Henry Hobson Richardson

**Henry Hobson Richardson** (29. syyskuuta 1838 Priestley Louisiana, Yhdysvallat – 27. huhtikuuta 1886 Brookline Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen arkkitehti. Richardson oli uusromaanisen tyylin mestari ja modernin arkkitehtuurin edelläkävijä Yhdysvalloissa. Henry Hobson Richardson luetaan Chicagon koulukuntaan, ja hänet tunnetaan muun muassa Chicagon Marshall Field Warehousen sekä Pittsburghin oikeustalon ja vankilan suunnittelijana.

Henry Richardson vietti nuoruutensa etelävaltioissa ja muutti pohjoiseen päästyään opiskelemaan Harvardin yliopistoon vuonna 1855. Harvardissa Richardson päätti ryhtyä arkkitehdiksi, ja monet hänen myöhemmistä asiakkaistaan olivat entisiä opiskelutovereita Harvardin ajoilta, kuten Henry Adams.

Yhdysvalloissa ei ollut vielä arkkitehtikouluja ennen sisällissotaa, joten Richardson lähti opiskelemaan ulkomaille. Louisianassa viettämänsä lapsuuden ansiosta Richardson puhui sujuvasti ranskaa ja opiskeli Pariisin École des Beaux-Artsissa vuosina 1860–1862. Sen jälkeen hän työskenteli muutamia vuosia ranskalaisen arkkitehdin Théodore Labrousten toimistossa. Ranskassa Richardson omaksui Julien Guadet’n kehittämän analyyttisen arkkitehtonisen suunnittelun, joka leimaa suurinta osaa Richardsonin tuotannosta.

Palattuaan Yhdysvaltoihin Richardson oli varma menestyksestään, sillä hän oli yksi Yhdysvaltojen parhaiten koulutetuista arkkitehdeistä ja hänellä oli hyvät suhteet vaikutusvaltaisiin ihmisiin. Marraskuussa 1866 hän sai ensimmäisen toimeksiantonsa, Unity-kirkon Springfieldissä, Massachusettsissa. Seuraavana vuonna Richardson meni naimisiin Julia Gorham Haydenin kanssa. Nuoripari muutti Richardsonin suunnittelemaan taloon Staten Islandille New Yorkiin, jossa viisi heidän kuudesta lapsestaan syntyi. Richardsonin naapurina oli maineikas maisema-arkkitehti Frederick Law Olmsted. Miehet tekivät myöhemmin usein yhteistyötä.

Richardson työskenteli New Yorkissa seuraavat kahdeksan vuotta. Tämän ajan tunnetuimpia töitä ovat mielisairaala Buffalo State Asylum for the Insane, Bostonin Brattle Square ja episkopaalinen Trinity-kirko. Richardsonin uusromaaninen tyyli teki hänestä kuuluisan, ja hän alkoi saada Uuden-Englannin alueelta niin paljon tilauksia, että katsoi parhaaksi muuttaa Brooklinen esikaupunkialueelle lähelle Bostonia.

Richardsonin jälkimaine perustuu pääasiassa juuri Brooklinen vuosina tehtyihin töihin. Hän suunnitteli lukuisia taloja, kirjastoja, esikaupunkien rautatieasemia, oppilaitoksia sekä liike- ja julkisia rakennuksia. Rchardson suosi projekteissaan vaakasuoria linjoja, yksinkertaisia siluetteja ja yhtenäisiä, romaanisesta tai bysanttilaisesta arkkitehtuurista inspiraationsa saaneita suurikokoisia yksityiskohtia.

Suurin osa Richardsonin suunnittelemista rautatieasemista on jo aikaa sitten purettu, mutta Bostonin ympärillä olevissa pienissä kaupungeissa on yhä monia hänen suunnittelemiaan kirjastoja, joista upeimpia on vuosina 1880–1882 valmistunut Crane Memorial Library Quincyssä, Massachusettsissa. Richardsonin myöhäiskautta leimaa funktionaalisuus ja materiaalien ilmeikäs käyttö, minkä voi katsoa ennakoineen Louis Sullivanin vallankumouksellisia suunnitelmia.

Henry Hobson Richardson kärsi koko uransa ajan kroonisesta glomerulonefriitistä eli Brightin taudista, mutta työskenteli siitä huolimatta ankaraa tahtia. Richardson kuoli vuonna 1886 uransa huipulla, ja hänen suunnittelemiaan merkittäviä rakennuksia oli nousemassa Bostonissa, Pittsburghissa, Cincinnatissa, Ohiossa, Chicagossa ja St. Louisissa. Bostonilainen arkkitehtitoimisto Shepley, Rutan ja Coolidge viimeistelivät nämä rakennukset Richardsonin kuoleman jälkeen.

## Lähteet