open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Delcy Rodríguez

**Delcy Eloína Rodríguez Gómez** (s. 18. toukokuuta 1969 Caracas) on venezualainen juristi, diplomaatti ja poliitikko, joka on toiminut Venezuelan virkaatekevänä presidenttinä vuodesta 2026, Yhdysvaltain iskujen ja entisen itsevaltaisen johtajan Nicolás Maduron kaappauksen jälkeen. Hän oli myös maan varapresidentti vuosina 2018-2026 Nicolás Maduron alaisena. Varapresidenttinä ollessaan hän on ollut samanaikaisesti myös Venezuelan hallituksen valtionvarain- ja öljyministeri, joten hän on ollut kotimaansa talouselämän keskeisiä päättäjiä. 

Venezuelan korkein oikeus asetti hänet virkaatekeväksi presidentiksi Yhdysvaltain kaapattua presidentti Nicolás Maduron tammikuussa 2026. Yhdysvaltain tekemä valtionpäämiehen kaappaus oli kansainvälisen oikeuden vastaistainen eli laiton teko, vaikka valtionpäämies olisi diktaattori. Valtioilla kuten Suomella ei kuitenkaan ole velvollisuutta tuomita maita, jotka näin toimivat.

Koulutukseltaan Rodríguez on Venezuelan keskusyliopistosta valmistunut juristi. Hän toimi Venezuelan tietoliikenne- ja viestintäministerinä vuosina 2013–2014, sitten ulkoministerinä 2014–2017. Hän johti maansa perustuslakia uudistanutta kansankokousta 2017–2018. Hän kuuluu Venezuelan yhdistyneen sosialistisen puolueen kärkihahmoihin.

Rodríguez on ollut vuodesta 2018 lähtien tai myöhemmin muun muassa Euroopan unionin, Britannian, Sveitsin, Kanadan ja Yhdysvaltain pakotetoimien kohteena.

## Lähteet
Matteo Bonciani

**Matteo Bonciani** (s. 26. toukokuuta 1970) on italialainen entinen Pirellin mootttoriurheilun viestintäjohtaja. Bonciani työskenteli aiemmin Ferrarin lehdistötoimistossa 2000-luvulla ennen kuin hänestä tuli Aasian ja Tyynenmeren alueen viestintäjohtaja. Hän työskenteli FIA:ssa vuonna 2010 ennen kuin hänet nimitettiin vuotta myöhemmin Formula 1:n viestintäjohtajaksi, jossa tehtävässä hän toimi vuoteen 2019 asti.

Vuonna 2022 hänet nimitettiin Pirellin moottoriurheilun viestintäjohtajaksi, mutta jätti tehtävänsä vuoden 2023 alussa.

## Lähteet
Brahenkadun tennishalli

**Brahenkadun tennishalli** oli Turussa Brahenkatu 8:ssa sijainnut kaupungin ensimmäinen tennishalli. Arkkitehti Ingvald Sereniuksen suunnittelema halli valmistui syksyllä 1928. Rakennuksessa oli myös keilahalli, biljardisali ja Turun Voimailijoiden nyrkkeily- ja painisalit. Toinen Turun tennishalli, Eerikinkadun tennishalli valmistui Kinopalatsin taloon Eerikinkadulle 1931. Turussa oli tällöin kaksi tennisseuraa, ruotsinkielinen 1903 perustettu Åbo Lawn-Tennis Klubb ja suomenkielinen 1928 perustettu Turun Verkkopalloseura.

Brahenkadun halli joutui 1930-luvun lamavuosina talousvaikeuksiin ja lopulta pakkohuutokauppaan. Tenniksen peluu hallissa päättyi vuonna 1936 mutta vielä kesäkuussa 1936 Ruotsin kuningas Kustaa V kävi pelaamassa hallissa vieraillessaan Turussa. Vuonna 1936 Asa Radio vuokrasi hallirakennuksen tilat radioiden kokoamista varten. Entinen Brahenkadun tennishalli tuhoutui talvisodan pommituksessa helmikuussa 1940. Turun ainoaksi tennishalliksi jäi Eerikinkadun halli ja se oli kaupungin ainoa virallinen tennishalli 1980-luvun alkuun asti kunnes Impivaaran tenniskeskus valmistui syksyllä 1980.

## Lähteet
Kalervo Virtanen

**Kalervo Ensio Virtanen** (s. 8. marraskuuta 1941 Huittinen) on suomalainen kauppatieteilijä ja laskentatoimen emeritusprofessori.

Kalervo Virtanen syntyi kauppias Kustaa Ensio Virtasen ja Eeva Esteri Saarisen perheeseen. Hän avioitui 1968 ekonomi Aila Merenlahden, o.s. Kalke, kanssa. Virtanen tuli ylioppilaaksi Lauttakylän yhteiskoulusta 1960 ja valmistui Helsingin kauppakorkeakoulusta ekonomiksi 1964 ja kauppatieteen kandidaatiksi 1967 ja lisensiaatiksi 1972 ja väitteli siellä kauppatieteen tohtoriksi 1980. 

Virtanen oli Liiketaloustieteellisen tutkimuslaitoksen nuorempi tutkija 1965–1966 ja Helsingin kauppakorkeakoulussa assistentti 1966–1970, tutkija 1970–1972, lehtori ja vt. yliassistentti 1973–1974, yliassistentti 1974–1988, vt. ja vs. apulaisprofessori ja professori 1974–1988 ja laskentatoimen professori 1988–2005. Virtasella on ollut myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Hän on sekä julkaissut tutkimuksia että ollut kirjoittamassa ja toimittamassa tietoteoksia.

## Lähteet
Natalie Pinkham

**Natalie Jane Pinkham** (s. 20. syyskuuta 1977) on brittiläinen televisiojuontaja ja Formula 1 -sarjan varikkokaistan toimittaja Sky Sports F1 -kanavalla. Hän toimi samassa tehtävässä BBC Radio 5 Livessä vuonna 2011. Hänet tunnetaan myös Police Interceptors Special Edition -ohjelman juontajana 5Star-kanavalla. Hän esiintyi Live from Studio Five -ohjelmassa vierailevana juontajana ja oli säännöllinen panelisti The Wright Stuff -ohjelmassa.

## Lähteet
Sabina Ddumba

**Sabina Ddumba** (s. 23. helmikuuta 1994) on ruotsalainen laulaja-lauluntekijä. Hän nousi julkisuuteen TV4:n *X Factor Sverige* -laulukilpailusta vuonna 2012 ja julkaisi esikoissinglensä ”Scarred For Life” vuonna 2014. Ddumban ensimmäinen albumi *Homeward Boudn* ilmestyi kolme vuotta myöhemmin, ja siltä nousi hittikappaleeksi muun muassa ”Not Too Young”. Vuonna 2017 Ddumba osallistui *Så mycket bättre* -ohjelmaan, joka perustuu samaan formaattiin kuin *[[Vain elämää (televisiosarja)|Vain elämää]]*. Ddumban vanhemmat ovat kotoisin Ugandasta ja hän on varttunut tukholmalaislähiössä.
## Albumit
* *Homeward Bound* (2017)
* *The Forgotten Ones* (2021)
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Antonio Spagnolo

**Antonio Spagnolo** on italialainen Williamsin Formula 1 -tallin insinööri. Spagnolo aloitti uransa vuonna 2004 Minardilla, jossa hän toimi suorituskykyinsinöörinä ja siirtyi seuraavana vuonna Ferrarille ratainsinööriksi. Hän toimi useissa tehtävissä, kuten Fernando Alonson suorituskykyinsinöörinä ja Kimi Räikkösen kilpailuinsinöörinä, ennen kuin hänet ylennettiin rengasominaisuuksista vastaavaksi johtajaksi vuonna 2015. Vuodesta 2016 lähtien hän on toiminut Williamsin rengasinsinöörinä.

## Lähteet
Kalvitsa (Mikkeli)

**Kalvitsa** on kylä Mikkelin pohjoisosassa Savon radan ja kantatien 72 varrella. Kylä sijaitsee entisen Haukivuoren kunnan rajan lähellä. 

Kalvitsan nimen taustalla on kansanomainen muoto sukunimestä *Schadewitz*, jota on tavattu Juvalla ainakin 1700-luvulta lähtien; vuonna 1718 Kilpolan kylässä mainitaan eräs *Carl Schadewitz*. Mikkelin asutusnimi on syntynyt, kun vuonna 1833 juvalainen Johan Schadewitz muutti Mikkelin pitäjän Purholan taloon, jota alettiin myöhemmin kutsua hänen mukaansa Kalvitsaksi.

Vuoden 1865 tammikuussa Kalvitsan talolle perustettiin kestikievari. Savon radan valmistuttua vuonna 1889 avattiin Kalvitsan rautatieasema, jonka ympärille kylä alkoi kehittyä. Kalvitsan asema on myös Juvan kirkonkylää lähin liikennepaikka, jonka vuoksi sillä on ollut merkitystä etenkin Juvan pohjoisosien liikenteelle. Matkustajaliikenne Kalvitsan asemalla lopetettiin vuonna 1983. Asemarakennuksessa on sittemmin toiminut museo.

Kalvitsaan perustettiin koulu vuonna 1904, joka lakkautettiin vuonna 2004. Vuoteen 2011 asti Kalvitsassa oli myös kirjasto.

## Lähteet
Kalvitsa

**Kalvitsa** voi tarkoittaa:

## Asutusnimenä
* Kalvitsa, kylä Mikkelissä
** Kalvitsan rautatieasema, liikennepaikka Savon radalla

* Kalvitsa, kylä Sahan tasavallassa Venäjällä

## Henkilöitä
* Otto Kalvitsa (1888–1930), suomalaissyntyinen neuvostoliittolainen lentäjä.
Anna Friberg

**Anna Julia Irene Friberg** (8. tammikuuta 1856 Kankaanpää – 23. lokakuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja kouluissa opetusvälineenä käytetyn *Kansan keittokirjan* tekijä.

Anna Friberg syntyi monilapsisen nimismiesperheen vanhimpana ja sai jo lapsena olla äidin apuna, hoitaen ja opettaen nuorempia sisaruksiaan. Hän kävi Tampereen ruotsalaisen tyttökoulun ja Jyväskylän seminaariin ja sai sen jälkeen opettajan paikan Tampereen alemmassa kansakoulussa. Vuonna 1890 perustettiin Helsingin kansakoulujen yhteyteen jatkoluokat, joissa keitto-opetuskin tuli oppiaineeksi. Anna Friberg valittiin tähän keitto-opettajan toimeen jota hän hoiti vuoteen 1910 saakka. Uranuurtajana tällä alalla hän sai itse järjestää ja suunnitella kaiken. Tänä aikana hän kirjoitti ensimmäisen suomenkielisen *Kansan keittokirjan*, jota käytettiin koulussa opetusvälineenä sekä muuallakin koulujen ulkopuolella. Friberg omisti eri aikoina kolme maataloa eri osissa Suomea ja kaksi kaupunkitaloa Helsingissä.

## Teoksia
* *Kokbok för folket*. Söderström, Helsingfors 1893, suomeksi nimellä *Kansan keittokirja*. WSOY 1893, 2. painos 1900, näköispainos WSOY 2007

## Lähteet
Carlo Cantoni

**Carlo Cantoni** on italialainen Ferrari Formula 1 -tallin insinööri. Cantoni aloitti uransa Ferrarilla vuonna 1995, jossa hän toimi testitiimin alustainsinöörinä ja sitten ratainsinöörinä. Vuonna 1999 hän toimi Mika Salon kilpailuinsinöörinä ja vuodet 2000–2001 Rubens Barrichellon kilpailuinsinöörinä.

Ranskan GP:ssä 2001 Cantoni otti vastaan palkintokorokkeella voittaneen valmistajan palkinnon Michael Schumacherin voitettua kilpailun.

## Lähteet
Ruosteviiksihai

**Ruosteviiksihai** (*Nebrius ferrugineus*) on viiksihaihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan uhanalaisena indopasifiselta merialueelta.

## Koko ja ulkonäkö
Ruosteviiksihai on suurikokoinen kala, joka kasvaa useimmiten 220–250 cm pitkäksi, ja voi suurimmillaan saavuttaa 320 cm:n pituuden. Laji on ruumiinrakenteeltaan pitkänomainen, lieriömäinen ja tukevahko. Kalalla on kaksi kolmiomaista selkäevää, joista taaempi on pienempi. Rintaevät ovat sirpinmuotoiset ja pyrstöevä on pitkä, epäsymmetrinen ja yläosastaan pidempi. Ruosteviiksihain silmät ovat pienehköt ja niiden takana on pienet hengitysaukot. Kuonossa on pitkiä viiksisäikeitä. Laji on väriltään tyypillisesti ruskehtava ja kykenee muuttamaan sävyään pohjan mukaan.

## Levinneisyys ja elintavat
Ruosteviiksihain levinneisyysalue ulottuu Afrikan itärannikolta ja Punaiseltamereltä Japaniin ja Ranskan Polynesiaan. Laji on yöaktiivinen ja liikkuu koralliriuttojen läheisyydessä. Ruosteviiksihait liikkuvat lähellä pohjaa ja levätessään kokoontuvat rykelmiksi. Kalan ravintoa ovat äyriäiset, mustekalat, kalat ja merisiilit. Ruosteviiksihai synnyttää eläviä poikasia, joita on kerrallaan 1–24. Poikaset voivat naaraan kohdussa ollessaan syödä sisaruksiaan.

Ruosteviiksihaita kalastetaan ravinnoksi erityisesti Aasiassa, vaikkakin sen lihaa ei pidetä erityisen arvostettuna. Kalastukseen käytetään siimoja ja verkkoja. Lisäksi lajia pyydystetään yleisöakvaarioihin. Kalan kannasta ei ole tarkkoja arvioita, mutta kanta on laskussa. Tämän vuoksi laji luokitellaan vaarantuneeksi. Kalastuksen lisäksi kantaa uhkaavat koralliriuttojen kuoleminen ja vaaleneminen.

Ruosteviiksihain on raportoitu hyökänneen joitakin kertoja ihmisten kimppuun, mutta hyökkäykset eivät ole aiheuttaneet kuolemia.

## Lähteet
Said Abdullaxon

**Said Abdullaxon** (1871 Hiva – 1933 Kryvyi Rih) oli Hivan kaanikuntaa vuodesta 1763 lähtien hallinneen uzbekkien kungrat-dynastian viimeinen kaani vuosina 1918–1920.

Said Abdullaxon oli Hivaa vuosina 1864–1910 hallinneen Muhammad Rahimxon II:n poika. Hänen isänsä aikana vuonna 1873 maa oli joutunut Venäjän keisarikunnan vasalliksi. Said Abdullaxonin veli Asfandiyorxon hallitsi sitä vuosina 1910–1918.

Syyskuussa 1918 vallan kaappasi turkmeenien jomut-heimon päällikkö Jüneýit-kaani. Hän murhautti Asfandiyorxonin ja nimitti nukkehallitsijaksi heikkotahtoisen Said Abdullaxonin. Puna-armeija valtasi Hivan ja pakotti kaanin luovuttamaan vallan Horezmin kansantasavallan vallankumouskomitealle 2. helmikuuta 1920.

Said Abdullaxon pidätettiin papiston järjestämän puna-armeijan vastaisen mielenosoituksen jälkeen heinäkuussa 1920. Hänet vietiin perheineen ja sukulaisineen Venäjälle, jossa he olivat aluksi vankeina Lubjankassa sekä Novospasskin ja Ivanovon luostareissa. Vuonna 1923 heidät karkotettiin Ukrainan Jekaterinoslavin kuvernementtiin, jossa he työskentelivät hiilikaivoksella. Said Abdullaxon joutui Ukrainan nälänhädän aikana sairaalaan, jossa hän kuoli punatautiin. Sukulaisten sallittiin tämän jälkeen palata Uzbekistaniin, mutta ei kuitenkaan Hivaan.

## Lähteet
Jean-François Caubet

**Jean-François Caubet** (s. 5. marraskuuta 1948) on ranskalainen entinen Renault Formula 1 -tallin toimitusjohtaja. Caubet toimi Renault-tallin markkinointi- ja viestintäjohtajana vuosina 2000–2009 ja tallin toimitusjohtajana vuodet 2009–2012.

## Lähteet
Käpylän koulu

**Käpylän koulu** on noin 450 oppilaan peruskoulu Kotkassa Käpylän asuinalueella. Koulu valmistui vuoden 2024 alkupuolella, ja opetus alkoi samana syksynä. Uuteen kouluun yhdistyivät Hakalan ja Rauhalan koulut.

Koulussa toimii esiopetus sekä peruskoulun vuosiluokat 1–6, joissa toteutetaan pienryhmäopetusta, liikuntapainotteista opetusta 6. vuosiluokalla ja painotettua musiikinopetusta eli musiikkiluokkatoimintaa.

Koulu sisältää reilun 1000 neliömetrin kokoisen liikuntasalin, joka muun muassa sisältää täysimittaisen salibandykentän. Sali on jaettavissa kolmeen lohkoon, ja sen yhteydessä sijaitsee parvikatsomo. Rakennusprojekti sai valtiolta 750 000 euron arvoisen liikuntapaikkarakentamisen avustuksen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Koulun kotisivut
Söngvakeppni Sjónvarpsins 1993

**Söngvakeppni Sjónvarpsins 1993** oli kilpailu, jossa valittiin Islannin edustaja Eurovision laulukilpailuun 1993. Kymmenen kappaleen välinen kilpailu käytiin 20. helmikuuta RÚV:n studiossa Reykjavikissa. Voittajan valitsivat yhdessä kahdeksan ympäri Islantia kokoontunutta alueraatia ja asiantuntijaraati. Kilpailun voitti Ingibjörg Stefánsdóttir kappaleella "Þá veistu svarið".

## Tulos

## Lähteet
*
*http://natfinals.50webs.com/90s_00s/Iceland1993.html
Pino D’Agostino

**Giuseppe Pino D’Agostino** (s. 1948 tai 1949) on italialainen Ferrari Formula 1 -tallin insinööri. D’Agostino työskenteli Ferrarin moottorisuunnittelija vuosina 1997–2003. Aiemmin hän toimi Alfa Romeon moottorisuunnittelijana vuosina 1985–1996. Vuonna 2004 hän siirtyi autoyhtiö Fiatille.

## Lähteet
Iisak Kauppi

**Iisak Kauppi** (8. tammikuuta 1866 Oulujoki – 18. toukokuuta 1935 Oulu) oli suomalainen Oulussa toiminut kauppias ja oululaisen *Iisak Kauppi Oy*:n perustaja ja johtaja.

Oulujoella syntyneen Iisak Kaupin vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Kauppi ja Ristiina o.s. Holappa. Iisak Kauppi perusti  Haukiputaalle kaksi vähittäiskauppaa vuonna 1897 ja hän harjoitti siellä vähittäiskauppaliiketta 1897–1911. Hän lopetti nämä liikkeet, muutti Ouluun 1911 ja perusti koneiden myyntiliikkeen samana vuonna. Myöhemmin muodostettiin tästä liikkeestä aikanaan polkupyöräliikkeenä Suomen suurimpiin kuulunut *Iisak Kauppi Oy*, jonka toimitusjohtajana ja yhtiön johtokunnan puheenjohtajana Kauppi toimi kuolemaansa saakka. Oulussa ollessaan kuului hän Atlas-Pankin hallintoneuvostoon varajäsenenä sekä säästöpankki Sammon isännistöön. Haukiputaalla asuessaan hän oli kansakoulun johtokunnan ja vuokralautakunnan puheenjohtajana. Kauppi harjoitti lisäksi maanviljelystä Haukiputaalla ja sittemmin parin vuosikymmenen ajan Muhoksella omistamallaan Ison-Viinikan tilalla.

Iisak Kauppi Oy harjoitti polkupyörien kokoamista sekä polkupyörien ja polkupyöränosien tukku- ja vähittäiskauppaa. Muun muassa iisalmelaisen tavaratalo Putkolan 1950-luvulla myymät *Puko*-merkkiset pyörät koottiin norjalaisista osista.  Iisak Kauppi Oy kokosi myös *Fennia*-merkkisiä polkupyöriä 1930-luvulta alkaen sekä *Achilles*-merkkisiä mopoja. Muita Iisak Kauppi Oy:n pyörämerkkejä olivat *Americana*, *Hektor*, *Racer* ja *Oulu*. 

Iisak Kaupin poika oli maanviljelijä, professori ja kansanedustaja Aaro Kauppi.

## Lähteet
Antonio Pérez Garibay

**Antonio Pérez Garibay** (s. 11. kesäkuuta 1959) on meksikolainen liikemies ja poliitikko. Hän on Formula 1 -kuljettaja Sergio Pérezin isä.

## Moottoriurheilu
Vuonna 1987 hän saavutti yhden suurimmista saavutuksistaan ​​voittamalla Marlboro Cupin kansallisen mestaruuden kilpailtuaan Daytonassa.

## Yksityiselämä
Garibay on naimisissa Marilú Mendozan kanssa ja heillä on kolme lasta Antonio, Sergio ja Paola.

## Lähteet
Samolva

**Samolva** (, , ) on kylä ja maalaiskunta Outovan piirissä Pihkovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee piirin lounaisosassa Peipsijärven rannalla. Vuonna 2010 kylässä oli 213 asukasta.

## Maantiede
Samolvan kunta sijaitsee Outovan piirin lounaisosassa Peipsijärven rannalla lähellä Viron rajaa. Kuntaan kuuluu kuuluu Samolvan kylän ohella 30 muuta kylää: Gaškovo, Goloduša, Gologljag, Gorka, Grebenjovo, Kazakovets, Kobylje Gorodištše, Kola, Korovje Selo, Kozlovo, Lug, Nizovitsy, Novoselje, Orehovtsy, Ostrov, Ozera, Piskopovo, Pnjovo, Putkovo, Remda, Tabory, Tšudskaja Rudnitsa, Tšudskije Zahody, Velikuša, Veterja 1, Veterja 3, Vjazovitsy, Zabolotje, Zahody ja Zamošje.

Samolvan kunnan itäosassa lähellä Jammin kylää sijaitsee 97 hehtaarin laajuinen Sorokovoi Borin metsä, joka rauhoitettiin luonnonmuistomerkkinä vuonna 2007. Alue on tasaista alankoa, jossa maaston korkeusvaihtelu on enimmillään vain noin kymmenen metriä. Sen läpi virtaa Želtša-joki, jonka varrella on eolisia hiekkamuodostumia.

## Historiaa
Samolvan kylä sijaitsee noin kolmen kilometrin päässä paikasta, jossa käytiin Novgorodin ja Liivinmaan ritarikunnan välinen Peipsijärven jäätaistelu vuonna 1242. Kylä on ollut olemassa ainakin 1500-luvulla, jolloin siitä käytettiin nimiä *Samolovskoje selo* ja *Samolov*.

1700-luvulla Suuren Pohjan sodan aikoihin seudulle alkoi syntyä virolaista asutusta. Muuttoliike jatkui 1800-luvulla, jolloin virolaisia muutti alueelle etenkin Tartumaalta. Vuonna 1867 Samolvassa ja sen lähialueella eli yhteensä 572 virolaista, ja Samolvan niemimaata (eli Remdan niemimaata) on kutsuttu myös ”Pikku-Viroksi” (*Malaja Estonija*). Toisen maailmansodan aikana vuonna 1943 Saksan miehityshallinto siirsi noin 250 virolaista seudulta Samolvan kautta järven yli Võõpsuun.

Neuvostoajan alussa Samolva oli osa Outovan kihlakunnan Remdan volostia. Vuodesta 1924 alkaen Samolva oli kyläneuvoston keskus. Vuoden 1927 hallintouudistuksessa kyläneuvostosta tuli osa Serjodkan piiriä. Serjodkan piiri lakkautettiin 14. tammikuuta 1958, minkä jälkeen Samolva on kuulunut Outovan piiriin.

Vuonna 2012 Samolvaan perustettiin museo, jossa esitellään Peipsijärven jäätaistelun tapahtumapaikan etsinnässä käytettyä esineistöä ja aineistoa.  Vuonna 2021 kylässä paljastettiin 15 metrin korkuinen muistomerkki Aleksanteri Nevskille.

## Viitteet
Karkkimala

**Karkkimala** () on Mustasaaren kylä ja osa-alue. Se sijaitsee Laihianjoen varrella Helsingbystä noin kaksi kilometriä itään Karkkimalantietä pitkin. Pohjoisessa lähin kylä on Tuovila ja idässä Karkkimala rajoittuu Laihian rajaan.

Karkkimalan osa-alueen väkiluku vuonna 2024 oli 204, työpaikkoja siellä oli 14 kappaletta vuonna 2023.

## Nimi
Ruotsinkieliset mo-päätteiset kylännimet ovat yleensä suomalaista alkuperää. Nimi *Karkmo* on todennäköisesti tullut sukunimistä kuten *Karkinen*, *Karkkonen* ja *Karkku*.

## Lähteet
*Paikkatietoikkuna Maanmittauslaitos. Viitattu 4.1.2026.
### Viitteet
Dupuy de Lôme (Q105)

**Dupuy de Lôme** (runkonumero Q105) oli Ranskan laivaston Dupuy de Lôme -luokan sukellusvene ().

## Valmistus

Alus tilattiin 28. helmikuuta 1913 Toulonin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1. syyskuuta. Alukselle annettiin nimi 30. toukokuuta 1913. Alus laskettiin vesille 9. syyskuuta 1915 ja otettiin palvelukseen koeajoja varten edeltävänä päivänä. Se otettiin varsinaiseen palvelukseen 22. heinäkuuta 1916.

## Palvelus
Alus liitettiin 1. tammikuuta 1918 Marokkoon sijoitettuun sukellusvenelaivueeseen. Alus modernisoitiin ja propulsiojärjestelmä uusittiin 9. elokuuta 1923 tehdyllä sopimuksella FCM La Seynellä. Työ saatiin päätökseen 10. helmikuuta 1924. Alukselle asennettiin kaksi Germania Kruppin  kaksivaiheista kuusisylinteristä dieselmoottoria, jotka oli irrotettu AC Loirella muutostöissä olevasta *SM U-113:sta*. Alus siirrettiin 25. helmikuuta 1930 Cherbourgiin tarkastettavaksi. Sitä esitettiin 12. kesäkuuta 1933 käyttökelvottomaksi, mikä hyväksyttiin 29. heinäkuuta 1935. Alus myytiin 8. elokuuta 1938 Toulonissa romutettavaksi.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Sané (Q106)

**Sané** oli Ranskan laivaston Dupuy de Lôme -luokan sukellusvene ().

## Valmistus
Alus tilattiin 28. helmikuuta 1913 Toulonin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 29. joulukuuta. Alus laskettiin vesille 27. tammikuuta 1916 ja otettiin palvelukseen koeajoja varten kaksi päivää myöhemmin. Se otettiin varsinaiseen palvelukseen syyskuussa.

## Palvelus
Alus liitettiin 1. tammikuuta 1918 Marokkoon sijoitettuun sukellusvenelaivueeseen. Alus modernisoitiin ja propulsiojärjestelmä uusittiin 1923-1925 FCM La Seynellä, jossa tehdyt työt hyväksyttiin 10. joulukuuta 1925. Alukselle asennettiin kaksi Körting-dieselmoottoria, jotka oli irrotettu Indretin telakalla muutostöissä olevasta *SM U-121:stä*. Aluksen dieselmoottorit huollettiin 3. lokakuuta 1929 - 20. kesäkuuta 1930 Brestissä. Aluksen siirto Saigoniin kumottiin kesäkuussa 1930, koska aluksella oli havaittu lukuisia vikoja. Esitys siirtää alus Brestistä Touloniin korvaamaan *Néréïde* hylättiin. Aluksen huollon tarpeen kartoitus alkoi 19. maaliskuuta 1931 Brestissä ja saatiin päätökseen 31. heinäkuuta Cherbourgissa. Koko tutkimuksen ajan aluksen dieselmoottorit olivat epäkunnossa korjaamiseen tarvittavien varaosien puuttuessa. Alus todettiin 24. heinäkuuta 1935 käyttökelvottomaksi, minkä jälkeen se hinattiin Landévennecistä Brestiin. Alus myytiin 6. elokuuta 1938 Brestissä romutettavaksi.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Mathilda Kruse

**Mathilda Kruse** on suomalainen näyttelijä. Hän on opiskellut Taideyliopiston teatterikorkeakoulussa. 

Kruse näytteli *Estheriä* Yle Areenan komediasarjassa Mä tuun. Lisäksi hän näytteli *Juliaa* Wasa Teaterin musikaalissa Botnia Paradise, jonka oli käsikirjoittanut komediaryhmä Kaj.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kansojen ystävyyden ritarikunta

**Kansojen ystävyyden ritarikunta** () on pohjoiskorealainen kunnianosoitus, joka perustettiin 25. heinäkuuta 1985. Sitä myönnetään tunnustuksena ulkomaalaisille ystävällismielisten suhteiden ylläpitämisestä Pohjois-Koreaan. 

Kunnianosoitusta myönnetään kahdessa luokassa:

*  I luokka
*  II luokka

## Lähteet
Diane (Q107)

**Diane** oli Ranskan laivaston Diane-luokan sukellusvene ().

## Valmistus
Alus tilattiin 12. marraskuuta 1912 Cherbourgin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 16. maaliskuuta 1913. Alus laskettiin vesille 30. syyskuuta 1916 ja otettiin palvelukseen joulukuussa koeajoja varten. Se otettiin varsinaiseen palvelukseen 31. maaliskuuta 1917

## Palvelus
Alus liitettiin 31. elokuuta 1917 Brestiin Bretagnen partio-osaston 3. sukellusvenelaivueeseen, missä se oli edelleen tammikuussa 1918. Alusta käytettiin Azoreille matkaavien suurten purjealusten saattajana. Alus tuhoutui 11. helmikuuta 1918 noin 200 merimailia länsiluoteeseen Irlannin rannikosta räjähdyksessä, jolloin koko miehistö sai surmansa. Alus oli räjähdyksen sattuessa saattamassa teräsrunkoista nelimastoparkki *Quevillyä* Azoreille. Räjähdystä pidetään akkuräjähdyksenä, koska yksikään keskusvaltojen sukellusvene ei ole ilmoittanut upotusta alueella.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Daphné (Q108)

**Daphné** oli Ranskan laivaston Diane-luokan sukellusvene ().

## Valmistus
Alus tilattiin 12. marraskuuta 1912 Cherbourgin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 3. syyskuuta 1913. Alus laskettiin vesille 25. lokakuuta 1915 ja otettiin palvelukseen marraskuussa koeajoja varten. Se otettiin varsinaiseen palvelukseen heinäkuussa 1916.

## Palvelus
Alus liittyi kesäkuussa 1917 Brestiin Bretagnen partio-osaston 3. sukellusvenelaivueeseen, missä se oli edelleen tammikuussa 1918. Alus oli huollettavana 1925-1925 Brestissä. Se siirrettiin lokakuussa 1926 Bizerteen. Alus oli 21. tammikuuta 1931 reservissä Toulonissa. Aluksen käyttökelvottomuudesta raportoitiin 28. toukokuuta 1934, mikä vahvistettiin 24. heinäkuuta 1935. Alus myytiin 25. marraskuuta 1936 Toulonissa MM. Bonturi Frèresille romutettavaksi.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Joëssel (Q109)

**Joëssel** oli Ranskan laivaston Joëssel-luokan sukellusvene ().

## Valmistus
Alus tilattiin 26. syyskuuta 1913 Cherbourgin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 26. tammikuuta 1914. Alus laskettiin vesille 21. heinäkuuta 1917 ja otettiin palvelukseen elokuussa koeajoja varten. Se otettiin varsinaiseen palvelukseen 1. helmikuuta 1919

## Palvelus
Alus liitettiin 27. joulukuuta 1918 Brestiin sijoitettuun laivueeseen. Se oli kunnostettavana 1922-1923 Toulonissa. Alus siirrettiin lokakuussa 1926 Bizerteen, mistä se lähti 19. lokakuuta 1931 Saigoniin. Alus saapui 27. helmikuuta 1932 Saigoniin, missä se oli pääosan ajasta korjattavana. Aluksen käyttökelvottomuutta esitettiin 3. huhtikuuta 1935. Se poistettiin laivastoluettelosta 14. toukokuuta 1936 ja myytiin 16. lokakuuta M. Ngo-Duylle romutettavaksi.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Forges-les-Eaux

**Forges-les-Eaux** on kunta Pohjois-Ranskassa Seine-Maritimen departementissa Normandian alueella. Se sijaitsee Andellejoen varrella, noin 53 kilometriä Dieppen kaupungista kaakkoon.

Uusi Forges-les-Eaux'n kunta perustettiin 1. tammikuuta 2016 korvaamaan entiset Forges-les-Eaux'n ja Le Fossén kunnat.

Forges-les-Eaux on kylpyläkaupunki, jonka parantavat lähteet löydettiin 1500-luvulla. Kukoistuksen aika koitti 1600-luvulla, jolloin Ranskan kuningas Ludvig XIII ja kuningatar Anna, seuranaan kardinaali Richelieu, viettivät täällä aikaansa kylpylässä. Sanotaan, että tuleva Aurinkokuningas Ludvig XIV olisi saanut täällä alkunsa. Hänen syntymänsä jälkeen kunta sai kuninkaallisella asetuksella nykyisen nimensä Forges-les-Eaux, joka oli aiemmin ollut Forges-en-Bray. Kylpylässä kävi tämän jälkeen eurooppalaisen aateliston jäseniä aina 1700-luvun lopun vallankumoukseen asti. Nykyään kylpylätoiminta on jäänyt historiaan, mutta Forges-les-Eaux on yhä suosittu matkailukaupunki.

Kaupunkiin rakennettiin kasino 1800-luvulla viihdyttämään kylpyläkävijöitä. Ensimmäinen kasino tuhoutui tulipalossa vuonna 1896. Nykyinen Grand Casino vihittiin käyttöön vuonna 1902. Vuonna 1952 teatterin johtaja Jacques Hébertot yritti saada uutta eloa Forges-les-Eaux'n kylpylöihin ja kasinoon. Nykyään Grand Casinon omistaa Partouche-konserni.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luettelo Suomen virallisen singlelistan ykkösistä vuonna 2026

Tämä on **luettelo [[Suomen virallinen lista|Suomen virallisen singlelistan]]** kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 2026.

## Singlelista

## Katso myös
* Luettelo musiikkilistoista

## Lähteet
Francesco Gabriotti

**Francesco Gabriotti** (12. elokuuta 1914 Rooma – 11. helmikuuta 1987 Rooma) oli italialainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjän pelipaikalla. Gabriotti edusti koko seurauransa Laziota vuodet 1932–1936. Hän pelasi yhden ottelun Italian A-maajoukkueessa ja oli mukana voittamassa kultaa Berliinin kesäolympialaisista 1936.

## Lähteet
Elbeuf-en-Bray

**Elbeuf-en-Bray** on kunta Pohjois-Ranskassa Seine-Maritimen departementissa Normandian alueella. Se sijaitsee noin 74 kilometriä Dieppen kaupungista kaakkoon.

Kunnan keskustassa oleva Pyhän Pietarin kirkko on rakennettu alkujaan 1100-luvulla. Kirkossa on säilynyt vanha kellokoneisto sekä entisen Bellozannen luostarin puutöitä. Ulkoverhous, keskilaiva ja lasimaalaukset ovat peräisin vuodelta 1875.

Kunnan alueella on Gournay-en-Brayn ravirata, Hippodrome Gournay-en-Bray. Se on perustettu 29. heinäkuuta 1888. Ensimmäisen maailmansodan aikana kilparata toimi brittiläisenä tukikohtana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jüneýit-kaani

**Jüneýit-kaani** (oikealta nimeltään *Gurbanmämmet*, 1857 tai 1862 nykyisen Turkmenistanin Daşoguzin maakunnan Göroglyn piirikunnan Bedirkentin kylä – 1938 Herat, Afganistan) oli turkmeenien sotapäällikkö, joka hallitsi Hivan kaanikuntaa ja johti basmatšikapinaa bolševikkeja ja puna-armeijaa vastaan.

Turkmeenien ýomut-heimon baýramaly-klaanin jüneýit-haaraan kuulunut Gurbanmämmet toimi tuomarina ja klaaninsa sotapäällikkönä ja taisteli jo nuorena venäläisvalloittajia vastaan. Hivan kaani Asfandiyorxon nimitti hänet vuonna 1915 turkmeeniheimojen päälliköksi, jolloin hän sai nimen Jüneýit-kaani. Hän valtasi Hivan helmikuussa 1916, mutta vetäytyi venäläisen rangaistusretkikunnan tieltä saatuaan kaanilta suuren rahasumman.

Lokakuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1917 venäläiset vetäytyivät Hivasta ja kaanikunta jäi Jüneýit-kaanin armoille. Hän hallitsi sitä Bedirkentistä käsin paikallisten sotilaskomentajien avulla, ryösti Urganchin ja lähetti poikansa murhaamaan Asfandiyorxonin. Hivan valtaistuimelle hän nosti nukkehallitsijaksi entisen kaanin veljen Said Abdullaxonin. Marraskuussa 1918 Jüneýit-kaani hyökkäsi venäläisten hallitsemaan Amudarjan departementtiin ja piiritti Petroaleksandrovskia. Huhtikuussa 1919 venäläiset solmivat Tagtassa rauhansopimuksen, joka tunnusti Hivan itsenäisyyden.

Jüneýit-kaanin vainoamat nuorhivalaiset ryhtyivät vuonna 1919 yhteistyöhön kommunistien ja venäläisten kanssa Jüneýit-kaanin kaatamiseksi. Heihin liittyi myös kaksi turkmeenipäällikköä, jotka aloittivat kapinan kaanikunnan pohjoisosassa. Bolševikkien Turkestanin-rintaman vallankumouskomitea teki päätöksen joulukuussa 1919 alkaneesta hyökkäyksestä, ja puna-armeija valtasi Hivan helmikuuhun 1920 mennessä. Kaanikunta lakkautettiin, ja huhtikuussa sen tilalle perustettiin Horezmin kansantasavalta.

Karakumin aavikolle paenneen Jüneýit-kaanin kannatus lisääntyi sen jälkeen kun venäläiset olivat syrjäyttäneet nuorhivalaiset Horezmin kansantasavallan johdosta maaliskuussa 1921. Kapinalliset saivat rahaa ja aseita Venäjän valkoiselta armeijalta, Britannialta ja Turkilta ja solmivat yhteyksiä Enver-paššaan ja Fergananlaakson sotapäälliköihin. Jüneýit-kaanin joukot piirittivät Hivaa vuoden 1924 alussa, ja tasavallan hallitus pelastui vain puna-armeijan väliintulon ansiosta. Helmi-maaliskuussa kapinalliset ajettiin pois Karakumista, ja Jüneýit-kaani pakeni kesäkuussa Afganistaniin.

Jüneýit-kaani armahdettiin vuonna 1925, ja hän palasi kotikyläänsä Bedirkentiin. Vuonna 1927 (tai 1928) hän nousi jälleen kapinaan ja kävi Daşoguzin alueella sissisotaa puna-armeijaa vastaan, kunnes vuonna 1931 hän pakeni lopullisesti Afganistaniin. Siellä hän oli yksi maanpakolaisten keskushahmoista.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Fulton (Q110)

**Fulton** oli Ranskan laivaston Joëssel-luokan sukellusvene ().

## Valmistus
Alus tilattiin 26. syyskuuta 1913 Cherbourgin laivastontelakalta, missä köli laskettiin kesäkuussa 1914. Alus laskettiin vesille 1. huhtikuuta 1919 ja otettiin palvelukseen huhtikuussa koeajoja varten. Se otettiin varsinaiseen palvelukseen 10. heinäkuuta 1920

## Palvelus
Alus liitettiin 8. toukokuuta 1920 Touloniin sijoitettuun sukellusvenelaivueeseen. Se oli kunnostettavana 1922–1923 Toulonissa. Alus siirrettiin lokakuussa 1926 Bizerteen, mistä se siirrettiin edelleen 1931 Saigoniin. Aluksen käyttökelvottomuutta esitettiin 3. huhtikuuta 1935. Se poistettiin laivastoluettelosta 14. toukokuuta 1936 ja myytiin 18. marraskuuta Saigonissa romutettavaksi.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Bruno Venturini

**Bruno Venturini** (26. syyskuuta 1911 Carrara, Italia – 7. maaliskuuta 1991 Lecce, Italia) oli italialainen jalkapalloilija, joka pelasi maalivahdin pelipaikalla. Hän oli pituudeltaan 174-senttimetrinen. Venturini pelasi neljä ottelua Italian A-maajoukkueessa ja oli voittamassa kultaa Berliinin kesäolympialaisista 1936.

## Lähteet
Carlo Biagi

**Carlo Biagi** (20. huhtikuuta 1914 Viareggio, Italia – 16. huhtikuuta 1986 Milano, Italia) oli italialainen jalkapalloilija, joka pelasi keskikenttäpelaajan ja hyökkääjän pelipaikoilla. Hän oli pituudeltaan 169-senttimetrinen. Biagi pelasi Italian A-maajoukkueessa neljä ottelua ja oli voittamassa kultaa Berliinin kesäolympialaisista 1936. Hän teki turnauksessa neljä maalia Japania vastaan.

## Lähteet
Achille Piccini

**Achille Andrea Alessandro Piccini** (24. lokakuuta 1911 Carrara, Italia – 13. syyskuuta 1995 Carrara, Italia) oli italialainen jalkapalloilija, joka pelasi keskuspuolustajan tai puolustavan keskikenttäpelaajan pelipaikalla. Hän oli pituudeltaan 180-senttimetrinen. Piccini edusti maajoukkuetasolla Italiaa ja oli voittamassa kultaa Berliinin kesäolympialaisista 1936.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sandro Puppo

**Sandro Puppo** (28. tammikuuta 1918 Piacenza, Italia – 16. lokakuuta 1986 Piacenza, Italia) oli italialainen jalkapalloilija, joka pelasi keskikenttäpelaajan pelipaikalla. Hän oli pituudeltaan 178-senttimetrinen. Puppo edusti maajoukkuetasolla Italiaa ja oli voittamassa kultaa Berliinin kesäolympialaisista 1936.

Puppo tutustui jalkapalloon Kiinan Shanghaissa, jossa hänen perheensä asui ja hänen isänsä työskenteli viulistina. Hän palasi Italiaan vuonna 1934 ja voitti Italian liigamestaruuden kaudella 1937–1938 Ambrosiana-Interissä. Joukkue voitti seuraavana vuonna Italian cupin. Puppo siirtyi kesällä 1939 Venezian joukkueeseen ja voitti cup-mestaruuden 1941. Hän päätti pelaajauransa Roman riveissä vuonna 1949.

Pelaajauransa jälkeen Puppo toimi valmentajana muun muassa Turkin maajoukkueelle, Barcelonalle ja Juventukselle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
¿Por qué no te callas?

**¿Por qué no te callas?** () oli Espanjan kuningas Juan Carlos I:n kuuluisa lausahdus, jonka hän sanoi Venezuelan presidentti Húgo Chávezille Santiagossa järjestetyssä Iberoamerikkalaisten maiden huippukokouksessa 10. marraskuuta 2007.

Huippukokouksen aikana Chávez keskeytti useaan otteeseen Espanjan pääministeri José Luis Rodríguez Zapateron (PSOE) nimitellen hänen edeltäjäänsä José María Aznaria (PP) fasistiksi ja vähemmän ihmiseksi kuin käärme. Zapatero oli aikaisemmin arvostellut Chávezin talouspolitiikkaa ja sen negatiivisia vaikutuksia.

Chávezin mikrofonin virta katkaistiin, mutta hän jatkoi tästä huolimatta Zapaterolle huutelua, kunnes Juan Carlos kääntyi Chávezia kohti ja sanoi hänelle ”miksi et pidä suutasi kiinni?”, mikä sai paikalla olevalta yleisöltä aplodit. Lausahdus oli pöyristyttävä myös siksi, että kuningas sinutteli Chávezia. Tapaus jakoi paikalla olevien muiden maailmanjohtajien mielipiteitä: Brasilian presidentti Luiz Inácio Lula da Silva tuki Chávezia kun taas Perun ja El Salvadorin presidentit Alan García ja Antonio Saca puolustelivat Juan Carlosia.

Lausahduksesta tuli niin kuuluisa, että se päätyi kännyköiden soittoääneksi ja sitä painatettiin t-paitoihin. Lisäksi Chávezia vastusvata Venezuelan oppositio otti lausahduksen käyttöönsä.

Juan Carlos on myöhemmin muistellut tapausta sanomalla ”suhtauduin kaikkiin valtionpäämiehiin kunnioittavasti yhtä poikkeusta lukuun ottamatta [...] Venezuelan presidentti Húgo Chávez onnistui ajamaan minut järjiltäni”. Heinäkuussa 2008 kuningas myös tapasi Chávezin kesäasunnollaan Mallorcalla ja antoi Chávezille lahjaksi t-paidan, jossa lausahdus oli.

## Lähteet
Giulio Cappelli

**Giulio Cappelli** (4. maaliskuuta 1911 La Spezia, Italia – 16. joulukuuta 1995 Massa, Italia) oli italialainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjän pelipaikalla. Hän oli pituudeltaan 174-senttimetrinen. Cappelli pelasi Italian A-maajoukkueessa kaksi ottelua ja oli voittamassa kultaa Berliinin kesäolympialaisista 1936. Hän toimi turnauksessa joukkueensa kapteenina ja teki yhden maalin Japania vastaan.

Cappelli pelasi Italian liigassa kuuden eri joukkueen riveissä. Pelaajauransa jälkeen hän toimi useiden joukkueiden valmentajana ja edusti monen pelaajan pelaaja-agenttina.

## Lähteet
Giuseppe Baldo

**Giuseppe Edgardo Baldo** (27. heinäkuuta 1914 Piombino Dese, Italia – 31. heinäkuuta 2007 Montecatini Terme, Italia) oli italialainen jalkapalloilija, joka pelasi puolustavan keskikenttäpelaajan pelipaikalla. Hän oli pituudeltaan 169-senttimetrinen. Baldo pelasi Italian A-maajoukkueessa neljä ottelua ja oli voittamassa kultaa Berliinin kesäolympialaisista 1936.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Annibale Frossi

**Annibale Frossi** (6. heinäkuuta 1911 Muzzana del Turgnano, Italia – 26. helmikuuta 1999 Milano, Italia) oli italialainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjän pelipaikalla. Hän oli pituudeltaan 170-senttimetrinen. Frossi pelasi Italian A-maajoukkueessa viisi ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Hän oli mukana voittamassa kultaa Berliinin kesäolympialaisista 1936, teki seitsemän maalia ja voitti turnauksen maalipörssin.

Seurauransa alkupuolella Frossi pelasi useissa Serie B:n joukkueissa. Hän liittyi vuonna 1936 Ambrosiana-Interiin. Vuoteen 1942 mennessä hän voitti joukkueessa kahdesti Italian liigamestaruuden ja kerran Italian cupin. Frossi edusti toisen maailmansodan aikana Pro Patriaa ja Comoa, kunnes lopetti aktiiviuransa 1945. Pelaajauransa jälkeen hän toimi useiden joukkueiden valmentajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Diane

**Diane** tarkoittaa muun muassa seuraavia:

* Diane, naisen etunimi

;Ranskan merivoimat
* Diane-luokka (sukellusvene, 1916), kahden kaksoisrunkoisen sukellusveneen muodostama alusluokka vuodelta 1916
** Diane (Q107), Diane-luokan sukellusvene
* Diane-luokka, sukellusveneluokka vuodelta 1926
** Diane (1930), Diane-luokan sukellusvene
* Diane (S642), Daphné-luokan sukellusvene.

## Katso myös
* Diana täsmennyssivu
Alfonso Negro

**Alfonso Negro** (27. kesäkuuta 1915 Brooklyn, New York, Yhdysvallat – 7. marraskuuta 1984 Firenze, Italia) oli yhdysvaltalais-italialainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjän pelipaikalla. Hän oli pituudeltaan 175-senttimetrinen. Hän edusti maajoukkuetasolla Italiaa ja oli voittamassa kultaa Berliinin kesäolympialaisista 1936. Hän pelasi turnauksessa yhden ottelun Norjaa vastaan ja teki ottelussa maalin.

## Lähteet
Fry (Seine-Maritime)

**Fry** on kunta Pohjois-Ranskassa Seine-Maritimen departementissa Normandian alueella. Se sijaitsee noin 60 kilometriä Dieppen kaupungista kaakkoon.

Fryn kylä on hyvin vanha, ja sen arvioidaan olevan peräisin merovingien ajalta. Siellä on edelleen nähtävissä entisten kartanoiden vanhoja rakennuksia. Saint-Martinin kirkko on peräisin 1200- ja 1500-luvuilta. Se on rakennettu piikivestä sekä valko-harmaasta kivestä. Kirkon kuisti on uusromaanista tyyliä, ja sen kellotornissa on kolme pientä kelloa. Kylän keskustassa on myös tiilestä rakennettu kahdeksankulmainen kyyhkyslakka, joka osa yksityisasuntoa.


Tiedosto:Fry-76-église.JPG|Saint-Martinin kirkko.
Tiedosto:Fry-76-colombier02.JPG|Kyyhkyslakka.
Tiedosto:Fry-76-colombier01.JPG|Kyyhkyslakka sisältä.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Väinö Hollming

**Walter Gustaf Ragnar Hollming** (17. joulukuuta 1917 Helsinki – 9. tammikuuta 1979 Espoo) oli suomalainen moottoriurheilija 1930-luvun lopulla ja sotien jälkeen 1950-luvun puoliväliin. Hän kilpaili niin moottoripyöräilyn luotettavuusajoissa kuin ratapuolella TT-ajoissa sekä kilpa-autoilla. Hänen uransa kesti 25 vuotta 1930-luvun alkuvuosista 1950-luvun lopulle.

## Moottoriurheilu-ura ennen sotia ja sotien jälkeen

Ennen sotia Väinö Hollming kilpaili niin auto- kuin moottoripyöräilyssä. Moottoripyöräilyn TT-ajoissa hän kilpaili 1930-luvun puolivälissä muun muassa Tallinnassa Virossa, ja vuosikymmenen lopulla hän vieraili Keski-Euroopassa.

Sotien jälkeen Hollming keskittyi pääosin TT- eli ratamoottoripyöräilyyn. Hän voitti heti sodan jälkeen Eläintarhanajoissa luokkansa vuosina 1946 ja 1947. Hän kilpaili myös Keski-Euroopassa osallistuen vuonna 1950 Sveitsin, Hollannin ja Ranskan GP-kisoihin. 1950-luvulla Hollming siirtyi urheiluautoihin kilpaillen Eläintarhan ajoissa vielä vuonna 1957. Vuonna 1952 hän kilpaili Länsi-Saksassa Nürburgringin radalla ja Italiassa Senigallian radalla.

## Sotavuosien TK-toimittaja

Väinö Hollming osallistui niin talvi- kuin jatkosotaan. Jatkosodassa hän kuului Rukajärven alueen TK-komppaniaan toimien TK-miehenä. Hän oli mukana muun muassa monilla kaukopartioretkillä.

## Ammatillinen ura
Väinö Hollming aloitti työuransa taidekauppiaana jo 1930-luvun lopulla. Aluksi hänen yrityksensä tilat olivat Kluuvikadulla Helsingissä. Hän siirtyi vuonna 1954 Bulevardille, jonne hän perusti yrityksensä *Taidekellari V. Hollming & Co*. Yritys jatkoi toimintaa hänen kuolemansa jälkeen, jolloin sen toimintaa on jatkanut perheen seuraavat sukupolvet. Yritys lopetti toimintansa toukokuussa 2025.

## Lähteet
Sportspegeln

**Sportspegeln** on Sveriges Televisionin viikottainen urheilukatsaus SVT1-kanavalla sunnuntaisin kello 19.00. Sitä on esitetty vuodesta 1961, ja se on *[[Aktuellt]]in* jälkeen SVT:n toiseksi vanhin yhä jatkuva ohjelma. Vuonna 2020 ohjelmalla oli keskimäärin 598&nbsp;000 katsojaa jaksoa kohti.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sportspegeln SVT Play -palvelussa
Sven Lovén

**Sven Lundvig Lovén** (6. tammikuuta 1809 Tukholma – 3. syyskuuta 1895 Solna) oli ruotsalainen eläintieteilijä. Hän toimi Ruotsin luonnonhistoriallisen museon professorina ja selkärangattomien eläinten osaston intendenttinä vuosina 1841–1892. Lovén tutki erityisesti nilviäisiä ja piikkinahkaisia. Hän teki vuonna 1837 tutkimusretken Huippuvuorille ja innosti muita tutkijoita lähtemään arktisille alueille, mistä syystä häntä toisinaan kutsutaan Ruotsin naparetkeilyn isäksi.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Suuri lannelihas

**Suuri lannelihas** () on pitkä, sukkulamainen luurankolihas, joka sijaitsee vatsaontelon takaosassa. Se on lonkkanivelen pääasiallinen koukistaja ja lannerangan tärkeä stabiloija. Lihas lähtee selkärangan etupuolelta rintarangan alimmasta nikamasta (Th12) aina lannerangan viidenteen nikamaan (L5) asti, poikkihaarakkeista kaikissa lannerangan nikamissa sekä näiden välilevyistä ja niihin liittyvistä nivelsiteistä. Lihassäikeet supistuvat jänteeksi, joka sulautuu yhteen suoliluulihaksen kanssa muodostaen lannesuoliluulihaksen jänteen, joka kiinnittyy reisiluun pienempään sarvennoiseen.
Tämä lihas yhdistää vartalon aksiaalisen ja raajojen luustoa toisiinsa, mahdollistaen rungon ja alaraajan yhteyden. Se kulkee syvällä nivussiteen alapuolella ja lonkkanivelen kapselin edestä.

Anatomisesti suuri lannelihas sijaitsee nikamasarakkeen sivulla retroperitoneaalitilassa psoas-kompartmentissa, jota ympäröi psoas-kalvo. Lihas on läheisessä yhteydessä tärkeisiin rakenteisiin, kuten lannerangan hermopunokseen, munuaisiin, aorttaan, alaonttolaskimoon ja suoliluusuoniin. Valtimoveren saanti tulee pääasiassa iliolumbaalisen valtimon lannerangan haaroista, suorista lannerangan valtimoista sekä osittain obturator- ja ulomman suoliluusuonen haaroista. Hermotus tulee lannerangan hermopunoksesta selkäytimen etuosien haaroista L1–L3-tasoilta, joskus myös L4-tasolta.

Toiminnallisesti suuri lannelihas on voimakas lonkkanivelen koukistaja, mikä mahdollistaa reisiluun nostamisen vartaloa kohti kävellessä, juostessa tai kiipeillessä. Kun lantio on paikallaan, se auttaa rungon koukistuksessa. Staattisissa asennoissa lihas ylläpitää lannerangan lordoosia ja stabiloi selkärankaa vastustamalla etummaista lantion kallistumista. Biomekaanisesti se vaikuttaa myös lonkan lievään sivukiertoon ja loitonnukseen riippuen reisiluun asennosta. Lihassäikeiden koostumus vaihtelee alueittain: yläosat ovat pääosin hitaita lihassyitä asennon ylläpitoon ja alaosat nopeampia dynaamisiin liikkeisiin.

Kliinisesti suuri lannelihas liittyy useisiin vaivoihin, kuten psoas-syndroomaan (lonkankoukistajan oireyhtymä), jossa lihaksen kireys tai vamma aiheuttaa alaselän kipua, joka säteilee lonkkaan ja nivusiin. Kipu pahenee usein lonkan ojennuksessa. Lihas on myös yleinen paiseiden muodostumisen paikka sen läheisyyden vuoksi vatsaontelon elimiin nähden, esimerkiksi tuberkuloosin tai umpilisäkkeen tulehduksen seurauksena. Tällöin tyypillinen psoas-oire (kipu lonkan ojennuksessa) on klassinen löydös. Kirurgisissa yhteyksissä lihas on tärkeä etummaisissa lähestymistavoissa lannerangalle ja lonkalle, jolloin lannesuoliluulihas on vedettävä sivuun iatrogeenisten vammojen välttämiseksi. Lihas osallistuu myös energiatasapainon metabolisiin prosesseihin fyysisen aktiivisuuden aikana.  

## Lähteet
Kasper Holten

**Kasper Holten** (s. 29. maaliskuuta 1973 Kööpenhamina) on tanskalainen teatteriohjaaja ja teatterinjohtaja. Vuodesta 2018 hän on johtanut Kuninkaallista teatteria. Tätä ennen hän toimi Royal Operan johtajana Lontoossa. Holten on pääosin itseoppinut.
## Lähteet
Country Music Association

**Country Music Association** (lyh. **CMA**) on vuonna 1958 perustettu yhdysvaltalainen toimialajärjestö, jonka tehtävänä on edistää countrymusiikkia. Se on maailman ensimmäinen tietyn musiikkilajin edistämiseksi perustettu järjestö. 

Järjestö toimii alan koulutuksellisena ja ammatillisena voimavarana ja edistää countrymusiikin kasvua maailmanlaajuisesti. Järjestö jakaa vuosittain palkintoja Country Music Association Awards -palkintotapahtumassa. CMA Fest on puolestaan Nashvillessä pidettävä musiikkitapahtuma, joka isännöi kymmeniätuhansia faneja maailmanlaajuisesti.

Country Music Associationin televisio-ohjelmia esitetään Yhdysvaltojen lisäksi Australiassa, Kanadassa, Meksikossa, Norjassa, Ruotsissa ja Isossa-Britanniassa.

## Lähteet
Niteroiense Futebol Clube

**Niteroiense Futebol Clube** on Brasiliassa, Rio de Janeiron osavaltiossa sijaitsevassa Niteróin kaupungissa toimiva jalkapalloseura. Seura perustettiin 11. toukokuuta 1913 nimellä *Nictheroyense Football Club*. Taloudellisten vaikeuksien vuoksi toiminta keskeytyi vuonna 1980, mutta seura palasi kilpailutoimintaan vuonna 2024 otettuaan käyttöön Atlético Cariocan liittorekisteröinnin. Seura pelaa Rio de Janeiron osavaltion kolmannella sarjatasolla.

## Historia
### Ensimmäinen kausi (1913–1980)
Seura perustettiin Niteróissa ja osallistui vuonna 1915 Liga Sportiva Fluminensen perustamiseen. Vuonna 1918 Niteroiense voitti Campeonato Fluminensen mestaruuden. Vuonna 1941 seura otti käyttöön nykyisen nimensä. Vuonna 1980 toiminta päättyi taloudellisten ongelmien vuoksi.

### Uudelleenperustaminen (2024– )
Vuonna 2024 Atlético Carioca siirsi rekisteröintioikeutensa FERJ:n alaisuudessa Niteroienselle, mikä mahdollisti seuran paluun virallisiin kilpailuihin. Samana vuonna seura voitti Campeonato Carioca Série C:nensimmäisen vaiheen, joka tunnetaan nimellä Taça Waldir Amaral, ja nousi Campeonato Carioca Série B2 -sarjaan. Vuonna 2025 seura nousi edelleen Campeonato Carioca Série B1 -sarjaan.

Kesäkuussa 2025 Niteroiense osallistui Copa Rio -kilpailuun ja pelasi 0–0-tasapelin America FC:täa vastaan Arena Tropsilla. Ottelu oli seuran ensimmäinen virallinen kotiottelu Niteróissa vuosikymmeniin. Toisessa ottelussa seura hävisi 0–2 Giullitti Cozzolino -stadionilla ja putosi kilpailusta ensimmäisellä kierroksella.

Samana vuonna Niteroiense sijoittui kuudenneksi Campeonato Carioca Série B1 -sarjassa keräten 16 pistettä. Joukkue teki sarjassa eniten maaleja (16), mutta päästi toiseksi eniten (14). Vaikka viimeisen kierroksen ottelu Paduanoa vastaan päättyi 5–1-voittoon, joukkue jäi kaksi pistettä välieräpaikasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Seuran virallinen sivu
Mads Ousdal

**Mads Ousdal** (s. 8. joulukuuta 1970 Oslo) on norjalainen näyttelijä. Hän kouluttautui Norjan valtion taidekorkeakoulussa ja on näytellyt Norjan kansallisteatterissa vuodesta 2000. Tätä ennen hän näytteli Den Nationale Scenessä ja Oslo Nye Teaterissa. Lisäksi hän on esiintynyt televisiossa ja elokuvissa.
## Lähteet
Shangri-La Frontier

**Shangri-La Frontier kusogē hunter, kamigē ni idoman to su** (), lyhyemmin **Shangri-La Frontier**, on Katarinan kirjoittama verkkofiktio, jonka julkaisu alkoi vuonna 2017 Shōsetsuka ni narō -sivustolla. Proosamuotoisesta tekstistä on sovitettu mangasarja, jonka on piirtänyt Ryōsuke Fuji. Mangan julkaisu alkoi vuonna 2020 *[[Shūkan Shōnen Magazine]]* -lehdessä. Sarjasta on tehty myös animesarja, jonka on ohjannut Toshiyuki Kubooka ja tuottanut C2C. Sarjan esittäinen alkoi vuonna 2023 ja toisen tuotantokauden esittäminen alkoi vuonna 2024. Sarjaan on tulossa myös kolmas tuotantokausi. Lisäksi Netmarble Nexus tuottaa ja julkaisee sarjaan pohjautuvan videopelin.

## Juoni
Päähenkilö Rakurō Hizutome on kiinnostunut vain löytämään erityisen huonoja videopelejä (”kusogē”) ja päihittämään ne. Hänen kykynsä ovat erinomaiset ja mikään peli ei ole liian huono. Kun hän aloittaa virtuaalitodellisuuspelin nimeltä *Shangri-La Frontier* hän toimii kuten tavallisesti.

## Lähteet
Tormod Alnæs

**Tormod Stephan Alnæs** (7. lokakuuta 1921 Fredrikstad – 22. joulukuuta 2003 Biristrand) oli norjalainen huonekalusuunnittelija ja sisustusarkkitehti. Hän edusti skandinaavista funktionalismia. Alnæs valmistui Norjan valtion käsityö- ja taideteollisuuskoulusta vuonna 1948, minkä jälkeen hnet palkattiin Hiorth og Østlyngen -huonekalutehtaalle. Siellä hän pääsi suunnittelemaan muun muassa laivojen kansituoleja. Alnæsin tunnetuimpia töitä on *Pony*-tuoli, joka huomioitiin kunniadiplomilla Milanon triennaalilla vuonna 1954, sekä *Panco*-kastelukannu. Vuonna 1988 hänet nimettiin huonekalu- ja sisustussuunnittelun professoriksi.
## Lähteet