open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Songeons

**Songeons** on kunta Pohjois-Ranskassa Oisen departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee Thérainjoen varrella, noin 26 kilometriä Beauvais’n kaupungista luoteeseen.

Kunnan keskustassa oleva Saint-Martinin kirkon rakensivat Saint-Germer-de-Flyn luostarin munkit 1100-luvulla. Vuonna 1650 kirkko rakennettiin lähes kokonaan uudelleen. Kellotorni rakennettiin nykyiselle paikalle vuonna 1836.

Vuonna 1526 Songeonsin herra Jehan de Sarcus sai Ranskan kuningas Frans I:ltä luvan viikoittaiselle torille sekä neljä kertaa vuodessa järjestettäville markkinoille. Lisäksi hän salli kauppahallien ja kauppatilojen rakentamisen. Tämä aiheutti läheisen Gerberoyn torin hiipumisen, koska se oli hankalammin kuljettavassa paikassa. Nykyisellä torilla oli ainakin kolme katettua kauppahallia. Niistä jäljellä oleva oli tarkoitettu erityisesti kankaiden ja lakanoiden myyntiin, joihin Beauvais'n alue oli erikoistunut.

Château de Songeons on rakennettu 1700-luvun alkupuolella. Sen rakennutti Armentièresin markiisitar samalla paikalla olleen kartanon tilalle. Markiisittaren kuoltua linnan osti vuonna 1778 kuningas Ludvig XV:n sihteeri ja Pariisin parlamentin lakimies Daniel-Louis Personne de la Chapelle. Vuodesta 1875 lähtien linnalla oli useita omistajia. Vuonna 1960 linnan osti Neitsyt Marian taivaaseenastumisen pikkusiskot -seurakunta jäsentensä lepo- ja vanhainkodiksi, ja vuodesta 2002 lähtien se on ollut huollettavien vanhusten asumispalvelulaitoksena.


Tiedosto:Songeons Vue de la MFR.JPG|Saint-Martinin kirkko
Tiedosto:Songeons - La Halle.JPG|Kauppahalli
Tiedosto:Songeons Château de la marquise Conflans d'Armentières ShiftN.jpg|Château de Songeons


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nørre Kollund

**Nørre Kollund** on entinen taajama Herningin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 200 asukasta vuoden 2023 alussa.

## Väestökehitys

## Lähteet

## Aiheesta muualla
338 Budrosa

**338 Budrosa (A892 SF)** on suuri päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri  (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään 2,86 astronomisen yksikön ja etäisimmillään 2,96 astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin . Pyörähdysaika akselin ympäri on . 

## Lähteet
Piontek

**Piontek** on seuraavien saksalaisten henkilöiden sukunimi:

* Heinz Piontek (1925–2003), kirjailija
* Sepp Piontek (1940–2026), jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Kolmensepänaukio

**Kolmensepänaukio** () on kolmionmuotoinen aukio Kluuvin kaupunginosassa Helsingin keskustassa, Aleksanterinkadun länsipäässä. Länsipuolella se rajoittuu Mannerheimintiehen. Aukio on saanut nimensä aukion keskellä sijaitsevasta Felix Nylundin Kolmen sepän patsaasta. Pohjoispuolella sitä rajaavat Vanha ylioppilastalo ja Tallbergin liiketalo, eteläpuolella Stockmannin Helsingin keskustan tavaratalo. Aukion kohdalla Mannerheimintien toisella puolella on Aktian talon paikalle rakennettu Signe.

## Kuvia

Kuva:Проспект_Маннергейма._Летнее_кафе._-_panoramio.jpg|250px|Kolmensepänaukio ja Aleksanterinkatu Mannerheimintieltä katsottuina kesällä 2012. Vasemmalla Tallbergin liiketalo, oikealla Stockmannin tavaratalo. Kuvan laidassa Kolmen sepän patsaan jalustaa. Keskellä aukiota ravintolan terassi.
Kuva:Aleksanterinkatu joulukatuna - N212756 - hkm.HKMS000005-0000106l.jpg|250px|Raitioliikennettä aukion paikalla vuonna 1976. Myöhemmin kiskot on siirretty kulkemaan patsaan toiselta puolelta.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Johan Petter Höglund

**Johan Petter Höglund** (19. heinäkuuta 1875 Oulu – 8. heinäkuuta 1953 Turku) oli suomalainen kirjanpainaja.

Höglund syntyi talonomistajan poikana Oulussa. Kansakoulun käytyään hän meni työhön 1888 sikäläiseen Bergdahlin kirjapainoon, josta hän siirtyi parin vuoden kuluttua K. F. Kivekkään kirjapainoon. Höglund muutti 1895 Helsinkiin Päivälehden kirjapainoon. Kun Suomen Kirjaltajaliitto aloitti toimintansa 1897 Höglund oli liiton äänenkannattajan, Gutenbergin, ensimmäinen toimittaja. Vuonna 1899 Höglund perusti yhdessä veljensä Karl Henrik Höglundin (s. 1877) kanssa kirjapainon Kajaaniin ja tässä kirjapainossa painettiin Kajaanin ensimmäinen sanomalehti Kajaanin Lehti. Kajaanissa ollessaan Höglund toimi Käsityöläisyhdistyksen puheenjohtajana, taksoituslautakunnan ja vuonna 1907 kaupunginvaltuuston jäsenenä, Kajaanin kaupunginkirjaston hoitajana vuosina 1900–1907 ja Kajaanin VPK:n rahastonhoitajana. Suurlakon puhjettua 1905 Höglund oli Kajaanin lakkokomitean jäsenenä ja edusti Kajaanin nuorsuomalaisia ensimmäisten eduskuntavaalien valmisteluaikana Oulussa pidetyssä kokouksessa. Vuonna 1908 Höglund siirtyi Haminaan Haminan Sanomain kirjapainoon ja otti täälläkin osaa Nuorsuomalaisen Yhdistyksen toimintaan. Vuonna 1911 hän muutti Helsingin Sanomain kirjapainoon ja oli siellä työssä vuoteen 1917 saakka, jolloin hän muutti Turkuun. Turussa Höglund oli Uuden Auran osastofaktorina vuoteen 1925 saakka ja 1926 hän perusti Turkuun Pika-nimisen kirjapainon, jonka omistaja hän sitten oli.

Höglund oli naimisissa vuodesta 1899 Elin Gustaava Nymanin kanssa. Johan Petter Höglund kuoli vuonna 1953. Hänet on haudattu Turussa Turun hautausmaalle.

## Lähteet
Sami Lähteenlahti

**Sami Lähteenlahti** (s. 28. maaliskuuta 1974) on suomalainen koripalloilija. Hän on pituudeltaan 185-senttimetrinen. Hän pelasi SM-sarjassa Salon Vilppaan joukkueessa kausina 1996–2000, 2001–2002 ja 2003–2004. Hän oli kaudella 1998–1999 SM-sarjan syöttötilaston kolmas annettuaan koko kauden aikana 4,38 syöttöä ottelua kohden; runkosarjan syöttötilastossa hän oli toinen keskiarvolla 4,55. Hän pelasi SM-sarjassa 205 runkosarjaottelua ja 18 pudotuspeliä. Lähteenlahti antoi koko uransa aikana SM-runkosarjassa 656 syöttöä, ja ylittäessään 600 syötön rajan lokakuussa 2003 hän oli SM-sarjan kaikkien aikojen syöttötilastossa viidestoista.

## Lähteet
Terbutryyni

**Terbutryyni** (C10H19SN2) on triatsiinijohdannaisiin kuuluva aromaattinen ja heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa rikkaruohomyrkkynä ja lisäksi estämään levien kasvua.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa terbutryyni on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain vähäisessä määrin veteen ja paremmin muun muassa metanoliin, tai asetoniin. Aineen herbisidiset ja levien kasvua estävät ominaisuudet perustuvat siihen, että terbutryni estää fotosynteesin toiminnalle keskeisiä elektroninsiirtoketjuja. Terbutryyni saattaa olla karsinogeenista ja haitallista ihmisen lisääntymisterveydelle.

Terbutryynia valmistetaan terbutylatsiinin eli 2-kloori-4-etyyliamino-4,6-butyyliamino-1,3,5-triatsiinin ja metaanitiolin välisellä reaktiolla.

Terbutryyniä käytetään rikkaruohomyrkkynä muun muassa peruna-, vilja-, puuvilla- ja auringonkukkaviljelmillä. Ainetta käytetään myös pinnoitteissa ehkäisemään levien kasvua. Yhdisteen käyttö maataloudessa ei ole sallittua Euroopan unionin tai Yhdysvaltojen alueella, mutta se on käytössä useiden Afrikan maiden lisäksi Australiassa ja Uudessa-Seelannissa.

## Lähteet
Petri Uronen

**Petri Uronen** (s. 15. syyskuuta 1976) on suomalainen koripalloilija ja seurajohtaja. Hän pelasi SM-sarjassa Forssan Alun joukkueessa kaudella 1995–1996, Kotkan Työväen Palloilijoissa kausina 1996–1998, BC Nokiassa kausina 1998–2001 ja kasvattajaseurassaan Porvoon Tarmossa kausina 2002–2004. Hän pelasi urallaan 278 runkosarjaottelua ja 18 pudotuspeliä. Hän antoi SM-sarjassa ottelua kohden 2,3 syöttöä. Runkosarjassa syöttökeskiarvo oli 2,4 ja kokonaismäärä 666. Hän ylitti runkosarjassa 500 syötön rajan kaikkien aikojen 17. pelaajana lokakuussa 2002 ja 600 syötön rajan 16. pelaajana marraskuussa 2003.

Uronen pelasi Suomen 16-, 18-, 20- ja 22-vuotiaiden maajoukkueissa yhteensä 38 ottelua.

Uronen työskenteli SM-sarjauransa jälkeen Porvoon Tarmon junioripäällikkönä, valmennuspäällikkönä ja toiminnanjohtajana.

## Lähteet
Ernst Kreuder

**Ernst Kreuder** (29. elokuuta 1903 Zeitz – 24. joulukuuta 1972 Darmstadt) oli saksalainen kirjailija. Hän työskenteli *[[Frankfurter Zeitung]]in* avustajana ja toimitti vuosina 1933–1934 satiirista *[[Simplicissimus (lehti)|Simplicissimus]]*-viikkolehteä. Kreuderin tunnetuimmat romaanit olivat *Die Gesellschaft vom Dachboden* (1946) ja *Die Unauffindbaren* (1948). Vuonna 1953 hän sai Georg Büchnerin palkinnon. Sittemmin Kreuder jäi taka-alalle, kunnes hänen tuotantonsa nousi jälleen ajankohtaisemmaksi 1980-luvun yhteiskunnallisen ilmapiirin myötä.
## Teoksia
* *Die Nacht des Gefangenes* (1939)
* *Die Gesellschaft vom Dachboden* (1946)
* *Die Unauffindbaren* (1948)
* *Herein ohne anzuklopfen* (1954)
* *Agimos oder Die Weltgehilfen* (1959)
* *Spur unterm Wasser* (1963)
* *Tunnel zu vermieten* (1966)
* *Hörensagen* (1969)
* *Der Mann im Bahnwärterhaus* (1973)
## Lähteet
Heinz Piontek

**Heinz Piontek** (15. marraskuuta 1925 Kreuzburg – 26. lokakuuta 2003 Rotthalmünster) oli saksalainen kirjailija. Hänen tuotantonsa käsittää muun muassa romaaneja, kuunnelmia, esseitä ja runoja, joista hänet erityisesti tunnetaan. Piontek myös käänsi englanninkielistä kirjallisuutta, muun muassa John Keatsin teoksia. Piontek sai vuonna 1976 Georg Büchnerin palkinnon.
## Teoksia

* *Die Furt* (1952)
* *Die Rauchfahne* (1953)
* *Klartext* (1966)
* *Die mittleren Jahre* (1967)
* *Tot oder lebendig* (1971)
* *Dichterleben* (1976)
* *Juttas Neffe* (1979)
* *Vorkriegszeit* (1980)
* *Zeit meines Lebens* (1984)
* *Helldunkel* (1987)
* *Stunde der Überlebenden* (1989)
* *Morgenwache* (1991)
* *Goethe unterwegs in Schlesien. Fast ein Roman* (1993)
* *Neue Umlaufbahn* (1998)

## Lähteet
Helsingin palo 1808

**Helsingin palo 1808** syttyi Suomen sodan aikana torstaina 17. marraskuuta 1808 ja jatkui vielä seuraavaan päivään. Se sai alkunsa nykyisessä Leopardi-korttelissa Aleksanterinkadun itäpäässä sijainneesta liiteristä, jossa kauppias Chedoniuksen rengin Gustaf Linqvistin lyhdyssä olleesta kynttilästä putosi huomaamatta pieni pala lattian heiniin noin yhden aikaan yöllä.

Palo huomattiin viiden aikaan aamulla, ja koko kaupunki hälytettiin sammutustöihin. Palokuntaa ei ollut, mutta kaikki asukkaat olivat velvollisia auttamaan sammutustöissä vuoden 1755 palovartijoiden ohjesäännön ja vuoden 1784 palojärjestyksen mukaisesti. Sammutusyritykset olivat kuitenkin pääosin turhia, sillä palo eteni räjähdysmäisen nopeasti; sen leviämistä nopeutti voimakas merituuli. Silloiset kattomateriaalit olivat myös helposti syttyviä. 

Palo jatkui marraskuun 18. päivän keskipäivään asti. Kokonaisuudessaan se tuhosi noin neljäsosan koko rakennetusta puutalovaltaisesta kaupungista: palossa tuhoutui suuri määrä asuintaloja, ulkorakennuksia ja ranta-aittoja sekä pappila, kauppiaiden taloja, kuten Burgmanin talo, kaikki kruunulle kuuluneet rakennukset ja kaksi tullirakennusta. Myös Pohjoissataman laivalaituri tuhoutui täysin.

Gustaf Linqvist sai tulipalon sytyttämisestä kahden viikon vankilatuomion. Paloa seurasi keisari Aleksanteri I:n asettama Helsingin jälleenrakennuskomitea, jonka laatimat uudet asemakaavat edesauttoivat kaupungin rakentamista näyttävämmäksi suuriruhtinaskunnan uudeksi pääkaupungiksi; palon voidaan nähdä raivanneen tilaa edustavamman kaupungin rakentamiselle ja täten olleen eduksi uuden Helsingin korottamisessa pääkaupungiksi vuonna 1812.

## Katso myös
* Luettelo Helsingin tulipaloista

## Huomautukset

## Lähteet
Arvo Puustinen

**Arvo Frans Mikko Puustinen** (20. heinäkuuta 1885 Padasjoki – 4. lokakuuta 1936 Hyvinkää) oli suomalainen turkulaisen John Barker Oy:n toimitusjohtaja.

Puustisen vanhemmat olivat kauppias Mikko Puustinen ja Olga Paldani. Hän kävi Iisalmen 5-luokkaisen yhteiskoulun ja Suomen Liikemiesten Kauppaopistoon, josta hän sai päästötodistuksen vuonna 1906. Puustinen teki lukuisia ulkomaisia kieli- ja liikeopintomatkoja muun muassa Ranskaan ja Englantiin 1912, Venäjälle sekä Ruotsiin 1926.

Puustinen perusti yhdessä J. Pr. Mittlerin kanssa 1906 Hankoon Mittler-Puustinen huolintaliikkeen, joka keväällä 1907 aväsi konttorin Lyypekissä. Syksyllä 1907 Puustinen myi osuutensa liikekumppanilleen ja siirtyi Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnan palvelukseen. Hänen toimipaikkansa oli ensin Turussa, mutta jo vuonna 1908, hänet nimitettiin Helsingin konttorin johtajaksi. Pari vuotta myöhemmin Puustinen ryhtyi Tampereen Puuvillateollisuus Oy:n (Lapinniemen tehtaan) kauppamatkustajaksi ja tuli vuonna 1918 Lapinniemen tehtaan prokuristiksi ja myyntiosaston päälliköksi. Suomen sisällissodan aikana Puustinen oli elintarvehallituksen teollisen osaston esimiehenä ja väliaikaisen elintarvehallituksen apulaisena Vaasassa. Vuonna 1922 hän siirtyi Turkuun John Barker Oy:n palvelukseen. Hän toimi ensin myyntiosaston johtajana, sitten vuodesta 1925 lähtien isännöitsijänä, kunnes hän vuonna 1931 tuli yhtiön toimitusjohtajaksi.

Puustinen oli John Barker Oy:n johtokunnan jäsen vuosina 1925–1933 ja samoin hän oli Puuvillatehtaitten Myyntikonttorin johtokunnan vakinainen jäsen vuodesta 1933 lähtien. Turussa hän toimi kauppakamarissa ja liikemiesyhdistyksessä ja kuului Rotaryklubiin ja muun muassa Kestilän Pukimo Öy:n johtokuntaan.

Puustinen oli naimisissa vuodesta 1921 Mary Bosowin kanssa.

## Lähteet
Delicate Sound of Thunder

**Delicate Sound of Thunder** on englantilaisen progressiivista rockia soittavan Pink Floydin konserttitallenne, joka julkaistiin marraskuussa 1988. Se äänitettiin Nassau Coliseum -areenalla, Uniondalessa Yhdysvalloissa elokuussa 1988.

## Kappaleet

## Lähteet
Bertil Godenhielm

**Bertil Fredrik Magnus Leonard Godenhielm** (20. heinäkuuta 1885 Maarianhamina – 6. joulukuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen asianajaja.

Godenhielmin vanhemmat olivat postinjohtaja Uno Leonard Godenhielm (1842–1903) ja Nanny Lovisa Calonius (s. 1858). Hän pääsi ylioppilaaksi Maarianhaminan jatkoluokilta 1903. Hän suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1907 ja ylemmän hallintotutkinnon 1908. Vuonna 1910 hän sai varatuomarin arvon.

Godenhielm toimi 1909–1916 asianajajana Helsingin Asianajotoimistossa mutta siirtyi sitten 1916 Privatbankenin palvelukseen, hoitaen vuoteen 1919 saakka pankin arvopaperiosaston apulaispäällikön tointa. Hän tuli 1919 pankin notariaattiosaston päälliköksi ja erosi toimesta 1920. Vuonna 1922 hänet nimitettiin kunnia-attaseaksi Suomen Pariisin lähetystöön, jossa hän palveli vuoteen 1925 saakka. Hän toimi sitten asianajajana Helsingissä, ensin asianajotoimisto Antell & Godenhielmin osakkaana, mutta perusti vuonna 1934 oman asianajotoimiston. Godenhielm oli Suomen Asianajoyhdistyksen jäsen. Suomen Aatelisliiton jäsenenä hän hoiti useita luottamustehtäviä. Godenhielm toimi myös useiden eri liikeyritysten hallitusten puheenjohtajana. Hän julkaisi kirjoituksia lakitieteen ja sukututkimuksen aloilta. Hän omisti Ranskassa asuessaan jonkin aikaa Château de la Vicomtén linnan Bloisissa. Suomessa hän harjoitti hedelmäviljelyä tiloillaan Pernajassa ja Porvoon maalaiskunnassa.

Bertil Godenhielm oli naimisissa vuodesta 1912 kreivitär Karin Hedvig Augusta Creutzin (s. 1893) kanssa. Heidän poikansa oli Helsingin yliopiston ruotsinkielinen siviili- ja kauppaoikeuden professori Berndt Godenhielm.

## Julkaisuja
* *Ätten Godenhielm. 1, Dess ursprung och öden intill tiden för det stora nordiska krigets slut*. Söderström, Helsingfors 1934

## Lähteet
Krokotiiliklubi

**Krokotiiliklubi** oli Euroopan parlamentin jäsenistä koostunut ryhmä, joka kannatti laajaa Euroopan yhdentymistä ja muotoutumista liittovaltioksi.

Ryhmän perustivat 9. heinäkuuta 1980 yhdeksän Euroopan parlamentin jäsentä Au Crocodile -ravintolassa Strasbourgissa. Ryhmän alullepanija ja johtava jäsen oli italialainen Altiero Spinelli. Perustaminen ajoittui vuosi ensimmäisten europarlamenttivaalien jälkeen. Klubi muodostettiin virallisesti syyskuussa 1980, jolloin kannattajia oli jo noin 60. Lokakuuhun mennessä jäsenmäärä oli kasvanut 78:aan. 10. helmikuuta 1981 Spinelli luovutti parlamentin puhemiehelle Simone Veilille esityksen ”Krokotiilipäätöslauselmasta”, jonka 179 meppiä allekirjoitti, vain 11 alle Spinellin alkuperäisen tavoitteen. Määrä oli kuitenkin lähes puolet parlamentin jäsenistä.

Toiminta johti siihen, että Euroopan parlamentti hyväksyi suurella enemmistöllä *luonnoksen Euroopan unionin perustamissopimuksesta* vuonna 1984. Niin kutsuttu ”Spinellin sopimus” vaikutti vahvasti esimerkiksi vuoden 1986 Euroopan yhtenäisasiakirjaan, mutta Spinellin suuret tavoitteet jäivät toteutumatta.

Spinellin kuoltua 1986 Krokotiiliklubi muotoutui Euroopan parlamentin Federalistiseksi työryhmäksi. Samoja asioita ajavaa toimintaa on jatkettu sittemmin useilla nimillä, ja nykyään parlamentissa toimii Spinelli-ryhmä.

## Lähteet
Pärttyli Rinne

**Pärttyli Rinne** (s. 1979 Helsinki) on suomalainen filosofi, kirjailija ja käsikirjoittaja.

Rinne valmistui Teatterikorkeakoulusta dramaturgian ja näytelmän kirjoittamisen koulutusohjelmasta vuonna 2007. Hän väitteli filosofian tohtoriksi St Andrewsin yliopistosta väitöskirjalla Immanuel Kantin rakkauskäsityksestä. Rinne julkaisi vuonna 2014 romaanin *Viimeinen sana* (2014) ja vuonna 2021 esseekokoelman *Rakkauden synnyistä* (2021). Hän käsikirjoitti Ylelle muun muassa kuunnelmasarjan *Filosofien rakkaustarinat*.

Rinne on työskennellyt tutkijana muun muassa Aalto-yliopistossa. Hän on tehnyt tutkimusta lyhytaikaisesti myös Kaliningradissa, Helsingin yliopistossa ja Columbian yliopistossa. Rinne on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.

## Lähteet
Sanna Puutonen

**Sanna Puutonen** (s. 1989) on suomalainen kirjailija.

Puutonen opiskeli arkkitehtuuria Aalto-yliopistossa ja kirjoittamista Kriittisessä korkeakoulussa. Hän on oppiarvoltaan filosofian maisteri. Hän julkaisi proosateoksen *Sydänmuuri* (2021, Otava). Puutonen voitti J. H. Erkon kirjoituskilpailun vuonna 2018 ja Kalevi Jäntin palkinnon vuonna 2021.

Puutosen kiinnostus arkkitehtuuriin siirtyi käytännön suunnittelusta kirjoittamiseen, kun arkkitehtuurin kieli ja sen kaunokirjallinen ulottuvuus alkoivat kiehtoa häntä. Puutonen tarkastelee kirjoittamisessaan rakennuksia, tiloja ja niiden merkityksiä erityisesti kielen ja ilmaisun kautta. Häntä kiinnostaa, miten rakennettu ympäristö ohjaa ihmisten toimintaa, mutta myös se, miten käyttäjät muokkaavat tiloja omien tarpeidensa mukaan.

Puutonen on toiminut Ylvan viestintä- ja markkinointipäällikkönä toukokuusta 2021 alkaen.

## Lähteet
342 Endymion

**342 Endymion (A892 UA)** on suuri päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri  (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään  astronomisen yksikön ja etäisimmillään  astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin . Pyörähdysaika akselin ympäri on . 

Asteroidi on nimetty kreikkalaisen mytologian Endymionin mukaan.

## Lähteet
Marguerite Young

**Marguerite Young** (26. elokuuta 1908 Indiana, Yhdysvallat – 17. marraskuuta 1995) oli yhdysvaltalainen kirjailija.

Marguerite Youngin vanhemmat erosivat, kun hän oli kolmevuotias, ja hänet kasvatti äidinäiti Marguerite Herron Knight, joka johdatti hänet kirjallisuuden maailmaan. Young suoritti 22-vuotiaana BA:n Butlerin yliopistosta Indianasta ja 1936 MA-tutkinnon Chicagon yliopistosta. Ensimmäinen runokokoelma *Prismatic Ground* ilmestyi 1937. Hän työskenteli Indianapolisissa opettajana. Hän muutti äitinsä kutsusta New Harmonyyn, jossa hän kiinnostui sinne perustetuista utopiayhteisöistä. Hän jatkoi myöhemmin opiskelua Iowan yliopistossa ja työskenteli samalla opettajana.

## ''Miss MacIntosh, My Darling''
Young ehti kirjoittaa muutaman runokokoelman ennen kuin hän alkoi 1946 kirjoittaa ensimmäistä romaaniaan *Miss MacIntosh, My Darlingia*, joka ilmestyi 1965. Hän lähetti siitä kustantajalle 40-sivuisen näytteen, ja sen perusteella kustantaja kannusti häntä jatkamaan. Työ kesti 20 vuotta, ja käsikirjoituksen laajuus oli 3&nbsp;500 konekirjoitusliuskaa. Teos on Yhdysvalloissa jonkinlaisessa kulttimainessa mutta jäänyt Euroopassa vaille huomiota. Tuhatsivuinen teos muodostuu matkoista. Ensimmäinen matka on Vera Cartwheelin matka mantereen halki, ja matkalla hän muistelee neiti MacIntoshia, joka oli aikoinaan hänen lapsenhoitajansa. Toinen matka kuvaa kertojan äidin Catherinen huumehuuruista matkaa kartanossa itärannikolla. Kolmas on kertojan mielensisäinen matka lapsuuteensa ja yhdistelmä kahdesta ensimmäisestä.

Neiti MacIntoshia lukuun ottamatta teoksen kaikki hahmot perustuvat Youngin mukaan todellisiin henkilöihin. Ville-Juhani Sutinen epäilee, että neiti MacIntosh olisi fiktiossakin fiktiota, kertojan kuvittelema henkilö, hahmo jota nimensä mukaisesti symboloi sadetakki.

Ville-Juhani Sutinen pitää Youngin teosta *Miss MacIntosh, My Darling* yhtenä maailmankirjallisuuden merkittävimmistä aiheen vaihtamisesta kertovista romaaneista. Hänen mukaansa sen pitäisi Dorothy Richardsonin *[[Pilgrimage (Dorothy Richardsonin kirja)|Pilgrimagen]]* ohella  kuulua kirjallisuuden tiiliskivikaanoniin, johon kuitenkin on tapana sisällyttää vain miesten kirjoittamia tiiliskiviromaaneja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Sjællandske

**Sjællandske** on tanskalainen sanomalehti, joka kattaa Næstvedin, Faxen ja Vordignborgin kunnat. Lehti perustettiin vuonna 2005, kun *[[Næstved Tidende]]* ja *[[Sjællands Tidende]]* yhdistyivät. Vuodesta 2008 myös *[[Dagbladet Ringsted]]* ja *[[Frederiksborg Amts Avis]]* ovat kuuluneet samaan *Sjællandske Medier* -lehtiperheeseen.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Skive Folkeblad

**Skive Folkeblad** on tanskalainen vuonna 1880 perustettu sanomalehti. Lehden toimitus on Skivessä ja se ilmestyy kuudesti viikossa.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Vejle Amts Folkeblad

**Vejle Amts Folkeblad** on tanskalainen vuonna 1865 perustettu sanomalehti. Se ilmestyy Vejlessä päivittäin. Vuodesta 2011 lehti on kuulunut Jysk Fynske Medier -konserniin.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Pellervo Hämäläinen

**Pellervo Hämäläinen** on suomalainen virkamies, josta tuli vuoden 2025 alussa 43-vuotiaana Liperin kunnanjohtaja. Hänet valittiin tehtävään lokakuussa 2024. Häntä edelsi Hannele Mikkanen, jonka sijaisena hän oli jo toiminut.

Hämäläinen syntyi Liperissä ja on kotoisin Käsämän kylästä. Hän valmistui valtiotieteiden lisensiaatiksi Turun yliopistosta ja palasi vuonna 2016 Liperiin. Hänestä tuli tuolloin Liperin talousjohtaja. Ennen Liperin talousjohtajaksi valintaansa Hämäläinen oli viiden vuoden ajan toiminut Lieksan sosiaali- ja terveystoimen talouspäällikkönä.

## Lähteet
Peggy Knoblochin murha

**Peggy Knobloch** oli yhdeksänvuotias saksalainen tyttö, joka katosi matkalla koulusta kotiinsa Lichtenbergissä Baijerissa 7. toukokuuta 2001. Hänen jäänteensä löydettiin heinäkuussa 2016 Thüringenistä alueelta, jossa kasvoi tiheästi puita.

Knoblochin kadottua poliisi teki viikkojen ajan armeijan avulla etsintöjä katoamisalueella. Tytön epäiltiin joutuneen siepatuksi, minkä johdosta häntä etsittiin myös Tšekistä ja Turkista. Häntä ei löydetty, ja hänen oletettiin joutuneen henkirikoksen uhriksi. Katoamisalueella asunut mies sai syytteen Knoblochin murhaamisesta seksuaalisen hyväksikäytön peittelyksi. Hän tunnusti, mutta perui tunnustuksensa ja sai vuonna 2004 elinkautisen vankeustuomion. Mies vietti vankeusaikansa psykiatrisessa sairaalassa. Hänen tuomionsa kumottiin kymmenen vuotta myöhemmin.

Sienestäjä löysi Knoblochin jäänteet 15 kilometrin päästä tämän kotoa heinäkuussa 2016. Samassa yhteydessä löytyi tytölle kuulunutta omaisuutta. Paikalla olleesta vaatekappaleesta löydettiin vuonna 2011 kuolleen rikollisen, uusnatsi Uwe Böhnhardtin DNA. Hänen yhteyttään Knoblochin murhaan ei kuitenkaan näytetty toteen. Vuonna 2018 eräs mies tunnusti Knoblochin ruumiin kätkennän. Hän väitti nimeämänsä toisen miehen ohjanneen hänet tytön ruumiin luo bussipysäkille Lichtenbergissä. Mies ei kertomansa mukaan ollut onnistunut elvyttämään Knoblochia vaan oli kätkenyt tämän ruumiin metsään. Miehen osuutta Knoblochin murhaan tutkittiin.

## Lähteet
Anneli Kauppinen

**Irja Anneli Kauppinen** (o.s. *Raasakka*; s. 22. joulukuuta 1943 Oulu) on suomalainen kielikasvatuksen emeritaprofessori.

Kauppisen toinen puoliso vuodesta 2004 on professori Seppo Turunen. Kauppinen tuli ylioppilaaksi Kemin tyttölyseosta ja väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa. Hän oli lehtori Helsingin yliopistossa 1989–1990, Suomen Akatemian tutkija 1993–1994 ja lehtori ja yliopettaja Helsingin ammattikorkeakoulussa 1999–2000. Helsingin kauppakorkeakoulun suomen kielen ja viestinnän professorina Kauppinen toimi 2001–2003 ja oli Jyväskylän yliopiston kielikasvatuksen professori 2004–2009. Hän on ollut myös Helsingin yliopiston dosentti. 

Kauppinen oli Äidinkielen opettajain liiton puheenjohtaja 1990–1994 ja on myös toiminut Juhani Ahon seuran puheenjohtana  ja *Virke*-lehden päätoimittajana. Hän on sekä julkaissut tutkimuksia että ollut kirjoittamassa tietokirjoja. Kauppinen sai työryhmän kanssa Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon 1992 ja Edita-palkinnon 2004.

## Lähteet
Amy Lynn Bradleyn katoamistapaus

**Amy Lynn Bradley** (12. toukokuuta 1974 Petersburg, Virginia – kadonnut 24. maaliskuuta 1998) on Royal Caribbean Internationalin Rhapsody of the Seas -risteilyalukselta kadonnut yhdysvaltalainen nainen.

Bradley lähti vanhempiensa ja veljensä kanssa laivamatkalle San Juanista Puerto Ricolta 21. maaliskuuta 1998. Alus siirtyi Aruballe ja jatkoi matkaa 23. maaliskuuta 1998. Laivan siirryttyä kansainvälisille vesille matkalla Curaçaolle Bradley katosi aamun varhaisina tunteina 24. maaliskuuta 1998. Laivan reitti jatkui Sint Maarteniin ja Saint Thomasille ennen palaamista San Juaniin. Laivalla suoritettiin etsintä vasta tässä vaiheessa. Bradleyn perhe haastoi vuonna 1999 laivayhtiön oikeuteen puutteelliseksi katsomistaan toimenpiteistä katoamisen jälkeen.

Bradley oli viettänyt viimeistä yötään juoden noin klo 3.35 saakka, minkä jälkeen hän nukahti hyttinsä parvekkeelle. Monet henkilöt ovat väittäneet nähneensä hänet jopa vuosia katoamisen jälkeen. *[[Dr. Phil]]in* jaksossa 17. marraskuuta 2005 Bradleyn perheenjäsenet kertoivat saaneensa tiedon seksipalveluita mainostaneella sivulla olleista kuvista, jotka heidän mielestään muistuttivat Bradleyta. Phil McGraw piti valokuvia siihen viittaavina, että Bradley olisi joutunut ihmiskaupan uhriksi. FBI ei ole kyennyt vahvistamaan yhtäkään havaintoa häntä koskeneeksi. Katoamisen aikaan risteilyjohtajana olleen henkilön mukaan Bradley putosi tai hyppäsi mereen.

Netflixissä julkaistiin Bradleyn katoamistapauksesta vuonna 2025 tosirikosaiheinen sarja *[[Kadonneen naisen mysteeri]]* (*Amy Bradley Is Missing*). Sarjassa kuullaan henkilöitä, jotka väittävät nähneensä Bradleyn katoamisen jälkeen. Väitettyjä näköhavaintoja oli tehty Curaçaolla ja Barbadoksella. Eräs nainen syyttää sarjassa isäänsä, joka oli tanssinut laivalla Bradleyn kanssa tunteja ennen tämän katoamista. FBI oli kuitenkin kuullut miestä ensimmäisten joukossa eikä löytänyt näyttöä tämän väitetystä osuudesta. Bradleyn perheenjäsenet uskoivat sarjan ilmestymisen aikaan Bradleyn olevan elossa. Heidän mukaansa nettiin ladattuja perhekuvia oli katseltu curaçaolaisilta ja barbadoslaisilta IP-osoitteilta säännönmukaisuuksia osoittavin tavoin. Katoamistapausta on käsitelty myös muun muassa ohjelmassa *[[America's Most Wanted]]*. FBI on luvannut jopa 25&nbsp;000 Yhdysvaltain dollarin palkkion tiedosta, joka johtaa Bradleyn löytymiseen tai katoamisesta mahdollisesti vastuussa olevan henkilön tuomioon.

## Lähteet
Bertil Isaksson

**Bertil Isaksson** on meänkielinen radiotoimittaja. Hän on työskennellyt Meän raation parissa Yle Perämeressä ja Yle Lapissa, joissa hän on kertonut Norrbottenin kuulumisista yli 20 vuoden ajan.

Vuonna 2014 Isaksson sai Ruotsin radion kielipalkinnon meänkielisten ohjelmien toimittamisesta. Hän oli palkinnon ensimmäinen ei-ruotsinkielinen saaja. Tunnustuksessa häntä kiitetään toimittajaksi, joka ”uupumattomalla innolla ja taidokkaalla ilmaisukyvyllään elvyttää ja kehittää meän kieltä tuleville sukupolville”. Palkinnon saadessaan Isaksson iloitsi siitä, että meänkieli huomioidaan, ja korosti kielen arvon nousua ihmisten sisukkuuden ja rakkauden ansiosta.

## Lähteet
Karl Wilhelm Korsman

**Karl Wilhelm Korsman** (27. elokuuta 1855 – 14. lokakuuta 1906 Hanko) oli suomalainen konsuli ja liikemies.

Korsman kävi Turun lyseon ja opiskeli sitten liikealaa neljä vuotta Saksassa, vuoden Englannissa ja vuoden Moskovassa. Suomeen palattuaan hän alkoi johtamaan isänsä hoitamaa Hangon-Tukholman talviliikennettä. Vuonna 1884 hän osti hankolaisen Karl Boströmin huolintaliikkeen, joka vuosien kuluessa kehittyi alallaan yhdeksi Suomen suurimmista.

Korsman oli 1885–1891 Hangossa raatimiehenä ja valtuusmiehenä useina vuosina. Vuonna 1881 hänet nimitettiin Ruotsi-Norjan varakonsuliksi Hankoon, 1887 Englannin varakonsuliksi ja 1888 Saksan varakonsuliksi. Englannin konsulintoimesta hän luopui 1899 vastalauseena sille että maa oli erottanut konsuli Eugen Wolffin Viipurista hänen valtiollisten mielipiteittensä takia.

Korsman oli jo pidemmän aikaa ennen kuolemaansa sairaalloinen ja hän oleskeli enimmäkseen Saksan kylpylöissä. Hän kuoli 51-vuotiaana lokakuussa 1906 sydänkohtaukseen.

## Lähteet
The Spectator (1711)

**The Spectator** oli brittiläinen aikakauslehti, jonka perustivat Joseph Addison ja Richard Steele vuonna 1711 Lontoossa. *The Spectator* ilmestyi päivittäin 1. maaliskuuta 1711 – 6. joulukuuta 1712. Vuonna 1714 sitä julkaistiin 80 numeroa. Toimittajat kirjoittivat siinä opettavassa, maltillisen valistuksen hengessä ajankohtaisista asioista ja ihmisistä käytöstapoineen. Lehti oli tarkoitettu laajoille lukijapiireille, ja se saavutti suuren suosion. Yhdistyneestä kuningaskunnasta *The Spectatorin* luoma uusi lehtityyppi levisi ympäri Eurooppaa.

## Lähteet
626 Notburga

**626 Notburga (A907 CH)** on suuri päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri  (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään  astronomisen yksikön ja etäisimmillään  astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin . Pyörähdysaika akselin ympäri on .

## Lähteet
Jääkiekon Maakuntasarja 1959–1960

**Jääkiekon Maakuntasarja kaudella 1959-1960** pelattiin 10 maantieteellisesti jaetussa lohkossa. Lohkoissa pelattiin kaksinkertainen sarja, lohkovoittajat etenivät Suomensarjan nousukarsintaan.

## Maakuntasarja

### Kymen lohko

Mikkelin Palloilijat nousukarsintaan.

### Uudenmaan lohko

Hyvinkään Kiekko-Kissat nousukarsintaan.

### Pohjoislohko

Raahen Vesa nousukarsintaan.

### Keski-Suomen lohko

Vaasan Tornado nousukarsintaan.

### Helsingin lohko lohko

Polyteknikkojen Urheiluseura nousukarsintaan.

### Hämeen lohko

SammonS nousukarsintaan.

### Itälohko

JMP Joensuusta nousukarsintaan.

### Saimaan lohko

Lauritsalan Työväen Palloilijat nousukarsintaan.

### Turun lohko

Turun Toverit nousukarsintaan.

### Varsinais-Suomen lohko

Turun Toverit nousukarsintaan.

## Nousukarsinta

### Viitteet
Tadayoshi Yokota

**Tadayoshi Yokota** (26. syyskuuta 1947 Mitoyo, Kagawan prefektuuri – 9. toukokuuta 2023) oli japanilainen lentopalloilija ja olympiavoittaja. Hän sai urallaan kaksi olympiamitalia: hopeaa Méxicossa 1968 ja kultaa Münchenissä 1972. Hän pelasi vielä Montrealin olympialaisissa 1976, ja siellä tuloksena oli neljäs sija.  Hän saavutti MM-kilpailuissa pronssia vuosina 1970 ja 1974. Yokota voitti kultaa Aasian kisoissa vuosina 1966, 1970 ja 1974 sekä universiadeissa vuonna 1967.

## Lähteet
Torvikala

**Torvikala** (*Macroramphosus scolopax*) on katkarapukaloihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan kaikista valtameristä.

## Koko ja ulkonäkö
Torvikala kasvaa useimmiten noin 12 cm pitkäksi, ja voi suurimmillaan saavuttaa 18–23 cm:n pituuden. Ruumiinmuodoltaan laji on soikea ja litteä. Kalan kuono on hyvin pitkä ja putkimainen. Torvikalan suu on kuonon päässä. Selkäeviä on kaksi ja ensimmäisen selkäevän toinen ruoto on pidentynyt. Kalan pyrstöevä on hieman kovera. Torvikala on väriltään täysikasvuisena selästään oranssinpunertava ja vatsastaan vaaleampi. Nuoret yksilöt ovat sinisenharmaita.

## Levinneisyys ja elintavat
Torvikalaa tavataan niin Atlantista, Intian valtamerestä kuin Tyynestämerestäkin, mutta sen levinneisyys on laikuttainen. Se elää useimmiten lauhkeissa tai subtrooppisissa vesissä, mutta myös trooppisilla alueilla. Laji liikkuu satojen kalojen parvissa lähellä hiekkapohjia ja syö erityisesti pieniä äyriäisiä, mutta myös monisukasmatoja. Torvikalan lisääntymiskausi Australian lähistöllä on tammikuusta helmikuulle. 

Torvikalaa pidetään joskus akvaarioissa.

## Lähteet
Jungo Morita

**Jungo Morita** (s. 9. elokuuta 1947) on japanilainen lentopalloilija ja olympiavoittaja. Hän sai urallaan kaksi olympiamitalia: hopeaa Méxicossa 1968 ja kultaa Münchenissä 1972. Hän saavutti MM-kilpailuissa pronssia vuonna 1970. Nekoda voitti kultaa Aasian kisoissa vuosina 1966 ja 1970 sekä universiadeissa vuonna 1967.

## Lähteet
Yoshihide Fukao

**Yoshihide Fukao** (s. 1. heinäkuuta 1949 Hikone, Shigan prefektuuri) on japanilainen lentopallon olympiavoittaja. Hän voitti olympiakultaa Münchenissä 1972. Hän pelasi vielä Montrealin olympialaisissa 1976, ja siellä tuloksena oli neljäs sija. Fukao saavutti MM-kilpailuissa pronssia vuosina 1970 ja 1974. Hän voitti kultaa Aasian kisoissa vuosina 1970 ja 1974.

## Lähteet
Yūzō Nakamura

**Yūzō Nakamura** (24. huhtikuuta 1942 Himeji, Hyōgon prefektuuri – 20. heinäkuuta 2010) oli japanilainen lentopalloilija ja olympiavoittaja. Hän voitti olympiakultaa Münchenissä 1972. Hän saavutti MM-kilpailuissa pronssia vuosina 1970 ja 1974. Hän voitti kultaa Aasian kisoissa vuosina 1966, 1970 ja 1974.

## Lähteet
Yasuhiro Noguchi

**Yasuhiro Noguchi** (, 25. huhtikuuta 1946 Osaka – 29. marraskuuta 2023) oli japanilainen lentopalloilija ja olympiavoittaja. Hän voitti olympiakultaa Münchenissä 1972 ja kultaa universiadeissa vuonna 1967. Noguchin pituus oli 186 cm ja paino 75 kg. Hän kuoli 29. marraskuuta 2023 munuaisten vajaatoimintaan.

## Lähteet
Elmo Partanen

**Elmo Partanen** (s. 29. huhtikuuta 2008) on suomalainen pesäpalloilija. Partanen edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Kiteen Palloa. Hän pelaa ulkopelissä takakentällä. Partanen on pelannut kolme Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on kerännyt yhden kärkilyöntipisteen. Uran tilastot päivitetty 20. heinäkuuta 2025.

Partasen isä Sami Partanen on pesäpalloilija ja pelinjohtaja.

## Lähteet
Seiji Ōko

**Seiji Ōko** (, s. 15. helmikuuta 1948 Kawasaki, Kanagawan prefektuuri) on japanilainen lentopallon olympiavoittaja ja lentopallovalmentaja. Hän sai urallaan kaksi olympiamitalia: hopeaa Méxicossa 1968 ja kultaa Münchenissä 1972. Hän pelasi vielä Montrealin olympialaisissa 1976, ja siellä tuloksena oli neljäs sija. Hän saavutti MM-kilpailuissa pronssia vuosina 1970 ja 1974. Ōko voitti kultaa Aasian kisoissa vuonna 1970.

Ōko oli Japanin joukkueen valmentajana Barcelonan olympialaisissa 1992. Siellä Japani sijoittui kuudenneksi. Hänet nimettiin Kansainvälinen lentopalloliiton kunniagalleriaan (International Volleyball Hall of Fame) vuonna 2004.

## Lähteet
Protohistoria

**Protohistoria** eli **varhaishistoria** on nimitys kulttuureille ja aikakausille, jotka ovat kirjallisten lähteiden piirissä mutta eivät itse tuota niitä. Protohistoriallista vaihetta edeltää esihistoria, joka tunnetaan pelkästään aineellisten jäännösten kautta. Historian katsotaan alkavan kirjoitustaidon omaksumisesta. Siirtymä ei ole yht’äkkinen vaan tapahtuu vähittäin ja eri alueilla eri tahdissa.

Vaihtoehtoisesti protohistorialla voidaan tarkoittaa siirtymävaihetta esi- ja kirjoitetun historian välillä. Sille tyypillisiä piirteitä ovat ensimmäisten kirjoitusjärjestelmien ja uusien teknologioiden käyttöönotto, monimutkaisten yhteiskunnallis-poliittisten rakenteiden synty sekä kauppareittien laajeneminen. Kirjallisia lähteitä on aikakaudelta jo olemassa, mutta niiden lukumäärä on vähäinen. Lähes kaikkialla maailmassa ensimmäiset kirjalliset lähteet ovat ulkopuolisten tuottamia, ja kotoperäisten tekstien tuottaminen alkaa vähitellen.

Maailmanhistorian ensimmäiset kirjalliset kulttuurit olivat Sumer, Egypti, Indus-kulttuuri ja Kiina, joissa kirjoitustaito kehittyi tuhansia vuosia ennen ajanlaskun alkua. Euroopan rautakautisia kulttuureja koskevat protohistorialliset lähteet ovat peräisin viimeisiltä ajanlaskua edeltäneiltä vuosisadoilta. Suomessa varhaishistoria ajoittuu 1100- ja 1200-luvuille. Pohjois-Amerikassa protohistoria alkaa vasta vuodesta 1541, kun ensimmäiset eurooppalaiset saapuivat alueelle. Protohistorian ajoitus voi työntyä kauemmas menneisyyteen tai protohistoriana pidetty ajanjakso voi siirtyä varsinaisen historian piiriin, kun uusia lähteitä ja kirjoitusjärjestelmiä opitaan tulkitsemaan.

## Arkeologian ja historiantutkimuksen suhde
Arkeologi Timothy Taylor kirjoittaa Euroopan protohistoriaa käsittelevässä artikkelissaan (1994), että ensimmäisen vuosituhannen eaa. ei-kirjallisia kulttuureja koskevista kirjallisista lähteistä tärkein on Herodotoksen historiateos, jonka luotettavuudesta on vaihtelevia käsityksiä. Thukydides kutsui Herodotosta ”valheiden isäksi”, mutta moni nykyajan tutkija on kritiikittä samaistanut heikosti tunnetut arkeologiset kulttuurit antiikin lähteissä mainittuihin kulttuuris-maantieteellisiin kansannimiin. Toisaalla (2010) Taylor kuitenkin kirjoittaa olevansa sikäli poikkeuksellinen tutkija, että hän luottaa antiikin kirjoittajien ”kirjoittaneen sen, minkä tiesivät”.

## Lähteet
Jonne Matikainen

**Jonne Matikainen** (s. 9. marraskuuta 2004) on suomalainen pesäpalloilija. Matikainen edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Kiteen Palloa. Hän pelaa lyöjäjokerina. Matikainen on pelannut 15 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt yhden kunnarin ja 14 tavallista juoksua, tuonut kaksi juoksua ja kerännyt 22 kärkilyömtipistettä. Matikainen on pelannut kaksi Superpesiksen ylempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt yhden tavallisen juoksun ja kerännyt yhden kärkilyöntipisteen. Uran tilastot päivitetty 20. heinäkuuta 2025.

## Lähteet
710 Gertrud

**710 Gertrud (A911 DB)** on suuri päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri  (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään  astronomisen yksikön ja etäisimmillään  astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin . Pyörähdysaika akselin ympäri on .

## Lähteet
Petra Ståhl

**Petra Ståhl** (s. 15. heinäkuuta 1981 Kuopio) on Lohjan kaupunginjohtaja. Aiemmin hän on toiminut Hangon kaupunginjohtajana ja Vihdin kunnan palveluksessa eri tehtävissä vuodesta 2010, ensin kaavasuunnittelijana ja maankäyttöinsinöörinä ja vuodesta 2018 elinvoimajohtajana. Hän on koulutukseltaan filosofian maisteri.

Ståhl valittiin huhtikuussa 2025 Lohjan kaupunginjohtajaksi. Hän aloitti virassa 1. syyskuuta 2025.

Hangon kaupunginjohtajaksi hänet valittiin marraskuussa 2023.

## Lähteet
Periodisaatio

**Periodisaatio** eli **periodijako** tarkoittaa esihistorian ja historiallisen ajan jakamista ajallisiin jaksoihin. Jaottelu vaihtelee alueittain. Esimerkiksi Euroopan, Lähi-idän ja Välimeren kirjallisia lähteitä edeltävä menneisyys on arkeologiassa tapana jakaa käytössä olleiden raaka-aineiden perusteella kivi-, pronssi- ja rautakauteen.

Arkeologisten ajanjaksojen tarkkoja vuosilukuja ei ole mahdollista ilmaista. Tutkimuksen tuottaessa lisätietoa menneisyydestä myös vuosilukujen ajoitukset voivat tarkentua tai periodisaatio muuttua.

## Lähteet
Isao Koizumi

**Isao Koizumi** (s. 2. heinäkuuta 1945 Tokio) on japanilainen lentopalloilija ja olympiamitalisti. Hän saavutti olympiahopeaa Méxicossa 1968. Hän saavutti MM-kilpailuissa pronssia vuonna 1970. Hän voitti kultaa Aasian kisoissa vuosina 1966 ja 1970 sekä universiadeissa vuonna 1967.

## Lähteet
Jere Riihinen

**Jere Riihinen** (s. 1989 Kangasala) on suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt Tampereen Komediateatterissa vuosien ajan. 

Riihinen kävi Suomen Teatteriopiston 2009–2011 ja on tästä saakka ollut miltei tauotta mukana Komediateatterin näytelmissä. Riihinen on näytellyt myös Tampere-talossa ja Viikinsaaren kesäteatterissa, sekä Komediateatterin vierailujen yhteydessä muun muassa Aleksanterin teatterissa, Linnateatterissa ja Seinäjoen kaupunginteatterissa. 

Riihinen teki televisiodebyyttinsä vuonna 2023 sarjassa *[[Koskinen (televisiosarja)|Koskinen]]*.

## Näytelmiä
* *Hildur* (2026)
* *Täydelliset häät* (2026)
* *Yllätysvieras* (2025)
* *Ilmasta rahaa* (2025)
* *Iloisia aikoja, Mielensäpahoittaja* (2024, Viikinsaaren kesäteatteri)
* *Yksi mies, kaksi pomoa* (2023)
* *Pokka pitää* (2023)
* *Baskervillen koira* (2022)
* *Kolmen kimppa* (2022)
* *Levätkää rauhassa, komisario Palmu* (2021)
* *Korpelan kujanjuoksu* (2021)
* *Fingerpori* (2020)
* *Linnan juhlat* (2018)
* *Ransun joulutarina* (2017)
* *Pulkkinen Live* (2017)
* *Kyllä isä osaa remix* (2017)
* *Kaasua, komisario Palmu!* (2017)
* *Hui kauhistus!* (2017)
* *Mieletön Suomen historia* (2017)
* *Reinikainen* (2016)
* *Vekkuliveljet* (2016)
* *Ei ketään kotona* (2016)
* *Kyllä isä osaa* (2015)
* *Puhelinluettelo* (2013)
* *Lainahöyhenissä* (2012)
* *Teetä vaikka väkisin* (2012)
* *Annie* (2012, Tampere-talo)
* *Pinokkio* (2011)
* *Hyvää yötä, Herra Hakkarainen* (2010)
* *The Sound of Music* (2010, Tampere-talo)

Lähde: , ellei toisin mainita.

## Muuta
Vuonna 2024 Riihinen ohjasi ja äänisuunnitteli Sirkku Peltolan näytelmän *Pikku jättiläinen* Kangasalan Salaseuran teatteriin.

Riihinen videosuunnitteli Teatteri Siperian näytelmän *Mieslive* (2022, Tampere-talo).

## Lähteet
Setsuko Yoshida

**Setsuko Yoshida** (4. marraskuuta 1942 – 26. lokakuuta 2014) oli japanilainen lentopalloilija ja olympiamitalisti. Hän saavutti olympiahopeaa Méxicossa 1968. Hän voitti maailmanmestaruuden Tokiossa 1967. Hän voitti Aasian kisoissa kultaa sekä tavallisessa että yhdeksänhenkisillä joukkueilla pelatussa lentopallossa vuonna 1962.

## Lähteet
Suzue Takayama

**Suzue Takayama** (s. 12. joulukuuta 1946) on japanilainen lentopalloilija ja olympiamitalisti. Hän saavutti olympiahopeaa Méxicossa 1968. Hän voitti maailmanmestaruuden Tokiossa 1967.

## Lähteet
Toyoko Iwahara

**Toyoko Iwahara** (s. 11. toukokuuta 1945) on japanilainen lentopalloilija ja olympiamitalisti. Hän saavutti olympiahopeaa Méxicossa 1968 ja Münchenissä 1972. Hän voitti maailmanmestaruuden Tokiossa 1967 ja saavutti MM-hopeaa Sofiassa 1970. Hän voitti Aasian kisoissa kultaa vuonna 1970.

## Lähteet
Protokirjoitus

**Protokirjoitus** on symbolijärjestelmä, jolla varsinaisesta kirjoituksesta poiketen ei ole suoraa yhteyttä puhuttuun kieleen ja sen äänteisiin. Protokirjoitus koostuu kuvamerkeistä, jotka edustavat asioita ja käsitteitä. Protokirjoitusmerkit voivat olla myös täysin abstrakteja symboleja, joilla voidaan ilmaista esimerkiksi tietyn henkilön läsnäoloa tai omistajuutta.

Protokirjoituksen tunnettuja muotoja ovat esimerkiksi kivikautisten kalliomaalausten yhteyteen piirretyt abstraktit kuviot, muinaisen Lähi-idän kirjanpidossa käytetyt viilloin koristellut saviset *tokenit*, piktien kivisteelojen kuvioinnit ja inkojen solmukirjoitus. Protokirjoituksen piirteitä on myös monissa nykyajan symboleissa, kuten liikennemerkeissä, älylaitteiden kuvakkeissa, matemaattisissa merkinnöissä ja nuottikirjoituksessa.

Ensimmäiset kirjoitusjärjestelmät kehitettiin muinaisessa Egyptissä ja Sumerissa 4. vuosituhannella eaa., Indus-laaksossa 3. vuosituhannella eaa. ja Kiinassa mahdollisesti jo 5. vuosituhannella eaa., joskin kiinalaisten arkeologien esittämiin väitteisiin on suhtauduttava varauksella. Aluksi kirjoitusmerkit olivat esittäviä kuvia, mutta pian ne kehittyivät yksinkertaisempaan ja tyylitellympään suuntaan, jolloin niiden ilmeinen yhteys symboloimiinsa asioihin ja ilmiöihin katkesi. Ensimmäiset täydelliset kirjoitusjärjestelmät kehittyivät sumerin ja egyptin kirjoittamiseen. Niissä noudatettiin *[[rebus]]*-periaatetta: tietyllä tavoin ääntynyneellä merkillä voitiin ilmaista paitsi kokonaista sanaa myös äänteellisesti samankaltaista tavua osana pitempää sanaa tai lausetta. Näin voitiin rajallisella merkkimäärällä ilmaista kaikkia inhimillisen kielen ajatuksia.

## Katso myös
* Protohistoria

## Viitteet
Johannes Pekkarinen

**Johan (Johannes) Pekkarinen** (20. heinäkuuta 1850 Kuopio – 18. kesäkuuta 1932 Kuopio) oli suomalainen kansakoulunopettaja, kasvitieteilijä ja museonhoitaja.

Johannes Pekkarisen vanhemmat olivat ajuri Juho (Johan) Pekkarinen ja Eeva Kristiina Lappveteläinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1868 Kuopion kymnaasista. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa teologiaa, mutta jo vuoden kuluttua joutui keskeyttämään opintonsa varattomuuden ja silmien heikkouden vuoksi. Hän sai sitten opettajan paikan kotikaupunkinsa Kuopion sokeainkoulussa ja myöhemmin alakansakoulussa.

Pekkarinen vietti suurimman osan elämästään Kuopiossa toimien sokeainkoulunopettajana ja kansakoulunopettajana 1882–1926. Hän alkoi retkeillä luonnossa heikentyneen terveytensä vuoksi ja alkoi samalla kerätä kasveja. Hänen kiinnostuksensa kohdistui erityisesti keltanoiden (Hieracium) ryhmään, johon tutustuessaan hän opetusta professori Johan Norrlinilta. Erään hänen löytämänsä tieteelle uuden lajin professori Norrlin nimesi Pekkarisen kunniaksi nimellä *Hieracium Pekkarini*. Kesät Pekkarinen samosi laajalti eri puolilla Suomea kasveja keräten ja talvisin hän vietti vapaa-aikansa Kuopion museossa järjestellen kesän saalista. Pekkarinen oli yksi Suomen harvoja itseoppineita botanisteja. Vuonna 1915 Pekkarinen lahjoitti 270 lajin keltanokokoelmansa Kuopion Luonnon Ystäväin Yhdistykselle. Hän oli useita vuosikymmeniä Kuopion museossa kasvikokoelmien ja kirjaston hoitajana. Hän toimi myös Kuopion Luonnon Ystäväin Yhdistyksessä, järjesti yhdistyksen kirjaston ja toimi pitkään yhdistyksen kirjastonhoitajana. Aikaisemmin Pekkarinen toimi lisäksi Kuopion kaupunginkirjaston ja kansakoulun kirjaston hoitajana. Hänet valittiin Kuopion Luonnon Ystäväin Yhdistyksen kunniajäseneksi ja hän sai Suomen Valkoisen Ruusun II luokan ritarimerkin.

Kuopion Luonnon Ystäväin Yhdistyksen hankkima hautakivi paljastettiin Pekkarisen haudalla Kuopion hautausmaalla 29. toukokuuta 1933. Kiven alareunaan oli kaiverrettu Kuopion museon kokoelmissa säilytetyn Johannes Pekkarisen mukaan nimetyn, Pekkarisen löytämän ja prässäämän keltanolajin *Hieracium Pekkarini* tarkka jäljennös.

## Julkaisuja
* *Luettelo Kuopion museon keltanokokoelmasta*. Kuopion Luonnon Ystäväin Yhdistyksen julkaisuja B. 1, nr. 1, Kuopio 1927

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Opettaja Johannes Pekkarinen rintakuva profiilissa, Kaarlo Paavo Nederströmin valokuva vuodelta 1931, Kuopion kulttuurihistoriallinen museo (Finna)
* Kurt H. Enwald : Johannes Pekkarinen, Luonnon ystävä : yleistajuinen luonnontieteellinen aikakauslehti, 01.01.1932, nro 5, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Yukiyo Kojima

**Yukiyo Kojima** (s. 10. joulukuuta 1945) on japanilainen lentopalloilija ja olympiamitalisti. Hän saavutti olympiahopeaa Méxicossa 1968. Hän voitti Aasian kisoissa kultaa vuonna 1966.

## Lähteet
Etelä-Walesin yliopisto

**Etelä-Walesin yliopisto** (, lyhennys: **USW**; ) on kolmella paikkakunnalla Walesissa toimiva julkinen yliopisto. Se perustettiin vuonna 2013 yhdistämällä University of Glamorgan ja University of Wales, Newport. Yliopiston juuret yltävät kuitenkin vuoiteen 1841 (Newport Mechanics’ Institute). Yliopistokampukset sijaitsevat Walesin eteläosassa Cardiffissa, Newportissa ja Pontypriddissa (Treforest ja Glyntaff). 

Yliopistossa on kolme tiedekuntaa: tietojenkäsittelyn, insinööri- ja luonnontieteiden tiedekunta; liiketalouden ja luovien alojen tiedekunta; sekä bio- ja kasvatustieteiden tiedekunta. Tämän lisäksi Etelä-Walesin yliopiston rakenteeseen kuuluvat tytärorganisaatioina Walesin kuninkaallinen musiikki- ja teatterikorkeakoulu sekä Merthyr Tydfilin korkeakoulu. Lukuvuonna 2023–24 yliopistossa opiskeli yhteensä 23&nbsp;670 opiskelijaa, joista 15&nbsp;300 opiskeli alempaa korkeakoulututkintoa ja 8&nbsp;370 ylempää korkeakoulu- tai jatkotutkintoa. USW oli Cardiffin yliopiston jälkeen Walesin toiseksi suurin yliopisto. 

Yliopistovertailuissa yliopisto ei yltänyt brittiyliopistoksi kovin korkealle. THE-rankingissa (2025) se oli maailmanlistan jaetussa sijaluokassa 1201–1500.
 

City Campus, Newport.jpg|Newportin kampusta edustoineen.
City Campus, Newport, from footbridge.jpg|Newportin kampusrakennus kävelysillalta katsoen.
University buildings in Treforest - geograph-3831050-by-Jaggery.jpg|Pontypriddin kampusta.
Royal Welsh College of Music ^ Drama - geograph.org.uk - 6267234.jpg|Walesin kuninkaallista musiikki- ja teatterikorkeakoulua.
Www-darrenrees-co-uk-reference-000005.jpg|Merthyr Tydfilin korkeakoulua.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Stakroge

**Stakroge** on taajama Herningin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 225 asukasta vuoden 2025 alussa.

## Väestökehitys

## Lähteet

## Aiheesta muualla