open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tormod

**Tormod** on skandinaavinen miehen etunimi, jonka alkuosa viittaa Tor-jumalaan ja loppuosa rohkeuteen. Norjassa nimi oli vuonna 2022 käytössä 2&nbsp;788 henkilöllä. Kyseisenä vuonna nimen sai vain seitsemän lasta. Suosituimmillaan se oli 1900-luvun puolivälissä. Alueellisesti se on painottunut Rogalandiin. Tormodin nimipäivä on norjalaisessa kalenterissa 18. elokuuta.
## Tunnettuja Tormodeja
* Tormod Alnæs (1921–2003), muotoilija
* Tormod Haugen (1945–2008), lastenkirjailija ja kääntäjä
* Tormod Knutsen (1932–2021), yhdistetyn hiihtäjä ja olympiavoittaja
* Tormod Skagestad (1920–1997), kirjailija ja teatterinjohtaja
* Tormod Torfæus (1636–1719), historioitsija
## Lähteet
Kusoge

**Kusoge** () on japanissa 1980-luvulla syntynyt termi, joka tarkoittaa erityisen huonoa videopeliä. Termin esitti Jun Miura kuvatessaan peliä *[[Ikki]]*. Termistä tuli pelaajien keskuudessa termi peleille, joihin syntyi erityinen viha-rakkaussuhde. Kusoge-pelejä kutsutaan myös taiteen lajiksi. Esimerkkeinä huonoissa peleissä pelin ohjausmenetelmässä on ongelmia ja jotkin ovat nousseet viraalisuosioiksi kuten *[[Goat Simulator]]*. Muita huonojen pelien piirteitä ovat erilaiset häiriöt ja ohjelmointivirheet, huono pelattavuus tai tarina ja niin edelleen. Joistakin erityisen rikkinäisistä taistelupeleistä termiä käytetään kun ne ovat hauskoja huolimatta suunnitteluvirheistä ja niin suurista ohjelmointivirheistä, että ne vaikuttavat taktiikoiden jokaiseen alueeseen. Eräät verkkosivustot ovat erikoistuneet seuraamaan erityisen huonoja pelejä ja muun muassa *[[Duke Nukem Forever]]* on ollut ehdolla vuoden huonoimmaksi peliksi. Joistakin peleistä muodostuu kulttuuri-ilmiöitä kuten Famicomille julkaistu *[[Spelunker]]*.

Japanissa on useita pelejä kuvaavia termejä, jotka ovat yhdistelmiä japaninkielisestä sanasta ja loppuosasta *gē*. Loppuosa on lyhenne peliä tarkoittavasta sanasta *gēmu* (, englannin sanasta *game*). Esimerkiksi huonoa peliä tarkoittava *kusogē* yhdistää ’paskaa’ tarkoittavan sanan *kuso* ja loppuosan *gē*.

## Kamige
Vastakohtana kusogelle on kamige, joka tarkoittaa erityisen hyvää tai peliä (”jumaltason” peliä), jota voi sanoa mestariteokseksi. Visual novel -peleistä erityisen hyviksi on mainittu muun muassa *[[Grisaia no Kajitsu]]*, *[[Saya no Uta]]* ja *[[Fate/Stay Night]]*.

## Lähteet
Anna Kivisoo

**Anna Kivisoo** (o.s. **Kajava**; 1881 Ropsu – ?) oli inkerinmaalainen runonlaulaja.

Kivisoo syntyi ortodoksiperheeseen inkerikkoisälle Juhan Kajavalle ja vatjalaisäidille Hovrenja Platonovnalle, joka oli Soikkolasta Luutsasta kotoisin ollut laulaja. Kivisoo on perinteisesti esitetty nimenomaisesti inkerikkona, jona hän ilmeisesti itseään pitikin. Yhdeksänvuotiaana hän alkoi toimia lastenhoitajana kummitätinsä luona, ja sittemmin hän työskenteli Narvusissa, Haavikossa ja Joenperässä. Avioituessaan 25-vuotiaana Aleksei Buššinin kanssa hän muutti miehensä kotikylään Väikylään, ja he virolaistivat sukunimensä Kivisooksi. Siellä Kivisoo esitti Ropsussa, Joenperässä ja Soikkolassa oppimiaan lauluja ja sai maineen taitavana laulajana.

Kivisoo teki yhteistyötä perinteentutkijoiden kanssa. Hän osallistui muun muassa vuonna 1937 Tallinnassa viiden muun naisen kanssa kansanlaulujen äänittämiseen, joka on Kati Kallion mukaan merkittävimpiä inkeriläisen lauluperinteen nauhoituksia. Lisäksi hän kertoi kokemastaan kansankulttuurista. Hänen antamansa tiedot laulamiseen liittyvistä konteksteista vaikuttivat keskeisesti tutkijoiden kuvauksiin inkeriläisistä laulutavoista.

## Lähteet
Holten

**Holten** on seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Bo Holten (s. 1948), tanskalainen säveltäjä, kapellimestari ja kuoronjohtaja
* Dries Holten (1936–2020), indonesialaissyntyinen alankomaalainen laulaja
* Emma Holten (s. 1991), tanskalainen kirjailija ja ihmisoikeusaktivisti
* Kasper Holten (s. 1973), tanskalainen teatteriohjaaja ja teatterinjohtaja
Waldemar Jungner

**Ernst Waldemar Jungner** (19. kesäkuuta 1869 – 30. elokuuta 1924) oli ruotsalainen insinööri ja keksijä. Hän sai patentin nikkelikadmiumakulle vuonna 1899. Jungner ajautui Yhdysvalloissa patenttikiistaan Thomas Alva Edisonin kanssa, joka oli tehnyt samankaltaisen keksinnön. Jungner ei lopulta onnistunut kumoamaan Edisonin nikkelirauta-akun patenttia.
## Lähteet
Jungner

**Jungner** on seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Maria Jungner (1973–2024), suomalainen toimittaja ja televisiokuuluttaja
* Mikael Jungner (s. 1965), suomalainen yritysjohtaja ja poliitikko
* Waldemar Jungner (1869–1924), ruotsalainen insinööri ja keksijä
Melina Voipio

**Melina Voipio** (s. 19. tammikuuta 1966) on suomalainen dramaturgi, käsikirjoittaja, suomentaja ja kirjoittamisen opettaja.

## Opinnot

Lukio-opinnot Voipio suoritti Kallion lukiossa, josta hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1984. Kallion lukioon oli vuonna 1981 perustettu rehtori Armas Paavolan työn tuloksena uusi, ilmaisutaiteisiin keskittyvä linja, jonka ensimmäisiä opiskelijoita Voipio oli. Dramaturgian opinnot Melina Voipio aloitti Teatterikorkeakoulussa vuonna 1986. Vuodesta 1988 alkaen Voipio on työskennellyt teatteri- ja draamataiteen aloilla niin näytelmäkirjailijana, käsikirjoittajana, dramaturgina, ohjaajana kuin suomentajanakin. Teatteritaiteen maisteriksi hän valmistui vuonna 1991. Opettajan pedagogiset opinnot hän suoritti Teatterikorkeakoulussa opettajan erillisten opintojen ohjelmassa vuonna 2018.

## Ura

Voipion esikoisnäytelmä *Karhujen kaupunki* sai ensi-iltansa Helsingin kaupunginteatterin Takaovi-näyttämöllä vuonna 1989. Esityksen ohjasi Lauri Sipari, ja rooleissa esiintyivät näyttelijät Päivi Akonpelto ja Elina Mattila (myöh. Stirkkinen). *Helsingin Sanomien* teatterikriitikko Jukka Kajava arvioi Voipion näytelmän "poikkeuksellisen kypsäksi esikoistyöksi". *Karhujen kaupunki* kutsuttiin Tampereen Teatterikesään 1991. Samana syksynä Voipio kirjoitti ja ohjasi näytelmän *Hetki omassa teatterissa*. Rooleissa esiintyivät Päivi Akonpelto, Risto Autio ja Soli Labbart.  Myös tämä esitys kutsuttiin Tampereen Teatterikesään, vuonna 1992. 

Voipio on dramatisoinut ja suomentanut lukuisia näytelmiä. Hän on myös kirjoittanut antologioihin, kuten *Käännetyt illuusiot.* 

Vuonna 1992 Melina Voipio suomensi Tennessee Williamsin näytelmän *Viettelyksen vaunu* Vaasan kaupunginteatteriin . 
Voipio suomensi Kotkan kaupunginteatteriin vuonna 1996 Tennessee Williamsin näytelmän *Kissa kuumalla katolla*. Sen ohjasi Juha Lehtola, ja ensi-ilta oli 9.2.1996.

Vuonna 2002 Melina Voipio voitti Majaoja-säätiön lastennäytelmäkilpailun pääpalkinnon (10&nbsp;000 euroa) näytelmällään *Unnimaa*. Näytelmä sai ensi-iltansa Tampereen Työväen Teatterissa nimellä *Viidakkosisko*.

Maarit Tastula haastatteli Voipiota ohjelmassaan *[[Punainen lanka]]* vuonna 2006.

Melina Voipio on toiminut luennoitsijana ja kirjoittamisen ohjaajana niin korkeakouluissa, kansanopistoissa kuin monilla kursseillakin. Taideyliopiston Kuvataideakatemiassa hän toimi seitsemän vuoden ajan maisterin opinnäytteiden ohjaajana ja kirjoittamisen opettajana.

Voipio on tv-sarja *[[Kotikatu|Kotikadun]]* alkuperäiskäsikirjoittaja ja konseptin luoja. Kotikadun synnystä hän kertoo Ylen dokumentissa *Kotikadun synty.*

Melina Voipio on käsikirjoittanut myös muita tv-sarjoja, kuten *[[Salatut elämät]]* ja Syke.  

## Toiminta vapaa-ajattelijoissa

Vuodesta 2015 alkaen Voipio on toiminut puhujana uskonnottomia perhejuhlia järjestävässä Pro Seremoniat Oy:ssa, pääasiassa saattotilaisuuksissa. Hän on Vapaa-ajattelijain liiton puheenjohtajan, varatuomari Väinö Voipion pojan, biologian professori Paavo Voipion tyttären tytär.

## Lähteet
Ugandan parlamentti

**Ugandan parlamentti** (, ) on Ugandan yksikamarinen lainsäädäntöelin. Se koostuu 529 edustajasta, joista 353 valitaan viiden vuoden välein enemmistövaaleilla. Lisäksi valitaan 146 naisedustajaa piirikunnittain ja 30 erityisryhmien – nuorten, kehitysvammaisten, armeijan, ammattiliittojen ja vanhusten – edustajaa. Vaaleissa äänioikeus- ja ehdolleasettumisikäraja on 18 vuotta. Äänestyspakkoa ei ole.

Uganda on presidenttijohtoinen tasavalta, ja käytännössä Yoweri Museveni hallitsee varsin itsevaltaisesti itselleen uskollisen Kansallisen vastarintaliikkeen (NRM) avulla. Parlamentti on useita kertoja muuttanut perustuslakia, jotta Museveni on voinut jatkaa vallassa.
## Työskentely
Parlamentissa järjestetään vuodessa kolme istuntokautta. Pysyviä valiokuntia on 13.

Parlamentin hyväksymät lait menevät presidentin vahvistettavaksi. Presidentti voi palauttaa lain parlamenttiin kaksi kertaa, ja jos hän vielä kolmannella kerralla kieltäytyy vahvistamasta sitä, parlamentti voi saattaa lain voimaan kahden kolmasosan enemmistöllä ilman presidentin vahvistusta.

Parlamentti voi tehdä muutoksia hallituksen budjettiesitykseen, mutta hallituksen ei ole pakko hyväksyä niitä.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kosmas ja Damianos

**Kosmas** ja **Damianos** ovat kaksi pyhimystä, joita varsinkin keskiajalla kunnioitettiin taivaallisina lääkäreinä. Heidän kulttinsa lienee lähtöisin Syyriasta, josta se viidennen vuosisadan keskivaiheilla levisi Konstantinopoliin ja vuosisadan lopulla Roomaan. Heidän legendastaan on kolme toisintoa. Yksi niistä kertoo heidän käännyttäneen keisari Carinuksen mutta pian sen jälkeen tulleen kivitetyiksi Roomassa. Toisen mukaan he olivat syntyisin Arabiasta ja heidät teloitettiin Diokletianuksen aikana. Kolmannen mukaan he olivat kotoisin Aasiasta ja elivät rauhassa elämänsä loppuun saakka. He olivat keskiajalla lääkärien ja apteekkarien suojeluspyhimyksiä. Venäjällä ovat Kozmodemjansk-nimiset paikat saaneet nimensä heidän mukaansa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lagrange (Q112)

**Lagrange** oli Ranskan laivaston Laplace-luokan sukellusvene ().

## Valmistus
Alus tilattiin 27. marraskuuta 1913 Toulonin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1. huhtikuuta 1914. Alus laskettiin vesille 31. toukokuuta 1917 ja otettiin palvelukseen koeajoja varten edellisenä päivänä. Se otettiin varsinaiseen palvelukseen helmikuussa 1918.

## Palvelus
Alus liitettiin tammikuussa 1918 Korfulle 3. sukellusvenelaivueeseen. Alus modernisoitiin 1922–1923 Toulonissa. Alukselle asennettiin 1923 uusi potkuriakseli, jonka jälkeen havaittiin halkeamia kahden dieselmoottorin asennuksissa. Alukselle tehtiin 1926–1927 lisää huoltotöitä. Se siirrettiin 10. syyskuuta 1930 reserviin. Alusta esitettiin 3. tammikuuta 1933 käyttökelvottomaksi. Se oli elokuussa 1934 syvyyspommikokeissa. Alus todettiin 24. heinäkuuta 1935 käyttökelvottomaksi ja myytiin 25. marraskuuta 1936 Toulonissa M. Bonturille romutettavaksi.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Pesäpallon miesten suomensarja 2025

**Pesäpallon miesten suomensarjan kausi 2025** oli pesäpallon miesten 3. korkeimman sarjatason 81. kausi. Kauteen osallistui 36 joukkuetta maantieteellisesti jaettuna neljään lohkoon.

## Sarjajärjestelmä

### Runkosarja
Runkosarjassa pelattiin kaksinkertainen sarja. Jokaisen lohkon viimeiseksi jäänyt joukkue putosi suoraan maakuntasarjaan
kaudelle 2026.

### Lohkojen pudotuspelit
Runkosarjan neljä parasta etenivät lohkon sisäisiin välieriin (1.–4. ja 2.–3.). Välierien voittajat pelasivat lohkon loppuottelussa. Pudotuspelit pelattiin paras kolmesta -järjestelmällä. Lohkojen pudotuspelien voittajat etenivät Ykköspesis-karsintaan, jossa otteluparit määräytyivät etelälohkon voittaja vs. itälohkon voittaja ja länsilohkon voittaja vs. pohjoislohkon voittaja. Otteluparien voittajat nousivat Ykköspesikseen kaudelle 2026.

## Joukkueet

### Etelälohko

Lähde:

### Itälohko

Lähde:

### Länsilohko

Lähde:

### Pohjoislohko

Lähde:

## Runkosarja

### Etelälohko

Lähde:

### Itälohko

Lähde:

### Länsilohko

Lähde:

### Pohjoislohko

Lähde:

### Runkosarjan tilastot

#### Lyöjätilasto

#### Etenijätilasto

#### Kärkilyöntitilasto

Lähde:

## Pudotuspelit

### Etelälohko
#### Turnauspuu

#### Välierät

#### Loppuottelu

### Itälohko
#### Turnauspuu

#### Välierät

#### Loppuottelu

### Länsilohko
#### Turnauspuu

#### Välierät

#### Loppuottelu

### Pohjoislohko
#### Turnauspuu

#### Välierät

#### Loppuottelu

### Ykköspesis-karsinnat
#### Etelälohko – itälohko

#### Länsilohko – pohjoislohko

### Pudotuspelien tilastot

#### Lyöjätilasto

#### Etenijätilasto

#### Kärkilyöntitilasto

Lähde:
## Huomatukset

## Lähteet
Vénus (1864)

**Vénus** oli Ranskan laivaston Vénus-luokan risteilijä ().

## Valmistus
Alus tilattiin 26. elokuuta 1861 Brestin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 5. syyskuuta. Alus laskettiin vesille 27. joulukuuta 1864 ja otettiin palvelukseen 22. heinäkuuta 1865 koeajoja varten. Se otettiin varsinaiseen palvelukseen 11. heinäkuuta.

## Palvelus
Alus lähti 8. joulukuuta 1866 Brestistä Tyynellemerelle. Se oli 1883–1886 Levantiin sijoitetun divisioonan lippulaivana. Alus poistettiin laivastoluettelosta 10. joulukuuta 1886, minkä jälkeen se oli ankkuroituna proomuna Rochefortissa vuoteen 1909. Alus myytiin 5. lokakuuta 1909 romutettavaksi.

## Lähteet
*

### Viitteet
Minerve (1865)

**Minerve** oli Ranskan laivaston Vénus-luokan risteilijä ().

## Valmistus
Alus tilattiin 26. elokuuta 1861 Brestin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 5. syyskuuta. Alus laskettiin vesille 10. heinäkuuta 1865 ja otettiin palvelukseen 20. maaliskuuta 1866 koeajoja varten. Se otettiin varsinaiseen palvelukseen 11. heinäkuuta.

## Palvelus
Alus lähti syyskuussa 1866 Intian valtamerelle. Aluksen ollessa 1870 reservissä sen aseistusta kevennettiin. Se oli 1877–1882 täyshuollossa Brestissä. Alus oli 1882–1884 Antillien laivastoaseman lippulaivana ja 1886–1888 Pohjois-Atlantin laivastoaseman lippulaivana. Se poistettiin laivastoluettelosta 26. lokakuuta 1888, jolloin koneet poistettiin. Alus lähetettiin 1890 Brestistä Gaboniin, missä sen oli tarkoitus olla sairaalalaivana. Alus poistettiin laivastolta ja sijoitettiin sairaalaksi Gabonin siirtomaahallinnolle. Se paloi 1897, minkä jälkeen se hylättiin.

## Lähteet
*

### Viitteet
Lyyli Virtanen

**Lyyli Kyllikki Virtanen** (o.s. *Sauramo*; 10. helmikuuta 1922 Helsinki – 18. huhtikuuta 2008 Espoo) oli suomalainen opettaja ja biologian ja maantieteen didaktiikan apulaisprofessori.

Virtasen vanhemmat olivat professori Matti Sauramo ja Mandi Alli Emilia Lyytinen ja puoliso vuodesta 1946 rakennusmestari Erkki Kullervo Virtanen (1918–1999). Lyyli Virtanen tuli ylioppilaaksi Töölön yhteiskoulusta 1940 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1947 ja lisensiaatiksi 1964 ja väitteli siellä filosofian tohtoriksi 1979. 

Virtanen oli Helsingin yliopistossa geologian laitoksen virastoapulainen 1947–1954 ja toimi Helsingissä ja Espoossa opettajana vuodesta 1951 aina vuoteen 1975 asti. Helsingin yliopistossa hän oli biologian ja maantieteen didaktiikan lehtori 1975–1983, dosentti 1981–1983 ja uudelleen 1986–1992 sekä vt. apulaisprofessori 1974–1983 ja apulaisprofessori 1983–1986. Virtanen sekä julkaisi tutkimuksia että kirjoitti ja oli kirjoittamassa useita oppikirjoja ja muita tietoteoksia.

## Lähteet
Naisten Ykköspesis-kausi 2025

**Ykköspesis-kausi 2025** oli Suomen pesäpallon toiseksi korkeimman sarjatason Ykköspesiksen 44. kausi. Kauteen osallistui 17 joukkuetta maantieteellisesti jaettuna kahteen kahdeksan joukkueen lohkoon.

## Joukkueet




### Etelälohko

Lähde:
### Pohjoislohko

Lähde:

## Runkosarja

### Etelälohko

Lähde:

### Pohjoislohko

Lähde:

### Runkosarjan tilastot

#### Lyöjätilasto

#### Etenijätilasto

#### Kärkilyöntitilasto

Lähde:

## Ylemmät pudotuspelit
### Turnauspuu

Lähde:

### Puolivälierät

### Välierät

### Loppuottelu

### Pudotuspelien tilastot

#### Lyöjätilasto

#### Etenijätilasto

#### Kärkilyöntitilasto

Lähde:

## Alemmat pudotuspelit
### Turnauspuu

Lähde:

### Putoamiskarsinnat

## Lähteet
Grigori Kotošihin

**Grigori Kotošihin** (n. 1630 – lokakuu 1667) oli venäläinen historioitsija. Hän  palveli alkujaan kansliavirkamiehenä Venäjällä, pakeni 1664 Puolaan ja saapui 1666 Tukholmaan. Hän tarjoutui ilmaisemaan venäläisiä valtiosalaisuuksia ja pääsi vuoden 1666 lopulla Ruotsin kansliaan virkamieheksi. Hän kirjoitti tsaari Aleksei Mihailovitšin aikaisesta Venäjästä venäjäksi kirjoituksen, joka on Venäjän 1600-luvun alkupuoliskolla vallinneiden sisäisten olojen historian lähde. Kotošihin mestattiin miestapon vuoksi lokakuussa 1667. Venäläinen tutkija Sergei Solovjov löysi 1838 Kotošihinin alkuperäisen kirjoituksen Uppsalan yliopiston kirjastosta. Se painettiin ensi kerran venäjäksi 1840, ja ruotsnkielinen käännös siitä julkaistiin 1908.

## Lähteet
Regnault (Q113)

**Regnault** oli Ranskan laivaston Laplace-luokan sukellusvene ().

## Valmistus
Alus tilattiin 27. marraskuuta 1913 Toulonin laivastontelakalta, missä köli laskettiin elokuussa 1914. Alus laskettiin vesille 26. kesäkuuta 1924 ja otettiin palvelukseen koeajoja varten 1. lokakuuta. Se otettiin varsinaiseen palvelukseen 9. helmikuuta 1926.

## Palvelus
Alus liitettiin 1. helmikuuta 1926 Toulonin 3. sukellusvenelaivueeseen. Viimeiset koeajot, joiden jälkeen koeajot hyväksyttiin 9. helmikuuta. Aluksen dieselmoottorit hajosivat 10. syyskuuta. Korjausten jälkeiset koeajot olivat tammikuussa 1928. Huoltotyöt saatiin päätökseen marraskuussa 1930. Alus oli koeajoissa 27. tammikuuta 1932, minkä jälkeen se siirrettiin muutostöihin. Alus todettiin käyttökelvottomaksi 21. huhtikuuta 1938 ja myytiin 24. marraskuuta Toulonissa Société Navale du Midille Marseilleen.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Romazzotti (Q114)

**Romazzotti** oli Ranskan laivaston Laplace-luokan sukellusvene ().

## Valmistus
Alus tilattiin 27. marraskuuta 1913 Toulonin laivastontelakalta, missä köli pit laskea lokakuussa 1914. Köli laskettiin 18. huhtikuuta 1916. Alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 1918 ja otettiin palvelukseen koeajoja varten edellisenä päivänä. Se otettiin varsinaiseen palvelukseen 9. syyskuuta 1918.

## Palvelus
Alus oli 1922–1923 huollettavana Toulonissa. Laivastoministerille raportoitiin 2. kesäkuuta 1924 lukuisia ongelmia aluksella, mitä seurasi dieselmoottoreiden rikkoutuminen 28. lokakuuta. Alus oli 1925 ja 1927–1928 korjattavana La Seynellä. Alusta esitettiin käyttökelvottomaksi 1. huhtikuuta 1933, mikä hyväksyttiin 24. heinäkuuta 1935. Alus todettiin sopimattomaksi proomuna 16. helmikuuta 1937 ja myytiin 26. toukokuuta M. Bonturille Brégailloniin romutettavaksi.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Laplace (Q111)

**Laplace** oli Ranskan laivaston Laplace-luokan sukellusvene ().

## Valmistus
Alus tilattiin 27. marraskuuta 1913 Rochefortin laivastontelakalta, missä köli laskettiin marraskuussa 1914. Alus laskettiin vesille 12. elokuuta 1919 ja otettiin 1921 palvelukseen koeajoja varten. Se otettiin varsinaiseen palvelukseen 1. joulukuuta 1923.

## Palvelus
Alusta modernisoittiin Cherbourgissa ensimmäisen maailmansodan sotatoimien päätyttyä. Se oli 21. tammikuuta 1935 reservissä. Alus poistettiin laivastoluettelosta 19. huhtikuuta 1939 ja myytiin 1940 Toulonissa romutettavaksi.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Super Formula -kausi 2026

**Super Formula -kausi 2026** on Super Formula -sarjan kausi vuonna 2026. 

## Pistejärjestelmä
Pistejärjestelmä:

Pisteitä jaetaan myös aika-ajojen kolmelle nopeimmalle:

## Kilpailukalenteri
Kauden kilpailut: 

## Lähteet
Naisten Talvisuperin kausi 2025

**Vuoden 2025 Talvisuperin kausi** oli toinen Talvisuperin kausi.

## Joukkueet

### Naiset
#### Lohko A

#### Lohko B

### Tytöt
#### Lohko A

#### Lohko B

#### Lohko C

#### Lohko D

#### Lohko E

## Sarjajärjetelmä

### Naiset

#### Runkosarja
Joukkueet on jaettu kahteen alkulohkoon, joissa molemmissa pelataan yksinkertainen sarja.

#### Ylemmät pudotuspelit
Alkulohkojen kaksi parasta jatkavat lopputurnaukseen. Välierissä A-lohkon voittaja kohtaa B-lohkon toiseksi sijoittuneen ja B-lohkon voittaja kohtaa A-lohkon toiseksi sijoittuneen. Voittajat pelaavat loppuottelussa ja häviäjät pronssiottelussa.

Joukkueiden järjestys tasapisteissä:

# Voitetut ottelut
# Kolmen (3) pisteen voitot
# Kaikkien otteluiden jaksoero, voitetut-hävityt (kotiutuskilpailua ei katsota jaksovoitoksi)
# Kaikkien otteluiden juoksuero
# Voitettujen jaksojen määrä
# Kaikissa otteluissa tehdyt juoksut
# Arpa

#### Otteluaika
Talvisuper-otteluissa pelataan kaksi neljän vuoroparin mittaista jaksoa. Jaksovoittojen ollessa tasan jatketaan suoraan kotiutuskilpailuun.

#### Edustusoikeudet
Talvisuperissa ei huomioida pelaajien edustusoikeuksia. Pelaaja voi kuitenkin edustaa ainoastaan yhtä seuraa turnauksessa. Talvisuperissa saadut peli- ja toimitsijakiellot kärsitään turnauksen aikana. Mikäli henkilölle jää peli- ja toimitsijakielto joukkueen viimeisen Talvisuper-ottelun jälkeen, kielto kärsitään kesäkauden 2025 alussa.

### Tytöt

#### Runkosarja
Joukkueet on jaettu viiteen alkulohkoon, joissa pelataan yksinkertainen sarja.

#### Finaaliviikonloppu
Finaaliviikonloppuun etenevät alkulohkovoittajat, lopputurnauksen järjestävän seuran joukkue (Lapuan Virkiä) ja kaksi parasta lohkokakkosta sekä kolmanneksi paras lohkokakkonen, jos Virkiä yltää myös sijoituksensa puolesta jatkopaikkaan.

Tasapistetilanteessa ja lohkojen välisissä vertailuissa joukkueiden paremmuus ratkaistaan seuraavasti:

# Pisteet ottelua kohden
# Voitetut ottelut ottelua kohden
# Kolmen (3) pisteen voitot ottelua kohden
# Kaikkien otteluiden jaksoero ottelua kohden, voitetut-hävityt
# Voitettujen jaksojen määrä ottelua kohden
# Kaikkien otteluiden juoksuero
# Kaikissa otteluissa tehdyt juoksut
# Arpa

Finaaliviikonloppuna pelataan kaksi alkulohkoa sekä mitaliottelut. Alkulohkosta jatkoon yltäneen joukkueen on osallistuttava finaaliviikonloppuun. 

#### Otteluaika
Otteluaika on alkulohkojen otteluissa ja finaaliviikonlopun lohkovaiheen otteluissa 3+3+K sekä mitaliotteluissa 4+4+K. Viimeisen vuoroparin tasoittavaa vuoroa ei pelata, jos sisälle tuleva joukkue on voittanut jakson. Jos viimeisen vuoroparin tasoittavaa vuoroa pelaava joukkue tekee voittojuoksun, jakso päättyy siihen (samalla peliteolla syntyvät muut juoksut hyväksytään).

#### Edustusoikeudet
Pelaajien edustusoikeuksia ei huomioida talvikaudella, mutta pelaaja voi edustaa ainoastaan yhtä tyttöjen Talvisuperin joukkuetta sarjan aikana ml. alkulohkovaihe ja finaaliviikonloppu.

## Ylemmät pudotuspelit

### Naiset

Lähde:

### Tytöt

Lähde:

## Lähteet
Rosvot

**Rosvot** () on saksalaisen Friedrich Schillerin vuonna 1781 kirjoittama viisinäytöksinen näytelmä, jonka ensiesitys oli vuonna 1782.

Näytelmä sijoituu Saksaan ja käsittelee kahden veljeksen valtakamppailua. Näytelmän suomensi Juhani Siljo (1915).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rosvot Project Gutenbergissä
Kotzebue (täsmennyssivu)

**Kotzebue** tarkoittaa muun muassa seuraavia:

* Kotzebue, kaupunki Yhdysvalloissa Alaskassa
* Kotzebue Sound, merenlahti Alaskan luoteisosassa

## Sukunimi
* August von Kotzebue (1761–1819), saksalainen näytelmäkirjailija
* Alexander von Kotzebue (1815–1889), saksalainen taidemaalaari, August von Kotzebuen poika
* Otto von Kotzebue (1787–1846), baltiansaksalainen Venäjän laivastoupseeri ja tutkimusmatkailija
Severnyi (Murmanskin alue)

**Severnyi** () on entinen taajama Murmanskin alueen Kantalahden piirin Zaretšenskin kunnassa. Se sijaitsi Koutajärven lounaisrannalla.

Nuottajärven (*Notozero*) metsätalouspiiriin kuulunut Severnyin metsätyömaa perustettiin 1950-luvulla. Taajama mainitaan asutusluetteloissa vuodesta 1955 alkaen, jolloin se kuului Koutajärvenpään kyläneuvostoon. Samoihin aikoihin taajamaan perustettiin muun muassa koulu ja kauppa. Severnyistä tuli kyläneuvoston keskus tammikuussa 1957. Se kattoi tuolloin keskustaajamansa ohella Kitšanyn, Lopskaja Zapanin, Moššolan, Notozerskin, Pažma 49 kvartalin, Pažma 53 kvartalin ja Vintšan asutukset. Vuonna 1959 taajamassa oli 153 asukasta.

Severnyin metsätyömaa suljettiin vuonna 1976 seudun puuvarojen ehdyttyä ja taajaman asukkaat siirrettiin Zelenoborskiin. Kyläneuvosto lakkautettiin samaan aikaan, mutta taajama esiintyi asutusluetteloissa vielä vuoteen 1980 asti. Paikalla on yhä loma-asutusta.

## Lähteet
* 
### Viitteet
Saros (videopeli)

**Saros** on Housemarquen kehittämä toimintapeli, joka julkaistaan vuonna 2026 PlayStation 5:lle.

Peli on uutta suunnittelua ja sijoittuu uuteen Carcosan maailmaan. Pelin teemassa on yhtäläisyyksiä aiempaan *[[Returnal]]iin*, mutta pelaamisessa on myös eroja aiempaan *[[Returnal]]issa* käytettyyn pelaamiseen nähden ja *Sarosin* maailmassa on pysyviä resursseja. Pelin kehityksen ohjaajana toimii Gregory Louden, kerronnan suunnittelija on William Shaughnessy, ja taiteen johtaja on Simone Silvestri. Housemarquen toimitusjohtaja Ilari Kuittinen on sanonut pelin olevan mahdollista vain PlayStation Studiosin tarjoaman kehitysbudjetin myötä. Pelin kehitys alkoi vuonna 2022.

## Lähteet
Armide (SD2)

**Armide** oli Ranskan laivaston Armide-luokan sukellusvene.

## Valmistus
Keisarillisen Japanin laivasto tilasi joulukuussa 1911 *sukellusveneen No 14* Chalon-sur-Saônesta Schneider et Cieltä, missä köli laskettiin vuonna 1912. Ranska lunasti 3. kesäkuuta 1915 aluksen, joka laskettiin vesille heinäkuussa. Se otettiin palvelukseen kesäkuussa 1916.

## Palvelus
Alus poistettiin laivastoluettelosta heinäkuussa 1932.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Luca Colajanni

**Luca Colajanni** on italialainen McLarenin Formula 1 -tallin viestintäjohtaja. Colajanni työskenteli Ferrarilla viestintäkonsulttina, lehdistövastaavana ja viestintäpäällikkönä vuosina 1992–2014. Hän oli aiemmin työskennellyt Marussialla, FIA:lla ja Liberty Medialla. Formula E ja Italian tennisliitossa vietetyn ajan jälkeen hän toimi Pirellin moottoriurheilun mediasuhdeneuvonantajana.

Vuonna 2025 Colajanni nimettiin McLarenin viestintäjohtajaksi.

## Lähteet
Kage no Jitsuryokusha ni Naritakute!

**Kage no Jitsuryokusha ni Naritakute!** (, ) on Daisuke Aizawan kirjoittama light novel, jonka julkaiseminen alkoi vuonna 2018. Sarja on sovitettu Anri Sakanon piirtämäksi mangasarjaksi, jonka julkaiseminen alkoi vuonna 2018 *[[Monthly Comp Ace]]* -lehdessä. Sarja on sovitettu myös animesarjaksi, jonka on ohjannut Kazuya Nakanishi ja tuottanut Nexus. Animen esittäminen alkoi vuonna 2022.

## Juoni
Päähenkilö Cid ei koskaan unelmoinut päähenkilön tai loppupomon roolista, vaan halusi olla pienemmässä sivuroolissa oleva henkilö, joka lopulta paljastuu kaiken suunnittelijaksi. Synnyttyään uudelleen toiseen maailmaan hän alkaa toteuttaa unelmaansa ja yliaktiivisen mielikuvituksensa kanssa värvää apureita liittolaisiksi, mutta vastustettava paha kultti onkin todellinen eikä mielikuvitusta.

## Lähteet
Antero Vatto

**Antero Vatto** (28. heinäkuuta 1945 Kuusankoski – 7. helmikuuta 2025) oli suomalainen pesäpalloilija ja pelinjohtaja. Vatto edusti urallaan suomensarjassa Kuusankosken Puhtia, sekä Mestaruussarjassa Kouvolan Pallonlyöjiä ja Puna-Mustia. Vatto pelasi kahdeksassa Itä–Länsi-ottelussa vuosien 1965–1972 välillä.

## Saavutukset
### Pelaajana
* 5 SM-kultaa: 1966, 1967, 1968, 1969, 1973
* SM-hopea: 1970
* SM-pronssi: 1972
* 8 Itä-Länsi-ottelua: 1965, 1966, 1967, 1968, 1969, 1970, 1971, 1972
## Lähteet
Fokus (Ukraina)

**Fokus** (, ) on ukrainalainen viikottain julkaistava aikakauslehti ja verkkosivusto. Vuonna 2006 alunsa saaneen viikkolehden kotipaikka on Kiova. Julkaisu on kaksikielinen: sisältöjä julkaistaan ukrainan ja venäjän kielillä.

Vuonna 2020 painetun Fokus-aikakauslehden levikki oli 32&nbsp;000 kappaletta. Huhtikuussa 2022 aikakauslehti uutisoi keskeyttävänsä painetun lehden julkaisemisen Venäjän hyökkäyssodan (24.2.2022–) johdosta annetun sotatilalain ajaksi, mutta julkaisu jatkaa toimintaansa verkkosivuston kautta.  

Forbes Ukrainan toukokuun 2023 selvityksen mukaan julkaisun kaksikielinen fokus.ua-verkkosivusto oli Ukrainan kuudenneksi suosituin uutisaiheinen verkkosivusto. Sosiaalisen median kanavat, kuten Telegram, Facebook ja Youtube, olivat tosin jo tuolloin uutismedioiden sivustoja käytetympiä alustoja ukrainalaisten tiedonhankinnassa. Focus.ua-verkkosivustolla oli Google Analyticsin mukaan helmikuussa 2023 noin 9 miljoonaa käyttäjää, jotka selasivat kaikkiaan 57 miljoonaa verkkosivua kuukauden aikana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tyžnevyk Fokus (virallinen sivusto)  (focus.ua)
* Facebook-kanava (facebook.com)
Antigone (SD3)

**Antigone** oli Ranskan laivaston Armide-luokan sukellusvene.

## Valmistus
Kreikan kuninkaallinen laivasto tilasi 1912 *P:ksi* nimetyn sukellusveneen Schneider et Cieltä Chalon-sur-Saônesta, missä köli laskettiin 1912. Ranska lunasti 3. kesäkuuta 1915 aluksen, joka laskettiin vesille lokakuussa 1916. Se otettiin palvelukseen tammikuussa 1917.

## Palvelus
Alus poistettiin laivastoluettelosta elokuussa 1935.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Alexander von Kotzebue

**Alexander von Kotzebue** (1815–1889) oli saksalainen sotakuvien maalari. Oltuaan aluksi sotilasuralla hän opiskeli maalausta 1838–1844 Pietarin taideakatemiassa, työskenteli 1846–1848 Horace Vernet’n johdolla Pariisissa, matkusteli Belgiassa, Hollannissa, Italiassa ja Saksassa, kunnes 1860 asettui Müncheniin. Siellä hän maalasi Venäjän keisarin Talvipalatsiin tilaamia sotakuvia, joissa hän esittää venäläisten taisteluja, esimerkiksi Pietari Suuren sotia Kaarle XII:tta vastaan (muun muassa *Poltavan taistelu*) ja venäläisten osallistumista seitsenvuotiseen sotaan. Kartonkikuvina hän on maalannut Aleksandr Suvorovin sotaretkiä, Suomen sotaa 1808–1809 sekä Michael Barclay de Tollyn ja Mihail Kutuzovin johtamia taisteluja Napoleonia vastaan 1812 ja 1813.

Alexander von Kotzebuen isä oli saksalainen näytelmäkirjailija August von Kotzebue.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
The Baltimore Sun

***The Baltimore Sun*** on yhdysvaltalainen, Baltimoren alueella ilmestyvä sanomalehti. Lehti on perustettu vuonna 1837  ja se on Marylandin osavaltion suurin sanomalehti.

Lehti kuuluu Baltimore Sun Media -nimiseen yhtiöön, joka omistaa myös muita mediatuotteita. Yhtiön on vuodesta 2024 lähtien omistanut baltimorelainen liikemies David D. Smith.

Baltimore Sun on vuodesta 2018 lähtien estänyt pääsyn verkkosivuilleen EU-alueelta. Eston syynä on EU:n yleinen tietosuoja-asetus (GDPR).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* The Baltimore Sun Lehden verkkosivut.
Taloudellinen riippumattomuus

**Taloudellinen riippumattomuus** on tilanne, jossa ihmisellä on halutessaan mahdollisuus lopettaa päivätyönsä tekeminen ennen eläkeiän saavuttamista. Tällöin hän pystyy kattamaan elinkustannuksensa passiivisista tulonlähteistä, säästöistä ja sijoituksista saamillaan rahoilla. Käsite liittyy Yhdysvalloista peräisin olevaan FIRE-liikkeeseen, jonka periaatteita ovat kulutuksen minimoiminen ja se, että leijonanosa tuloista ohjataan säästöihin ja sijoituksiin.

Taloudellisen riippumattomuuden tavoittelussa käytettäviä menetelmiä ovat muun muassa osakesijoittaminen, rahastosijoittaminen ja asuntosijoittaminen. Mitä aiemmin sijoittamisen aloittaa, sitä pidemmän ajan rahat ovat kiinni sijoituksissa ja sitä tehokkaammin korkoa korolle -vaikutus kasvattaa sijoituksissa olevaa rahamäärää. Toisaalta tarpeettomien riskien ottaminen voi aiheuttaa tuntuvaa vahinkoa tuotoille. Turhiin riskeihin lukeutuvat sellaisiin kohteisiin sijoittaminen, joita ei ymmärrä, sekä yhden toimialan tai yksittäisen osakkeen liian suuri osuus koko osakesalkusta. Pitkän ajan kuluessa myös veroilla ja sijoituksiin liittyvillä kuluilla ja palkkioilla saattaa olla huomattava vaikutus lopullisiin tuottoihin. Taloudellisen riippumattomuuden tavoittelussa verotukseen liittyen on mahdollista hyödyntää esimerkiksi osakesäästötiliä tai sellaisia rahastoja, joiden tuottoja ei ole pakko altistaa joka vuosi verotukselle. Kuluiltaan alhaisia sijoituskohteita on löydettävissä muun muassa ETF- ja indeksirahastojen joukosta. 

## Lähteet
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2024–2025

**[[Lentopallon miesten 1-sarja|Lentopallon miesten 1-sarjakausi]] 2024–2025** pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana, jonka jälkeen kahdeksan parasta joukkuetta jatkoi pudotuspeleihin tavoittelemaan pääsyä liigakarsintaan. Runkosarjan kaksi huonointa joukkuetta jatkoi pelejä pudotuskarsinnoissa.

## Runkosarja

## Pudotuspelit

### Pudotuspelit

### Putoamiskarsinta

Lähde:

## Lähteet
Krafft

**Krafft** tarkoittaa muun muassa seuraavia:

## Sukunimi
* Adam Krafft, myös Kraft (n. 1450–1509), saksalainen kuvanveistäjä
* Barbara Krafft (11764–1825), saksalainen taidemaalari
* David von Krafft (1655–1724), ruotsalainen taidemaalari
* Johann Peter Krafft (1780-1856), itävaltalainen taidemaalari. Wienin keisarillisen taidegallerian johtaja
* Per Krafft (vanhempi) (1724–1793), ruotsalainen muotokuvamaalari
* Per Krafft (nuorempi) (1777–1863), ruotsalainen muotokuva- ja historiamaalari
* Richard von Krafft-Ebing (1840–1902), itävaltalais-saksalainen psykiatri ja seksologi

## Muut
* Krafft, Lantmännenin tytäryhtiö
* *Götz Krafft*, Eduard Stilgebauerin romaani, ilmestyi 1904–1905

## Katso myös
* Kraft
Dibutyylitinaoksidi

**Dibutyylitinaoksidi** (C8H18SnO) on organotinayhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa reagenssina ja katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa dibutyylitinaoksidi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen liukenematonta veteen ja orgaanisiin liuttomiin. Se kuitenkin reagoi esimerkiksi karbonyyli- tai hydroksyyliryhmiä sisältävien liuottimien kanssa. Rakenteeltaan aine on polymeeri, ja polymeerin rakenteessa tina- ja happiatomit muodostavat neliatomisia renkaita. Dibutyylitinaoksidi on ärsyttävä yhdiste. Se voi myös vaikuttaa keskushermostoon aiheeuttaen päänsärkyä ja sekavuutta.

Dibutyylitinaoksidia valmistetaan 1-klooributaanin tai jodibutaanin ja tinan reaktiossa muodostuvien dibutyylitinakloridin tai dibutyylitinajodidin hydrolyysillä emäksisissä oloissa.

Dibtuyylitinaoksidia käytetään katalyyttinä muun muassa esterien ja polyesterien valmistuksessa. Sitä voidaan käyttää lisäksi muun muassa katalyyttinä alkylointi-, asylointi- ja sulfonylointireaktioissa, hapetuksissa ja glykosyloinneissa. Dibutyylitinaoksidia voidaan käyttää myös diolien suojaukseen. Yhdisteestä valmistetaan muun muassa dibutyylitinadiasetaattia, -dilauraattia ja -maleaattia.

## Lähteet
Pieni lannelihas

**Pieni lannelihas** () on pitkä, ohut ja sukkulamainen luurankolihas, joka sijaitsee vatsa-lantion takaosassa suuren lannelihaksen etupuolella. Se on noin 60 %:lla ihmisistä. Lihas lähtee rintarangan kahdennentoista nikaman (T12) ja lannerangan ensimmäisen nikaman (L1) nikamarunkojen sivuosista sekä näiden välisestä välilevystä. Lihasvatsa kapenee pitkäksi jänteeksi, joka kulkee alaspäin, sulautuu suoliluukalvoon ja kiinnittyy pääasiassa suoliluuhäpyharjanteeseen suoliluuhäpykaaren kautta. Joissain tapauksissa se kiinnittyy suoraan häpyluun ylähaaran kampaharjanteeseen.

Hermotus tulee lyhyistä haaroista selkäytimen L1-tason etuosasta (lannerangan hermopunoksesta). Valtimoverenkierto saadaan lannerangan valtimoista sekä pienempiä osuuksia iliolumbaali-, obturaattori-, ulommasta suoliluusuonesta ja reisivaltimosta.
Toiminnallisesti pieni lannelihas on heikko lannerangan ja rungon koukistaja. Se saattaa auttaa sivuttaisessa koukistuksessa sekä jännittää suoliluukalvoa tukien vatsaontelon sisällön asentoa. Sen rooli on kuitenkin vähäinen, eikä lihaksen poissaolo yleensä aiheuta havaittavia toiminnallisia puutteita.

Kliinisesti pieni lannelihas on merkityksellinen esiintymisvaihtelunsa vuoksi. Se on otettava huomioon anatomisissa kuvantamisissa sekä kirurgisessa suunnittelussa. Se liittyy lannesuoliluulihakseen liittyviin patologioihin, mutta harvoin itsenäisesti aiheuttaa alaselkäkipua tai lonkan toimintahäiriöitä.

## Lähteet
Donkey Kong Bananza

**Donkey Kong Bananza** () on Nintendo Entertainment Planning and Developmentin kehittämä 3D-tasohyppelyvideopeli, jonka Nintendo julkaisi Nintendo Switch 2:lle vuonna 2025. Peli on saanut pääosin myönteisiä arvioita. 

## Kehitys
*Donkey Kong Bananzan* kehitys alkoi sen jälkeen kun Nintendon Entertainment Planning & Development (EPD) -tiimin johtaja Yoshiaki Koizumi pyysi *Super Mario Odysseyn* kehitystiimiä kehittämään kolmiulotteisen *Donkey Kong* -pelin. Koizumi itse oli ollut mukana sekä *Super Mario Odysseyn* että vuoden 2004 *Donkey Kong Jungle Beatin* kehityksessä.

Kehitystiimin keskeiseksi kysymykseksi nousi "mikä on Donkey Kong?" Koizumi ja Donkey Kongin luoja Shigeru Miyamoto korostivat kuinka Donkey Kongin vahvuus, isompi koko, laaja kykyvalikoima sekä hassu luonne erottivat hänet Mariosta. Kehitystiimi halusi *Donkey Kong Bananzan* olevan samalla tavalla innovatiivinen kuin *[[Donkey Kong (videopeli)|Donkey Kong]]* (1981) tarinankerronnallaan ja kenttäsuunnittelullaan ja *[[Donkey Kong Country]]* (1994) esirenderöidyillä grafiikoillaan, ja he pyrkivät hyödyntämään Mario-peleistä saamiaan taitoja. *Donkey Kong Bananzan* keskeisiksi pelimekaniikoiksi nousivat vahvuus ja tuhoaminen.

*Super Mario Odysseyssa* oli jo ehditty hyödyntää rajoitetusti vokseligrafiikkaa tuhoutuvassa maastossa, ja tätä päätettiin hyödyntää laajemmin *Donkey Kong Bananzassa*. Kehittäjät halusivat Donkey Kongin voivan esimerkiksi ottaa käsillään paloja maastosta ja heitellä niitä ympäriinsä, ja luoda näin vaikka polkuja. He halusivat pohjimmiltaan luoda pelin, jossa pelaajan teot luovat reaktioita, ja näin syntyvä jatkuva vuorovaikutus vie peliä eteenpäin. Vokseligrafiikan avuilla kehittäjät pystyivät myös määrittämään maaston eri osat ja materiaalit tarkemmin, eli esimerkiksi kivellä, punaisella maaperällä ja hiekalla oli erilaiset ominaisuudet. Kehittäjät pystyivät helposti yhdistelemään vokseleja ja materiaaleja luodakseen maastoa, ja testaamaan niiden toimintaa heti pelissä.

Vokseligrafiikka vaatii kuitenkin paljon muistia. Tämän takia pelin kehitys siirrettiin alkuperäiseltä Switchiltä Switch 2:lle vuonna 2021. Näin kehittäjät pystyivät sijoittamaan enemmän asioita pelin tasoihin, eli enemmän tuhottavaa pelaajalle, mikä teki heidän mielestään pelistä paljon hauskemman. Peli saatiin myös toimimaan vakaasti 60 kuvan kuvataajuudella, millä tuhoaminen saatiin tuntumaan välittömältä ja tyydyttävämmältä.

## Lähteet
Mihail Gudkov

**Mihail Jevgenevitš Gudkov** (, k. 2. heinäkuuta 2025) oli venäläinen kenraalimajuri ja Venäjän laivaston apulaiskomentaja. Hän on yksi korkea-arvoisimmista Venäjän Ukrainan sodassa kaatuneista venäläisupseereista.

Ukrainan mukaan Gudkov alaisineen syyllistyi sotarikoksiin. Presidentti Vladimir Putin nimitti hänet laivaston apulaiskomentajaksi maaliskuussa 2025 johtamaan merijalkaväen organisaatiouudistusta. Hän ehti toimia tehtävässä vain kolme kuukautta ennen kuolemaansa. Aiemmin hän oli 155. kaartin merijalkaväkiprikaatin komentaja.

Gudkov kuoli Ukrainan asevoimien Himars-ohjuksilla tekemässä iskussa 2. heinäkuuta 2025 Kurskin alueella ja samalla kuoli myös 155. merijalkaväkiprikaatin komentaja Sergei Iljin. Gudkov on ensimmäinen, jolle on myönnetty Venäjän sankarin arvonimi kahdesti.

## Lähteet
Luottomies-elokuva: Lepoloma

**Luottomies-elokuva: Lepoloma** on vuonna 2026 ensi-iltansa saanut suomalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Kari Ketonen. Elokuva pohjautuu Ylen *[[Luottomies]]*-komediasarjaan ja on sarjan ja aiemman *[[Luottomies-elokuva: All in]]* -elokuvan jatko-osa. Elokuvan pääosia näyttelevät Antti Luusuaniemi ja Kari Ketonen. Muissa rooleissa nähdään muun muassa Maria Ylipää, Taneli Mäkelä, Lauri Tilkanen ja Ilkka Villi.

Elokuvassa Tommi Mäkinen-Renwall (Luusuaniemi) ajautuu työuupumuksen ja epäonnisten sattumusten seurauksena pakotetulle lepolomalle. Tarkoituksena on rauhoittua ja palautua, mutta suunnitelmat kääntyvät nopeasti päälaelleen, kun lepoloma saa odottamattomia ja kaoottisia piirteitä. Yritykset levätä johtavat uusiin väärinkäsityksiin, ristiriitoihin ja tuttuihin luottomiesmäisiin ongelmiin.

Elokuvan on tuottanut Red Carpet Film & TV ja sen levittää elokuvateattereihin Nelonen Media.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Luottomies-elokuva: Lepoloma -elokuvan traileri Youtubessa.
Lapsuuteni

**Lapsuuteni** on Rauni Mollbergin ohjaama neliosainen television draamasarja vuodelta 1967. Sen on Toivo Pekkasen samannimisen omaelämäkerrallisen romaanin pohjalta käsikirjoittanut Jorma Savikko. Sarjan pääosissa näyttelevät Anja Pohjola ja Matti Oravisto.

Ensimmäinen osa kertoo kirjailijan varhaislapsuudesta 1900-luvun alussa (ikävuodet 5–7), toinen ensimmäisistä kouluvuosista (ikävuodet 7–9), kolmas osa koulun loppuvuosista sekä neljäs Suomen sisällissodasta vuonna 1918 ja nuoren miehen ryhtymisestä kirjailijaksi.

Käsikirjoittaja Jorma Savikon apuna romaanisovituksen teossa olivat Pekkas-asiantuntijat Keijo Ahti, Terttu Savola ja Seppo Jokinen.

Mustavalkoinen minisarja kuvattiin kokonaisuudessaan filmille, joten sitä Ylen kielenkäytössä kutsutaan usein televisioelokuvaksi.. *Lapsuuteni* tehtiin juhlistamaan Suomen itsenäisyyden 50-vuotisjuhlaa 1967. Sarja on esitetty uusintana Yle TV1 -kanavalla vuonna 1975, 1984 ja 1992 sekä Yle Teemalla tammikuussa 2002. Se on katsottavissa toistaiseksi Yle Areenassa.

## Rooleissa

## Vastaanotto
*Helsingin Sanomien* Jukka Kajava piti *Lapsuuteni*-draamaa tuoreeltaan hyvin onnistuneena, kiitos hyvän pohjatyön, aitojen kuvauspaikkojen ja useimpien kuvaratkaisujen selkeyden. Päätehtävien roolitus on hänestä asiallinen, mutta sivuosiin mahtuu joitakin erehdyksiäkin. Vuoden 1992 uusintaesityksen alla hän luonnehti sarjaa kansalliseksi merkkiteokseksi, joka ”oli ja on suomalainen, yli laajojen kansankerrosten ja yli koko teollistuvan yhteiskunnan yltävä taideteos valtakunnan vaiheista vuosisatamme alussa”.

*Lapsuuteni* esitettiin alkuvuodesta 1968 myös Ruotsissa, jossa se sai ylistäviä arvosteluja etenkin viimeisen jakson osalta. *[[Dagens Nyheter]]in* kriitikko Ingvar Orre kirjoitti, että Suomen sisällissodan hirvittävyyksistä olisi tuskin voinut kertoa näin onnistuneesti ilman ratkaisua, että ne nähtiin viisaasti päähenkilön tajunnan siivilöiminä ja rajatun maantieteellisen alueen tapahtumina. *[[Svenska Dagbladet]]in* Gunnar Falkin mukaan sarja toi katsojan eteen joukon loistavia hahmoja: ”On melkeinpä vastenmielistä puhua näyttelijöiden osasuorituksista: olemme kokeneet tämän järkyttävän kuvauksen mitä suurimmassa määrin dokumenttina, totuutena.”

Rauni Mollberg sai tehtäväkseen niin ikään neliosaisen minisarjan Toivo Pekkasen aikuisvuosia käsittelevästä romaanista *[[Tehtaan varjossa]]* (1969). Sen toisena ohjaajana oli Sulevi Peltola.

## Lähteet
 
## Aiheesta muualla
*''Lapsuuteni'' katsottavissa Yle Areenassa
Suoliluulihas

**Suoliluulihas** () on viuhkamainen, kolmionmuotoinen lihas, joka sijaitsee lantion suoliluukuopassa. Se muodostaa lannesuoliluulihaksen suoliluun osuuden ja on lonkkanivelen pääasiallinen koukistaja sekä lantion stabiloija reisiluuhun nähden. Lihas lähtee pääasiassa suoliluukuopan yläosien kahdesta kolmasosasta, suoliluuharjan sisäreunasta, ristiluun sivuosasta, ventraalisesta sacroiliaca-nivelsiteestä sekä suolilanne-nivelsiteen alaosasta. Lihassäikeet supistuvat alaspäin ja yhtyvät suuren lannelihaksen jänteeseen. Yhdessä ne kiinnittyvät reisiluun pienemmän sarvennoisen etupinnalle; osa säikeistä kiinnittyy suoraan reisiluuhun.

Osana lannesuoliluulihasta suoliluulihas mahdollistaa reisiluun koukistuksen lonkkanivelessä erityisesti kävellessä, juostessa ja kiipeillessä. Yhdessä suuren lannelihaksen kanssa se osallistuu myös lonkan lievään loitonnukseen ja ulkokiertoon. Hermotus tulee reisiluun hermosta, jonka juuret ovat selkäytimen segmenteissä L1–L3. Hermo antaa lihakselle motorisia haaroja etuosastaan koordinoiden alaraajan liikkeitä. Verenkierto saadaan pääasiassa sisemmän ja ulomman suoliluusuonen suoliluun haaroista, mukaan lukien lannesuoliluulihaksen valtimon lannehaara, mikä tukee lihaksen aineenvaihduntaa dynaamisissa lonkan liikkeissä.

Kliinisesti suoliluulihas on ympäröity suoliluukalvolla. Sillä on merkitystä tiloissa kuten lannesuoliluulihaksen jännetulehdus, pussitulehdus tai hematoomat, jotka voivat aiheuttaa etupuolen lonkkakipua ja jäljitellä muita vatsaontelon sairauksia lihaksen syvän lantiosijainnin vuoksi. Anatomisia variaatioita, kuten lisäliuskoja tai poikkeavia kiinnityksiä, esiintyy pienellä osalla väestöstä, ja ne voivat vaikuttaa lantioleikkausten kirurgisiin lähestymistapoihin.

## Lähteet
Hyypii

**Hyypii** on järvi Pohjois-Karjalan Kiteellä. Se sijaitsee kulttuurimaiseman läheisyydessä ja on vain noin 1,45 metriä keskisyvyydeltään. Järven pinta-ala on 2,2 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 62 kilometriä eteläkaakkoon.

## Maantiede
Hyypiin ulottuvuus kaakosta luoteeseen on noin 2,6 kilometriä. Nimettyjä lahtia ovat Hovilahti, Tupalahti ja Vaaranlahti. Ne ovat suhteellisen avosuisia, kuten myös länsirannan Parkkilahti. Nimettyjä niemiä ovat Hovilahtea ja Tupalahtea erottava Tölkinsaari ja siitä noin 800 metriä luoteeseen sijaitseva Eloniemi. Lisäksi järveen työntyy useita pienempiä niemiä. Hyypiin ainoa syvänne sijaitsee järven pohjoisosassa.

Hyypiin saariluku on kaksi. Saaret sijaitsevat luoteisosassa ja niiden nimet ovat Akanluoto ja Nuottasaari. Saarten yhteenlaskettu pinta-ala on noin puoli hehtaaria. Hyypiin rannoilla tai rannan läheisyydessä on runsaasti kulttuurimaisemaa, kuten Savikko luoteisrannalla. Järven pohjoispuolitse kulkee maantie 4880 pitkin kannasta, joka erottaa Hyypiin sen pohjoispuolisesta Kiteenjärvestä.

Hyypiin tulouoma on nimetön, se laskee Vaaranlahden epämääräiseen rantaan. Hyypiin luusua sijaitsee etelässä, josta alkaa Kompsunjoki, joka laskee kaakkoon Pitkäjärveen. Hyypiin ja Pitkäjärven välinen etäisyys on noin 1,4 kilometriä. Alavirta jatkuu edelleen kaakkoon.

Hyypiin vesitilavuus on 3&nbsp;151&nbsp;000 kuutiometriä. Järven ekologinen tila on hyvä.

Hyypii (02.022.1.007) kuuluu Kiteenjoen alueeseen (02.022), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kiteenjoen–Tohmajoen vesistössä (02). Toinen jakovaihe on Kiteenjoen valuma-alue (02.02). Hyypii on toiseksi laajin alueensa seitsemästä järvestä. Laajin on Kiteenjärvi.

## Lähteet
Gaillefontaine

**Gaillefontaine** on kunta Pohjois-Ranskassa Seine-Maritimen departementissa Normandian alueella. Se sijaitsee Béthunejoen varrella, noin 54 kilometriä Dieppen kaupungista kaakkoon.

Keskiajalla Gaillefontaine oli varakreivin hallitsema keskuspaikka, jolla oli oikeus käyttää eri oikeusasteita. korkeaa, keskimmäistä ja alempaa oikeutta ja joka ulottui 24 herruuteen. Vuonna 1050 Gournayn herra Hugo I rakennutti mottelinnoituksen. Linna vaihtoi omistajaa usein 1400-luvulle asti. Vuonna 1472 Burgundin herttua Kaarle Rohkea piiritti Gaillefontainea, jonka seurauksena hän purki linnoituksen sekä ryösti ja poltti kaupungin.

Markiisi des Roys rakennutti nykyisen Château de Gaillefontaine -linnan vuosien 1881 ja 1886 välillä. Se on tyyliltään uusgoottinen, jonka katot ja savupiiput ovat huomionarvoisia. Linna on yksityisomistuksessa, mutta sen englantilaistyylinen maisemoitu puisto on usein avoinna yleisölle erilaisissa tapahtumissa. Linna kuuluu Ranskan historiallisten monumenttien luetteloon.

Kunnan keskustassa oleva Notre-Damen kirkko on peräisin 1600- ja 1800-luvuilta.


Tiedosto:Gaillefontaine panorama sur la butte du château 1.jpg|Mottelinnoituksen mäki.
Tiedosto:Gaillefontaine - Rue aux Juifs - IMG 20201010 141410 1.jpg|Kaupungin keskustan vanhoja taloja.
Tiedosto:Gaillefontaine - Château - IMG 20201010 144438.jpg|Château de Gaillefontaine.
Tiedosto:Gaillefontaine - église - IMG 20201010 140729.jpg|Notre-Damen kirkko.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Leinefelde-Worbis

**Leinefelde-Worbis** on kaupunki Thüringenin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee Thüringenin luoteisosassa.

## Maantiede
Leinefelde-Worbisin etäisyys Göttingenistä on 31 kilometriä itäkaakkoon. Leinefelde-Worbisin viralliset alueet ovat edellä mainittujen ohella Beuren (ensi maininta 1128), Birkungen (ensi maininta 897), Breitenbach (ensi maininta 1227), Breitenholz (ensi maininta 1544), Hundeshagen (ensi maininta 1282), Kallmerode (ensi maininta 1206), Kaltohmfeld (ensi maininta 1418), Kirchohmfeld (ensi maininta 1217, säveltäjä Heinrich Wernerin synnyinpaikka) ja Wintzingerode (ensi maininta 1204).

## Historia
Paikannimi ”Feld an der Leine” palautuu karolingien aikaiseen asutukseen. Ensimmäinen asiakirjamaininta Leinefeldesta ajoittuu vuoteen 1227. Leinefelde oli tunnettu 1700-luvun puoliväliin tultaessa esimerkiksi villan ja turkisten kaupasta. Varsinainen nopea kehitys alkoi 1867, kun Leinefelde sai rautatieaseman. Kaupungin aseman Leinefelde sai 1969. Saksojen jälleenyhdistymisen myötä kaupunki menetti suuren osan puuvillatehtaan työpaikoistaan ja väkiluku laski noin puoleen.

Worbis mainitaan ensi kerran 1162 muodossa Wurbeke. Paikkakunta sai kaupunkioikeudet 1238.

## Talous ja liikenne
Leinefelde-Worbisin yrityksiä ovat muun muassa lihakauppaketju Reimann ja suurleipomo Bäckerei Helbing. Leinefelden rautatieasema, Bahnhof Leinefelde, on Eichsfeldin merkittävin asema. Bundesstraße 247 ja Bundesautobahn 38 risteävät Leinefeldessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Leinefelde-Worbis, Thüringen, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength