open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Suolijärven luontopolku

{
  "type": "FeatureCollection",
  "features": [
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {
          "title": "Maja", 
          "description": "",
          "marker-size": "small",
          "marker-color": "000"
      },
      "geometry": {
        "type": "Point",
        "coordinates": [23.8347, 61.4434]
      }
    },  
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {
          "title": "Uimaranta", 
          "description": "",
          "marker-size": "small",
          "marker-color": "f00"
      },
      "geometry": {
        "type": "Point",
        "coordinates": [23.8348, 61.4425]
      }
    },
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {
          "title": "Tulipaikka", 
          "description": "",
          "marker-size": "small",
          "marker-color": "00f"
      },
      "geometry": {
        "type": "Point",
        "coordinates": [23.8140, 61.4483]
      }
    }
  ]
}

**Suolijärven luontopolku** on Tampereen Hervannassa ja Vuoreksessa Suolijärven kiertävä noin 4,5&nbsp;km pitkä kävelypolku. Polun varrella on vaihtelevaa maastoa: lehtoja ja soita sekä kalliojyrkänteitä. Luontopolulta on yhteys parisen sataa metriä luoteeseen Särkijärven rannalla  sijaitsevalle Suoliojan nuotiopaikalle.

Suolijärven koillisrannalla polun varressa on Suolijärven ulkoilumaja ja Suolijärven uimaranta. Uimarannalla on myös avantouintimahdollisuus.

## Mielenreitti

Vuonna 2023 polkuverkostoa laajennettiin noin 2,3&nbsp;km pitkällä Mielenreitillä. Mielenreitillä on mahdollisimman esteetön rantareitti ja Majaalahdenkankaalle vaativampi reitti, jossa on portaita. Reitin varrella on luettavissa eri henkilöiden kirjoittamia toivon tarinoita. Mielenreitti on rakennettu Mielen ry:n, vapaaehtoisten ja Ekokumppanit Oy:n yhteistoimin.

## Kuvia Suolijärveltä

Tiedosto:Suolijärvi lake.jpg|Suolijärven rantaa
Tiedosto:Suolijärvi Hupakankorpi Tampere.jpg|Suolijärvi kaakosta Hupakankorven suunnalta nähtynä
Tiedosto:Suolioja Tampere.jpg|Suolioja Suolijärven luoteispäässä


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mielenreitti; Outdoorstampere.fi
Christian Oliver

**Christian Oliver** (syntyjään **Christian Klepser**, 3. maaliskuuta 1972 – 4. tammikuuta 2024) oli saksalaissyntyinen näyttelijä. Hän oli tunnettu muun muassa elokuvista *[[Jaettu Berliini]]* ja *[[Speed Racer (elokuva)|Speed Racer]]*. Hän kuoli tyttärineen lento-onnettomuudessa Karibialla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Der Spiegel -tapaus

**Der Spiegel -tapaus** oli Saksan liittotasavallassa tapahtunut skandaali, joka oli seurausta hampurilaisen viikkolehden *[[Der Spiegel|Der Spiegelin]]* lokakuussa 1962 julkaisemasta artikkelista. Skandaali johti liittohallituksen hajoamiseen ja oli vakava isku liittokansleri Konrad Adenauerin arvovallalle.

## Tapahtumat
Artikkelissa, jonka oli kirjoittanut toimittaja nimeltä Conrad Ahlers, arvosteltiin puolustusministeri Franz Josef Straußia ja puolustuslaitoksen tilaa. Pian artikkelin julkaisemisen jälkeen poliisi miehitti yöllä *Der Spiegelin* toimituksen ja pidätti päätoimittaja Rudolf Augsteinin. Espanjan poliisi pidätti Ahlersin Espanjassa, missä hän oli lomalla. Myöhemmin kävi ilmi, että Ahlersin pidätys oli tapahtunut Straußin puhelimitse esittämän vaatimuksen nojalla. Straußin lainvastainen toiminta aiheutti yleistä tuohtumusta, ja useat ministerit erosivat liittohallituksesta 19. marraskuuta. SPD teki asiasta liittopäiväkyselyitä, joiden jälkeen saatiin selville myös, että Straußilla oli ollut liittokansleri Adenauerin tuki toimilleen. Hallituskoalitio hajosi, Strauß joutui eroamaan puolustusministerin tehtävästä ja CDU:ssa ryhdyttiin vaatimaan Ludwig Erhardin nimittämistä liittokansleriksi Adenauerin tilalle.

## Lähteet
Kalpala

**Kalpala** on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* Asmo Kalpala (s. 1950), Tapiola-ryhmän pääjohtaja
* Eino Kalpala (1926–2022), alppihiihtäjä ja kartanlukija
* Katri Kalpala (s. 1976), rytminen voimistelija
* Osmo Kalpala (1925–2016), ralliautoilija
Jailer

**Jailer** on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut intialainen tamilinkielinen toimintakomediaelokuva, jonka on ohjannut Nelson Dilipkumar. Pääroolia näyttelee Rajinikanth ja muita tärkeitä rooleja näyttelevät Vinayakan, Ramya Krishnan, Vasanth Ravi, Mirnaa Menon ja Yogi Babu. Juoni pyörii eläkkeellä olevan vanginvartijan ympärillä, joka yrittää saada kiinni eksentrisen jumalapatsaiden salakuljettajan.

*Jailer* sai pääasiassa positiivisia arvosteluja ja siitä tuli 6,05&nbsp;miljardin rupian tuotollaan vuoden eniten tuottanut tamilielokuva.

## Näyttelijät

## Soundtrack

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Valeri Buimister

**Valeri Hryhorovytš Buimister** (; 21. toukokuuta 1948 Viipuri – 12. marraskuuta 2021 Kiova) oli ukrainalainen ooppera- ja konserttilaulaja. Hän oli äänialaltaan baritoni.

Buimister opiskeli Kiovan Reinhold Glière -musiikkiakatemiassa vuosina 1966–1969. Hän valmistui Dometi Jevtušenkon luokalta Kiovan Tšaikovski-akatemiasta vuonna 1975. Vuonna 1976 Buimister pääsi Kiovan kansallisfilharmonikkojen solistiksi. Vuosina 1992–1997 hän työskenteli Kiovan kunnallisessa akateemisessa ooppera- ja balettiteatterissa lapsille ja nuorisolle. Buimister kiersi aktiivisesti esiintymässä Neuvostoliiton kaupungeissa nykyisten Venäjän, Georgian, Armenian, Azerbaidžanin, Viron, Latvian ja Liettuan alueilla. Hän esiintyi konserttilavoilla myös Yhdysvalloissa, Meksikossa, Kanadassa, Saksassa, Itävallassa, Isossa-Britanniassa, Belgiassa, Ranskassa, Espanjassa, Portugalissa, Tanskassa, Tšekissä, Puolassa, Romaniassa, Slovakiassa, Singaporessa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Vuodesta 1995 Buimister opetti Kiovan Tšaikovski-akatemiassa, jossa hänestä tuli professori vuonna 2013.

Buimisterin ohjelmistoon kuului runsaasti vakiintunutta kansainvälistä ohjelmistoa muun muassa Joseph Haydnilta, Franz Schubertilta, Robert Schumannilta, Johannes Brahmsilta, Gabriel Faurélta, Mihail Glinkalta, Pjotr Tšaikovskilta, Sergei Rahmaninovilta ja Carl Orffilta. Buimisterin ohjelmistossa merkittävä osa oli myös ukrainalaisella vokaalimusiikilla, jonka säveltäjiin kuuluivat Dmitri Bortnjanski, Mykola Lysenko, Jakiv Stepovyi, Stanislav Ljudkevytš, Vasyl Barvinskyi, Borys Ljatošynskyi, Kostjantyn Dankevytš, Platon Maiboroda, Juli Meitus, Oleksandr Bilaš ja Ihor Šamo. Buimister tulkitsi myös ukrainalaisia kansanlauluja ja kansanlaulusovituksia. Hänellä oli rooleja esimerkiksi Lysenkon, Tšaikovskin, Giuseppe Verdin ja Bortnjanskin oopperoissa. Monet säveltäjät sävelsivät teoksia varta vasten Buimisterille. Buimister teki yhteistyötä Kyjivska kameratan kanssa vuodesta 1977 noin vuoteen 2010.

Buimister sai Ukrainan kansantaiteilijan arvon vuonna 1994 ja Ševtšenkon palkinnon vuonna 1999.

## Lähteet
Riihimäki-ralli

**Riihimäki-ralli** on Riihimäen seudulla ajettava ralliautoilun kilpailu. Ralli on vuonna 2024 pääsponsorinsa mukaan nimeltään *SM Auto Sorsa Riihimäki-ralli*. 
Ensimmäisen kerran Riihimäki-ralli ajettiin vuonna 1960 ja v. 1962 se oli ensimmäisen kerran Suomen mestaruussarjan osakilpailu. Ralli on ollut SM-osakilpailu useamman kerran mm. vuosina 1962, 1992, 2012 , 2022 ja 2024.

## Tunnettuja voittajia
Ensimmäisen Riihimäki-rallin voitti Pauli Toivonen ennen Timo Mäkistä, Pauli Toivonen voitti myös vuonna 1962, jolloin ralli oli myös SM-osakilpailu, tuolloin toisena oli Rauno Aaltonen. Pauli Toivonen on voittanut rallin kolme kertaa.
Vuonna 1963 mukaan tuli kilpailijoita myös Ruotsista ja Norjasta, rallin voitti Simo Lampinen, hän on voittanut Riihimäki-rallin kaikkiaan neljä kertaa. Vuonna 1965 rallin voitti ruotsalainen Olle Bromark ensimmäisenä ulkomaalaisena.
Muita tunnettuja voittajia ovat myös ruotsalainen Åke Andersson, Leo Kinnunen, hän voitti kahdesti 1960-luvulla, Markku Alén, Kyösti Hämäläinen, Timo Salonen, sekä Ulf Grönholm ja Marcus Grönholm, he ovat ainut isä-poika voittaja-kaksikko. Takamoto Katsuta on voittanut rallin vuonna 2019.

Vuoteen 2024 mennessä eniten voittoja Riihimäki-rallista on ottanut Antero Laine, hän oli voittaja kuusi kertaa vuosina 1979, 1980, 1984, 1986, 1987 ja 1990.

## Lähteet
Sukupuolenvaihtaja

**Sukupuolenvaihtaja** on yksinkertainen sovitin, jossa on molemmilla puolilla samanlainen ja samaa sukupuolta oleva liitin (uros tai naaras). Liittimet on kytketty suoraan toisiinsa.

Sukupuolenvaihtajalla voidaan muuttaa laitteessa tai sähkökaapelin päässä olevan liittimen sukupuoli vastakkaiseksi (uros naaraaksi tai päinvastoin). Täten saadaan liitettyä kaksi samanlaista ja samaa sukupuolta olevaa liitintä toisiinsa. Sukupuolenvaihtajalla voidaan esimerkiksi muuttaa jatkokaapeliksi kaapeli, jonka molemmat liittimet ovat samaa sukupuolta.

## Viitteet
Mortimer Ternaux

**Louis Mortimer Ternaux** (1808–1871) oli ranskalainen poliitikko ja historioitsija. Hänet valittiin 1842 edustajakamariin, ja hän oli vuodesta 1848 ensin kansalliskokouksen ja sittemmin lakiasäätävän kokouksen jäsenenä. Hän kuului kuningasmielisiin. Louis Napoléonin (Napoleon III) kaapattua vallan 2. joulukuuta 1851 Ternaux siirtyi yksityiselämään ja alkoi tutkia vallankumouksen historiaa. Hänet valittiin 1871 kansalliskokoukseen. Hänen kuuluisin teoksensa on *Histoire de la Terreur 1792–1794 d’aprés des documents authentiques et inédits* (6 nid., 1862–1869). joka sisältää muun muassa asiakirjoja, joiden alkuperäiset kappaleet hävisivät kommuunikapinan aikana toukokuussa 1871.

## Lähteet
Saksan liittopäivävaalit 1957

Syyskuussa **1957** järjestetyissä **Saksan liittotasavallan** **liittopäivävaaleissa** Konrad Adenauerin johtama CDU-CSU-koalitio sai yli puolet annetuista äänistä ja saavutti ensimmäistä kertaa Saksan historian aikana ehdottoman enemmistön Saksan liittotasavallan liittopäivillä. FDP ja SPD jäivät oppositioon.

## Tulokset

Lähde:

## Lähteet
Liam Cullen

**Liam Jamie Cullen** (s. 23. huhtikuuta 1999) on walesilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 178-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Swansea Cityä. Hän pelasi Walesin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2023.

Cullen pelasi Swansea Cityn juniorijoukkueissa. Hän pääsi pelaamaan seuran edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran liigacupissa elokuussa 2018 ja mestaruussarjassa helmikuussa 2020. Hän pelasi tammi-toukokuussa 2022 lainalla ykkösliigan Lincoln Cityssä. Hän on vuoden 2023 loppuun mennessä pelannut Swansea Cityssä 84 mestaruussarjaottelua ja tehnyt niissä 13 maalia.

Cullen pelasi Walesin monissa nuorisomaajoukkueissa alle 15-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi Walesin A-maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa lokakuussa 2023, kun ystävyysottelussa vastustajana oli Gibraltar.

## Lähteet
Adam Johnson (jääkiekkoilija)

**Adam Robert Johnson** (22. kesäkuuta 1994 Grand Rapids, Minnesota, Yhdysvallat – 28. lokakuuta 2023 Sheffield, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Johnson pelasi urallaan NHL:ssä kahden kauden aikana 13 ottelua Pittsburgh Penguinsin joukkueessa. Johnson kuoli 29-vuotiaana jääkiekko-ottelussa saamiinsa vammoihin.

## Ura
Ennen ammattilaisuraansa Johnson oli pelannut Minnesota-Duluthin yliopiston joukkueessa monipuolisesti eri hyökkääjien rooleissa. Johnson teki kaksivuotisen sopimuksen Penguinsin kanssa heinäkuussa 2017. Johnson oli varaamaton vapaa-agentti, joka oli osallistunut Penguinsin harjoitusleirille. Johnson pelasi Penguinsin organisaatiossa 2017–2020, pelaten 13 NHL-ottelua ja 188 AHL-ottelua Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa.

Kaudeksi 2020–2021 Johnson siirtyi ruotsalaiseen Malmö Redhawksiin, jonka kanssa hän teki loppukauden kestävän sopimuksen joulukuussa 2020. Johnsonin pyynnöstä sopimus purettiin jo seuraavana maaliskuuna ja hän palasi kotiinsa Pohjois-Amerikkaan. Malmössä Johnson pelasi 21 ottelua. Johnson teki vuoden sopimuksen Ontario Reignin kanssa huhtikuussa 2021 ja pelasi siellä loppukauden. Helmikuussa 2022 Reign kauppasi Johnsonin pelaajaoikeudet Lehigh Valley Phantomsiin. Reignissa Johnson pelasi 43 ottelua ja Phantomsissa 30 ottelua ennen paluuta Eurooppaan.

Syyskuussa 2022 Johnson teki vuoden sopimuksen saksalaisen Augsburger Pantherin kanssa. Pantherissa Johnson pelasi 45 ottelua. Kaudeksi 2023–2024 Johnson siirtyi Englantiin ja Nottingham Panthersin joukkueeseen.

## Kuolema
Johnson sai surmansa EIHL-liigan järjestämässä cup-ottelussa. Sheffield Steelersin isännöimää ottelua oli seuraamassa 8&nbsp;000 katsojaa, kun toisessa erässä Steelersin Matt Petgraven luistin viilsi Johnsonin kaulaa. Johnson sai jäällä ensihoitoa ja hänet siirrettiin sairaalaan, jossa hän myöhemmin kuoli vammoihinsa. Yksi henkilö pidätettin myöhemmin kuolemantuottamuksesta epäiltynä. Pidätetty henkilö vapautettin takuita vastaan vankeudesta.

Panthers kunnioitti Johnsonin muistoa seuraavassa ottelussaan Manchester Stormia vastaan ja jäädytti hänen pelinumeronsa 47.

## Lähteet
Príncipe (1759)

**Príncipe** oli Espanjan laivaston vuonna 1759 vesille laskettu Príncipe-luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva.

## Valmistus

Alus tilattiin Guarnizolta, missä köli laskettiin 15. lokakuuta 1758. Alus laskettiin vesille 23. joulukuuta 1759.

## Palvelus
Alus saapui 3. joulukuuta 1760 Guarnizosta *[[Victorioso (1760)|Victorioson]]* kanssa Ferroliin. Toukokuussa 1761 se kuljetti  *Victorioson* kanssa täydennyksiä Cádiziin päällikkönään Francisco Lastarria. Alus partioi joulukuussa Englannin kanaalissa ja Lyoninlahdella Lastarrian laivueen mukana. Vuonna 1762 se partioi Galician rannikolla Vega Floridan laivueessa. Seuraavana vuonna alus oli Kanariansaarilla, mistä se palasi Cádiziin. Syyskuussa 1763 alus siirrettiin Cádizista Ferroliin

Se poistettiin 7. helmikuuta 1774 alusluettelosta heikon kunnon vuoksi. Alus määrättiin 15. toukokuuta 1776 myytäväksi ja myytiin 24. heinäkuuta  Ferrolissa kaapparilaivaksi.

## Lähteet
*

### Viitteet
Victorioso (1760)

**Victorioso** oli Espanjan laivaston vuonna 1760 vesille laskettu Príncipe-luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva.

## Valmistus

Alus tilattiin Guarnizolta, missä köli laskettiin 20. lokakuuta 1758. Alus laskettiin vesille alkuvuodesta 1760.

## Palvelus
Alus saapui 3. joulukuuta 1760 Guarnizosta *[[Príncipe (1759)|Príncipen]]* kanssa Ferroliin, mistä se lähti 18. elokuuta koeajoihin Cape Finisterreen ja Ortegaliin päällikkönään Carlos de la Villa Escopia. Se toi 8. toukokuuta 1761 *Príncipen* kanssa täydennyksiä Cádiziin. Vuonna 1762 se partioi Galician rannikolla Vega Floridan laivueessa.

Alus siirrettiin 11. syyskuuta 1762 Ferrolissa reserviin ja poistettiin syyskuussa 1770 alusluettelosta heikon kunnon vuoksi. Alus myytiin 15. toukokuuta  1776 Ferrolissa romutettavaksi.

## Lähteet
*

### Viitteet
Matti Mantere

**Matti Aulis Mantere** (s. 13. elokuuta 1945) on suomalainen diplomi-insinööri ja entinen toimitusjohtaja. Mantere toimi Lemcon Oy:n toimitusjohtajana vuodesta 1992. Mantereelle myönnettiin rakennusneuvoksen arvonimi vuonna 2009.

## Lähteet
Guillermo Laborde

**Guillermo Laborde** (24. lokakuuta 1886 Montevideo - 13. toukokuuta 1940 Montevideo) oli uruguaylainen taidemaalari. Hän oli myös kuvanveistäjä ja muotoilija. Maalauksissaan hän oli rohkea kirkkaiden värien käyttäjä.   

Taiteellisen ensiopetuksensa Laborde sai kotimaassaan ja hän lähti vuonna 1910 tutustumaan eurooppalaisiin taidepiireihin. Vuonna 1912 hän sai Uruguayn valtion stipendin, minkä turvin hän opiskeli Milanossa, Roomassa, Firenzessä ja Pariisissa. Kotimaahansa hän palasi vuonna 1921.

Vuonna 1923 Laborde nimitettiin sekä Uriguayn taideakatemian että taideteollisuusoppilaitoksen professoriksi. Merkittäväksi taiteellisen työn kannalta osoittautui tutustuminen Petrona Vieraan, joka oli aluksi Laborden oppilas.  

Laborde, Viera, José Cuneo Perinetti, Carmelo de Arzadun ja Alfredo De Simone perustivat *Planismo*- taiteilijaryhmittymän. Töille on tyypillistä kaksiulotteisuus ja kirkkaat värit. 

Kotimaassaan Laborde piti lukuisia näyttelyitä. Vuonna 1930 pidetyssä Urguayn satavuotisnäyttelyssä hän sai valtion ensimmäisen taidepalkinnon. Hänellä oli näyttelyitä myös Perussa, Argentiinassa ja Ecuadorissa. 
## Teoksia


Guillermo Laborde - Retrato de la pintora Petrona Viera.jpg|Petrona Vieran muotokuva, maalattu vuonna 1940.
Guillermo Laborde-Deporte.png|"Urheilu", maalattu vuonna 1923.
Guillermo Laborde - Retrato de Luis E. Pombo.png|Luis E. Pombon muotokuva, maalattu ehkä  1928.
Uruguay 1930 World Cup.jpg|Vuoden 1930 jalkapallon maailmanmestaruuskisojen virallinen juliste.

## Lähteet

## Lisää aiheesta
* http://www.museos.gub.uy/arteactivo/artistas/item/laborde-guillermo.html
Inspiratio Profanus

**Inspiratio Profanus** on norjalaisen black metal -yhtye Dimmu Borgirin julkaisema kahdeksan cover-kappaletta sisältävä albumi. Inspiratio Profanus julkaistiin Nuclear Blastin kautta 8. joulukuuta 2023.

## Vastaanotto
*[[Kerrang!]]* -lehden Sam Law antoi arviossaan albumille neljä tähteä viidestä. *[[Metal Injection|Metal Injectionin]]* Jillian Drachman puolestaan mainitsi Inspiratio Profanuksen olevan hauska, virkistävä ja energinen kokonaisuus, jolla Dimmu Borgir tuo versioituihin kappaleisiin oman uniikin tyylinsä.

## Kappaleet

## Lähteet
* Albumin kappalelista

### Viitteet
Josh Sheehan

**Joshua Luke "Josh" Sheehan** (s. 30. maaliskuuta 1995) on walesilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 184-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin ykkösliigassa pelaavaa Bolton Wanderersia. Hän on pelannut Walesin A-maajoukkueessa vuodesta 2020.

Sheehan pelasi Swansea Cityn juniorijoukkueissa mutta pääsi edustusjoukkueessa kentälle vain yhdessä Englannin liigacupin ottelussa elokuussa 2014. Hän pelasi lainalla Yeovil Townissa ykkös- ja kakkosliigaa vuosina 2015–2016 ja Newport Countyssa kakkosliigaa vuosina 2016–2017. Hän siirtyi Newport Countyn omistukseen tammikuussa 2018. Kesällä 2021 hän siirtyi ykkösliigan Bolton Wanderersiin. Hän on vuoden 2023 loppuun mennessä pelannut ykkösliigassa 74 ottelua, joissa hän on tehnyt seitsemän maalia, ja kakkosliigassa 155 ottelua, joissa hän on tehnyt 15 maalia. Vuonna 2023 hän voitti Boltonin joukkueessa EFL Trophyn.

Sheehan pelasi Walesin alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Walesin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2020 ystävyysottelussa Yhdysvaltoja vastaan. Vuonna 2021 hän pelasi kaksi maaottelua, kuten myös vuonna 2023. Missään niistä hän ei pelannut avauskokoonpanossa.

## Lähteet
Claes Armfelt

**Claes Armfelt** (19. joulukuuta 1709 – 1. huhtikuuta 1769 Friggesby Högbacka, Kirkkonummi) oli suomalainen vapaaherra ja everstiluutnantti. 

## Perhe
Armfeltin vanhemmat olivat jalkaväenkenraali, vapaaherra Carl Gustaf Armfelt vanhempi ja Lovisa Aminoff. Lovisa Aminoff oli majoitusmestari Johan Fredrik Aminoffin ja Elisabet von Güntersberchin tytär. Elisabet von Güntersberch oli kenraalimajuri Christoffer von Güntersberchin tytär.  

Hän avioitui kaukaisen sukulaisen, Liljendalissa syntyneen Hedvig Christina Aminoffin (1728-1751) kanssa Pernajassa vuonna 1748, joka oli valtiomies, kenraaliluutnantti Henrik Johan Aminoffin tytär. Pariskunta sai kolme lasta. Lakimies Carl Henrik Armfeltin (1749-1805), Lovisa Charlotta Armfeltin (1750-1821) ja Claes Gustaf Armfeltin (1751-1751).  

Hedvig Christina Aminoff menehtyi synnytyksen jälkeisiin komplikaatioihin Pernajan Sarvisalossa joulukuussa 1751. Hänet haudattiin Pernajan kirkkoon.

Everstiluutnantti Berndt Jonas Aminoff oli hänen tyttärenpoika. Kenraalimajuri Magnus Wilhelm Armfelt ja kenraalimajuri Carl Gustaf Armfelt nuorempi olivat hänen veljenpoikia. 

## Ura
Armfelt ilmoittautui vapaaehtoisena Uudenmaan läänin jalkaväkirykmenttiin vuonna 1721. Hänet ylennettiin vänrikiksi vuonna 1728, luutnantiksi 1732, rykmentin majoitusmestariksi 1745, kapteeniksi 1747, majuriksi 1755 ja everstiluutnantiksi vuonna 1765. Armfelt osallistui hattujen sotaan, joka käytiin Ruotsin ja Venäjän välillä.

Armfelt omisti kartanon Pernajan Sarvisalossa, joka oli aiemmin hänen isän omistuksessa. 

## Ritarikunnat
*   Miekkaritarikunta ritari, 1748

## Katso myös
* Armfelt-suku

## Lähteet
Peltometsäviljely

**Peltometsäviljely** tai **agrometsätalous** tai **puustoinen maatalous** on viljelymuoto, jossa yhdistetään metsätalouden ja maatalouden menetelmiä. Siinä viljeltyjä puita ja peltokasveja kasvaa samalla alueella. Myös laiduneläimet voivat kuulua mukaan. Puita voi olla yksittäin, riveissä tai esimerkiksi laitumilla ryhminä.

Peltometsäviljely tulee trooppisista maista. Se on sekaviljelymuoto, joka voi parantaa maiseman luonnontilaa ja voi hillitä Ilmastonmuutosta. Peltometsäviljely hyödynnetään puiden tuomaa monimuotoisuutta pieneliöille ja parantaa hiilensidontaa. Peltometsäviljely parantaa yleisesti luonnon rikkautta.

Hakamaametsät ovat perinteinen peltometsäviljelyn kaltainen viljelystapa, jossa yhdistyy "luontainen" metsä ja laidunnus.

Suomen peltometsäviljelyverkosto perustettiin 2019 Qvidjan tilalla Paraisilla. Verkosto edistää peltometsäviljelyä jakamalla tietoa aiheesta sähköpostilistalla, verkkosivulla ja erilaisissa tapaamisissa.

## Lähteet
Akademikerne

**Akademikerne** on norjalainen akateemisten alojen ammattiliittojen keskusjärjestö. Se on perustettu vuonna 1997 ja sen kolmellatoista jäsenliitolla oli vuonna 2023 yhteensä noin 255&nbsp;000 jäsentä.
## Jäsenliitot

* Arkitektenes Fagforbund
* Den norske legeforening
* Den norske tannlegeforening
* Den norske veterinærforening
* Econa
* Krigsskoleutdannede offiserers landsforening
* Naturviterne
* Norges Juristforbund
* Norsk Lektorlag
* Norsk Psykologforening
* Samfunnsviterne
* Samfunnsøkonomene
* Tekna

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dronning Mauds gate

**Dronning Mauds gate** on Oslon ydinkeskustassa sijaitseva lyhyt katu, joka ulottuu Olav V's plassilta Ruseløkkveienille. Se on nimetty Norjan entisen kuningattaren Maudin mukaan.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rehnin-Meidnerin malli

**Rehnin-Meidnerin malli** on ruotsalaisten taloustieteilijöiden Gösta Rehnin ja Rudolf Meidnerin *[[Tiden (ruotsalainen aikakauslehti)|Tiden]]*-nimisessä aikakausilehdessä julkaisema aktiivisen työmarkkinapolitiikan malli.

Rehn ja Meidner sanoutuivat irti siitä John Maynard Keynesin käsityksestä, että täystyöllisyys voitaisiin turvata finanssipolitiikalla, ja väittivät, että dynaamisessa yhteiskunnassa sen saavuttamiseen tarvitaan kansalaisille laajan uudelleenkoulutusohjelman avulla luotuja ammatinvaihtomahdollisuuksia ja avustuksia. Ruotsissa Rehnin-Meidnerin mallin mukaista politiikkaa toteutti vuonna 1955 valtiovarainministeriksi nimitetty Gunnar Sträng.

## Lähteet
Fedir Hluštšenko

**Fedir Ivanovytš Hluštšenko** (, ; 1944 – 16. lokakuuta 2017 Moskova) oli ukrainalais-venäläinen kapellimestari.

Hluštšenko aloitti viulunsoiton 6-vuotiaana. Hän opiskeli Moskovan konservatoriossa sävellystä vuodesta 1962 Sergei Balasanjanin johdolla. Kaksi vuotta myöhemmin hän siirtyi Leningradin konservatorioon, josta hän valmistui Ilja Musinin kapellimestariluokalta vuonna 1969. 1970-luvun alkupuolella Hluštšenko johti Karjalan tasavallan radion ja television sinfoniaorkesteria. 1970–1980-luvuilla hän johti Ukrainan kansallista sinfoniaorkesteria ja esiintyi sen kanssa monissa maissa. Hluštšenko työskenteli 1990-luvun alussa Turkin valtionoopperassa ja -baletissa Istanbulissa. Vuosina 1996–2000 hän johti Jekaterinburgin Bach-kamariorkesteria, ja vuonna 2010 hän palasi Ukrainan kansalliseen sinfoniaorkesteriin sen päävierailijana. Uransa aikana Hluštšenko vieraili monien eri maiden sinfoniaorkestereiden kapellimestarina ja teki esimerkiksi Ison-Britannian-debyyttinsä vuonna 1993. Hän osallistui säännöllisesti kansainvälisiin festivaaleihin.  Hluštšenkon johdolla esiintyivät muiden muassa Daniil Šafran, Grigori Sokolov, Vladimir Spivakov, Maksim Vengerov ja Gidon Kremer.

Hluštšenko sai Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan kansantaiteilijan arvonimen vuonna 1982. Hän teki levytyksiä muun muassa Hyperion Recordsille, Chandos Recordsille, Olympialle ja Russian Discille.

## Lähteet
Emilio Teza

**Emilio Teza** (1831–1912) oli italialainen tieteilijä, sanskritin ja vertailevan kielitieteen professori aluksi Bolognassa, sitten Pisassa ja vihdoin Padovan yliopistossa. Teza oli käytännön kielten osaaja, ja hän oli opiskellut muun muassa suomea. Hänen kirjallinen toimintansa sisältää runsaasti pieniä kirjoitelmia eri tieteellisistä aiheista ja myös useita runokäännöksiä. Monet tutkielmista käsittelevät myös suomen kieltä: muun muassa tutkielma suomalaisista tähtien nimistä ("Nomi di stelle"), Martin Fogelista ("Del ’Nomenclator finnicus’ mandato da Martino Fogel im Italia") ja *[[Kalevala]]sta* ("Discorso inaugurale", 1880), josta hän myös julkaisi 16. runon italiaksi käännettynä ja selityksillä varustettuna ("Mancano tre parole", 1894). Teza on kääntänyt italiaksi J. L. Runebergin *Hannan* (ilm. 1910)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* E. N. Setälä, Emilio Teza Valvoja 1909. s. 327–329
Käsipallon miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 2024

**Käsipallon miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 2024** pelattiin Saksassa 10.–28. tammikuuta. Kisakaupunkeina olivat Düsseldorf, Köln, Berliini, Hampuri, Mannheim ja München. Mukana oli 24 joukkuetta.

Joukkueet pelasivat kuudessa neljän joukkueen alkulohkossa, joista jokaisen lohkon kaksi parasta pääsi toiselle kierrokselle. Toisella kierroksella pelattiin kahdessa kuuden joukkueen lohkossa, joista molemmista kaksi parasta pääsi välieriin ja kolmanneksi sijoittuneet pelasivat ottelun EM-turnauksen sijoista 5–6. Välierien voittajat ratkaisivat mestaruuden loppuottelussa ja hävinneet pelasivat pronssiottelussa. Mestaruuden voitti Ranska, hopealle sijoittui Tanska ja pronssia otti Ruotsi. Turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Ranskan Nedim Remili.

Turnauksen ensimmäisenä päivänä ottelut Saksa – Sveitsi ja Ranska – Pohjois-Makedonia pelattiin Düsseldorfin jalkapalloareenalla ja niitä seurasi kaikkien aikojen suurin käsipalloyleisö, 53&nbsp;586 katsojaa.

## Tulokset

### Ensimmäinen kierros

* Lohko A (Düsseldorf ja Berliini): Ranska 5 p, Saksa 4 p, Pohjois-Makedonia 2 p, Sveitsi 1 p
* Lohko B (Mannheim): Kroatia 5 p, Itävalta 4 p, Espanja 3 p, Romania 0 p
* Lohko C (München): Unkari 6 p, Islanti 3 p, Montenegro 2 p, Serbia 1 p
* Lohko D (Berliini): Slovenia 6 p, Norja 3 p, Puola 2 p, Färsaaret 1 p
* Lohko E (Mannheim): Ruotsi 6 p, Alankomaat 4 p, Georgia 2 p, Bosnia ja Hertsegovina 0 p
* Lohko F (München): Tanska 6 p, Portugali 4 p, Tšekki 2 p, Kreikka 0 p

### Toinen kierros

* Lohko I (Köln): Ranska 10 p, Saksa 5 p, Unkari 4 p, Itävalta 4 p, Islanti 4 p, Kroatia 3 p
* Lohko II (Hampuri): Tanska 8 p, Ruotsi 6 p, Slovenia 6 p, Portugali 5 p, Norja 4 p, Alankomaat 1 p

### Mitali- ja sijoitusottelut (Köln)
#### Sijat 5–6

#### Välierät

#### Pronssiottelu

#### Loppuottelu

Lähde: 

## Loppusijoitukset

## Lähteet
Rugbyn maailmanmestaruuskilpailut 2023

**Vuoden 2023 rugbyn maailmanmestaruuskilpailut** järjestettiin Ranskassa 8. syyskuuta – 28. lokakuuta 2023. Se oli järjestyksessään kymmenes rugby unionin MM-turnaus. Loppuottelussa Etelä-Afrikka voitti Uuden-Seelannin 12–11. Englanti saavutti pronssia.

## Pelipaikat
Ottelut pelattiin yhdeksällä stadionilla eri puolilla Ranskaa. Turnauksen loppuottelut pelattiin Pariisin lähellä olevassa Saint-Denis’n kaupungissa Stade de Francen stadionilla.

## Joukkueet

Lopputurnaukseen eteni automaattisesti isäntämaan lisäksi edellisen MM-turnauksen alkulohkojen kolme parasta joukkuetta. Loput kahdeksan joukkuetta etenivät turnaukseen karsinnoista. 

Alkulohkojen kolme parasta joukkuetta varmistavat paikan vuoden 2027 rugbyn maailmanmestaruuskilpailuihin. Lohkojen kaksi parasta joukkuetta etenevät puolivälieriin.

## Alkulohkot

### Lohko A

### Lohko B

### Lohko C

### Lohko D

## Pudotuspelit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luettelo Kööpenhaminan pörssissä noteeratuista yhtiöistä

Tämä on **luettelo [[Kööpenhaminan pörssi]]ssä noteeratuista [[pörssiyhtiö]]istä**. Yhtiöt on luokiteltu pörssin toimialaluokituksen mukaisesti. Lisäksi yhtiöt jaettu pörssin luokituksen mukaisesti markkina-arvoltaan suuriin (yli 1&nbsp;mrd.&nbsp;€), keskisuuriin (yli 150&nbsp;milj.&nbsp;€) ja pieniin (alle 150&nbsp;milj.&nbsp;€).

## Yhtiöt

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nasdaq Nordic: Kaikki listatut yhtiöt
Windows-1252

**Windows-1252** on kahdeksanbittinen latinalainen merkistö, joka on suunniteltu erityisesti länsieurooppalaisten kielten kirjoittamista varten. Se täydentää ISO 8859-1 -merkistöä mm. erilaisilla lainausmerkeillä ja kirjaimilla Š, Ž, Œ ja Ÿ, joita tarvitaan suomen ja ranskan kielten oikeinkirjoitukseen. 

## Lähteet
Lesjan kirkko

**Lesjan kirkko** () on Lesjan kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1749.
## Kuvia

Lesja kirke – Prekestol.jpg|Saarnastuoli
Lesja kirke - kirkerom.jpg|Keskikäytävä alttarille päin
Lesja kirke - altertavle.jpg|Alttaritaulu

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ihor Blažkov

**Ihor Ivanovytš Blažkov** (; 23. syyskuuta 1936 Kiova – 7. tammikuuta 2026) oli ukrainalainen kapellimestari.

Blažkovin isä katosi toisessa maailmansodassa vuonna 1942. Blažkov sai varhaisimman musiikkikasvatuksen äidiltään. Hän valmistui Kiovan konservatoriosta Aleksandr Klimovin kapellimestariluokalta vuonna 1959. Hän täydensi opintojaan Leningradin konservatoriossa Jevgeni Mravinskin johdolla. Blažkov johti Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan sinfoniaorkesteria vuosina 1959–1962 ja Leningradin filharmonikkoja vuosina 1963–1968. Vuosina 1969–1976 hän johti Kiovan kamariorkesteria. Blažkov työskenteli vuodesta 1977 Ukrkontsertin palveluksessa ja johti vuosina 1983–1988 Ukrainan säveltäjäliiton Perpetuum Mobile -orkesteria. Vuonna 1988 hän sai nimityksen Ukrainan kansallisen sinfoniaorkesterin pääkapellimestariksi ja taiteelliseksi johtajaksi. Hän toimi tässä tehtävässä vuoteen 1994 saakka. Blažkov kiersi myös kansainvälisesti. Hän muutti vuonna 2002 Potsdamiin.

Blažkovin ohjelmistoon kuului teoksia barokkimusiikista uuteen ohjelmistoon. Hän johti kaikkiaan satoja kantaesityksiä ja Ukrainan- tai Neuvostoliiton-ensiesityksiä. Hän johti muun muassa Ukrainan ensimmäisen esityksen Dmitri Šostakovitšin 14. sinfoniasta. Blažkov teki Ukrainassa tunnetummaksi modernistista ja avantgardistista ohjelmistoa. Hän edisti myös aikansa ukrainalaisten säveltäjien teosten tunnettavuutta Kiovassa ja ulkomailla. Blažkov teki useita orkesterisovituksia barokin ja klassismin ajan sävellyksistä. Hän tutki vanhoja partituureja ja esitti ensimmäisenä lukuisia teoksia muiden muassa Dmitri Bortnjanskilta, Maksym Berezovskyilta, Antonio Vivaldilta, Joseph Haydnilta, Georg Friedrich Händeliltä, François Couperinilta, Claudio Monteverdiltä ja Jean-Philippe Rameaulta. 

Blažkov teki suuren määrän levytyksiä ja julkaisi useita musiikkiaiheisia kirjoja esimerkiksi Igor Stravinskysta. Hän sai useita palkintoja ja tunnustuksia Ukrainassa ja muualla. Hän oli Ukrainan kansantaiteilija.

## Lähteet
Igor Swamp

**Igor Swamp** on Salakavala-yhtyeestä tunnetun Toni Sorsan sooloprojekti. Igor Swamp on keikkaillut muun muassa Suomessa, Saksassa, Australiassa, Japanissa ja Israelissa.

## Diskografia

### Albumit
**Metsä Vastaa, Kuuleeko Suomi* (Antiscarp Records, 2011)
**Tales From The Last Decade Vol. 1 & 2* (Swamp Discoveries, 2012)
**Mycelium* (Hippie Killer Productions, 2014)
**Hypha/Hypha* (Hippie Killer Productions, 2017)
**Akrabadabra* (Hippie Killer Productions and NULLZONE, 2018)
**Hafen Hertz* (NULLZONE, 2020)

### Internet-julkaisut

**@Pernaja* (Antiscarp Records, 2005)
**Iced* (Antiscarp Records, 2007)

## Aiheesta muualla
* Kotisivut
* Igor Swamp Discogs.comissa

## Lähteet
True (EP)

**True** on yhdysvaltalaisen R&B-laulaja Solange Knowlesin ensimmäinen EP-levy. Levy julkaistiin 29. marraskuuta 2012 digitaalisesti Terrible Recordsin kautta. Levyä on ollut Knowlesin lisäksi tuottamassa Dev Hynes. 

## Kappaleet

# Losing You - 4.20
# Some Things Never Seem to Fucking Work - 4.57
# Locked in Closets - 3.22
# Lovers in the Parking Lot - 4.22
# Don’t Let Me Down - 4.13
# Looks God with Trouble - 1.30
# Bad Girls - Verdine Version - 5.10

## Lähteet
Lauri Kuokkanen

**Lauri Kuokkanen** (5. elokuuta 1931 Sortavalan maalaiskunta – 9. marraskuuta 2023 Kempele) oli suomalainen radioinsinööri.

Lauri Kuokkanen perusti ensimmäisen yrityksensä vuonna 1957. Yritys toimitti radioamatöörilaitteita. Kuokkanen myi yrityksen Helkama Oy:lle, jonne hän itsekin siirtyi ensin suunnittelijaksi ja sitten tuotekehityspäälliköksi.
Vuonna 1962 Kuokkanen siirtyi Suomen Kaapelitehdas Oy:lle, ja vuosina 1963–1964 hän suoritti työn ohessa keskikoulun ja valmistui radioinsinööriksi vuonna 1969. Myös tämän tutkinnon hän suoritti työn ohessa.

Suomen Kaapelitehdas Oy oli siirtynyt osaksi Nokia Oy:tä, ja Kuokkanen nimitettiin heti insinöörin tutkinnon saatuaan radiopuhelinosaston päälliköksi. Vuonna 1973 Lauri Kuokkanen siirsi Nokian radiopuhelintehtaan Ouluun, joten hän on yksi ensimmäisistä tärkeistä henkilöistä, jotka aloittivat Oulun nousun elektroniikka- ja radio-alan huipulle.

Lauri Kuokkanen perusti useita yrityksiä Oulun alueella, muun muuassa nämä:
* Insele 1976,
* LK Products Oy (Lauri Kuokkanen Oy) 1978,
* Solitra Oy 1986,
* Sitten: Ultraprint Oy, Ultracom Oy ja Ultracrea Oy.

Lauri Kuokkanen nimitettiin Oulun yliopiston teknillisen tiedekunnan kunniatohtoriksi vuonna 2002.

## Lähteet
Sergei Vasilenko

**Sergei Nikiforovitš Vasilenko** (; 30. maaliskuuta 1872 – 11. maaliskuuta 1956) oli venäläinen, sittemmin neuvostoliittolainen säveltäjä ja kapellimestari.

Vasilenko sai sävellyksen perusopetusta Aleksandr Gretšaninovilta. Hän opiskeli oikeustiedettä Moskovassa ja sitten musiikkia Moskovan konservatoriossa Sergei Tanejevin sekä Mihail Ippolitov-Ivanovin johdolla. Vasilenko sai tukijakseen myös Vasili Safonovin. Hän sävelsi suurimuotoisia teoksia 1890-luvulta lähtien ja omaksui lokakuun vallankumousta edeltäneeseen tuotantoonsa vaikutteita impressionistisesta musiikista. Vasilenko oli kiinnostunut laajalti eri kansojen kulttuuriperinteistä ja ammensi niistä vaikutteita tuotantoonsa. Vasilenko opetti vuodesta 1906 Moskovan konservatoriossa. Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa Dmitri Kabalevski, Aram Hatšaturjan, Anatoli Aleksandrov, Aleksandr Aleksandrov, Nikolai Golovanov, Vladimir Netšajev, Dmitri Rogal-Levitski ja Nikolai Tšemberdži.

Vasilenko sävelsi muun muassa lauluja, musiikkia näytelmiin, elokuvamusiikkia, viisi sinfoniaa ja kuusi oopperaa. Sinfonioista ensimmäinen on vuodelta 1906. Vasilenko teki myös kansanlaulusovituksia ja sävelsi venäläisille kansansoittimille. Hänen tuotantoonsa kuuluu esimerkiksi balalaikkakonsertto, jonka hän sävelsi Nikolai Osipovia varten. Vasilenko piti luentoja radiossa ja julkaisi kirjoja muun muassa soitinnuksesta. Hän sai Venäjän SFNT:n ja Uzbekistanin sosialistisen neuvostotasavallan kansantaiteilijan arvot. Vuonna 1947 hänelle myönnettiin Stalin-palkinto.

## Lähteet
Nuteh Jonez

**Nuteh Jonez** on suomalainen liberialaistaustainen räp-artisti.

Jonezin tunnetuimpiin kappaleisiin kuuluvat ”Shakira”, ”Tipsy” ja ”Gorilla - Sexmane(feat. Nuteh Jonez)”.

Jonez julkaisi yhdessä Yutu Brownin kanssa erityisesti Tiktokissa trendanneen kappaleen ”Steppasin Partyy”, jota on kuunneltu Spotifyssä miljoonia kertoja.

Jonez on yhdistetty espoolaiseen L-City-katujengiin.

## Lähteet
Mykola Dyletskyi

**Mykola Dyletskyi** (; todennäköisesti 1650 Kiova – 1723 Moskova tai Smolensk) oli ukrainalainen säveltäjä, kuoronjohtaja ja musiikkiteoreetikko. Hän oli aikansa tunnetuin ukrainalainen muusikko. Hän muovasi huomattavasti maan musiikkikoulutusta ja kehitti paikallista musiikkielämää huomattavasti aiempaa ammattimaisempaan suuntaan.

Diletskyi oli opiskelemassa Vilnassa vuonna 1675. Hänen tiedetään työskennelleen myöhemmin Smolenskissa, Kiovassa, Moskovassa, Pietarissa, Lvivissä ja Krakovassa. Hän sävelsi muun muassa moniäänisiä motetteja ja liturgisia teoksia. Dyletskyi tunnetaan kuitenkin erityisesti musiikkiteoreettisesta kirjastaan *Hramatyka Muzykal'na*, jonka hän laati alun perin Vilnassa vuonna 1675. Alkuperäisversio ei ole säilynyt, mutta Dyletskyi teki kirjasta sitten useita versioita sopeuttaen sen sisältöä eri tarkoituksia varten. Ensimmäinen painettu versio julkaistiin vuonna 1910.

## Lähteet
The Lion King: The Gift

**The Lion King: The Gift** on yhdysvaltalaisen laulaja Beyoncén soundtrack-albumi. Albumi julkaistiin 19. heinäkuuta 2019 Parkwood Entertainmentin ja Columbia Recordsin kautta.  

Albumi on soundtrack vuoden 2019 *[[Leijonakuningas (vuoden 2019 elokuva)|Leijonakuningas]]* -elokuvaan sekä vuonna 2020 Disney+ -suoratoistopalvelussa julkaistuun *Black Is King* -elokuvaan. Albumista julkaistiin deluxe-versio 31. heinäkuuta 2020.

## Kappaleet
#### The Lion King: The Gift – standard edition
# ”Balance (Mufasa Interlude)” (James Earl Jones) - 0.43
# ”Bigger” (Beyoncé) - 3.46
# ”The Stars” (Mufasa Interlude) (James Earl Jones) - 0.46
# ”Find Your Way Back” (Beyoncé) - 2.42
# ”Uncle Scar (Scar Interlude)” (Chiwetel Ejiofor) - 0.13
# ”Don’t Jealous Me” (Tekno, Lord Afrixana, Yemi Alade ja Mr Eazi) - 2.35
# ”Danger (Young Simba & Young Nala Interlude)” (JD McCrary ja Shahadi Wright Joseph) - 0.16
# ”Ja Ara E” (Burna Boy) - 3.10
# ”Run Away (Scar & Young Simba Interlude)” (JD McCrary, Chiwetel Ejiofor ja Shahadi Wright Joseph) - 0.29
# ”Nile” (Beyoncé ja Kendrick Lamar) - 1.47
# ”New Lesson (Timon, Pumbaa & Young Simba Interlude)” (Billy Eichner, Seth Rogen ja JD McCrary) - 0.53
# ”Mood 4 Eva” (Beyoncé, Jay-Z ja Childish Gambino feat. Oumou Sangaré) - 4.32
# ”Reunited (Nala & Simba Interlude)” (Beyoncé and Donald Glover) - 0.09
# ”Water” (Salatiel, Pharrell ja Beyoncé) - 2.32
# ”Brown Skin Girl” (Beyoncé, Saint Jhn ja Wizkid feat. Blue Ivy Carter) - 4.08
# ”Come Home (Nala Interlude)” (Beyoncé) - 0.14
# ”Keys to the Kingdom” (Tiwa Savage ja Mr Eazi) - 3.18
# ”Follow Me (Simba & Rafiki Interlude)” (Donald Glover ja John Kani) - 0.31
# ”Already” (Beyoncé, Shatta Wale and Major Lazer) - 3.42
# ”Remember (Mufasa interlude)” (James Earl Jones) - 0.45
# ”Otherside” (Beyoncé) - 3.39
# ”War (Nala Interlude)” (Beyoncé) - 0.18
# ”My Power” (Beyoncé, Nija, Busiswa, Tierra Whack, Moonchild Sanelly ja DJ Lag) - 4.19
# ”Surrender (Simba & Scar interlude)” (Donald Glover and Chiwetel Ejiofor) - 0.14
# ”Scar” (070 Shake and Jessie Reyez) - 3.06
# ”I’m Home (Mufasa, Sarabi & Simba Interlude)” (James Earl Jones, Alfre Woodard and Donald Glover) - 0.43
# ”Spirit” (Beyoncé) - 4.32 

#### The Lion King: The Gift – Deluxe edition
# ”Bigger” (Beyoncé) - 3.46
# ”Find Your Way Back” (Beyoncé) - 2.42
# ”Don’t Jealous Me” (Tekno, Lord Afrixana, Yemi Alade ja Mr Eazi) - 2.35
# ”Ja Ara E” (Burna Boy) - 3.10
# ”Nile” (Beyoncé ja Kendrick Lamar) - 1.47
# ”Mood 4 Eva” (Beyoncé, Jay-Z ja Childish Gambino feat. Oumou Sangare) - 4.32
# ”Water” (Salatiel, Pharrell ja Beyoncé) - 2.32
# ”Brown Skin Girl” (Beyoncé, Saint Jhn ja Wizkid feat. Blue Ivy Carter) - 4.08
# ”Keys to the Kingdom” (Tiwa Savage ja Mr Eazi) - 3.18
# ”Already” (Beyoncé, Shatta Wale and Major Lazer) - 3.42
# ”Otherside” (Beyoncé) - 3.39
# ”My Power” (Beyoncé, Nija, Busiswa, Tierra Whack, Moonchild Sanelly ja DJ Lag) - 4.19
# ”Scar” (070 Shake and Jessie Reyez) - 3.06
# ”Spirit” (Beyoncé) - 4.32 
# ”Black Parade” (Pidennetty versio; Beyoncé) - 5.16
# ”Find Your Way Back” (Melo-X remix; Beyoncé) - 3.36
# ”Black Parade” (Beyoncé) - 4.41

## Lähteet
Brock Faber

**Brock Faber** (s. 22. elokuuta 2002 Maple Grove, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-joukkue Minnesota Wildia. Los Angeles Kings varasi hänet toisella kierroksella 45. varausvuorolla . Heinäkuussa 2022 Kings kauppasi Faberin ja ensimmäisen kierroksen varausvuoron  Wildiin vaihdossa Kevin Fialaan. Ennen NHL-uraansa hän pelasi USA Hockey National Team Development Program-ohjelmassa ja Minnesotan yliopiston joukkueessa. Hänen pelipaikkansa on puolustaja ja hänen kätisyytensä on oikea. Faber on pelannut 40 NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt kaksi maalia ja 17 syöttöä eli 19 tehopistettä. Faber on pelannut kuusi NHL:n pudotuspelien ottelua ilman tehopisteitä. Heinäkuussa 2024 Faber solmi Wildin kanssa kahdeksanvuotisen ja yhteensä 68 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.

Faber kuului Yhdysvaltain joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2021 ja 2022. Faber kuului Yhdysvaltain joukkueeseen Pekingin talviolympialaisissa 2022. Olympiaturnauksen neljässä ottelussa hän syötti yhden maalin.  hän saavutti hopeaa. Milanon ja Cortinan talviolympialaisissa 2026 hän voitti kultaa.

## Lähteet
Dagestanskaja pravda

**Dagestanskaja pravda** (Дагестанская правда, ”Dagestanin totuus”) on Venäjällä Dagestanin tasavallan pääkaupungissa Mahatškalassa ilmestyvä venäjänkielinen sanomalehti.

*Dagestanskaja pravda* pitää edeltäjänään vuonna 1918 kolmen numeron verran ilmestynyttä sotilaallisen vallankumouskomitean lehteä *Dagestanski truženik* (”Dagestanin työläinen”). Ullubi Buinakskin perustama lehti lakkasi bolševikkien jouduttua vetäytymään Dagestanista.

Vuonna 1920 perustettiin VKP(b):n Dagestanin aluebyroon ja vallankumouskomitean äänenkannattajana toiminut *Sovetski Dagestan* (”Neuvosto-Dagestan”). Se siirtyi vuonna 1922 Temir-Han-Šurasta Mahatškalaan, jossa siihen yhdistettin paikallinen *Proletari* (”Proletaari”) -lehti. VKP(b):n aluekomitean ja tasavallan toimeenpanevan keskuskomitean äänenkannattajana toimineelle lehdelle annettiin samalla nimi *Krasnyi Dagestan* (”Punainen Dagestan”). Nykyisen nimensä lehti sai vuoden 1932 alussa.

*Dagestanskaja pravda* oli neuvostoajan loppupuolella NKP:n aluekomitean sekä Dagestanin korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Se oli tasavallan tärkein sanomalehti, jonka rinnalla ilmestyivät muun muassa avaarinkielinen *[[Hakikat|Baarab bairah]]*, darginkielinen *[[Zamana|Lenina bairah]]*, lezginkielinen *[[Lezgi gazet|Kommunist]]* ja kumykinkielinen *[[Joldaš|Lenin jolu]]*. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 85&nbsp;000 kappaletta vuonna 1971.

Lehti ilmestyy nykyään neljästi viikossa Dagestanin tasavallan uutistoimiston julkaisemana. Sen painosmäärä oli 2&nbsp;800 kappaletta joulukuussa 2023.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden sivusto
Merikoivisto

**Merikoivisto** oli vuosina 1947–1951 perustettavaksi suunniteltu kunta, johon Koivistosta muuttaneet evakot olisi asutettu. Kunta olisi sijainnut Länsi-Pernajan paikalla, ja alueella jo asuneet 1300 henkilöä olisi siirretty muualle. Ehdotuksen kunnan perustamisesta tekivät kaksi kansanedustajaa vuonna 1947. Ainakin osa kansanedustajista oli suunnitelmasta innostuneita, mutta muun muassa presidentti Juho Kusti Paasikivi vastusti sitä. Viimeisen kerran eduskunta keskusteli hankkeesta 1950-luvun alussa. Hankkeesta luovuttiin vuonna 1951.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Vasili Titov

**Vasili Polikarpovitš Titov** (; 1650 – 1710 tai 1715) oli venäläinen säveltäjä.

Titovin nimi mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 1678 hallitsijan palveluksessa toimineiden laulajien joukossa. Titov nousi pian johtavaan asemaan kuorossa ilmeisesti osin sävellystaitojensa ansiosta. Hän toimi hallitsijan palveluksessa vuoteen 1698 saakka. Tämän jälkeen hän työskenteli Moskovassa ja todennäköisesti johti laulukoulua. Joissain lähteissä Titovin kuolinvuodeksi on merkitty 1710, mutta esimerkiksi musiikkitieteilijä Nikolai Findeizenin mukaan Titov kuoli vasta vuonna 1715.

Titov sävelsi laajan kuoromusiikkituotannon. Soitinmusiikkia häneltä ei tunneta. Teosten joukossa ovat vuonna 1686 tai 1687 sävelletty musiikki Simeon Polotskin tekstiin *Psaltir rifmotvornaja* ja Pultavan taistelun voiton (1709) kunniaksi sävelletty kuorokonsertto.

## Lähteet
Baduizm

**Baduizm** on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijän Erykah Badun debyyttialbumi. Albumi julkaistiin 11. helmikuuta 1997 Kedar Recordsin ja Universal Recordsin kautta. Albumi nosti Badun kuuluisuuteen ja auttoi tekemään sen julkaisun aikaan 25-vuotiaasta Badusta neo soulin kirkkaimpia tähtiä.

Levyltä julkaistiin singlenä kappaleet ”On & On”, ”Next Lifetime”, ”Otherside of the Game” ja ”Apple Tree”.

## Palkinnot ja menestys
*Baduizm* sai neljä ehdokkuutta ja voitti vuoden R&B-albumin palkinnon vuoden 1998 Grammy-gaalassa. Albumi oli Billboard 200 -listalla toisella sijalla ja ensimmäisenä R&B/Hip-hop-listalla.

*[[Rolling Stone]]* on listannut *Baduizmin* sijalle 89 omalla 500 Greatest Albums of All Time -listallaan.

## Kappaleet

# Rimshot (intro) - 1.57
# On & On - 3.46
# Appletree - 4.25
# Other Side of the Game - 6.33
# Sometimes - Mix #9 - 0.44
# Next Lifetime - 6.26
# Afro - Freestyle skit - 2.04
# Certainly - 4.43
# 4 Leaf Clover - 4.34
# No Love - 5.08
# Drama - 6.02
# Sometimes - 4.10
# Certainly - Flipped It - 5.26
# Rim Shot (outro) - 2.19

## Lähteet
Nina Grebeškova

**Nina Pavlovna Grebeškova** (; 29. marraskuuta 1930 Moskova – 10. toukokuuta 2025 Moskova) oli venäläinen näyttelijä.

Grebeškova valmistui Elokuvataiteen Gerasimov-instituutista vuonna 1954. Häntä opettivat siellä Vladimir Belokurov ja Vasili Vanin. Grebeškova työskenteli Elokuvanäyttelijöiden valtionteatterissa Moskovassa vuosina 1954–1990. Hän esiintyi ensimmäisen kerran elokuvaroolissa vuonna 1949. Grebeškovalle myönnettiin Venäjän kunniataiteilijan arvonimi vuonna 2001. Hän oli naimisissa elokuvaohjaaja Leonid Gaidain kanssa ja esiintyi muun muassa tämän elokuvissa *[[Briljanttikäsi]]* (1968) ja *[[12 tuolia]]* (1971). Grebeškova esiintyi myös useissa televisiosarjoissa. Hänelle syntyi vuonna 1958 tytär.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Max Hynninen

**Max Daniel Hynninen** on suomalainen entinen vapaaottelija ja nykyinen kamppailupromoottori.

Hynninen oli vuoden 2021 IMMAF:n nuorten maailmanmestaruuskisoissa kolmas. Hän on voittanut vapaaottelun Suomen mestaruuden kolmesti: vuonna 2019 painoluokassa 65,8&nbsp;kg, vuonna 2020 painoluokassa 61,2&nbsp;kg ja vuonna 2022 painoluokassa 65,8&nbsp;kg.

Hynninen on järjestänyt kamppailu-urheilutapahtumia Ice Cage Fighting Oy -yrityksensä kautta. Hynninen on helluntailainen ja uskoo Jumalan ohjaavan hänen tekojaan ihmeiden kautta ja muun muassa tarkoittaneen, että Hynnisen järjestämästä ottelutapahtumasta tulee suosittu.

## Yksityiselämä
Hynninen kasvoi Tapulikaupungin kupeessa, Helsingin ja Vantaan rajan tuntumassa. Hänen isänsä on suomalainen ja hänen äitinsä on ukrainalais-venäläinen. Hänellä on myös isoveli.

Hynninen meni naimisiin vaimonsa Vanessan kanssa maaliskuussa 2023.
## Amatööriottelut

## Lähteet
Kuninkuusravit 2026

**Kuninkuusravit 2026** järjestetään Tampereen Teivon raviradalla heinä-elokuun vaihteessa 2026. Ne ovat 95. Kuninkuusravit ja seitsemännet Tampereella pidettävät. Tampereen Hippos toimi Kuninkuusravien isäntänä vuosina 1932, 1945 ja 1953 ja Teivon raviradalla ne on järjestetty vuosina 1978, 1995 ja 2011.

## Haku
Teivon ravirata ilmoitti hakevansa vuoden 2026 Kuninkuusraveja syyskuussa 2023 juhlistaakseen raviradan 50-vuotista historiaa. Ne myönnettiin saman vuoden marraskuussa, jolloin Suomen Hippos valitsi vuosien 2026-2028 kilpailujen järjestäjät. Muita hakijoita olivat Kauhavan PowerPark sekä Kajaanin, Kuopion, Lappeenrannan, Mikkelin ja Vermon raviradat, joista vuoden 2027 kilpailut sai Lappeenranta ja 2028 PowerPark.

## Lähteet
Kuninkuusravit 2027

**Kuninkuusravit 2027** järjestetään Lappeenrannan raviradalla heinä-elokuun vaihteessa 2027. Ne ovat 96. Kuninkuusravit ja viidennet Lappeenrannassa pidettävät. Aikaisemmin Lappeenrannassa on kilpailtu vuosina 1955, 1977, 1993 ja 2009. Vuonna 1955 kilpailupaikkana oli Harapaisen ravirata.

## Haku
Lappeenrata oli hakenut jo vuoden 2025 Kuninkuusraveja, jotka kuitenkin myönnettiin kesäkuussa 2020 Oulun Äimärautiolle. Toukokuussa 2023 Lappeenranta ilmoitti hakevansa vuoden 2026 Kuninkuusraveja. Lappeenranta sai lopulta vuoden 2027 Kuninkuusravit saman vuoden marraskuussa, jolloin Suomen Hippos valitsi vuosien 2026-2028 kilpailujen järjestäjät. Muita hakijoita olivat Kauhavan PowerPark sekä Kajaanin, Kuopion, Mikkelin, Teivon ja Vermon raviradat, joista vuoden 2026 kilpailut sai Teivo ja 2028 PowerPark. Lappeenrannan kaupunki solmi Lappeenrannan ravirata Oy:n kanssa Kuninkuusravien hakemisesta ja järjestelyjä varten 100 000 euron yhteistyösopimuksen.

## Lähteet