open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sari Kivistö

**Sari Anneli Kivistö** (s. 10. heinäkuuta 1968) on suomalainen filosofian tohtori ja Tampereen yliopiston yleisen kirjallisuustieteen professori.

Kivistö on valmistunut Helsingin yliopistosta filosofian tohtoriksi. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (2002) oli otsikoitu *Creating anti-eloquence : Epistolae obscurorum virorum and the humanist polemics on style*. Hän on Helsingin yliopiston yleisen kirjallisuustieteen dosentti.

Suomen tiedeseuran jäsen Kivistö on ollut vuodesta 2017 ja Suomalaisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 2018.

## Teoksia
Kivistö on kirjoittanut tai toimittanut yksin tai yhdessä työtoveriensa kanssa toistakymmentä teosta kirjallisuustieteen alalta. Vuonna 2007 julkaistu *Kirjallisuus antiikin maailmassa* sai Vuoden klassikko -palkinnon. Teoksia ovat muun muassa:
*
* Sari Kivistö, Hannu K. Riikonen, Erja Salmenkivi, Raija Sarasti-Wilenius: *Kirjallisuus antiikin maailmassa*. Teos, 2007. .
* Mika Kajava, Sari Kivistö, Hannu K. Riikonen, Erja Salmenkivi, Raija Sarasti-Wilenius: *Kulttuuri antiikin maailmassa*. Teos, 2009. ISBN ?. 
* Sari Kivistö: *Medical analogy in Latin satire*. . Palgrave Macmillan, 2009. .  (sidottu),  (e-book).
* Sari Kivistö, H. K. Riikonen: *Satiiri Suomessa*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2012. . 
* Sari Kivistö (toim.), Hannu K. Riikonen (toim.); Mika Kajava, ja muita (kirjoittajat): *Mitä jokaisen tulee tietää antiikista : Kreikka & Rooma*.  Avain, 2013. .
* Sari Kivistö: *The vices of learning : morality and knowledge at early modern universities*. . Brill, 2014.  (sidottu),  (e-book).
* Outi Hakola (toim.) & Sari Kivistö (toim.): *Death in literature*. . Kokousjulkaisu. Cambridge Scholars Publishing,  2014. . 
* Sami Pihlström & Sari Kivistö: * Kantian antitheodicy : philosophical and literary varieties*. . Palgrave Macmillan, 2016. . 
* Sari Kivistö: *Lucubrationes neolatinae : readings of Neo-Latin dissertations and satires*. . Societas scientiarum Fennica, 2018. .
* Sari Kivistö & Sami Pihlström: *Sivistyksen puolustus : miksi akateemista elämää tarvitaan?*. Gaudeamus, 2018.  (nidottu),  (e-book) 
* Sari Kivistö: *Jobista Orwelliin : kärsimys kirjallisuudessa*. Avain, 2020. .

## Käännökset
* *Hämäräin miesten kirjeet*. Suomentanut Sari Kivistö. Yliopistopaino, 1999. .
* Johannes Snellmann: *Oulun kaupungista. De urbe Uloa*. Toimittanut Harri Turunen, suomentaneet Sari Kivistö ja Arto Kirri. Alkup. julk. Aboae : Joh. Kempe, 1737. Oulu-seura, 2000. .

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kalle Haatanen: Sivistyksen puolustus (6.4.2018) (areena.yle.fi)
Sambian avaruusohjelma

**Sambian avaruusohjelma** oli nimitys sambialaisen opettajan Edward Makuka Nkoloson yritykselle tehdä avaruuslento ja perustaa siirtokunta Marsiin. On epäselvää, kuinka tosissaan Nkoloso oli ja kuinka paljon Sambian vastikään itsenäistynyt valtio tuki hänen projektiaan. 

Vuonna 1964 *[[Time]]* raportoi Sambian itsenäisyysjuhlista ja mainitsi ohimennen, että Nkoloso ei juhlinut, koska itsenäisyysjuhlat jarruttivat hänen avaruusohjelmaansa. Useat lehdet tarttuivat tähän, ja tarina Sambian avaruusohjelmasta sai alkunsa.

Vuonna 1960 Nkoloso perusti Sambian kansallisen tieteen, avaruustutkimuksen ja filosofian akatemian (englanniksi *National Academy of Science, Space Research and Philosophy*) ja alkoi kouluttaa kymmentä nuorta miestä ja yhtä teini-ikäistä tyttöä, Matha Mwambaa. Koulutuksessaan tulevat afronautit mm. vierivät mäkeä alas öljytynnyreissä, totuttelivat painottomuuteen keinuissa ja opiskelivat Nkoloson johdolla avaruuslennon fysiikkaa. Nkoloso suunnitteli myös avaruusaluksia, ja hänen mukaansa niiden ainoa ongelma oli se, että hän ei löytänyt niihin sopivaa voimanlähdettä. Ensimmäisen julkaisemansa avaruusraketin hän nimesi Sambian presidentin, David Kuandan, mukaan *D-Kalu 1*:ksi. Nkoloso haki myös rahoitusta projektilleen ulkomailta (esim. Israel, USA ja Neuvostoliitto) sekä kansainvälisiltä järjestöiltä (YK ja Unesco).

Nkoloson tavoite oli lähettää Marsiin 17-vuotias tyttö, kaksi kissaa ja lähetyssaarnaaja. Avaruusmatkaajien titteliksi hän kehitteli termin "afronautti". Lähetyssaarnaajan tehtävä oli Nkoloson mukaan levittää kristinuskoa alkukantaisten marsilaisten keskuudessa, mutta ei suinkaan käännyttää näitä pakolla.

Avaruusohjelma kaatui lopulta ennen kaikkea varojen puutteeseen. Myös Mwamban raskaus, jonka johdosta hän joutui palaamaan kotiin, vaikeutti projektin etenemistä. Myös muut afronauttikokelaat lähtivät pian tämän jälkeen, joten Nkolosolla ei ollut enää miehistöä. Tämän jälkeen Nkoloso siirtyi politiikkaan ja hän sai töitä Liberation Centre -keskuksesta, joka keskittyi lähialueen dekolonialisaatioon. Vuonna 1983, ollessaan 59-vuotias, Nkoloso valmistui oikeustieteen maisteriksi Sambian yliopistosta.

Vaikka Nkoloso ja Sambian avaruusohjelma olivat lähinnä pilkan kohde jo omana aikanaan, pidetään Nkolosoa inspiraationa Afrikan nykyisille avaruustekniikan alalla toimiville yrittäjille, mutta myös aivan tavallisille sambialaisille. Sambian avaruusohjelmasta on tehty lyhytelokuva *Afronauts* (2014).

## Lähteet
Pyhän Annan vuori

**Pyhän Annan vuori** (, ) on kylä Leśnican kunnassa Opolen voivodikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuonna 2012 yhteensä 439.

Pyhän Annan vuoren kylässä sijaitsee Góra Świętej Anny -mäki (”Pyhän Annan vuori”), joka asetettiin vuonna 2004 Puolan tasavallan presidentin vahvistuksella historialliseksi muistomerkiksi (*pomnik historii*), ja jonka alueella on vuonna 1988 perustettu maisemapuisto.

## Lähteet
Juho Heikki Luoma

**Juho Heikki Luoma** (4. helmikuuta 1840 Kuusamo – 30. marraskuuta 1887 Kuusamo) oli suomalainen lukkari, maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Luoman vanhemmat olivat  Jooseppi Mursu ja Greta Maria Säkkinen ja puoliso Kaisa Greta Korvela. Luoma muutti Ouluun 18-vuotiaana ja astui sotapalvelukseen. Kuusamoon hän palasi aliupseerina kymmenen vuoden päästä ja hänet valittiin siellä vuonna 1868 lukkariksi. Luoma tuli samana vuonna perustetun Kuusamon kunnan kunnallislautakunnan varaesimieheksi. Myöhemmin hän toimi muun muassa kunnallislautakunnan esimiehenä ja kunnan- ja köyhäinkassanhoitajana, usean vuoden ajan Oulun ja Kuusamon välillä postinkantajana ja kirkkoneuvoston jäsenenä aina kuolemaansa saakka. Luoma oli talonpoikaissäädyssä Kemin tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1882 ja 1885. Hän oli molemmilla kerroilla yleisen valitusvaliokunnan jäsen. Luoman valtiopäiväaloitteet koskivat muun muassa koulujen perustamista, opettajien palkkaa, suomen kielen asemaa, lääkäripalveluja, tieyhteyksiä, isonjaon toteuttamista Kuusamossa sekä Iijoen perkaamista uittoa varten. Viinan valmistusta ja myyntiä hän halusi rajoitettavan. 

## Lähteet
3597 Kakkuri

**3597 Kakkuri** on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1941 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty Geodeettisen laitoksen johtajan Juhani Kakkurin mukaan.

Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 3,16&nbsp;kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 5&nbsp;vuotta ja 7&nbsp;kuukautta.

Kohde kiertää Auringon ympäri  (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään  ja etäisimmillään  astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kohteen läpimitta on noin . Pyörähdysaika akselin ympäri on .

## Katso myös
* Luettelo Liisi Oterman löytämistä asteroideista

## Lähteet
Pieter Sjoerds Gerbrandy

**Pieter Sjoerds Gerbrandy** (13. huhtikuuta 1885 – 7. syyskuuta 1961) oli hollantilainen oikeustieteilijä ja poliitikko. Hän johti Alankomaiden pakolaishallitusta toisen maailmansodan aikana (1940–1945).

Gerbrandy suoritti oikeustieteen tutkinnon Amsterdamissa 1911, toimi juristina ja oikeustieteen professorina. Hän nousi maansa oikeusministeriksi vuonna 1939 ja pakeni kuningasperheen ja muun hallituksen kanssa natsimiehitystä Lontooseen 1. toukokuuta 1940. Saman vuoden syyskuussa Gerbrandy nimitettiin pääministeriksi ja puolustusvoimien ylipäälliköksi. Hän pysyi yhteyksissä vastarintaliikkeeseen ja loi suhteita liittoutuneisiin. Hän suostutteli vuonna 1945 liittoutuneet pudottamaan lentokoneista ruokaa nälänhädästä kärsineeseen Länsi-Hollantiin. Alankomaiden vapautuksen jälkeen Gerbrandy erosi pääministerin tehtävästä mutta jatkoi vielä politiikassa kansanedustajana vuosina 1948–1958.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sesleria serbica

**Sesleria serbica** on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, lupikoiden (*Sesleria*) sukuun kuuluva kasvi. Sitä on pidetty usein *[[Sesleria rigida]]* -lajin muunnoksena tai serpentiinialueilla kasvavana ekotyyppinä, mutta toisinaan myös omana lajinaan. *Sesleria serbica* on Balkanin alueella endeeminen kasvi, jota tavataan Bosnian ja Hertsegovinan itäosissa sekä keskisessä ja läntisessä Serbiassa. *Sesleria serbica* kasvaa vuorten ja kallioiden rinteillä serpentiini- sekä kalkkikivialueilla. *Sesleria serbica* on suojeltu kasvi Serbiassa.

*Sesleria serbica* on monivuotinen heinä, joka muodostaa laajoja, jopa halkaisijaltaan metrinlevyisiä mättäitä. Varret kasvavat noin 15–55 cm korkeiksi, tavallisimmin noin 25–45 cm korkeiksi. Lehtitupet ovat kellanvihreitä ja kielekkeet ovat lyhyitä. Lehtien pituus vaihtelee noin 4,5–45 cm väliltä ja leveys 0,6–1,4 mm väliltä. Ylin varsilehti on 0,2–1,7 cm pitkä. Lehtien mesofyllissä ei ole erikseen pylväs- ja hohkatylppykerroksia, vaan homogeeninen klorenkyymi täyttää mesofyllin kaikilta niiltä kohdilta, joissa ei ole johtosolukkoa tai sklerenkyymiä. Johtojänteet ovat poikkileikkaukseltaan liereitä ja keskenään erikokoisia. Johtojänteiden ympärillä on yhden solukerroksen paksuiset johtojännetupet. Lehtien abaksiaalisilla puolilla on yhdestä kuuteen sklerenkyymikannatinta. Kukintona on liereä sekä hieman pitkulainen tähkä, jossa on 7–20 tähkylää, tavallisimmin 11–16 tähkylää. Tähkylöissä on kaksi tai kolme kukkaa. Kaleet ovat keskenään erinäköiset, yksisuoniset, noin 3–8 mm pitkät ja 1–3 mm leveät. Ulkohelpeet ovat kalvomaiset, 3–5-suoniset ja noin 3–6 mm pitkät. Ulkohelpeissä on kolmesta viiteen vihnettä, joista keskimmäinen on isoin. Vihneiden pituus vaihtelee 0,4–1,4 mm väliltä. Sisähelve on suunnilleen samankokoinen tai lyhyempi kuin ulkohelve, kaksisuoninen ja lyhytvihneinen. Hedelmät ovat noin 2–3 mm pitkiä.

## Lähteet
* Kuzmanović, N., Vukojičić, S., Barina, Z. & Lakušić, D., 2013: *Sesleria serbica* (Poaceae), a neglected species of the Balkan Peninsula, *Botanica SWerbica* 37 (2):113–120
Epänormaali kannabidioli

**Epänormaali kannabidioli** eli **abn-CBD**, joka on lyhenne englanninkielen sanoista *abnormal cannabidiol*, on kannabidiolin rakenneisomeeri, joka sitoutuu valikoivasti agonistina ainakin GPR18-reseptoriin. Tämä GPCR saattaa olla kannabinoidireseptori. Vuoden 2021 helmikuuhun mennessä IUPHAR ei kuitenkaan ole luokitellut tätä reseptoria kannabinoidireseptoriksi tutkimustiedon puutteen takia. Abn-CBD:tä on käytetty endokannabinoidijärjestelmän tutkimuksessa. Sen annostelu laskee verenpainetta eläimissä laajentamalla verisuonistoa. Abn-CBD ei päihdytä, kuten esimerkiksi tetrahydrokannabinoli (THC), sillä Abn-CBD ei sitoudu CB1-kannabinoidireseptoriin agonistina THC:n tapaan.

Abn-CDB:llä on 2 kiraliakeskusta. Sillä on siten 4 (=22) stereoisomeeriä. 

## Historia
Abn-CBD syntetisoitiin ensi kerran vuonna 1969. Sen biologiset vaikutukset havaittiin vuonna 1977, kun sitä pistettiin koiriin. Se aiheutti koirissa verenpaineen laskua, kuten jotkin muut kannabinoidit, muttei aiheuttanut päihtymystä. Vuonna 1999 havaittiin, ettei abn-CBD sitoutunut tuolloin tunnettuihin CB1- ja CB2-kannabinoidireseptoreihin. Tämä osoitettiin knockout-hiirten avulla, joissa näitä reseptoreita koodaavat geenit oli inaktivoitu. Hiirissä abn-CBD kuitenkin laski verenpainetta inaktivaatiosta huolimatta ja kannabidioli esti paineen laskua. Abn-CBD:n esitettiin siksi sitoutuvan johonkin tuntemattomaan kannabinoidireseptoriin agonistina ja kannabidiolin olevan kilpaileva antagonisti tässä reseptorissa abn-CBD:lle. Vuonna 2006 sisäsyntyisiin kannabinoideihin eli endokannabinoideihin lukeutuvan anandamidin aineenvaihduntatuotteen, N-arakidonyyliglysiinin (NAGly) osoitettiin sitoutuvan tuolloin vielä huonosti tunnettuun GPR18-reseptoriin, joka löytyy muun muassa ihmisistä, jyrsijöistä ja koirista. GPR18-reseptorin esitettiin siksi vuonna 2006 olevan uusi kannabinoidireseptori. Vuonna 2010 abn-CBD:n ehdotettiin ensi kerran saavan aikaan verenpaineeseen liittyvät vaikutuksensa sitoutumalla agonistina GPR18-reseptoriin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: Abn-cbd
Tick-Tock (Albinan kappale)

**Tick-Tock** on kroatialaisen laulajan Albinan esittämä kappale, jolla hän edusti Kroatiaa vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa.

Kappale kilpaili ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui yhdenneksitoista ja täten karsiutui finaalista.

## Lähteet
Martin Smolka

**Martin Smolka** (s. 1959) on tšekkiläinen säveltäjä.

Smolka opiskeli Prahan esittävien taiteiden akatemiassa Marek Kopelentin johdolla. Hän oli mukana perustamassa Agon-avantgardekokoonpanoa, jonka taiteellisena johtajana ja preparoidun pianon soittajana toimi vuoteen 1998. Vuonna 2003 Smolka aloitti sävellyksen opettamisen Brnon Musiikin ja esittävien taiteiden Janáček-akatemiassa. Vuonna 2004 hän sai Prahan Kansallisteatterin tilauksesta säveltämällään oopperalla *Nagano* (2001–2003) Alfréd Radok -palkinnon.

Vuonna 2000 Breitkopf & Härtel aloitti Smolkan teosten nuottien kustantamisen.

## Lähteet
2018 AG37

**** (lempinimeltä *Farfarout* eli *Tositosikaukana*) on toistaiseksi etäisin Aurinkokunnan kappale, jonka kiertorata käy etäisimmillään lähes neljä kertaa niin kaukana Auringosta kuin Pluton kiertorata. Edellinen kaukaisin kohde oli  (lempinimeltään *Farout* eli *Tosikaukana*).

Kappale on löytynyt hypoteettisen Planeetta Yhdeksän etsimisen yhteydessä, jossa on löytynyt 62 kappaletta vuoteen 2019 mennessä.

## Lähteet
Albina Grčić

**Albina Grčić** (s. 6. helmikuuta 1999 Split, Kroatia), tunnettu myös pelkällä nimellä **Albina**, on kroatialainen laulaja. Albina aloitti uransa osallistuessaan *The Voice Hrvatska* -kilpailuun, jossa hän sijoittui kolmanneksi. Hän edusti Kroatiaa vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Tick-Tock”.

## Ura
Grčić osallistui *X Factor Adria* -kilpailun toiselle tuotantokaudelle, joka pidettiin Serbian pääkaupungissa Belgradissa. Hän koe-esiintyi Oliver Dragojevićin kappaleella ”Ako izgubim te ja”. Kilpailun tuottajat päättivät liittää Grčićin tyttöyhtyeeseen tämän päästyä seuraavaan vaiheeseen. Grčić kieltäytyi ehdotuksesta ja lähti ulos kilpailusta. 7. joulukuuta 2019 hän osallistui *The Voice Hrvatska* -kilpailun kolmannelle tuotantokaudelle. *Ääni ratkaisee* -osiossa Grčić koe-esiintyi Laura Pausinin kappaleella ”En cambio no”. Kaksi valmentajaa: Vanna ja Davor Gobac käänsivät tuolinsa, joista Grčić valitsi valmentajakseen Vannan. 11. tammikuuta 2020 *Kaksintaistelut*-osiossa Grčić lauloi Pinkin kappaleen ”A Million Dreams” ja eteni *Knock Out!* -vaiheeseen. 1. helmikuuta 2020 *Knock Out!* -vaiheessa Grčićin valmentaja laittoi hänet Filip Rudania vastaan ja antoi heille laulettavaksi Billie Eilishin ja Khalidin kappaleen ”Lovely”. Vanna päätti lähettää Rudanin jatkamaan matkaa live-esityksiin. Yksi valmentajista, Massimo Savić, päätti kuitenkin pelastaa Grčićin ja tämä jatkoi live-esityksiin osana Savićin joukkuetta. 8. helmikuuta 2020 pidetyssä ensimmäisessä live-lähetyksessä Grčić lauloi oman tulkintansa Zlatan Stipišić Gibonnin kappaleesta ”Nisi više moja bol”. 15. helmikuuta 2020 pidetyssä semifinaalissa Grčić esitti Coldplayn kappaleen ”Fix You” ja eteni finaaliin asti. Finaalissa Grčić lauloi kappaleen nimeltä ”Suze nam stale na put” yhdessä valmentajansa Savićin kanssa sekä Maya Sarin kappaleen ”Korake ti znam” ja oman koe-esiintymiskappaleensa ”En cambio no”. Hän sijoittui kilpailussa kolmanneksi voittaja Vinko Ćemerašin ja toiseksi tulleen Filip Rudanin jälkeen.

Pian sen jälkeen, kun Grčić oli saavuttanut kolmannen sijan The Voicessa, hän allekirjoitti levytyssopimuksen Universal Music Croatia -nimisen levy-yhtiön kanssa. 16. lokakuuta 2020 hän julkaisi ensimmäisen singlensä nimeltä ”Imuna na strah”. Joulukuussa 2020 Grčićin ilmoitettiin olevan yksi *Dora 2021* -euroviisukarsintakilpailun 14:stä kilpailijasta. Hän kilpaili kappaleella nimeltä ”Tick-Tock”, jonka on säveltänyt Branimir Mihaljević ja sanoittanut Max Cinnamon ja Tihana Buklijaš Bakić. 13. helmikuuta 2021 pidetyssä finaalissa Grčić voitti kilpailun 198 pisteellä saaden täydet pisteet sekä raadeilta että yleisöltä. Täten hän edusti Kroatiaa vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa. Grčić kilpaili ensimmäisessä semifinaalissa, jossa hän sijoittui yhdenneksitoista ja täten karsiutui finaalista.

## Diskografia
### Singlet

## Lähteet
Elias Mankki

**Elias Mankki** (4. syyskuuta 1821 – 7. huhtikuuta 1903 Valkeala) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Talollinen, kirkonisäntä  Mankki oli talonpoikaissäädyssä Lappeen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872. Valtiopäivillä hän oli kunnallisvaliokunnan varajäsen.

## Lähteet
August Malm

**August Reinhold Malm** (21. syyskuuta 1839 Tenhola – 4. kesäkuuta 1918 Tammisaari) oli suomalainen rautaruukkien isännöitsijä, virkatalojen tarkastaja, maanviljelysneuvos ja valtiopäivämies.

August Malmin vanhemmat olivat kestikievarin pitäjä, jahtivouti Stephan Malm ja Maria Mandell ja puoliso Hilda Kristina Rautell. Malm opiskeli 1859–1861 Filipstadin vuorikoulussa Bergslagenissa Ruotsissa ja toimi sitten isännöitsijänä monessa eri rautaruukissa. Hän muutti 1863 töihin Isonkyrön Orisbergin ruukille ja 1864 Oravaisten ruukille. Kimon ruukin isännöitsijä Malm oli 1864–1868. Hänestä tuli myös 1868 toimintansa aloittaneen Oravaisten kunnallislautakunnan esimies. Euraan muutettuaan Malm toimi isännöitsijänä Kauttuan ruukilla ja 1870 hänet valittiin Euran kunnan esimieheksi.  Vuonna 1873 Malm osti säteritilan Karunasta, jonka kunnallislautakunnan jäsen hänestä tuli 1875. Vuonna 1878 Malm siirtyi vt. virkatalojen tarkastajaksi Turun ja Porin lääniin ja vuonna 1881 hänet nimitettiin virkatalojen tarkastajaksi Vaasan lääniin. Hän oli myös läänin maanviljelysseuran sihteeri 1889–1905, samoin kuin muun muassa  metsätalouden kehittämisen kannalta tärkeän yksityismetsäkomitean jäsen 1897–1899. 

August Malm oli talonpoikaissäädyssä Piikkiön tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1877–1878. Valtiopäivillä hän oli pankkivaliokunnan jäsen. 

Myös August Malmin pojasta Evert Malmista tuli maanviljelysneuvos ja maatalouden kehittäjä.

## Lähteet
Jaakko Martola

**Jaakko Martola** (1833 – 11. huhtikuuta 1892 Mustasaari) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Talollinen Jaakko Martola oli talonpoikaissäädyssä Korsholman tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1885.

## Lähteet
Antti Mattila (valtiopäivämies)

**Antti Mattila** (17. joulukuuta 1822 Längelmäki – 12. kesäkuuta 1908 Längelmäki) oli suomalainen maakauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Mattilan vanhemmat olivat Gustav ja Johanna Matintytär Mattila. Hänen puolisonsa oli Hedvig Henrika Mattila (k. 1908), pariskunnalla oli yhdeksän lasta. Antti Mattila oli talonpoikaissäädyssä Jämsän tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1877–1878, 1885 ja 1888. Hän oli valtiopäivillä useiden eri valiokuntien jäsen tai varajäsen.

Mattila osti vuonna 1854 *Pääskylän Mattila* nimisen tilan, jossa alkoi harjoittaa ensimmäisenä koko Hämeen läänissä ulkomailta tuotua ns. vuoroviljelystapaa. Kun Uudenmaan ja Hämeen maanviljelysseura perustettiin vuonna 1856, Mattila kutsuttiin seuran jäseneksi ja samaan aikaan Suomen Talousseuran jäseneksi. Pariisin maailmannäyttelyssä 1878 Mattila palkittiin maanviljelyksestä hopeamitalilla. Samoin Moskovan maanviljelysnäyttelyissä 1864 ja 1882 hopea- ja pronssimitaleilla maanviljelyksestä. Mattila oli parisen kymmentä vuotta lainamakasiinin johtokunnan puheenjohtaja. Hän toimi myös kirkkoneuvoston jäsenenä ja alueellaan kotilääkärinä. Mattila oli Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran ja Kansanvalistusseuran jäsen. Vuoden 1859 keisarillisen manifestin myötä maaseudulla vapautuneiden kauppasäännösten turvin Mattila harjoitti maakaupan ohella puutavarakauppaa ja laivaliikettä.

## Lähteet
Erik Mattlar

**Erik Mattlar** (30. maaliskuuta 1846 – 9. heinäkuuta 1928 Maalahti)  oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Talollinen Erik Mattlar oli talonpoikaissäädyssä Närpiön tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1891.

## Lähteet
Juhana Maunula

**Juhana Maunula** (14. tammikuuta 1819 Akaa – 26. toukokuuta 1885 Urjala) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Maunulan vanhemmat olivat Tuomas ja Maria Antintytär Yli-Laatu ja puolisot Anna Kaisa Myntti ja Ulrika Ala-Jonkka. Maanviljelijä, valtiopäivämies Oskar Kiviranta oli Maunulan poika ensimmäisestä avioliitosta. Rusthollari Maunula oli talonpoikaissäädyssä Sääksmäen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872. Hän oli valtiopäivillä suostuntavaliokunnan jäsen.

## Lähteet
Viljo Puustinen

**Viljo Ilmari Puustinen** (18. joulukuuta 1888 Kiihtelysvaara – 25. tammikuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen kihlakunnantuomari ja heimoaktivisti.

Viljo Puustinen pääsi ylioppilaaksi 1909 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa suorittaen oikeustutkinnon 1912 ja lakitieteen kandidaatin tutkinnon 1925. Hän sai varatuomarin arvon 1915. Puustisen vesioikeutta käsitellyt väitöskirja jota hän valmisteli tuhoutui talvella 1944 Helsingin yliopiston rakennusten pommituksessa.

Puustinen oli senaatin oikeusosastolla ylimääräisenä kopistina vuodesta 1916, korkeimman oikeuden virkamiehenä ja valtioneuvostoon perustetun Itä-Karjalan toimituskunnan hallinto- ja oikeusasiain osaston johtajana 1918–1920. Hän toimi sitten tie- ja vesirakennushallituksen rautatierakennusosaston asiainvalvojana ja vuodesta 1923 alkaen rautatiehallituksessa apulaisasiainvalvojana. Hän oli vakuutusneuvoston asessorina 1935–1942 ja sen jälkeen vt. tuomarina Rovaniemen, Ilomantsin, Maskun, Tammelan ja Ilmajoen tuomiokunnissa. Viimeksi Puustinen toimi Viitasaaren tuomiokunnan tuomarina 1948–1958. 

Puustinen toimi lisäksi sotavankien tutkintotuomarina ja Helsingin kaupungin sosiaalilautakunnan sihteerinä sekä hoiti eri tuomiokuntain tuomarinvirkoja ja työskenteli eri asianajotoimistoissa. Hänellä oli oma lakiasiaintoimisto Helsingissä vuosina 1919–1925. 

Puustinen oli Karjalan Sivistysseuran jäsenenä vuodesta 1917 alkaen ja hän osallistui seuran sihteerinä heinäkuussa 1918 Karjalan Sivistysseuran Uhtualla järjestämään heimojuhlaan. Puustinen oli vuonna 1918 perustetun Itä-Karjalan toimituskunnan hallinto- ja oikeusosaston päällikkönä 1918–1919. Toimituskunta hoiti suomalaisten hallussa olleiden Vienan ja Aunuksen kuntien hallintoa ja Puustinen teki virka- ja tarkastusmatkoja Itä-Karjalaan. Puustinen oli myös Viron avustamiskomitean jäsenenä ja hän osallistui Viron vapaussotaan 1919 oikeusupseerina. Puustinen oli mukana Aunuksen retkikunnan lähtövalmisteluissa ja hänet valittiin Aunuksen hoitokunnan jäseneksi. Hän seurasi Aunuksen retkeläisten mukana huhtikuussa 1919 Aunuksenkaupunkiin. Aunuksen hoitokunta hoiti retkikunnan valtaaman alueen hallintoa aina Aunuksen väliaikaisen hallituksen perustamiseen saakka. Puustinen oli kiinnostunut myös Petsamon alueen asioista ja julkaisi kirjan aiheesta. Häntä ehdotettiin aikanaan Suomen Murmanskin konsuliksi mutta hän kieltäytyi ja hänen sijastaan konsuliksi valittiin Eero Lampio. Jatkosodan aikana heinäkuussa 1941 Puustinen vieraili vielä Vuokkiniemessä.

## Julkaisuja
* *Lauttausvahinko*. Gummerus 1922
* *Mietelmiä Lapista ja Petsamosta*. Otava 1922

## Lähteet
Tsukasa

**Tsukasa** voi tarkoittaa seuraavia:
* Tsukasa Morishima (s. 1997), japanilainen jalkapalloilija
* Tsukasa Umesaki (s. 1987), japanilainen jalkapalloilija
* Tsukasa Hosaka (1937 – 2018), japanilainen jalkapalloilija
* Tsukasa Shiotani (s. 1988), japanilainen jalkapalloilija
* Tsukasa, hahmo *.hack*-sarjassa
Henrik Johan Malmgren

**Henrik Johan Malmgren** (10. tammikuuta 1837 Karjalohja – 4. maaliskuuta 1903 Vihti) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Malmgrenin vanhemmat olivat Henrik Johan ja Maria Hedvig Malmgren ja puoliso Matilda Wilhelmina Wathen. Malmgren toimi maanmittarin apulaisena Venäjällä ja hankki sitten maatilan Nummelta, jossa hän toimi myös kunnalliselämässä. Vihdistä hän osti 1870-luvulla useita tiloja, mukaan lukien Kirvelän säteritilan, ja oli siellä kuntakokousten puheenjohtaja useita vuosia. Hän sai ansioistaan taloustirehtöörin arvonimen.  Malmgren oli talonpoikaissäädyssä valtiopäiväedustaja 1894. Valtiopäivillä hän oli rautatievaliokunnan jäsen.

## Lähteet
Johan Mannstén

**Johan Mannstén** (2. elokuuta 1814 Liljendal – 28. helmikuuta 1889 Liljendal) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Mannsténin vanhemmat olivat Samuel Mannstén ja Maria Christina Trumpetas ja puoliso Fredrika Henrikintytär. Hän oli talonpoikaissäädyssä Kymin (Uudenmaan lääni) tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1863–1864.

## Lähteet
Olle Nygren

**Harald Olof "Olle" Ingemar Nygren** (11. marraskuuta 1929 – 13. helmikuuta 2021 Ipswich, Iso-Britannia) oli ruotsalainen speedway-kuljettaja, joka pääsi speedwayn maailmanmestaruuskilpailujen finaaliin viisi kertaa. Nygren oli Ruotsin mestari vuonna 1949 ja tuli Pohjoismaiden mestari vuonna 1960. Eläkkeelle siirtymisen jälkeen Nygren perusti menestyvän nopeusvalmennuskoulun.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Profile at Grasstrack GB
Ville Mattinen

**Ville Mattinen** (12. elokuuta 1884 Vuokkiniemi, Vienan Karjala – 20. huhtikuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen kauppaneuvos. Hän perusti tekstiilitukkukaupan alalle toimineen Ville Mattinen Oy:n ja valmisvaatteita tehneen Mattisen Teollisuus Oy:n.

Ville Mattisen vanhemmat olivat maanviljelijä Teppo Mattinen ja Anni Seppänen, aiemmin Loginoff. Hän kävi kansakoulun ja oli vuodesta 1894 alkaen työssä Vuokkiniemen kyläkaupassa. Vuonna 1899 hän muutti Suomeen jossa hän oli aluksi harjoittelijana setänsä kaupassa Ylimarkussa 1899–1903 ja kauppa-apulaisena K. S. Lipkinin kaupassa Vöyrillä 1903–1908. Hän oli sitten kauppamatkustajana Backman & Indolalla Vaasassa 1908–1909 ja vuonna 1909 hän tuli vaasalaisen Lassila & Tikanojan tukkuliikkeen palvelukseen. Lassila & Tikanojalla Mattinen oli kauppamatkustajana vuoteen 1918 saakka jolloin hänestä tuli liikkeen Helsingin konttorin johtaja. Mattisen aikana Helsingin konttori luopui elintarvikkeiden myynnistä ja keskittyi tekstiilikauppaan. Pian myös koko Lassila & Tikanoja Oy keskittyi tekstiilien ja jalkineiden tukkukauppaan. Mattisesta tuli yhtiön toinen johtaja ja johtokunnan varapuheenjohtaja. Hän oli Lassila & Tikanojan palveluksessa vuoteen 1944 saakka. Mattinen sai kauppaneuvoksen arvon 1941.

Vuonna 1941 Mattinen perusti tekstiilitukkukaupan alalle toimineen Ville Mattinen Oy:n, joka toimi Suomen Gummitehdas Oy:n talossa Helsingin Mikonkadulla. Liikkeen myynti lähti voimakkaaseen kasvuun sotavuosien jälkeen ja vuonna 1948 Mattinen perusti vielä valmisvaatteita tehneen Mattisen Teollisuus Oy:n joka valmisti miesten puseroita, housuja, paitoja, alushousuja ja työvaatteita. Myöhemmin Mattisen Teollisuus alkoi valmistaa nuorisovaatteita, joista erityisesti James-merkkiset farkut tulivat hyvin suosituiksi. 1950-luvulla Ville Mattinen Oy hankki toimitiloikseen kahdeksankerroksisen tehdas- ja liikerakennuksen Vallilan Päijänteentieltä. Yhtiö perusti haaraliikkeen Tampereelle ja myyntikonttorit Ouluun ja Jyväskylään. Maaliskuussa 1955 Ville Mattinen Oy:n toimitusjohtajaksi tuli Ville Mattisen poika Mikko Mattinen (1923–1984) mutta Ville Mattinen jatkoi edelleen yhtiön johtokunnan puheenjohtajana. Mattisen Teollisuus Oy:n toimitusjohtajana Ville Mattinen oli vuoteen 1961 saakka.

Mattinen toimi muun muassa Helsingin kauppakamarissa ja Keskuskauppakamarissa. Hän oli Karjalan Sivistysseurassa johtokunnan jäsenenä, puheenjohtajana ja kunniapuheenjohtajana. Hän kuului Suomen Olympiakomitean hallitukseen 1937–1938 ja oli Helsingin Kisa-Veikkojen kunniapuheenjohtaja. Valtakunnallisen yrittäjäpalkinnon Mattinen sai 1969.

Ville Mattinen oli naimisissa vuodesta 1920 merenkulkuneuvos John Nurmisen tyttären Aino Nurmisen kanssa. Ville Mattisen nuorempi veli oli teollisuusneuvos Juho Mattinen (1894–1968), joka perusti Helsingin Kutomo ja Kravatti Oy:n.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Niilo Yrjölä : *Yrittäjäaatteen lipunkantajana: kauppaneuvos Ville Mattinen yli 60 vuotta liikemiehenuralla ; Järjestötyön keskushahmoja*. Yksityisyrittäjäin säätiö, Helsinki 1960
3811 Karma

**3811 Karma** on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1953 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty matemaatikko Birger Karman (1899–1943) mukaan. Karma oli 1920-luvulla mukana perustamassa Turun Ursaa.

Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,58&nbsp;kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 4&nbsp;vuotta ja 2&nbsp;kuukautta.

Kohde kiertää Auringon ympäri  (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään  ja etäisimmillään  astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kohteen läpimitta on noin . Pyörähdysaika akselin ympäri on .

## Katso myös
* Luettelo Liisi Oterman löytämistä asteroideista

## Lähteet
Pohti Ski Team

**Pohti Ski Team** on pyhäjärveläinen hiihtoseura. Vuosina 2013–2019 seura toimi Pyhäjärven Pohdin alaisuudessa. Toukokuussa 2019 seura rekisteröityi omaksi seurakseen.. Kaudella 2020–2021 perustettiin miesten ryhmän lisäksi JuniorTeam, jossa hiihtää nuoria hiihtäjiä. Pohti Ski Teamin hiihtäjät ovat päässeet hyville sijoille hiihdon SM-kisoissa ja Suomen Cupissa.

## Hiihtäjät
**Miesten ryhmä**

* Roope Haapakangas
* Juuso Haarala
* Jaakko Halonen
* Juho Halonen
* Iiro-Mikko Harju
* Joel Ikonen
* Miikka Kinnunen
* Heikki Korpela
* Juuso Mäkelä
* Joni Mäki
* Tuure Pesola

**JuniorTeam**

* Roope-Eemeli Huttunen
* Eemil Juntunen
* Samppo Kumpumäki
* Niilo Moilanen

Lähde

## Lähteet
Skycladin diskografia

**Tämä on [[Yhdistynyt kuningaskunta|brittiläisen]] [[thrash metal]]ia- ja [[folk metal]]ia soittavan [[Skyclad|Skycladiksen]] diskografia.**
## Studioalbumit
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Singlet
* ”Thinking Allowed?” (1993)
* ”Swords of a Thousand Men” (2001)

## Kokoelmat
* 
* 
* 

## Livealbumit
* 
* 
* 

## EP:t
* 
* 
* 
* 

## Videot
* "Emerald" (1992)
* "Thinking Allowed?" (1993)
* "Inequality Street" (1996)
* "Words Upon the Street" (2009)
* "Change Is Coming" (2017)
* "Starstruck?" (2017)
* "Words Fail Me" (2018)
The Polite Force

**The Polite Force** on brittiläisen progressiivisen rock yhtye Egg albumi.

## Kappaleet

### A-Puoli
#  
# 
# 

### B-Puoli
# 
## 
## 
## 
## 

## Kokoonpano
* Dave Stewart – urut, piano, tone generator, orchestron
* Mont Campbell – basso, laulu, piano, urut, käyrätorvi
* Clive Brook – rummut
;Sessiomuusikot
* Henry Lowther - trumpetti (kappaleessa: A2)
* Mike Davis - trumpetti (kappaleessa: A2)
* Bob Downes - tenorisaksofoni (kappaleessa: A2)
* Tony Roberts - tenorisaksofoni (kappaleessa: A2)

## Arviot
* Allmusic: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Polite Force'' discogs.com -sivustolla
* Polite Force'' progarchives.com -sivustolla
Yhdysvaltain työministeri

**Yhdysvaltain työministeri** () on Yhdysvaltain työministeriön johtaja, hallituksen jäsen ja järjestyksessä yhdestoista presidentin sijainen. Ministerin tehtäviin kuuluu ammattiliitto- ja työpaikkalakien valvominen.
 
Virkaatekevä työministeri Lori Chavez-DeRemer astui virkaan 11. maaliskuuta 2025.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sylosiksen diskografia

**Tämä on [[Yhdistynyt kuningaskunta|brittiläisen]] [[heavy metal]]ia soittavan [[Sylosis|Sylosiksen]] diskografia.**
## Studioalbumit
* *[[Conclusion of an Age]]* (2008), **[[Nuclear Blast Records|Nuclear Blast]]**
* *[[Edge of the Earth]]* (2011), **[[Nuclear Blast Records|Nuclear Blast]]** (paras sijoitus brittien albumilistalla: #139)
* *[[Monolith (Sylosiksen albumi)|Monolith]]* (2012), **[[Nuclear Blast Records|Nuclear Blast]]**
* *[[Dormant Heart]]* (Nuclear Blast, 2015)
* *[[Cycle of Suffering]]* (Nuclear Blast, 2020)
* *[[A Sign of Things to Come]]* (Nuclear Blast, 2023)
* *[[The New Flesh]]* (Nuclear Blast, 2026)

## EP:t
* *[[Casting Shadows EP|Casting Shadows]]* (EP, 2006), **In at the Deep End**
* *[[The Supreme Oppressor]]* (EP, 2008), **In At The Deep End**

## Livealbumit
* *[[Sylosis Live at High Voltage]]* (2011)
* *Sylosis Live At: Lite Up Studios* (2020)

## Singlet
* *Slings and Arrows* (2012)
* *Different Masks on the Same Face* (2016)
* *Worship Decay* (2020)
* *Heavy Is The Crown* (2022)
* *Laceration* (2026)

## Musiikkivideot
* *Teras* (2008)
* *After Lifeless Years* (2009)
* *Empyreal* (2011)
* *A Serpents Tongue* (2011)
* *Fear the World* (2012)
* *Mercy* (2014)
* *Leech* (2015)
* *Servitude* (2015)
* *I Sever* (2019)
* *Calcified* (2020)
* *Cycle of Suffering* (2020)
* *Worship Decay* (2020)
* *Immovable Stone* (2021)
* *Heavy Is the Crown* (2022)
* *Deadwood* (2023)
* *Poison for the Lost* (2023)
* *Absent (2024)*
* *Laceration* (2026)

## Lähteet
Antti Miettinen (valtiopäivämies)

**Antti Miettinen** (3. heinäkuuta 1837 Tuovilanlahti – 7. helmikuuta 1921 Iisalmi) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Talollinen ja lautamies Antti Miettinen Pielavedeltä oli talonpoikaissäädyssä Pielaveden tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872. Miettinen harjoitti elinaikanaan maanviljelystä Tuovilanlahdella, mutta muutti vanhuusiällään lastensa luo Iisalmeen. Miettinen toimi lautakuntien jäsenenä Pielaveden kunnassa Tuovilanlahdesta.   

## Lähteet
Antti Mikkola (valtiopäivämies)

**Antti Erland Mikkola** (24. heinäkuuta 1834 Ylöjärvi – 1. marraskuuta 1901 Ylöjärvi) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Mikkolan vanhemmat olivat  Karl Benjamin ja Eeva Katariina Juhontytär Mäkkylä ja puoliso Johanna Aatamintytär Mikkola. Professori Jooseppi Julius Mikkola oli heidän poikansa. Antti Mikkola oli talonpoikaissäädyssä Ylä-Satakunnan alisen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872. Hän pääsi aloittamaan edustajantyönsä vasta valtiopäivien puolivälissä, Aukusti Mäkipeskan tultua valituksi säädyn puhemieheksi ja Mikkolan tultua hänen tilalleen.

## Lähteet
Menglöd

**Menglöd** ( "Helmiä rakastava") on skandinaavisessa mytologiassa kaunis neito, joka asui Gastropnir-salissa, tuli- ja saviseinien suojissa, ja jota vartioi jotuni Fjölsviðr ja hänen kaksi koiraansa Gifr ja Geri. Hänen äitinsä nimeä ei tiedetä, mutta hänen isänsä nimi on Svafrþorin. Hänen on määrä olla völva Gróan pojan Svipdagin morsian. Menglödin ja Svipdagin tarina kerrotaan Eddan runossa *Fjölsvinnsmál*. Menglöðin yhdeksän palvelijattaren nimet ovat Hlíf, Hlífþrasa, Þjóðvarta, Björt, Blíð, Blíðr, Fríð, Eir ja Aurboða.

## Lähteet
Metsän lumo

**Metsän lumo** on VL-Median vuonna 2019 julkaisema musiikkialbumi. Se sisältää Toivo Kärjen (10 kpl) ja Kaj Chydeniuksen (1 kpl) luontoaiheisia sävellyksiä. Laulusolisteina ovat Mia Leivo ja Raimo Salo. Sovitukset on tehnyt Mika Tarkkonen, joka myös johtaa säestävää yhtyettä (Mika Tarkkonen harmonikka, Arto Tarkkonen piano ja koskettimet, Raine Turunen kitara, Juha Luoma basso, Jani Leskinen rummut ja perkussiot).   Äänitykset on tehty Mika Tarkkosen studiolla Liperissä.  Levykannen on suunnitellut Jaakko Kärki.

## Projektin vaiheet
Levyprojekti käynnistyi, kun Viitasaaren kaupunki suunnitteli vuodelle 2019 metsäaiheista yleisötapahtumaa.  Lähistöllä Kyyjärvellä asuva Raimo Salo sai kuulla tästä, ja hänen toimestaan syntyi idea aihepiiriin liittyvän levyn tekemiseksi. Salo tunsi hyvin Toivo Kärjen pojan ja jäämistön hoitajan Kalervo Kärjen ja oli tietoinen Toivo Kärjen luontoaiheisesta sävellystuotannosta sekä että jäämistössä oli runsaasti julkaisemattomia kappaleita.  Toiseksi laulajaksi saatiin monessa laulukilpailussa kunnostautunut ja samoin Toivo Kärjen tuotantoon perehtynyt Mia Leivo Ylöjärveltä. Mukaan otettiin lisäksi Kaj Chydeniuksen säveltämä kappale, joka sanoittajansa kautta kytkeytyy Viitasaareen.

Metsätapahtuma oli 17.8.2019 Viitasaaren Savivuorella. Levy oli jo ilmestynyt tätä ennen. Tapahtumassa oli vaihtelevaa ja informatiivista metsäaiheista ohjelmaa, yhtenä osana Leivon ja Salon laulamat levyn kappaleet.

## Levyn kappaleet
llä merkitty on ennenjulkaisematon

#  (1983, säv. Toivo Kärki, san. Kyösti Timonen, es. Mia Leivo) *
#  (1983, säv. Toivo Kärki, san. Kyösti Timonen, es. Raimo Salo) *
#  (1983, säv. Toivo Kärki, san. Pauli Salonen, es. Mia Leivo) *
#  (1951, säv. Toivo Kärki, san. Reino Helismaa, es. Raimo Salo)
#  (1944, säv. Toivo Kärki, san. Eetu Hyvämäki, es. Mia Leivo)
#  (1957, säv. Toivo Kärki, san. Reino Helismaa, es. Raimo Salo)
#  (1944, säv. Toivo Kärki, san. Eetu Hyvämäki, es. Mia Leivo) *
#  (1951, säv. Toivo Kärki, san. Reino Helismaa, es. Raimo Salo) *
#  (1956, säv. Toivo Kärki, san. Reino Helismaa, es. Mia Leivo)
#  (1951, säv. Toivo Kärki, san. Reino Helismaa, es. Raimo Salo)
#  (säv. Kaj Chydenius, san. Henrik Gabriel Porthan-Otto Manninen, es. Mia Leivo ja Raimo Salo)

## Lähteet

*
Montereynlahti

**Montereynlahti** () on Yhdysvalloissa Kalifornian rannikolla sijaitseva Tyynen valtameren lahti. Se sijaitsee San Franciscon eteläpuolella. Montereyn kaupunki sijaitsee lahden etelärannalla.
Asaf Halet Çelebi

**Asaf Halet Çelebi** (1907 Konstantinopoli, Turkki – 1958 Istanbul, Turkki) oli turkkilainen runoilija. Hän on surrealisti ja modernin turkkilaisen kirjallisuuden merkittävä hahmo.

## Runokokoelmat
* *He*, 1942
* *Lamelif*, 1945
* *Om mani padme hum*, 1953

## Lähteet
Myy Lohi

**Myy Lohi** (s. 22. joulukuuta 1990 Kuusamo) on suomalainen näyttelijä ja ääninäyttelijä.

Lohi aloitti näyttelijäntaiteen opinnot Taideyliopiston Teatterikorkeakoulussa vuonna 2014. Hän opiskeli Teatterikorkeakoulussa muun muassa syventävästi musiikkiteatteria. Äänialaltaan hän on mezzosopraano. Lohi valmistui teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2019, ja taiteellisena lopputyönään hän näytteli itse dramatisoimassaan kamarinäytelmässä *Tohtori Jekyllin ja herra Hyden onneton tapaus* kurssitoverinsa Anna-Sofia Tuomisen kanssa. Lohi on kertonut olevansa erityisen kiinnostunut puheesta ja äänenkäytöstä, ja hän on myös dubannut paljon lastenohjelmia. Lohi on työskennellyt useita kertoja ohjaaja-kirjailija Juha Hurmeen kanssa, muun muassa *Suomi 100 000* -iltamissa vuonna 2017 ja *Elämän ihmeellisyys* -iltamissa vuonna 2019. Lohi työskenteli Varkauden teatterissa vuosina 2020–2022. 

## Teatteriroolit

* Varkauden teatteri: Idän pikajunan arvoitus (2022)
* Varkauden teatteri: Adalmiinan helmi – Adalmiina (2021)
* Varkauden teatteri: Simpauttaja – Marketta Willman, Pirtamon vanha isäntä, Ruottala (2021)
* Varkauden teatteri: Herrasmieshuijarit – Christine Colgate (2020)
* Juha Hurme ja Tuomenmarjat: Elämän ihmeellisyys -iltamat (2019)
* Löylylyylit: Saunaesitys (2019)
* Valtimonteatteri: Tohtori Jekyllin ja herra Hyden onneton tapaus – Henry Jekyll (2019)
* Vapaa teatteri: Oresteia – Pallas Athene (2018)
* Kulttuurikomppania Eloa: Aave on kuulija – Margit Pipsarinta (2018)
* OMS-teatteri: HYLJE – musta musikaalikomedia – Cecilia Stenroos (2016)
* Teatteri Päivölä: Nuolikärppä – Pahakehno (2016)

## Ääniroolit

## Lähteet
Elessei Valokainen

**Jelisei (Elessei) Grigorinpoika Valokainen** (12. kesäkuuta 1843 Piensarka, Suistamo – 2. helmikuuta 1918 Äimäjärvi, Suistamo) oli suistamolainen runonlaulaja ja tietäjä.

Valokainen herätti monesti oudoksumista "mauttomalla muinaisaikuista pukua tavoittavalla ulkoasullaan". Hän esiintyi vuonna 1906 Sortavalan laulujuhlilla, vaikkei itse ollut varsinainen runonlaulaja. Valokainen osasi runsaasti satuja ja muuta kansanperinnettä, ja helmikuussa 1908 tohtori V. Salminen sai häneltä 11 runoa, 31 loitsua, 30 taikaa ja 19 satua. Valokaiselta on tallennettu myös ikivanha suorasanainen sukeltajamyytin toisinto.

Valokainen lauloi keväällä 1907 kouluilla ja iltamissa Kouvolassa, Haminassa ja Kotkassa. ”Hän ottaa myös vastaan tilauksia vanhanaikaisten suomalaisten työkalujen, karjalaisten pukujen, virsujen ym. hankkimista varten”, kertoi Kyminlaakso-lehti. Valokainen sai syksyllä toverikseen suistamolaisen kanteleensoittaja Iivana Lösösen (1847–1925). He tekivät yhdessä seitsemän viikkoa kestäneen kiertomatkan. Vuonna 1908 Valokainen esiintyi yksin Vaasassa ja Helsingissä Väinämöisen puvussa, johon kuului rohdinpaita, tuohivyö, virsut ja pellavia peruukkina.  Valokainen myi matkoillaan tuohitorvia, puukelloja ja kanteleita, joihin oli vuoleskellut vanhoja vuosilukuja ja joita oli savustuttanut viikkokausia saunan orsilla. Valokainen jatkoi esiintymisiään yksin tai Iivana Onoilan ja Iivana ja Anna Lösösen kanssa ainakin vuoteen 1914 saakka.

Runonkerääjä Eino Kemppainen luonnehti Elessei Valokaista itsenäiseksi kehittyneeksi runonlaulajaksi, joka ei seurannut orjallisesti muita vaan usein tahallaankin muutteli sanoja omin päin hävittämättä itse pääjuonta. Toisinaan hän myös yhdisti eri runoissa olevia asioita yhteen runoon ja silloin aina epäonnistui. Kemppaisen mukaan Valokaisen käyttämä sävel erosi tunnetumman runonlaulajan Iivana Onoilan sävelestä huomattavasti. Hänen mukaansa Valokainen lauloi liian kovasti ja rämisevästi, "silloinkin kun ei tarvitsisi pienen kuulijakunnan vuoksi niin kovasti huutaa". Itsekin karjalaisen runonkerääjä Iivo Härkösen mukaan Valokainen ei osannut laulaa lainkaan. Myöskään Kemppaisen arvio Valokaisen omaperäisyydestä ei ilmeisesti osu oikeaan, sillä hänen omaperäisinä pidetyt runonsa ovat yleensä Kalevalasta, saduista ja tilapäisistä mielijohteista kokoonpantuja "sepustuksia".

Sukunimi Valokainen (Val'okainen = Valjokkainen) on lähtöisin Suistamon Piensaran kylästä, jossa jo vuonna 1842 tavataan henkilö nimeltä Elessei Valokainen. Nimen on arveltu tulevan karjalaisista hypokorismeista Vala, Valei, Valo(i), joiden taustalla on venäläinen ristimänimi Valaam tai Valentin. Toisaalta se on yhdistetty myös murresanaan valjakka "vaalea, hailakka, kalvakka", vaikka se ei selitykään suoraan karjalan kielen pohjalta. Suistamon henkikirjoissa nimi esiintyy myös muodossa Valjakka tai Waljakka. Etelä-Savossakin sitä tavataan 1700-luvulta alkaen.

Valokainen oli aviossa kahdesti. Hänen toinen puolisonsa oli Anna Minantytär vuodesta 1899.

## Lähteet
2502 Nummela

**2502 Nummela** on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1943 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Sen nimi viittaa Vihdin Nummelaan ja siellä sijaitsevaan normaaliperusviivaan, joka on Geodeettisen laitoksen rakentama, kansainvälisesti merkittävä mittauslinja.

Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,93&nbsp;kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 5&nbsp;vuotta.

Kohde kiertää Auringon ympäri  (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään  ja etäisimmillään  astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kohteen läpimitta on noin . Pyörähdysaika akselin ympäri on . Albedo on  ja magnitudi .

## Katso myös
* Luettelo Yrjö Väisälän löytämistä asteroideista

## Lähteet
Matti Montonen

**Matti Montonen** (1842–1901) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Talollinen Matti Montonen Kaukolasta oli talonpoikaissäädyssä Käkisalmen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1877–1878. Hän oli säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen.

## Lähteet
Alexander Ståhlberg

**Alexander Ståhlberg** (s. 4. huhtikuuta 2002) on suomalainen maastohiihtäjä. Hän on kolminkertainen nuorten MM-mitalisti Vuokatista 2021. 

Ståhlberg on kotoisin Vöyriltä ja edustaa IF Minkeniä.

## Lähteet
Angonoka

**Angonoka** (*Astrochelys yniphora*)  on maakilpikonniin kuuluva matelijalaji. Lajia tavataan uhanalaisena Madagaskarilta. 

## Koko ja ulkonäkö
Angonoka voi kasvaa 36&ndash;47 cm pitkäksi ja saavuttaa 10 kg:n painon. Koiraat ovat naaraita suurikokoisempia ja niiden häntä on naaraan häntää pidempi ja paksumpi. Angonokan kilpi on korkea. Kilpi koostuu kuusikulmaisista vaaleanruskeista levyistä, joiden reunat ovat tummat. Kilven reunat ovat keltaiset. Angonokan pää, jalat ja häntä ovat väriltään ruskehtavan keltaiset. 

## Levinneisyys ja elintavat
Angonokaa tavataan Madagaskarin luoteisosasta Baly Bayn alueelta. Lajin elinympäristä ovat bambutiheiköt, pensaikot ja savannit. Se on aktiivinen päiväsaikaan. Angonoka syö kasviravintoa kuten lehtiä ja hedelmiä. Angonokat saavuttavat sukukypsyyden 15&ndash;20 vuoden iässä ja voivat elää 50&ndash;100 vuoden ikäisiksi. Sen parittelukausi on sadekaudella lokakuusta helmikuulle. Naaras munii yhdestä kuuteen munaa yleensä pensaaseen ja munimiskertoja voi olla neljä tai viisi vuodessa. Munat kuoriutuvat 6&ndash;8 kuukauden kuluttua. 

Angonoka luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi ja kannan kooksi arvioidaan 200&ndash;600 yksilöä ja se on yksi uhanalaisimmista kilpikonnista. Suurimmat uhkat lajille ovat pyydystäminen ravinnoksi ja elinympäristön häviäminen maastopalojen ja maatalousmaaksi muokkaamisen vuoksi. Suuri uhka on myös pyydystäminen kansainväliseen lemmikkieläinten kauppaan ja salakuljetus Madagaskarilta. Angonoka on suojeltu Madagaskarin lailla ja CITES-sopimuksella. 

## Lähteet
Juho Mattinen

**Juho Mattinen** (11. heinäkuuta 1894 Vuokkiniemi, Vienan Karjala – 16. tammikuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen teollisuusneuvos ja Helsingin Kutomo ja Kravatti Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja.

Juho Mattisen vanhemmat olivat maanviljelijä Teppo Mattinen ja Anni Seppänen, aiemmin Loginoff. Hän kävi kansakoulun Vaasassa 1909 ja oli sitten Carl Finnilä Oy:n palveluksessa myyntitehtävissä Vaasassa 1910–1914 ja liikkeen Kemin konttorin varastomyyjänä 1914–1922. Mattinen osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella joukkueenjohtajana peräpohjalaisissa joukoissa.

Mattinen muutti 1922 Helsinkiin ja perusti sinne vanhemman veljensä Ville Mattisen avustuksella samana vuonna pääasiassa tekstiilituotteita myyneen vähittäiskaupan. Sen yhteyteen perustettiin myös villatavarakutomo, josta tuli 1926 Helsingin Kutomo ja Kravatti Oy. Yhtiölle valmistui oma kuusikerroksinen tehdasrakennus Vallilaan Elimäenkadulle vuonna 1929. Sotavuosien jälkeen Helsingin Kutomo ja Kravatti Oy:n palveluksessa oli 400 henkilöä ja vuonna 1948 yhtiöllä oli sukka- ja trikootehdas, villatavarakutomo, solmiotehdas ja väripakkaamo. Juho Mattinen sai teollisuusneuvoksen arvon 1948. Hän oli yhtiön toimitusjohtajana sekä johtokunnan puheenjohtajana 1950-luvun alkupuolelle saakka.

Mattinen oli John Nurminen Oy:n johtokunnan jäsenenä vuodesta 1932 ja johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1948. Hän oli lisäksi muun muassa Solmioteollisuuden luottamusneuvoston ja Trikoo- ja Sukkateollisuuden Yhdistyksen johtokunnan varapuheenjohtajana. Mattinen oli useita vuosia Suomen Voimistelu- ja Urheiluliiton (SVUL) Peräpohjolan piirin sihteerinä sekä puheenjohtajana. Hän oli mukana perustamassa Säätiö Väinölää 1945 ja toimi säätiön johtokunnan puheenjohtajana. Mattinen oli mukana myös Karjalan Sivistysseuran toiminnassa.

Juho Mattinen oli naimisissa vuodesta 1923 merenkulkuneuvos John Nurmisen tyttären Inkeri Nurmisen kanssa. Kauppaneuvos Ville Mattinen oli Juho Mattisen vanhempi veli.

## Lähteet
Kaarle Muttilainen

**Kaarle Muttilainen** (1826 – 13. tammikuuta 1907 Juva) oli suomalainen maanviljelijä ja moninkertainen valtiopäivämies.

Rusthollari Muttilainen oli Juvalla kirkkoneuvoston jäsen, lainamakasiinin hoitaja ja kunnallislautakunnan esimies 1868–1873. Hän oli myös lautamies ja sai herastuomarin arvon. Muttilainen oli talonpoikaissäädyssä Juvan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1867, 1877–1878, 1885 ja 1891. Vuonna 1867 hän oli valitsijamies ja lakivaliokunnan jäsen, 1877–1878 yleisen valitusvaliokunnan jäsen ja 1891 säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen. Muttilainen anoi 1867 yhdessä muiden kanssa muun muassa oppikoulujen opetuskieleksi suomea, mutta toisaalta taas 1877–1878 vastusti naisten ja miesten tasa-arvoista perinnönjakoa.

## Lähteet
Petraeus

**Petraeus** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Aeschillus Petraeus (1593–1657), Turun piispa
* Anders Petraeus (1630–1694), suomalainen kirkkoherra, Turun akatemian professori
* David Petraeus (s. 1952), Yhdysvaltain maavoimien kenraali
Olli Mustonen (valtiopäivämies)

**Olli Mustonen** (1824 Pielisjärvi – 8. maaliskuuta 1904 Pielisjärvi) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Mustosen vanhemmat olivat Olli Juhonpoika Mustonen ja Kristiina Iisakintytär Turunen ja puoliso Helena Taavetintytär Eskelinen. Mustonen oli talonpoikaissäädyssä Pielisjärven tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1867. Hän oli säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen.

## Lähteet