Franco Battiato

**Franco Battiato** (oik. Francesco Battiato; 23. maaliskuuta 1945 Ionia (nykyään Riposto), Sisilia – 18. toukokuuta 2021 Milo) oli italialainen laulaja-lauluntekijä ja elokuvaohjaaja. Battiaton 1960-luvulla alkanut ura kattaa useita tyylilajeja, kuten progresiivista rockia, psykedeelistä rockia, synthpopia, maailmanmusiikkia, elektronista musiikkia ja tavanomaista popmusiikkia. Lisäksi hän sävelsi oopperoita. Battiaton lauluteksteissä on usein mystillis-filosofisia elementtejä.

Battiato oli myös taidemaalari. Hän signeerasi maalauksensa nimellä Süphan Barzani.

## Ura
### Musiikki
Uransa alkuvaiheessa 1960-luvulla Battiato julkaisi erinäisiä singlejä, joiden menestys jäi heikoksi. Kahdella ensimmäisellä single-julkaisullaan ("L'amore è partito" / "È la fine" ja "Prima o poi" / "E più ti amo") hän käytti nimeä Francesco Battiato. 1970-luvun alussa Battiato oli mukana lyhytikäiseksi jääneessä yhtyeessä Osage Tribe, jolta ilmestyi albumi *Arrowhead*.

Battiaton debyyttialbumi, progressiivista rockia edustava *Fetus* (1971), antoi suuntaviivoja tuleville albumeille. Vuonna 1978 ilmestynyt instrumentaalialbumi *L'Egitto prima delle sabbie per pianoforte* voitti Stockhausen-palkinnon. Seuraavana vuonna ilmestyi jälleen laulualbumi, *L'era del cinghiale bianco*.

Kokeellista 1970-lukua seurasi kaupallisempi vaihe ja yhteistyö Alicen kanssa. Battiaton menestynein albumi, pop-musiikkia edustava *La voce del padrone*, ilmestyi lokakuussa 1981 ja sitä myytiin yli miljoona kappaletta. Vuonna 1980 ilmestyi uutta aaltoa edustava *Patriots*, jolla on menestyssävellys "Prospettiva Nevski". Alice levytti "Prospettiva Nevskin" 1985. Battiaton menestyssävellyksistä San Remo -voittaja "Per Elisa" (1981) on niin ikään Alicen tulkitsema, "I treni di Tozeur" (1984), Italian ehdokas Eurovision laulukilpailussa, puolestaan tunnetaan Battiaton ja Alicen duettona.

Battiaton tuotannolle tyypilliset mystiset aiheet – eritoten islamista ammentavat – voimistuivat 1980-luvun albumeissa. Vuonna 1988 ilmestyneessä albumissa *Fisiognomica* ne olivat lopulta hallitseva aihe. Battiaton ensimmäinen ooppera, *Genesi*, julkaistiin 1987. Seuraavan vuosikymmenen puolivälissä Battiato teki yhteistyötä filosofi Manlio Sgalambron kanssa, joka sanoitti useat Battiaton säveltämät ja esittämät teokset alkaen albumista *L'ombrello e la macchina da cucire* (1995). Battiaton viimeinen studioalbumi, *Torneremo ancora*, ilmestyi 2019. Se kuuluu klassisen musiikin tyylilajiin.

### Teatteri ja elokuvat
Battiato näytteli 1973 William Shakespearen komediassa *[[Paljon melua tyhjästä|Molto rumore per nulla]]*, ja se jäi hänen ainoaksi teatteriesiintymisekseen. Hänen esikoisohjauksensa on draamaelokuva *Perdutoamor* (2003); se voitti Nastro d’argento -palkinnon.

## Diskografia
### Studioalbumit
*Fetus (1972)
*Pollution (1972)
*Sulle corde di Aries (1973)
*Clic (1974)
*M.elle le "Gladiator" (1975)
*Battiato (1977)
*Juke Box (1978)
*L'Egitto prima delle sabbie (1978)
*L'era del cinghiale bianco (1979)
*Patriots (1980)
*La voce del padrone (1981)
*L'arca di Noè (1982)
*Orizzonti perduti (1983)
*Mondi lontanissimi (1985)
*Fisiognomica (1988)
*Come un cammello in una grondaia (1991)
*Caffè de la Paix (1993)
*L'ombrello e la macchina da cucire (1995)
*L'imboscata (1996)
*Gommalacca (1998)
*Fleurs (cover) (1999)
*Ferro battuto (2001)
*Fleurs 3 (cover) (2002)
*Dieci stratagemmi (2004)
*Il vuoto (2007)
*Fleurs 2 (cover) (2008)
*Inneres Auge (cover, uusia versioita) (2009)
*Apriti sesamo (2012)
*Joe Patti's experimental group (2014)
*Torneremo ancora (uusia versioita) (2019)

## Oopperat
*Genesi (libretto: Battiato ja Tommaso Tramonti, kantaesitys: Parma, Teatro Regio, 26. huhtikuuta 1987)
*Gilgamesh (libretto: Battiato, kantaesitys: Rooma, Teatro dell'Opera, 5. kesäkuuta 1992)
*Messa arcaica (kantaesitys: Assisi, Basilica superiore di San Francesco d'Assisi, 24. lokakuuta 1993)
*Il cavaliere dell'intelletto (libretto: Manlio Sgalambro, kantaesitys: Palermo, Cattedrale, 20. syyskuuta 1994) (ei albumijulkaisua)
*Telesio (libretto: Manlio Sgalambro, kantaesitys: Cosenza, Teatro Rendano, 6. toukokuuta 2011)

## Filmografia
*Perdutoamor (2003)
*Musikanten (2005)
*Niente è come sembra (2007)
*La sua figura (2007)
*Auguri Don Gesualdo (2010)
*Attraversando il Bardo (2014)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*La Repubblica: "La voce del padrone", dopo quarant'anni così rinasce il capolavoro di Franco Battiato