open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Närpiön Filadelfia-seurakunta

**Närpiön Filadelfia-seurakunta** () on vuonna 1927 perustettu Närpiössä sijaitseva ruotsinkielinen helluntaiseurakunta. Seurakunnan Filadelfia-kirkko sijaitsee Klaresundsvägenillä, Närpiössä. Seurakunnan johtajana toimii Patrik Hellström ja pastorina Edward Holmberg.

## Historia
Helluntaiherätys sai Närpiössä alkunsa Nämpnäsin kylässä, jossa asui 1900-luvun alussa joukko uskovaisia, joiden keskuudessa saarnaaja F. A. Estlander oli tasoittanut tietä toiminnalle. Vuonna 1926 saarnaajapariskunta Samuel Gustafsson ja Emy Gustafsson saapuivat Ruotsista eteläiselle Pohjanmaalla ja aloittivat toimintansa Kaskisissa. Kaskisissa syntyi herätystä, jossa ihmisiä tuli uskoon ja kastettiin.

Gustafssonit toimivat vuoden ajan Kaskisissa kunnes muuttivat Nämpnäsiin. Raamattuviikkojen yhteydessä 1927 perustettiin 16 hengen voimin *Saron-seurakunta*, jonka johtajaksi valittiin Samuel Gustafsson. Parin vuoden ajan seurakunta toimi kiertävänä ilman omaa rukoushuonetta. Vuonna 1929 Samuel Gustafsson aloitti työt uuden rukoushuoneen rakentamiseksi, joka vihittiin käyttöön vuonna 1930.

1940-luvun Ruotsin ja Amerikan maahanmuuttoaaltojen seurauksena seurakunnan jäsenmäärä väheni ensin rajusti, mutta kääntyi sitten nousuun. Seurakunnan toimintaan tuli mukaan runsaasti nuoria, jotka rakensivat seurakuntaa innostuneesti. Seurakunnan nimi muutettiin *Filadelfiaksi*. Vuonna 1956 seurakunta osti Närpiön keskustasta maatilan, johon kalustettiin kokoushuone ja saarnaajan asunto. Muutaman vuoden ajan 1960-luvulla seurakunta ylläpiti Salem-rukoushuonetta Kaskisissa osoitteessa Raatihuoneenkatu 29. Vuonna 1972 vihittiin käyttöön seurakunnan uusi kirkko.

## Seurakunnan johtajat ja saarnaajat
Seurakunnan johtajina ja saarnaajina ovat vuosien aikana Gustafssonien lisäksi toimineet mm. Emil Ljunqvist, Artur Nyholm, Birger Bäck, Semer Liljeroos, Adler Lassfolk, Arne Herberts, Ralf Dahl, Sven Juth, Emil Dahl, Jonathan Sigfrids ja Thore Gull.

## Katso myös
* Finlands svenska pingstsamfund
* Närpiön seurakunta
* Närpiön baptistiseurakunta
* Närpiön lähetysseurakunta
* Uskonto Pohjanmaalla

## Lähteet
*  
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Kolpin vapaaseurakunta

**Kolpin vapaaseurakunta** () oli vuosina 1924–1964 toiminut pedersöreläinen helluntaiseurakunta. Seurakunnan perusti Sanfrid Mattsson, joka myöhemmin yhdessä vaimonsa Anna-Liisan kanssa ryhtyi lähetystyöntekijäksi Etiopiassa. Muita Kolpissa palvelleita saarnaajia ja seurakunnan johtajia ovat olleet mm. Lea Rundell, Mia Pettersson, Felix Nyqvist, Frida Pellas. Seurakunnan viimeinen johtaja oli Erik Pettersson jonka aikana seurakunta yhdistettiin Pietarsaaren Elim-seurakuntaan. 

Vuonna 1927 Kolpissa järjestettiin kesäjuhlat, jonne saapui myös suomenkielistä helluntaikansaa. Vieraita oli muun muassa Kälviältä, Evijärveltä, Teerijärveltä, Kokkolasta, Pietarsaaresta ja Uudestakaarlepyystä. Puhujina juhlilla olivat mm. Herman Sand, Gunnar Bengström, Magnus Söderman, Josef Lindqvist. Wiktor Nylund, Anders Ede sekä Hilda Nyman. Juhlien puheet tulkattiin suomeksi.

## Lähteet
* 
*  

### Viitteet
Tori-Torppa

**Varkauden Tori-Torppa** on Varkauden kaupunkikeskustassa, Taulumäen torin varressa sijaitseva työväentalo. Talon rakensivat SKDL:n järjestöt. Se valmistui vuonna 1951 ja sen huoneistoala on 1 202 neliömetriä. Rakennus on yksikerroksinen, tosin yhden lähteen mukaan kerroksia olisi kaksi – tähän on mahdollisesti laskettu kellarikerros. Talon runko on tiiltä, ja julkisivultaan se on osin rapattu ja osin peltipintainen. Katto on osin harja- ja osin tasakatto. Rakennuksessa on juhlatilojen lisäksi asuin- ja kokoustiloja. Talo oli vielä 1980-luvun lopulla nuorison suosima tanssipaikka.

Nykyään talon omistaa Varkauden Urheiluseurat ry. Juhlasalissa toimii kirpputori. Talosta on vuokrattavissa kokoustila saunoineen, ja saatavilla on myös toimistopalveluita. Maksimihenkilömääräksi mainitaan 350.  

## Lähteet
Sulvan vapaaseurakunta

**Sulvan vapaaseurakunta** () on vuonna 1928 perustettu Mustasaaren Sulvalla sijaitseva ruotsinkielinen helluntaiseurakunta. Seurakunnan kokoontumistila *Missionshuset* sijaitsee Sulvan keskustassa.

## Historia
Seurakunnan toiminta sai alkunsa lokakuussa 1928, viikko Sulvan lähetystalon käyttöön vihkimisen jälkeen. Seurakunta perustettiin 12 henkilön voimin. Seurakunta syntyi kristillisen raittiusseuran pohjalta.

Sulvalla oli tätä ennen syntynyt vapaakirkollista herätystä. Seurakunnan ensimmäiseksi saarnaajaksi kutstuttiin Harald Strömstedt, joka saarnasi pelastuksen sanomaa ja korosti uskovien kasteen merkitystä. Strömstedt kastoi uusia uskovaisia Sulvalta ja lähiseudulta. Strömstedtin aikana Sulvalle rakentuivat lähetystalo ja seurakuntatalo.

1930-luvulla seurakunnan toiminta laajeni Övermalaxiin. *[[Hufvudstadsbladet]]* uutisoi tuohon aikaan seurakunnan järjestäneen Maalahden Paxalissa ulkoilmakokouksen, johon osallistui yli 1&nbsp;000 kuulijaa. Kokouksen yhteydessä järjestettiin myös kastetilaisuus.

Suurimmillaan seurakunta oli 1960-luvulla. Lähetysseuralaiset avustivat seurakuntaa kokoustalon hankinnassa, mutta luonteeltaan seurakunta on helluntailainen. Vuodesta 1949 seurakunta on ylläpitänyt lähetyssaarnaajaperhettä Tansaniassa ja tukenut sikäläisiä hankkeita.

## Seurakunnan johtajat
Vuosien aikana seurakunnan johtajina ovat toimineet mm. Lars-Eric Bergstén, Artur Nyholm, Samuel Klemetz (1940–1941), Arne Herberts, Oskar Eriksson, Karl-Gustaf Svens, Holger Lindh ja Paul Johansson.

## Katso myös
* Helluntaiherätys Suomessa 
* Sulvan seurakunta
* Hankmon baptistiseurakunta
* Koivulahden Elim-seurakunta
* Koivulahden lähetysseurakunta
* Kunin Betesda-seurakunta
* Vassorin vapaaseurakunta
* Uskonto Pohjanmaalla

## Lähteet
* 
*  

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Seurakunnan kotisivut
Koivulahden Elim-seurakunta

**Koivulahden Elim-seurakunta** () on vuonna 1929 perustettu Mustasaaren Koivulahdessa sijaitseva ruotsinkielinen helluntaiseurakunta. Seurakunta perustettiin 12. toukokuuta 1929 12 henkilön toimesta.

Elim-seurakunta on tehnyt yhdessä muiden Koivulahden helluntaiseurakuntien kanssa laajaa evankelista ja humanitääristä avustustyötä Intiassa ja Tansaniassa.

## Historia
Seurakunnan perustamisen tausta on 1900-luvun voimakkaassa *[[Koivulahden herätys|Koivulahden herätyksessä]]*, jonka myötä Koivulahteen syntyi sekä baptistisia että vapaita seurakuntia. Herätyksen johtohahmo oli Frank Mangs ja Koivulahden herätyksen tunnelmaa on kutsuttu ainutlaatuiseksi. Seurakunnan perustamisesta vastasivat Herman Berg ja Johannes Näsman. Vuonna 1939 seurakunnan Elim-kappeli vihittiin käyttöön ja samalla seurakunta sai ensimmäisen johtajapariskuntansa.

Elim-seurakunta on järjestänyt valtakunnallisen kesäkonferenssin vuonna 1947. Lisäksi seurakunta on järjestänyt kymmeniä nuorisoviikkoja, jotka ovat keränneet satoja osallistujia. Heti jatkosodan jälkeen Koivulahden baptistit, helluntailaiset ja lähetysseurakuntalaiset keskustelivat yhteisen seurakunnan muodostamisesta, mutta suunnitelma raukesi.

## Seurakunnan johtajat
Seurakunnan ensimmäisinä johtajina toimivat Lars-Eric Bergstén ja Ester Bergstén. Heidän jälkeensä seurakunnan johtajina ovat toimineet mm. Alfons Andström, Gunnar Backman (1944–1946), Rafael Hjort, David Klemetz, Arne Lönnqvist, Oskar Eriksson, Arne Herberts, Kurt Allén, Karl-Gustaf Svens, Jonathan Sigfrids, Robert Kanto ja Harry Blomberg.

## Katso myös
* Helluntaiherätys Suomessa
* Koivulahden seurakunta
* Hankmon baptistiseurakunta
* Koivulahden lähetysseurakunta
* Kunin Betesda-seurakunta

## Lähteet
* 
*  

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Seurakunnan YouTube-kanava
Bergön Tabor-seurakunta

**Bergön Tabor-seurakunta** () on vuonna 1930 perustettu helluntaiseurakunta Maalahden Bergössä.

Bergön seurakunnan tausta on 1890-luvun baptistisessa herätyksessä ja vuosien 1923–1926 helluntaiherätyksessä. Uuden liikkeen synnyttyä perustettiin helluntailainen *Tabor-seurakunta* 15. maaliskuuta 1930. Seurakunnan ensimmäinen johtaja oli Semer Liljeroos. Vuonna 1948 seurakunnan Tabor-kirkko vihittiin käyttöön ja vuonna 1979 Taborin yhteyteen rakentui saarnaajan asunto.

Vuosien varrella Tabor-seurakunnan johtajina ovat Liljeroosin lisäksi toimineet Nils Björklund, Arne Herberts, Gunnar Backman (1953–1954), Birger Bäck, Rolf Strömvall (1960–1965), Stig Karlsson, Jonatan Sigfrids, Kaj Kanto ja Bjarne Forsén, sekä lyhyempiä aikoja Valdemar Blomqvist, Robert Kanto ja Lars Koskinen.

## Katso myös
* Helluntaiherätys Suomessa
* Bergön baptistiseurakunta
* Maalahden seurakunta
* Maalahden baptistiseurakunta
* Petolahden baptistiseurakunta
* Pirttikylä-Petolahden helluntaiseurakunta
* Uskonto Pohjanmaalla

## Lähteet
*  

### Viitteet
Yli-Purmon Salem-seurakunta

**Yli-Purmon Salem-seurakunta** () on Pedersören Yli-Purmossa vaikuttanut helluntaiseurakunta. Salem perustettiin vuonna 1930 14 hengen toimesta ja seurakunnan ensimmäinen saarnaaja oli kyläläinen Valter Nylund. Nylundin seuraajaksi valittiin myöhemmin purmolainen Einar Ström.

Salem-seurakunta toimi Pedersören itäosassa ja sillä on ollut rukoushuone Mårtensbackassa. Rukoushuonetta laajennettiin ja peruskorjattiin 1980-luvulla. Nylundin ja Strömin lisäksi seurakunnan johtajina ovat toimineet mm. Alfons Andström ja Samuel Bingmert sekä Emil Dahl, Birger Skog, Lars Bobacka, Anders Ström, Erik Rönnlund ja John Liljeström.

## Lähteet
*  

### Viitteet
Ploče

**Ploče** (lausuminen: [plɔ̂tʃɛ]; ) on satamakaupunki Dubrovnik-Neretvan piirikunnassa Kroatiassa.

## Maantiede
Ploče sijaitsee Adrianmeren rannikolla Dalmatiassa aivan Neretvan suiston pohjoispuolella ja on useimpien pohjois-eteläsuuntaisten Dinaaristen Alppien keskiosan vesistöreittien päätepiste. 

Tästä syystä se on myös Bosnia ja Hertsegovinan vesistöliikenteen ensisijainen satama ja yleiseurooppalaisen käytävän 5C päätepiste.

### Ilmasto
Pločessa on mitattu Kroatian lämpötilaennätys, 42,8 celsiusastetta, 4. ja 5. elokuuta 1981.  

## Historia
Pločen kaupunkia kutsuttiin *Kardeljevoksi* jugoslavialaisen poliitikon Edvard Kardeljin mukaan vuosina 1950–1954 ja uudelleen vuosina 1980–1990. Jotkut paikalliset kutsuvat kaupunkia myös **Pločaksi** (suom. *laatta, kivi, taulu*).

## Väestö
Pločen kokonaisväestö oli 10 135 vuonna 2011, ja se kattaa seuraavat asutuskeskukset: Baćina (572 as.), Banja (173), Komin (1243), Peračko Blato (288), Plina Jezero (44), Ploče (6013), Rogotin (665), Staševica (902) sekä Šarić Struga (235). Vuoden 2011 väestönlaskennassa suurin osa Pločen asukkaista oli kroaatteja (95,93 prosenttia). 

## Satama

Pločen satama mainittiin ensimmäisen kerran 6. marraskuuta 1387, mutta sataman varsinainen rakennustyö tehtiin vasta myöhemmällä ajalla. Nykyinen satama aloitti ensimmäisen kerran toimintansa vuonna 1939 , mutta se tuhoutui Toisessa maailmansodassa. Satama rakennettiin uudelleen vuonna 1945, minkä seurauksena Pločen väkiluku kasvoi 480 asukkaaseen vuoteen 1948 mennessä. Adrianmerta reunustavan valtatien ja Neretvan rautatien rakentamisen jälkeen kaupunki alkoi kasvaa tasaisesti.

Bosnia ja Kroatia neuvottelevat parhaillaan "etuoikeutetun talousvyöhykkeen" perustamisesta bosnialaisille yrityksille Pločen satamaan. Kehitystä haittaa kuitenkin paikallishallinnon ja kroatialaisten vastustus. Bosnian hallitus puolestaan haluaisi toimiluvan ja itsemääräämisoikeuden vähintään 99 vuodeksi, kun taas Kroatian hallitus tarjoaa ainoastaan läpikulkuluvan bosnialaisille vientituotteille. Aiheesta on käyty pitkiä neuvotteluja, ja Kroatian kansalaisille luvattiin helpompi kulku Neumin kapean kaistaleen läpi vastineeksi Bosnia-Hertsegovinan etuoikeuksista Pločessa. Neumin ja Bosnian alueen kiertävä Pelješacin silta avattiin kokonaan vuonna 2022, vaikka Bosnian hallitus vastusti hanketta aluksi voimakkaasti.

## Ystävyyskaupungit
Pločen ystävyyskaupungit ovat:

*  Ljubljana, Slovenia
*  Rodi Garganico, Italia

## Lähteet
Tam Doan

**Tâm Đoan** (s. 5. toukokuuta 1977 Bình Dương, Vietnam), oikealta nimeltään **Huỳnh Ngọc Tâm Đoan**, on vietnamilais-kanadalainen laulaja. Hän ja hänen sisarensa Kristine muuttivat sukunimensä "Sa":ksi aloittaessaan laulajanuran.
Novovoronež

**Novovoronež** () on kaupunki ja kaupunkipiiri Voronežin alueen länsiosassa Venäjällä. Kaupunki sijaitsee Donjoen itärannalla, 55 kilometriä aluekeskus Voronežista etelään. Novovoronežissa asui 32&nbsp;635 ihmistä vuonna 2010.

Novovoronež on perustettu taajamaksi vuonna 1957 (tai 1958) Novovoronežin ydinvoimalaitoksen rakentamisen johdosta. Ydinvoimalaitos sijaitsee kaupungin asuinalueen eteläpuolella. Kaupungin aseman paikkakunta sai 1987..


Нововоронежская АЭС 2018 1.jpg|Ydinvoimalaitos, sen laudevesiallas ja taustalla Novovoronežin kaupunki.
Нововоронежская АЭС 2018 2.jpg| Novovoronežin ydinvoimalaitoksen aluetta 2018.
Novovoronezh, Voronezh Oblast, Russia - panoramio (7).jpg|thumb|left|Ortodoksinen Kristus vapahtajan kirkko (rakennettu 2000/2009).
Pobedy street (Novovoronezh).JPG|Katunäkymä (ulitsa Popedy).
Novovoronezhskaya.jpg|Novovoronežin rautatieasema.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Darker Still

__NOTOC__
**Darker Still** on australialaisen metalcore-yhtye Parkway Driven seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 9. syyskuuta 2022 levymerkillä Epitaph Records. Albumilta on julkaistu singlenä kappale "The Greatest Fear".

Yhtye on kertonut, että Darker Still on kokonaisuus, joka heillä on ollut mielessä yhtyeen perustamisesta saakka.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Winston McCall - laulu
* Luke Kilpatrick - kitara
* Jeff Ling - kitara
* Jia O'Connor - basso
* Ben Gordon - rummut

## Arvostelut
* Inferno: 
* Kaaoszine: 
* Soundi: 

## Lähteet
Vöyrin Elim-seurakunta

**Vöyrin Elim-seurakunta** () oli vuosina 1933–1995 Vöyrillä toiminut helluntaiseurakunta. Seurakunta perustettiin 28. lokakuuta 1933 17 hengen voimin ja seurakunnan johtaja oli Sigfrid Vinberg. Seurakunnan muita johtajia olivat Gideon Claesson, Roland Bengtson, Karl-Gustav Svens, Rafael Kecklund, Bjarne Forsén, Levi Solborg ja Håkan Nitovuori.

Vöyrillä oli ollut jo 1900-luvun alussa helluntailaista ja baptistista herätystä ja muun muassa Frank Mangs ja Harald Strömstedt olivat kiertäneet paikkakunnalla julistustyössä. *Korsets Budskap* raportoi herätyksistä muun muassa Lotlaxissa ja Bertbyssä. Vuonna 1935 seurakunnan käyttöön vihittiin Rökiön rukoushuone, jonka avajaistilaisuudessa saarnasi Josef Svenhard Helsingistä.

Vöyrillä oli toiminut vuodesta 1873 myös Vöyrin baptistiseurakunta ja seurakuntien jäsenmäärät vaihtelivat 1900-luvun mittaan, hieman 1950-luvulla jälleen nousten. 1980-luvulle tultaessa seurakunnat lähestyivät toisiaan ja perustivat vuonna 1995 Vöyrin vapaakirkkoseurakunnan. Seurakuntien yhteinen kirkko rakentui Vöyrin keskustaan.

## Lähteet
*  

### Viitteet
Henning Dyremose

**Henning Baunbæk Dyremose** (s. 22. joulukuuta 1945 Holstebro) on tanskalainen Konservatiivisen kansanpuolueen poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1979–1984 ja 1990–1994 sekä toiminut Tanskan työministerinä vuosina 1986–1989 ja valtiovarainministerinä 1989–1993.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Henning Dyremose'' Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla
Norjan Antarktiksen alue

**Norjan Antarktiksen alue** tarkoittaa Norjan omistukseensa vaatimaa aluetta Etelämantereella. Norja esitti aluevaatimuksen Kuningatar Maudin maasta vuonna 1939. Alue kattaa noin kuudesosan koko Etelämantereen pinta-alasta, ja sitä rajoittavat pituuspiirit 20° läntistä ja 44°38’ itäistä pituutta. Siellä sijaitsee 12 toiminnassa olevaa tutkimusasemaa. Suurin osa alueesta on peittynyt Itä-Antarktiksen jäätikköön, ja sen rannikkoa mukailee jääseinämä. Norja katsoi olevansa oikeutettu alueeseen muun muassa siksi, että norjalaiset valaanpyytäjät saapuivat sinne ensimmäisten joukossa. Toisaalta norjalaiset ovat myös tehneet paljon tutkimusretkeilyä Etelämantereella.

Norjalla on myös historiallinen aluevaatimus Pietari I:n saaresta, joka sijaitsee merellä noin 450 km Länsi-Etelämantereen rannikosta. Etelämantereen asemaa koskeva sopimus jäädytti Norjan aluevaatimukset.

Vuonna 2015 Norja ulotti aluevaatimuksensa etelänavalle asti. Ennen vuotta 2015 aluevaatimus päättyi muutaman kilometrin päähän navasta.

## Lähteet
Häiriköt-päämaja

**Häiriköt-päämaja** on kulttuurihäirintään keskittynyt sivusto. Se tunnetaan erityisesti mediaan, mainoksiin, ympäristöpolitiikkaan, saamelaisten oikeuksiin, kolonialismiin, eläintuotantoon ja kuluttamiseen liittyvästä kritiikistään.

Toimittaja ja taiteilija Jari Tamminen perusti Häiriköt-päämajan vuonna 2016. Häiriköt-päämajan Facebook-sivu tunnettiin vuosina 2013-2016 nimellä Häiriköt – Kulttuurihäirinnan aakkoset, jolloin nimi viittasi Tammisen saman nimiseen kulttuurihäirintää käsittelevään kirjaan.

Häiriköt-päämaja toimii Voima-lehden rinnalla.

## Vastamainokset
Voima on julkaissut vastamainoksia vuodesta 1999. 2016 alkaen Häiriköt-päämaja on vastannut niiden tuotannosta.

Häiriköt-päämajan vastamainokset julkaistaan paperilehdessä sekä Voiman ja Häiriköiden verkkosivuilla. Niitä on julkaistu myös kirjassa *Nauti tyhjyydestä – ja muita vastamainoksia* (Into Kustannus ja Voima 2019). Lisäksi Häiriköt-päämajan vastamainoksia on käännetty ruotsiksi Ny Tid -lehteen vuodesta 2020.

Häiriköt-päämajan vastamainokset ruokkivat yhteiskunnallista keskustelua: esimerkiksi Oikeutta eläimille -järjestön kanssa tehty *Suomen suurin häkkikanala* -vastamainos herätti julkista keskustelua, ja järjestön kampanjoinnin ansiosta S-ryhmä ilmoitti luopuvansa häkkikananmunien myynnistä.

Häiriköiden vastamainoksia on käytetty ylioppilaskokeen aineistona useita kertoja.

## Mediakasvatus
Häiriköt-päämaja tuottaa mediakasvatukseen liittyvää aineistoa, järjestää työpajoja ja vetää oppitunteja koululaisille, opettajille ja opiskelijoille. Mediakasvatusmateriaalia on tuotettu yhteistyössä muun muassa Biologian ja maantieteen opettajien liiton, Äidinkielen opettajain liiton, Eettisen kaupan puolesta -järjestön, Suomen ympäristökeskuksen sekä Voiman kanssa.

Voima lähettää Häiriköt-päämajan vastamainoksiin liittyviä mediakasvatustehtäviä opettajille suunnatussa uutiskirjeessä.

## Kirjallisuutta

* Jari Tamminen: *Häiriköt – Kulttuurihäirinnän aakkoset* (Into Kustannus ja Voima 2013)
* Jari Tamminen: *Nauti tyhjyydestä – ja muita vastamainoksia* (Into Kustannus ja Voima 2019)

## Näyttelyitä
Häiriköt-päämaja on järjestänyt useita näyttelyitä, jotka ovat rakentuneet vastamainoskuvaston ympärille. Näyttelytilat ovat samalla toimineet opetustiloina, joissa osallistujille on järjestetty medialukutaitoon liittyviä työpajoja ja oppitunteja. 

* Häiriköt-päämajamuseo, Mikkelin taidemuseo, Mikkeli 2020
* Spektaakkeliakatemia, Stoan galleria, Helsinki 2020
* Spektaakkeliakatemia, Kulttuuritalo Laikku, Tampere 2020
* Spektaakkeliakatemia – Great Wave ja muita vastamainoksia, Merikeskus Vellamo, Kotka 2021
* Vuáittu! ı Vuäitt! ı Vuoitu! ı Voitto!, Stoa, Helsinki 2022

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Häiriköt-päämaja Facebookissa
* Häiriköt-päämajan verkkosivut
* Häiriköt-päämaja Instagramissa
Antonivkan maantiesilta

**Antonivkan maantiesilta** tai lyhyemmin **Antonivkan silta** (; ) tai **H’ersonin silta**, on Dneprin alajuoksun ylittävä 1,3 kilometriä pitkä nelikaistainen maantiesilta Ukrainan Hersonin alueen H’ersonin piirissä. Silta on osa eurooppatietä . Silta avattiin käyttöön 24. joulukuuta 1985. 

## Silta Venäjän hyökkäyssodan aikana (2022–)

Venäjän hyökkäyssodan alkuvaiheessa – jo 25. helmikuuta 2022 – maahan tunkeutuneet venäläisjoukot valtasivat strategisesti tärkeän Antonivkan sillan. Tällä hyökkääjä sai haltuunsa Ukrainan eteläosien tärkeimmän Dneprin itä- ja länsirannat yhdistävistä liikenneväylistä.

Sodan edettyä, osana Ukrainan pyrkimystä vapauttaa Hersonin alue miehittäjistä, ukrainalaisjoukot tulittivat Dneprin länsipuolelle edenneiden venäläisjoukkojen huollolle tärkeitä Dneprin ylittäviä siltoja. Niitä oli miehittäjä saanut haltuunsa kolme: Antonivkan maantiesillan, siitä 6 km itään sijaitsevan Antonivkan rautatiesillan sekä Kah’ovkan tekojärven padon päällä kulkevan kaksikaistaisen Kah’ovkan vesivoimalan sillan (saman padon yli on myös rautatieyhteys). Näitä siltoja tulitettiin erityisesti tykistöllä ja raketinheittimillä useaan otteeseen kesän 2022 aikana. Pyrkimyksenä oli vaurioittaa siltoja niin, etteivät ainakaan raskas huoltoliikenne ja asekuljetukset pystyisi enää ylittämään Dnepriä.

Venäläisjoukkojen raportoitiin valmistelevan ilmeisesti proomuihin tukeutuvan ponttoonisillan rakentamista elokuussa tykistötulella ajokelvottomaksi tuhotun Antonivkan maantiesillan väliaikaiseksi korvaamiseksi. Apuna Dneprin ylityksissä oli loppukesällä 2022 käytetty myös lauttoja.

Venäjä räjäytti sillan marraskuussa 2022 estäen sen korjausmahdolisuuden ja sillan käyttämisen joen ylittämiseen.

## Kuvia

Antonov road bridge in Kherson 7.jpg|Antonivkan silta pohjoisesta eli Antonivkan suunnalta nähtynä.
Antonov road bridge in Kherson 3.jpg|Sillan pohjoispäätyä ympäröi Antonivkan kaupunkityyppinen taajama.
Antonov road bridge in Kherson 8.jpg|Sillan eteläpääty. Sillan eteläpuolella vastaan tulee ensin Dneprin rinnakkaishaarojen ja saarien aluetta, ja myöhemmin Oleškyn kaupunki (jää kuvan taustalle).
Khersons'ka city council, Khersons'ka oblast, Ukraine - panoramio (12).jpg
Antonivka, Khersons'ka oblast, Ukraine - panoramio.jpg|Silta Dneprin yli (näkymä lännestä aluekeskus H’ersonin suunnalta).
Antonivka Road Bridge after Battle of Kherson (01).jpg|Tuhottua siltaa (7.12.2022).


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sleep Well Beast

**Sleep Well Beast** on yhdysvaltalaisen indie rock -yhtye The Nationalin seitsemäs studioalbumi vuodelta 2017. 
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Demokraatti.fi: 
* Kaaoszine: 
* Savon Sanomat: 
* Soundi: 

## Lähteet
Lisette Oropesa

**Lisette Oropesa** (s. 29. syyskuuta 1983 New Orleans) on yhdysvaltalais-espanjalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan sopraano.

Oropesa syntyi kuubalaisille vanhemmille. Hänen äitinsä työskenteli musiikinopettajana ja sopraanona. Oropesa itse opiskeli nuorena huilunsoittoa ja sittemmin Louisiana State Universityssa Robert Graysonin johdolla laulua. Vuonna 2005 hän voitti Metropolitan Opera National Council Auditionsin finaalin. Hän liittyi Metropolitan-oopperan Lindemann Young Artists Development Programiin, josta valmistui vuonna 2008.

Ensimmäisen esiintymisensä Metropolitan-oopperan lavalla Oropesa teki vuonna 2007, jolloin hän korvasi laulajan, jonka oli määrä esiintyä Susannan roolissa Wolfgang Amadeus Mozartin oopperan *[[Figaron häät]]* esityksessä. Sittemmin hän on esiintynyt Metropolitan-oopperassa muun muassa *[[Nibelungin sormus|Nibelungin sormuksen]]* (Richard Wagner), *[[Hannu ja Kerttu (ooppera)|Hannun ja kertun]]* (Engelbert Humperdinck) ja *[[La traviata]]n* (Giuseppe Verdi) esityksissä. Oropesan oopperaohjelmistoon on kuulunut rooleja italian-, ranskan- ja saksankielisissä teoksissa. Metropolitan-oopperan lisäksi hän on esiintynyt esimerkiksi La Scalassa, Pariisin oopperassa ja Baijerin osavaltionoopperassa. Hänet on nähty myös Savonlinnan oopperajuhlilla.

Oropesa piti ensimmäisen resitaalinsa soololaulajana Park Avenue Armoryssa New Yorkissa vuonna 2016. Hän on tulkinnut myös konserttiohjelmistoa muiden muassa Clevelandin orkesterin, Philadelphian orkesterin ja Rooman Accademia Nazionale di Santa Cecilian kanssa. Oropesa on levyttänyt sekä oopperaa että konserttiohjelmistoa ja tehnyt laulusolistina resitaalilevyjä.

Työnsä ohella Oropesa on kilpaillut maratonjuoksijana. Hän pääsi *[[Runner's World]]* -lehteen vuonna 2014. Oropesa noudattaa vegaanista ruokavaliota. Hänelle myönnettiin Espanjan kansalaisuus vuonna 2019.

## Lähteet
Älä tule myöhään (kappale)

**Älä tule myöhään** on Jukka Kuoppamäen säveltämä ja sanoittama musiikkikappale, jonka iskelmälaulaja Anita Hirvonen levytti alun perin 1977. Tuolloin kappale kuitenkin jätettiin pois Hirvosen studioalbumilta *[[Villitsee mun]]*, ja se jäi uinumaan yli neljännesvuosisadan ajaksi. Vuonna 2004 ilmestyi uusi versio, joka julkaistiin CD-singlenä ja saman nimisen studioalbumin avausraitana.

"Älä tule myöhään" -kappaleen kertoja toivoo, ettei hänen "kultansa" saapuisi liian myöhään kotiin. Hän arvelee, että hänen kullallaan on toinen nainen, mutta on valmis katsomaan asiaa läpi sormiensa - kunhan kulta vain tulee kotiin ajoissa.

## Lähteet
DC Super Hero Girls

**DC Super Hero Girls** tai DC Superhero Girls (useissa maissa) on Warner Bros. Consumer Productsin ja DC Entertainmentin luoma yhdysvaltalainen supersankariverkkosarja ja franchising, joka julkaistiin vuonna 2015.

Vuonna 2017 DC paljasti, että DC Super Hero Girls -linjan muotoilisi uudelleen Lauren Faust, joka oli aiemmin työskennellyt elokuvissa The Powerpuff Girls, Foster's Home for Imaginary Friends ja My Little Pony: Ystävyyden taikaa. Tämä johti tammikuussa 2019 tapahtuvaan franchising-brändin täydelliseen uudelleen vaihtamiseen, joka keskittyi samannimiseen television uudelleenkäynnistykseen, jota alettiin esittää Cartoon Networkissa maaliskuussa 2019. Uudelleenkäynnistetty sarja sai vahvasti inspiraationsa Faustin DC Nation Shorts -shortseista Super Best Friends Forever vuodelta 2012, samalla kun se toi tiettyjä teemoja aikaisemmasta DC Super Hero Girls -verkkoohjelmasta.

## Yleiskatsaus
### Lähtökohta
Super Hero High Schoolissa tunnetut DC-sankarit, sekä miehet että naiset, osallistuvat haastaviin tunteihin ja kohtaavat kaiken kasvamisen kiusallisuuden ja ainutlaatuisten supervoimien aiheuttaman lisästressin.

### Ilmoitus
Monipuolinen franchising julkistettiin huhtikuussa 2015. Ilmoitettu valikoima sisälsi animoidun verkkosarjan, graafisen romaanisarjan, [Random Housen kirjoja, [Lego-sidoksia ja Matelin toimintahahmoja.  Kohdeyleisö on 6–12-vuotiaat tytöt.

### Verkkosivu
Sivusto julkaistiin heinäkuun alussa 2015. Julkaisemisen yhteydessä esitellyt hahmot olivat: Ihmenainen, Batgirl, Terästyttö, Harley Quinn, Myrkkymuratti, Katana ja Bumblebee. Muita hahmoja, kuten Hal Jordan, Barry Allen, Star Sapphire, Petopoika, Gepardi, Haukkatyttö ja Kissanainen esiintyvät myös. Amanda Waller esiintyy sarjan Super Hero High -asetusten päähenkilönä.  Monet muut DC Comicsin sankarit ja roistot näkyvät taustalla cameoina.
Didn't We Almost Have It All

**Didn't We Almost Have It All** on Whitney Houstonin levyttämä voimaballadi vuodelta 1987. Sen sävelsi Michael Masser ja sanoitti Will Jennings. Teos julkaistiin seitsentuumaisena vinyylisinglenä b-puolenaan "Shock Me". Lisäksi se julkaistiin 12-tuumaisena maxisinglenä, kasettisinglenä ja CD-singlenä. Kappale sisällytettiin Whitney Houstonin toiselle studioalbumille *[[Whitney (albumi)|Whitney]]*, joka oli julkaistu kesäkuussa 1987. "Didn't We Almost Have It All" oli toinen singlejulkaisu kyseiseltä albumilta, jonka johtosinglenä oli "I Wanna Dance with Somebody (Who Loves Me)".

"Didn't We Almost Have It All" kertoo päättyneestä rakkaussuhteesta, joka kertojan mielestä oli lähes täydellinen. About.com-sivusto sijoitti kappaleen seitsemänneksi luetteloidessaan 20 parasta Whitney Houstonin laulua. Bill Lamb luonnehti sitä suureksi, tunteita pursuavaksi tuotannoksi, jossa Houstonin laulutaito on hyödynnetty kokonaisuudessaan. Rolling Stonen Vince Aletti arvioi kappaleen korniksi ja ylisentimentaaliseksi toisinnoksi Houstonin debyyttialbumilla julkaistusta balladista "Greatest Love of All".

"Didn't We Almost Have It All" oli Houstonin viides listaykkönen Yhdysvalloissa. Kappaleen albumiversio on kestoltaan singleä pidempi, 5 minuuttia 5 sekuntia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Chords and tabs : Whitney Houston: Didn't We Almost Have It All
Miljoona vastausta

**Miljoona vastausta** on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Erinin 26. elokuuta 2022 julkaistu neljäs studioalbumi.

## Kappaleet

## Arvostelut
* Helsingin Sanomat: 

## Lähteet
Vöyrin vapaakirkkoseurakunta

**Vöyrin vapaakirkkoseurakunta** () on vuonna 1995 perustettu vöyriläinen vapaakirkollinen seurakunta. Seurakunnan kirkko sijaitsee Vöyrin keskustassa, Vöyrintiellä. Seurakunnan johtaja on Carl-David Wallin.

## Historia
Seurakunta muodostui 1980-luvun aikana vuonna 1873 perustetun Vöyrin baptistiseurakunnan ja vuonna 1933 Rökiöön perustetun Vöyrin Elim-seurakunnan lähentyessä toisiaan.

Baptistiseurakunnan toiminta oli keskittynyt 1970-luvulta lähtien Vöyrin keskustaan johon rakennettiin *Centrumkyrkan*. Elim-seurakunnan pastori Levi Solborgin äkillisen kuoleman vuoksi seurakunnat olivat vuonna 1985 pakotettuja etsimään yhteistyötä. Vuodesta 1987 vuoteen 2004 seurakunnan johtaja oli Håkan Nitovuori. Seurakunnilla oli yhteensä kolme rukoushuonetta: Elim Rökiössä, Centrumkyrkan Vöyrin keskustassa ja baptistikirkko Kovikissa. Vuonna 1991 seurakunnat ostivat tontin Vöyrin keskustasta ja vuonna 1995 hyväksyttiin uuden seurakunnan säännöt.

Seurakunnan uusi kirkko vihittiin käyttöön 17. toukokuuta 1998 ja avajaiset saivat runsaasti huomiota kunnan asukkaiden keskuudessa. Seurakunnan avajaisjuhliin osallistui 300 vierasta.

## Katso myös
* Vöyrin seurakunta
* Komossan baptistiseurakunta
* Oxkangarin baptistiseurakunta
* Oxkangarin Betel-seurakunta
* Oravaisten baptistiseurakunta
* Särkimon vapaaseurakunta

## Lähteet
Antigóni Ntrismpióti

**Antigóni Ntrismpióti** (, s. 21. maaliskuuta 1984 Kardítsa) on kreikkalainen kävelyn MM-mitalisti ja kaksinkertainen Euroopan-mestari.

Ntrismpióti saavutti Välimeren kilpailuissa pronssia 20 kilometrin kävelyssä 2013. Saman vuoden Moskovan MM-kilpailuissa hän oli samalla matkalla 28:s. Hän oli 20 kilometrin kävelyssä 24:s Zürichin EM-kilpailuissa 2014, 15:s Rio de Janeiron olympialaisissa 2016, 24:s Lontoon MM-kilpailuissa 2017, 13:s Berliinin EM-kilpailuissa 2018 ja 22:s Dohan MM-kilpailuissa 2019. Hän voitti Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen 35 kilometrin kävelyn 2021. Samana vuonna käydyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä kahdeksanneksi.

Ntrismpióti sijoittui 2022 Eugenen MM-kilpailuissa 35 kilometrin kävelyssä neljänneksi Kreikan-ennätysajalla 2.41.58. Muutamaa viikkoa myöhemmin hän voitti Münchenissä Euroopan-mestaruuden sekä 20 kilometrin kävelyssä ennätyksellään 1.29.03 että 35 kilometrin kävelyssä ajalla 2.47.00. Hän käveli 20 kilometrin Kreikan ennätyksen 1.28.12 Melbournessa helmikuussa 2023. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän saavutti 35 kilometrin kävelyssä pronssia ajalla 2.43.22 ja sijoittui 20 kilometrin kävelyssä 15:nneksi. Hän oli 20 kilometrin kävelyssä kuudestoista Rooman EM-kilpailuissa ja 22:s Pariisin olympialaisissa 2024. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä 16:nneksi ja keskeytti 35 kilometrin kilpailun.

Ntrismpióti on voittanut Kreikan-mestaruuden 20 kilometrin kävelyssä 2013, 2014, 2015 ja 2018, 35 kilometrin kävelyssä 2021 ja 2022 sekä sisäradoilla 3&nbsp;000&nbsp;metrin kävelyssä 2020, 2021 ja 2023. Balkanin-mestaruuskilpailuissa hän saavutti 20 kilometrillä kultaa 2023 sekä hopeaa 2014 ja 2020.

## Lähteet
Ripley

**Ripley** on muun muassa seuraavien yhdysvaltalaisten henkilöiden sukunimi:

* Alexandra Ripley (1934–2004), kirjailija
* Amanda Ripley, toimittaja ja kirjailija
* Robert Ripley (1890–1949), piirtäjä, yrittäjä ja harrastaja-antropologi
* Sidney Dillon Ripley (1913–2001), lintutieteilijä ja luonnonsuojelija

## Kuvitteelliset henkilöt
* Tom Ripley, rikollinen ja Patricia Highsmithin kirjoittaman kirjasarjan päähenkilö
Muistomerkki toisen maailmansodan uhreille

**Muistomerkki toisen maailmansodan uhreille** sijaitsi 2&ndash;3 kilometriä Narvan pohjoispuolella Narva-Jõesuuhun päin.
T-34-panssarivaunu nostettiin joesta vuonna 1970 ja asetettiin muistomerkiksi.
Muistomerkki sijaitsi paikassa jossa kenraali Ivan Fedjuninskin Leningradin rintaman joukot ylittivät Narva-joen 25.-26 Heinäkuussa 1944 Narvan hyökkäyksen aikana.

16. elokuuta 2022 Viron pääministeri Kaja Kallas ilmoitti Narvasta ja Narva-Jõesuusta poistettava seitsemän neuvostomonumenttia, mukana lukien Muistomerkin toisen maailmansodan uhreille.
Panssarivaunu siirrettiin paikaltaan 16. elokuuta 2022 ja siirrettiin Viron sotamuseoon.

## Viitteet
Labroquère

**Labroquère** (oksitaaniksi: *Era Broquèra*) on kunta Ranskan eteläosassa Haute-Garonnen departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee Garonnejoen varrella, noin 15 kilometriä Saint-Gaudensin kaupungista lounaaseen.

*Château de Vidaussan* on rakennettu 1300-luvulla. Linnan kaksi tornia uusittiin 1500-luvulla, ja julkisivu sai nykyisen ulkoasunsa 1700-luvulla. Nykyisin linnassa on majoitustoimintaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Särkimon vapaaseurakunta

**Särkimon vapaaseurakunta** () on vuonna 1933 perustettu Vöyrin Maksamaan saaristossa sijaitseva helluntaiseurakunta. Särkimon helluntaikirkko sijaitsee Särkimossa. Seurakunnalla on rukoushuoneita myös Lövsundissa ja Västerössä.

## Historia
Maksamaan saaristossa on vuosisatojen aikana koettu monia herätyksiä. Tunnetuimpia ovat 1800-luvun puolivälin herätys sekä helluntaiherätys vuosien 1908–1915 aikana. Jälkimmäinen herätys tuli tunnetuksi Otto Pellaksen julistuksesta, jonka seurauksena niin nuoret kuin vanhatkin tulivat uskoon. 1930-luvun alussa Särkimoon saapui kaksi nuorta saarnaajaa, Anna Wallenius ja Venny Vennerström, joiden toiminnan myötä herätys syntyi jälleen.

Ulotin rukoushuone vihittiin käyttöön vuonna 1937 ja paikka valittiin sen veneliikenteen kannalta keskeisen sijainnin vuoksi. Nykyisin rukoushuoneeseen kuljetaan myös sillalla, lautalla ja teitse. Vuonna 1983 vihittiin käyttöön helluntaikirkko, joka rakennettiin samalle paikalle vanhan rukoushuoneen kanssa. Kirkon yhteydessä on myös pastorin asunto.

Särkimon vapaaseurakunta perustettiin 6. elokuuta 1933 johtajanaan Nestor Södergård. Hänen seuraajakseen tuli Johannes Finne. Vuonna 1953 seurakunta sai ensimmäisen ulkopuolisen saarnaajan: Göte Edelbringin Ruotsista. Tämän jälkeen seurakunnan johtajina ovat toimineet muun muassa Gunnar Backman (1955–1958), Karl-Gustav Svens, Levi Solborg, Rolf Strömvall (1966–1970), Harry Blomberg ja Kaj Kanto.

## Katso myös
* Finlands svenska pingstsamfund
* Vöyrin seurakunta
* Komossan baptistiseurakunta
* Oxkangarin baptistiseurakunta
* Oxkangarin Betel-seurakunta
* Oravaisten baptistiseurakunta
* Vöyrin vapaakirkkoseurakunta

## Lähteet
*  

### Viitteet
Zrmanja

**Zrmanja** () on joki Etelä-Likan ja Pohjois-Dalmatian alueella Kroatiassa. Se on 69 kilometriä pitkä ja sen valuma-alueen pinta-ala on noin 907 km².

Muinaiset roomalaiset tunsivat joen nimellä Tedanius. Zrmanjan lähde sijaitsee Likan eteläosassa Pljesevica-vuoren etelähuipun Postakin alla ja lähellä Velebit-vuoren eteläreunaa. Joki virtaa etelään kapean ja pitkän Velebitin eteläpäätä ympäröivän laakson läpi paikoin 200 metriä syvässä kanjonissa, kääntyy sitten länteen ja saavuttaa Obrovacin kaupungin. Muutaman kymmenen kilometrin päässä joki virtaa Adrianmereen Novigradinmereksi kutsutussa lahdessa.

1990-luvulla Velebitin alue julistettiin luonnonpuistoksi. Zrmanjalla harrastetaan koskenlaskua keväisin ja syksyisin, kun taas heinä-elokuussa kajakointi ja melonta on suosittua matalan vedenpinnan tason vuoksi.

Jokea koetteli luonnonkatastrofi joulukuussa 2019, kun entisen alumiinioksiditehtaan jäte huuhtoutui maanalaiseen karstiin. Emäksistä mutaa on pidetty ulkoaltaissa tehtaan sulkemisen jälkeen.

## Lähteet
Jääkiekon Suomen Cup 2022

**Jääkiekon Suomen Cup 2022** oli 17. Suomen Cup ja siinä pelasivat kaikki Mestiksen ja Suomi-sarjan joukkueet sekä 24 II-divisioonan joukkuetta.

## Joukkueet

**Mestis**
*FPS
*Hermes
*Hokki
*IPK
*JoKP
*K-Espoo
*K-Vantaa
*Ketterä
*KeuPa HT
*KOOVEE
*Peliitat
*RoKi
*TUTO Hockey

**Suomi-sarja**
*Haukat
*HCIK
*Hunters
*JHT
*Karhu HT
*LeKi
*Muik Hockey
*Pyry
*RaaheK
*Riemu
*S-Kiekko
*Titaanit
*Virkiä

**II-divisioona**

*GrIFK
*HAKI
*Jää-Ahmat
*Jäähonka
*K-Ahma
*KHT
*Kiekkohait
*KPK
*Kraft
*KuKi
*KUKI HT
*LaJy

*Laser HT
*LiKi
*Nikkarit
*Pelikaanit
*Pepo
*Pesä
*Urho
*VG-62
*Viikingit
*Warkis
*Wolf
*YJK

Ilmoittautuneista joukkueista Suomi-sarjan D-Kiekko ja II-divisioonan HC Giants luopuivat ennen kauden alkua sarjapaikoistaan ja siten myös Suomen Cupista.

## Ottelut
### 1. kierros
1. kierroksella pelasivat II-divisioonan joukkueet. Otteluparien voittajat ja lohkojen kaksi parasta etenivät 2. kierrokselle.
#### Lohko 1

#### Lohko 2

#### Otteluparit 3-11

### 2. kierros
2. kierroksella mukaan liittyivät Suomi-sarjan joukkueet lukuun ottamatta edelliskauden kolmea parasta joukkuetta. Otteluparin ja lohkojen voittajat etenivät seuraavalle kierrokselle.
#### Ottelupari 1

#### Lohko 2

#### Lohko 3

#### Lohko 4

#### Lohko 5

#### Lohko 6

#### Lohko 7

#### Lohko 8

### 3. kierros
3. kierroksella mukaan liittyivät Mestiksen joukkueet sekä Suomi-sarjan kolme parasta joukkuetta. Lohkojen voittajat etenivät puolivälieriin.
#### Lohko 1

#### Lohko 2

#### Lohko 3

#### Lohko 4

#### Lohko 5

#### Lohko 6

#### Lohko 7

#### Lohko 8

### Puolivälierät
Puolivälierät pelattiin paras kahdesta -menetelmällä. Otteluparien voittajat etenivät välieriin.

### Välierät
Välierät pelattiin paras kahdesta -menetelmällä. Otteluparien voittajat etenivät loppuotteluun.

### Loppuottelu

## Lähteet
Obrovac

**Obrovac** () on kaupunki Pohjois-Dalmatiassa, Zadarin piirikunnassa Kroatiassa . Obrovacin kunnassa on yhteensä 4 323 asukasta. Kaupunki sijaitsee Zrmanja-joen kanjonissa.

## Maantiede

Obrovac on kaupunki Zrmanja-joen varrella noin 11&nbsp;kilometrin päässä sen suulta. Zrmanjan sivujoki Krupa on suosittu melonta- ja koskenlaskupaikka. Lähellä Krupan kylää on luostari, jossa säilytetään arvokasta ikonikokoelmaa. Noin kaksi kilometriä kaupungista luoteeseen vuorille johtavan tien varrella sijaitsee autio 1970-luvulla rakennettu alumiinioksiditehdas. Kaupungin eteläpuolella on Bijela-joen kanjoni, jossa on paljon vesiputouksia sekä pieniä lampia.

## Historia

Obrovac mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 1337. Vuonna 1527 sen valtasivat ottomaanit.

Lokakuussa 1683 Venetsian Dalmatian väestö, pääasiassa Ravni kotarin uskokit valtasivat takaisin Skradinin, Karinin, Vranan, Benkovacin ja Obrovacin.  Vuonna 1687 morlakkijohtaja Stojan Janković pakotti ottomaanit pois Obrovacista. 

Vuonna 2008 Obrovacin "rivieran" kunnostus valmistui, mikä oli suurin taloudellinen investointi kaupunkiin sitten Kroatian itsenäisyyden.  Vuonna 2009 alueelta löydettiin toisen maailmansodan aikainen joukkohauta. 

## Väestö
Obrovacin kokonaisväkiluku on 4 323, ja siihen kuuluvat asutuskeskukset Bilišane (176 asukasta), Bogatnik (131), Golubić (132), Gornji Karin (1 125), Kaštel Žegarski (135), Komazeci (42), Krupa (127), Kruševo (1 112), Muškovci (100), Nadvoda (170), Obrovac (996) ja Zelengrad (77). 
 
Kunnan väkiluku oli huipussaan vuoden 1971 väestönlaskennassa 13 498 asukkaalla. 1970- ja 1980-luvuilla maastamuutto vaikutti merkittävästi Obrovaciin alueen alhaisen elintason vuoksi.

Vähän ennen Jugoslavian hajoamissotien alkamista, vuoden 1991 väestönlaskennan mukaan 65,5 % Obrovacin väestöstä oli serbejä. Operaatio Myrskyn aikana suurin osa Obrovacin väestöstä pakeni kaupungista, ennen kuin Kroatian armeija valtasi Obrovacin 5. elokuuta 1995  Nykyään enemmistö on kroaatteja, 65,7%, kun taas 31,4% ilmoitti olevansa serbejä. 
 

## Tunnettuja henkilöitä

* Janko Mitrović (1613–1659), morlakkijohtaja
* Stojan Janković (1636–1687), morlakkijohtaja
* Simeon Končarević (1690–1769), Dalmatian ja Albanian ortodoksisen kirkon piispa
* Gerasim Zelić (1752–1828), serbialainen arkkimandriitti ja kirjailija
* Miladin Pršo Dado (1974-), entinen kroatialainen jalkapalloilija, jonka perhe ja sukujuuret ovat Obrovacista
* Arijan Komazec (1970-), kroatialainen entinen koripalloilija
* Obrad Zelić, (1946-), palkittu serbialainen parodontologi

## Lähteet
Ahvenanmaan helluntaiseurakunta

**Ahvenanmaan helluntaiseurakunta** () on vuonna 1934 perustettu maarianhaminalainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan 3. toukokuuta 1987 käyttöön vihityt tilat sijaitsevat keskeisellä paikalla Maarianhaminassa. Seurakunnan pastori on Joel Stenroos.

## Historia
Seurakunnan ensimmäisiä saarnaajia olivat Sigfrid Vinberg, Ingrid Danielsson, Mildred Lindberg, Margit Holm ja Margit Tuomikoski. Aluksi seurakunnasta käytettiin nimeä *Tabor* ja myöhemmin nimeä *Filadelfia*. Vuosien ajan kokouksia pidettiin kodeissa ja kouluissa Vårdössä, Föglössä sekä Getassa ja Finströmissä.

Myöhemmin seurakunta sai taloudellista tukea Tukholman Filadelfia-seurakunnalta ja pystyi vihkimään kokoontumispaikan Läntiseltä Esplanadikadulta. Vuodesta 1945 seurakunta on julkaissut sanomalehteä *Ålandfältet*. 1990-luvulla joukko seurakuntalaisia perusti *Livets källa* -seurakunnan.

## Seurakunnan johtajat
Seurakunnan johtajia ovat vuosien varrella olleet mm.:
* Samuel Gustafsson
* Erik Vesterberg
* Hilding Söderholm
* Bertel Lindstedt
* Jean-Erik Mårtensson
* Emil Dahl
* Håkan Ekholm
* Johnny Holmberg
* Karl-Gustaf Svens
* Per-Inge Andersson
* Kenneth Witick
* Joel Stenroos

## Katso myös
* Helluntaiherätys Suomessa

## Lähteet
*  

### Viitteet
Rypticus

**Rypticus** on meriahventen (Serranidae) heimoon ja meriahventen (Epinephelinae) alaheimoon kuuluva Atlantin valtameren keski- ja länsisosista ja Tyynenmeren itäosista tavattava kalasuku. Sen tyyppilaji on myrkkysaippuakala (*Rypticus saponaceus*). Sukuun luetaan seuraavat kymmenen lajia:

**[[Rypticus bicolor]]* (Valenciennes, 1846)
**[[Rypticus bistrispinus]]* (Mitchill, 1818) – pisamasaippuakala
**[[Rypticus bornoi]]* Beebe & Tee-Van, 1928
**[[Rypticus carpenteri]]* Baldwin & Weigt, 2012
**[[Rypticus courtenayi]]* McArtney, 1979
**[[Rypticus maculatus]]* Holbrook, 1855
**[[Rypticus nigripinnis]]* Gill, 1861
**[[Rypticus randalli]]* Courtenay, 1967	
**[[Rypticus saponaceus]]* (Bloch & Schneider, 1801) – myrkkysaippuakala
**[[Rypticus subbifrenatus]]* Gill, 1861 – täpläsaippuakala

## Lähteet
* Lajien suomenkieliset nimet: 
### Viitteet
Josh Green (poliitikko)

**Joshua ”Josh” Booth Green** (s. 11. helmikuuta 1970 Kingston, New York, Yhdysvallat) on havaijilainen lääkäri ja poliitikko, joka on joulukuusta 2022 lähtien toiminut osavaltionsa kuvernöörinä. Tätä ennen hän toimi varakuvernöörinä.

## Tausta ja yksityiselämä
Green syntyi Kingstonissa, New Yorkissa ja muutti myöhemmin Pennsylvaniaan. Aluksi Green opiskeli antropologiaa Swarthmore College -koulussa, josta hän valmistui vuonna 1992. Tämän jälkeen hän vaihtoi lääketieteeseen ja valmistui vuonna 1997 lääketieteen tohtoriksi Pennsylvanian osavaltionyliopistosta. Valmistumisensa jälkeen Green lähti vapaaehtoislääkäriksi Etelä-Afrikan syrjäseuduille ja hoiti erityisesti malariaan ja AIDSiin sairastuneita potilaita.

Uskonnolliselta vakaumukseltaan Green on juutalainen. Green tapasi vaimonsa Jaime Ushirodan vuonna 2005. Pari avioitui vuotta myöhemmin, ja heillä on kaksi lasta.

## Poliittinen ura
Green valittiin Havaijin edustajainhuoneeseen vuonna 2004, jossa hän palveli yhden kauden. Tämä jälkeen hänet valittiin osavaltion senaattiin, jossa hän edusti vuoteen 2018 asti. Tällöin hänet valittiin osavaltion varakuvernööriksi. Kuvernööri David Ige määräsi Greenin lähes välittömästi puuttumaan osavaltion korkeisiin asunnottomuuslukuihin. Green sanoi tuolloin, että arviolta 70&nbsp;% hänen ajastaan kuluu asian hoitamiseen.

Varakuvernöörinä toimiessaan Green on tehnyt edelleen töitä ensiavussa viikonloppuisin.

Vuonna 2021 julkaistun kyselyn mukaan 63&nbsp;% Havaijin asukkaista sanoi olevansa tyytyväisiä Greenin suoritukseen varakuvernöörinä (17&nbsp;% ei ollut tyytyväisiä). Kuvernööri Igeen tyytyväisiä oli 22&nbsp;% ja tyytymättömiä 52&nbsp;%.

### Kuvernöörinä
Green ilmoitti lähtevänsä ehdolle vuoden 2022 kuvernöörivaaleissa helmikuussa 2022. Istuva kuvernööri Ige ei voinut enää asettua ehdolle. Elokuussa 2022 demokraatit valitsivat Greenin ehdokkaaksi marraskuun kuvernöörivaaleissa. Hänen vastaehdokkaansa oli republikaanien Duke Aiona. Green voitti saatuan hieman reilut 60&nbsp;% äänistä.

Hän astui virkaan 5. joulukuuta varakuvernöörinään Sylvia Luke. Virkaanastujaispuheessaan hän vannoi kamppailevansa mm. elintasokustannuksia ja asuntopulaa vastaan. Heinäkuussa 2023 hän antoi kuvernöörin määräyksen, jonka nojalla julistettiin asuntohätätila ja purettiin liuta maan käyttöön liittyviä normeja. Tavoitteena on rakentaa 50 000 uutta asuntoa seuraavan 3–5 vuoden aikana.

Havaijin tuhoisten maastopalojen jälkeen Green ilmoitti keskeyttävänsä Lahainan tonttien myynnin muille kuin Havaijin osavaltion asukkaille. Tavoitteena on estää tonttien myynti alehintaan paikallisten kustannuksella.

## Lähteet
Sofija Tuibojeva

**Sofija Erdžonovna Tuibojeva** (, ; 30. tammikuuta 1913 – 25. lokakuuta 1996 Dušanbe) oli tadžikistanilainen näyttelijä.

Tuibojeva esiintyi 1920-luvulta lähtien teatteriesityksissä Tadžikistanissa ja Uzbekistanissa. Hän teki myös lukuisia elokuvaesiintymisiä ja osallistui elokuvien dubbaamiseen tadžikin kielelle. Tuibojeva sai lukuisia palkintoja ja tunnustuksia, joihin kuuluivat kolme Työn punalipun kunniamerkkiä (1941, 1949, 1957) ja Leninin kunniamerkki (1954). Vuonna 1941 hän sai Tadžikistanin sosialistisen neuvostotasavallan kansantaiteilijan arvonimen.

## Filmografia
(valikoitu)

* *[[Sudba poeta]]* (1959)
* *[[Hasan Arbakeš]]* (1965) 
* *[[Pod peplom – ogon]]* (1967)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Marija Vuković

**Marija Vuković** (s. 21. tammikuuta 1992) on montenegrolainen korkeushypyn EM-mitalisti.

Vuković saavutti hopeaa Novi Sadin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009 tuloksella 189 cm. Hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden Monctonissa 2010 tuloksella 191. 

Vuković karsiutui loppukilpailusta MM-kilpailuissa 2011, 2017, 2019, 2022 ja 2023, EM-kilpailuissa 2010, 2016, 2018 ja 2024 sekä sisäratojen EM-kilpailuissa 2015, 2017, 2019 ja 2023. Hän sijoittui seitsemänneksi Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021. Samana vuonna käydyissä Tokion olympialaisissa hän oli yhdeksäs tuloksella 196&nbsp;cm. Hän sijoittui neljänneksi Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 tuloksella 195. Hän saavutti kesällä 2022 kultaa Välimeren kisoissa tuloksella 192 ja hopeaa Münchenin EM-kilpailuissa tuloksella 195&nbsp;cm. Vuonna 2025 hän oli Apeldoornin sisäratojen EM-kilpailuissa kahdeksas tuloksella 185&nbsp;cm ja Tokion MM-kilpailuissa kahdestoista tuloksella 188.

Vuković hyppäsi ennätyksensä 197 cm Smederevossa 27. kesäkuuta 2021. Hallissa hän on hypännyt parhaimmillaan 196 cm Banská Bystricassa 15. helmikuuta 2022. Molemmat tulokset ovat Montenegron-ennätyksiä.

## Lähteet
Angelina Topić

**Angelina Topić** (, s. 26. heinäkuuta 2005) on serbialainen korkeushypyn MM- ja EM-mitalisti. Hän edustaa Top Jump Beograd -seuraa ja on 183&nbsp;cm pitkä. Hän kilpailee arvokisatasolla myös pituushypyssä.

Topić sijoittui vuonna 2021 korkeushypyssä kahdeksanneksi Tallinnan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa ja kuudenneksi saman ikäluokan MM-kilpailuissa Nairobissa. Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 hän oli yhdeksäs. Hän voitti alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Jerusalemissa 2022 tuloksella 192 cm. Hän saavutti samana vuonna pronssia Calin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa ja Münchenin EM-kilpailuissa − molemmissa tuloksella 193 cm. Vuonna 2023 hän sijoittui Istanbulin EM-hallikilpailuissa neljänneksi Serbian ennätystä sivunneella tuloksella 194. Jerusalemin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2023 hän voitti kultaa korkeushypyssä tuloksella 190 ja sijoittui pituushypyssä kuudenneksi. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän oli korkeushypyssä seitsemäs ja Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa 2024 viides. Hän saavutti Rooman EM-kilpailuissa 2024 hopeaa korkeushypyssä tuloksella 197 ja karsiutui pituushypyn loppukilpailusta. Pariisin olympialaisissa hän selviytyi korkeushypyn loppukilpailuun, muttei pystynyt osallistumaan siihen loukattuaan nilkkansa karsintakilpailussa. Muutamaa viikkoa myöhemmin hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden Limassa tuloksella 191 cm. Apeldoornin sisäratojen EM-kilpailuissa 2025 hän saavutti hopeaa tuloksella 195. Kaksi viikkoa myöhemmin hän sijoittui samalla tuloksella neljänneksi Nanjingin MM-hallikilpailuissa. Kesällä hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Bergenissä tuloksella 195&nbsp;cm. Syyskuisissa Tokion MM-kilpailuissa hän jakoi pronssin Jaroslava Mahutših’in kanssa tuloksella 197.

Topić on voittanut kaksi Timanttiliigan kilpailua. Serbian-mestaruuden hän on voittanut korkeushypyssä ulkoradoilla 2021, 2022, 2023, 2024 ja 2025 sekä sisäradoilla 2021, 2024 ja 2025. Pituushypyn Serbian-mestaruuden hän voitti ulkoradoilla 2023. Hän hyppäsi korkeushypyn Serbian-ennätyksen ja alle 18-vuotiaiden maailmanennätystä sivunneen tuloksen 196 cm Kruševacssa kesäkuussa 2022. Nykyisen Serbian-ennätyksen 198&nbsp;cm hän hyppäsi Marrakechissa 19. toukokuuta 2024 ja maan halliennätyksen 197 Banská Bystricassa  13. helmikuuta 2024. Pituushyppyennätyksensä 658&nbsp;cm hän hyppäsi Kraljevossa 30. heinäkuuta 2023.

Angelina Topićin isä Dragutin Topić on korkeushypyn Euroopan-mestari 1990 ja äiti Biljana Topić kolmiloikkaaja.

## Lähteet