open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Coronium

**Coronium** l. **koronium** on hypoteettisesta alkuaineesta käytetty nimi. Sen olemassaolo Auringon koronassa uskottiin todetun spektroskoopin avulla. Arveltiin, että sitä esiintyy sisäkoronan ulkopuolisissa kerroksissa ja että yhdessä vetykaasun kanssa se aiheuttaa koronan sisimmän kehän tasaisen valon.

## Lähteet
RAF Ta Kali

**RAF Ta Kali** oli Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaallisten ilmavoimien (RAF) lentotukikohta Ta’ Qalissa Maltalla. Lentokenttä otettiin sotilaskäyttöön vuonna 1940 ja palveli toisessa maailmansodassa.

## Historia

Lentokenttä rakennettiin ikivanhan kuivuneen järven pohjalle. Se valmistui vuonna 1940 ja sitä käytettiin siviili-ilmailussa. Tärkein kenttää käyttänyt lentoyhtiö oli italialainen Ala Littoria. Malta oli tuolloin Yhdistyneen kuningaskunnan kruununsiirtomaa. Lentokentän pinta oli ruohoa, joka pehmeni sateessa nopeasti käyttökelvottomaksi. Kentälle valmistui kaikkiaan neljä kiitotietä. Kun Italia liittyi toiseen maailmansotaan kesäkuussa 1940, lentokentälle sijoitettiin esteitä estämään maahanlaskut. Lentokentästä tuli RAF:n tukikohta 8. marraskuuta 1940. Sinne oli sijoitettuna eri vaiheissa useita RAF:n hävittäjälaivueita. Akselivallat pommittivat kenttää voimakkaasti sodan aikana.

Ta Kalin lentotukikohta oli Yhdistyneen kuningaskunnan laivaston ilmavoimien hallussa vuosina 1945–1953, nimellä *HMS Goldfinch*, minkä jälkeen se palautui ilmavoimille. Britit käyttivät tukikohtaa hävittäjä- ja pommikonemiehistöjen koulutuksessa. Lentokenttä luovutettiin itsenäistyneen Maltan hallinnolle vuonna 1963 ja suljettiin 1968. Alue muutettiin virkistyskäyttöön ja kansallispuistoksi.

## Nykyään
Tukikohdan aluetta käytetään nykyään moniin toimintoihin. Siellä toimii Maltan ilmailumuseo. Vanhoissa rakennuksissa on esimerkiksi käsityöläisten työpajoja. Alue on suosittu turistikohde.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sağyz

**Sağyz** () on Kaspianmeren altaaseen kuuluva joki Aqtöben ja Atyraun alueilla Kazakstanissa. Sen pituus on 511 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 19&nbsp;400 neliökilometriä.

Sağyz saa alkunsa Mūğaljarin länsiosasta ja ehtyy Kaspian syvängölle 60–70 kilometriä ennen Kaspianmerta. Se virtaa yläjuoksullaan kapeassa ja jyrkkäreunaisessa uomassa ja alajuoksullaan mutkitellen tasangolla. Lukuisista lyhyistä sivujoista suurimmat ovat Dauyldy, Aşşysai, Noğaity, Topyraqşaşty, Jarly, Mūqyr ja Būrmasai.

Joki täyttyy sulamisvesistä ja pohjavedestä maalis-huhtikuussa. Sen keskimääräinen virtaus Sağyzin tekojärveen on 3,2 kuutiometriä sekunnissa. Juomakelpoista vettä käytetään maatalouden keinokasteluun.

## Lähteet
Sarrians

**Sarrians** () on kunta eteläisessä Ranskassa Vauclusen departementissa Provence-Alpes-Côte d’Azurin alueella. Se sijaitsee noin seitsemän kilometriä Carpentras’n kaupungista luoteeseen.

Kunnan alueella on ollut asutusta jo esihistoriallisella ajalla. 1980-luvulla löydettiin hypogeum, joka on peräisin kalkoliittiselta kaudelta noin vuodelta 2 400 eaa.

Vuonna 993 Provencen kreivi Vilhelm I lahjoitti omistamansa maat nykyisen Sarriansin kylän alueella sillä ehdolla, että sinne rakennettaisiin Pyhälle Ristille omistettu kirkko ja että hänet haudattaisiin sinne. Tämän tehtävän hän antoi läheiselle ystävälleen Clunyn luostarin apotille Mayeul Clunylaiselle, ja kirkko vihittiin luultavasti käyttöön vuosien 1030 ja 1040 välillä. Kirkko on yksi Vauclusen departementin vanhimmista. Kirkkoon on tehty lukuisia muutoksia vuosisatojen aikana, erityisesti 1600-luvulla, jolloin kirkkoon lisättiin sivukäytävät.

Vuonna 1353 paavi Innocentius VI määräsi kaikki Comtat Venaissinin kylät, joihin myös Sarrians kuului, rakentamaan muureja suojaksi Grandes Compagnies -palkkasoturijoukoilta. Kaupungin portti ja suuri osa muureista purettiin vuonna 1837.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Michael Heltau

**Michael Heltau** (oikealta nimeltään *Heribert Michael Huber*; s. 5. heinäkuuta 1933 Ingolstadt) on saksalaissyntyinen, vuonna 1968 Itävallan kansalaisuuden saanut näyttelijä ja laulaja.

Heltau muutti vuonna 1939 Seewalchen am Atterseehen. Hänet karkotettiin Itävallasta perheineen vuonna 1945. Hän opiskeli Max Reinhardt -seminaarissa Wienissä Helene Thimigin johdolla vuosina 1951–1953. Heltau oli kiinnitettynä moniin teattereihin Saksassa ja Itävallassa. Hän vieraili vuosina 1959–1961 Ruhrfestspielessä ja esiintyi vuodesta 1964 säännöllisesti Salzburgin musiikkijuhlilla. Heltau debytoi Burgtheaterissa vuonna 1967 ja oli sen vakituinen jäsen vuodesta 1972. Hän esiintyi muiden muassa William Shakespearen, Maksim Gorkin, Luigi Pirandellon ja Anton Tšehovin näytelmissä. Hän esiintyi myös Ambroise Thomasin oopperassa *[[Hamlet (ooppera)|Hamlet]]* sekä musikaaleissa, joihin kuuluvat *[[My Fair Lady]]* ja Udo Jürgensin *Helden, Helden*.

Heltau juonsi *[[Liedercircus]]*-sarjaa vuosina 1976–1988. Hän esitti wieniläisiä lauluja ja sai Jacques Breliltä yksinoikeudet tämän chansonien saksankielisiin tulkintoihin. Heltaulle myönnettiin vuonna 1986 itävaltalainen kamarinäyttelijän arvonimi ja vuonna 2005 Nestroy-teatteripalkinto elämäntyöstä. Hän on saanut Tieteen ja taiteen ansiomerkin, Bundesverdienstkreuzin ja Itävallan tasavallan kunniamitalin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Bédoin

**Bédoin** on kunta eteläisessä Ranskassa Vauclusen departementissa Provence-Alpes-Côte d’Azurin alueella. Se sijaitsee noin 16 kilometriä Carpentras’n kaupungista koilliseen.

Keskiajalla Bédoin oli Toulousen kreivien hallinnassa ollut linnoitettu kylä. Vuonna 1250 Bédoinin herra Barral des Baux antoi Bédoinin asukkaille ja heidän lapsilleen Mont Ventoux'n lähteineen, maineen, metsineen ja laitumineen. Se oli kylän vaurauden lähde vuosisatojen ajan. 1500- ja 1600-luvuilla viini- ja oliivitarhat kokivat todellisen kukoistuksen. Kylä hyötyi myös Mont Ventoux'n lumivaroista. Siellä louhittu arvokas jää myytiin aina Marseilleen ja Montpellieriin asti.

Bédoin kuului Kirkkovaltion omistamaan Comtat Venaissiniin, joka liitettiin vuonna 1791 Ranskaan. Bédoinia epäiltiin vastavallankumouksellisten keskuspaikaksi. Vallankumoushallituksen edustaja vaati kuntaa tuomitsemaan syylliset. Kun kunta ei noudattanut vaatimusta, vallankumoustuomioistuin julisti koko kylän syylliseksi ja langetti 63 kuolemantuomiota. Bédoin poltettiin maan tasalle ja pyyhittiin pois kartalta. Kunta kuitenkin kunnostettiin vuotta myöhemmin, vuonna 1795, sopimuksen mukaisesti.

1800-luku oli jälleenrakennuksen aikaa. Silloin toteutettiin suuria hankkeita, kuten kylän Mont Ventoux'n huipulle yhdistävän tien rakentaminen vuonna 1879 ja observatorion rakentaminen vuonna 1882.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Katherine Rundell

**Katherine Rundell ** (s. 10. heinäkuuta 1987) on brittiläinen kirjailija ja akateemikko. Hän on kirjoittanut fantasiakirjan *[[Mahdottomia olentoja]]* (Impossible Creatures), joka on valittu Waterstonesin vuoden kirjaksi vuonna 2023. Lisäksi Rundell on All Souls Collegen jäsen Oxfordissa ja esiintynyt asiantuntijavieraana BBC Radio 4:n ohjelmissa. Vuonna 2024 hänet valittiin Vuoden kirjailijaksi British Book Awards -gaalassa.

## Elämä

Rundell syntyi Pemburyn kylässä Kentissä 10. heinäkuuta 1987. Hän vietti kymmenen vuotta Hararessa Zimbabwessa, missä hänen isänsä toimi diplomaattina. Rundellin ollessa 14-vuotias, hänen perheensä muutti Brysseliin, jossa hän kävi British School of Brusselsia. Hän suoritti kandidaatin tutkinnon St Catherine's Collegessa Oxfordissa (2005–2008). Tänä aikana hän kiinnostui kattokiipeilystä, johon inspiraationsa antoi vuonna 1937 julkaistu kirja The Night Climbers of Cambridge, joka kertoo kyseisen yliopiston perustutkinto-opiskelijoiden seikkailuista. Rundell suoritti myöhemmin väitöskirjan nimeltä **Ja minä olen uudestisyntynyt': John Donnen tekstimuotoiset jälkielämät''. 

==Kirjailijan ura==

Rundellin esikoisteos **The Girl Savage*' julkaistiin vuonna 2011. Se kertoi tarinan zimbabwelaisesta tytöstä Wilhelmina Silveristä, joka lähetetään isänsä kuoleman jälkeen englantilaiseen sisäoppilaitokseen. Uudistettu versio julkaistiin Yhdysvalloissa vuonna 2014 nimellä *Cartwheeling in Thunderstorms*. Se voitti vuoden 2015 Boston Globe–Horn Book Award -palkinnon kaunokirjallisuudessa. 

Hänen toinen kirjansa *Rooftoppers* seurasi Sophien seikkailuja, jossa Sophie kulkee Pariisin katoille estääkseen viranomaisten yritykset saada Sophie brittiläiseen orpokotiin. Kirja voitti Waterstonesin lastenkirjapalkinnon  ja Blue Peter Book Award -palkinnon parhaasta tarinasta. 

Rundellin uusin julkaisu fantasiaseikkailu *Mahdottomia olentoja'' palkittiin British Book Award -palkinnolla vuoden lastenkirjana ja parhaana kirjana Englannissa. Helmikuussa 2024 vahvistettiin, että Mahdottomia olentoja -sarja sisältää yhteensä viisi kirjaa. Lokakuussa 2025 Walt Disney Studios hankki oikeudet sovittaa Mahdottomia olentoja -elokuvasarjaksi, jonka tuottaa Walt Disney Pictures. 

## Tuotanto
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ulf Krause

**Ulf Henry Krause** (30. heinäkuuta 1928 Helsinki – 14. elokuuta 2013) oli suomalainen silmälääkäri ja silmätautiopin apulaisprofessori.

Krausen vanhemmat olivat laivameklari Albert Ferdinand Krause ja Birgit Maria Blomqvist ja puoliso vuodesta 1960 apulaisprofessori Kaisa Reetta Huttunen. Krause tuli ylioppilaaksi Nya svenska läröverket -oppilaitoksesta 1946 ja valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi 1955. Hän väittteli siellä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1959 ja sai sieltä silmätautien erikoislääkärin pätevyyden 1963. 

Krause oli Helsingin yliopiston silmäklinikan apulaisopettaja 1960–1963, Porin diakonissalaitoksen osastonlääkäri 1963–1964 ja Oulun lääninsairaalan apulaisylilääkäri 1964–1972. Oulun yliopiston silmätautiopin apulaisprofessori ja samalla Oulun yliopistollisen sairaalan apulaisylilääkäri hän oli 1986–1992. Tromssan yliopiston silmätautiopin professorina Krause toimi 1983–1984. Hän oli Suomen silmälääkäriyhdistyksen puheenjohtaja 1980–1981.

## Lähteet
Easton Cowan

**Easton Cowan** (s. 20. toukokuuta 2005 Mount Brydges, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Cowan edustaa NHL-joukkue Toronto Maple Leafsia.

Ennen NHL-uraansa Cowan edusti OHL-juniorisarjassa London Knightsin joukkuetta ja voitti kaksi OHL:n mestaruutta. Toronto Maple Leafs varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 28. varausvuorolls .

Cowan on pelannut yhden NHL:n runkosarjan ottelun ilman tehopisteitä.

Cowan kuului Kanadan joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2024 ja 2025. Kaikki uran tilastot päivitetty 14. lokakuuta 2025.

## Lähteet
Luis Cortés Jr.

**Luis Cortés Jr.** (s. 16. joulukuuta 1957) on yhdysvaltalainen evankelinen johtaja ja Esperanza-järjestön perustaja sekä toimitusjohtaja. Hänet tunnetaan erityisesti Latino-yhteisön oikeuksien ja mahdollisuuksien edistäjänä Yhdysvalloissa. Hän perusti Esperanzan vuonna 1986 Philadelphiassa latinokirkkojen tuella, ja siitä on kasvanut yksi vahvimmista latinalaisamerikkalaisten ääntä kantavista kristillisistä verkostoista Amerikassa. 

Cortés valittiin vuonna 2005 *[[Time]]*-lehden 50 vaikutusvaltaisimman evankelisen joukkoon. Hän piti avausrukouksen Barack Obaman virkaanastujaislounaalla vuonna 2013 ja oli pääpuhuja kansallisessa rukouspalveluksessa presidentti George W. Bushin virkaanastujaisten jälkeisenä aamuna vuonna 2005. *Newsmax* nimesi Cortésin 100 vaikuttavimman evankelisen joukkoon Yhdysvalloissa vuonna 2017.

## Lähteet
Alajärven Ankkurit 2

**Alajärven Ankkurit 2** (lyhenne **AA2**) on alajärveläisen, vuonna 1944 perustetun samannimisen urheiluseuran pesäpallojaoston reservijoukkue, joka pelaa Suomensarjaa. Ankkurit pelaa kotiottelunsa Kitron stadionilla. Reservijoukkue on pelannut useaan otteeseen Suomensarjassa, vuodesta 1979 lähtien. Joukkue on myös pelannut pidemmän jakson Maakuntasarjassa 80-luvulla.

## Miesten reservijoukkue

## Tilastot ja luettelot
### Kausitilastot

#### Selitteet

## Lähteet
Jim Wallis

**James E. "Jim" Wallis Jr.** (s. 4. kesäkuuta 1948) on yhdysvaltalainen teologi, kirjailija, julkinen keskustelija ja yhteiskunnallinen aktivisti. Hänet tunnetaan erityisesti *[[Sojourners]]*-lehden ja kristillisen yhteisön perustajana. Hän perusti myös Call to Renewal -järjestön, joka on uskonnollinen ekumeeninen järjestö, joka on sitoutunut köyhyyden ja rasismin voittamiseen. Hän on tuottelias kirjoittaja, joka käsittelee uskontoa ja amerikkalaista politiikkaa, ja häntä pidetään usein uskonnollisen vasemmiston äänitorvena. Hän toimii Washington DC:ssä Georgetownin yliopiston uskon ja oikeudenmukaisuuden keskuksen johtajana ja kantaa arkkipiispa Desmond Tutun nimeä kantavaa professuuria.

*Newsmax* nimesi Wallisin 100 vaikuttavimman evankelisen joukkoon Yhdysvalloissa vuonna 2017.

## Varhainen elämä ja koulutus
Wallis kasvoi Redford Townshipissa, valkoisen keskiluokan esikaupunkialueella Detroitissa. Hän ryhtyi yhteiskunnallisesti aktiiviseksi Vietnamin sodan vastaisessa liikkeessä ja kansalaisoikeuksien puolesta Michiganin osavaltionyliopistossa ja oli mukana Students for a Democratic Society -liikkeessä. Hän jatkoi opintojaan Trinity Evangelical Divinity Schoolissa Illinoisissa.

## Yhteiskunnallinen toiminta
Wallis ja muut seminaarilaiset perustivat vuonna 1971 Chicagossa uskonnollisen yhteisön nimeltä People’s Christian Coalition. Samana vuonna Wallis perusti kristillisen lehden nimeltä *Post American*. Vuonna 1975 yhteisö muutti Washingtoniin, D.C., jossa se otti nimekseen *[[Sojourners]]* ja lehti nimettiin uudelleen. He elivät ja palvoivat yhteisössä ja olivat aktiivisia naapurustossa ja kansallisessa aktivismissa, joka ulottui koulun jälkeisistä ohjelmista sodanvastaisiin ja köyhyyden vastaisiin mielenosoituksiin.

Sojourners-yhteisö hajosi yhteisistä asunnoista kansainväliseksi uskovien yhteisöksi, jonka tehtävänä oli yhdistää hengellinen uudistuminen ja sosiaalinen oikeudenmukaisuus. Wallis kirjoitti lehteen säännöllisesti pääkirjoituksia aiheista, kuten uskonnosta Yhdysvaltain politiikassa, globaalista ja kotimaisesta köyhyydestä, sodan moraalittomuudesta, ympäristön suojelun tarpeesta, johdonmukaisen eettisen elämän pyhyyden säilyttämisen tarpeesta ja perhesuhteiden ylläpitämisen tärkeydestä. Vuonna 1995 hän ja muut uskonnolliset johtajat perustivat Call for Renewal -järjestön, joka pyrki puolueettomaan poliittiseen toimintaan köyhyyden poistamiseksi. Joulukuussa 2005 Wallis ja Sojourners- ja Call for Renewal -järjestöjen jäsenet pidätettiin Capitol-poliisin toimesta, koska he protestoivat heidän mielestään moraalitonta kansallista talousarviota.

## Teokset
Wallis on kirjoittanut lukuisia kirjoja, muun muassa *God’s Politics: Why the Right Gets It Wrong and the Left Doesn’t Get It* (2005) ja *The Great Awakening: Reviving Faith and Politics in a Post-Religious Right America* (2008), jotka molemmat olivat *[[New York Times]]in* bestsellereitä. Teoksessa *Christ in Crisis: Why We Need to Reclaim Jesus* (2019) hän tutki, kuinka kristillinen usko voi vähentää jakautuneisuutta Yhdysvalloissa.

## Lähteet
Issay Dobrowen

**Issay Dobrowen** (; 27. helmikuuta 1891 Nižni Novgorod – 9. joulukuuta 1953 Oslo) oli kapellimestari, pianisti ja säveltäjä. Hän oli syntyperältään Venäjän juutalainen, mutta sai Norjan kansalaisuuden vuonna 1928.

Dobrowen opiskeli Moskovan konservatoriossa pianonsoittoa Konstantin Igumnovin ja sävellystä Sergei Tanejevin johdolla. Hän jatkoi opintojaan Leopold Godowskyn johdolla Wienissä. Dobrowen aloitti opettamisen Moskovassa ja teki debyyttinsä kapellimestarina Bolšoi-teatterissa vuonna 1919. Hän johti Modest Musorgskin *[[Boris Godunov (ooppera)|Boris Godunovin]]* Saksan-ensiesityksen Dresdenissä vuonna 1922. Hän työskenteli Volksoper Wienissä vuosina 1924–1927 ja johti Dresdenin filharmonikkojen konsertteja. Dobrowen toimi Sofian kuninkaallisen oopperan pääkapellimestarina Bulgariassa vuosina 1927–1928 ja oli Oslon filharmonisen orkesterin pääkapellimestari vuosina 1927–1931. Dobrowen lähti vuonna 1931 Yhdysvaltoihin, jossa hän johti New Yorkin filharmonikkoja ja San Franciscon sinfoniaorkesteria. Hän johti säännöllisesti oopperaa Budapestissa vuosina 1936–1939 ja sai vuonna 1937 kutsun johtamaan Bronisław Hubermanin perustamaa Palestiinan sinfoniaorkesteria.

Dobrowen työskenteli kapellimestarina Oslossa, kunnes natsi-Saksa miehitti Norjan. Hän pakeni vuonna 1940 Ruotsiin, jossa hän johti Tukholman kuninkaallista oopperaa ja Göteborgin sinfoniaorkesteria. Toisen maailmansodan jälkeen hän johti oopperaesityksiä La Scalassa ja Covent Gardenissa. Viimeisessä julkisessa esiintymisessään kapellimestarina Dobrowen johti *Boris Godunovin* esityksen Covent Gardenissa vuonna 1952. Hän teki siitä myös kokonaislevytyksen EMI:lle. Lisäksi hän levytti Pjotr Tšaikovskin, Aleksandr Borodinin, Richard Wagnerin, Johannes Brahmsin ja Nikolai Medtnerin teoksia. Säveltäjänä Dobrowenin tuotantoon kuuluu kaksi pianokonserttoa ja ooppera.

## Lähteet
Arseni Gritsjuk

**Arseni Sergejevitš Gritsjuk** (ven. Арсений Сергеевич Грицюк; s. 15. maaliskuuta 2001 Krasnoyarsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa laitahyökkääjänä NHL-seura New Jersey Devilsissä. Hän on pelannut myös Venäjän maajoukkueessa, jonka mukana hän voitti hopeaa vuoden 2022 talviolympialaisissa.

## Lähteet
Amir Ohana

**Amir Ohana** (; s. 15. maaliskuuta 1976 Beerseba) on israelilainen Likud-puolueen poliitikko.

Ohana aloitti asepalveluksensa Israelin puolustusvoimissa vuonna 1994 ja värväytyi asepalveluksen jälkeen Shin Betiin. Hän valmistui oikeustieteen kandidaatiksi. Ohana toimi Israelin oikeusministerinä vuosina 2019–2020 ja yleisen turvallisuuden ministerinä vuosina 2020–2021. Hänestä tuli Knessetin jäsen ensimmäisen kerran joulukuussa 2015 ja Knessetin puhemies vuonna 2022. Hän on toiminut Likud-puolueessa toimivan seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia edistävän Likud Pride -liikkeen puheenjohtajana. Ohana on ensimmäinen avoimesti homoseksuaalinen henkilö, joka on toiminut Israelissa ministerinä ja Knessetin puhemiehenä.

## Lähteet
Mustavatsatokkonen

**Mustavatsatokkonen** (*Eviota atriventris*) on tokkoihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan lämpimistä vesistä indopasifiselta merialueelta.

## Koko ja ulkonäkö
Mustavatsatokkonen on pienikokoinen kala, ja voi kasvaa 1,7–2,5 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan laji on pitkänomainen. Koiraskaloilla neljä ensimmäistä selkäevän ruotoa ovat pidentyneet. Mustavatsatokkonen on osittain läpikuultava. Kyljistään se on punainen ja kyljissä ja kuonossa on kaksi keltaista juovaa. Lajin vatsa on musta, ja siinä on valkoinen raita.

## Levinneisyys ja elintavat
Mustavatsatokkosta tavataan Thaimaasta Japaniin ja Uuteen-Kaledoniaan ulottuvalta alueelta. Laji elää suhteellisen matalissa vesissä lähellä pohjaa kivikkoisilla koralliriutoilla. Useimmiten sitä tavataan pieninä parvina. Mustavatsatokkonen syö planktoneliöitä.

Mustavatsatokkosia voidaan pitää akvaarioissa.

## Lähteet
Skovby

**Skovby** on taajama Sønderborgin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 298 asukasta vuoden 2025 alussa.

## Väestökehitys

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mörtträsket (Sipoo)

**Mörtträsket** () on Uudellamaalla Sipoossa Västerskogeninssa sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Mörtträsket on 450&nbsp;metriä pitkä, 200&nbsp;metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,1&nbsp;hehtaaria. Se on kallioisella metsäalueella painanteeseen muodostunut järvi. Sen ympäristö on pohjoispuolella alavaa, mutta etelärannassa on joitakin jyrkkiä kohtia. Järvessä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 1,1&nbsp;kilometriä ja rantaan on rakennettu muutama kiinteästi asuttua ja viisi vapaa-ajan asuntoa. Järven etelärannassa on Aalto-yliopiston Arkkitehtikillan maja ja pohjoisrannalla Ahtilan toipilassairaala. Niille tulee tiet Västerskogenin kylätieltä tai seututieltä&nbsp;170.

## Luontoarvoja
### Vedenlaatu
Mörtträsket on matala, rehevä ja umpeenkasvava järvi, jonka vesialueen omistaa Kuusfiskelagin osakaskunta. Järven asutus käyttää järveä virkistäytymiseensä. Järven vedenlaatua on seurattu Ahtilan toipilaskodin jätevedenpuhdistamon vesistötarkkailuna. Vesinäytteitä on otettu ainakin 1962, 1969, 1970 ja 1972–2012. Kokonaisfosforipitoisuudet ovat 1970-luvulla olleet vaihtelevia mutta kuitenkin useita satoja ja kokonaistyppipitoisuudet useita tuhansia mikrogrammaa litrassa vettä&nbsp;(μg/l). Pitoisuudet ovat laskeneet vuosikymmenten aikana niin, että fosforipitoisuudet ovat painuneet 1990-luvulla alle 100&nbsp;μg/l ja typpipitoisuudet alle 3&nbsp;000&nbsp;μg/l. 2010-luvulla olivat fosforipitoisuudet syyskuussa 40–90&nbsp;μg/l ja typpipitoisuudet 760–1&nbsp;600&nbsp;μg/l, eli järvi oli tuolloin vielä erittäin rehevöityneessä tilassa. Järven pieni vesitilavuus aiheuttaa jään alla happitilanteen ongelmia, mikäli eloperäisen aineksen hajoaminen kuluttaa veden happea. Mittauksissa on käynytkin, sillä kesäisin happipitoisuus on ollut 2010-luvulla 6–9&nbsp;milligrammaa litrassa vettä&nbsp;(mg/l) ja talvella 0–6&nbsp;mg/l. Ahtilan toipilassairaalan jäteveden käsittely loppui vuonna 2012, kun sairaala liittyi kunnalliseen jätevesiviemäriin. Osa asukkaista ei kuitenkaan tuolloin liittynyt viemäriin. Laskuojan ravinnepitoisuudet olivat ennen liittymistä tuhansia mikrogrammoja litrassa vettä. Järven kunnostussuunnitelmaa oltiin laatimassa heti vuonna 2013.

### Vesikasvillisuus
Järven lahdelmissa viihtyivät vuonna 2012 tehdyssä kasvillisuusselvityksessä valtaryhmänä ilmaversoiset vesikasvit, jota edustivat leveäosmankäämi ja sara, avovedessä olivat kelluslehtisten ryhmässä ulpukka ja kaitapalpakko, sekä uposlehtisistä pikkuvita. Rantavyöhykkeellä oli saraa ja järvikortetta ja rannassa suovehkaa. Kasvillisuus on niin tiheää, että järvi on kasvamassa umpeen.

## Vesistösuhteet
Mörtträsket sijaitsee Sipoonjoen vesistössä (vesistöaluetunnus&nbsp;20) Sipoonjoen alaosan alueella&nbsp;(20.001). Järveen ei ole johdettu kartassa näkyviä metsä- tai suo-ojia. Sen laskuoja on Skräddarbybäcken, joka virtaa aluksi itään päin, seuraa jonkin matkaa Porvoonväylää, jatkaa matkaansa seutietä 170 seuraten yhtyen lopuksi Sipoonjokeen Söderkullan kohdalla. Järven vedenpinnan korkeus on 19,3 metriä mpy (N2000).

## Lähteet
Akpeteshie

**Akpeteshie** on Länsi- ja Keski-Afrikassa käytetty usein kotona tislattu viina. Akpeteshien valmistus alkoi siirtomaakaudella 1900-luvun alkupuolella ja se yleistyi etenkin 1930-luvulta lähtein. Akpeteshie on alkoholipitoisuudeltaan yleensä 30–50 til-% ja se on tyypillisesti köyhemmän väestön juoma.

## Valmistus ja käyttö

Akpeteshietä valmistetaan tislaamalla käynyttä palmuviiniä tai sokeriruokoa usein kotona metallitynnyreistä ja kupariputkista tehdyillä tislauslaitteilla. Valmis akpeteshie on alkoholipitoisuudeltaan yleensä 30–50 tilavuusprosenttia. Tislattu juoma pullotetaan kierrätettyihin pulloihin varastointia tai myyntiä varten.

Akpeteshie on stereotyyppisesti köyhemmän väestön juoma. Sillä on maine myös vaarallisena juomana.

Nimi *akpeteshie* on Etelä-Ghanassa puhuttua gan kieltä ja tarkoittaa vapaasti kääntäen "piilotettua". Laajemmalla alueella käytetään useita muita nimiä, kuten *kelewele*, *sodabi*, *ogogoro*, *kai kai* ja *mongorokom*. Suurin osa nimistä viittaa akpeteshien historiaan laittomasti valmistettuna juomana tai sen väkevyyteen.

## Historia
Akpeteshien valmistaminen tislaten on alkanut 1910-luvulla. Alkujaan valmistus on ollut hyvin pienimuotoista. Vallalla ollut siirtomaahallinto pyrki kitkemään sen valmistusta, koska siirtomaahallinto sai merkittävän osan tuloistaan verottamalla ulkomailta maahantuotua alkoholia. Valmistus väheni entisestään 1920-luvulla. Siirtomaiden maataloustuotteista alettiin saada parempaa hintaa maailmanmarkkinoilla ja paikallisillakin oli enemmän rahaa ostaa ulkomaalaisia alkoholituotteita. Tämä tilanne muuttui 1930-luvun laman myötä ja samalla kotitekoisen alkoholin kulutus kasvoi. Akpeteshie nähtiin joskus myös antikolonialistisena ja siitä tuli eräänlainen siirtomaahallinnon vastaisen liikkeen symboli. Myöhemmin siirtomaakauden jälkeen se on ollut samaan tapaan paikallisten protestiliikkeiden symboli, joka esiintyy usein populaarikulttuurissa.

## Lähteet
Bo Könberg

**Bo Könberg** (s. 14. lokakuuta 1945) on ruotsalainen liberaali poliitikko. Hän on toiminut sosiaali- ja sairaanhoitoministerinä Carl Bildtin hallituksessa vuosina 1991–1994 ja Södermanlandin läänin maaherranana 2006–2012. Valtiopäivillä Könberg istui vuosina 1995–2005.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Donald Tovey

Sir **Donald Francis Tovey** (17. heinäkuuta 1875 – 10. heinäkuuta 1940 Edinburgh) oli brittiläinen musiikkitieteilijä, esseisti, pianisti, kapellimestari ja säveltäjä.

Tovey sai opetusta Sophie Weisseltä ja valmistui Oxfordin yliopiston Balliol Collegesta. Hän debytoi pianistina Lontoossa vuonna 1901 esittämällä Johann Sebastian Bachin *[[Goldberg-muunnelmat]]* sekä Ludwig van Beethovenin *[[Diabelli-muunnelmat]]* ja *[[Pianosonaatti nro 29 (Beethoven)|Hammerklavier-sonaatin]]*. Tovey teki yhteistyötä Joseph Joachimin kvartetin kanssa. Hän esiintyi myös Pablo Casalsin, Adolf Buschin, Hermann Buschin, Fritz Buschin ja Rudolf Serkinin kanssa. Tovey levytti Beethovenin viulusonaatin nro 10 viulisti Adila Fachirin kanssa vuonna 1927. Hän sävelsi pääasiassa kamarimusiikkia, kuten sonaatin kahdelle sellolle Pablo Casalsia ja Guilhermina Suggiaa varten. Hän sävelsi Casalsille myös tunnin pituisen sellokonserton.

Tovey tunnetaan nykyään parhaiten kirjoituksistaan. Hän kirjoitti yli 350 esseetä, joita julkaistiin muun muassa seitsemänosaisessa *Essays in Musical Analysis* -teossarjassa. Tovey toimi Edinburghin yliopistossa musiikin Reid-professorina vuosina 1914–1940. Suurin osa hänen esseistään sai alkunsa käsiohjelmateksteinä, jotka hän oli laatinut johtamiaan Reid-orkesterin konsertteja varten. Toveyn käsiohjelmien tekstit olivat aiempaa yksityiskohtaisempia ja pidempiä. Tovey julkaisi editioita Bachin ja Beethovenin teoksista. Hän myös kirjoitti artikkeleita *[[Encyclopedia Britannica]]an*. Tovey sai ritarin arvon vuonna 1935. Musiikkihistorioitsija Richard Taruskin piti Toveyta Arnold Schönbergin ja Heinrich Schenkerin veroisena musiikkiteoreetikkona. 

## Lähteet
Sofia Mecklenburgilainen

**Sofia Mecklenburgilainen** (; 4. syyskuuta 1557 Wismar – 4. lokakuuta 1631 Nykøbing Falster) oli Tanskan ja Norjan kuningatar vuosina 1572–1588. Hänen puolisonsa oli Fredrik II. He olivat keskenään serkkuja.

Sofia osallistui miehensä matkoille ympäri valtakuntaa ja toimi menestyksekkäänä avioliittojen välittäjänä lapsilleen. Hän myös tuki tähtitieteilijä Tyko Brahea ja kansanlaulujen keräilijä Anders Sørensen Vedeliä. Miehensä kuoleman jälkeen Sofia toimi poikansa Kristian IV:n holhoojahallitsijana Schleswig-Holsteinin ruhtinaskunnassa. Tässä roolissa hän riitautui Tanskan valtaneuvoston kanssa yrittäessään jakaa ruhtinaskuntaa poikiensa kesken.

Vuodesta 1594 Sofia eleli Nykøbingin linnassa, joka oli hänelle osoitettu leskenturvaksi. Hän kehitti tiluksillaan maataloutta ja kävi ahkerasti kauppaa, mikä teki hänestä yhden Euroopan rikkaimmista naisista. Sofia lainasikin suuria summia pojalleen Kristianille Kalmarin sotaa ja kolmikymmenvuotista sotaa varten. Myös useat saksalaiset ruhtinaat ottivat lainaa häneltä. Tanskan epäonnistuttua sekaantumisessaan kolmikymmenvuotiseen sotaan Sofia käytti verkostojaan auttaakseen poikaansa rauhanneuvotteluissa.

Sofia kuoli vuonna 1631. Hänet on haudattu Roskilden tuomiokirkkoon miehensä viereen.

## Kuvia

KING FREDERICK II OF DENMARK AND NORWAY AND QUEEN SOPHIA, BORN PRINCESS OF MECKLENBURG-GÜSTROW.jpg|Fredrik II ja Sofia Mecklenburgilainen.
Nykøbing Slot.jpg|Nykøbingin linna, jota Sofia johti.
Queen Dowager Sophie of Denmark.jpg|Sofia 70-vuotiaana (Jakob van Doordt)


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hans Knieper

**Hans Knieper** (k. 1587) oli alankomaalaissyntyinen taidemaalari, joka asui ja työskenteli vuodesta 1577 kuolemaansa Tanskassa Fredrik II:n hovimaalarina. Hän johti myös tapettikutomoa Helsingørissä.
## Teoksia

1581 Frederik 2..jpg|*[[Fredrik II]]* (1581)
Sophiemecklenburgdenmark.jpg|*[[Sofia Mecklenburgilainen]]*
Portræt af Frederik II's datter Elisabeth 2020903 KMS3829.jpg|Fredrikin ja Sofian tytär Elisabet.
Canopy of Frederick II DSC6862.jpg|Fredrik II:n baldakiini (Ruotsin kansallismuseo)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Stellan Olsson

**Paul Stellan Valter Olsson** (6. heinäkuuta 1936 Helsingborg – 27. toukokuuta 2022 Helsingborg) oli ruotsalainen ohjaaja ja kirjailija. Hänen läpimurtonsa oli *Sven Klangs kvintett* (1976).
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Helsingborgs stadslexikon
I Saw the TV Glow

**I Saw the TV Glow** on vuonna 2024 ensi-iltansa saanut psykologinen kauhuelokuva. Sen on ohjannut  ja käsikirjoittanut Jane Schoenbrun, ja sen päärooleissa nähdään Justice Smith ja Jack Haven. Elokuva keskittyy kahteen omissa maailmoissaan viihtyvään lukiolaisnuoreen, jotka ovat pakkomielteisen kiinnostuneita myöhäisillan televisiosarjasta nimeltä *Pink Opaque*. Televisiosarja saa heidät pohtimaan kysymyksiä identiteetistä ja todellisuudesta.  

## Juoni

On vuosi 1996, kun seitsemäsluokkalainen Owen ja yhdeksäsluokkalainen Maddy päätyvät koulun tyhjillä käytävillä juttelemaan myöhäisillan tv-sarjasta nimeltä *Pink Opaque*. Ohjelma esitetään Owenin nukkumaanmenoajan jälkeen, joten hän valehtelee vanhemmilleen yöpyvänsä entisen ystävänsä luona, ja menee salaa Maddyn luo katsomaan ohjelmaa. Sarjasta tulee heille molemmille äärimmäisen tärkeä, ja Maddy sanookin sarjan tuntuvan aidommalta kuin hänen oikea elämänsä. 

*Pink Opaque* -sarja keskittyy kahteen teiniin, Isabeliin ja Taraan, jotka käyttävät psyykkisiä voimiaan taistellakseen pahaa Mr. Melancholya vastaan, joka pystyy supervoimillaan muokkaamaan aikaa ja todellisuutta.  

## Näyttelijät

## Vastaanotto

Elokuvalehti Episodin mukaan *I Saw the TV Glow* "yhdistää ysärinostalgian ja nuoruuden kokemukset taianomaiseksi elokuvaksi, joka jää mieleen pitkäksi aikaa katsomisen jälkeen". Ohjaaja Schoenbrun "rakentaa tarinan, joka ei julista suoraan mutta hehkuu tunnetta siitä, kuinka taide voi ymmärtää ihmisen syvimpiä tuntoja ennen kuin tämä itse niitä edes tunnistaa".  

Rogerebert.comin Robert Daniels antoi elokuvalle täydet neljä tähteä neljästä. Hänen mukaansa elokuvassa etsitään omaa itseä staattisista tiloista analogisten pikseleiden välistä. Elokuvassa esitettävä televisio-ohjelma *Pink Opaque*, joka muistuttaa hieman ''Buffy, vampyyrintappajaa'', tarjoaa päähenkilö Owenille edes jonkinlaisen kanavan käsitellä sisällään vellovaa musertavaa ahdistusta.  

*[[The New Yorker|The New Yorkerin]]* Richard Brodyn mukaan elokuva on syväluotaava näkemys transsukupuolisuuden kokemuksesta, mutta epäsuorasti kerrottuna. Elokuvan päähenkilöt kokevat dysforiaa; eivät suoraan sukupuolidysforiaa, mutta yleistä epämukavuuden tunnetta elämästään, omasta itsestään ja identiteetistään.  

## Lähteet
Ruphin Zafisambo

**Ruphin Fortunat Dimbisoa Zafisambo** (kotoisin Farafanganasta) on madagaskarilainen prikaatikenraali, joka nimettiin Madagaskarin pääministeriksi 6. lokakuuta 2025. Presidentti Andry Rajoelina nimitti Zafisambon 28. syyskuuta 2025 erottamansa hallitusta seitsemän vuotta johtaneen pääministeri Christian Ntsayn seuraajaksi. Zafisambon pääministeriys jäi lyhytkestoiseksi, koska presidentin vaihduttua uusi väliaikainen presidentti Michael Randrianirina nimitti uuden pääministerin, liikemies Herintsalama Rajaonarivelon jo 20. lokakuuta 2025.

Zafisambon hallituksen tehtäväksi presidentti asetti yleisen järjestyksen palauttamisen ja katujen rauhoittamisen. Lisäksi muodostettavan hallituksen tehtäväksi tuli pyrkimys vastata talouden ja sosiaalisen hädän tarpeisiin ja elvyttää maata. Tarve on valtava, sillä Maailmanpankin vuoden 2024 raportin mukaan 75 prosenttia Madagaskarin väestöstä eli köyhyydessä ja noin 52 prosenttia äärimmäisessä köyhyydessä (2022). Haastetta luo myös se, että maaseutuvaltainen ja pääosin maataloudesta työllistyvä maa on herkkä ilmastollisille, poliittisille ja globaalin talouden kriiseille.

Zafisambo on toiminut aiemmin sekä sotilas- että siviilihallituksen kabinettipäällikkönä. Näistä uudempi oli vuoden 2021 nimitys pääministeri Christian Ntsayn hallituksen kabinettipäälliköksi (directeur du cabinet) vuonna 2021. Zafisambon isä on presidentti Didier Ratsirakan ensimmäisen kauden (1975–1993) aikana ministerinä toiminut Georges Ruphin.

Ensimmäiset nimitykset Zafisambon sotilashallitukseen tehtiin 7. lokakuuta 2025, jolloin kolme kenraalia nimitettiin erilaisiin sisäisen turvallisuuden parissa toimiviksi ministereiksi (asevoimista, poliisista ja santarmilaitoksesta vastaavat ministerit).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Prikaatinkenraali Zafisambon nimityksestä pääministeriksi kestova ranskalainen uutisvideo (8.10.2025)  (tv5monde.com)
Ormträsket (Sipoo)

**Ormträsket** on Uudellamaalla Sipoossa Skräddarbyn eteläpuolella sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Ormträsket on 300 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,2 hehtaaria. Se on muodostunut kallioisella metsäalueella maaston painaumaan. Ympäröivät mäet ovat matalia paitsi pohjoisessa, jossa mäki kohoaa 20 metriä vedenpinnan yläpuolelle. Järvessä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä ja sen rannat ovat pääasiassa metsämaata. Lounaisrannassa on kapea ja soistunut rantavyöhyke. Järvi on autio eikä sinne tule tietä.

## Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Sipoonjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 20) Sipoonjoen alaosan alueella (20.001). Järveen on johdettu Skarpmossenilta kuivatusoja ja järven laskuoja alkaa sen koillispäästä. Oja laskee Stenbackan sivuitse alas pelloille, jossa se virtaa Porvoonväylän alitse ja yhtyy Skräddarbäckeniin. Se yhtyy vuorostaan Sipoonjokeen. Järven vedenpinnan korkeus on 17,1 metriä mpy (N2000).

## Lähteet
Musée Maillol

**Musée Maillol** on taidemuseo, joka sijaitsee Pariisissa.

## Historia
Vuonna 1964 Dina Vierny lahjoitti Aristide Maillolin monumentaaliveistokset valtiolle. Kulttuuriministeri André Malraux asensi ne ulos Tuileries'n palatsiin. Samana vuonna Dina perusti säätiön, jonka tarkoituksena oli tehdä Aristide Maillolin teoksia tunnetuiksi yleisölle.

Museon perusti Dina Vierny vuonna 1995. Maillol-museo avattiin 20. tammikuuta 1995 Hôtel Bouchardon -kartanossa Pariisin 7. kaupunginosassa. Dina Viernyn ja arkkitehti Pierre Devinoyn johtama remontti kesti yli viisitoista vuotta. Tänä aikana hän remontoi kellarin ravintolaksi, jossa oli toiminut vuodesta 1951 lähtien Les Frères Jacquesin ja Pierre Prévertin avaama Cabaret La Fontaine des Quatre-Saisons.

Maillol-museon pinta-ala on noin 4 250 m². Maillolin teoksille omistettujen gallerioiden ja pysyvien kokoelmien lisäksi museossa on myös tiloja vaihtuville näyttelyille.

Helmikuussa 2015 museo ajautui kriisiin Tecniarte-yhtiön laillisen selvitystilan jälkeen. Yhtiö oli järjestänyt kaikki gallerian näyttelyt Dina Viernyn kuoleman jälkeen vuonna 2009. Näyttely "*Le Baiser dans l'art: renessanssista nykypäivään*", jonka oli määrä avautua 25. maaliskuuta 2015, lykättiin virallisesti.

Vuonna 2016 museo jatkoi toimintaansa Culturespaces (Engie) -yrityksen tilaaman ohjelman avulla. Culturespaces-yrityksen sopimus päättyi vuonna 2020.

Vuonna 2021 museon uudelleenavaamista hallinnoivat suoraan Dina Viernyn perilliset belgialaisen kulttuuri-instituutin Temporan tuella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Museon kotisivut
Hammarby Kanalin metroasema

**Hammarby Kanal** on rakenteilla oleva metroasema Tukholman metron sinisellä linjalla. Asema on osa sinisen linjan eteläistä jatketta Kungsträdgårdenista Nackaan. Asema palvelee Södermalmin ja Hammarby Sjöstadin kaupunginosia, ja sen sisäänkäynnit sijaitsevat Hammarbyn kanavan molemmilla puolilla, jonka alla asema tulee sijaitsemaan. 

## Sijainti ja sisäänkäynnit
Asema sijoittuu noin 35–40 metrin syvyyteen Hammarbyn kanavan alle, mikä tekee siitä ensimmäisen Tukholman metroaseman, jonka laiturialue on rakennettu veden alle. Asemalla on kaksi pääsisäänkäyntiä: pohjoinen sisäänkäynti sijaitsee lähellä Vintertullstorgetia Katarina Bangatanilla Södermalmissa, kun taas eteläinen sisäänkäynti on Luma-puistossa Hammarby Sjöstadissa. Eteläinen sisäänkäynti tarjoaa myös yhteydet Tvärbanan pikaraitiotiehen ja bussilinjoihin Lumassa. 

## Rakentaminen
Aseman rakentaminen aloitettiin vuonna 2020. Kanavan alla olevat tunnelit valmistuivat huhtikuussa 2024. Tuleviin töihin kuuluu laiturin, liukuportaiden ja muiden aseman tarvittavien tilojen asentaminen, ja koko projektin odotetaan valmistuvan vuoteen 2030 mennessä. Rakentamisen haasteisiin kuului kanavan alla olevien heikompien kallio-olosuhteiden käsittely, mikä vaati lisävahvistusta ja huolellisia räjäytystekniikoita. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Klostersternin metroasema

**Klosterstern** on Hampurin metron U1-linjan asema, joka avattiin 2. kesäkuuta 1929. Asemaa käyttää arkisin 8 699 matkustajaa päivässä. Aseman suunnittelivat Walter Puritz ja Karl Schneider.

## Rakenne ja sijainti
Metroaseman laituri ulottuu suunnilleen luoteis-eteläsuunnassa samannimisen liikenneympyrän alle. Molemmissa päissä lippuhallit on yhdistetty laituritasolle. Eteläpuolella tämä johtaa yhteen liittymään, joka sijaitsee Rothenbaumchausseen länsipuolella. Pohjoinen sisäänkäynti on paljon suurempi, ja sillä on uloskäynnit Eppendorfer Baumin molemmin puolin.

Pohjoisen uloskäynnin lippuhallia laajennettiin ja suunniteltiin uudelleen vuosina 1967–1968 arkkitehti Siegfried Wolsken suunnitelmien mukaan ja varustettiin uusilla portailla katutasoon. Laituria pidennettiin myös hieman ja asemalle asennettiin liukuportaat. Tämän lisäksi asema on yksi harvoista Hampurin U-Bahnin sotaa edeltäneistä asemista, ja se on arkkitehtuurisesti suurelta osin alkuperäisessä kunnossaan. Vuosina 1986-1987 asema kunnostettiin alkuperäisten suunnitelmien mukaisesti. Aseman esteettömyysremontti aloitettiin kesällä 2015 ja se valmistui hissin käyttöönoton myötä 20. joulukuuta 2016.

## Lähteet
Luisa Neubauer

**Luisa Neubauer** (s. 1996 Hampuri) on saksalainen ilmastoaktivisti.

Neubauer opiskeli maantiedettä Göttingenin yliopistossa. Hän tapasi Greta Thunbergin  vuonna 2018 ja perusti ilmastoliikkeen Saksassa. Hänestä tuli maansa ilmastolakkojen pääjärjestäjä. Tammikuussa 2020 Neubauer protestoi Siemensin australialaiseen Carmichaelin hiilikaivoshankkeeseen osallistumista vastaan. Hän tapasi toimitusjohtaja Joe Kaeserin useita kertoja. Hän on esiintynyt usein puhujana kansainvälisissä yhteyksissä. Neubauer voitti vuonna 2021 oikeustapauksen, jossa riittämättömien päästövähennysten todettiin loukkaavan nuorten ihmisten vapautta.

Neubauer on keskustellut muiden muassa Emmanuel Macronin, Angela Merkelin, Barack Obaman, Ursula von der Leyenin ja paavin kanssa. *[[Time]]*-lehti sisällytti hänet vuonna 2022 vaikuttajien *100 Next* -listaansa. Neubauer on julkaissut kirjoja ilmastoaiheista ja juontanut *1,5 Degrees* -nimistä podcastia. Hän on toiminut Liittouma 90/Vihreät -puolueessa. Neubauer koki kansainvälisen ilmastoliikkeen sisäisen luottamuksen kärsineen Greta Thunbergin alettua ottaa kantaa Israelin toimintaa vastaan Gazan sodassa vuonna 2023.

## Lähteet
Vapauttava menetelmä

**Vapauttava menetelmä** eli **katarttinen menetelmä** on Josef Breuerin kehittämä ja myöhemmin Sigmund Freudin edistämä terapeuttinen lähestymistapa, jossa potilaita autetaan muistamaan ja ilmaisemaan traumaattisiin tapahtumiin liittyviä tunteita psykologisten oireiden lievittämiseksi.

## Huomautukset

## Lähteet
Suolatuoli

**Suolatuoli** viittaa 1700- ja 1800-luvun metsätammituoleihin, jotka oli suunniteltu erityisesti suolan säilyttämiseen. Ne olivat tuolloin kalliita kulutushyödykkeitä. Suola säilytettiin tuolin sisällä, ja siihen pääsi käsiksi saranoidun istuimen kautta. Nämä tuolit pidettiin yleensä takan vieressä, jotta suola pysyi lämpimänä ja kuivana, mikä teki tuolista sekä toimivan säilytyskalusteen että välttämättömän huonekalun tuona aikana.

## Katso myös
*Suolavero

## Lähteet
Intialaiset uskonnot

'''Intian niemimaalla''' syntyneitä **uskontoja** ovat buddhalaisuus, hindulaisuus, jainalaisuus ja sikhiläisyys.

## Lähteet
Esıl

**Esıl** () on kaupunki ja Esılin piirin hallinnollinen keskus Aqmolan alueella Kazakstanissa. Se sijaitsee Išimjoen varrella 335 kilometriä alueen pääkaupungista Kökşetausta lounaaseen. Kaupungissa oli 10&nbsp;993 asukasta vuonna 2025.

Esıl on perustettu vuonna 1939 Aqmolan ja Kartalyn välisen rautatien rakentamisen yhteydessä. Sen taloudellinen kehitys liittyi Kazakstanin uudismaiden viljelyskäyttöön ottamiseen. Paikkakunnasta tuli piirikeskus vuonna 1955 ja kaupunki vuonna 1963.

Esılistä on rautatie- ja maantieyhteydet Kökşetauhun ja Qostanaihin. Kaupungissa on maataloustuotteiden jalostusta, elintarvike- ja rakennusteollisuutta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Esılin piirin sivusto
Eeva Kristoffersson

**Eeva Riitta Kristoffersson** (o.s. *Kalsta*; s. 27. elokuuta 1929 Helsinki) on suomalainen farmasian teknologian emeritusprofessori.

Kristofferssonin vanhemmat olivat apteekkari Bror Oskar Kalsta, entinen Grönberg, ja ja pankkivirkailija Senja Elina Kantanen. Hän avioitui 1957 professori Rolf Kristofferssonin kanssa. Eeva Kristoffersson tuli ylioppilaaksi Rauman lyseosta 1948 ja valmistui Helsingin yliopistosta farmaseutiksi 1952, proviisoriksi 1957, filosofian maisteriksi 1965 ja farmasian lisensiaatiksi 1968. Farmasian tohtoriksi hän väitteli siellä 1972.

Kristoffersson työskenteli työuransa alussa eri tehtävissä apteekeissa Raumalla, Göteborgissa ja Helsingissä vuoteen 1964. Helsingin yliopistossa hän oli farmasian teknologian assistentti 1964–1974, vt. opettaja 1969–1971, dosentti 1974–1975, vt. apulaisprofessori 1971–1973, apulaisprofessori 1975–1980, vt. professori 1979–1980 ja professori 1980–1993. Hänellä on lisäsi ollut useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kristoffersson on tutkimusten ohella julkaissut alansa tietoteoksia.

## Lähteet
Sicklan rautatieasema

**Sickla** on rautatieasema ja tuleva metroasema, joka sijaitsee Sicklan alueella Nackan kunnassa Tukholman läänissä. Se sijaitsee noin 3,3 kilometrin päässä Slussenista, ja se toimii Saltsjöbanan esikaupunkijunan, Tvärbanan raitiotien ja tulevaisuudessa myös Tukholman metron sinisen linjan risteysasemana vuodesta 2030 alkaen.  Asema sijaitsee Sickla Köpkvarterin ostosalueen länsipäässä. 

## Historia
Sicklan asema avattiin 1. huhtikuuta 1894 Saltsjöbananilla nimellä Sickla Djurgård. 15. toukokuuta 1898 aseman nimi lyhennettiin Sicklaksi. Saltsjöbananin asema on yksiraiteinen, ja sillä on yhteinen laituri Tvärbananin kanssa.

Asemaa uudistettiin vuosina 2015–2017 osana Hammarby Sjöstadista lähtevän Tvärbananin pikaraitiotien laajennusta. Lokakuussa 2017 valmistunut laajennus teki Sicklasta Tvärbananin uuden pääteaseman.

Tammikuusta 2023 lähtien kaikki Saltsjöbananin junaliikenne on keskeytetty osana linjan täydellistä remonttia. Lisäksi Sicklan Tvärbananin pysäkki on väliaikaisesti siirretty Uddvägenille, noin 400 metrin päähän alkuperäiseltä asemalta. Tämä järjestely on voimassa joulukuuhun 2025 asti, jotta rakennustyöt voidaan toteuttaa. Samalla rakennetaan tulevan Sicklan metroaseman sisäänkäynti.

## Metroasema
Sicklan metroasema on osa Kungsträdgårdenin ja Nackan välistä Sinisen linjan jatketta. Metroaseman rakentaminen alkoi vuoden 2020 alussa ja sen arvioidaan kestävän kymmenen vuotta.

Ensimmäiset työt keskittyivät aseman ja tunneleiden louhintaan ja rakentamiseen. 35 metriä maanpinnan alapuolella sijaitseva asema vaatii suraavaksi betonitöitä ja raudoitusta sekä sähköjärjestelmien asentamista ja turvatoimia. Testaus ja käyttöönotto on suunniteltu vuosille 2028–2030, ja aseman odotetaan avautuvan matkustajien käyttöön vuonna 2030.

Metroasemalla on neljä sisäänkäyntiä. Kaksi näistä sisäänkäynneistä sijaitsee uudessa rakennuksessa Värmdövägenin ja Sickla Industrivägin risteyksessä, Saltsjöbananin ja Tvärbananin vieressä. Kolmas sisäänkäynti sijaitsee Alphyddevägenin ja Värmdövägenin risteyksessä ja neljäs sisäänkäynti Sickla Köpkvarterissa. Asemalle tulee liukuportaita ja hissejä, joilla pääsee alas laitureille. Arvioitu matka-aika T-Centraleniin on noin 8 minuuttia. Aseman taiteesta vastaa taiteilija Anna Lerinder.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Järlan metroasema

**Järla** on rakenteilla oleva metroasema Tukholman metron sinisellä linjalla. Asema on osa sinisen linjan eteläistä jatketta Kungsträdgårdenista Nackaan. Asema sijaitsee noin 40 metriä Värmdövägenin ja Birkavägenin alapuolella Nackan Järlassa. 

## Sijainti ja sisäänkäynnit
Järlan asemalle tulee kaksi pääsisäänkäyntiä. Ensisijainen sisäänkäynti tulee sijaitsemaan Värmdövägenin uudella aukiolla, ja toinen sisäänkäynti sijaitsee Birkavägenillä. Asema sijoittuu lähelle Saltsjöbananin Saltsjö-Järlan asemaa, joskaan ilman suoraa yhteyttä näiden kahden aseman välillä. Aseman rakennetaan samaan aikaan, kun alueelle rakennetaan noin 600 uutta asuntoa.

## Suunnittelu ja rakentaminen
Asemalla on tummanharmaa graniittijulkisivu, jossa on kermanvärisiä keraamisia laattoja, jotka ympäröivät ulko-ovia. Asemalla on esillä taiteilija Cilla Ramnekin perinteisistä tekstiileistä inspiroituneita kuoseja. Asemalle odotetaan mahtuvan noin 1 000 matkustajaa tunnissa ruuhka-aikoina, kun se otetaan käyttöön vuonna 2030.

Aseman rakentaminen aloitettiin vuonna 2020 samaan aikaan laajennuksen muiden asemien kanssa. Alueen tunneliräjäytykset valmistuivat helmikuuhun 2024 mennessä, jolloin Järlan ja Nackan väliset tunnelit kohtasivat. Järlan ja Sicklan väliset tunnelityöt saatiin päätökseen myöhemmin samana vuonna. Tuleviin rakennusvaiheisiin kuuluu laitureiden, liukuportaiden ja muiden asematilojen rakennus, ja aseman odotetaan valmistuvan vuoteen 2030 mennessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nackan metroasema

**Nacka** on rakenteilla oleva metroasema Tukholman metron sinisellä linjalla. Asema on osa sinisen linjan eteläistä jatketta Kungsträdgårdenista Nackaan. Asema sijoittuu noin 40 metriä valtatie 222:n alapuolelle, Nacka Forumin kauppakeskuksen läheisyyteen. Sillä ei ole yhteyttä Saltsjobananin samannimiseen asemaan, joka sijaitsee noin 2 kilometrin päässä asemasta. Asemalle rakennetaan Ruotsin pisimmät liukuportaat. 

## Sijainti ja sisäänkäynnit
Nackan asemalle tulee kolme pääsisäänkäyntiä. Ensisijainen sisäänkäynti sijaitsee lähellä Vikdalsbronia, ja toinen sisäänkäynti Vikdalsvägenin toisella puolella lähellä suunniteltua Nackan kaupunginpuistoa. Lisäsisäänkäynti rakennetaan Jarlabergsvägenille. Asemalla on vaihtoyhteys bussilinjoille, jotka tarjoavat yhteyden muualle Nackaan ja Tukholmaan. Monet tällä hetkellä Slusseniin Nackan kautta kulkevista busseista päättyvät tulevaisuudessa uuteen bussiterminaaliin Nackan metroasemalla. Kun asema valmistuu, Nackasta pääsee Kungsträdgårdeniin 10 minuutissa ja T-Centraleniin 12 minuutissa.

## Rakentaminen
Rakentaminen aloitettiin vuonna 2020 samaan aikaan muiden sinisen linjan laajennuksen asemien kanssa. Alueen tunneliräjäytykset saatiin päätökseen helmikuussa 2024, kun Nackan ja Järlan asemien tunnelit kohtasivat. Myöhemmin samana vuonna saatiin päätökseen lisää tunnelitöitä Järlan ja Sicklan asemien välillä. Tuleviin töihin kuuluu laitureiden, liukuportaiden ja muiden asematilojen rakentaminen, ja aseman odotetaan valmistuvan vuoteen 2030 mennessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hagastadenin metroasema

**Hagastaden** on rakenteilla oleva metroasema Tukholman metron vihreällä linjalla. Asema on osa vihreän linjan rakenteilla olevaa haaraa Odenplanista Arenastadeniin. Asema sijoittuu sekä Solnan että Tukholman kuntiin, ja sisäänkäynnit ovat kuntarajan molemmin puolin.

## Sijainti ja sisäänkäynnit
Hagastadenin asemalla on kaksi pääsisäänkäyntiä. Torsplanilla sijaitseva eteläinen sisäänkäynti sijoittuu aseman eteläosaan Tukholmassa. Pohjoinen sisäänkäynti sijaitsee Hagaplanissa, lähellä Karoliinista yliopistosairaalaa ja Karoliinista instituuttia Solnassa.  Asema sijaitsee 20 metrin syvyydessä, ja sen käyttäjämääräksi ennustetaan noin 3 800 matkustajaa tunnissa ruuhka-aikoina vuonna 2030.

## Rakentaminen
Hagastadenin aseman rakennustyöt alkoivat vuonna 2020 tunneleiden louhintatöillä. Aseman odotetaan valmistuvan vuonna 2028.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Michael Misa

**Michael Misa** (s. 16. helmikuuta 2007 Oakville, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Misa edustaa NHL-joukkue San Jose Sharksia.

Ennen NHL-uraansa Misa edusti OHL-juniorisarjassa Saginaw Spiritin joukkuetta. Sharks varasi hänet ensimmäisen kierroksen toisella varausvuorolla .

Misa on pelannut 14 NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt yhden maalin ja viisi syöttöä eli yhteensä kuusi tehopistettä. Uran tilastot päivitetty 28. tammikuuta 2026.

## Lähteet