open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Uchon

**Uchon** on kunta Ranskassa Saône-et-Loiren departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 21 kilometriä Autunin kaupungista etelään.

Kunta sijaitsee korkealla Morvanin massiivilla. Kunnan alueella on 684 metriä korkea huippu Signal d’Uchon. Vuorella on useita erilaisia luonnon muovaamia graniittikiä, joita kutsutaan nimellä *Rochers du Carnaval*. Vuorelle rakennettiin 1000-luvulla linna *Château d'Uchon*, josta hallittiin ympäröivää laaksoa. Linna paloi vuonna 1364 ja on nykyään raunioitunut. Linnan pihaan on rakennettu kesäteatteri *Theatre de verdure*. Linnan vanha kappeli on kunnostettu kunnan kirkoksi 1300-luvulla. Kirkossa on Pyhän Sebastianuksen pyhäkkö. Kirkko oli pyhiinvaellusten kohteena ihmisille, jotka hakivat suojaa ruttoa vastaan. Kirkko kävi liian pieneksi ja sen läheisyyteen rakennettiin oratorio *Belle-Croix d'Uchon*, missä voitiin pitää ulkoilmamessuja.
   

Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (*Parc naturel régional du Morvan*).


Tiedosto:Panorama_Morvan.jpg|Näkymä ympäröivään laaksoon
Tiedosto:Uchon - Theatre de verdure 2.jpg|Kesäteatteri
Tiedosto:Uchon_-_Chapelle.jpg|Uchonin kirkko
Tiedosto:Uchon_-_Oratoire.jpg|Belle-Croix’n oratorio


## Urheilu
Vuonna 2021 Ranskan ympäriajon 7. etappi kulki Signal d’Uchonin kautta, missä oli mäkikirimaali.


Tiedosto:Avant Passage 7e Étape Tour France 2021 - Route D228 - Uchon (FR71) - 2021-07-02 - 2.jpg|Mäkikirimaali
Tiedosto:7e Étape Tour France 2021 - Route D228 - Uchon (FR71) - 2021-07-02 - 25.jpg|7. etappi käynnissä


## Tunnettuja kuntalaisia
*Louis Charlot (1878-1951), taidemaalari, haudattu kunnan hautausmaalle

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bard-le-Régulier

**Bard-le-Régulier** on kunta Ranskassa Côte-d’Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 50 kilometriä Beaunen kaupungista länteen.

Neversin kreivi perusti tänne luostarin 1100-luvulla. Luostarista on enää jäljellä Saint-Jean-l’Évangélisten kirkko, joka on rakennettu 1100- ja 1300-lukujen välisenä aikana. Kirkon erikoisuus on sen romaaninen kahdeksankulmainen kellotorni. Kirkko on kuulunut historiallisten monumenttien luetteloon vuodesta 1907 lähtien.

Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (*Parc naturel régional du Morvan*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Axel Wilhelm Toivola

**Axel Wilhelm Toivola** (15. marraskuuta 1894 Helsinki – 5. tammikuuta 1938) oli punaupseeri, joka taisteli Suomen ja Venäjän sisällissodissa. Hän toimi Pietarin kansainvälisen punaupseerikoulun poliittisten aineiden opettajana vuosina 1922–1933. Hän suoritti sotilaspoliittisen akatemian ja toimi sotakorkeakoulun topografian ja strategian opettajana vuosina 1930–1931. Hän toimitti oppikirjan *Poliittinen työ puna-armeijassa sodan aikana*, joka julkaistiin vuonna 1931. Vuonna 1933 Toivola siirtyi Karjalan erillisen jääkäriprikaatin tykistön komentajaksi. Lisäksi hän toimi prikaatin esikunnan poliittisen osaston päällikkönä ja prikaatin komentajan poliittisena apulaisena eli prikaatinkomissaarina vuosina 1933–1935. Toivola erotettiin puna-armeijasta ja kommunistisesta puolueesta syksyllä 1935, vangittiin Petroskoissa 29. tammikuuta 1937 ja lähetettiin Leningradin tutkintavankilaan. Hänet tuomittiin kuolemaan Leningradin sotilaspiirin sotatribunaalissa 26.–27. syyskuuta 1937 ja ammuttiin 5. tammikuuta 1938. Toivola haudattiin muiden teloitettujen kanssa Levassovaan.

## Lähteet
Scott Reeves

**Gregory Scott Reeves** (s. 16. toukokuuta 1966 Santa Monica, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä.

Reeves tunnetaan muun muassa saippuasarjasta *[[Tunteita ja tuoksuja]]*, jossa hän on esittänyt Ryan McNeiliä. Reeves on näytellyt myös Steven Webberiä *[[General Hospital]]issa* ja Noel Laughlinia *[[Nashville (televisiosarja)|Nashville]]*-sarjassa. Filmirooleja hänellä on ollut esimerkiksi elokuvissa *[[Friday the 13th. Part VIII – Jason Manhattanilla]]* (1989) ja *[[Vaaran joki]]* (*Edge of Honor*, 1991).

Reevesin aviopuoliso on *[[Päivien viemää]]* -sarjassa esiintynyt näyttelijä Melissa Reeves (o.s. Brennan). Pari meni naimisiin vuonna 1990.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Marie-Georges Picquart

**Marie-Georges Picquart** (6. syyskuuta 1854 Strasbourg – 19. tammikuuta 1914 Amiens) oli ranskalainen upseeri, joka tuli tunnetuksi Dreyfusin tapauksen yhteydessä. Toimiessaan armeijan tiedustelutoimiston päällikkönä Picquart sai selville, että kapteeni Alfred Dreyfus oli tuomittu vakoilusta väärin perustein. 

Picquart pääsi Saint-Cyrin sotilaskouluun vuonna 1872 ja valmistui sieltä vuonna 1874. Hänet ylennettiin kapteeniksi vuonna 1880. Vuonna 1883 Picquart työskenteli pääesikunnan toisessa toimistossa. Kiinan–Ranskan sodassa hän kunnostautui Annamin ja Tonkinin taistelussa ja nimitettiin pataljoonankomentajaksi vuonna 1887.

Tämän jälkeen Picquart toimi Ranskan sotakorkeakoulussa topografian professorina vuonna 1890. Picquart nimitettiin armeijan tiedustelutoimiston päälliköksi 22. kesäkuuta 1895. Hän seurasi tässä tehtävässä eversti Sandherria. Vuonna 1896 Picquart tuli tutkimustensa perusteella siihen johtopäätökseen, että Dreyfusin tapauksen vakooja ei ollutkaan kapteeni Alfred Dreyfus, vaan majuri Marie Charles Ferdinand Walsin-Esterházy. Tämä raivostutti hänen esimiehensä.

Tammikuussa 1897 Picquart sai siirron Tunisiaan muihin tehtäviin. Hän joutui tutkintokomitean eteen seuraavana vuonna ja erotettiin törkeän palvelusrikoksen vuoksi. Erottaminen vahvistettiin Ranskan presidentin päätöksellä 26. helmikuuta 1898. Picquart oli vangittuna useita kuukausia ja joutui vielä Pariisin sotaoikeuteen.

Erottamisensa jälkeen Picquart työskenteli toimittajana, erityisesti Georges Clemenceaun L'Aurore-sanomalehdessä. Kassaatiotuomioistuin keskeytti Dreyfusin uuden oikeudenkäynnin Rennesissä heinäkuussa 1906. Samalla myös Picquartin erottaminen mitätöitiin ja hän palasi armeijan palvelukseen. Ranskan edustajainhuone ylensi Picquartin prikaatikenraaliksi ja hänet nimitettiin divisioonan komentajaksi saman vuoden syyskuussa. Vuosina 1906–1909 kenraalimajurin arvon saanut Picquart toimi Clemenceaun hallituksen sotaministerinä. Hän tapasi Alfred Dreyfusin 15. kesäkuuta 1907, ja joutui kertomaan Dreyfusille, ettei tätä voitaisi ylentää hänen palvelusvuosien edellyttämään arvoon. Pettynyt Dreyfus erosi pian tämän jälkeen armeijan palveluksesta. Syksyllä 1909 Picquartista tuli Ranskan 2. armeijakunnan komentaja. Picquart kuoli Amiensissa 19. tammikuuta 1914 pudottuaan hevosen selästä. Ranskan valtio kustansi hänen hautajaisensa.

## Lähteet
SS American Legion

**S/S American Legion** oli vuonna 1921 United States Lines -yhtiölle valmistunut matkustaja-alus. Alus liikennöi lähinnä Yhdysvaltain ja Etelä-Amerikan välillä, kunnes Toisen maailmansodan sytyttyä syksyllä 1939 alus otettiin sotilaskäyttöön. Se oli koko sota-ajan Yhdysvaltain laivaston kuljetustehtävissä sekä Atlantilla että Tyynellämerellä.

## ''American Legion'' sotapakolaisten kuljettajana Petsamosta

*American Legion* vieraili 5. elokuuta välirauhan aikana Petsamoossa Liinahamariissa, josta se nouti Pohjoismaissa olleita Yhdysvaltain kansalaisia ja sotapakolaisia. Petsamo oli tällöin ainoa paikka koko Pohjois-Euroopassa, josta oli yhteys Amerikkaan.  

Salailuyrityksistä huolimatta aluksen vierailu Petsamossa herätti suurta huomiota. Alus lähti 16. elokuuta 1940 Petsamosta. mukanaan 870 matkustajaa, vaikka tilaa oli vain 772 hengelle. Huomattava joukko halukkaita jäi Petsamoon odottamaan muuta laivakuljetusta. Laivalla oli ylipäällikkö marsalkka Mannerheimin turvakirjalla matkustaneet Norjan kuningasperheen jäsenet eli kruununprinsessa Märtha, prinsessat Ranghild ja Astrid sekä myöhempi kuningas Harald. Muita matkustajia olivat mm. pianisti Victor Borge, Yhdysvaltain Norjan-lähettiläs sekä useita latinalaisen Amerikan diplomaatteja. Muita matkustajia tuli juuri neuvostomiehityksen kokeneista Baltian maista. Salamatkustajana oli 17-vuotias australiansuomalainen Leone Aino Hirmukallio, joka jäi kiinni laivan saavuttua New Yorkiin.

Yhdysvaltain hallitus ei sallinut tuoda tyhjässä laivassa Petsamoon suomalaisten pyynnöistä huolimatta bensiiniä vedoten puolueettomuuslakiin. Amerikkalaiset veivät paluumatkallaan kaksi ruotsalaista Boforsin 40 millimetrin ilmatorjuntakanuunaa, joita käytettiin sittemmin mallina omalle vastaavalle sotatarviketuotannolle.

Laiva saapui 28. elokuuta New Yorkiin. Laivalla oli mukana amerikansuomalainen toimittaja Lily Leino, joka kirjoitti matkasta Eeva-lehteen.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Ron Jones (pikajuoksija)

**Ronald ”Ron” Jones** (19. elokuuta 1934 Aberdare – 30. joulukuuta 2021 Cambridge) oli brittiläinen pikajuoksija.

Jones voitti 4×100 metrin viestissä EM-pronssia Belgradissa 1962 ja Brittiläisen imperiumin ja kansainyhteisön kisoissa pronssia samana vuonna. Hän kilpaili myös muun muassa kesäolympialaisissa vuosina 1964 ja 1968. 100 metrin ennätysaikansa 10,42 sekuntia Jones juoksi vuonna 1968. Kilpauransa jälkeen Jones työskenteli jalkapalloseurojen johtotehtävissä. Hän kuoli 87-vuotiaana 30. joulukuuta 2021.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Monica Mæland

**Monica Mæland** (s. 6. helmikuuta 1968 Bergen) on norjalainen oikeistopuolueen poliitikko. Hän toimi Solbergin hallituksessa elinkeino- (2013–18), kunta- (2018–20) ja oikeusministerinä (2020–21). Sitä ennen hän toimi kunnanhallituksen puheenjohtajana Bergenissä. Koulutukseltaan hän on juristi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Monica Mæland Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Blanot (Côte-d'Or)

**Blanot** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 60 kilometriä Beaunen kaupungista länteen.

Kunnan keskustassa oleva Saint Andochelle ja Saint Thyrselle omistettu seurakuntakirkko on todennäköisesti peräisin 1100-luvulta. Kirkossa tapahtui ihme vuonna 1331 pääsiäismessun aikana. Ehtoollisen aikana öylätti putosi ojennettaessa alla pidettävän liinan päälle muuttuen vereksi. Tämä kangastapala on säilötty lasipulloon, jota säilytetään kirkon sakastissa pyhäinjäännöksenä.

Kunnan alueelta löytyi niin kutsuttu *Blanotin aarre* 1980-luvun alussa. Aarre oli runsas määrä pronssikautisia käyttöesineitä ja naisten koruja. Esineet ovat nähtävissä Dijonin arkeologisessa museossa. 

Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (*Parc naturel régional du Morvan*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Blanot

**Blanot** voi tarkoittaa seuraavia:

## Maantiede
* Blanot, kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa
* Blanot, kunta Ranskassa Saône-et-Loiren departementissa
Tutkinto-yuan

**Tutkinto-yuan** () on Kiinan tasavallan eli Taiwanin valtiollinen virasto, jonka vastuulla on virkamiesten vaadittavan koulutustason varmistaminen. Virasto myös asettaa pätevyysvaatimuksen kaikille valtion virkamiehille.

Syy tutkinto-yuanin perustamiseen ja olemassaoloon on se, että Kiinan tasavallan perustuslaki vaatii virkamiesten nimittämistä avoimesti pätevien virkamiesten keskuudesta. Perustuslaki kieltää yksiselitteisesti nimittämästä virkaan sellaista henkilöä, jolla ei ole muodollista pätevyyttä. 

## Historia
Kiinassa on Tang-dynastian ajoilta lähtien ollut jonkinlainen koe tai virallinen tutkintovaatimus virkamiehiksi pyrkiville henkilöille. Perinteisesti kokeeseen on liittynyt Kungfutsen kirjoituksien ulkoa opiskelua. Myös muita klassikoiden opiskelu oli pakollista. Kokeen tarkoitus ainakin teoriassa oli se, että yhteiskunnan kannalta tärkeät virat menivät päteville virkamiehille riippumatta näiden sosioekonomisista lähtökohdista. Käytännössä kuitenkin vain virkamiesten ja muuten ylemmän sosiaaliluokan lapsilla oli mahdollisuudet opiskella kokeeseen. Köyhempien perheiden lapset tarvitsivat usein rikkaan sponsorin.

Nykymuotoinen tutkinto-yuan on yksi Taiwanin viidestä yuanista, jotka liittyvät Sun Yat-senin ideaan Kiinan tasavallan hallinnosta, joka puolestaan perustuu laajennettuun ideaan vallan kolmijako-opista. Tämä vallan viisijako-oppi on Taiwanin hallinnon erityispiirre ja Taiwan on ainoa demokraattinen maa, jossa tätä sovelletaan.

Virasto aloitti toimintansa 6. tammikuuta 1930. Samassa yhteydessä sen alaisuuteen perustettiin kaksi ministeriötä: virkamiesministeriö ja tutkintojen ministeriö.

## Nykyään

Nykyään tutkinto-yuaniin kuuluu kahden alkuperäisen ministeriön lisäksi myös virkamiesten työsuojelusta, oikeusturvasta ja jatkuvasta oppimisesta vastaava komissio.

Vuonna 2020 tutkinto-yuanin presidentiksi nimettiin Huang Jong-tsun, joka on aikaisemmin toiminut maansa opetusministerinä.

Taiwanissa on käyty jonkin verran keskustelua sekä tutkinto-yuanin että valvonta-yuanin lakkauttamista.

## Lähteet
Sosialistisk Ungdom

**Socialistisk Ungdom** (suom. Sosialistinen Nuoriso; lyh. **SU**) on vuonna 1975 perustettu norjalainen poliittinen nuorisojärjestö. Sen emopuolue on sosialistinen vasemmistopuolue.
## Historia
SU perustettiin samana vuonna kuin emopuolueensa sosialistinen vasemmistopuolue, 1975.
## Politiikka

SU on vasemmistolainen järjestö ja kannattaa muun muassa sosialismia, feminismiä ja antirasismia. SU tavoittelee kuuden tunnin työpäivää, terveydenhuollon yksityistämisten perumista, Equinorin siirtymistä kokonaan Norjan valtion omistukseen, alle 16-vuotiaiden ympärileikkauksen kieltämistä, edullisempaa joukkoliikennettä sekä Pohjois-Norjan rannikon öljyvarojen käyttämättä jättämistä. Vuodesta 2018 kaikki SU:n tapahtumat ovat olleet tarjoiluiltaan lihattomia.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Järjestön kotisivut
Edward Whymper

**Edward Whymper** (27. huhtikuuta 1840  Lontoo –  16. syyskuuta 1911 Chamonix, Ranska) oli englantilainen vuorikiipeilijä ja tutkimusmatkailija. Hänet muistetaan ensimmäisestä noususta Matterhornille ja useille muille huipuille Alpeilla, Andeilla ja Kalliovuorilla. Hän oli myös merkittävä Grönlannin tutkimusmatkailija.

## Elämä
Whymper kouluttautui puunveistäjäksi, mutta sai jo varhain mainetta vuorikiipeilijänä, mikä sai hänet suuntaamaan taitonsa tähän toimeen. Vuonna 1861 hän kiipesi Mont Pelvoux'n huipulle, jota tähän asti pidettiin Ranskan Alppien korkeimpana huippuna, mutta sieltä hän löysi vielä korkeamman Barre des Écrinsin, jonka huipulle hän kiipesi vuonna 1864. Vuonna 1865 hän saavutti Matterhornin huipun, jota siihen asti oltiin pidetty mahdottomana nousta. Matkan aikana neljä hänen kiipeilijätoveriaan kuoli. Vuosina 1867 ja 1872 Whymper matkusti Luoteis-Grönlannin sisäosiin, joita kukaan eurooppalainen ei ollut vielä tutkinut, ja toi sieltä arvokkaita fossiilikokoelmia, jotka hän antoi British Museumille. Vuosina 1879-1880 hän kiipesi Ecuadorin Andeilla ja nousi useille sen korkeimmille huipuille ensimmäisenä; Chimborazolle, Cotopaxille, Sincholagualle, Antisanalle, Cayambelle ja Cotacachille, ja toi sieltä Englantiin merkittäviä eläintieteellisiä kokoelmia. Hän kuvaili uskaliaita matkojaan teoksissa *Scrambles among the Alps in the Years 1860-69* (1871) ja *Travels among the Great Andes of the Equator* (1892), joista jälkimmäisestä hän sai kuninkaallisen maantieteellisen seuran palkinnon erityisesti sen vuoristotautia koskevista havainnoista. Vuosina 1901-1905 hän teki tutkimusretken Kanadan Kalliovuorille. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Timo Lemponen

**Timo Lemponen** (s. 23. huhtikuuta 1968 Pattijoki) on suomalainen pesäpalloilija. Lemponen pelasi Superpesiksessä kaudet 1994–1995, kaudet 1997–2007 sekä kausilla 2010, 2013 ja 2016. Hän edusti koko Superpesis-uransa kasvattajaseuraansa Pattijoen Urheilijoita. Lemponen saavutti pelaajaurallaan kaksi SM-hopeaa kaudella 2002 ja kaudella 2006 sekä yhden SM-pronssin kaudella 2001. Lemponen pelasi urallaan 349 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän löi 26 kunnaria ja 267 tavallista juoksua, toi 152 juoksua ja keräsi 1&nbsp;083 kärkilyöntiä. Lemponen pelasi urallaan 77 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi kaksi kunnaria ja 44 tavallista juoksua, toi 21 juoksua ja keräsi 173 kärkilyöntipistettä. Lemponen pelasi urallaan 25 Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissä hän löi 12 tavallista juoksua, toi 20 juoksua ja keräsi 90 kärkilyöntipistettä.

## Lähteet
Teledifusão de Macau

**Teledifusão de Macau** (, lyh. **TDM**) on Macaon yleisradioyhtiö. Ohjelmaa lähetetään kantoninkiinaksi, portugaliksi ja englanniksi. Kanava aloitti toimintansa vuonna 1984. Tuohon asti Macao oli varsin riippuvainen Hongkongin mediasta.

TDM:n suurin yksittäinen osakkeenomistaja on Macaon hallitus. Yhtiön hallituksen jäsenet nimeää Macaon hallintojohtaja. Yhtiön puheenjohtajana toimii Ma Iao Hang.

Alkuvuodesta 2021 yhtiötä syytettiin kommunistisen puolueen mielistelystä, kun sen toimittajia kiellettiin kirjoittamasta mitään negatiivista Hongkongiin suunnitelluista vaalilain muutoksista. Yhtiön johto kiisti väitteet.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* TDM:n YouTube-kanava
Hugo Jalmari Linna

**Hugo Jalmari Linna** (7. lokakuuta 1880 Lempäälä – 6. tammikuuta 1937 Tampere) oli suomalainen agronomi ja toimittaja.

Hugo Linnan vanhemmat olivat suutari, torppari Kustaa Linna ja Karoliina Selenius. Hän pääsi ylioppilaaksi Tampereen lyseosta 1899 ja valmistui agronomiksi 1905 Mustialan maanviljelys- ja meijeriopistosta. Linna oli ylioppilaaksi päästyään ollut valtionrautateiden palveluksessa mutta hänen täytyi erota sieltä 1903 asevelvollisuuskutsuntaselkkausten vuoksi ja siirtyä maatalouden piiriin.

Linna oli opettajana Elisenvaaran maanviljelyskoulussa 1905 ja Vakkasuomen maanviljelyskoulussa 1906–1908, Oulun läänin talousseuran maatalouskonsulenttina 1908–1910, Itä-Hämeen kansanopiston opettajana 1910–1912 sekä 1912–1918 Uudenmaan läänin maanviljelysseuran sihteerinä ja Uudenmaan itäisen piirin virkatalojen tarkastajan apulaisena. Linna oli 1918–1920 osuuskunta Etelä-Suomen Karjakeskuksen toisena johtajana ja vuodesta 1920 alkaen valtion asutustarkastajana. Linna toimi myös Osuuskunta Maantuotteen konttorin johtajana Lahdessa, oli kunnan virkamiehenä Hartolassa, Hyvinkään Telefooni Oy:n johtokunnan puheenjohtajana ja Lahden kaupunginvaltuuston jäsenenä.

Vuodesta 1926 alkaen Linna oli maataloustoimittajana tamperelaisessa Aamulehdessä. Hän käytti tällöin kirjoituksissaan nimimerkkiä *Hara*. Linna teki opinto- ja tutustumismatkoja Skandinavian maihin ja Saksaan ja hän oli Suomen Sanomalehtimiesten Liiton johtokunnan jäsen ja Tampereen Sanomalehtimiesyhdistyksen puheenjohtaja. Linna oli mukana suomalaisen puolueen ja kokoomuspuolueen järjestötoiminnassa. Hän oli myös Tampereen Hiihtoseuran puheenjohtajana. Linna sai aivohalvauskohtauksen työnsä ääressä 5. tammikuuta 1937 ja hän kuoli seuraavana päivänä sairaalassa.

Hugo Linna oli naimisissa vuodesta 1909 pankinkamreeri Jenny Alina Lindellin kanssa.

## Lähteet
Muni maailmani, muni

**Muni maailmani, muni** on Matti Ijäksen ohjaama televisioelokuva vuodelta 1979.  

Elokuva on lastenelokuva, jossa Einari pitää lemmikkinään Römppänen-nimista kanaa. Eräänä päivänä kana munii munan ja Einari haaveilee, että munan avulla saataisiin tehtyä lettutaikina. Kana alkaa kuitenkin hautoa munaa ja Einari rientää kertomaan asiasta vaarilleen.  

## Palkinnot ja ehdokkuudet
* Elokuva voitti Tampereen elokuvajuhlilla vuonna 1980 erikoispalkinnon.

## Lähteet
Siiri Perälä

**Siiri Perälä** (1. kesäkuuta 1993 Jämsä – 5. tammikuuta 2022) oli suomalainen futsalpelaaja, joka edusti urallaan Kampuksen Dynamoa ja Golden Futsal Teamia. Hän pelasi Naisten Futsal-Liigassa vuosina 2017–2021 ja voitti SM-kultaa 2019 sekä SM-pronssia 2021. Perälä pelasi viisi ottelua Suomen naisten futsalmaajoukkueessa vuosina 2019–2020.

Perälä pelasi myös jalkapalloa Naisten Ykkösessä, Kakkosessa ja Kolmosessa vuosina 2014–2019 edustaen Jyväskylän Pallokerhoa ja FC Espoota. 

Perälä sairastui imusolmukesyöpään keväällä 2020 ja kuoli tammikuussa 2022. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Siiri Perälä Suomen Palloliiton tulospalvelussa
Štetl

**Štetl** () oli maalaiskaupunki Itä- ja Keski-Euroopassa, jonka väestöstä enemmistö tai suuri osa oli jiddišiä puhuvia aškenasijuutalaisia. Štetl oli Itä-Euroopan juutalaisten yleisin asumisyhteisö 1500-luvulta toiseen maailmasotaan asti. 

Štetlin yleistyminen liittyy Puolan vallan eläneiden juutalaisten asutusalueen huomattavaan laajenemiseen 1500-luvulla. Aatelisto sijoitti juutalaisia uusiin markkinakeskittymiin, koska näillä oli tarvittavaa ammattitaitoa, eikä juutalaisista voinut tulla poliittisia kilpailijoita. Štetl alkoi vähitellen tarkoittaa näiden alkujaan Puolan aateliston omistamien markkinakaupunkien lisäksi käytännössä mitä tahansa suuren juutalaisväestön asuttamia kaupunkeja itäisessä Euroopassa. Etenkin syrjäisemmät štetlit olivat tyypillisiä markkinakaupunkeja, kun taas tiiviimmin suuriin asutuskeskittymiin yhteyksissä olevat štetlit olivat vähemmän riippuvaisia markkinapaikoistaan. Neuvostoliitossa perinteinen markkinakaupunkimalli syrjäytyi uuden talouspolitiikan myötä 1920-luvun loppuun mennessä. Suurin osa štetl-yhteisöjen asukkaista kuoli holokaustissa.

Štetlin juutalainen väestö, ja etenkin sen paremmin toimeentuleva osa, keskittyi keskustan markkinapaikan ympäristöön. Štetlin yleensä maataloutta harjoittanut ei-juutalainen asukaskunta asui tyypillisesti kylän laitamilla lähellä viljelysmaitaan. Juutalainen ja ei-juutalainen väestö erottui selkeästi toisistaan, mutta he olivat myös tekemisissä keskenään. He esimerkiksi puhuivat eri kieliä, joskaan ei ollut tavatonta, että he osasivat jonkin verran toistensa kieliä. Heillä oli toisistaan negatiivisia stereotypioita, mutta he muodostivat myös naapuruussuhteita. Štetlin juutalaisten ja ei-juutalaisten asukkaiden välinen suhde oli monimutkainen.

Štetlin juutalaiset harjoittivat monipuolisesti erilaisia ammatteja. Rakennuksista suurin osa oli puisia. Juutalaisten määrittelemä štetl erosi esimerkiksi kylästä, josta he käyttivät nimitystä *dorf*: shtetlissa oli vähimmäisedellytykset juutalaisyhteisön elämäntapaan, eli muun muassa ainakin yksi synagoga, hautausmaa ja kouluja. Štetlin juutalaisilla oli eläväinen kansanperinne, mikä heijastuu jiddišin kielessä.

Štetlilla onkin ollut symbolinen merkitys aidon juutalaisen kansanperinteen keskittymänä. Maine muodostui 1800-luvulla, kun Länsi-Euroopassa alkunsa saanut juutalaisten uudistusmielinen valistusliike haskala saavutti Itä-Euroopan juutalaiset: štetl edusti sen rinnalla perinteistä juutalaista elämäntapaa. Štetl on innoittanut juutalaisia taiteilijoita, ja se esimerkiksi oli varhaisessa jiddišinkielisessä kirjallisuudessa käsitelty aihe. Muun muassa Šolom Aleichemin tekstien katsotaan taitavasti kuvanneen štetlien elämänmenoa. Holokaustin jälkeen štetl on liitetty myös sen uhrien muistoon.

## Kuvia

Tiedosto:Яўрэйская сям'я 1909 г..JPG|Puolanjuutalainen perhe kuvattuna vuonna 1909.
Tiedosto:Lakhva1926.jpg|Puolalainen shtetl vuonna 1926.
Tiedosto:KLEZPO.png|Klezmer-muusikoita häissä Ukrainassa 1920-luvulla.
Tiedosto:С. Юдовин. Витебск. 1926 г..jpg|Solomon Yudovinin teos vuodelta 1926.


## Lähteet
Prosessio

**Prosessio** () tarkoittaa juhlakulkuetta. Erityisesti kirkollista juhlakulkuetta kutsutaan prosessioksi. Kirkollisen kulkueen edessä kannettavaa ristiä taas kutsutaan prosessioristiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pyhän Joosefin yliopisto

**Pyhän Joosefin yliopisto** (, , lyh. **USJ**) on macaolainen yliopisto. Se on yksityinen ja katolinen yliopisto, jonka pääkampus sijaitsee Ilha Verden kaupunginosassa Macaossa. Yliopisto on perustettu vuonna 1996 ja sen perustajat olivat Portugalin katolinen yliopisto ja Macaon roomalaiskatolinen hiippakunta.

Vuonna 2020 yliopiston rehtoriksi valittiin Stephen Morgan.

USJ:hin kuuluu kuusi tiedekuntaa:

* Humanististen tieteiden tiedekunta
* Kauppa- ja oikeustieteellinen tiedekunta
* Teologinen ja filosofinen tiedekunta
* Yhteiskunta- ja kasvatustieteellinen tiedekunta
* Tietotekniikan ja tekniikan instituutti 
* Ympäristö- ja luonnontieteellinen instituutti 

## Lähteet
Vesijärvenkadun sähkölaitos

**Vesijärvenkadun sähkölaitos** tai **Lahden sähkölaitos** on Valter Jungin ja Emil Fabritiuksen suunnittelema, vuonna 1908 valmistunut, Lahdessa Vesijärvenkadulla sijaitseva rakennus. Lahden kaupungin sähkölaitoksen toiminta alkoi jo vuonna 1907, ja vuotta myöhemmin rakennettu sähkölaitos oli kaupungin ensimmäinen julkinen rakennuskohde. Teknisestä toteutuksesta vastasivat helsinkiläinen diplomi-insinööri Bernhard Wuolle ja Insinööritoimisto Zitting & Co.

Vanha sähkölaitos edustaa jugend-tyylisuuntaa. Rakennuksen alkuperäisestä käyttötarkoituksesta viestivät salamakuviot julkisivussa.

## Lähteet
Kastellet (Kööpenhamina)

**Kastellet** on Kööpenhaminan keskustassa sijaitseva 1600-luvulla rakennettu sitadelli-linnoitus. Kastellet on yleisölle osin avoin turistinähtävyys, mutta se on yhä virallisesti sotilasaluetta, ja sinne on sijoitettu muun muassa Tanskan puolustusvoimien hallintoa.

Kristian IV määräsi linnoituksen rakentamisen vuonna 1626 ja vuonna 1661 arkkitehti Henrik Ryse teki suunnitelman vanhemman linnoituksen päivittämiseksi moderniksi sitadelliksi. Rysen tarkoituksena oli rakentaa sitadelliin myös linna ja kirkko. Linnaa ei kuitenkaan koskaan rakennettu ja  kirkkosuunnitelmakin korvattiin myöhemmin toisella. Nykyinen kirkko rakennettiin vuonna 1704. Kastelletin kirkon yhteydessä on toiminut myös vankila vuodesta 1725 lähtien. Kirkon ja vankilan seinissä oli äänireikiä ja äänikanavia, joiden ansiosta vankilasta oli mahdollista seurata jumalanpalvelusta.
 
Kuuluisia vankeja Kastelletissa ovat olleet muun muassa preussilainen lääkäri ja poliitikko Johann Struensee, ruotsalainen sotamarsalkka Magnus Stenbock ja englantilainen merirosvo ja kaappari John Norcross.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Macaonportugali

**Macaonportugali** () on portugalin kielen murre, jota puhutaan Macaolla. Kaupungin asukkaista noin kolme prosenttia puhuu portugalia äidinkielenään ja yhteensä noin seitsemän prosenttia koko kaupungin väestöstä osaa sujuvaa portugalia. Enemmistö macaolaisista puhuu kantoninkiinaa. Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin.

## Erityispiirteitä

### Fonologia
Verrattuna standardiportugaliin macaonportugalissa tavunloppuinen  jää usein ääntämättä: *falar*  tai *porque* . Sanat, jotka loppuvat -*em*, äänetään Macaolla  ilman nasaalista vokaalia: *sem*  tai *bem* .

### Kielioppi
Macaonportugalissa on mahdollista käyttää vain verbin kolmatta persoonaa ja oikeaa persoonaa ilmaistaan esimerkiksi pronominilla: **''Os meus pais** fazia tudo isto'' (’minun vanhempani tekivät kaiken tämän’).

### Sanasto

Lähde:

## Lähteet
Anglosaksinen mytologia

**Anglosaksinen mytologia** oli anglosaksien 400–600-luvuilla seuraama polyteistinen uskonto. Germaanit toivat uskonnon mukanaan 400-luvulla asuttaessaan Britannian. Anglosaksit eivät jättäneet jälkeensä kirjoitettuja lähteitä, ja heidän pakanauskonnostaan on jäljellä vain vähän todisteita. Tutkijat ovat käyttäneet lähteinään paikannimiä ja hautapaikkoja.

## Uskonto

Anglosaksit uskoivat moniin jumaliin ja yliluonnollisiin voimiin. Tutkijat ovat paikannimistä ja riimuista päätelleet joidenkin heidän jumaltensa nimiä: Tiw, Ing, Woden, Thunor ja jumalatar Freo. Heillä ei luultavasti ollut papistoa, mutta paikannimien perusteella heillä oli kuitenkin julkisia pyhäköitä. He käyttivät taikakaluja ja -juomia, jalokiviä ja taikoja suojana pahoja henkiä ja sairauksia vastaan.

Anglosaksien pakanauskontoon kuului myös myyttejä. Erään myytin mukaan anglosaksien kuningassuvut syntyivät jumalista polveutuneista hevosihmisistä, jotka johtivat Etelä-Englannin valloitusta. Hevosenlihan syömiselläkin saattoi olla anglosakseille uskonnollinen merkitys. Heidän hautausmenoistaan tiedetään, että vainajat joko tuhkattiin ja haudattiin uurnissa, tai haudattiin tuhkaamatta. Anglosaksit jättivät vainajille myös hautalahjoja: 400- ja 500-luvuilta peräisin olevista hautapaikoista on löydetty aarteita, vaatekappaleita, hevosia, aseita ja ruokaa. Eräs tunnettu, mahdollisesti pakanallinen veneeseen tehty hautaus sijaitsee Sutton Hoossa. Hauta on ajoitettu noin vuodelle 625. 

### Anglosaksien kääntyminen kristinuskoon
500-luvun loppupuolella Roomasta ja Irlannista saapui Britanniaan lähetyssaarnaajia, jotka alkoivat käännyttää anglosaksihallitsijoita kristinuskoon. Irlantilaiset kristityt olivat käännytystyössään onnekkaampia, sillä anglosaksit tykästyivät luostarilaitokseen, jonka puolesta irlantilaiset puhuivat. Kristinuskoon kääntyminen saattoi olla hallitsijoille hyödyllistä siinä mielessä, että uusi uskonto toi mukanaan luku- ja kirjoitustaidon, jota anglosaksien kasvavat kuningaskunnat tarvitsivat lakien ja asiakirjojen kirjoittamista varten. 600-luvun aikana kristityt rakensivat Englantiin kirkkoja ja luostareita, ja monet anglosaksit kääntyivät kristinuskoon. 

Siirtymä pakanuudesta kristinuskoon ei ollut yksinkertainen, ja joskus kristityn hallitsijan jälkeen valtakunnan johtoon saattoi nousta pakanahallitsija. Toiset hallitsijat saattoivat puolestaan noudattaa sekaisin kristinuskoon ja pakanauskontoon kuuluneita tapoja. Toisaalta kirkko myös sulautti monia pakanatapoja omiin oppeihinsa. Lisäksi uskotaan, että monet Englannin ensimmäiset kirkot rakennettiin pakanallisille palvontapaikoille. 

## Lähteet
Emu Field

**Emu Field** oli ydinkoealue Etelä-Australiassa.

Alue tuli tunnetuksi etenkin Yhdistyneen kuningaskunnan tekemästä Operaatio Toteemi -sarjan ydinkokeista lokakuussa 1953, jotka toteutettiin ilmakehässä. Ilmakehässä tehtävät ydinkokeet kiellettiin vuonna 1963 yhteisellä ydinsulkusopimuksella. Alue sijaitsee hieman etelään Maralingan ydinkoealueelta. Aluetta lähellä sijaitsee myös Woomeran koealue, jolta on muun ohella myös Britannian kehittelemiä raketteja laukaistu (kuten *Black Knight* sekä Blue Steel).

## Lähteet
MacOS Monterey

**macOS Monterey** on macOS-käyttöjärjestelmän kahdeksastoista versio, joka julkistettiin 7. kesäkuuta 2021 WWDC 2021 -tapahtumassa. Virallisesti käyttöjärjestelmä ilmestyi 25. lokakuuta, josta lähtien sen on pystynyt päivittämään.

Versio on nimetty Kalifornian rannikolla sijaitsevan Montereynlahden mukaan.

## Järjestelmävaatimukset
macOS Montereyn tukemat laitteet:

* iMac (alkuvuosi 2015 ja uudempi)
* iMac Pro (alkuvuosi 2017 ja uudempi)
* MacBook Air (alkuvuosi 2015 ja uudempi)
* MacBook Pro (alkuvuosi 2015 ja uudempi)
* Mac Pro (loppuvuosi 2013 ja uudempi)
* Mac Mini (loppuvuosi 2014 ja uudempi)
* MacBook (alkuvuosi 2016 ja uudempi)

## Lähteet
Talvi-Erkki

**Erik (Erkki, Eerikki) Henriksson Turpeinen** eli **Talvi-Erkki** oli suomalainen Kivijärvellä 1800-luvulla elänyt rahanväärentäjä. Hän teki jo 15-vuotiaana kaupunkimatkoillaan varkauksia, ja hänestä kehittyi taitava rahanväärentäjä. 

Vuonna 1852 hän jäi ensimmäisen kerran kiinni väärän rahan levittämisestä ja sai 20 raippaparin rangaistuksen. 1850-luvulla Talvi-Erkki tuomittiin useita kertoja väärennyksistä, murroista ja ryöstelystä. Vuonna 1863 hänet tuomittiin sitten elinkautiseen pakkotyöhön Siperiaan, mutta hän onnistui karkaamaan ja palasi kävellen takaisin Suomeen. Talvi-Erkki eli sitten viranomaisia piileskellen Kivijärvellä, ja ollessaan kuolinvuoteellaan hän luovutti kirkkoherra Krankille yhden väärennysmuotin, jolla hän oli valmistanut 1850-luvulla vääriä 25 kopeekan kolikoita. Talvi-Erkin väärennysmuotti on nykyisin Kansallismuseon rahakammion kokoelmissa.

Talvi-Erkki syntyi 1840-luvun alkupuolella Talviaisten talossa Kivijärven Kuivaniemen kylässä viisilapsisen perheen nuorimpana. Kertoman mukaan hän oppi kirjoitustaidon ja vääränrahan tekotaidon Kupari-nimiseltä mieheltä, joka majaili Talviaisten talossa Erkin lapsuus- ja nuoruusvuosina. Väärän rahan valmistamisen hän aloitti 16-vuotiaana, ja pian hän kierteli lähipitäjien taloissa muun muassa Pihtiputaalla ja Viitasaarella tekemässä väärää rahaa. Hän joutui ensimmäisen kerran pidätetyksi, kun eräs talollinen, jolle hän oli tehnyt väärää rahaa, ilmiantoi hänet.

Talvi-Erkki karkotettiin kaksi kertaa Siperiaan, mutta hän onnistui pakenemaan sieltä takaisin Suomeen. Hän joutui kuitenkin piileskelemään viranomaisia. Hän ei enää myöskään tehnyt väärää rahaa, koska rahat olivat Erkin karkotusaikana muuttaneet muotoaan ja tulleet vaikeammin väärennättäviksi. Erkillä ei myöskään enää ollut työssä tarvittua näkökykyä ja käden tarkkuutta. Noin 7–8 vuotta Siperiasta paluunsa jälkeen Talvi-Erkki sairastui syöpään. Hän kuoli noin 60-vuotiaana Kivijärvellä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Talvi-Erkki kivijärveläinen rahanväärentäjä, Sisä-Suomi, 9.11.1935, nro 260, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Talvi-Erkin kätköt. Merkillinen "aarrelöytö" Saarijärvellä, Suomen Kuvalehti, 2.1.1937, nro 1, s. 56, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* 
*
We Are the Apocalypse

__NOTOC__
**We Are the Apocalypse** on black metal -yhtye Dark Funeralin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 18. maaliskuuta 2022 levymerkillä Century Media Records.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Lord Ahriman - kitara
* Heljarmadr - laulu
* Chaq Mol - kitara
* Jalomaah - rummut
* Adra Melek - basso

## Arvostelu
* Imperiumi: 8½/10
* Inferno: 
* Kaaoszine: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Hiidenjärvi (Sotkamo)

**Hiidenjärvi ** on paikoin syvä ylänköjärvi Sotkamon eteläosassa Kainuussa. Sen pinta-ala on yksi neliökilometri. Etäisyys Kajaanista on 53 kilometriä eteläkaakkoon. Kainuun, Pohjois-Savon ja Pohjois-Karjalan maakuntarajat kohtaavat noin seitsemän kilometriä Hiidenjärveltä kaakkoon.

## Maantiede
Hiidenjärven pituus etelästä pohjoiseen on 2,7 kilometriä. Saaria on kaksi, niillä ei ole karttanimiä. Pienet niemimaat jakavat järveä useisiin lahtiin (Eteläpää, Uuranlahti, Jokilahti, Pohjoislahti). Noin kolmannes järvestä on vähintään 10 metriä syvä. Syvin kohta, 29 metriä, sijaitsee itärannan lähellä.
Hiidenjärven alavalla länsirannalla on kulttuurimaisemaa, itäranta on osin jyrkkä ja kohoaa paikoin noin 60 metriä järven pintaa korkeammalle. Järven itä- ja koillispuolella sijaitsee Hiidenvaaran luonnonsuojelualue.

Hiidenjärven vesitilavuus on 8&nbsp;122&nbsp;000 kuutiometriä.

Hiidenjärvi (04.647.1.007) kuuluu Suuri-Petäisen valuma-alueeseen (04.647), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Nurmijoen alue (04.64) ja ensimmäinen Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Hiidenjärvi on kolmanneksi laajin Suuri-Petäisen valuma-alueen 36:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajimmat ovat Suuri-Petäinen ja Ukonjärvi.

Suomessa on kahdeksan Hiidenjärvi-nimistä vakavettä. Sotkamon Hiidenjärvi on niistä kolmanneksi laajin.

## Lähteet
Suuri-Petäinen

**Suuri-Petäinen** on matala, soiden reunustama järvi Sotkamon eteläosassa Kainuussa. Sen pinta-ala on 3,6 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 49 kilometriä eteläkaakkoon. Kainuun ja Pohjois-Savon maakuntaraja kulkee puolisentoista kilometriä Suuri-Petäiseltä lounaaseen.

## Maantiede
Suuri-Petäisen pituus kaakosta luoteeseen on neljä kilometriä. Järvi on varsin tasaleveä, leveys lounaasta koilliseen on noin kilometrin. Saaria on ei ole. Vain 1,45 hehtaaria järvestä on vähintään viisi metriä syvä, syvin kohta sijaitsee järven kaakkoisosassa.

Suuri-Petäisen länsipuolella sijaitsee Laakajärvi. Järvien välisen kannaksen leveys on noin kilometrin ja sen halki virtaa Petäjäkoski Suuri-Petäisestä Laakajärveen, jonka korkeustaso on noin 10 metriä Suuri-Petäistä alempi. Kannaksella sijaitsee Laakajärven kylä. Suuri-Petäisen itäpuolella sijaitsee Pieni-Petäinen (179,6 metriä mpy), joka laskee Välijokea Suuri-Petäiseen.

Suuri-Petäisen vesitilavuus on 8&nbsp;573&nbsp;000 kuutiometriä.

Suuri-Petäinen (04.647.1.001) kuuluu Suuri-Petäisen valuma-alueeseen (04.647), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Nurmijoen alue (04.64) ja ensimmäinen Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Suuri-Petäinen on laajin Suuri-Petäisen valuma-alueen 36:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Seuraavaksi laajimmat ovat Ukonjärvi ja Hiidenjärvi.

Myös Kuopiossa on Suuri-Petäinen (04.611.1.125).

## Lähteet
Ukonjärvi (Sotkamo)

**Ukonjärvi** on runsassaarinen metsäjärvi Sotkamon eteläosassa Kainuun eteläkolkassa. Sen pinta-ala on 2,4 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 55 kilometriä eteläkaakkoon. Kainuun, Pohjois-Savon ja Pohjois-Karjalan maakuntarajat kohtaavat viitisen kilometriä Ukonjärveltä itään.

## Maantiede
Ukonjärven pituus kaakosta luoteeseen on 4,2 kilometriä. Järvi kapenee luodetta kohden. Puolentoista metrin syvyyskäyrä kulkee varsin lähellä rantaviivaa. Runsaat kaksi prosenttia järvestä on vähintään 10 metriä syvä. Syvin kohta, 13 metriä, sijaitsee pohjoisessa Lehtosaaren itäpuolella.

Ukonjärven saariluku on 13. Saarista 4 on alle aarin laajuisia luotoja. Nimettyjä saaria on etelästä lukien Rantasaari, Kirkkosaari, Selkäsaari, Lehtosaari ja Niskasaaret.

Ukonjärveen virtaa Tuohenjoki idästä. Ukonjärven luusua sijaitsee pohjoisrannalla, josta lähtee luoteeseen Pieni-Petäisen ja Suuri-Petäisen kautta Laakajärveen (164,4 metriä mpy) virtaava vesiväylä. Noin puolitoista kilometriä Ukonjärveltä etelään sijaitsee Älänne.

Ukonjärven vesitilavuus on 10&nbsp;440&nbsp;000 kuutiometriä.

Ukonjärvi (04.647.1.022) kuuluu Suuri-Petäisen valuma-alueeseen (04.647), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Nurmijoen alue (04.64) ja ensimmäinen Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Ukonjärvi on toiseksi laajin Suuri-Petäisen valuma-alueen 36:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Suuri-Petäinen ja kolmanneksi laajin on Hiidenjärvi. Ukonjärvi on tilavuudeltaan Suuri-Petäistä isompi.

Sotkamon Ukonjärvi on laajin Suomen kahdeksasta Ukonjärvestä, ja ainoa jonka pinta-ala on yli neliökilometrin.

## Lähteet
Lahden vanha linja-autoasema

**Lahden vanha linja-autoasema** on Kaarlo Könösen suunnittelema, vuonna 1939 valmistunut, Lahdessa sijaitseva rakennus. Tutkija Riitta Niskanen toteaa linjakkaan linja-autoaseman olevan "harvalukuisen lahtelaisfunktionalismin parhaita esimerkkejä". Aseman tunnistettava piirre on kapea, noin 30 metriä korkea kellotorni.

Liikennöinti siirtyi vuonna 2016 rautatieaseman läheisyyteen matkakeskukseen, ja myöhemmin vanhalla linja-autoasemalla on ollut muun muassa ruokakauppa ja ravintola.

## Lähteet
Heikki Seppälä (urkuri)

**Heikki Juhani Seppälä** (22. elokuuta 1922 Tampere – 4. helmikuuta 1990 Uppsala) oli suomalainen kirkkomuusikko. Hän sai director musices -arvon 1952 ilmeisesti nuorimpana muusikkona siihen mennessä.

## Elämä ja ura

Heikki Seppälän vanhemmat olivat tuomiorovasti K. H. Seppälä ja pianonsoiton opettaja Anna Karolina Seppälä o. s. Levón. Heikki Seppälä kävi keskikoulun Tampereen suomalaisessa yhteiskoulussa ja opiskeli musiikkia Tampereen musiikkiopistossa. Aamulehden arvostelija kirjoitti 15-vuotiaan Heikki Seppälän suorituksesta musiikkiopiston näytteissä toukokuussa 1938 seuraavasti: "Heikki Seppälän Melartin-soitto on mainittava erikseen. Enemmänkin kuin kaunis taitoisuus vakuutti soiton tulkintasisältö nuorenmiehen huomattavasta lahjakkuudesta. Hänen soitossaan on aitoa musiikillista ajattelua ja välittömyyttä. Vasiten tästä syystä Heikki Seppälän suoritus oli koko eilisillan merkittävin." Seuraavan vuoden lokakuussa Seppälä esiintyi Yleisradion lähetyksessä Tampereelta.  

Heikki Seppälä jatkoi musiikin opiskelua Helsingissä ja valmistui Helsingin kirkkomusiikkiopistosta kanttori-urkuriksi 1942 ja sai Sibelius-akatemian päästötodistuksen 1952 ja urkudiplomin 1953. Sibelius-akatemian oppilaanakin Heikki Seppälä sai jo 1943 tunnustusta esiintymisestään oppilasnäytteissä.     

Seppälä työskenteli Tampereen Viinikan kirkon kanttori-urkurina 1942–1954 ja samassa tehtävässä Kalevan seurakunnassa 1953–1957. Tampereen tuomiokirkkoseurakunnan urkurina hän toimi 1957–1975. Seppälä piti ainakin alkuaikoina tuomiokirkossa kerran kuukaudessa pääsymaksuttoman urkuillan. Kesällä 1968 Seppälä ryhtyi yhdessä Pyynikin ja Kalevan seurakuntien urkureiden Matti Hannulan ja Pentti Salmelan kanssa järjestämään arkipäivisin urkutuokioita Kalevan kirkossa ja tuomiokirkossa. Samat urkurit panivat 1973 alulle kesäsunnuntaihin sijoittuvan urkukonserttisarjan Aleksanterin kirkossa.     

Heikki Seppälä toimi Tampereella Tampereen musiikkiopiston opettajana 1944–1975 ja Aamulehden musiikkiarvostelijana 1952–1974. Hän piti urkuensikonserttinsa Helsingissä 1952 ja sen jälkeen konsertteja eri puolilla maata. Olavi Pesonen totesi Seppälän ensikonserttia arvioidessaan: " . . . taitaa soittimensa juurta jaksain. Niin sormio- kuin jalkiotekniikkakin vaikuttaa vaivattomalta vaikeimmissakin tehtävissä." Heikki Seppälää käytettiin useasti laulukonserttien pianosäestäjänä, missä yhteydessä ylistettiin hänen ilmiömäistä transponointitaitoaan.  

Heikki Seppälän aviopuoliso oli vuodesta 1943 näyttelijä Kielo Tuulikki Keihäs. Avioliitosta syntyi kolme lasta: Johannes Seppälä (Kaarle Juhani, 1944–2017), Antti (Huunan-Seppälä, 1945–2022) ja Matti (Huunan-Seppälä, 1946–). Jäätyään eläkkeelle Heikki Seppälä muutti vaimoineen Uppsalaan ja liittyi ortodoksiseen kirkkoon seuraten täten poikaansa Johannesta, joka toimi Ruotsissa Ekumeenisen patriarkaatin alaisen kreikkalaisen seurakunnan pappina. 

## Lähteet
Vuontisjärvi (Muonio)

**Vuontisjärvi** on järvi Muoniossa Lapin maakunnan luoteisosassa. Sen pinta-ala on 6,3 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemeltä on 184 kilometriä pohjoisluoteeseen.

## Maantiede
Vuontisjärven pituus etelästä pohjoiseen on 6,4 kilometriä. Järven länsipuolisko on laajalti vähintään kuusi metriä syvä, itäpuolisko on sitä vastoin laajalti korkeintaan kuusi metriä syvä. Vähintään kymmenen metriä syvän alueen pinta-ala on noin 1,8 neliökilometriä. Vuontisjärven itäranta on niemien ja lahtien pirstomaa ja se kuuluu Pallas-Yllästunturin kansallispuistoon. Länsiranta on itärantaa jyrkempi ja siellä on pientaloja. Vuontisjärven lounaisrannalla kohoavan Vuontisrovan laki on yli 350 metriä merenpinnan yläpuolella. Järven itäpuolella on kolmen Riivinjärven kokonaisuus.

Vuontisjärven laajin saari on pitkulainen Kenttäsaari, jonka itäpuolella sijaitsee Palosaari ja pohjoispuolella Pääskyssaari. Järven luoteisrannan tuntumassa sijaitsee vähäisten luotojen rykelmä. Järven luusua on etelässä, josta alkaa kaakkoon virtaava Vuontisjoki, joka yhtyy Jerijokeen, joka laskee Toras-Sieppiin eli Siepinjärveen (246,3 metriä mpy).

Vuontisjärven vesitilavuus on 41&nbsp;181&nbsp;000 kuutiometriä.

Vuontisjärvi (67.475.1.001) kuuluu Vuontisjoen valuma-alueeseen (67.475), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Tornionjoen vesistössä (67). Toinen jakovaihe on Jerisjoen valuma-alue (67.47) ja ensimmäinen jakovaihe Kangosjärven–Muonion alue (67.4). Vuontisjärvi on laajin Vuontisjoen valuma-alueen kuudesta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä.

Vuontisjärvi on kolmanneksi laajin Muonion 226:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Tilavuudeltaan se on jonkin verran suurempi kuin Muonion toiseksi laajin vakavesi eli Äkäsjärvi. Suomessa on kuusi Vuontisjärveä, joista Muonion Vuontisjärvi on toiseksi laajin. Enontekiöllä sijaitsee kolme Vuontisjärveä ja Inarissa kaksi.

## Lähteet
Birger Huhta

**Birger Johannes Huhta** (11. lokakuuta 1916 Kaarlela – 16. syyskuuta 2007 Kokkola) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Huhdan vanhemmat olivat Johan Erik Huhta ja Edla Elisabeth Karr-Räbb ja puoliso Solveig Remell. Huhta ryhtyi nahka-alalle heti kansakoulun jälkeen, työskennellen useita vuosia Kokkolan Krominahkatehdas -yhtiössä. Vuonna 1948 hän suoritti nahkateknikon tutkinnon Kööpenhaminassa ja oli sitten osakas ja työntekijä kahdessa eri nahkatehtaassa vuoteen 1956 asti. Hän perusti tuolloin oman käsineitä valmistavan tehtaan Kaarlelan Vitsariin. Käsineiden valmistusta siirrettiin jo 1960-luvulla osittain myös Portugaliin. Yritys, josta tuli osakeyhtiö Oy B. Huhta Ab vuonna 1978, oli Suomen johtavia käsinevalmistajia. 

Maastohiihtäjien erikoiskäsineille Huhta sai vuonna 1975 patentin Yhdysvalloissa, joka oli voimassa vuoteen 1993 asti.  Huhta myös toimitti Suomea olympialaisissa edustaneille urheilijoille yrityksensä tuotteita. Hän oli aktiivinen paitsi yrityksensä markkinoinnissa ja tuotekehityksessä, myös alansa kansainvälisenä asiantuntijana, osallistuen muun muassa Suomen ja Neuvostoliiton välisiin kauppaneuvotteluihin.  Huhta oli lisäksi osakas ja toimi jonkin aikaa johtajana  turkistarhayhtiössä Karleby Mink, ja oli herkkusienien viljely- ja -jalostamoyrityksen omistajia.

Kaarlelan kunnanhallituksen jäsen Huhta oli kymmenen vuotta, toimien myös kunnanhallituksen puheenjohtajana, ja kunnanvaltuuston  jäsen 1964–1968 ja puheenjohtaja vuonna 1967. Teollisuusneuvoksen arvonimen Huhta sai vuonna 1969. 

## Lähteet
Ahjon konepaja

**Ahjon Konepaja Osakeyhtiö - Aktiebolaget Ahjo Mekaniska Verkstad** oli Helsingin Siltasaaressa osoitteessa Hakaniemenkatu 4 – Näkinkuja 9–11 1920- ja 1930-luvuilla toiminut konepaja.

Ahjo konepajayhtiö perustettiin vuonna 1919 ja se jatkoi 1918 perustetun yrityksen *Ahjo Konetehdas J. L. Ilmonen* toimintaa ostettuaan sen. Uuden yrityksen suurin omistaja oli Emissioniosakeyhtiö. Samalla paikalla oli aiemmin toiminut John von Julinin vuonna 1853 perustama konepaja, vuodesta 1871 Stenbergin konepaja sekä Nikolajeffin omistama, vuonna 1909 perustettu Konetehdas Alfa.

Ahjon konepaja valmisti  muun muassa höyrykattiloita, erilaisia kuljetus- ja siirtolaitteita, maatalous- ja nostokoneita, vene- ja maatalousmoottoreita, vanne- ja sirkkelisahoja, halonsahaus- ja pilkkomiskoneita, vesipumppuja, rakennuskoneita ja kottikärryjä. Konepaja toimi myös autokorjaamona.

Ahjon konepajatoiminta myytiin vuonna 1939 Verkkosaarenkatu 4:ssä toimineelle uudelle Ahjo Oy:lle, ja Ahjon Konepaja Osakeyhtiö toimi tämän jälkeen pelkkänä kiinteistöyhtiönä. Ahjon entinen konepajakiinteistö oli vuoteen 1958 saakka Oy Nikolajeff Ab:n moottorikorjaamon käytössä, ja sen jälkeen siinä toimi paperialan tukkukauppaa harjoittanut Oy O. J. Dahlberg Ab. Ahjon Konepaja Osakeyhtiön nimeksi muuttui vuonna 1952 Oy Ahjon Auto Ab ja vuonna 1958 Kiinteistö Oy Hakaniemenkatu 4. Yhtiö fuusioitiin vuonna 1977 Ab Investor Oy:hyn, jonka omisti varatuomari Lars Nygren (1913–1980).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ahjon konepaja osakeyhtiön pienpainatteita, Kansalliskirjasto digitaaliset aineistot
* Ahjon Konepaja Osakeyhtiö, Suomen Kuvalehti, 14.04.1923, nro 15, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Ei aivan ihminen

**Ei aivan ihminen** (*Still Not Quite Human*) on Disney Channelin tuottama tieteiskomediaelokuva, joka julkaistiin 1992. Sen on ohjannut Eric Luke. Se on kolmas *Not Quite Human* -elokuva ja jatko-osa sarjan toiselle osalle *[[Not Quite Human II]]*.

## Lähteet
Torasjärvi (Muonio)

**Torasjärvi** on kaksialtainen järvi Muonion kuntakeskuksen itäpuolella Lapin maakunnan luoteisosassa. Sen pinta-ala on 4,9 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemeltä on 177 kilometriä pohjoisluoteeseen.

## Maantiede
Torasjärven altaat ovat Torasjärvi ja sen kaakkoispuolella sijaitseva Toras-Sieppi eli Siepinjärvi. Jälkimmäinen on edellistä selvästi pienempi. Toras-Siepin korkeustaso on 0,3 metriä varsinaista Torasjärveä ylempi. Toras-Sieppi laskee Välijokea Torasjärveen. Sekä Torasjärven että Toras-Siepin syvimmät kohdat ovat noin kahdeksan metriä. Toras-Siepin etelä- ja keskiosa on suurelta osin vähintään kuusi metriä syvä.

Torasjärvellä ei ole mainittavia saaria. Luusua sijaitsee Piinsuussa varsinaisen Torasjärven etelärannalla. Piinsuusta saa alkunsa mutkainen joki, joka virtaa Kalkinjärven (245,7 metriä mpy) kautta länteen Olosjärveen (243,2 metriä mpy). Toras-Sieppiin virtaa Jerisjoki pohjoisesta. Joki laskee Toras-Siepin koillisrannalle, jossa levittäytyy kylämäinen kokonaisuus.

Toras-Siepin länsirannan Siepinvaaran korkeustaso on noin 310 metriä merenpinnan yläpuolella. Torasjärven pohjoisrannalla sijaitsevan Kipparivaaran laki on noin 300 metriä mpy. Toras-Siepin kaakkoispuolella sijaitsee Jerisjärvi. Järvien välissä sijaitsee vaaroja ja vähäisiä vakavesiä.

Torasjärven vesitilavuus on 14&nbsp;726&nbsp;000 kuutiometriä.

Torasjärvi (67.472.1.003) kuuluu Olosjärven-Torasjärven alueeseen (67.472), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Tornionjoen vesistössä (67). Toinen jakovaihe on Jerisjoen valuma-alue (67.47) ja ensimmäinen jakovaihe Kangosjärven–Muonion alue (67.4). Torasjärvi on laajin Olosjärven-Torasjärven alueen neljästätoista vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä.

Torasjärvi on seitsemänneksi laajin Muonion 226:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Muoniossa sijaitsee myös Sieppijärvi-niminen vakavesi.

Muonion Torasjärvi on laajin Suomen kolmesta Torasjärvestä. Kaksi muuta sijaitsevat Yli-Torniossa ja Soinissa.

## Lähteet