open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Châtillon-sur-Indre

**Châtillon-sur-Indre** on kunta Ranskassa Indren departementissa Centre-Val de Loiren alueella.  Se sijaitsee Indrejoen varrella, noin 46 kilometriä Châteauroux’n kaupungista luoteeseen.

Kaupunki mainitaan ensimmäisen kerran kirjallisesti jo 800-luvulla. Se on sittemmin kehittynyt 1000-luvulla rakennetun puolustustornin eli donjonin ympärille. Torni tunnetaan nimellä Caesarin torni, ja sen rakennutti Henrik II. Tornin vieressä oleva linna *Château de Châtillon-sur-Indre* on rakennettu 1200-luvun lopulla, ja sen rakentamisen aloitti Ranskan kuningas Filip III:n suosikki Pierre de la Brosse. De la Brosse menetti kuninkaan suosion ja hänet hirtettiin. Linnan rakennutti valmiiksi Filip III ja hänen seuraajansa Filip IV. Keskustassa oleva Notre Damen kirkko on myös rakennettu 1100-luvulla. Kirkon laiva on korkea ja neljä jänteinen. 


Tiedosto:Châtillon-sur-Indre_-_Château_-1.JPG|Caesarin torni
Tiedosto:Châtillon-sur-Indre_-_Château_-9.JPG|Château de Châtillon-sur-Indre
Tiedosto:Châtillon-sur-Indre_-_Eglise_Notre-Dame_-13.JPG|Notre-Damen kirkko
Tiedosto:Châtillon-sur-Indre_-_Eglise_Notre-Dame_-14.JPG|Notre-Damen kirkon laiva


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Wayanan kieli

**Wayana** (omakielinen nimi *wayâna*) on karibilaisiin kieliin kuuluva kieli, jota puhutaan Ranskan Guayanan ja Surinamen rajalla. Kielellä on noin 1500 puhujaa, joista noin tuhat asuu Ranskan Guayanan puolella.

Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Uusi testamentti on käännetty wayanaksi vuonna 1979.

## Fonologia

### Konsonantit

Konsonantti [h] voi realisoitua myös muodossa [ʃ].

Lähde:

### Vokaalit

Lähde:

## Lähteet
Jussi Eskola

**Jussi Eskola** -nimisiä suomalaisia henkilöitä ovat:

* Jussi Eskola (s. 1973), urheiluselostaja ja -toimittaja
* Jussi Eskola (s. 1973), urheilutoimittaja ja -kirjailija, valokuvaaja
* Jussi Eskola (s. 1987), koripalloilija.
Hönsholm

**Hönsholm** on huvilasaari lounaisessa Espoossa Moisöfjärdenin merialueella. Virallisessa kaupunginosajaossa saari kuuluu Soukkaan.

Hönsholmin pinta-ala on 20 aaria ja länsi–itäsuuntainen pituus 100 metriä. Hönsholmin länsipuolella sijaitsevat Kornholmen ja Björkholmen, lounaassa on Soukanniemi ja kaakossa Moisö. Koillisessa sijaitsee Munkholmarna-saarikokonaisuus.

Alueella vallitsee lämminkesäinen ja kylmätalvinen mannerilmasto (Dfb).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
Ranskalainen viittomakieli

**Ranskalainen viittomakieli** (ranskaksi *langue des signes française*) on Ranskan kuulovammaisten käyttämä viittomakieli. Ranskan lisäksi sitä käytetään myös Sveitsin ranskankielisissä kantoneissa. Viittojia kielellä on arviolta noin 100 000. Kielen katsotaan olevan elinvoimainen.

Ranskalainen viittomakielen katsotaan saaneen alkunsa 1700-luvulla ja se on toiminut esikuvana amerikkalaiselle viittomakielelle. Kieli on yksi Euroopan vanhimmista. Kielen kehittäjäksi mainitaan yleensä Charles Michel de l’Épée, sillä hän loi yhteiset säännöt Pariisissa käytetyille lukuisille viittojille. Lisäksi hän avasi koulun, jossa hän opetti ilmaiseksi kehittämäänsä viittomakieltä, mikä auttoi juuri tämän viitotun version leviämisessä..

Vuonna 2005 Ranskan parlamentti hyväksyi lain, jossa se tunnusti ranskalaisen viittomakielen omaksi kielekseen. Lain nojalla mm. viittomakieltä käyttävillä oppilailla on oikeus saada opetusta viittomakielellä..

Ranskalaisen viittomakielen akatemia (ran. *Académie de Langues des Signes Française*) perustettiin vuonna 1979 ja sen tehtävä on edistää viittomakielen käyttöä sekä toimia kielen kielenhuollosta vastaavana instituutiona.

## Lähteet
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1961

Suomen yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Valkeakoskella 25.-26. helmikuuta niin miesten kuin naisten sarjoissa. Kaikkiaan kilpailuun osallistui 13 mies- ja 6 naisluistelijaa. Yleiskilpailun ohessa ratkaistiin matkamestaruudet.

### Miehet







### Naiset
Iris Sihvonen voitti kolme matkaa, joten hänestä tuli Suomen mestari. Pisteiden mukaan Pirkko Tanskanen olisi voittanut kisan, mutta kolmen matkan voitto ratkaisi mestaruuden.







## Lähteet
* speedskatingnews-sivuilta (miehet)
* speedskatingnews-sivuilta (naiset)
Siuntion seurakuntakoti

**Siuntion seurakuntakoti** (ruots. *Sjundeå församlingshem*) on Siuntion suomenkielisen seurakunnan ja Sjundeå svenska församlingin yhteinen seurakuntatalo Siuntion kirkonkylässä. Rakennus sijaitsee Siuntion Pyhän Pietarin kirkon eteläpuolella osoitteessa Kalansinkuja 5.

Vuonna 1975 rakennetussa kaksikerroksisessa tiiliseinäisessä rakennuksessa on juhlasali, keittiö, seurakuntien ja seurakuntayhtymän toimistotilat, diakonien vastaanotto ja Siuntion kirkonarkisto. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Lars Rejström.

Uudet tilat tulivat Siuntion seurakunnille välttämättömiksi sen jälkeen, kun Siuntion pappila myytiin vuonna 1976. Siuntion seurakuntakodin omistaa Siuntion seurakuntayhtymä.

## Katso myös
* Siuntion Pyhän Pietarin kirkko
* Siuntion suomenkielinen seurakunta
* Sjundeå svenska församling
* Siuntion seurakuntayhtymä

## Lähteet
Jaa, ei, tyhjiä, poissa

**Jaa, ei, tyhjiä, poissa** viittaa Suomen eduskunnan täysistuntojen äänestykseen. Kansanedustajat äänestävät täysi-istunnossa joko ”jaa”, ”ei” tai ”tyhjä” taikka ovat poissa. Kun äänet on laskettu, eduskunnan puhemies ilmoittaa, kuinka paljon kukin vaihtoehto on saanut ääniä. (Esimerkiksi: ”*Jaa* 89, *ei* 65, *tyhjiä* 32, *poissa* 13”).

*Jaa*-ilmaus on peräisin ruotsin kielestä ja tarkoittaa *kyllä*. Ilmaus on periytynyt ajalta, jolloin Suomi oli osa Ruotsia. Vanhakantainen *jaa*-ilmaus on yhä käytössä suomalaisissa säädöksissä, joissa määrätään eduskunnan äänestyksestä. Eduskunnan työjärjestyksessä lukee: ”*Äänestysjärjestyksen tultua hyväksytyksi puhemies tekee sellaisen äänestysesityksen, että vastaus jaa tai ei ilmaisee eduskunnan päätöksen*.”

## Lähteet
Jaa, ei, tyhjiä, poissa (podcast)

**Jaa, ei, tyhjiä, poissa** oli Yle Areenan politiikkaan keskittyvä podcast-sarja, jota juonsivat Ylen politiikan toimittajat Robert Sundman, Helmiina Suhonen ja Olli Seuri. Sarja alkoi vuonna 2019, ja sen jaksot keräsivät noin 30&nbsp;000–40&nbsp;000 kuuntelukertaa. Sarja päättyi joulukuussa 2021.

*Jaa, ei, tyhjiä, poissa* ilmestyi syys- ja kevätkautisin kerran viikossa perjantaisin. Se käsitteli politiikan ajankohtaisia aiheita.

Sarjan nimi on viittaus eduskunnan äänestykseen, jossa kansanedustajat äänestävät joko ”jaa”, ”ei” tai ”tyhjä” taikka ovat poissa. Helsingin Sanomien Sampsa Oinaalan arvion mukaan ”*podcastia toimittavat 24–35-vuotiaat Robert Sundman, Helmiina Suhonen ja Olli Seuri – – suuntaavat työnsä itsensä ikäisille kuulijoille. He pyrkivät puhumaan asiaa viihdyttävästi kuulijan tasolta ja onnistuvatkin siinä kohtuullisesti – tosin välillä sortuen inside-kielenkäyttöön*”.

## Lähteet
Grünwalder Stadion

**Städtisches Stadion an der Grünwalder Straße** () eli **Grünwalder Stadion** tai **Sechzgerstadion** on jalkapallostadion Münchenissä Saksassa. Siellä pelaavat TSV 1860 München, Türkgücü München ja Bayern Münchenin reservijoukkue. Se avattiin 21. toukokuuta 1911 ja sinne mahtuu 15 000 ihmistä.
Claes Hylinger

**Claes Hylinger** (s. 1943 Göteborg, Ruotsi) on ruotsalainen kirjailija, koulutukseltaan filosofian kandidaatti. Hänen esikoisromaaninsa *I krig och kärlek* ilmestyi 1972, ja siinä kuten runoissa on nähtävissä dadaisti. Hän yhdistelee kollaasinomaisesti ja parodioi yläkulttuuria. Läpimurtoteos on nostalginen rakkauskertomus, romaani *Ett långt farväl* (1981).

## Palkinnot ja tunnustukset
* Dobloug-palkinto 2002

## Suomennettu tuotanto
* *Leopardin sydän ja muita pohdintoja*, suomentanut Caj Westerberg; artikkeli julkaisussa: Parnasso 44 (1994) : 3, s. 323–325

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Claes Hylinger, Store norske leksikon
Dobloug-palkinto

**Dobloug-palkinto** on norjalainen kirjallisuuspalkinto. Palkinnon myöntää vuonna 1938 perustettu säätiö, joka perustuu norjalaisen Birger Doblougin (1881–1944) testamenttilahjoitukseen. Palkinnon jakaa Ruotsin akatemia. Palkinnon tarkoitus on edistää norjalaisten ja ruotsalaisten kaunokirjallisten ja kirjallisuushistoriallisten teosten julkaisua. Palkitut julkaistaan toukokuussa. Norjalainen voittaja julkistetaan Norsk Litteraturfestivalin avajaisten yhteydessä.

## Palkitut

## Lähteet
Wolkoffin talomuseo

**Wolkoffin talomuseo** on Lappeenrannan kaupungille kuuluva museokohde. Wolkoffin talo on osa Lappeenrannan museoita, joita ovat lisäksi Etelä-Karjalan museo, Lappeenrannan taidemuseo ja Ratsuväkimuseo.   

Wolkoffin talo sijaitsee Lappeenrannassa Kauppakadun ja Ainonkadun kulmassa. Wolkoffin talo on rakennettu vuonna 1826. Ainonkadun puoleinen siipi on rakennettu vuonna 1905. Venäläinen Wolkoffien suku omisti kauppiastalon vuosina 1872 - 1986. Perikunta lahjoitti talon museoksi vuonna 1986, ja vuonna 1993 se avattiin yleisölle.

## Historiaa
Lappeenrannan Kauppakadun ja Suuren Rantakadun (nykyisin Ainonkatu) kulmaan rakennettiin puinen kauppakartano vuonna 1826. Rakennuttaja oli kauppias Jacob Claudelin.   

Ivan Wolkoff  osti kauppakartanon kauppias Zirjakovilta vuonna 1872. Ivan sai perheensä kanssa Suomen kansalaisuuden vuonna 1871, joka mahdollisti talon virallisen omistamisen ja lainhuudatuksen. Ivan Wolkoff (1827 - 1900) oli kotoisin Jaroslavlista Venäjältä. Hän tuli Lappeenrantaan 1840-luvulla. Lappeenrannassa Ivan toimi puutarhurina, teurastajana ja kauppiaana. Ivan Wolkoffilla oli  Kauppakadulla  Wolkoffin talossa sekatavarakauppa. Kauppias Claudelinin aikaan kaupantekoa tehtiin pihan puolelta. Nykyisin kaupan tiloissa toimii Wolkoffin puoti.  

Kauppiasuransa lisäksi Ivan Wolkoff toimi merkittävästi ortodoksisen kirkon hyväksi. Ivan valittiin Lappeenrannan ortodoksisen Pokrovan kirkon kirkonisännäksi, jonka tehtäviä hän hoiti 1860-luvulta vuoteen 1900 asti.   

Wolkoffin suvun taloa ovat Ivan Wolkoffin jälkeen isännöineet Ivan Wolkoffin  pojat Mihail Wolkoff (k. 1901) ja Nikolai Wolkoff (k. 1912), Nikolai Wolkoffin  lapset Johannes Wolkoff (k. 1969) ja Anna Wolkoff-Nissinen (k. 1983)  ja Johannes Wolkoffin lapset.

## Näyttelyt
Taloon tutustutaan opastetuilla kierroksilla. Wolkoffin talomuseossa on myös museokauppa, Wolkoffin puoti. Opastetut kierrokset alkavat puodista.  

Talomuseo on suvun vuonna 1986 luovuttamassa asussa. Opastetulla kierroksella liikutaan rakennuksen alakerrassa. Nähtävillä on ”naisten kabinetti ” ja makuuhuone, sali, miesten työhuone, ruokasali, makuuhuone, lastenhuone ja keittiö.   

Pääsiäisenaikaan järjestetään opastettuja pääsiäiskierroksia. Talon saliin katetaan Wolkoffin suvun perinteiden mukaan pikkupöydille pääsiäisherkkuja kuten baba ja kulitsa. Ortodoksisessa kirkossa pääsiäiseen valmistaudutaan ja paastoa seuraa suuri juhla. Wolkoffin suku on muistellut paastonaikaan ja pääsiäiseen liittyviä traditioita.  

Wolkoffin museossa on jouluaikaan opastettuja joulukierroksia, joissa tutustutaan Johannes Wolkoffin perheen joulunvieton tapoihin. Talossa on jouluaikaan nähtävillä kattoon asti oleva, koristeltu kuusi.

## Lähteet
IST Entertainment

**IST Entertainment** (aiemmin **Play M Entertainment**) on eteläkorealainen levy-yhtiö. Yhtiö on perustettu vuonna 2011 Cube Entertainmentin alaisuudessa, mutta Kakao M osti yhtiön vuonna 2015. Kakao M yhdisti Plan A Entertainmentin ja Fave Entertainmentin, josta muodostui uusi yhtiö Plan M Entertainment. Plan A Entertainment toimi aiemmin nimellä A Cube Entertainment, joka usein sekoitettiin sen emoyhtiöön Cube Entertainmentiin. Kakao M ja Kakao Page yhdistyivät myöhemmin Kakao Entertainmentiksi. 

Yhtiö vaihtoi nimensä IST Entertainmentiksi marraskuussa 2021.

## Artisteja
; Ryhmiä
* Apink
* Victon
* Bandage
* Weeekly

; Sooloartisteja
* Huh Gak
* Jung Eun-ji
* Oh Ha-young
* Han Seung-woo
* Kim Nam-joo

## Lähteet
Teollisuustyöväen asuntomuseo

**Teollisuustyöväen asuntomuseo** on Imatran alueen teollisuustyöväen asumiskulttuuria esittelevä museokohde Vuoksen varrella Tainionkoskella.

Teollisuustyöväen asuntomuseo sijaitsee Ritikanrannassa, jonne Ab Tornator rakensi Vuoksen rannalle Tainionkosken tehtaan työntekijöitä varten vuonna 1896 kuusi viiden perheen asuinkasarmia sekä sauna-pakarituvan. 

## Historiaa
Teollisuustyöväen asuntomuseo sijaitsee Ritikanrannassa, jonne Ab Tornator rakensi Vuoksen rannalle Tainionkosken tehtaan työntekijöitä varten vuonna 1896 kuusi viiden perheen asuinkasarmia sekä sauna-pakarituvan. Vuosien 1897-1898 aikana alueelle rakennettiin vielä neljä asuinkasarmia lisää. Asuinalueen viereen valmistui 1900luvun alussa myös kaupparakennus, kansakoulu, posti ja Tainionkosken VPK:n talo. Alueen läheisyyteen sijoitettiin myös Tainionkosken tori v. 1904. Asuinalue oli Ab Tornatorin (myöh. Enso-Gutzeit Oy:n) Tainionkosken tehtaiden työväen asuinkäytössä 1950-luvulle saakka. 

Ritikanrannan asuinalueen asuinrakennuksista purettiin suurin osa 1960-luvun puolivälissä. Työväen Sivistysliiton aloitteesta Enso-Gutzeit Oy luovutti yhden asuinkasarmin ja sauna-pakarituvan museokäyttöön vuonna 1972. Kunnostustöiden jälkeen asuinkasarmin ja sauna-pakarituvan muodostama kokonaisuus avattiin Teollisuustyöväen asuntomuseona vuonna 1975. Asuinrakennuksessa on neljän asunnon muodostama kokonaisuus, joka esittelee teollisuustyöväen asumista 1900-luvun alusta 1950–1960-luvuille saakka.

## Lähteet
Hr. Ms. Tjerk Hiddes

**Hr. Ms. Tjerk Hiddes** on ollut kolmen ja lisäksi sen piti olla neljännen Alankomaiden kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä. Alukset on nimetty amiraali Tjerk Hiddes de Vriesin mukaan. Alukset olivat:
**Hr. Ms. Tjerk Hiddesin* piti olla Gerald Callenburgh -luokan hävittäjä
**[[Hr. Ms. Tjerk Hiddes (G16)|Hr Ms. Tjerk Hiddes]]*, ex- *HMS Nonpareil* N-luokan hävittäjä
**[[Hr. Ms. Tjerk Hiddes (F804)|Hr Ms. Tjerk Hiddes]]*, Van Spejk -luokan fregatti
**[[Hr. Ms. Tjerk Hiddes (F830)|Hr Ms. Tjerk Hiddes]]*, Karel Doorman -luokan fregatti.
Luettelo Italian puolueista

Tämä artikkeli on **luettelo** **[[Italia|Italian]] [[puolue]]ista**.

## Suuret parlamenttipuolueet

## Lähteet
Pätärin talomuseo

**Pätärin talomuseo** on Ylijärvellä, Lappeenrannan Ylämaalla sijaitseva museo, joka esittelee tyypillistä 1800-1900 -lukujen talonpoikaismiljöötä. Museon muodostaa Pätärin suvun tila, jota on kutsuttu myös Kankaiseksi, sekä navetassa sijaitseva kotiseutumuseo. Talomuseo on perustettu vuonna 1980 ja kotiseutumuseo vuonna 1983. Pätärin talomuseon esineistö on muutamaa vitriiniä lukuun ottamatta alkuperäistä taloon kuuluvaa esineistöä.

## Historia
Pätärin tila on rakennettu tiettävästi noin 1870-1880-luvuilla. Tila koostuu päärakennuksesta, kahdesta rivistä aittoja, joihin kuuluvat vilja-aitta, vaateaitta, maitoaitta, suutarinaitta, liha-aitta, työvälineaitta, puukatos sekä navetta. Nykyinen navetta on rakennettu 1950-luvulla ja siinä sijaitsee Ylämaan kotiseutumuseo. Päärakennuksen tupa on tuotu Säkkijärveltä taloa rakennettaessa. Muu osa päärakennuksesta, eli kaksi kammaria, porstua ja maitokammari, on rakennettu paikan päällä. Vilja-aitta on peräisin 1600-luvulta.

Pätärin tilan ensimmäiset asukkaan olivat sinne muuttaneet Antti Mikonpoika Pätäri (1861-1932) ja Valpuri Mikontytär Seppä (1867-1947). Heille syntyi yhteensä kuusi lasta, mutta ainut perillinen oli tyttären poika Veikko Alatalo, joka kuoli jatkosodassa vuonna 1944. Antin ja Valpuri poika Matti Pätäri oli tilan viimeinen asukas ja kuoli vuonna 1976. Ilman tunnustettuja perillisiä tila päätyi valtion omistukseen, ja vuonna 1978 Ylämaan kunta lunasti tilan omistukseensa.

## Ylämaan kotiseutumuseo
Pätärin tilan navetassa sijaitsevaan kotiseutumuseoon on koottu ylämaalaisten lahjoittamia esineitä. Näyttelytiloissa on nähtävissä suurimmilta osin maitotalouteen, pellavan käsittelyyn, viljelyyn, kalastukseen ja metsästykseen liittyvää työvälineistöä.

Aiemmin kotiseutumuseo sijaitsi Ylämaalla Leinon koululla sekä vanhassa kunnantalossa.

## Museon vaiheita
Vuonna 2010 Ylämaan kunta liittyi osaksi Lappeenrannan kaupunkia, ja museo siirtyi kaupungin omistukseen. Vuonna 2019 kaupunki lahjoitti Pätärin kotiseutumuseon rakennukset ja vuokrasi maapohjan Ylämaan kotiseutuyhdistykselle. 

Pätäriin iski vuonna 2014 salama, jonka seurauksena osa esineistöstä tuhoutui.

Museossa kuvattiin vuosina 2010-2011 suurin osa sotaelokuvasta *[[Hiljaisuus (suomalainen elokuva)|Hiljaisuus]]*. Elokuvassa tila toimi kaatuneiden evakuoimiskeskuksena, ja samassa käytössä tila toimi myös todellisuudessa jatkosodassa.

## Lähteet
Nuijamaan pitäjänmuseo

**Nuijamaan Pitäjänmuseo** on Lappeenrannan Nuijamaalla sijaitseva paikallismuseo. Se sijaitsee Nuijamaan kirkon läheisyydessä Suomen ja Venäjän rajavyöhykkeen vieressä.
 
Museo on alun perin perustettu Nuijamaan kunnan aikana vuonna 1979.  Vuonna 2014 Nuijamaa Seura ry ja Nuijamaan VPK ry ostivat museorakennuksen Lappeenrannan kaupungilta Nuijamaa Seuran vastatessa edelleen museotoiminnasta.  Museota hallinnoi talkoovoimin Nuijamaa Seura. 

## Historiaa
Nuijamaan pitäjänmuseo on alun perin  Nuijamaan kunnan lainajyvästö, joka on rakennettu vuonna 1909 ollen Nuijamaan kunnan ensimmäinen rakennusprojekti.  Ensimmäinen ajatus lainajyvästön muuttamiseksi museoksi oli jo 1960-luvulta ja museo on avattu vuonna 1980 Nuijamaa päivän yhteydessä. Museo on ollut avaamisen jälkeen suosittu. Museon  evakkotaival-näyttelyä kävi vuonna 1982 katsomassa 3400 henkeä. 

## Nykyhetki
Vuonna 2014 Lappeenrannan kaupungin kaupatessa kiinteistöjään, Nuijamaa Seura ry ja Nuijamaan VPK ry ostivat museorakennuksen Lappeenrannan kaupungilta. Ensitöiksi museon katto uusittiin sekä Museovirastolta että Leader Länsi-Saimaalta saadun avustuksen turvin. Lisäksi Leader-rahoituksen avulla talkootöinä museorakennuksen yläkerrasta purettiin huonoon kuntoon mennyt Evakkotaival-näyttely ja tila muutettiin avoimeksi tilaksi, jossa kyläläisten on mahdollisuus kokoontua. Myös museon piha-aluetta siistittiin ja tehtiin toimivammaksi.  Vuonna 2016 Nuijamaa Seura ry sai Kotiseutuliitolta kunniamaininnan museon pelastamisprojektista, sillä ilman museon ostoa ja kunnostusta, museo olisi pysynyt suljettuna ja mennyt huonoon kuntoon. 

Tällä hetkellä museo on auki kesäsunnuntaisin.

## Lähteet
Rautjärven kotiseutumuseo

**Rautjärven kotiseutumuseo** on Rautjärven kunnalle kuuluva museokohde. Museo sijaitsee Miettilän reservikasarmialueella, aiemmin Miettilän vanhassa terveystalossa kunnes vuonna 2023 museo muutti viereiseen vanhaan komendantintaloon.

## Näyttelyt
Näyttely jakaantuu kolmeen huoneeseen ja koostuu kunnan alueella maa- ja kotitaloudessa käytetyistä esineistä ja tekstiileistä, jotka ovat pääosin peräisin 1800-luvun lopulta ja 1900-luvun alkupuolelta. Kokoelmaan kuuluu noin 750 esinettä.

## Lähteet
Pamaus-seuran kokoelma

**Pamaus-Seuran kokoelma** on Lappeenrannan taidemuseolla sijaitseva taidekokoelma, jonne se siirrettiin vuonna 1970. Ennen sitä kokoelma oli Helsingissä, jonne se oli evakuoitu Viipurista talvisodan aikana. Pieni osa kokoelmasta tuhoutui Viipurissa ennen evakuointia.

Pamaus-Seura eli Teollisuuden- ja Liikkeenharjoittajain seura perustettiin Viipurissa vuonna 1891 ja se hankki kerhohuoneistoonsa maalauksia suomalaisilta taiteilijoilta. Pian seuran illanvietoissa alettiin järjestämään esitelmätilaisuuksia ja eri alojen asiantuntijoita kutsuttiin puhumaan erikoisalueestaan.

Seuran tiloissa merkittäviä teoksia ovat muun muuassa kauppaneuvos Juho Lallukan muotokuva vuodelta 1911, Arno Tuurnan muotokuva vuodelta 1954, Wilhelm Porthanin muotokuva vuodelta 1915, William Otsakorven muotokuva vuodelta 1923, Pekka Halosen Maisema vuodelta 1908 ja Elias Muukan maisema Lemiltä vuodelta 1911.

## Lähteet
Etelä-Karjalan Automuseo

**Etelä-Karjalan Automuseo** on Lappeenrannan pohjoispuolella Korvenkylässä entisessä Joutsenon kaupungissa sijaitseva museo. Museo toimiii vanhassa navetassa Karjalanportin alueella lähellä Imatran kaupunkia. Museo on auki kesäkausina toukokuusta elokuun loppuun.

Etelä-Karjalan Automuseo avattiin yleisölle ensimmäisen kerran 3. elokuuta 1991. Museon varsinaiset avajaiset olivat seuraavan näyttelykauden aikana 28. toukokuuta 1992. Museon avasi juhlallisesti silloinen Joutsenon kunnanjohtaja Juhani Rautama.

Etelä-Karjalan Automuseota ylläpitää alueella aktiivisesti toimiva Etelä-Karjalan Vanhat Ajoneuvot ry. Automuseoon pääsee helposti valtatie 6:lta.

## Näyttelyt
Näyttelyt pitävät sisällään historiaa sekä paikallisesta että valtakunnallisesta tieliikenteestä kautta aikojen. Lisäksi museossa on nähtävillä muuta aikakausien materiaaleja, jotka liittyvät löyhästi paikalliseen liikennekulttuuriin ja elämiseen.

### Perusnäyttely
Esillä on tavallisten perheiden ajoneuvoja sekä työjuhtia ja erikoisempia ajoneuvoja. Autoja on kolmisenkymmentä ja kaksipyöräisiä saman verran. Museon näyttelyä päivitetään vuosittain mielenkiinnon ylläpitämiseksi. 

### Suomen Rekisterikilpimuseo
2021 perustettu näyttely, joka on fyysinen vastine Kilpimuseon nettiversiolle. Tavoitteena on pitää esillä kattava kokoelma rekisterikilpiä kaikista ajoneuvoluokista ja aikakausista vuodesta 1922 lähtien nykypäivään asti. Näyttelyn materiaali on osin vielä paperisia mallinteita, mutta täydentyy oikeisiin kilpiin niitä saataessa.

### Imatranajot
Esillä on Imatranajojen historiasta erilaisia esineitä. 

## Lähteet

* Kymmenen vuotta Mobilismia Etelä-Karjalassa, Juha Varis 1990

## Aiheesta muualla

* Museon kotisivut
* Etelä-Karjalan Automuseo Facebook-sivut
Frank Bidart

**Frank Bidart** (s. 1939) on yhdysvaltalainen runoilija ja collegeprofessori.

Bidart tähtäsi alkujaan näyttelijäksi mutta tutustui opiskeluaikana kirjallisuuteen ja T. S. Eliotin ja Ezra Poundin teoksiin. Myöhemmin Harvardissa iski kuitenkin epävarmuus siitä, mihin hän opinnoillaan tähtäsi. Samaan aikaan hän kirjoitteli runoja.

Bidartin kaksi ensimmäistä kokoelmaa *Golden State* ja *The Book of the Body* ilmestyivät 1970-luvulla ja saivat paljon kiittävää huomiota, mutta todelliseen maineeseen hän nousi kokoelmalla *The Sacrifice*. Uransa alkutuotannossa hän käsittelee paljon syyllisyyden syitä ja seurauksia. Hän on tehnyt myös draamamonologeja, kuten *Ellen West* -nimisen, jonka aiheena on anorektinen nainen. Vuonna 1973 ilmestyneessä kokoelmassa *Golden State* on runo "Herbert White", joka kertoo psykopaattisesta lapsenmurhaajasta ja nekrofiilistä. Eräässä haastattelussa hän sanoo halunneensa kirjoittaa runon, joka esittää "jonkun joka on aivan toisenlainen kuin minä". Michael Dirda kirjoittaa *Washington Post Book Worldissa*: ”Lukijana sitä vain odottaa, mitä näille onnettomille ihmisille tapahtuu.”

Kokoelma *Desire* (1997) sai useita palkintoja, kuten Pulitzer-palkinnon, National Book Awardin ja National Book Critics Circle Award sekä vielä 1998 Rebekka Bobbitt Prizen parhaana edellisenä vuonna ilmestyneenä runokirjana.

Bidartin runoja on julkaistu koottuina kokoelmissa *In the Western Night: Collected Poems 1965-1990* sekä *Half-Light: Collected Poems 1965-2016*', joka sai National Book Awardin ja Pulitzerin runopalkinnon.

David Foster Wallace hyödynsi Bidartin proosarunoa mottona verovirkailijasta kertovassa kesken jääneessä teoksessaan *The Pale King*: "Me täytämme lomakkeet ja täyttäessämme ne me muutamme niitä ja muutumme."

## Lähteet
OnniTV

**OnniTV** (joulukuuhun 2022 **Koti TV**) on suomalainen vuonna 2020 perustettu televisiokanava, jonka ohjelmistoon kuuluu ikäihmisille suunnattua liikunnallista etäkuntoutusta, virikkeellistä muistikuntoutusta sekä kulttuuria ja opetuksellista sisältöä joka arkipäivä kello 11–13. Kanavan omistaja on porilainen Kuntopaikka HH Oy.

OnniTV näkyy antenni-tv:n kanavapaikalla 36, DNA:n, Elisan ja Telian kaapeli-tv:n kanavapaikalla 66, sekä Ålcomin kumppanioperaattoreiden kanavapaikalla 99. Lisäksi OnniTV:tä voi seurata nettistriimauksena Koti TV:n nettisivuilta.

Koti TV palkittiin 2021 Vuoden vanhusteko -palkinnolla.

## Ohjelmat ja näkyvyys
Koti TV:n kuntoutustunnista vastaa Suomen Fysiogeriatria Oy. Kulttuuri ja oppiminen -osiossa teemat vaihtelevat kuukausittain. Ohjelmistoon on sisältynyt muun muassa etäohjattuja museokierroksia, yhteislaulua, voimistelua, tanssia ja digiopetusta. Koti TV näyttää liikunta- ja muistikuntoutusta joka arkipäivisin kello 11–12 sekä kulttuuria ja oppimista kello 12-13.

Joulukuussa 2021 Koti TV:lle myönnettiin television pitkäaikainen ohjelmistolupa, joka ei rajoita lähetysten tuntimäärää kuten aiempi lyhytaikainen toimilupa.

Koti TV näkyy Etelä-Pohjanmaalla, Keski-Suomessa, Pohjanmaalla, Pohjois-Karjalassa, Pohjois-Pohjanmaalla, Kymenlaaksossa, Satakunnassa ja Uudellamaalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* OnniTV
* Kuntopaikka HH Oy
Nocco

**Nocco** on vuonna 2014 lanseerattu ruotsalainen virvoitusjuomabrändi, johon kuuluu  muun muassa energiajuomat, jotka sisältävät BCAA-aminohappoja. Noccon juomakategoriat ovat Nocco Focus (kofeiini), Nocco BCAA+ (BCAA-aminohapot) ja Nocco BCAA (kofeiini ja BCAA-aminohapot). Kaikki Suomessa myytävät Nocco-tuotteet ovat sokerittomia. Nocco-brändillä on valmistettu myös Nocco Ice Pop -nimisiä mehujäitä.

## Lähteet
Suomen Sopimuspalokuntien Liitto

**Suomen Sopimuspalokuntien Liitto - Finlands Avtalsbrandkårers Förbund ry (SSPL)** on sopimuspalokuntien ja niiden taustalla toimivien palokuntayhdistysten liitto. SSPL:n jäsenyhteisöt ovat vapaaehtoisia palokuntayhdistyksiä (VPK), henkilökohtaisen sopimuksen palokuntien (HSPK) palomiesyhdistyksiä ja laitos-/tehdaspalokuntia, jotka toimivat myös sopimuspalokuntina. Liitto on aktiivisesti mukana asiantuntijana lakeja, asetuksia, ohjeita ja määräyksiä valmisteltaessa. Liiton aluetoiminta on pelastuslaitosten alueilla vapaamuotoisesti toimivaa palokuntayhdistysten yhteistä vaikuttamista. Alueellisella toiminnalla pyritään palokuntien päivittäisten ongelmien ratkaisuun. 

SSPL:n työn tärkeimpiä muotoja ovat sopimuspalokuntatoiminnan tukeminen ja toiminnan erityispiirteiden esiintuominen erilaisissa pelastustoimea käsittelevissä  

hankkeissa ja uudistuksissa. Yksittäiset jäsenpalokunnat voivat myös pyytää liitolta apua palokuntien arkipäivän toimintaan liittyvissä asioissa. Liitto järjestää erilaisia info- ja koulutustilaisuuksia, sekä ylläpitää tietoutta koko maan kattavasti sopimuspalokuntien ja pelastustoimen tilanteesta.

Liiton puheenjohtajana toimii syyskuusta 2023 alkaen kansanedustaja Paula Werning.

## Lähteet
Daniela Öhman

**Daniela Öhman **(s. 16. maaliskuuta 1997) on suomalainen lentopalloilija. Hän edustaa Hämeenlinnan Lentopallokerhoa. Hän on pelipaikaltaan keskipelaaja ja pituudeltaan 185-senttimetrinen. Hän on pelannut Suomen maajoukkueessa 77 ottelua huhtikuun 2021 loppuun mennessä. Hänen kasvattajaseuransa on LP Kangasala, jota hän edusti liigassa kausina 2013–2017. Hän voitti Suomen-mestaruuden HPK:n joukkueessa kaudella 2017–2018. Sitten hän siirtyi Ranskaan, jossa hän edusti Béziers Angelsia kaudella 2018–2019 ja pariisilaista Les Mariannes -joukkuetta kauden 2019–2020 alkupuolella. Hän siirtyi kesken kauden 2019–2020 pihtiputaalaiseen Liigaplokiin, ja kaudeksi 2020–2021 hän palasi Hämeenlinnaan.

## Lähteet
Diamond DA42

**Diamond DA42** on 2-moottorinen sekä 4-paikkainen yleisilmailukone, jota valmistaa Diamond Aircraft. Koneen maksiminopeus on 197 solmua (365 km/h) ja sen tyhjäpaino on 1 410 kiloa.

Diamond DA42 -konetta vuokraa Suomessa esimerkiksi Aeropole.

Vantaalla Suomen ilmailumuseossa on mahdollisuus käyttää Diamond DA42 -lentosimulaattoria.

## Tekniset tiedot

## Lähteet
Nivankylä (Murmanskin alue)

**Nivankylä** (ven. Ниванкюль, *Nivankjul*) on entinen kylä Ylä-Tuuloman tekojärven rannalla Murmanskin alueella Venäjällä. Kylä sijaitsee Ylä-Tuuloman kunnassa lähellä Suomelle 1920-1944 kuulunutta Petsamon aluetta. Kylä lakkautettiin asumattomana vuonna 2008.

## Historia
Ennen 1800-lukua Nivankylän alueen ainoat asukkaat olivat Nuorttijärven lapinkylän kolttasaamelaiset. 1800-luvulla kuolansuomalaiset uudisasukkaat perustivat Nivankylän. Vuonna 1939 neuvostoliittolaiset rajavartijat karkottivat kylän asukkaat kauemmas Suomen rajasta. Tämän jälkeen kylässä toimi rajavartioasema ja sääasema vuoteen 1965 asti, jolloin kylä jäi Ylä-Tuuloman tekojärven alle. Sääasema siirrettiin järven vastarannalle, mutta kylä autioitui. Nivankylä lakkautettiin viimein asumattomana vuonna 2008.

## Lähteet
Farsiwanit

**Farsiwanit** tai **parsiwanit** ovat väestöryhmä Afganistanissa. Nimi itsessään tarkoittaa persian kielen puhujaa. Persiaa taas kutsutaan Afganistanissa nykyisin usein dariksi. Historiallisesti nimi *farsiwan* on voinut viitata keneen tahansa persian puhujaan, mutta sittemmin on alettu puhua erikseen esimerkiksi tadžikeista ja tadžikin kielestä. Vielä edelleen termiä farsiwanit käytetään esimerkiksi Afganistanin itäosissa asuvista šiialaisista persian puhujista, jotka poikkeavat uskonnoltaan pääosin sunnalaisista tadžikeista. Farsiwanit asuvat usein kaupungeissa ja persian kielen ohella heillä ei välttämättä ole omaa etnistä identiteettiään. Farsiwanien yhteisöjä on esimerkiksi Heratin, Kandaharin ja Ghaznin kaupungeissa. Kaupunkien ohella heitä asuu Afganistanin Iranin vastaisella rajalla.

## Lähteet
Céline Goberville

**Céline Goberville** (s. 19. syyskuuta 1986) on ranskalainen pistooliampuja, olympiamitalisti ja moninkertainen Euroopan-mestari.

Goberville kilpaili ensimmäisen kerran olympialaisissa Lontoossa 2012, jossa hän kilpaili 10 metrin ilmapistoolissa ja 25 metrin urheilupistoolissa. Ilmapistooli kilpailun karsintakierroksella Goberville ampui 387 pistettä ollen kolmas. Loppukilpailussa hän oli toinen saavuttaen olympiahopeaa. Urheilupistoolissa hän oli karsintakilpailun 21. 579 pisteellä, kun loppukilpailuun olisi vaadittu 583 pistettä. Rion olympialaisissa 2016 Goberville oli 10 metrin ilmapistoolikilpailun karsinnan kymmenes. Goberville on voittanut kolme Euroopan-mestaruutta 10 metrin pistooliammunnassa.

## Lähteet
Ernst Silfverhjelm

**Ernst Silfverhjelm** (21. syyskuuta 1875 Helsingin maalaiskunta – 25. maaliskuuta 1954 Hanko) oli suomalainen vapaaherra, juristi ja virka- ja valtiopäivämies.

Silfverhjelmin vanhemmat olivat  kapteeni, asemapäällikkö, vapaaherra Thure Silfverhjelm ja Louise Adelaide Munsterhjelm ja puoliso vuodesta 1909 Karin Elisabeth Bäckman. Silfverhjelm tuli ylioppilaaksi Porvoossa 1895 ja suoritti oikeustutkinnon 1900, varatuomarin arvon hän sai 1919. Hän oli Suomen Yhdyspankin pääkonttorin virkamies Helsingissä 1901–1911 ja toimi sitten Hankoon siirryttyään siellä muun muassa piirustuksenopettajana, kaupunginvaltuuston ja poliisilaitoksen sihteerinä, kaupunginvoutina ja viimeksi poliisimestarina 1925–1941. Silfverhjelm tuli myös tunnetuksi taidemaalarina ja harjoitti Hangossa asianajajan ammattia.  

Silfverhjelm oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1905–1906.

## Lähteet
Mathilde Lamolle

**Mathilde Lamolle** (s. 7. huhtikuuta 1997) on ranskalainen pistooliampuja. Lamolle kilpaili Rion olympialaisissa 2016 25 metrin pistoolikilpailussa. Hän oli karsinnan 39. Hänellä on yksi junioreiden maailmanmestaruus vuodelta 2014 (25 m pistooli) sekä EM-kultaa vuodelta 2016 (10 m ilmapistooli).

## Lähteet
Intiankurtuusi

**Intiankurtuusi** (*Kurtus indicus*) on tokkokalojen lahkoon kuuluva aasialainen kalalaji. 

## Koko ja ulkonäkö
Intiankurtuusi voi  kasvaa noin 13 cm pitkäksi. Kalan ruumiinmuoto on litteä ja soikea. Otsa on korkea, ja siinä on erityisesti koirailla selkeä kyhmy. Koiraalla on otsassa myös luusta muodostunut koukkumainen uloke. Selkäevä on lyhyt ja peräevä pitkä; pyrstöevä on haarautunut. Väriltään kala on punertava ja osittain läpinäkyvä. Otsakyhmyssä on tummempi laikku.

## Levinneisyys ja elintavat
Intiankurtuusia tavataan indopasifiselta merialueelta Intiasta Kiinaan. Se elää rannikon merivesissä ja toisinaan jokisuistojen murtovesissä. Lajia kalastetaan vähäisissä määrin pohjatrooleilla.

## Lähteet
Johan Axel Erik Silfverhjelm

**Johan Axel Erik Silfverhjelm** (2. elokuuta 1872 Turku – 24. elokuuta 1930 Viipuri) oli suomalainen vapaaherra, juristi ja virka- ja valtiopäivämies.

Silfverhjelmin vanhemmat olivat  tuomari, vapaaherra Göran Erik Axel Silfverhjelm ja Johanna Wikström ja puoliso vuodesta 1905 Anna Alice Wolff. Silfverhjelm tuli ylioppilaaksi Helsingissä ja suoritti oikeustutkinnon 1900, varatuomarin arvon hän sai 1903. Asianajaja Viipurissa hän oli 1904–1923 ja Viipurin raastuvanoikeuden nuorempi oikeusneuvosmies ja rikosasiain notaari 1924–1930. Silfverhjelm oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1905–1906.

## Lähteet
Elina Seppälä

**Elina Seppälä** (s. 1. elokuuta 1984 Valkeala) on suomalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Pelipaikkana hänellä on keskushyökkääjä ja puolustuksen linja.

Seppälä aloitti uransa Kouvola Indiansin riveissä vuonna 2008. Vuosina 2010–2016 hän pelasi GS Demonsissa ja vuosina 2017–2019 Helsinki Wolverinesissa. Vuonna 2020 hän oli Helsinki Wolverines Ladies -joukkueen apuvalmentaja.

Seppälä on pelannut Suomen maajoukkueessa vuodesta 2008 eli maajoukkueen perustamisesta alkaen. Hän on voittanut EM-kilpailuissa kaksi kertaa kultaa (2015, 2019) ja MM-kilpailuissa kaksi kertaa pronssia (2010, 2013).

Ennen uraansa amerikkalaisen jalkapallon parissa Seppälä tähtäsi ammattilaiseksi alppihiihdossa. Hän joutui kuitenkin lopettamaan lajin polvivamman takia.

Seppälä on koulutukseltaan kemiantekniikan diplomi-insinööri. Hän on valmistunut Lappeenrannan teknillisestä yliopistosta vuonna 2011.

## Lähteet
Pirkko Tanskanen

**Pirkko Numminen** (o.s. **Tanskanen**, s. 1941) on suomalainen pikaluistelija. Uransa jälkeen hän opiskeli liikuntatiedettä valmistuen liikuntatieteen tohtoriksi.

## Pikaluistelijaura
Pirkko Tanskanen edusti pikaluistelussa TUL:n tamperelaisseuraa Tampereen Kilpa-Veljet (TK-V) ja uransa lopulla vuodesta 1960 toista tamperelaisseuraa Tampereen Sisua. Hän aloitti uransa vuonna 1953 nuorten sarjoissa. Vuonna 1957 hän kilpaili 16-vuotiaana Suomessa järjestetyissä naisten MM-kisoissa Imatralla sijoituksen ollessa 14. Hän edusti Suomea kaikkiaan neljä kertaa eli vuoden 1957 jälkeen 1958 Ruotsin Kristinehamnissa, 1960 Ruotsin Östersundissa ja 1961 Norjan Tönsbergissä. Paras sijoitus yhteispisteissä tuli vuosien 1957- ja 1960-kisoissa eli 14. Paras matkakohtainen sijoitus oli vuoden 1960 MM-kisojen 1&nbsp;500 metrin 12. sija.

Kansallisesti Tanskanen saavutti liittonsa TUL:n mestaruuden vuonna 1960. Tähän aikaan TUL:ssa ja Suomen naisten luistelumaajoukkueessa kova kanssakilpailija oli Valkeakosken Iris Sihvonen. SM-kisoissa Tanskanen saavutti 1961 SM-hopeaa. Yhteispisteissä Tanskanne oli paras, mutta Sihvosen kolme matkavoittoa toivat hänelle mestaruuden. Tanskanen saavutti kisassa matkavoiton ja Suomen mestaruuden 3&nbsp;000 metrillä. Sihvosen lisäksi kovia kanssakilpailijoita oli uraansa aloittelava samanikäinen helsinkiläinen Kaija Mustonen. Tanskanen päätti uransa kauden 1961 jälkeen. 

### Henkilökohtaiset ennätykset

* 500 metriä 50,0 (Valkeakoski, 17.2.1960)
* 1&nbsp;000 metriä 1.43,4 (Valkeakoski, 17.2.1960)
* 1&nbsp;500 metriä 2.40,1 (Tampere, 23.2.1960)
* 3&nbsp;000 metriä 5.58,6 (Pälkäne, 28.2.1960)

## Ammatillinen ura
Vuonna 1964 jääkiekkoilijana ja jääkiekkovalmentajana tunnetun Kalevi Nummisen kanssa avioitunut Pirkko Tanskanen aloitti opiskelun Jyväskylän yliopistoon siirtyneen liikuntatieteellisen tiedekunnan 1. vuosikurssilla syksyllä 1963. Pirkko ja Kalevi Nummisella on kolme lasta, joista keskimmäinen lapsi Teppo on tullut tunnetuksi ammattijääkiekkoilijana. Hän valmistui 3-vuotisen opiskelun jälkeen liikuntatieteiden kandidaatiksi ja toimi sen jälkeen liikunnanopettajana Tampereella.

Pirkko Numminen jatkoi ammatillista uraansa suorittamalla liikuntatieteiden tohtorin tutkinnon Jyväskylän yliopistossa 1990-luvulla.

## Viitteet
Rudolf Waldemar Munsterhjelm

**Rudolf Waldemar Munsterhjelm** (22. huhtikuuta 1845 Lammi – 28. kesäkuuta 1923 Tuulos) oli suomalainen tilanomistaja ja valtiopäivämies.

Munsterhjelmin vanhemmat olivat ratsumestari, tilanomistaja Gustaf Riggert Munsterhjelm ja Matilda Charlotta Eleonora von Essen ja puolisot vuodesta 1871 Julia Matilda Elisabet Dahlberg (k. 1898) ja Hilma Alexandra Ingeborg Boije af Gennäs. Munsterhjelm tuli ylioppilaaksi Porvoossa ja oli tilanomistaja Tuuloksessa. Taidemaalari Ali Munsterhjelm ja kirjailija Ludvig Munsterhjelm olivat  Rudolf Waldemar Munsterhjelmin poikia ensimmäisestä avioliitosta, taidemaalari Hjalmar Munsterhjelm oli hänen veljensä.

Munsterhjelm oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1888 ja 1905–1906.

## Lähteet
Länsikatu (Joensuu)

**Länsikatu** on katu Joensuun keskustassa. Kaupungin ruutukaavakeskusta rajoittuu lännessä Länsikatuun. Kadun varrella on Mehtimäen urheilukeskus ja kaksi koulua: Joensuun lyseon lukio ja Joensuun normaalikoulu. Länsikatu on yli kilometrin pituinen. Se alkaa Eteläkadun risteyksestä ja päättyy Rauhankadun risteykseen. Länsipuolella on Linnunlahden ja Otsolan kaupunginosat. Eteläpuolella on Hasanniemi ja pohjoispäässä on Kanervala.
.

Kadun varrella on itäpuolella (eteläpäästä alkaen):

* Joensuun Ellin ensimmäinen opiskelija-asuntotalo
* Ravintola Gaudeamus
* Ystävyydenpuisto
* Useita asuinkerrostaloja

Kadun länsipuolella: 
* Linnunlahden uimaranta ja Laulurinne
* Joensuun leirintäalue
* Joensuun Tiedepuisto
* Itä-Suomen liikuntaopisto
* Joensuun lyseon lukio (lukio muutti Tiedepuiston rakennukseen 2021) 
* Louhelan kenttä
* Keskusurheilukenttä
* Itä-Suomen yliopisto
* Länsikadun koulu
* Ilvespuisto
* Useita omakoti- tai rivitaloja kadun pohjoispäässä.

Länsikadulla on risteykset seuraavien katujen kanssa etelästä lueteltuna: Eteläkatu, Louhelankatu, Papinkatu, Kalastajankatu, Malmikatu, Suvantokatu, Koskikatu-Yliopistokatu, Siltakatu, Niskakatu-Tulliportinkatu, Yläsatamakatu, Sairaalakatu, Pohjoiskatu-Otsonkatu ja Rauhankatu-Ahmankatu. 

## Liikenneympyrät
Länsikadun ainoat liikennevalot olivat vuoteen 2024 asti Koskikatu-Yliopistokatu-risteyksessä, jossa nyt on liikenneympyrä. Syyskuussa 2020 valmistui liikenneympyrä Siltakadun risteykseen.

## Taideteoksia
* Tiedepuiston pääsisäänkäynnin edustalla on Teppo Laurinollin teos *Paluu tulevaisuuteen* (2000).
* Kerrostalon seinässä, Länsikatu 18, muraali (Natalia Rak, 2020)
* Siltakadun risteyksen liikenneympyrässä yliopiston logosta aiheensa saanut Kasvu (Sakari Hartikainen, 2022).
* Tiedon lähteellä - Sortavalan seminaarin muistomerkki, (Armas Hutri 1965) Länsikadun koulun edustalla.

## Lähteet
Sesto Fiorentino

**Sesto Fiorentino** on kunta Italiassa Toscanan alueella olevassa Firenzen metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 49&nbsp;315 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kunnan verkkosivut
Joutseno-kokoelma

**Joutseno -kokoelma** on taidekokoelma, joka siirtyi Lappeenrannan taidemuseon hallintaan vuoden 2009 alussa, kun Joutsenon kaupunki liittyi Lappeenrannan kaupunkiin. 

Von Boehmin taiteilijasuku lahjoitti kokoelman Joutsenolle. Kokoelma sisältää 201 taideteosta. Kokoelman taiteilijoita ovat mm. Väinö Rautio, Sinikka Kurkinen, Ahti Lavonen.

## Lähteet
* Lappeenrannan taidemuseon kokoelmasivut 

### Viitteet
Ingeborg Levin

**Ingeborg Levin** (6. kesäkuuta 1953 Erlangen – 10. helmikuuta 2024) oli saksalainen fyysikko, joka kehitti menetelmiä kasvihuonekaasujen pitoisuuksien ja lähteiden määrittämiseen.

Levin suoritti maisterin- ja tohtorintutkintonsa Heidelbergin yliopiston ympäristöfysiikan laitoksella. Hän alkoi jo varhain selvittää kasvihuonekaasujen, etenkin hiilidioksidin lähteiden ja nielujen alueellisia eroja sekä sitä, kuinka suuri osuus hiilidioksidista on peräisin ihmisen toiminnasta kuten fossiilisten polttoaineiden polttamisesta. Hän kehitti menetelmän, joka perustuu hiilen radioaktiivisiin isotooppeihin. Levinin kehittämää menetelmää käytetään nykyisin koko maailmassa. Sen avulla Heidelbergistä koottu aikasarja alkaa vuodesta 1976. 1990-luvulta alkaen Levinin ryhmä mittasi lisäksi metaanin ja typen oksidien pitoisuuksia, tavoitteenaan käyttää myös niitä ihmisen vaikutuksen mittaamiseen.

Levin johti Heidelbergissä hiilen kiertokulkua tutkivaa ryhmää vuosikymmenien ajan. Vuonna 2020 hän sai Euroopan geotieteiden unionin (EGU) myöntämän Alfred Wegener -mitalin.

## Lähteet
Åsan kalmisto

**Åsan kalmisto** on yksi Ruotsin Södermanlandin maakunnan suurimmista ja hyvin säilyneistä kalmistoista nuoremmalta rautakaudelta. Kalmisto sijaitsee Ytterselön pitäjässä Selaönin saarella Strängnäsin kunnassa. Sen alla kulkee luode–kaakko-suuntainen harjujakso, jonka korkealla harjulla kalmisto sijaitsee. Sen ympärillä on avaraa peltomaisemaa, joka näkyy kauaksi harjun päältä. Kalmistossa on myös rauhoitetun ja harvinaisen lännenkylmäkukan eräs runsas esiintymä.

## Kalmisto
Kalmistoalue muodostuu noin 250 erilaisesta hautausrakenteesta. Niitä ovat esimerkiksi 45 hautaröykkiötä ja noin 160 kivilatomusta, joista tunnetuin on laivalatomus *Åsa domaresäte*. Laivalatomus on 33 metriä pitkä ja kahdeksan metriä leveä. Se on rakennettu pystyttämällä 24 kapeaa kiveä kahdeksi puolikaarimaiseksi riviksi, mutta vain 18 näistä kivestä on jäljellä. Maantien länsipuolella sijaitsee vielä tuomarinympyrä, jossa on vieritetty ympyrän kehälle seitsemän pystykiveä.

## Riimukivi
Maantien varressa ja kalmiston laidalla seisoo riimukivi (tunnus: Sö 200), jonka pinnalle on kirjoitettu teksti noin 1000 jaa. Se on yksi Selaönin saarelta löydetystä 26 riimukivestä. Teksti kuuluu nykyruotsiksi näin:

:”Trotte och Rolev och Östen och Nase och Glägge, de reste denna sten efter Arnsten sin fader”, 

eli vapaasti käännettynä: 'Trotte ja Rolev ja Östen ja Nase ja Glägge, he pystyttivät tämän kiven isänsä Arnstenin muistoksi'.

Riksantikvarieämbetetin tietokannan mukaan tuntemattoman riimumestarin tunnistettava kädenjälki esiintyy kolmessa muussakin Selaönin riimukivessä. Hänen tyylinsä muistuttaa tunnetun riimumestarin *Ballen* tyyliä niin paljon, että hän on saattanut olla Ballen opissa. Riimukiven tekstissä olevat nimet ovat, Östeniä lukuun ottamatta, harvinaisia. Glägge ja Arnsten eivät esiinny muissa riimukivissä.

Åsa - KMB - 16000700013146.jpg
Åsa gravfält - KMB - 16000300030613.jpg
RIMG0025(ed).jpg
Sö200 Åsa - KMB - 16001000005537.jpg
Pulsatilla vulgaris, Åsa gravfält, Selaön.jpg


## Lähteet
### Huomioita

### Viitteet
Netta Laaksonen

**Netta Laaksonen **(s. 2. maaliskuuta 2001) on suomalainen lentopalloilija. Hän pelaa liberona ja on pituudeltaan 173-senttimetrinen. Hän nousi maajoukkuepelaajaksi salolaisen LP Viestin pelaajana. Hän siirtyi Salosta yhdeksi kaudeksi Hämeenlinnan Lentopallokerhoon vuonna 2024. Kaudella 2025–2026 hän edustaa Pölkky Kuusamoa. Laaksonen voitti Suomen-mestaruuden kaudella 2020–2021 ja oli runkosarjassa vastaanottotilaston kakkonen.

Laaksonen kuului Suomen maajoukkueeseen EM-kilpailuissa 2021 ja 2023.

## Lähteet
Laura Penttilä

**Laura Penttilä** (s. 21. helmikuuta 2002) on suomalainen lentopalloilija. Hän edustaa Mestaruusliigassa kasvattajaseuraansa, nurmolaista JymyVolleyta. Hän pelaa liberona ja on pituudeltaan 161-senttimetrinen.

## Lähteet
Antti Vehkaperä

**Antti Vehkaperä** on suomalainen kaudet 1995-2008 Superpesistä pelannut pesäpalloilija. Vehkaperä edusti urallaan Oulun Lippoa, Puijon Pesistä, Kouvolan Pallonlyöjiä ja Koskenkorvan Urheilijoita. Hän saavutti urallaan yhden SM-kullan, yhden SM-hopean ja yhden SM-pronssin. Hän pelasi urallaan yhden Itä-Länsi-ottelun vuonna 2007. Vehkaperä pelasi urallaan 345 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän löi kaksi kunnaria ja 47 tavallista juoksua, toi 166 juoksua ja keräsi 861 kärkilyöntiä. Vehkaperä pelasi urallaan 53 Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin ja seitsemän tavallista juoksua, toi 20 juoksua ja keräsi 158 kärkilyöntiä. Vehkaperä pelasi urallaan 14 Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän löi yhden tavallisen juoksun, toi seitsemän juoksua ja keräsi 32 kärkilyöntiä.

## Lähteet
Adolf Constantin Mechelin

**Adolf Constantin Mechelin** (15. toukokuuta 1862 Oslo – 26. elokuuta 1936 Bromarv) oli suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies.

## Henkilöhistoria
Mechelinin vanhemmat olivat senaattori, todellinen valtioneuvos Henrik Adolf Mechelin ja Eugénie Octavie Joséphine Cathérine Tricot de Mouceaux. Mechelin tuli ylioppilaaksi Helsingissä ja valmistui filosofian maisteriksi 1886 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1890. Hän oli Huittisten piirin piirilääkäri 1904–1913 ja asui sitten osaksi Pariisissa ja osaksi Helsingissä. Mechelin sai kollegiasessorin arvonimen. Mechelin oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1905–1906.

Virka- ja valtiopäivämies Oscar Johan Mechelin oli Adolf Constantin Mechelinin veli.

## Julkaisuja
* *Bidrag till järnvägshygienin särskildt med afseende å luftundersökningar i finska järnvägsvagnar. En studie i järnvägshygieni*, 1910

## Lähteet
Yasmine Madsen

**Yasmine Madsen** (s. 27. toukokuuta 1999) on suomalainen lentopalloilija. Hän edustaa ranskalaista Quimper Volley 29 -joukkuetta. Hän pelasi uransa alkuvuodet keskitorjujana ja sittemmin hakkurina. Madsen on pituudeltaan 182 senttiä.

Madsen voitti Suomen-mestaruuden HPK:n joukkueessa kaudella 2017–2018. Syksyllä 2018 tullutta polvivammaa kuntouttaen hän oli poissa liigakentiltä koko kauden 2018–2019. Hän edusti Liigaplokia kaudella 2019–2020 ja palasi sitten Hämeenlinnaan. Kaudeksi 2022-2023 hän siirtyi ensimmäisen kerran ulkomaille, saksalaiseen Neuwiedin joukkueeseen. Kauden 2023-2024 Madsen pelasi Brnossa.

Madsen on pelannut Suomen maajoukkueessa 60 ottelua vuoden 2022 loppuun mennessä.

## Yksityiselämä
Madsenin sukunimi tulee tämän tanskalaiselta isältä, Niels Madsenilta. Madsenin vanhemmat Niels Madsen ja Vuokko Naukkarinen pelasivat pääsarjatasolla lentopalloa ja Yasminen isosisko Michaela on myös maajoukkuelentopalloilija. Yasmine ja Michaela Madsenin veli Alexander on puolestaan pääsarjatason koripalloilija. Madsenin serkku Joel Naukkarinen on kilpasoutaja.

## Lähteet
Jessica Kosonen

**Jessica Kosonen** (s. 9. maaliskuuta 1997) on suomalainen lentopalloilija. Hän edustaa salolaista LP Viestiä, johon hän siirtyi kesällä 2021. Aiemmin hän on pääsarjatasolla edustanut rovaniemeläistä Woman Volleyta kausina 2015–2017, Oriveden Ponnistusta kaudella 2017–2018 ja kuusamolaista Pölkkyä kausina 2019–2021 sekä Sveitsissä Volley Luganoa kaudella 2018–2019. Hän saavutti Pölkyn joukkueessa SM-hopeaa vuonna 2021. Kosonen on Ylöjärven Ryhdin kasvatti. Hän pelaa yleispelaajana ja on pituudeltaan 172-senttimetrinen.

Kosonen on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa huhtikuun 2021 loppuun mennessä 21 maaottelua.

## Lähteet
Iina Andrikopoulou

**Iina Andrikopoulou** (s. 25. toukokuuta 1998) on suomalainen lentopalloilija. Hän edustaa kaudella 2022–2023 naisten ykkössarjassa pelaavaa lempääläläistä Lempo-Volleyta. Hän pelaa hakkurina ja on 181 cm pitkä. Hän voitti LP Viestin pelaajana Mestaruusliigan pistepörssin kaudella 2021–2022. Hän voitti LP Viestin joukkueessa Suomen-mestaruuden kaudella 2020–2021.

Andrikopoulou aloitti pääsarjauransa LP-Vampulan joukkueessa, jota hän edusti vuoteen 2020 saakka. Hänen aiempia seurojaan olivat Nakkilan Paterit ja Euran Raiku. Hän sairastui keväällä 2022 koronavirustautiin, jonka aiheuttamien vakavien terveysongelmien vuoksi hänen solmimansa sopimus Ranskaan purettiin. Hän palasi syksyllä 2022 kentille ykkössarjassa.

Andrikopoulou on kotoisin Harjavallasta. Hänen isänsä on kreikkalainen. Hänen puolisonsa on lentopalloilija Panu Pitkänen.

## Lähteet
Dark academia

**Dark academia** on lähinnä internetin ja mobiilisovellusten kautta levinnyt alakulttuuri, joka ihannoi vanhoja kirjoja, klassista taidetta ja akateemista sivistystä. Dark academia on noussut suosituksi vuodesta 2020 lähtien. Siihen liittyy myös itsensä löytäminen sekä tiedon ja oppimisen arvostus. Dark academia nostalgisoi 1930- ja 1940-luvun muotia, vanhoja kirjoja, vinyylilevyjä ja klassista musiikkia. Dark academia on suosituinta Z-sukupolven edustajien keskuudessa. Alakulttuuri on saanut innoitusta Donna Tarttin vuonna 1992 julkaistusta esikoisromaanista *[[Jumalat juhlivat öisin]]*.

## Katso myös
*Romantiikka
*Steampunk

## Lähteet
Peter Härtling

**Peter Härtling** (1933 Chemnitz, Saksa – 2017 Rüsselsheim am Main, Saksa) oli saksalainen kirjailija. Hän aloitti runokokoelmilla ja esseillä. Varsinainen läpimurtoteos oli Nikolaus Lenaun kuvitteellinen elämäkerta *Kun aika pysähtyy* (1964). Teos *Felix Guttmann* (1985) on menneisyyden kriittistä tarkastelua ja kertoo juutalaisesta asianajajasta. Hän kirjoitti myös lastenkirjoja.

## Palkinnot ja tunnustukset
* Deutscher Jugendbuchpreis 1976

## Suomennetut teokset
* *Kun aika pysähtyy* (*Niembsch oder der Stillstand*), suom. Jarmo Nieminen, Karisto 1969
* *Kallen mummi* (*Oma*), suom. Kristiina Rikman, WSOY 1978 
* *Teo ottaa pitkät* (*Theo haut ab*), suom. Leena Jäppilä,  WSOY 1980 
* *Ben tykkää Annasta* (*Ben liebt Anna*), suom. Kaarina Helakisa, WSOY 1982 
* *Vanha-Jussi* (*Alter John*), suom. Kaarina Helakisa, WSOY 1985 

## Lähteet

## Aiheesta muualla