonin toinen pitkäsoitto, joka julkaistiin vuonna 2009.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Juho Jantunen – laulu, trumpetti, kitara, piano
* Tatu Ljokkoi – basso, laulu
* Jussi Hartonen – kitara, laulu, huuliharppu
* Hank Hendersson – rummut, laulu, trumpetti
* Matti Vuolahti – pasuuna, laulu
* Lasse Kuismanen - mandoliini, laulu

### Vierailevat muusikot
* Teemu Aalto – kitara, laulu, perkussiot, syntetisaattori
Ed Case

**Edward "Ed" Espenett Case** (s. 27. syyskuuta 1952) on havaijilainen asianajaja ja poliitikko, joka on vuodesta 2019 lähtien toiminut osavaltionsa edustajana Yhdysvaltain edustajainhuoneessa. Hän edustaa demokraatteja ja Havaijin 1. vaalipiiriä.

## Tausta ja yksityiselämä
Case syntyi Hilon kaupungissa Havaijilla vuonna 1952. High schoolin jälkeen Case muutti mantereelle opiskelemaan. Hän aloitti opintonsa Massachusettsissa Williams Collegessa pääaineenaan psykologia ja valmistui vuonna 1975. Valmistuttuaan Case työskenteli kongressiedustaja Spark Matsunagan laillisena avustajana vuoteen 1978 asti.

Tämän jälkeen hän alkoi kiinnostua politiikasta, ja uskoi lakiopintojen tulevan tarpeeseen mahdollisissa vaaleissa. Case muutti opiskelemaan Kalifornian yliopistoon, josta hän valmistui oikeustieteiden tohtoriksi vuonna 1981.

Case on naimisissa Audrey Nakamuran kanssa. Parilla on neljä lasta ja lapsenlapsia. Uskonnolliselta vakaumukseltaan Case on protestantti.

## Poliittinen ura
Havaijin 1. vaalipiiri kattaa noin puolet O'ahun saaresta: Honolulun kaupungin ja joitakin ympäröiviä kuntia. 2. vaalipiiri kattaa koko muun osavaltion. Case on toiminut molempien vaalipiirien edustajana edustajainhuoneessa. Ensimmäistä kertaa hänet valittiin Havaijin edustajainhuoneeseen vuonna 1994 ja hän istui siellä vuoteen 2002 asti, kunnes nousi Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen.

Case alkoi arkistoida materiaalia edustajainurastaan sekä osavaltion että liittovaltion tasolla. Tähän kuuluu myös mm. kampanjamateriaalia Casen epäonnistuneista kuvernööri- ja senaattorikampanjoista. Materiaali lahjoitettiin Havaijin yliopistolle Mānoassa vuonna 2007 ja sen on tarkoitus avautua tutkimusmateriaaliksi vuonna 2037.

## Lähteet
Tuulikki Orrenmaa

**Tuulikki Orrenmaa** (s. 23. huhtikuuta 1939) on suomalainen kuoronjohtaja ja opettaja.

Orrenmaa kirjoitti Kauhavan yhteiskoulusta ylioppilaaksi vuonna 1959 ja valmistui Helsingin opettajakorkeakoulusta kansakoulun opettajaksi vuonna 1962. Musiikkiin erikoistuneen luokanopettajan pätevyyden hän sai vuonna 1969. Vuonna 1974 Orrenmaa aloitti Seinäjoen tyttökuoron johtamisen. Kuoro on julkaissut lukuisia levytyksiä, ja Orrenmaa on kuoron kanssa tehnyt kansainvälisiä esiintymisiä Euroopassa, Amerikassa, Afrikassa ja Aasiassa. Kuoro on saavuttanut myös kansainvälistä kilpailumenestystä.

Orrenmaalla on musiikkineuvoksen arvonimi. Lisäksi hänelle myönnettiin vuonna 1982 Seinäjoen kaupungin kulttuuripalkinto, vuonna 1984 Artturi Leinosen palkinto, vuonna 1987 Yleisradion kunniapunnus ja vuonna 1987 kouluhallituksen Cygnaeus-palkinto. Nuorten Kuoroliitto ry myönsi Orrenmaalle vuonna 2003 Heinz Hoffman -mitalin. Orrenmaa on naimisissa, ja hänellä on kaksi lasta sekä monia lapsenlapsia. 

## Lähteet
Nammo

**Nammo** on ilmailu- ja puolustusalan yritys, jonka pääkonttori on Norjassa. Yhtiöllä on yli .
Vuodesta 2005 Nammon omistavat puoliksi Patria ja Norjan valtio.

Suomessa konserniin kuuluu Nammo Lapua.
Nammo osti Yhdysvalloissa sijaitsevan Talley Defense Systemsin vuonna 2007.

Nammo valmistaa muun muassa ohjusten moottoreita.

## Heracles
Euroopan avaruusjärjestö ESA myönsi vuonna 2019 Nammolle sopimuksen kehittää rakettimoottori Heracles-tehtävän kuulaskeutujaa varten. Tehtävässä on tarkoitus laskea avaruusalus Kuun napa-alueelle vuonna 2026, kerätä näytteitä ja toimittaa ne Gateway-asemalle, jossa astronautit vastaanottavat ne ja toimittavat edelleen Maahan.
Heraclesin on korvannnut European Large Logistics Lander -projekti (EL3), joka kytkeytyy Artemis-ohjelmaan.

## Lähteet
Memoria

**Memoria** on vuonna 2021 valmistunut Apichatpong Weerasethakulin ohjaama elokuva. Sen pääosaa näyttelee Tilda Swinton. Elokuva sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 15. heinäkuuta 2021, ja laajempaan levitykseen se pääsi vuoden 2022 aikana. *Memoria* oli Kolumbian ehdotus parhaan kansainvälisen elokuvan Oscar-ehdokkaaksi vuoden 2022 Oscar-gaalassa, mutta sitä ei lopulta valittu ehdolle.

## Juoni
Kolumbiassa asuva Jessica (Tilda Swinton) herää eräänä aamuna kovaan, jysähtävään ääneen, jota muut ihmiset eivät mitä ilmeisimmin kuule. Tapauksen vaivaama Jessica pyrkii nuoren äänisuunnittelija Hernánin (Juan Pablo Urrego) avulla luomaan kuulemansa äänen uudelleen, siinä lopulta onnistuen. Ääni ei jätä Jessicaa rauhaan, ja hän kuulee sen milloin missäkin, ja lopulta hän päättää lähteä yksin maaseudulle. Siellä hän kohtaa miehen, jonka nimi on myös Hernán, ja he keskustelevat miehen oudosta yhteydestä maahan ja heidän omituisesti yhdistyvistä muistoistaan. 

## Vastaanotto
Elokuvasivusto Rotten Tomatoes ilmoittaa 88 prosentin kriitikoista antaneen *Memorialle* positiivisen arvostelun. Sivustolla arvostetaan sitä, miten ohjaaja Weerasethakulin ensimmäinen englanninkielinen elokuva onnistuu säilyttämään ohjaajalle ominaisen lyyrisen elokuvakielen. ''Helsingin Sanomien'' elokuvakriitikko Juho Typpö antoi *Memorialle* täydet viisi tähteä; Typpö kirjoittaa *Memorian* olevan  "Apichatpong Weerasethakulia omimmillaan. Verkkainen, rauhallinen, meditatiivinen, monitasoinen. Ja mestariteos". 

Elokuvalehti ''Episodin'' kriitikko Maria Lättilä puolestaan antoi *Memorialle* kaksi tähteä viidestä. Hän kirjoittaa: "Weerasethakul ei tarjoa katsojalle vastauksia vaan pinoaa kysymystä toisen päälle. Se on ahdistavaa ja saa katsojan usein tuntemaan itsensä voimattomaksi. Siinä itsessään on jotain kaunista ja ihailtavaa, ja *Memoria* onkin ennen kaikkea metafyysinen kokemus". 

## Lähteet
Havaijin territorio

**Havajin territorio** (havaijiksi *Panalāʻau o Hawaiʻi,* ) oli Yhdysvaltoihin kuuluva territorio, joka käsitti nykyisen samannimisen osavaltion alueen. Territorio perustettiin vuonna 1900 ja se lakkautettiin 59 vuotta myöhemmin, kun Havaijista tuli osavaltio.

## Tausta
Havaiji yhdistyi kuningaskunnaksi vuonna 1795, jonka jälkeen se alkoi avautua ulkomaailmalle. Etenkin amerikkalaisia saapui sankoin joukoin pitämään sokeri- ja hedelmäplantaaseja.

Vuonna 1893 joukko amerikkalaisia liikemiehiä syrjäytti Havaijin kuningattaren Lili'uokalanin, mikä johti kuningaskunnan kaatumiseen. Tämän jälkeen Stanford Dolen johdolla perustettiin Havaijin tasavalta, joka ilmoitti haluavansa liittyä osaksi Yhdysvaltoja. Yhdysvallat hyväksyi ehdotuksen saatuaan Filippiinit haltuunsa Espanjan–Yhdysvaltain sodan jälkeen, ja vuonna 1898 liitti Havaijin osaksi Yhdysvaltoja. Territorio alueesta tuli kaksi vuotta myöhemmin.

## Terriotoriona
Territorion oli tarkoitus olla väliaikainen ratkaisu ja Havaijista haluttiin tehdä osavaltio jo 1910-luvulla. Ensimmäinen esitys osavaltioksi nousemisesta kaatui kongressissa helmikuussa 1919. Syyksi on yleisesti katsottu amerikkalaisten lainsäätäjien kielteinen asenne Havaijia, jonka väestöstä merkittävä osa ei ollut valkoisia, kohtaan.

Pearl Harborin hyökkäyksen jälkeen Havaijilla astui voimaan sotatila, jonka nojalla mm. kaikilta asukkailta, lapsia lukuun ottamatta, kerättiin sormenjäljet ja rantojen valokuvaaminen kiellettiin. Japanilaistaustaiset asukkaat joutuivat tiukan valvonnan alaisuuteen. Sotatilan aikana territoriota johti sotilashallitus, joka piti päämäjaa 'Iolanin palatsissa käyttäen kaikkea valtaa.

Toisen maailmansodan aikana Havaijilla aloitettiin ns. Speak American -kampanja. Esimerkiksi kaikki muut kuin englanninkieliset mediat lakkautettiin ja japanin kielen puhumista karsastettiin.

## Tie osavaltioksi
1940-luvulle tultaessa kaksi kolmasosaa havaijilaisista äänioikeutetuista kannatti Havaijin muuttamista osavaltioksi. Asian edistämiseksi ei juurikaan saatu tehtyä mitään toisen maailmansodan aikana. Lakialoite territorion muuttamisesta osavaltioksi tehtiin vuosina 1947, 1950, 1951 ja 1953, mutta yksikään niistä ei mennyt läpi kongressin molemmissa kamareissa.

Vuonna 1957 presidentti Eisenhower nimitti kuvernööriksi William Quinnin. Maaliskuussa kaksi vuotta myöhemmin Yhdysvaltain kongressi hyväksyi Eisenhowerin ehdotuksen Havaijin osavaltiosta. Havaijilla järjestettiin 21. elokuuta 1959 kansanäänestys alueen statuksen muuttamisesta osavaltioksi, joka hyväksyttiin. Havaijin territorio lakkautettiin tämän seurauksena, kun Havaijista tuli Yhdysvaltain 50. osavaltio.

Quinn valittiin osavaltion ensimmäiseksi kuvernööriksi ja hän palveli kaksi kautta.

## Lähteet
H’restivka

**H’restivka** (; ); vuosina 1958-2016 **Kirovske** (; ); vuoteen 1958 saakka **Nova H’restivka** (); on kaupunki Ukrainan Donetskin alueen Horlivkan piirissä. H’restivka sijaitsee vajaa 40 kilometriä piirikeskus Horlivkan keskustasta kaakkoon ja 75 kilometriä aluekeskus Donetskista itäkoilliseen.

Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 27&nbsp;441 asukasta vuoden 2021 alussa. Vuoden 2001 väestönlaskennassa väkiluku oli 30&nbsp;910. Tuolloin 46 prosenttia asukkaista oli ukrainalaisia, 48 prosenttia venäläisiä ja 2 prosenttia valkovenäläisiä.

Ukrainan vuonna 2020 tekemän aluehallintouudistuksen jälkeen kaupunki on virallisesti kuulunut Horlivkan piiriin; tätä ennen se oli alueellisesti merkittävä kaupunki.  Käytännössä kaupunki on kuitenkin ollut huhtikuusta 2014 lähtien osa Venäjän ohjaamaa separatistista Donetskin kansantasavaltaa, joka samoin kuin venäläiset miehittäjät käyttävät kaupungista neuvostoajalta peräisin olevaa venäjänkielistä nimeä **Kirovskoje**.

Paikkakunta mainitaan vuonna 1954 Nova H’restivkan työläiskylänä, jonka läheisyyteen perustettiin kaivoksia. Paikkakunnan asutushistoria ulottuu tätävarhaisemmaksi. Kaupungin aseman se sai vuonna 1958. Väkiluku oli 16&nbsp;300 vuonna 1959 ja 20&nbsp;400 vuonna 1979.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Neuvostoajan topografiakartta  (vlasenko.net)
Bad Kissingenin piirikunta

**Bad Kissingenin piirikunta** () on piirikunta Unterfrankenin hallintopiirissä Baijerin osavaltiossa Saksassa. Piirikunnan pinta-ala on 1&nbsp;137 neliökilometriä, ja siihen kuuluu 26 kuntaa. Vuoden 2020 lopussa piirikunnassa oli 103&nbsp;169 asukasta. Piirikunnan keskus on Bad Kissingen, joka on piirikunnan suurin kaupunki.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Piirikunnan verkkosivut
Bambergin piirikunta (Baijeri)

**Bambergin piirikunta** () on piirikunta Oberfrankenin hallintopiirissä Baijeriin osavaltiossa Saksassa. Piirikunnan pinta-ala on 1&nbsp;168 neliökilometriä, ja siihen kuuluu 36 kuntaa. Vuoden 2020 lopussa piirikunnassa oli 147&nbsp;497 asukasta. Piirikunnan keskus on Bamberg, joka ei kuitenkaan itse kuulu piirikuntaan. Väkiluvultaan piirikunnan suurin kunta on Hirschaid.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Piirikunnan verkkosivut
Saana Valkama

**Saana Valkama** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Saana Valkama (s. 1994), suomalainen jääkiekkoilija
* Saana Valkama (s. 2003), suomalainen jalkapalloilija.
Jalmari Hemminki

**Jalmari Matias Hemminki** (22. toukokuuta 1903 Alavus – 20. helmikuuta 1987 Seinäjoki) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai liikenneneuvoksen arvonimen.

Hemmingin vanhemmat olivat kauppias Heikki Hemminki ja Helmi Elisabet Selkämaa ja puoliso Alli Rauha Maria Honkavaara. Hemminki kävi kauppakoulun Vaasassa ja meni vuonna 1923 Alavuden Puunjalostusteollisuus -yhtiön palvelukseen, jossa hän työskenteli sittemmin pitkään konttoripäällikkönä. Hemmingin pojan Juhanin perustettua autoliikkeen mutta lähdettyä vuonna 1959 Kanadaan liike siirtyi Juhani Hemmingin isälle Jalmarille ja kahdelle veljelle. Kun Juhani Hemminki palasi Suomeen ja perusti uuden autoliikkeen, molemmat yhdistettiin vuonna 1963 ja yrityksen yhteyteen perustettiin myös autokoulu. Hemmingin Autoliikkeestä kasvoi alueellisesti merkittävä yritys Etelä-Pohjanmaalle, jolla oli useita toimipaikkoja maakunnan eri puolilla. Liikenneneuvoksen arvonimen vuonna 1974 saaneella Hemmingillä oli myös laajemmin vaikutusta talousalueella. Hän oli muun muassa perustamassa jo vuonna 1952 Etelä-Pohjanmaan kauppakamaria. 

## Lähteet
Pekka Hietala

**Pekka Hietala** (24. kesäkuuta 1904 Joensuu – 5. maaliskuuta 1995 Joensuu) oli suomalainen kauppias ja liikennöintialan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai liikenneneuvoksen arvonimen.

Hietalan vanhemmat olivat maanviljelijä Pekka Hietala ja Anna Mutanen ja puoliso 1932–1986 Elvi Johanna Nevalainen. Hietala kävi kauppakoulun Joensuussa ja toimi myymäläapulaisena sekä matkarahastajana. Hän perusti veljensä Ari Hietalan kanssa vuonna 1928 linja-autoliikkeen ja ryhtyi ajamaan Joensuu–Polvijärvi–Perttilahti-reittiä sekä Joensuun keskustan ja Utran yhdysliikennettä. Seuraavana vuonna veljekset sopivat yhdysliikenteestä myös laivayhtiön kanssa Kuopion ja Joensuun välillä. Vuonna 1930 Pekka Hietala perusti Joensuuhun myös talouskaupan ja myöhemmin sille sivuliikkeet Kontiolahdelle ja Polvijärvelle. Näistä hän luopui vuonna 1941. Veljesten linja-autoliiketoiminta siirrettiin vuonna 1936 uuteen Savo-Karjalan Linja -yhtiöön, josta muodostui sittemmin Pohjois-Karjalan merkittävimpiä alallaan, vaikkakin Ari Hietala erosi siitä jo vuonna 1947. Eläkkeelle yrityksen toimitusjohtajan tehtävästä vuonna 1979 jäänyt Pekka Hietala sai liikenneneuvoksen arvonimen vuonna 1977, ensimmäisenä pohjoiskarjalaisena henkilönä. 

## Lähteet
Marusja Tšurai

**Marusja Tšurai** oli ukrainalainen laulaja, joka tarinan mukaan asui Pultavassa vuosina 1625–1650.

Tšurain sanotaan kirjoittaneen muutamia edelleen suosittuja lauluja, kuten "Oi, ne hody, Hrytsju" ('Älä lähde juhliin, Hryts'), "Kotylysia vozy z hory" ('Vaunut vierivät mäkeä alas') ja "Za svit vstaly kozatšenky" ('Kasakat heräsivät aamunkoitteessa'). Kaikkiaan hänen nimiinsä on pantu 23 laulua. Laulun "Hryts" teemaa on käytetty kymmenkunnassa ukrainalaisessa romaanissa, useissa näytelmissä ja runoissa. Tunnetuin lauluun perustuva romaani on Olha Kobyljanskan *V nediliu rano zillia kopala* ('Pyhäaamuna hän kaivoi yrttejä'). Laulu on käännetty saksaksi ja ranskaksi 1800-luvun alussa. Tšurain lauluja on julkaistu kokoelmana *Divtšyna z lehendy – Marusja Tšurai* (1967, 1974, 'Legendan tyttö – Marusja Tšurai'), jossa on Leonid Kaufmanin kirjoittama elämäkerta.

Lina Kostenkon historiallinen runoromaani *Marusja Tšurai* ilmestyi 1979 Kiovassa. Kostenkon romaanissa Tšurai sai hirttotuomion, mutta D. H. Struk muistuttaa artikkelissaan, että Marusja Tšurain elämästä ei ole tarkkaa historiallista tietoa vaan kuva hänestä perustuu tarinoihin.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Rudolf Hoernle

**August Friedrich Rudolf Hoernle** (Rudolf Hoernlé tai A. F. Rudolf Hoernle; 1841 Intia – 1918) oli saksalainen kielitieteilijä, joka oli aikansa johtavia
muinaisintialaisten käsikirjoitusten asiantuntijoita.

Hoernle syntyi Intiassa, jossa hänen saksalainen isänsä toimi anglikaanisen kirkon lähetyssaarnaajana. Hän suoritti yliopistotutkinnon Sveitsissä ja siirtyi
jatko-opiskelijaksi Lontooseen perehtymään sanskritin kieleen Theodor Goldstückerin opastuksella. Vuonna 1865 hän palasi Intiaan ja toimi aluksi filosofian opettajana Benaresissa. Samalla hän perehtyi syvällisesti vanhoihin indoarjalaisiin kieliin ja muinaisintialaisiin käsikirjoituksiin. Myöhemmin hän asui Kalkutassa ja Oxfordissa.

Hoernlesta tuli yksi tunnetuimmista orientalisteista, kun hän vuonna 1881 pystyi tulkitsemaan Intian luoteisosasta löytyneitä käsikirjoituskatkelmia, joiden ennestään tuntematon kirjaimisto oli totuttua vanhemmalta ajalta ja jota muut tutkijat eivät osanneet lukea. Hänen tunnetuimmat tutkimuskohteensa olivat Keski-Aasiasta löytyneet Bowerin käsikirjoitus (1891) ja Weberin käsikirjoitus (1893).
Kaikkiaan hän julkaisi 115 tieteellistä teosta, artikkelia ja tutkielmaa. 

Hoernle sai tahran tutkijanmaineelleen, kun hän 1890-luvulla erehtyi pitämään hotanilaisen antiikkikauppias Islam Akhunin myymiä 
“muinaisia kirjoituksia” aitoina. Teksteissä oli Akhunin omatekoisia kirjoitusmerkkejä, joita Hoernle yritti parhaansa mukaan tulkita teoksissaan. Tutkimusmatkailija Marc Aurel Stein oli kuitenkin epäluuloinen ja sai Akhunin vuonna 1901 myöntämään tehneensä tekstit itse. Hoernle peitti virheensä poistamalla väärät tiedot teostensa uusista painoksista mainitsematta korjauksista sanallakaan.

## Lähteet
Ruususuomuaratti

**Ruususuomuaratti** (*Pyrrhura roseifrons*) on suomuaratteihin kuuluva lintulaji. Se on vastikään erotettu omaksi lajikseen, ja aiemmin sitä pidettiin täpläsuomuaratin (*Pyrrhura* *picta*) alalajina. Sillä ei ole alalajeja.

## Ulkonäkö
Ruususuomuaratti on noin 22 senttimetriä pitkä nokasta pitkän pyrstön kärkeen. Se painaa noin 55-70 grammaa.

Ruususuomuaratti on suurimmaksi osaksi vihreä. Sillä on punainen otsa ja päälaki, jota ei esiinny muilla suomuarateilla paitsi punalakkiaratilla. Pää on muutoin tumma, paitsi korvallinen vaaleampi. Kaulalla rinnalla on vaalean ja tumman vuorotellessa suomukuviota.  Alavatsa, alaselkä ja pyrstö tummanpunaiset. Nokka tumma, jalat harmaat.

Sukupuolet samannäköiset.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Ruususuomuaratti (''Pyrrhura roseifrons'')
*iNaturalist: Ruususuomuaratti (''Pyrrhura roseifrons'')
*UniProt: Taxonomy - Pyrrhura roseifrons (Red-crowned parakeet) 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Pyrrhura roseifrons
Amazoniansuomuaratti

**Amazoniansuomuaratti** (*Pyrrhura amazonum*) on suomuaratteihin kuuluva papukaijalaji. Se on erotettu omaksi lajikseen vastikään, ja aiemmin sitä pidettiin täpläsuomuaratin (*Pyrrhura* *picta*) alalajina.

Alalajeja sillä on kaksi: *P. a. amazonum* ja *P. a. microtera.*

## Koko ja ulkonäkö
Amazoniansuomuaratti on pituudeltaan nokasta pitkän pyrstön kärkeen noin 22 cm pitkä ja painaa noin 54–70 grammaa.

Suurimmaksi osaksi se on vihreä, etenkin selkäpuolelta. Muiden suomuarattien tapaan sen värirajat eivät välttämättä ole kovin selkeät, vaan suomukuvioiden sumentamat. Pää on tumma: sillä on musta lakki, tummansininen nauha silmästä silmään, silmän alapuoli ja poski tummanpunaruskea, korvalaikku vaaleanruskea. Kaulalla on beigemustia suomukuvioita. Suuri, punaruskea laikku vatsalla. Tummanpunainen pyrstö, jossa on vihreä tyvi. Nokka musta, silmät ruskeat, silmää ympäröivä paljas ihoalue harmaa, jalat harmaat. 

Sukupuolet ovat samannäköiset. 

Nuoret ovat aikuisia lyhytpyrstöisempiä ja haaleamman värisiä höyhenpuvultaan. Nuorilla vatsan punainen laikku ei ole niin laaja. Nuorilla on tummat silmät ja silmää ympäröivä ihoalue on vaaleampi kuin aikuisilla.

## Lähteet

* World Parrot Trust: Santarém Conure

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Amazoniansuomuaratti (''Pyrrhura amazonum'')
*iNaturalist: Amazoniansuomuaratti (''Pyrrhura amazonum'')
*UniProt: Taxonomy - Pyrrhura amazonum (Santarem parakeet) 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Pyrrhura amazonum
Kirjosuomuaratti

**Kirjosuomuaratti** (*Pyrrhura griseipectus*) on suomuaratteihin kuuluva papukaijalaji. Sitä pidettiin aiemmin raitasuomuaratin (*Pyrrhura leucotis*) alalajina.

## Ulkonäkö
Kirjosuomuaratti on nokasta pitkän pyrstön kärkeen noin 23 senttimetriä pitkä ja se painaa noin 50 grammaa.

Kuten muillakin suomuarateilla, kirjosuomuaratin väritys on suomukuvioiden kirjavoima, eikä selkeitä värirajoja kuvioille välttämättä ole. Suurimmaksi osaksi kirjosuomuaratti on vihreä, etenkin selkäpuolelta. Sillä on ruskea päälaki, viininpunainen "naamio", valkoinen korva, sinertävä niska, harmaavalkoisia suomukuvioita rinnassaan ja viininpunainen laikku alavatsassaan. Pyrstö on tummanpunainen ja siipisulat siniset. Nokka on musta, jalat harmaat ja silmää ympäröivä ihoalue vaaleanharmaa. Silmät ruskeat. Sukupuolet ovat samannäköiset.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Kirjosuomuaratti (''Pyrrhura griseipectus'')
*iNaturalist: Kirjosuomuaratti (''Pyrrhura griseipectus'')
*UniProt: Taxonomy - Pyrrhura griseipectus (Gray-breasted parakeet) 
*ITIS: Pyrrhura leucotis griseipectus 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Pyrrhura griseipectus
Unhallowed

**Unhallowed** on yhdysvaltalaisen The Black Dahlia Murderin esikoisalbumi. Se julkaistiin Metal Blade Recordsin toimesta 17. kesäkuuta 2003.

__NOTOC__

## Kappaleet

## Kokoonpano
* Trevor Strnad – laulu
* Brian Eschbach – kitara, taustalaulu
* John Kempainen – kitara
* David Lock – basso
* Cory Grady – rummut

## Arvostelut
* Imperiumi: 7/10
* Metal Storm: 
* Scene Point Blank: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Albumi ''Unhallowed'' Bandcamp -sivustolla
Rondelli

**Rondelli** () on pyöreä tai puolipyöreä matalahko tykkitorni puolustusmuurissa, jota Suomessa ja Ruotsissa on kutsuttu myös nimillä **rundeli** tai **posteiji**. Suomessa rondelleja on rakennettu Hämeen linnaan sekä Viipurin kaupunginmuurin vahvistukseksi. Kustaa Vaasa pyrki 1500-luvulla lujittamaan Suomen puolustusta, ja Hämeen linnaan rakennettiin kaksi vankkaa tykkitornia. Viipurin kaupunginmuurin osaksi oli myös tarkoitus rakentaa kaksi vahvaa, silloisen italialaisen linnoitustaidon mukaan suunniteltua pyöreää ampumatornia. Lopulta niistä rakennettiin vain toinen, niin sanottu Pyöreä torni.

## Kuvagalleria

Kuva:CastleOfHame 29042006 inside.JPG|Hämeen linnan rondellin sisäkuva
Kuva:Vyborg 06-2012 various listed 12.jpg|Viipurin pyöreä torni


## Katso myös
*Ympyräkaivanto, jota kutsutaan myös rondeliksi

## Lähteet
*Annukka Aikio ja Rauni Vornanen: Uusi sivistyssanakirja. Kustannusosakeyhtiö Otava 1993. .

### Viitteet
Tummasuomuaratti

**Tummasuomuaratti** (*Pyrrhura lucianii*) on suomuaratteihin kuuluva papukaijalaji. Se on erotettu omaksi lajikseen vastikään, ja aiemmin sitä pidettiin täpläsuomuaratin (*Pyrrhura* *picta*) alalajina. Tummasuomuaratilla ei ole alalajeja.

## Ulkonäkö
Tummasuomuaratti on noin 22 senttimetriä pitkä nokasta pitkän pyrstön kärkeen.

Kuten muillakin suomuarateilla, tummasuomuaratin väritys on suomukuvioiden kirjavoima, eikä selkeitä värirajoja kuvioille välttämättä ole. Selkäpuolelta se on suurimmaksi osaksi vihreä. Kasvot ovat tummat, mutta korvalla on vaaleampi laikku. Rinnassa on voimakasta suomukuviota. Alavatsalla on tummanpunainen, laaja laikku.

Sukupuolet samannäköiset.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Laji.fi: Tummasuomuaratti (''Pyrrhura lucianii'')
*iNaturalist: Tummasuomuaratti (''Pyrrhura lucianii'')
*UniProt: Taxonomy - Pyrrhura lucianii (Bonaparte's parakeet) 
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Pyrrhura lucianii
Sinimora

**Sinimora** (*Antimora rostrata*) eli aiemmalta nimeltään **sinisiimaturska** on moriin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan syvistä vesistä kaikista valtameristä.

## Koko ja ulkonäkö
Sinimora voi kasvaa suurimmillaan 70&ndash;75 cm pitkäksi ja naaraat ovat koiraita kookkaampia. Ruumiinmuodoltaan laji on pitkänomainen ja kuono työntyy eteenpäin. Ensimmäisen selkäevän etumaiset ruodot ovat pidentyneet ja taaempi selkäevä on pitkä. Kalan alaleuassa on viiksisäie. Sinimoran väritys vaihtelee tummansinisestä lähes mustaan.

## Levinneisyys ja elintavat
Sinimoran levinneisyysalue on erittäin laaja ja lajia tavataan Atlantista, Intian valtamerestä sekä Tyynenmeren eteläosista. Laji liikkuu lauhkeissa ja viileissä vesissä useimmiten 1&nbsp;300&ndash;2&nbsp;500 metrin syvyydessä. Sinimora muodostaa ryhmiä iän ja koon mukaan. Täysikasvuiset kalat elävät syvemmällä ja kauempana rannikosta kuin nuoret. Lajin ravintoa ovat äyriäiset, kalat ja kalmarit.

## Lähteet
Italian ympäriajo 2022

**Italian ympäriajo 2022** (**Giro d'Italia 2022**) oli järjestyksessään 105. Italian ympäriajo. Se alkoi Budapestista, Unkarista, 6. toukokuuta ja päättyi Veronaan 29. toukokuuta 2022. Kilpailun kolme ensimmäistä etappia kilpailtiin Unkarissa ja 19. etapissa kilpailu kävi myös Slovenian puolella.

Kokonaiskilpailun voitti Jai Hindley, ensimmäisenä australialaisena Giron historiassa. Kyseessä oli myös hänen joukkueensa Bora-Hansgrohen ensimmäinen pyöräilyn suuren ympäriajon kokonaiskilpailun voitto. Hindley siirtyi kokonaiskilpailun johtoon toiseksi viimeisellä etapilla ja voitti lopulta minuutin ja 18 sekunnin erolla toisena tulleeseen Ineos Grenadiers-joukkueen ecuadorilaiseen Richard Carapaziin, joka oli ollut kilpailun johtajan paidassa kuudella etapilla ja ennakkosuosikki kilpailun voittajaksi. Kolmanneksi kokonaiskilpailussa tuli espanjalainen Mikel Landa, Bahrain Victorious-joukkueesta, kolmen minuutin ja 24 sekunnin erolla kärkeen.

Pistekilpailun voitti ranskalainen Arnaud Démare, Groupama-FDJ-joukkueesta. Démare voitti myös kolme etappia. Mäkikirikilpailun voitti hollantilainen Koen Bouwman, Jumbo-Visma-joukkueesta. Nuorten kilpailun voitti espanjalainen Juan Pedro López, Trek-Segafredo-joukkueesta. López oli myös kymmenen etappia putkeen johtajan paidassa kilpailun keskivaiheilla. Joukkuekilpailun voitti Team Bahrain Victorious. AG2R Citroën-joukkueen Jaakko Hänninen, oli kilpailun ainoa suomalainen osanottaja. Hännisen sijoitus kokonaiskilpailussa oli 90.

## Joukkueet

## Etapit

## Kokonaiskilpailu

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Uvansjärvi

**Uvansjärvi** (myös *Uvantsajärvi*, ) on Uikujoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Mujejärven piirin Rukajärven kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 5,0 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 22,4 neliökilometriä ja keskisyvyys 3,8 metriä.

Uvansjärvi laskee puron kautta Rukajokeen. Sen kalalajeja ovat hauki, särki, salakka, lahna, made, ahven ja kiiski. Järvellä harjoitetaan kalanviljelyä ja Rukajärven kylä ottaa siitä käyttövetensä.

## Lähteet
Nyiragongon purkaus 2021

Nyiragongo-tulivuori Kongon demokraattisessa tasavallassa alkoi purkautua 22. toukokuuta 2021. Kahden miljoonan asukkaan Gomassa aloitettiin evakuointi, mutta kaupunki säästyi suurelta osin ja osa asukkaista pääsi palaamaan nopeasti. Vuoden 2002 purkauksessa 250 menehtyi ja 120&nbsp;000 joutui kodittomaksi.

Laavaa levisi ainakin kaupungin lentokentälle.

## Lähteet
Emilia Haukka

**Emilia Haukka** (s. 1986 Luxemburg) on suomalainen elokuvatuottaja.

Haukka opiskeli kuvataidekasvatusta ja valmistui taiteen maisteriksi Lapin yliopistosta 2013. Hän päätyi elokuva-alalle yhteisöllisen elokuvantekemisen järjestön Euphoria Borealisin kautta. 

Haukka on tuottanut puolenkymmentä pitää elokuvaa, joita on palkittu niin kansainvälisesti kuin kotimaassa.

Haukan yhdessä Jussi Rantamäen kanssa tuottama Juho Kuosmasen *[[Hytti nro 6 (elokuva)|Hytti nro 6]]* voitti Cannesin Grand Prix -palkinnon 2021. Elokuva voitti parhaan elokuvan Jussi-palkinnon sekä seitsemän muuta Jussi-palkintoa 2022.

Elina Talvensaaren ohjaama dokumenttielokuva *[[Neiti Aika (elokuva)|Neiti Aika]]* sai parhaan dokumentin Jussi-palkinnon 2021. Hamy Ramezanin *[[Ensilumi (elokuva)|Ensilumi]]* sai Nordisk Film -palkinnon 2021.

Haukan ja Rantamäen tuottama ja Mikko Myllylahden ohjaama Metsurin tarina voitti 2022 Cannesin elokuvajuhlien Kriitikoiden viikon niin kutsutun levityspalkinnon (Prix Fondation Gan à la Diffusion).

Haukka sai yhdessä Rantamäen kanssa vuoden elokuvatuottaja -palkinnon 2022.

Jussi-gaalassa 2024 Haukan ja Rantamäen tuottama *[[Mummola (vuoden 2023 elokuva)|Mummola]]* sai parhaan elokuvan Jussin ja heidän tuottamansa lyhytelokuva *[[How to Please]]* sai parhaan lyhytelokuvan Jussin.

## Valikoitu filmografia tuottajana

* *[[Neiti Aika (elokuva)|Neiti Aika]]* (2019)
* ''Fucking with Nobody'' (2020)
* ''Ensilumi'' (2020)
* ''Hytti nro 6'' (2021)
* ''Metsurin tarina'' (2022)
* *[[Mummola (vuoden 2023 elokuva)|Mummola]]* (2023)
* *[[How to Please]]* (lyhytelokuva 2023)
* *[[Parvet]]* (2024)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Kuvan tekijät: tuottaja Emilia Haukka – Kelaamo
Emil Korsisaari

**Otto Emil Korsisaari**, vuoteen 1937 **Korzard** (11. helmikuuta 1907 Nurmijärvi – 23. heinäkuuta 1996 Nurmijärvi) oli suomalainen liikennöintialan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai liikenneneuvoksen arvonimen.

Korsisaaren vanhemmat olivat  maanviljelijä Otto Selim Korzard ja Maria Elviira Sillanpää ja puoliso Helvi Costiander. Korsisaari suunnitteli ensin kanttorin uraa, mutta aloitti kuitenkin liikennöinnin vuonna 1927 kuljettamalla kuorma-autolla maitoa ja matkustajia Nurmijärveltä Helsinkiin. Linja-auton hän hankki vuonna 1929 ja perusti vuonna 1935 Nurmijärven Linja-auto -yhtiön, myöhemmin Korsisaari, yrityskumppanin ja tulevan vaimonsa kanssa. Talvisodan ja jatkosodan palveluksen jälkeen Emil Korsisaari jatkoi liikennöitsijänä, mutta perusti vuonna 1957 Nurmijärvelle myös huoltamon, kunnes vuokrasi sen Shellille. Hän harjoitti lisäksi muutaman vuoden kuorma-autoliikennettä. Korsisaaren yhtiö kasvoi useilla yrityskaupoilla ja onnistui vuonna 1985 saamaan haltuunsa Nurmijärven ja Helsingin välisen liikenteen kokonaan. Luovutettuaan yrityksensä johtamisen pojalleen vuonna 1982 Korsisaari jatkoi vielä sen hallituksen puheenjohtajana. Korsisaaren yhtiöihin kuului 2010-luvun alussa kaksitoista yritystä ja yhtymää johti jo perheen kolmas sukupolvi. Liikenneneuvoksen arvonimen Emil Korsisaari sai vuonna 1969. Hänet tunnettiin 1930-luvulla myös moottoripyöräajajana, joka voitti kilpailuissa yli 70 palkintoa. Sotilasarvoltaan Korsisaari oli reservin sotilasmestari. 

## Lähteet
Jussi Rantamäki

**Jussi Rantamäki** (s. 1980 Kokkola) on suomalainen elokuvatuottaja.

Rantamäki suoritti kulttuurituotannon kandidaatintutkinnon vuonna 2004. Opintojensa aikana ja niiden jälkeen hän työskenteli apulaisohjaajana ja kuvauspaikkajärjestäjänä.

Vuonna 2008 Rantamäki siirtyi tuottajaksi Elokuvayhtiö Aamuun. Rantamäki on käyny kansainvälisen EAVE-tuottajakoulutuksen.

Rantamäen tuotannot ovat päässeet isojen kansainvälisten elokuvafestivaalien ohjelmistoihin sekä kilpasarjoihin. Esikoistuotannoista Hannaleena Haurun *[[Älä kuiskaa ystävän suuhun]]* sai ensiesityksen Berlinalessa 2009. Juho Kuosmasen *[[Taulukauppiaat]]* esitettiin Cannesin Cinéfondation-sarjassa vuonna 2010. 

Juho Kuosmasen *[[Hymyilevä mies (elokuva)|Hymyilevä mies]]* voitti Cannesin Un Certain Regard -sarjan 2016 ja ''Hytti nro 6'' voitti festivaalin Grand Prix -palkinnon 2021. 2022 Rantamäen yhdessä Emilia Haukan kanssa tuottama ja Mikko Myllylahden ohjaama *[[Metsurin tarina]]* voitti Cannesin elokuvajuhlien Kriitikoiden viikon niin kutsutun levityspalkinnon (Prix Fondation Gan à la Diffusion).

Rantamäen tuottama *Hymyilevä mies* voitti 2017 parhaan elokuvan Jussi-palkinnon ja palkittiin sen lisäksi seitsemällä muulla Jussi-palkinnolla. ''Hytti nro 6'' sai parhaan elokuvan Jussi-palkinnon 2022. Rantamäen ja Emilia Haukan tuottama ja Elina Talvensaaren ohjaama ''Neiti Aika'' sai parhaan dokumenttielokuvan Jussin 2021.

Jussi-gaalassa 2024 Rantamäen ja Emilia Haukan tuottamat Tia Kouvon *[[Mummola (vuoden 2023 elokuva)|Mummola]]* sai parhaan elokuvan Jussin ja Elina Talvensaaren ohjaama lyhytelokuva *[[How to Please]]* voitti parhaan lyhytelokuvan Jussin.

Rantamäki nimitettiin 2024 Aalto-yliopiston Executive in Residence -tehtävään ajalle 1.8.2024–31.7.2027.

Rantamäki on palkittu kaksi kertaa vuoden elokuvatuottaja -palkinnolla. Rantamäki valittiin Yhdysvaltain elokuva-akatemian jäseneksi 2025.

## Valikoitu filmografia

* *[[Älä kuiskaa ystävän suuhun]]* (2009)
* *[[Taulukauppiaat]]* (2010)
* *[[Kaikella rakkaudella]]* (2013)
* *[[Hymyilevä mies (elokuva)|Hymyilevä mies]]* (2016)
* *[[Lauri Mäntyvaaran tuuheet ripset]]* (2017)
* *[[Neiti Aika (elokuva)|Neiti Aika]]* (2019)
* ''Fucking with Nobody'' (2020)
* ''Ensilumi'' (2020)
* ''Hytti nro 6'' (2021)
* ''Metsurin tarina'' (2022)
* ''Mummola'' (2023)

## Palkinnot ja tunnustukset

* Saarijärven elokuvaviikon Matti Pellonpää -palkinto 2016.
* Elokuvataiteen valtionpalkinto marraskuussa 2016 yhdessä Juho Kuosmasen ja J-P Passin kanssa elokuvasta ''Hymyilevä mies''.
* Jussi-palkinto 2017 parhaan elokuvan (''Hymyilevä mies)'' tuottamisesta.
* Vuoden elokuvatuottaja 2017.
* Jussi-palkinto 2022 parhaan elokuvan (''Hytti nro 6'') tuottamisesta yhdessä Emilia Haukan kanssa.
* Vuoden elokuvatuottaja 2022 - yhdessä Emilia Haukan kanssa.
* Jussi-palkinto 2024 parhaan elokuvan (*[[Mummola (vuoden 2023 elokuva)|Mummola]]*) tuottamisesta yhdessä Emilia Haukan kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Rukajärvi (järvi)

**Rukajärvi** () on Uikujoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Mujejärven piirin Rukajärven kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 10,7 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 69,7 neliökilometriä, keskisyvyys 2,5 metriä ja suurin syvyys 8,0 metriä.

Rukajärveen virtaa muutamia puroja. Se laskee Rukajoen kautta Ontajokeen ja edelleen Ontajärveen. Järven kalalajeja ovat siika, muikku, hauki, särki, lahna, säyne, made, ahven ja kiiski. Rukajärven kylä laskee siihen jätevetensä.

## Lähteet
Korvenoja

**Korvenoja** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Aku Korvenoja (1891–1962), maanviljelysneuvos, kansanedustaja (Kansallinen Kokoomus)
* Tauno Korvenoja (1913–2000), auto- ja kuljetusalan yrittäjä, liikenneneuvos
* Tuomas Korvenoja (s. 1954), raviohjastaja ja -valmentaja
Tauno Korvenoja

**Tauno Ismael Korvenoja** (14. syyskuuta 1913 Hämeenlinna – 24. maaliskuuta 2000 Forssa) oli suomalainen auto- ja kuljetusalan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai liikenneneuvoksen arvonimen.

Korvenojan isä oli liikennöitsijä Kustaa Korvenoja ja äiti Eliina Kajander. Tauno Korvenojan puoluso oli Aune Linnea Hovila, aiemmin Avellan. Korvenoja kävi kansakoulun ja opiskeli pari vuotta Someron yhteiskoulussa. Koulun ohessa hän työskenteli isänsä omistamassa linja-autoyrityksessä. Oman kuorma-autoyrityksen Korvenoja perusti vuonna 1931, mutta toimi samalla myös kauppiaana ja vilja- ja puutarhatuotteiden välittäjänä. Omissa nimissään hän aloitti linja-autoliikenteen vuonna 1952 ja laajensi liiketoimintaa yritysostoilla. Osamiaan yrityksiä hän kuitenkin myös myi sittemmin eteenpäin.  Forssan Auto -yhtiön osakkaaksi tullut Korvenoja hankki koko yhtiön itselleen vuonna 1962. Tämä liike myi ja korjasi autoja. Korvenoja tarjosi myös taksi- ja hinauspalveluja. Hän osallistui aktiivisesti auto- ja kuljetusalan järjestötoimintaan ja hänellä oli myös muita luottamustehtäviä.  Liikenneneuvoksen arvonimen Korvenoja sai vuonna 1975. 

## Lähteet
Louhijärvi

**Louhijärvi** (aiemmin *Luovuskajärvi*, ) on Kierettijoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Louhen piirin Plotinan ja Malinavaaran kunnissa Venäjällä. Sen pinta-ala on 57,9 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 548 neliökilometriä ja keskisyvyys 3,8 metriä.

Louhijärvi laskee Louhijoen (ven. *Louksa*) kautta Kierettijokeen. Sen kalalajeja ovat siika, muikku, kuore, hauki, lahna, särki, made, ahven ja kiiski. Plotinan taajama ottaa järvestä käyttövetensä.

## Lähteet
Seinämaalausperiaate

**Seinämaalausperiaate** (engl. Wall-Picture Principle) on eräs fasetoitua luokitusta varten luoduista tiedon järjestämisen periaatteista.
Seinämaalausperiaate kuvaa moniosaisen aiheen osien loogisen järjestyksen. Periaatteen nimessä esiintyy havainnollistava esimerkki: Ennen kuin voi olla seinämaalaus,
täytyy olla seinä. Siis riippumaton osa aiheesta (seinä voi olla olemassa ilman seinämaalausta) edeltää riippuvaa osaa (seinämaalaus vaatii toteutuakseen seinän).

Seinämaalausperiaate kuuluu fasettijärjestyksen periaatteiden ryhmään. Fasettien järjestyksen tulisi pohjautua johonkin yleiseen ohjaavaan periaatteeseen,
joka soveltuu kaikkiin aihepiireihin. Muut ryhmän periaatteet ovat *Kokonaisuus-osa-periaate* (Whole-Organ Principle), *Lehmä-vasikka-periaate* (Cow-Calf Principle) ja *Kohde-toiminta-toimija-työkalu-periaate* (Actand-Action-Actor-Tool Principle). 
## Lähteet
* 
* 
* 
### Viitteet
Eagle (kappale)

**Eagle** on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1977. Kappaleen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Se julkaistiin studioalbumin *[[The Album]]* avausraitana joulukuussa 1977 ja singlen a-puolena toukokuussa 1978. Single julkaistiin muun muassa Australiassa, Espanjassa, Japanissa, Saksassa ja Yhdysvalloissa. B-puolena on "Thank You for the Music".

"Eagle" ei noussut Abban menestyneimpien sävellysten joukkoon. Saksan, Alankomaiden ja Belgian musiikkilistoilla se kohosi kuitenkin melko korkealle. Lähes kuusiminuuttinen "Eagle" on pisin sävelteos, jonka Abba on julkaissut. Kappaleesta on julkaistu myös lyhyempiä versioita.

"Eagle" sisällytettiin Abban toiselle kokoelma-albumille *Greatest Hits Vol. 2* vuonna 1979. Kappaleesta on tuonnempana julkaistu cover-versioita, kuten suomalaisen YUP-yhteen tulkinta, joka sisällytettiin piiloraidaksi albumille *[[Hajota ja hallitse 1993–2001]]*.

## Muusikot
*Agnetha Fältskog, päävokalisti, taustavokalisti
*Anni-Frid Lyngstad, päävokalisti, taustavokalisti
*Benny Andersson, taustavokalisti, kosketinsoittimet
*Björn Ulvaeus, taustavokalisti, akustinen kitara
*Janne Schaffer, sähkökitara
*Lasse Wellander, sähkökitara
*Rutger Gunnarsson, basso
*Ola Brunkert, rummut
*Malando Gassama, lyömäsoittimet

## Lähteet
Rock Me (Abban kappale)

**Rock Me** on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1974. Kappaleen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Se julkaistiin studioalbumilla *[[Abba (albumi)|Abba]]* huhtikuussa 1975 ja singlen "I Do, I Do, I Do, I Do, I Do" b-puolena niin ikään 1975. Singlen a-puolena "Rock Me" julkaistiin vuonna 1976.

"Rock Me" nousi listakärkeen Belgiassa ja toiselle sijalle Uudessa-Seelannissa.

"Rock Me" -kappaleen päävokalistina on Björn Ulvaeus.

## Lähteet