open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
XFL (2001)

**XFL** oli yhdysvaltalainen ammattilaistason amerikkalaisen jalkapallon liiga, joka pelasi ainoan kautensa vuonna 2001. XFL oli showpainiorganisaatio WWE:n ja televisioyhtiö NBC:n yhteishanke, jotka molemmat omistivat liigasta puolet.

Liigan lopetettua toimintansa vuonna 2001 WWE:n omistaja Vince McMahon säilytti oikeudet XFL-brändiin, ja perusti uuden samannimisen liigan vuonna 2018.

## Historia
Kanadalaisen jalkapallon sarjan CFL:n joukkue Toronto Argonauts oli myynnissä vuonna 1999. McMahon kiinnostui sen ja myöhemmin koko sarjan ostamisesta itselleen. Kaupankäynnin epäonnistuttua hän päätti perustaa Yhdysvaltoihin kokonaan oman amerikkalaisen jalkapallon liigansa.

29. maaliskuuta 2000 McMahon teki showpainiyhtiönsä WWE Entertainmentin kautta strategisen kumppanuussopimuksen televisioyhtiö NBC:n kanssa yhteisesti omistaa ja pyörittää uutta jalkapalloliigaa nimeltä XFL. Kirjan "X" ei suoranaisesti tarkoittanut mitään. Markkinoinnissa sillä viitattiin sanoihin Xciting (*exciting* - jännittävä), Xplicit (*explicit* - lapsille sopimaton), Xhilirating (*exhilarating* - jännittävä) ja Xplosive (*explosive* - räjähtävä). kirjaimet "F" ja "L" tulivat sanoista *football league* (jalkapalloliiga).

Liiga kamppaili koko olemassaolonsa ajan lauantai-illan katsojamääristä ja siinä epäonnistuttuaan tuotti omistajaosapuolilleen (WWE & NBC) kummallekin 35 miljoonaa dollaria tappiota. Tämän vuoksi liiga lopetti toimintansa 10. toukokuuta 2001.

## Joukkueet
**Itäinen divisioona**
* Birmingham Thunderbolts
* Chicago Enforcers
* New York/New Jersey Hitmen
* Orlando Rage

**Läntinen divisioona** 
* Las Vegas Outlaws
* Los Angeles Xtreme
* Memphis Maniax
* San Francisco Demons

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*alkuperäisen XFL:n muistosivusto 
*alkuperäisen XFL:n nettisivusto (arkistoitu)
Ellen Herler

**Ellen Herler** (s. 2011) on suomalainen lapsinäyttelijä ja muusikko, joka on näytellyt ''Erityiset''-lastensarjassa (2023), ''Metsurin tarina'' -elokuvassa (2022), lapsipääosaa elokuvassa *[[Tarhapäivä]]* (2019) ja televisiosarjassa *[[Makkari]]* (2019). Herler esiintyi Janne Katajan juontaman *[[Kuutamolla (televisio-ohjelma)|Kuutamolla]]*-ohjelman erikoisjaksossa yhdessä kahden muun lapsinäyttelijän kanssa vuonna 2023. Hän näytteli myös Marta von Trappia Opera Telluksen ''Sound of Music'' -musikaaliproduktiossa 2021. Syksyllä 2021 Herler esiintyi pikkulottana Ilkka Kuusiston oopperassa *Isänmaan tyttäret*, joka esitettiin Helsingin Temppeliaukion kirkossa. 2024 hän esiintyi Robin Hood -musikaalissa Helsingin Aleksanterin teatterissa. Hän esiintyi myös Ylen *[[Kirjolla]]*-sarjassa 2023 haastattelemassa veljeään Juliusta, joka on yksi tositelevisiosarjan päähenkilöistä.

## Musiikki
Ellen Herler on soittanut viulua 3-vuotiaasta alkaen ja hän vaihtoi alttoviulun pääsoittimekseen 7-vuotiaana. Hänet valittiin solistiksi Helsingin kaupunginorkesterin vuoden 2023 Juniorikonserttiin, joka järjestettiin Helsingin Musiikkitalolla. Syksyllä 2023 hän esiintyi Wegelius Kamarijousten solistina Unga Solister -konsertissa. Ellen esiintyi NYC:in Carnegie Hallissa helmikuussa 2024. Toukokuussa 2024 hän esiintyi Radion sinfoniaorkesterin solistina Nuorten solistien konsertissa Musiikkitalolla. Konsertti lähetettiin televisiolähetyksenä. Hän on myös esiintynyt Japanissa Inzai-kilpailun galakonsertissa 2023. Hän on menestynyt useassa kansainvälisessä kilpailussa, muun muassa Stockholm International Music Competitionissa (2. sija, 2022), japanilaisessa Inzai Music Competitionissa (1. sija, 2022), sveitsiläisessä Lugano International Music competitionissa (2. sija, 2023) ja itävaltalaisessa Oberton International Soloist -kilpailussa (3. sija, 2022).

## Roolit

## Lähteet
Saul og David

***Saul og David*** on Carl Nielsenin ensimmäinen ooppera. Hän sävelsi sen vuonna 1901. Nelinäytöksisen oopperan libreton laati Einar Christiansen. Kantaesitys pidettiin säveltäjän itsensä johtamana Tanskan kuninkaallisessa teatterissa Kööpenhaminassa vuonna 1902.

*Saul og David* -oopperan aihe perustuu Ensimmäiseen Samuelin kirjaan. Ooppera esitettiin Nielsenin eläessä vain muutamia kertoja. Teos on jäänyt vähäiselle huomiolle Tanskan ulkopuolella. Kuorotekstuurinsa johdosta oopperaa on toisinaan luonnehdittu oratorion kaltaiseksi.

*Saul og David* on peräisin välittömästi Nielsenin toista sinfoniaa edeltäneeltä ajalta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* [IMSLP: nuotteja](https://imslp.org/wiki/Saul_og_David%2C_CNW_1_(Nielsen%2C_Carl))
Margaret Gorman

**Margaret Gorman** (18. elokuuta 1905 − 1. lokakuuta 1995)  oli yhdysvaltalainen malli ja kauneuskuningatar, joka voitti ensimmäisen Miss America -kauneuskilpailun, kun hänet kruunattiin Miss District of Columbiaksi vuonna 1921.

## Komeus

Gorman oli lukion ensimmäisellä vuosikurssilla Western High Schoolissa Washingtonissa, kun hänen valokuvansa osallistui sanomalehti *[[Washington Herald|Washington Heraldin]]* äänestyskilpailuun. 

Hänet valittiin Miss District of Columbiaksi vuonna 1921 16 -vuotiaana urheilukyvyn, aiempien saavutusten ja ulospäin suuntautuneen persoonallisuutensa vuoksi. Voiton seurauksena hänet kutsuttiin 8. syyskuuta 1921 pidettyyn toiseen vuotuiseen Atlantic City -kilpailuun kunniavieraana. Siellä hänet kutsuttiin liittymään uuteen tapahtumaan: "Inter-City Beauty" -kilpailuun. Hän voitti tittelit "Inter-City Beauty amateur" ja "The Most Beautiful Bathing Girl in America" kilpaillessaan Bather's Revue -kilpailussa. Hän voitti pääpalkinnon, Golden Mermaid -palkinnon.  Hänen odotettiin puolustavan asemaansa ensi vuonna, mutta jonku muu oli saavuttanut tittelin "Miss Washington, DC", joten hänet kruunattiin tittelillä "Miss America". Hän on ainoa Miss America, joka on saanut kruununsa vuoden lopussa. 

Gorman oli kevyin Miss America painoltaan 108 paunaa (noin 48.9 kiloa) vuoteen 1949 asti, jolloin Arizona, Phoenixin Jacque Mercer painoi 106 paunaa (48 kiloa) ja voitti tittelin. 

Gorman sanoi myöhemmin: "En koskaan halunnut olla Miss America. Se ei ollut minun ideani. Olen niin kyllästynyt kaikkeen. Haluan todella unohtaa koko asian. "  Hän omisti edelleen merivihreän, paljeteilla koristellun sifonkimekon, jota hän käytti vuoden 1922 kilpailussa. 

## Henkilökohtainen elämä
Gorman jatkoi kilpailua vuonna 1922. Vuonna 1925 hän meni naimisiin Victor Cahillin kanssa.  Cahill menehtyi vuonna 1957. Hän asui koko elämänsä Washington DC: ssä ja nautti seurapiirielämästä sekä matkustamisesta.

Hän kuoli 1. lokakuuta 1995 90-vuotiaana.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Margaret Gorman osoitteessa MissAmerica.org
* Margaret Gorman: Ensimmäinen Miss America ja Washingtonian
Jacque Mercer

**Jacquelyn Joy Mercer** (7. tammikuuta 1931 − 2. helmikuuta 1982) oli vuoden 1949 Miss America.

## Elämäkerta
Mercer syntyi Thatcherissa, Arizonassa, Yhdysvalloissa. Vuonna 1949 hän voitti Miss America -tittelin. Hänet mainitaan (yleensä tittelillä, kerran nimellä) useita kertoja Philip Rothin vuoden 1977 romaanissa *[[Amerikkalainen pastoraali]]*.

Hän meni naimisiin ja erosi lukioaikaisesta rakastajastaan Douglas Cookista ollessaan hallitseva Miss America. Tämän jälkeen voimaan tuli sääntö, joka vaatii Miss America -kilpailijoita allekirjoittamaan lupauksen, jonka mukaan he eivät ole koskaan olleet naimisissa tai raskaana. Mercer kuoli Los Angelesissa, Kaliforniassa  2. helmikuuta 1982.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jacque Mercer -profiili Miss America -järjestöstä
* Arizonan arkistot verkossa
BeBe Shopp

**Beatrice Bella "BeBe" Shopp** (17. elokuuta 1930 – 4. lokakuuta 2025) oli vuoden 1948 Miss America. Kilpailun pääpalkinto oli opiskelustipendi missin itsensä haluamassa oppilaitoksessa.

## Missikilpailun jälkeinen ura
Voitettuaan Miss America -kilpailun vuonna 1948, Shopp käytti palkintorahansa opiskellakseen Manhattan School of Musicissa. Hän erikoistui vibrafoniin ja valmistui lyömäsoitinten tutkinnosta vuonna 1952. Hän myös lauloi Share the Musicin ja Cape Annin sinfoniakuoron kanssa. Hän oli aktiivinen yhteisöasioissa ja johti Gloucester Stage Companyn hallitusta.

Lähellä Miss America -kautensa loppua Ranskassa matkustaessaan Shoppilta kysyttiin kaksiosaisten uimapukujen käytöstä ja hän vastasi: ”En hyväksy bikinipukuja amerikkalaisille tytöille... Ranskalaiset tytöt voivat käyttää niitä halutessaan, mutta en silti hyväksy niitä amerikkalaisilla tytöillä.” 

## Yksityiselämä
Shopp meni naimisiin Korean sodassa navigaattorina työskennelleen luutnantti Bayard D. Waringin kanssa vuonna 1954 ja sai hänen kanssaan myöhemmin neljä tytärtä.

Hän asui Rockportissa, Massachusettsissa, ja hänet tunnettiin avionimellään Beatrice ”Bea” Waring. Hän toimi pappina episkopaalisessa kirkossa ja esiintyi sähköskootteriyrityksen televisiomainoksissa.

Shopp kuoli 95 vuoden iässä 4. lokakuuta 2025.

## Lähteet
 

## Aiheesta muualla
* Miss America virallinen sivusto
Mongolian kansanterveyskeskus

**Mongolian kansanterveyskeskus** (, lyhennys **НЭМҮТ**; , lyhennys **NCPH**) on Mongolian kansanterveyteen keskittynyt tutkimuslaitos ja viranomainen. Hallinnollisesti se on Mongolian terveysministeriön alainen laitos. NCPH:aa ja sen edeltäjää johti useiden vuosien ajan tohtori Byambaa Tsogtbaatar. 

Mongolian kansanterveyskeskus on kehittynyt Mongolian kansanterveyslaitoksesta (, lyhennys PHI). Tämä pohjautui puolestaan alkujaan vuonna 1968 perustettuun tutkimuslaitokseen (Valtion terveyden, infektiotautien ja bakteorologian instituutti).

NCPH edustaa Mongoliaa esimerkiksi kansainvälisessä kansanterveyslaitosten järjestössä (IANPHI). 

Mongolian kansanterveyskeskus seuraa kansanterveyden tilannetta maassaan esimerkiksi 4-5 vuoden välein tehtävien väestökyselyjen avulla. NCPH on asiantuntijatahona osallistunut keskeisesti myös koronaviruspandemian seurantaan ja torjuntaan kotimaassaan. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Нийгмийн эрүүл мэндийн үндэсний төв (НЭМҮТ)  (Mongolian kansanterveyskeskuksen verkkosivut)   (ncph.gov.mn, via itools.mn) 
* Mongolian kansanterveyskeskuksen twitter-viestit  (twitter.com) 
* Mongolian covid-19-tautitilanne (Mongolian terveysministeriö)   (mohs.mn)
Barbara Jo Walker

**Barbara Jo Walker** Hummel (12. maaliskuuta 1926 − 7. kesäkuuta 2000) oli vuoden 1947 Miss America.

## Elämä
Hän opiskeli Memphiksen yliopistossa ja on Alpha Gamma Delta -opiskelijayhdistyksen alumni. Hän on myös Memphisiin pohjautuvan power pop -yhtye Big Starin edesmenneen Andy Hummelin äiti.

Hän oli viimeinen Miss America, joka kruunattiin uimapuvussa; kaikki vuodesta 1947 lähtien on kruunattu iltapuvuissa. Walker oli Miss Memphis, viimeinen kaupungin edustaja, joka voitti Miss America -kruunun.

Hän kuoli Memphisissä, Tennesseessä, 7. kesäkuuta 2000. 

## Viitteet
Sakon Nakhon

**Sakon Nakhon** () on kaupunki varrella Isanin alueella Koillis-Thaimaassa. Kaupunki on samannimisen provinssin hallinnollinen keskus. Sakon Nakhon sijaitsee 651 kilometriä koilliseen Bangkokista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Diiriye Guure

**Diiriye Guure** (1860 Buuhoodle – 1920 Ogaden) oli somalialainen kuningas ja sotilas. Hän toimi komentajana Dervissivaltiossa. Guure onnistui solmimaan rauhan Italian kanssa vuonna 1905, ja rauhanteon yhteydessä Italia tunnusti Guure Nugaaliin alueen hallitsijaksi. Sopimus murentui vuonna 1920, kun Britannian ilmavoimat pommitti pääkaupunkia Talehia ja joitain muita tärkeitä paikkoja; britit voittivat Dervissivaltion.

## Katso myös
* Somalian historia

## Lähteet
Neha Kakkar

**Neha Kakkar** (s. 6. kesäkuuta 1988 Rishikesh, Uttar Pradesh, Intia) on intialainen laulaja. Hän on playback-laulaja Sonu Kakkarin nuorempi sisar. Hän alkoi esiintyä hyvin varhaisessa iässä uskonnollisissa tapahtumissa. Vuonna 2005 hän osallistui laulutositelevisiosarjan *[[Indian Idol]]* toiselle kaudelle. Hän teki Bollywood-debyyttinsä kuorolaulajana elokuvassa *[[Meerabai Not Out]]*. Hän nousi esiin, kun elokuvasta *[[Cocktail (vuoden 2012 elokuva)|Cocktail]]* julkaistiin tanssiraita ”Second Hand Jawaani”, jota seurasi useita suosittuja bilekappaleita, kuten ”Sunny Sunny” elokuvasta *[[Yaariyan (vuoden 2014 elokuva)|Yaariyan]]* ja ”London Thumakda” elokuvasta *[[Queen (elokuva)|Queen]]*. Playback-laulamisen lisäksi Kakkar on esiintynyt useissa musiikkivideoissa ja tuomarina useissa tositelevisiosarjoissa, mukaan lukien *Indian Idol*.

Vuonna 2019 Kakkar listattiin YouTuben katsotuimpien naisartistien joukkoon 4,2&nbsp;miljardilla katselukerralla. Tammikuussa 2021 hänestä tuli ensimmäinen intialainen laulaja, joka voitti YouTube-timanttipalkinnon.

Hän esiintyi Intian *[[Forbes]]in* Celebrity 100 -listalla vuosina 2017 ja 2019. Joulukuussa 2020 hän esiintyi *Forbesin* Aasian 100 digitaalisen tähden luettelossa.

## Palkinnot ja ehdokkuudet

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kotisivut  
*
Wolfdietrich Schnurre

**Wolfdietrich Schnurre** (22. elokuuta 1920 Frankfurt am Main, Saksa – 9. kesäkuuta 1989 Kiel,  Länsi-Saksa) oli saksalainen kirjailija. Hän kirjoitti romaaneja ja kertomuksia, joiden aiheita ovat sota ja sen jälkeiset ongelmat.

Schnurre oli 1939–1945 toisessa maailmansodassa Saksan palveluksessa rintamalla. Siviiliin päästyään hän kirjoitti elokuva- ja teatteriarvosteluja ja oli vuodesta 1950 lähtien vapaa kirjailija. Hän harjoittaa teoksissaan yhteiskuntakritiikkiä satiirin ja mustan huumorin keinoin. Hän sai 1983 Georg Büchner -palkinnon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nils A. Etola

**Nils August Etola**, vuoteen 1935 **Etholén** (10. maaliskuuta 1916 Helsinki – 26. heinäkuuta 1993 Kirkkonummi) oli suomalainen kauppaneuvos, yrittäjä ja yritysjohtaja. 

Nils Etolan vanhemmat olivat toimitusjohtaja Johan Etholén ja Anna Karjagin ja puoliso vuodesta 1940 hammaslääkäri Irja Kahilus. Toimitusjohtaja Erkki Etola on heidän poikansa. Nils Etola tuli ylioppilaaksi 1934 ja valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1937, kauppakurssitutkinnon hän suoritti Toursin yliopistossa samana vuonna. Hän oli toimitusjohtaja Etolassa 1938–1976, Kumi-Tuote-yhtiössä vuodesta 1938 ja Etra-yhtiössä vuodesta 1942 ja yritysten hallitusten puheenjohtaja vuoteen 1993. Kauppaneuvoksen arvon Nils Etola sai 1970. Kumi- ja muovituotteisiin erikoistumalla Nils Etola kehitti Etola-yhtiöstä merkittävän konsernin, jolla oli laaja vähittäismyymäläverkosto ja useita eri tuoteosastoja. Nils Etolalla oli myös useita liike-elämän luottamustehtäviä, sotilasarvoltaan hän oli yliluutnantti.

## Lähteet
Vallmo (Nauvo)

**Vallmo** on saari Nauvon kunta-alueella, Paraisilla. Saari kuuluu siten Saaristomerellä sijaitsevaan Turunmaan saaristoon. Saari sijaitsee noin 2 km koiliseen Nauvon kirkolta. Saaren pinta-ala on 2.3 neliökilometriä. 

## Lähteet
Jouni Mäki

**Jouni Mäki** (s. 24. lokakuuta 1994 Ilmajoki) on suomalainen pesäpalloilija, joka pelaa kaudella 2025 Ykköspesis-joukkue Seinäjoen Maila-Jusseissa. 

Mäki aloitti pesäpallouransa Koskenkorvan Urheilijoissa. Superpesis-debyyttinsä Mäki teki kaudella 2012 Koskenkorvan paidassa. Tällä kaudella hän ei vielä kerännyt kärkilyöntejä. Kaudella 2013 Mäki pelasi pääosin poikien Superpesistä Koskenkorvassa ja Ykköspesistä Puna-Mustissa. Kauden aikana hän pelasi myös kaksi Superpesis-ottelua Koskenkorvan Urheilijoissa ja löi ensimmäisen juoksunsa Superpesiksessä. Vuoteen 2017 saakka Mäki edusti eri seuroja Ykköspesiksessä, poikien Superpesiksessä ja miesten Superpesiksessä. Varsinainen läpimurto Superpesikseen tapahtui vuonna 2017 Kiteen Pallossa, jossa Mäki pelasi 22 ottelua lyöden kolme juoksua.

Kaudeksi 2018 Mäki siirtyi Oulun Lippoon.  Mäki löi 23 ottelussa kaksi kunnaria ja 21 tavallista juoksua ja toi seitsemän juoksua. Kauden jälkeen hän siirtyi Alajärven Ankkureihin, mutta palasi jälleen kaudeksi 2020 Koskenkorvan Urheilijoihin. Hän ei kuitenkaan pystynyt vakiinnuttamaan pelipaikkaa ja siirtyi kaudeksi 2021 Kankaanpään Mailaan. Kaudella 2021 Mäki saikin enemmän sisäpelivastuuta jopa numerolla 4, ja hän on pelannut myös jokerina. Kauden päätteeksi Kankaanpää karsii paikasta Superpesiksessä Jyväskylän Lohea vastaan. Mäki ratkaisi ensimmäisen ottelun supervuoroparissa. 

Miesten Superpesiksen runkosarjassa Mäki on pelannut 151 ottelua ja lyönyt niissä 5 kunnaria ja 60 tavallista juoksua. Hän on tuonut 26 juoksua. Kärkilyöntejä Mäki on kerännyt 273 kappaletta.

Ulkopelissä Mäki pelaa kopparina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Jouni Mäki Pesiksen Maailma -sivustolla
YoungBoy Never Broke Again

**YoungBoy Never Broke Again** (myös **NBA YoungBoy**), oikealta nimeltään **Kentrell DeSean Gaulden** (s. ), on yhdysvaltalainen rap-artisti. Gauldenilla on laaja tuotanto ja hänellä on rap-artisteista eniten Billboard 200 -listalle sijoittuneita albumeita. Vuonna 2025 julkaistu studioalbumi *MASA*  oli hänen 34. julkaistu projekti. Gauldenia on kuvailtu mediassa ”näkymättömäksi musiikkitähdeksi”, sillä useiden hänen albumiensa kaupallisesta menestyksestä huolimatta hänen tunnettavuutensa musiikkikulttuurissa on ollut verrattain vähäistä. Gauldenilla on kuitenkin intohimoinen ja puolustava fanijoukko. Hänen musiikki on trap-vaikutteista ja usein autotunea hyödyntävää, ja hänen kappaleet vaihtelevat aggressiivisista kappaleista herkempiin.  

Gaulden julkaisi esikoisalbuminsa *[[Until Death Call My Name]]* vuonna 2018 ja se myi platinaa Yhdysvalloissa. Hänen toinen studioalbuminsa, vuonna 2020 julkaistu *[[Top (YoungBoy Never Broke Againin albumi)|Top]]*, nousi Billboard 200 -listan ensimmäiselle sijalle.

## Diskografia
### Studioalbumit
* *[[Until Death Call My Name]]* (2018)
* *[[Top (YoungBoy Never Broke Againin albumi)|Top]]* (2020)
* *[[Sincerely, Kentrell]]* (2021)
**[[The Last Slimeto]]* (2022)
**[[I Rest My Case]]* (2023)
**[[Don't Try This at Home]]* (2023) 
**[[I Just Got a Lot on My Shoulders]]* (2024)
**[[MASA]]* (2025)
**[[Slime Cry]]* (2026)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kotisivut
Huuliseuloja

**Huuliseuloja** (*Tylochromis labrodon*) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa vesissä elävä kalalaji.

## Koko ja ulkonäkö
Huuliseuloja voi kasvaa enintään 22,6 senttimetrin mittaiseksi. Lajilla on selkäevässään 14–16 piikkiruotoa ja 13–15 nivelruotoa, peräevässään kolme piikkiruotoa ja seitsemän nivelruotoa.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Huuliseulojaa tavataan Kongojoesta ja useista sen sivujoista Kongon demokraattisessa tasavallassa, Keski-Afrikan tasavallassa ja Kamerunissa. Laji käyttää ravinnokseen hyönteisiä ja niiden toukkia, nilviäisiä, vesikasveja sekä detritusta. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut huuliseulojan vuonna 2010 elinvoimaiseksi lajiksi.

## Lähteet
Birmingham Thunderbolts

**Birmingham Thunderbolts** oli lyhytaikainen ammattilaistason amerikkalaisen jalkapallon joukkue Birminghamista, Alabamasta. Joukkue pelasi vain yhden kauden toimineessa XFL-liigassa kaudella 2001 osana Itäistä divisioonaa.

Joukkue luotiin vuonna 2001 osaksi Vince McMahonin perustamaa XFL:ää, jonka omistivat puoliksi showpainiorganisaatio WWE ja televisioyhtiö NBC. Thunderboltsin kotikenttä oli 71&nbsp;594 katsojan Legion Field.

Ainoalla kaudellaan Thunderbolts pelasi runkosarjassa kymmenen ottelua, joista se voitti kaksi ja hävisi kahdeksan. Joukkueen tulos oli koko liigan huonoin, eikä se selvinnyt pudotuspeleihin.

## Kausittaiset tilastot

* **O** = ottelut
* **V** = voitot

* **H** = häviöt
* **T** = tasapelit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Alkuperäisen XFL:n nettisivusto (arkistoitu)
Damian Szymański

**Damian Dawid Szymański** (s. 16. kesäkuuta 1995 Kraśnik) on puolalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja ja pituudeltaan 182-senttimetrinen. Hän edustaa Kreikan Superliigassa pelaavaa AEK Ateenaa.

Szymański on edustanut Puolan Ekstraklasassa GKS Bełchatówia, Jagiellonia Białystokia ja Wisła Płockia. Hän on pelannut pääsarjassa 84 ottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia. Vuonna 2019 hän pelasi Venäjän Valioliigassa Ahmat Groznyin joukkueessa 13 ottelua. Tammikuussa 2020 hän siirtyi Kreikkaan AEK Ateenan joukkueeseen, aluksi lainasopimuksella ja heinäkuusta 2020 alkaen pysyvästi. Hän on helmikuun 2024 loppuun mennessä pelannut Kreikan pääsarjassa 115 ottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia.

Szymański pelasi Puolan alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa kaksi ottelua vuonna 2014. Hän pelasi Puolan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2018 Kansojen liigan ottelussa Italiaa vastaan. Hän pelasi vuonna 2018 neljä maaottelua mutta palasi sen jälkeen maajoukkueeseen vasta syyskuussa 2021. Kuudennessa maaottelussaan, MM-karsinnassa Englantia vastaan, hän teki lisäajalla 1–1-tasoitusmaalin. Toisen maaottelumaalinsa hän teki maaliskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Tšekkiä vastaan. Hän pelannut 17 A-maaottelua helmikuun 2024 loppuun mennessä. MM-kilpailuissa 2022 hän pääsi vaihdosta kentälle viimeisessä alkulohko-ottelussa Argentiinaa vastaan.

## Lähteet
Automobile License Plate Collectors Association

**Automobile License Plate Collectors Association** (ALPCA) on suurin rekisterikilpien keräilyorganisaatio maailmassa. Se perustettiin Rumney Depotissa, New Hampshiressa, Yhdysvalloissa vuonna 1954. Sen ensimmäinen kokous järjestettiin vuonna 1955 Massachusettsin North Attleboroughissa. Järjestön kautta keräilijät voivat vaihtaa kilpiänsä ja jakaa uutisia, ja järjestö antaa historiallista tietoa sen jäsenille.. ALPCA:lla on noin 13&nbsp;200 jäsentä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ALPCA
Pervin Imaditdin

**Pervin Imaditdin** on suomalainen arkkitehti, joka tunnetaan erityisesti hotellien ja ravintoloiden sekä erilaisten korjausrakentamishankkeiden suunnittelijana. Hänen töitään ovat 2020-luvun taitteessa avatut helsinkiläishotellit St. George ja Lapland Hotels Bulevardi, espoolaisen Sokos Hotel Tapiola Gardenin lisärakennus ja saneeraus sekä Tampereen Näsinneulan ravintolan uudistus.

Imaditdin on työskennellyt Arkval Arkkitehdit Oy:ssä ensin Ilmo Valjakan kanssa ja vuodesta 2016 Arkval Taite Oy:ssä yhdessä Marjut Kauppisen kanssa. Imaditdinillä on vuodesta 1996 lähtien ollut myös oma toimisto Arkkitehdit P.I. Oy. Arkval Arkkitehdit on tehnyt yhteistyötä myös kansainvälisten hotelliketjujen kuten Marriott Internationalin ja InterContinental Hotels Groupin kanssa.

Pervin Imaditdin kuuluu Suomen tataarivähemmistöön.

## Lähteet
Kaitakistus

**Kaitakistus** (*Cistus monspeliensis*) on päivännoutokasvien (Cistaceae) heimoon, kistusten (*Cistus*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta pensasmainen laji, joka voi kasvaa 60–120 cm korkeaksi. Sen varret ovat kasvutavaltaan pystyjä ja runsashaaraisia.

Kaitakistus kasvaa luonnossa alkuperäisenä Välimeren ympäristössä Portugalista Kreikkaan sekä Marokosta Tunisiaan ja Kyproksella. Kaitakistus on valtalajina garrigue-tyyppisessä kasvillisuudessa kallioperältään happamilla, silikaatti- tai kalkkipitoisilla alueilla. Kaitakistus leviää etenkin tammi- ja mäntyvaltaisilla alueilla sekä metsäpaloalueilla.

Kaitakistusta on kerätty luonnosta paikallisesti lääkekäyttöön. Lisäksi sitä on käytetty kosmetiikkatuotteiden ainesosana sekä kasvatettu usein myös koristekasvina puutarhoissa. Kaitakistus kestää lämpötilan satunnaiset laskut -8°C:een tienoille, kunhan sen kasvupaikka pysyy kuivana. Kasvupaikalleen vakiintuneet kasvit ovat hyvin kuivuutta kestäviä ja kukat houkuttelevat mehiläisiä, jotka toimivat kaitakistuksen pölyttäjinä.

## Lähteet
* Useful Temperate Plants: ''Cistus monspeliensis'' 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Kaitakistus (''Cistus monspeliensis'')
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Cistus monspeliensis'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Cistus monspeliensis''
Satulakaivautuja

**Satulakaivautuja** (*Trichonotus setiger*) on kaivautujiin kuuluva kalalaji. Sitä tavataan indopasifiselta merialueelta.

## Koko ja ulkonäkö
Satulakaivautuja voi kasvaa suurimmillaan 15&ndash;22 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan laji on pitkänomainen ja hoikka. Kalan selkäevä on hyvin pitkä ja koiraalla sen etuosassa on 5&ndash;7 pitkää ruotoa. Myös peräevä on pitkä. Satulakaivautujalla on silmien iiriksen peittävä läppä. Väriltään satulakaivautujakoiras on vaalean ruskehtava ja ruumiissa on tummemmanruskeita pystyjuovia ja riveittäin sinisiä täpliä. Naaraalla täpliä on vähemmän.

## Levinneisyys ja elintavat
Satulakaivautujan levinneisyysalue ulottuu Kaakkois-Aasiasta Japaniin ja Salomonsaarille. Laji elää lähellä hiekka- tai sorapohjaa syvimmillään 20&ndash;60 metrin syvyydessä ja uhattuna kaivautuu pohjaan. Kalan ravintoa ovat planktoneläimet.

## Lähteet
Tansanianhapsunappi

**Tansanianhapsunappi** (*Dicranolepis usambarica*) on näsiäkasvien (Thymelaeaceae) heimoon ja hapsunappien (*Dicranolepis*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se voi kasvaa pensasmaisena tai pieneksi puuksi. Pensasmaisena sen korkeus vaihtelee 1–4,5 metriin, mutta puumaisena se voi kasvaa kuusi metriä korkeaksi, enimmillään jopa 15 metriä korkeaksi. Lehdet ovat lähes ruodittomia; lehtiruodit ovat 2–4 mm pitkiä. Lehtilavat ovat tavallisesti 5–8,5 cm pitkiä, joskus jopa 11 cm pitkiä sekä 2–3,8 cm leveitä, joskus jopa 5,8 cm leveitä. Muodoltaan lehdet ovat enemmän tai vähemmän epäsymmetrisesti puikeita tai soikeanpuikeita.

Kukat sijaitsevat yksittäin tai pareittain ja ovat väriltään valkoisia tai hieman kellertäviä. Kukkaperät ovat 1–2 mm pitkiä. Putkimainen verhiö on 2–3 cm pitkä ja 1–2 mm leveä. Verhiön liuskat ovat 6–12 mm pitkiä ja 2–4,5 mm leveitä. Terälehdet ovat yhtä pitkiä tai hieman pidempiä kuin verhiön liuskat. Terälehdet ovat jakautuneet lähes tyvestään liuskoiksi, joiden pituus on 6–14 mm ja leveys 1,5–4 mm. Liuskojen kärki on ehyt tai epäsäännöllisesti hampainen. Heteiden palhot ovat 0,5–2 mm pitkiä ja ponnet 1–1,5 mm pitkiä. Hedelmänä on soikea, punainen marja, jonka pituus on 10–12 mm ja halkaisija 7–9 mm.

Tansanianhapsunappi kasvaa sademetsissä 600–1800 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajin tunnetaan kasvavan ainoastaan Tansaniassa sekä Keniassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Tansanianhapsunappi (''Dicranolepis usambarica'')
* JSTOR Global Plants: ''Dicranolepis usambarica'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Dicranolepis usambarica''
Näkövammarekisteri

**Näkövammarekisteri** on Lääkintöhallituksen 1.1.1983 perustama henkilörekisteri. Se on yksi Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) valtakunnallisista henkilörekistereistä. Rekisteriä ylläpitää Näkövammaisten liitto. Rekisterissä on perustiedot koskien 58 822 näkövammaista, joista (31.12.2019) elossa olevia oli 18 176.

Ilmoituksen rekisteriin näkövammaisesta tekee silmätautien erikoislääkäri tai sairaalan silmätautien yksikkö. Ilmoitusta ei voi tehdä näkövammainen itse.

Näkövammarekisteri selvittää ja pitää kirjaa näkövammojen levinneisyydestä, epidemiologiasta, ennaltaehkäisystä ja hoidosta, kuntoutuksesta sekä erityispalvelujen käytöstä ja tarpeesta. Näkövammarekisteri julkaisee vuosittain vuosikirjan, jossa on rekisterin vuositilastojen lisäksi myös näkövammaisuuteen liittyvää yleistietoa.

## Lähteet
* https://thl.fi/fi/tilastot-ja-data/aineistot-ja-palvelut/rekisterien-tietosuojailmoitukset/nakovammarekisteri
* Näkövammarekisterin vuosikirja https://www.nkl.fi/fi/nakovammarekisterin-vuosikirja Viitattu 24.8.2021.
Minttu Tamski

**Minttu Annica Tamski** (s. 31. joulukuuta 1990) on suomalainen esiintyjä ja tuottaja. Hän on valmistunut Humanistisesta ammattikorkeakoulusta kulttuurituottajaksi keväällä 2019. Tämän lisäksi hän on opiskellut näyttelijäntyötä Taideyliopiston Teatterikorkeakoulun avoimessa yliopistossa, Työväen Akatemiassa ja Jyväskylän kristillisellä opistolla.

Tamski on tuottanut Mikkelissä muun muassa Hulivilikarnevaali- ja Museoiden yö -tapahtumia sekä Työväen Näyttämöpäiviä (2019). Tamski on Esittävän taiteen osuuskunta Kaukasuksen perustajajäsen. Kaukasuksen lisäksi Tamski on esiintynyt muun muassa Mikkelin Teatterissa ja Teatteriosuuskunta EStatessa sekä elokuvassa Rendel (2016) ja Teemu Nikin lyhytelokuvassa Pilkkihiihto (2017). Lisäksi Tamski on toiminut näyttelijänä mainostuotannoissa ja ääninäyttelijänä.

Tamski asuu Mikkelissä, josta on myös kotoisin. Hän on naimisissa näyttelijä, muusikko Aapo Orasen kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* www.minttutamski.fi
* Esittävän taiteen kollektiivi Kaukasus 
*
Lindkulla

**Lindkulla** on Lohjalla, Uudellamaalla sijaitseva entinen kappalaisen asunto. Nykyisin rakennus toimii Lohjan seurakunnan nuorisotilana.

Lindkulla sijaitsee Lohjan keskustassa. 1800-luvun lopulla valmistuneen päärakennuksen lisäksi pihapiiriin kuuluu yhä asuinkäytössä oleva entinen haudankaivajan asuinrakennus 1800-luvun lopulta, luhtiaitta vuodelta 1729, ratasliiteri 1800-luvun alusta sekä tienvarsiaitta 1800-luvun lopulta.

## Historia
Lindkullan tila on yksi Lohjan kylän kantatiloista. 1600-luvun lopulta lähtien tila on toiminut kappalaisen asuntona ja viimeksi se oli asuinkäytössä 1990-luvulla. 2000-luvun alun saneerauksen yhteydessä päärakennukseen teetettiin seurakunnan nuorisotyön toimitilat. Tällöin muös alimpia hirsiä sekä vesikaton rajassa olevia hirsiä vaihdettiin. Lattiarakenteet ja peltikatto uusittiin myös. Päärakennuksen sisääntulokuisti rakennettiin kokonaan uudestaan samalla sitä laajentaen. Remontin yhteydessä ikkunat, ulko-ovet, vuorilaudat ja listat uusittiin vanhan mallisiksi. Sauna purettiin.

Lindkullan puurakenteinen päärakennus edustaa tyyliltään uusrenessanssia.

## Lähteet
Loranthus kaoi

***Loranthus kaoi*** on Loranthaceae-heimoon kuuluva kasvilaji. Se on pensasmainen laji, joka kasvaa noin 30 cm korkeaksi. Lehtiruodit ovat 6–7 mm pitkiä. Lehtilavat ovat muodoltaan soikeita tai puikeita, 3–4 cm pitkiä ja 1–2 cm leveitä. Kukintona on 2–3 cm pitkä terttu, jossa on 10–20 kukkaa. Kukat ovat kaksineuvoisia ja laji kukkii helmi–kesäkuussa. Hedelmänä on pieni, kellertävä marja ja laji tuottaa hedelmiä elo–joulukuussa.

*Loranthus kaoi* -lajia kasvaa Taiwanin saarella vuorten rinteillä 800–2300 metrin korkeudessa. Laji kasvaa  loiskasvina muiden Loranthaceae-heimoon kuuluvien lajien pinnoilla. *Loranthus kaoi* loisii muun muassa  *[[Taxillus liquidambaricola]]*, *[[Taxillus nigrans]]* ja *[[Taxillus sutchuenensis]]* -lajeilla.

## Lähteet
* Flora of China: ''Loranthus kaoi''
Brigitte Schwaiger

**Brigitte Schwaiger** (1949 Freistadt, Itävalta – 2010 Wien, Itävalta) oli itävaltalainen kirjailija. Hänen läpimurtoteoksensa oli särkyvästä avioliitosta kertova *Miksi meri on suolainen* (1977). Hän kirjoitti romaanien lisäksi myös lyriikkaa, näytelmiä ja kuunnelmia.

Schwaiger teki itsemurhan 26. heinäkuuta 2010. Hän antoi *Süddeutsche Zeitungille* pari kuukautta ennen kuolemaansa haastattelun, jossa häntä luonnehditaan rajatilapersoonallisuudeksi, musta-valkoiseksi, oikulliseksi, ailahtelevaksi.

## Suomennetut teokset
* *Miksi meri on suolainen* (*Wie kommt das Salz ins Meer*), suom. Oili Suominen, Helsinki: Tammi 1978 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Maahikit

**Maahikit** (*Cistanche*) on näivekasvien (Orobanchaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu reilut 25 lajia.

## Lajeja
* *[[rohtomaahikki|Cistanche deserticola]]* – rohtomaahikki
* *[[Cistanche fissa]]*
* *[[Cistanche flava]]*
* *[[hietamaahikki|Cistanche phelypaea]]* – hietamaahikki
* *[[retamamaahikki|Cistanche salsa]]* – retamamaahikki
* *[[Cistanche sinensis]]*
* *[[Cistanche tubulosa]]*
* *[[Cistanche violacea]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Cistanche''
Alexander Gullichsen

**Alexander Gullichsen** (18. elokuuta 1865 Drammen Norja – 16. heinäkuuta 1917 Kotka) oli norjalaissyntyinen yritysjohtaja, jonka johdolla W. Gutzeit & Co -yhtiö, sittemmin Enso-Gutzeit, muuttui suuryritykseksi.

Gullichsenin vanhemmat olivat laivanvarustaja Alexander Julius Gullichsen ja Karen Claudine Cordsen ja puoliso vuodesta 1892 Ines Edit Maria Brunila. Hovineito Ragni Østgaard ja vuorineuvos Harry Gullichsen olivat heidän lapsiaan. Alexander Gullichsen sai Suomen kansalaisuuden vuonna 1890, mutta oli toiminut jo vuodesta 1884 W. Gutzeit & Co -yhtiössä, ensin konttoriharjoittelijana. Vuonna 1888 hänestä tuli yhtiön konttoripäällikkö ja 1908 toimitusjohtaja, mitä tehtävää hän hoiti kuolemaansa asti. Gullichsenin vaikutus yhtiön kehitykseen, ns. Gullichsenin aika, alkoi kuitenkin jo mainitusta vuodesta 1888. Hänen aloitteestaan yritys ryhtyi hankkimaan metsiä, sillä oli 1895 maata noin 2 000 hehtaaria, mutta vuonna 1914 jo noin 435 000 hehtaaria. Toinen Gullichsenin pyrkimyksistä oli ostaa kokonaisia muita liikeyrityksiä. Tämä johti siihen, että yhtiöön tuli muutakin liiketoimintaa kuin puun sahausta, kuten puuhiokkeen, kartongin, selluloosan ja jonkin verran paperin valmistusta. Viimeksi mainitussa edettiin kuitenkin hitaasti ja myös Gullichsenin yksityinen sijoitus Venäjälle 1913 perustettuun paperitehtaaseen epäonnistui. Tämä ilmeisesti vaikutti hänen terveytensä murtumiseen.

## Lähteet
Tesmasaniaiset

**Tesmasaniaiset** (*Dennstaedtia*) on tesmasaniaiskasvien (Dennstaedtiaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu ainakin noin 40 lajia, mahdollisesti jopa noin 90 lajia.

Tesmasaniaisia ei kasva Suomessa luonnonvaraisina.

## Lajeja
* *[[Dennstaedtia cicutaria]]*
* *[[Dennstaedtia deltoidea]]*
* *[[Dennstaedtia dissecta]]*
* *[[Dennstaedtia obtusifolia]]*
* *[[Dennstaedtia punctilobula]]* – tesmasaniainen
* *[[Dennstaedtia scabra]]*
* *[[Dennstaedtia scandens]]*
* *[[Dennstaedtia smithii]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Dennstaedtia''
* Flora of China: ''Dennstaedtia''
Loisjuuriot

**Loisjuuriot** (*Thonningia*) on Balanophoraceae-heimoon kuuluva pieni kasvisuku, johon luetaan nykyisin kuuluvaksi vain yksi laji: loisjuurio (*Thonningia sanguinea*). Aikojen kuluessa sukuun on kuvattu muutamia muitakin lajeja, mutta ne on sittemmin todettu joko samaksi lajiksi kuin loisjuurio tai todettu kuuluviksi *[[Langsdorffia]]*-sukuun.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Thonningia''
Aeginetia indica

***Aeginetia indica*** on näivekasvien (Orobanchaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen, ruohovartinen loiskasvi, joka kasvaa eri heinien juuriloisena. Laji on täysin lehtivihreätön sekä lehdetön. Sen varret kasvavat 10–40 cm korkeiksi.

*Aeginetia indica* kasvaa alankojen sekä matalien vuorten heinämailla itäisessä Aasiassa. Lajia tavataan Intiassa, Myanmarissa, Thaimaassa, Kambodžassa, Laosissa, Vietnamissa, Malesiassa, Indonesiassa, Kiinassa, Japanissa sekä Filippiineillä. Laji kasvaa loisena muun muassa sokeriviljelmillä.

*Aeginetia indica* -lajin kukista uutetaan violettia mehua, jota käytetään ruoan värjäykseen. Koko kasvi voidaan myös keittää ja syödä antisorbuttina muskottipähkinän ja sokerin kera. Kasvin juuria ja kukkia on myös käytetty lääkkeenä.

## Lähteet
* Useful Tropical Plants: ''Aeginetia indica'' 

### Viitteet
Emil Hartela

**Emil Herman Hartela**, vuoteen 1930 **Henriksson** (14. lokakuuta 1894 Tohmajärvi – 9. huhtikuuta 1970) oli suomalainen teollisuusneuvos, yrittäjä ja yritysjohtaja.

Hartelan vanhemmat olivat rakennusmestari Henrik Viktor Henriksson ja Johanna Aleksandra Nylund ja puoliso vuodesta 1928 Elna Helena Fagerroos. Hartela kävi kansakoulun ja reaaliyhteiskoulun ja suoritti Kuopiossa teollisuuskoulun kolmivuotisen kurssin 1915. Edellisenä vuonna hän oli työskennellyt terästehtaan rakennustyömaalla Saksassa. Valmistuttuaan Hartela toimi Turun Insinööritoimisto -yhtiössä, osakkaana helsinkiläisessä rakennustoimistossa ja vuodesta 1917 rakennusmestarina Wärtsilässä. Suomen sisällissotaan Hartela osallistui Karjalan rintamalla. Hän oli itsenäinen rakennuspiirtäjä ja työnjohtaja 1919–1922 ja opiskeli sitten Hollannissa ja Saksassa, suorittaen 1924 rautabetoni-insinöörin tutkinnon Strelitzin teknillisessä opistossa. Hartelalla oli Turussa 1924–1932 oma insinööritoimisto, joka erikoistui teräsbetonirakenteisiin. Hän teki rakenne- ja kestävyyslaskelmia ja rakennesuunnitelmia sekä Turussa että muualla rakennettuihin kohteisiin.  Vuonna 1932 hän perusti kumppanien kanssa rakennustoimisto Hakkala & Tuomisen, jonka hallituksen puheenjohtaja ja toimitusjohtaja hän oli vuoteen 1942. Oman Urakoitsijat-yrityksen hän perusti Vilho Heinosen kanssa 1942 ja oli yhtiön toimitusjohtaja. Yhtiö laajeni Varsinais-Suomesta pääkaupunkiseudulle ja tuli tunnetuksi muun muassa Pitäjämäen kirkon rakentajana 1959. Samana vuonna Hartelasta tuli Urakoitsijat-yhtiön pääomistaja. Yhtiön Helsingin konttorista muodostettiin Rakennus Oy Hartela -yhtiö, jonka johdossa Emil Hartela oli vuoteen 1963 asti. Hän oli silti mukana perheyhtiönsä hallitustyössä vielä vuoteen 1969 asti. 

## Lähteet
Guipry-Messac

**Guipry-Messac** () on kunta läntisessä Ranskassa Ille-et-Vilainen departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Vilainejoen varrella, noin 31 kilometriä Redonin kaupungista koilliseen.

## Historia
Alueella on ollut asutusta jo neoliittisella aikakaudella, mistä on yhä nähtävillä Gréesin menhir ja Chevaleriesin linjaus. Keltit saapuivat alueelle 700–500 eaa. Vilainejoesta tuli tuolloin kahden kelttiheimon rajajoki. Joen vasemman puolen asuttivat namnetit ja oikean coriosolitesit. Roomalaiset saapuivat alueelle 56 eaa. Tätä seurasi lähes kolmensadan vuoden rauha, jolloin alueelle muodostui useita maatiloja. Samalta ajalta on peräisin myös satama, joka oli luonnollinen päätepiste Vilainejokea ylös purjehtiville laivoille. 500-luvulla alueelle muutti lisää kelttejä Britanniasta. He ottivat haltuun joen oikean rannan ja perustivat plou de Guipryn. Frankit miehittävät joen vasemman rannan. Tämä johti Messacin ja Guipryn kaupunkien jatkuvaan konfliktiin, joka kesti lähes kolme vuosisataa. Keskiajalla kaupunkien satamat kasvoivat merkittävästi suolakaupalla. 1500-luvulla ylävirralle rakennettiin sulut, jolloin laivoilla pääsi Rennesiin saakka. Tämä johti kaupan vähenemiseen kaupungeissa.

1. tammikuuta 2016 Guipry ja Messac yhdistyivät muodostaen uuden Guipry-Messacin kunnan.


Tiedosto:Le-grand-menhir-des-Grees-Messac-Ille-et-Vilaine-Fevrier-2015.jpg|Gréesin menhir
Tiedosto:Guipry_minoterie.jpg|Vanha mylly


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kallunkijärvi (Salla)

**Kallunkijärvi** on saareton järvi Sallan kaakkoisosassa Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 3,5 neliökilometriä. Etäisyys Sallan kuntakeskuksesta on 22 kilometriä eteläkaakkoon.

## Maantiede
Kallunkijärven pääaltaan pituus lännestä itään on 3,8 kilometriä. Pääaltaan eteläpuolella sijaitsee Iivananlahti, ja sen eteläpuolella Majavalampi (238,1 metriä mpy), joka luokitellaan omaksi järvekseen. Kallunkijärven pohja kumpuilee, vähintään kymmenen metriä syviä alueita on useita. Syvin kohta, 20 metriä, sijaitsee järven länsipuoliskolla. Itäpuoliskolla on kaksi noin 15 metriä syvää kohtaa. Iivananlahden syvin kohta on 4,2 metriä.

Kallunkijärven etelärannalla on Kallunki-nimisen kylän kulttuurimaisema, pohjoinen ranta on metsäistä. Kallunkijärveen virtaa Onkamojoki pohjoisesta ja laskuojia idästä Niittylammilta ja Tammakkolammelta. Lännestä Potkujärveltä virtaa Myllyoja. Kallunkijärven luusua sijaitsee Iivananlahden eteläosassa Kotasalmessa, josta virta vie Majavalammen, Savinajoen ja Kivijärven kautta Näsmäjärveen (238,0 metriä mpy). Savinajoki jatkuu Näsmäjärveltä kaakkoon.

Kallunkijärven vesitilavuus on 17&nbsp;227&nbsp;000 kuutiometriä.

Kallunkijärvi (73.081.1.004) kuuluu Kallunkijärven alueeseen (73.081), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Koutajoen vesistössä (73). Toinen jakovaihe on Onkamojoen valuma-alue (73.08). Kallunkijärvi on Kallunkijärven alueen laajin vakavesi. Sitä seuraavat Jystämöjärvi ja Näsmäjärvi. Alueeseen kuuluu 27 vähintään hehtaarin laajuista järveä.

Kallunkijärvi on neljänneksi laajin Sallan yli 800:sta järvestä.

Myös Kuusamossa on Kallunkijärvi.

## Lähteet
Anantnag

**Anantnag**, entiseltä nimeltään **Islamabad**, on Intian Jammun ja Kashmirin osavaltiossa sijaitseva kaupunki, joka toimii samannimisen piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Se sijaitsee Jhelum-joen varrella. Kaupungin entisen nimen Islamabadin on väitetty olevan peräisin mogulikuvernööri Islam Khanilta. Kaupungin lähistöllä sijaitsee 700-luvulla rakennettu hindujen auringonjumala Suryalle omistettu Martandin aurinkotemppeli. Temppeli on raunioitunut, mutta se on julistettu suojeltavaksi historialliseksi kohteeksi.

Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Anantnagin väkiluku on 109&nbsp;433 henkeä, joista 98 prosenttia on islaminuskoisia. Hindulaiset muodostivat yhden prosenttiyksikön suuruisen vähemmistön. Kaupungin metropolialueella asui 159&nbsp;838 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tebori

**Tebori** () on perinteinen japanilainen tatuointimenetelmä, jolla tehdään yleensä klassisia japanilaisia *[[irezumi]]*-tatuointeja. 

## Menetelmä
Teborissa käytetään välineenä yleensä puusta tai metallista valmistettua *nomi*-tikkua, jonka päähän on kiinnitetty sarja neuloja. Neulat ovat vierekkäin tiheässä rivissä muodostaen pensselimäisen ulkomuodon toisin kuin tyypillisissä tatuointineuloissa, jossa neulat ovat nipussa.

Manuaalisessa *[[hand poke]]* -tyylissä tebori-tatuoija asettaa nomin varren peukalonsa päälle pitääkseen sen toivotussa asennossa ja toista kättään käyttäen työntää mustetta toistuvalla liikkeellä ihon alle. Tebori-menetelmän käyttäminen vaatii tatuoijalta tavallista *stick and poke* -tyyliä enemmän voimaa sen veistämistä muistuttavan, työntävän tekniikan takia. Vipumaista, työntövoimaa käyttävää tekniikkaa kutsukaan nimellä *tsukibori*, ja hellempää, työntö- ja vetoliikkeeseen perustuvaa tekniikkaa termillä *hanebori*. Tebori tarkoittaa suoraan suomennettuna ’käsin kaivertamista’.

Tebori-tekniikkaa opetettiin oppisopimustyylillä (*deshiiri*) 1800-luvulta lähtien. Intensiivinen deshiiri-koulutus kesti viisi vuotta, joiden aikana oppilaat opettelivat teborin salat mestariaan seuraamalla. Viiden vuoden koulutuksen jälkeen oppilaat maksoivat ensimmäisenä työskentelyvuotenaan ansaitsemansa rahat mestarilleen. Tätä yhden vuoden palvelusaikaa kutsutiin nimellä *oreiboko*, ja sen tarkoitus oli osoittaa kiitollisuutta mestarille.

Perinteitä kunnioittavat tebori-taiteilijat käyttävät edelleen vuosisatoja vanhoja välineitä huolehtien kuitenkin steriiliydestä.

## Katso myös
* Tatuointikone

## Lähteet
Epáno Vátheia

**Epáno Vátheia** (, myös *Páno Vátheia*, Πάνω Βάθεια; transl. myös *Epáno/Páno Váthia*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Chersónisoksen kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 151 (vuonna 2011).

Epáno Vátheian kylä, suomeksi ”Ylä-Vátheia”, sijaitsee noin 15 kilometriä kaakkoon Iraklionin kaupungista. Se on rakennettu noin 260 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylästä pohjoiseen sijaitsee Káto Vátheian kylä eli ”Ala-Vátheia”. Epáno Vátheia mainitaan ensimmäisen kerran venetsialaisvallan aikaisissa lähteissä vuonna 1271 nimellä *Panno Vathia*. Vuonna 1394 nimimuotona esiintyy *Apano Vathea*. Osmanivallan aikana 1800-luvulla kylän väestö oli lähes kokonaan turkkilaisia.

Epáno Vátheia muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Επάνω Βαθείας, *Topikí Koinótita Epáno Vatheías*), johon kuuluu varsinaisen Epáno Vátheian kylän lisäksi Ágios Ioánniksen kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 224. Aiemmin Epáno Vátheia kuului Goúvesin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Chersónisoksen kunnan Goúvesin kunnallisyksikköön.

## Lähteet
Public Health Wales

**Public Health Wales** (lyhennys PHW; , lyhennys ICC) on  Walesin kansanterveyslaitos. Lokakuussa 2009 perustettu PHW on hallinnollisesti yksi Walesin julkisen terveyspalvelun (NHS Wales) 11 yksiköistä. PHW:n päätoimipiste sijaitsee Walesin pääkaupunki Cardiffissa. Toimintavuonna 2020-2021 laitoksen henkilökuntaan kuului yli 2&nbsp;100 ihmistä. Keväällä 2021 laitoksen johtokunnan puheenjohtaja oli Jan Williams ja toimitusjohtaja tohtori Tracey Cooper.

Public Health Wales pyrkii suojelemaan ja kehittämään terveyttä ja hyvinvointia, sekä vähentämään terveyteen liittyvää epätasa-arvoa  Walesissa. Laitoksella on neljä tähän liittyvää säädettyä perustehtävää. Koronapandemian (2020-) aikana Public Health Wales on ollut keskeinen toimija Walesin terveystilanteen seurannassa,  ja covid-19-tautiin liittyvien ratkaisujen löytämisessä. Laitos on toiminut päätöksentekoa neuvovana tahona, koordinoidut tartunnansaaneiden kontaktien jäljitystä, antanut näytteidenottoa ja testaamista koskevia neuvoja, tehnyt näytteiden laboratorioanalyysejä ja genomisekvensointia. PHW on myös seurannut väestön terveyttä ja antanut terveyden suojaamiseen liittyviä asiantuntijaneuvoja.

Public Health Wales on kansainvälisen kansanterveyslaitosten järjestön (IANPHI) jäsen. 
Esimerkiksi Britannian terveysturvallisuusvirasto (UKHSA) pyrkii toimimaan yhteistyössä PHW:n kanssa. 
 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rapid COVID-19 virology - Conformed case data (Walesin covid-19-tilanne)  (by PHW)
* Rapid COVID-19 virology - Variant surveillance (Walesin covid-19-tilanne)  (by PHW)
* PHE: Total UK cases COVID-19 Cases Update (esiintymiskartta ja tilasto terveydenhoitoalueittain)  (gov.uk)
* The Public Health Wales National Health Service Trust (Establishment) Order 2009, No. 2058 (W. 177)  (gov.uk)
* The Public Health Wales National Health Service Trust (Membership and Procedure) Regulations 2009, No. 1385 (W. 141)  (gov.uk)
Auttiköngäs

**Auttiköngäs** on louhikkoputous Rovaniemen kaakkoisosassa Lapin maakunnassa 70 kilometriä Rovaniemen keskustasta itäkaakkoon. Sen korkeus on 16 metriä, korkein porras 16 metriä ja pituus 50 metriä. Keskimääräinen virtaama on 5,2 kuutiometriä sekunnissa.

## Vesistösuhteet
*Toinen jakovaihe: Auttijoen valuma-alue (65.26)
*Ensimmäinen jakovaihe: Keski-Kemijoen alue (65.2)
*Päävesistö: Kemijoki (65)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Sakari Pälsi : Auttiköngäs, Suomen Kuvalehti, 28.07.1923, nro 30, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Foinikiá (Iraklion)

**Foinikiá** (; transl. myös *Finikiá*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Iraklionin kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 824 (vuonna 2011).

Foinikián kylä sijaitsee noin yhdeksän kilometriä etelälounaaseen Iraklionin kaupungista. Se on osa Iraklionin kaupunkiyhdyskuntaa ja nykyisin käytännössä Iraklionin esikaupunkeja.

## Lähteet
Giofyrákia

**Giofyrákia** (; transl. myös *Giofirákia*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Iraklionin kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Giofyrákia on osa Voútesin kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 618 (vuonna 2011).

Giofyrákian kylä sijaitsee noin kahdeksan kilometriä länsilounaaseen Iraklionin keskustasta. Se on nykyisin Iraklionin esikaupunkeja. Kylässä sijaitsevat muun muassa Kreetan yliopiston luonnontieteiden ja lääketieteiden kampusalue sekä Iraklionin yliopistollinen keskussairaala.

## Lähteet
Porontima

**Porontima** on järvi Rukatunturin koillispuolella Kuusamon pohjoisosassa Pohjois-Pohjanmaalla. Sen pinta-ala on kolme neliökilometriä. Etäisyys Kuusamon kuntakeskuksesta on 27 kilometriä pohjoiseen.

## Maantiede
Porontiman muodon määrittää noin kahden kilometrin mittainen Pitkäniemi, jonka länsipuolella sijaitsee järven pääallas ja itäpuolella pitkänomainen Pitkälahti. Pääallasta jakaa järven lounaisrannan Takkuniemi. Porontima on syvyyssuhteiltaan epäyhtenäinen. Syvät alueet sijaitsevat Pitkäniemen molemmin puolin, syvin kohta on pääaltaan itäosassa. Pitkälahti on laajalti vähintään 15 metriä syvä, lahden kaakkoon kaartuva eteläosa on melko matala. Myös Pitkäniemen pohjoispuolinen Kaitainensalmi ja pääaltaan pohjoisosa ovat matalahkoja. Järven läntiset ja eteläiset lahdet (Tulilahti, Takkulahti, Tiensuunlahti) ovat niin ikään matalia. Porontimasta kaikkiaan noin viidesosa on vähintään 15 metriä syvä.

Porontiman saariluku on yhdeksän. Yksi saarista on alle aarin laajuinen luoto. Saaret sijaitsevat järven pohjoisosassa lukuun ottamatta Takkusaarta. Ahosaaren pinta-ala on lähes hehtaarin.

Porontiman etelärannalla on kulttuurimaisemaa. Muut rannat ovat metsää. Pitkäniemen korkein kohta on noin 350 metriä merenpinnan yläpuolella. Porontiman kaakkoispuolella sijaitsee Pikku-Porontima. Porontimaan virtaa laskuojia läheisiltä soilta, järviltä ja lammilta. Porontiman luusua sijaitsee järven koilliskulmassa.

Porotiman vesitilavuus on 26&nbsp;865&nbsp;000 kuutiometriä.

Porontima (73.049.1.011) kuuluu Porontimajoen-Myllyjoen valuma-alueeseen (73.049), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Koutajoen vesistössä (73). Toinen jakovaihe on Kuusinkijoen valuma-alue (73.04). Porontima on Porontimajoen-Myllyjoen alueen laajin järvi. Sitä seuraavat Suorajärvi, Verkasjärvi ja Vansselijärvi. Alueeseen kuuluu 19 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.

## Lähteet