open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
The Raincoats

**The Raincoats** on vuonna 1977 perustettu brittiläinen kokeellinen post-punkyhtye.

Ana Da Silva ja Gina Birch perustivat yhtyeen nähtyään toisen naisista koostuvan punkyhtyeen The Slitsin esiintyvän. The Raincoatsin jäsenistö vaihtui sen alkuvuosina usein, mutta vuoden 1978 lopulla se vakiintui neljän naisen kokoonpanoksi rumpali Palmoliven ja viulisti Vicky Aspinallin liityttyä siihen. Palmoliven lähdettyä ensimmäisen albumin jälkeen on yhtye ollut aktiivinen pääasiassa kolmen naisen triona.

Yhtyeen ensimmäinen albumi *The Raincoats* ilmestyi marraskuussa 1979. Se sai hyvän vastaanoton silloisessa musiikkimediassa. Toinen albumi *Odyshape* ilmestyi kesäkuussa 1981. Se oli äänekkäämpää ensilevyä rauhallisempi ja sisälsi maailmanmusiikkivaikutteita, polyrytmejä ja länsimaissa epätavallisempia instrumentteja, kuten kalimbaa ja gamelania.

Yhtye hajosi kolmannen albuminsa *Movingin* (1984) jälkeen. 1990-luvulla mm. Kurt Cobain ja Sonic Youthin Kim Gordon toivat The Raincoatsin musiikkia esille. Yhtye aktivoitui uudestaan ja julkaisi albumin *Looking in the Shadows* (1996) mutta on sittemmin keskittynyt lähinnä festivaaliesiintymisiin.

## Diskografia
### Studioalbumit
* *The Raincoats* (1979, Rough Trade)
* *Odyshape* (1981, Rough Trade)
* *Moving* (1984, Rough Trade)
* *Looking in the Shadows* (1996, Rough Trade/Geffen)

### Singlet ja EP:t
* "Fairytale in the Supermarket" 7" single (1979, Rough Trade)
* "Running Away" 7" single (1982, Rough Trade)
* "Animal Rhapsody" 12" single (1983, Rough Trade)
* *Extended Play* EP (1994, Blast First/Smells Like)
* "Don't Be Mean" 7"/CD single (1995, Rough Trade)

### Livealbumi
* *The Kitchen Tapes* (1983, ROIR)

### Kokoelma-albumi
* *Fairytales* (1995, Tim/Kerr)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vatikaanin apostolinen arkisto

**Vatikaanin apostolinen arkisto** (lat. *Archivum Apostolicum Vaticanum*) on Vatikaanissa sijaitseva arkisto, joka sisältää Vatikaanin dokumentteja yli tuhannen vuoden ajalta, mukaan lukien paavien kaikki säilynyt kirjeenvaihto. 85 hyllykilometrin suuruisen arkiston sisältö on kulloisenkin paavin henkilökohtaista omaisuutta. Toisinaan paavit ovat avanneet arkistoihin rajatun pääsyn, kuten vuonna 1881 valikoiduille tutkijoille, vuonna 2010 journalisteille ja vuonna 2020 paavi Pius XII:n papereita koskien. Kaikki 75 vuotta tuoreemmat dokumentit ovat kuitenkin aina salaisia.

Arkiston perusti vuonna 1612 paavi Paavali V. Vuonna 1810 Ranskan keisari Napoleon siirsi arkiston Pariisiin. Se palautettiin Vatikaaniin vuosien 1814–1817 aikana. Osa dokumenteista katosi matkalla.

Arkisto tunnettiin vuosien 1646–2019 aikana virallisesti nimellä *Archivum Secretum Vaticanum*. Koska sana *secretum* tulkitaan nykyisin tarkoittavan ennemminkin salaista kuin yksityistä, paavi Franciscus vaihtoi arkiston nimen kuvaamaan paremmin sen tarkoitusta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* The Archives, Archivio Apostolico Vaticano
Hürriyet

**Hürriyet** on vuonna 1948 perustettu turkkilainen sanomalehti. Lehti on perustamisestaan lähtien ollut kapitalistisen länsimaisen kulttuurin äänenkannattaja Turkissa. Sillä on ollut tärkeä rooli Turkin lehdistön teollistamisessa. Vuoden 1980 jälkeen Hürriyet on tukenut oikeistolaista talous- ja kulttuuripolitiikkaa. Lehti on kannattanut taloudellista liberalismia, avautumista ulkomaailmaan, länsimaista elämäntyyliä ja kansallismielistä politiikkaa. Sen päätoimittajana on toiminut Ertuğrul Özkök. Vuonna 1994 mediakonserni Doğan osti Hürriyetin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://www.hurriyet.com.tr/
* https://www.hurriyetdailynews.com/
As Aventuras de Gui & Estopa

***As Aventuras de Gui & Estopa*** on Mariana Caltabianon luoma brasilialainen piirrossarja, jota ensimmäisenä julkaisi Cartoon Network-kanava vuonna 2009.

## Hahmot

* **Gui "Iguinho"** (äänenä Mariana Caltabiano) on valkoinen länsiylämaanterrieri ja sarjan protagonisti.
* **Estopa** (äänenä Eduardo Jardim) on lihava harmaa koira ja Guin paras ystävä.
* **Cróquete Spaniel** (äänenä Mariana Caltabiano) on ruskea cockerspanieli ja Guin tyttöystävä.
* **Pitiburro** (äänenä Eduardo Jardim) on beige pitbull.
* **Dona Iguilda** (äänenä Mariana Caltabiano) on Guin äiti.
* **Fifivelinha** (äänenä Mariana Caltabiano) on tyttö.
* **Ribaldo "Riba"** (äänenä Arly Cardoso) on harmaa hiiri.
* **Róquete Spaniel** (äänenä Mariana Caltabiano) on beige spanieli ja Cróqueten vanhempi serkku.
* **Professora Jararaca** on vihreä käärme.
* **Pitibela** on Pitiburron tyttöystävä.
* **Pitbalinha** on Pitiburron pikkuveli.
* **Jaiminho** on sika.
* **Nerdson** on Guin naapuri.
* **Irmãozão** on iso ja vahva beige koira.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Töyhtöfasaani

**Töyhtöfasaani** (*Pucrasia macrolopha*) on aitokanoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä- ja Itä-Aasiassa.

## Koko ja ulkonäkö
Töyhtöfasaani voi kasvaa 50&ndash;64 cm pitkäksi ja koiraat ovat naaraita kookkaampia. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Lajin koiras on päästään tummanvihreä ja päässä on hyvin pitkä vihreä töyhtö. Poskassa on valkoinen laikku. Muu ruumis on harmaa ja mustaraitainen. Rinnassa ja kyljissä on myös punaruskeaa, jonka määrä vaihtelee alalajeittain. Töyhtöfasaaninaaras on ruskean- ja mustankirjava.

## Levinneisyys ja elintavat
Töyhtöfasaania tavataan Afganistanista Nepaliin ja Kiinassa. Lajin elinympäristöä ovat alppiruusuja, mäntyjä ja bambuja kasvavat metsät 2&nbsp; 000–4&nbsp; 000 metrin korkeudella. Linnut liikkuvat yksin tai pareittain.

## Lähteet
Beda Närhi

**Beda Kerttu Mathilda Närhi** (4. huhtikuuta 1896 Viipuri – 5. joulukuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja piirustuksenopettaja.

Beda Närhi tuli ylioppilaaksi vuonna 1915 ja hän opiskeli Helsingin yliopiston piirustussalissa 1916–1917 ja 1919–1920, Taideteollisen keskuskoulun piirustuksenopettajaosastolla 1919–1921 sekä Académie de la Grande Chaumièressa Pariisissa 1936. Hänen taiteilijan debyyttinsä oli 1927 ja hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1941, 1942 ja 1946.

Närhi oli opettajana oppikoulussa vuodesta 1923 alkaen ja Taideteollisessa oppilaitoksessa samoin vuodesta 1923 alkaen. Hän oli Taideteollisen oppilaitoksen opettajayhdistyksen jäsenenä ja toimi myös kirjastonhoitajana 1935–1947. Närhi oli myös kuvaamataidon opettajana ensin Savonlinnassa ja sen jälkeen Töölön yhteiskoulussa 1930-luvulta aina 1960-luvulle saakka. Närhi oli Suomen taiteilijaseuran jäsen ja osallistui taiteilijain sekä kuvaamataidonopettajain järjestötoimintaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Beda Närhi
Saara Kekäläinen

**Saara Kekäläinen** (s. 1971) on suomalainen kirjailija. Hän on julkaissut aikuisten romaaneja kirjailijanimellä **Olga Kokko**.

Kekäläisen kirjoittama ja Reetta Niemensivun kuvittama Valpuri-sarjan ensimmäinen osa *Valpuri ja vaarallinen aamupuuro* oli Lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-ehdokkaana vuonna 2022. Samana vuonna ilmestynyt, Netta Lehtolan kuvittama *Prinsessa joka lähti kälppimään* oli Arvid Lydecken -palkintoehdokkaana. 

## Teokset
**Lastenkirjat**
*
*
*

**Aikuisille**
*
*

## Lähteet
Genshō

**Genshō** (, 682 – 22. toukokuuta 748) oli perinteisen vallanperimysjärjestyksen mukaan Japanin 44. hallitsija. Hän toimi keisarinnana vuodesta 715 vuoteen 724. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kōken

**Kōken** (, 718 – 28. elokuuta 770) oli perinteisen vallanperimysjärjestyksen mukaan Japanin 46. ja 48. hallitsija. Hän toimi keisarinnana vuodesta 749 vuoteen 758 ja vuodesta 764 vuoteen 770. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Meishō

**Meishō** (, 9. tammikuuta 1624 – 4. joulukuuta 1696) oli perinteisen vallanperimysjärjestyksen mukaan Japanin 109. hallitsija. Hän toimi keisarinnana vuodesta 1629 vuoteen 1643. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Petro Pantš

**Petro Pantš** (, oik. **Petro Josypovytš Pantšenko**, ; 4. heinäkuuta 1891 Valky, Harkovan kuvernementti – 1. joulukuuta 1978 Kiova, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen kirjailija. Hän oli sotilaana ensimmäisessä maailmansodassa ja Ukrainan itsenäisyyssodassa (1917–1920), ensin Ukrainan kansantasavallan ja sitten bolsevikkien joukoissa. Hän kuului 1920-luvulla kirjallisiin järjestöihin Pluhiin, Vapliteen ja Ukrainan työläiskirjailijoiden liittoon. Vuodesta 1923 hän työskenteli toimittajana Harkovassa (1923–1932 aikakauslehdessä *[[Tšervonyi šljah’]]*) ja vuodesta 1934 Kiovassa. Toisen maailmansodan aikana hän työskenteli Ukrainan SNT:n tiedeakatemiassa (nykyisin NANU) ja radioasemalla Radjanska Ukrajina.

Pantšin ensimmäiset novelli- ja kertomuskokoelmat *Tam, de verby nad stavom* (1923, 'Missä pajuja lammella'), *Solomjanyi dym* (1925) ja *Myšatši nory* (1926, 'Hiirenkoloja') käsittelivät sisällissodan tapahtumia ja uuden talouspolitiikan (NEP) alkuvuosia Ukrainassa. Pienoisromaanisarja *Z morja* ('Mereltä'), *Bez kozyrja* ('Ilman valttikorttia'), *Holubi ešelony* (1926, 'Taivaansiniset portaat') ja *Povist našyh’ dniv* (1927, 'Tarina nykyajalta') kuvaa tapahtumia Ukrainassa vuoden 1905 vallankumouksesta ensimmäisen maailmansodan jälkeiseen talouden elvytykseen ja vuoden 1917 vallankumoukseen. *Povist našyh’ dniv* oli ensimmäisiä teollisia aiheita käsitteleviä ukrainalaisen neuvostokirjallisuuden edustajia. Vuodesta 1930 alkaen hänen teostensa pääaiheena oli kollektivisointi, esimerkiksi sarjassa *Muh’a Makar* (1930–1934). Hän kirjoitti myös romaaneja esimerkiksi vallankumousvaiheen historiasta, muistelmat ja lastenkirjallisuutta.

Pantšin realistinen tyyli ei kallistunut formalismiin, ja siitä ja toisaalta uskollisuudesta neuvostohallintoa kohtaan johtui, että hänellä oli paikka niiden joukossa, jotka eivät tuoneet kirjallisuuteen mitään uutta mutta joita silti pidettiin Ukrainan neuvostoproosan perustajina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Alba Vergés

**Alba Vergés i Bosch** (s. 3. syyskuuta 1978) on katalonialainen poliitikko, joka on toiminut Katalonian parlamentin 1. varapuhemiehenä vuodesta 2021 lähtien sekä virkaa toimittavana puhemiehenä vuodesta 2022 lähtien. Vergés edustaa Katalonian tasavaltalaista vasemmistoa.

Vergés syntyi Igualadassa. Hänellä on taloustieteen tutkinto Barcelonan yliopistosta ja tietojohtamisen tutkinto Katalonian avoimesta yliopistosta. Hänet valittiin parlamenttiin ensimmäisen kerran vuonna 2012. Toukokuussa 2018 hänet nimitettiin Katalonian terveysministeriksi, jona hän toimi toukokuuhun 2021 asti. Kesäkuussa 2021 hänet nimitettiin parlamentin 1. varapuhemieheksi. Hän on toiminut virkaa toimittavana puhemiehenä kesästä 2022 lähtien, jolloin puhemies Laura Borràs erotettiin parlamentista korruptiosyytteiden takia.

## Lähteet
Kuumaa-yhtyeen diskografia

Tämä artikkeli on suomalaisen **[[Kuumaa]]-yhtyeen diskografiasta**. Yhtye on julkaissut urallaan neljä albumia ja useita singlejä.

## Albumit
### Studioalbumit

### Kokoelmat

## Singlet
} || 87
|-
! scope="row"| ”Mun pitäis se jo tietää”(feat. Sonny)
| – ||  || –
|-
! scope="row"| ”Siks kai mä oon sun”
| 2019
| – ||  || –
|-
! scope="row"| ”Romuna”
| rowspan="4"|2020
| – ||  || – || rowspan="7" |
|-
! scope="row"| ”Rakastaja”
| – ||  || –
|-
! scope="row"| ”Sä pilasit laulut”
| – ||  || –
|-
! scope="row"| ”Älä sano sitä vielä”
| – ||  || –
|-
! scope="row"| ”Ikävä sua”
| rowspan="4" |2021
| – ||  || –
|-
! scope="row"| ”Kolme toivetta”
| – ||  || –
|-
! scope="row"| ”Tarkotin sua”
| – ||  || –
|-
! scope="row"| ”Oo vielä sekunnin mun”
| 20 ||  || 29
| rowspan="4" | *Hyvikset ja pahikset*
|-
! scope="row"| ”Tulipalo”
| rowspan="2" |2022
| 3 ||  || 1
|-
! scope="row"| ”Edelleen sua”
| 16 ||  || –
|-
! scope="row"|”Ylivoimainen”
| rowspan="3" |2023
| 1 ||  || 1
|-
! scope="row"| ”Tässä on kaikki"
| 3 ||  || 7 || rowspan="3" | *Pisara meressä*
|-
!”Satama”
| 4 ||  || 3
|-
!”Tuhoaisti”
| rowspan="2" |2024
| 5 ||  || 3
|-
!”Haloo”(PMMP x Kuumaa)
| 7 ||  || 11 || rowspan="1" |
|-
!”Pieni ystävä”
| rowspan="4" |2025
| 17 ||  || 14 || rowspan="2" | *Valoa varten*
|-
!”Valoa varten”
| 12 ||  || 3
|-
! ”Minä toivon”(Johannes Brotherus & Kuumaa)
| 8 ||  || – || rowspan="1" | *Vain elämää (Kausi 16)*
|-
! ”Hyvänpäiväntutut”
| 15 ||  || 14 || rowspan="2" | *Valoa varten*
|-
!”Ihan kohta ohi”(Kuumaa & Emma & Matilda)
| rowspan="1" |2026
| 3 ||  || 19
|-
|}

## Muut listasijoitukset

## Musiikkivideot
* Huuda lujempaa (ohj. Anton Baer) (2017)
* Kuumaa (akustinen versio) (2018)
* Älä Sano Sitä Vielä (Lyric Video) (2020)
* Oo vielä 7 minuuttia mun (2022)
* Ylivoimainen (Lyric Video) (2023)
* Tässä on kaikki (2023)
* Pieni ystävä (2025)
* Valoa varten (2025)
* Hyvänpäiväntutut (2025)

## Lähteet
Elizabeth Cotten

**Elizabeth ”Libba” Cotten** (syntymäsukunimeltään Nevills, 5. tammikuuta 1893 – 29. kesäkuuta 1987) oli yhdysvaltalainen folk- ja bluesmuusikko.

Cotten syntyi musiikilliseen perheeseen ja aloitti ensimmäisten kappaleiden soittamisen kahdeksanvuotiaana. Hän joutui lopettamaan koulunkäynnin jo yhdeksän iässä ja aloittamaan työskentelyn palvelijana, seuraten 13-vuotiaana äitiään kotipiian ammattiin. Hän säästi rahaa ensimmäistä kitaraansa varten, jonka sai ostetuksi 12-vuotiaana ja opetteli soittamaan sitä itse. Cotten kirjoitti ensimmäiset kappaleensa teini-ikäisenä. Tällöin syntyi kappale "Freight Train". Hän luopui kuitenkin kitaransoitosta nuorena mentyään naimisiin ja saatuaan lapsia omistautuakseen perheelleen.

Elizabeth Cotten soitti seuraavan 40 vuoden aikana kitaraa hyvin harvoin ja epäsäännöllisesti. Hän päätyi työskentelemään säveltäjän ja kansanmusiikkiin erikoistuneen Ruth Crawford Seegerin perheeseen (perheen lapsiin kuuluivat muun muassa muusikot Peggy, Pete ja Mike Seeger). Cotten sai perheeltä innostusta ja opetteli soittamaan kitaraa uudestaan, aloittaen julkiset esiintymiset ja äänitykset ensimmäistä kertaa elämässään yli 60-vuotiaana.

Cottenin kitaratekniikka oli omaperäinen: hän soitti vasenkätisenä oikeakätisille tehtyä kitaraa siten, että soitti korkeat melodiat peukalolla ja bassokielet muilla sormilla. Tämä tapa tuli tunnetuksi muusikkopiireissä ”Cotten-näppäilynä”.

Mike Seeger alkoi tekemään ensimmäisiä kotiäänityksiä Cottenin kappaleista 1950-luvun jälkipuoliskolla. Nämä äänitykset muodostivat Cottenin ensimmäisen julkaiseman albumin, *Folksongs and Instrumentals with Guitar* (1958). Cottenin Freight Train -kappale muodostui standardiksi Englannin folkmusiikkipiireissä. Siitä tehtiin monta levytystä ja artistit laittoivat sen usein omiin nimiinsä. Cotten sai sen tekijänoikeudet takaisin vasta myöhemmin, Seegerin perheen avustuksella.

Cotten esiintyi lisääntyvässä määrin 1960-luvulla, aikana jolloin folkmusiikin kiinnostus oli suurta. Cottenin toinen albumi *Vol.2: Shake Sugaree* ilmestyi vuonna 1967, ja sen nimikappaleen lauluosuudet lauloi hänen lapsenlapsenlapsensa, 12-vuotias Brenda Joyce Evans (myöhemmin The Undisputed Truth -yhtyeen laulaja).

Cotten sai muusikonuransa aikana sen verran tuloja, että pystyi ostamaan Syracusesta, New Yorkista talon itselleen ja jälkeläisilleen. Hän jatkoi keikkailua vielä yli 80-vuotiaana. Cottenin vuoden 1983 livealbumi sai Grammy-palkinnon ja hänet hyväksyttiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2022, varhaisten vaikuttajien kategoriaan.

## Diskografia

### Albumit
* Folksongs and Instrumentals with Guitar (1958)
* Vol.2: Shake Sugaree (1967)
* Vol.3: When I'm Gone (1979)
* Live! (1983)
* Shake Sugaree (2004, kokoelma)

## Lähteet
Laura Huttunen

**Laura Huttunen** (s. 1965) on suomalainen antropologi, joka on toiminut sosiaaliantropologian professorina Tampereen yliopistossa tammikuusta 2013 lähtien. Hän väitteli tohtoriksi Tampereen yliopistossa vuonna 2002.

Huttunen tutkii muun muassa globaalia muuttoliikettä, transnationaalisuutta, diasporia ja ihmisten katoamista. Hän on tehnyt etnografista tutkimusta bosnialaisen diasporan parissa Suomessa ja Bosnia-Hertsegovinassa.

## Julkaisut

* Laura Huttunen (toim.): *Sama taivas, eri maa: maahanmuuttajan tarina*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1999.
* Laura Huttunen: *Kotona, maanpaossa, matkalla: Kodin merkitykset maahanmuuttajien omaelämäkerroissa* (väitöskirja). Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2002.
* Arja Jokinen, Laura Huttunen ja Anna Kulmala (toim.): *Puhua vastaan ja vaieta: Neuvottelu kulttuurisista marginaaleista*. Gaudeamus, 2004.
* Anna Rastas, Laura Huttunen ja Olli Löytty (toim.): *Suomalainen vieraskirja – kuinka käsitellä monikulttuurisuutta*. Vastapaino, 2005.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Tampereen yliopiston tutkimusportaali
* ResearchGate
* Google Scholar
Rakel Seweriin

**Rakel Solberg Seweriin** (26. kesäkuuta 1906 Hof – 17. syyskuuta 1995 Oslo) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä 1945–1969 ja toimi Norjan sosiaaliministerinä 1953–1955.

RakelSeweriin veiskilt 2022.jpg|Seweriinin mukaan nimetty tie Eidsfossissa entisessä Hofin kunnassa, josta hän oli kotoisin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Rakel Seweriin'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Gustaf Adolf Sass

**Gustaf Adolf Sass** (7. heinäkuuta 1793 Tuulos – 7. huhtikuuta 1826 Mesolóngi, Kreikka) oli suomalainen luutnantti, joka osallistui Kreikan vapaussotaan ja kaatui Mesolóngin piirityksen aikana. Hänen kerrottiin Kreikassa ystävystyneen runoilija lordi Byronin kanssa.

Gustaf Adolf Sassin vanhemmat olivat luutnantti Otto Fredrik Sass (1749–1822) ja Ebba Maria Borgenström (1764–1829). Otto Fredrik Sass oli palvellut Porin ja Hämeenlinnan rykmenteissä ja osallistunut Kustaa III:n sotaan 1789–1790.

Tuuloksessa Kommilan talossa syntynyt Gustaf Adolf Sass kuului Ruotsin armeijassa palvelleeseen Sassin aatelissukuun. Hän meni itsekin sotilasuralle ja tuli kersantiksi 3. skånelaiseen jalkaväkirykmenttiin 1812, kenttävääpeliksi 1814 ja lippujunkkariksi 1817. Sass erosi Ruotsin armeijan palveluksesta 1819 ja vuonna 1824 hän liittyi luutnantin arvoisena Kreikan vapausarmeijaan. Hän osallistui Kreikan vapaussodan taisteluihin ja joutui kerran turkkilaisten vangiksi päästen kuitenkin vapaaksi. Sass kaatui tiettävästi 7. huhtikuuta 1824 Mesolóngin puolustajien tehdessä ensimmäistä läpimurtoyritystään turkkilaisten piirityksestä. Sass oli julkaissut sotakokemuksiaan Göteborgissa ilmestyneessä *Aftonbladet*-lehdessä.

Gustaf Adolf Sassin muistopatsas paljastettiin 17. huhtikuuta 1938 Mesolóngin kaupungissa, jossa hän oli kaatunut. Patsaan paljasti Suomen Pireuksen pääkonsuli Evgenídis. Samana päivänä Mesolóngiin avattiin myös Byron-museo, jossa Sassille oli varattu oma osasto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Gustaf Adolf Sassin muistopatsas Missolonghissa, kreikankielinen sivusto
Olav Bruvik

**Olav Bruvik** (22. marraskuuta 1913 Haus, Norja – 30. joulukuuta 1962) oli norjalainen seppä, ammattiyhdistysjohtaja ja työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan sosiaaliministerinä 1961–1962. Vuosina 1949–1962 hän oli Norjan tekstiilityöläisten liiton puheenjohtaja.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Olav Bruvik'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Åsane Tidende

**Åsane Tidende** on Bergenissä ilmestyvä kaupunginosalehti, joka on perustettu vuonna 1993. Lehti ilmestyy keskiviikkoisin ja kuuluu Amedia-konserniin.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
François-Joseph-Paul de Grasse

**François-Joseph-Paul, comte de Grasse, marquis de Grasse-Tilly** (Grassen kreivi, Grasse-Tillyn markiisi)  (13. syyskuuta 1722 Le Bar, Ranskan kuningaskunta – 11. tammikuuta 1788 Pariisi) oli ranskalainen amiraali, joka taisteli brittiläisiä joukkoja vastaan Yhdysvaltain vapaussodassa.

## Elämä ja ura
De Grasse oli yksi Ranskan vanhimpia aatelissukuja. Yksitoistavuotiaana de Grasse astui Maltan ritarikunnan merivoimien palvelukseen ja taisteli turkkilaisia ja maureja vastaan. Vuonna 1739 hän liittyi Ranskan laivastoon, ja palveltuaan useilla aluksilla hän joutui vuonna 1747 vangiksi ja vietiin Englantiin, jossa hän oli kaksi vuotta. Palattuaan Ranskaan hänestä tehtiin luutnantti, ja hän palveli Roland-Michel Barrin de La Galissonièren alaisuudessa seitsenvuotisessa sodassa ja D'Achen alaisuudessa Itä-Intiassa. Hänet ylennettiin kapteeniksi tammikuussa 1762, ja hän sai Pyhän Ludvigin ritarin arvonimen vuonna 1764. Pian sen jälkeen, kun Ranska ja Yhdysvallat olivat liittoutuneet vapaussodassa, hänet ylennettiin kontra-amiraaliksi ja lähetettiin Amerikkaan laivueen komentajaksi.

 
Vuosina 1779-1780 hän taisteli englantilaisia vastaan Länsi-Intian edustalla ja kunnostautui Dominican ja Saint Lucian taisteluissa. Vuonna 1781 hänet ylennettiin amiraaliksi, ja hän onnistui voittamaan amiraali Samuel Hoodin ja valtaamaan Tobagon saaren. Kun George Washington ja ranskalainen kenraali Rochambeau päättivät marssia Virginiaan yhdistääkseen voimansa Gilbert du Motier de Lafayette armeijan kanssa brittiläistä komentajaa Charles Cornwallisia vastaan, Washington pyysi de Grassen laivaston apua. De Grasse purjehti Länsi-Intiasta Chesapeakelahdelle, jossa hänen laivastoonsa liittyi kreivi de Barrasin johtama laivasto. Amiraali Thomas Gravesin johtamat britit yritti estää tämän hyökkäämällä de Grassen laivastoa vastaan, kun se saapui Chesapeakenlahdelle, mutta se ei onnistunut. Ranskan merivoimien ylivoima oli ratkaiseva Yorktownin  piirityksen onnistumisessa.

Cornwallisin antautumisen jälkeen de Grasse palasi Länsi-Intiaan, jossa hän valloitti St. Kittsin saaren tammikuussa 1782. Huhtikuussa amiraali George Rodney kuitenkin kukisti hänet Saintesin taistelussa, jossa de Grasse menetti kahdeksan alusta. Antautumisen jälkeen Rodney vei de Grassen Jamaikalle ja sieltä vankina Englantiin, jossa hän sai paljon imartelevaa huomiota, mutta hän menetti maanmiestensä kunnioituksen. Vuonna 1783, kun rauha oli julistettu, hän palasi Ranskaan ja julkaisi muistelmansa. Hänet vapautettiin syytteistä sotaoikeudessa vuonna 1784. Hänen poikansa Alexandre Francois Auguste de Grasse oli merkittävä vapaamuurari, yksi skottilaisen riitin perustajista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Syke: Särkynyt sydän

**Syke: Särkynyt sydän** on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, joka pohjautuu vuodesta 2014 esitettyyn suomalaiseen *[[Syke (televisiosarja)|Syke]]*-sairaaladraamasarjaan. Elokuvan on ohjannut Taavi Vartia ja käsikirjoittanut sarjan alun perin luonut Petja Peltomaa. Elokuvan päähenkilö on Jarkko Niemen esittämä yleiskirurgi Petteri Holopainen.

## Rooleissa

## Lähteet
Yhdystie 1324

**Yhdystie 1324** on Espoon Lahnuksesta Nurmijärven Klaukkalaan johtava yhdystie. Osoitenimenä tiellä on *Lahnuksentie* niin Espoon kuin Nurmijärven puolella. Tien pituus on noin kahdeksan kilometriä, ja se muodostaa reitin Vihdintieltä (seututieltä 120) Klaukkalan keskustaan ja sieltä Klaukkalantietä pitkin seututielle 132. Tieltä on yhteys Serenan vesipuistoon ja laskettelukeskukseen sekä Klaukkalan tornikeskukseen.
Rickie Lee Jones

**Rickie Lee Jones** (s. 8. marraskuuta 1954) on yhdysvaltalainen laulaja, laulunkirjoittaja ja muusikko.

Jones vietti lapsuusvuotensa Phoenixissa Arizonassa. 21-vuotiaasta eteenpäin hän esiintyi pienissä paikoissa Venicessä Kaliforniassa laulaen jazzstandardeja ja omia kappaleitaan. Hän julkaisi ensimmäisen albuminsa *Rickie Lee Jones* vuonna 1979, ja siltä irroitettu single Chuck E's in Love muodostui Jonesin uran suurimmaksi hitiksi Yhdysvalloissa. Esikoisalbumi toi hänelle parhaan uuden artistin Grammyn seuraavana vuonna. Parhaimmillaan se oli Billboardin albumilistalla sijalla 3.

Jonesin toinen albumi *Pirates* (1981) päätyi parhaimmillaan Billboardin listalla sijalle 5. *Pirates* sisälsi aiempaa monimutkaisempia kappalerakenteita ja paljon Jonesin tavaramerkiksi muodostunutta korkeaa, intensiivistä laulua. Seuraavat albumit eivät enää ole myyneet näin hyvin, mutta vuoden 1989 *Flying Cowboys* pääsi lähelle näiden lukemia. Sitä myytiin amerikkalaisen kultalevyn eli 500 000 kappaleen verran.

Vuonna 2001 Jones sai uransa seitsemännen Grammyn covereita sisältävästä albumistaan *It's Like This*. Hän julkaisi muistelmansa *Last Chance Texaco: Chronicles of an American Troubadour* vuonna 2021.

Suomessa Jones on esiintynyt Pori Jazz -festivaaleilla vuosina 1992 ja 1999.

## Diskografia
### Albumit
* 1979: Rickie Lee Jones
* 1981: Pirates
* 1983: Girl at Her Volcano (EP)
* 1984: The Magazine
* 1989: Flying Cowboys
* 1991: Pop Pop
* 1993: Traffic from Paradise
* 1997: Ghostyhead
* 2000: It's Like This
* 2003: The Evening of My Best Day
* 2007: The Sermon on Exposition Boulevard
* 2009: Balm in Gilead
* 2012: The Devil You Know
* 2015: The Other Side of Desire
* 2019: Kicks
* 2023: Pieces of Treasure

## Lähteet
Fleur Jaeggy

**Fleur Jaeggy** (s. 31. heinäkuuta 1940 Zürich, Sveitsi) on sveitsiläinen kirjailija, joka kirjoittaa italian kielellä.

Jaeggy opiskeli nuoruudessaan Sveitsin korkeakouluissa. Vuodesta 1968 lähtien hän on asunut Milanossa, jossa hän aloitti näihin päiviin jatkuneen yhteistyönsä Adelphi-nimisen kustantamon kanssa. Itävaltalaiset kirjailijat Ingeborg Bachmann ja Thomas Bernhard kuuluivat hänen ystäväpiiriinsä. Jaeggy on toiminut myös esseistinä ja kääntäjänä.

Hänen romaaninsa *I beati anni del castigo* (1989, vapaasti käännettynä *Suloiset kurin päivät*) sai Italiassa Bagutta-kirjallisuuspalkinnon. Vuoden 2014 novellikokoelma *Sono il fratello di XX* (*Olen XX:n veli*) voitti puolestaan Giuseppe Tomasi di Lampedusan kansainvälisen kirjallisuuspalkinnon.{Lähde{}

Jaeggy teki myös yhteistyötä muusikko Franco Battiaton kanssa sanoittaen muutamia tämän lauluja.

Jaeggyn teoksia on käännetty 18 kielelle, ei kuitenkaan toistaiseksi suomeksi.

## Teokset
### Fiktio
* 1968 - *Il dito in bocca* 
* 1971 - *L'angelo custode*
* 1980 - *Le statue d'acqua*
* 1989 - *I beati anni del castigo*
* 1994 - *La paura del cielo*
* 2001 - *Proleterka*
* 2009 - *Vite congetturali*
* 2014 - *Sono il fratello di XX*

### Lähteet
Laulu sisällissodasta

**Laulu sisällissodasta** on rap-artisti Karri "Paleface" Miettisen vuonna 2018 tekemä kappale sodasta. Tavoitteena oli tehdä laulu, johon kaikki suomalaiset voisivat nyt yhtyä.

Yle teki laulusta musiikkivideon. Laulun synnystä tehtiin myös sarja, jossa dokumentoitiin laulun syntyminen rinnakkain arkistoista, tutkijoilta, taiteilijoilta ja ystäviltä etsittyjen sisällissodan tarinoiden kanssa.

Tallenteessa on mukana myös mieskuoro Ylioppilaskunnan laulajat. Laulu esitettiin itsenäisyyspäivänä linnan jatkoillakin 2018

## Lähteet
Virpi Määttä

**Virpi Määttä** os. **Turtiainen** (s. 8. tammikuuta 1968 Pirkkala) on suomalainen  pesäpalloilija. Määttä edusti koko uransa SM-sarjassa ja Superpesiksessä Helsingin Roihua. Määttä saavutti neljä SM-hopeaa kaudella 1982, kaudella 1985, kaudella 1986 ja kaudella 1988. Kaudella 1989 Määttä oli SM-sarjan lyöjäkuningatar. Voittaessaan lyöjätilaston hän löi kolme kunnaria ja 47 tavallista juoksua eli yhteensä 50 juoksua. Määttä pelasi kolme Itä-Länsi-ottelua vuosina 1985, 1987 ja 1991 sekä kaksi Litto-Lehdistö-ottelua vuosina 1987 ja 1991. Hän pelasi ulkokentällä polttajana. Määttä pelasi pääsarjatasolla 223 runkosarjan otteluissa. Näissä otteluissa hän löi 29 kunnaria ja 378 tavallista juoksua, toi 158 juoksua ja keräsi 1 055 kärkilyöntipistettä.

## Lähteet
Johann Trollmann

**Johann Wilhelm Trollmann** (27. joulukuuta 1907 Gifhorn - 9. huhtikuuta 1944 Wittenberge) oli saksalainen nyrkkeilijä, joka oli etniseltä taustaltaan sinti.

## Elämä ja ura
Trollman tuli tunnetuksi vuonna 1933, jolloin hän otteli ammattilaisnyrkkeilyn raskaan keskisarjan Saksan mestaruudesta Adolf Wittiä vastaan. Trollman oli selvästi parempi, mutta kehätuomari tuomitsi ottelun silti ratkaisemattomaksi. Uusintaottelussa natsit pakottivat Trollmannin häviämään lisenssin menettämisen uhalla.

Romanien vainojen kiihdyttyä 1930-luvun lopussa Trollmann joutui keskitysleirille, jossa hänet sterilisoitiin. Toisen maailmansodan aikana hän taisteli Saksan armeijan joukoissa itärintamalla ja haavoittui vuonna 1941. Saksaan palattuaan Trollman joutui kesäkuussa 1942 Gestapon pidättämäksi. Trollmann oli aluksi Neuengammen keskitysleirillä, josta hänet myöhemmin siirrettiin työleirille Wittenbergeen. Trollman kuoli leirillä huhtikuussa 1944.

Lopulta vuonna 2003 Saksan nyrkkeilyliitto julisti Trollmanin vuoden 1933 Saksan mestariksi. Vuonna 2016 ilmestyi Dario Fon teos *Razza di zingaro*, joka pohjautuu Trollmanin elämään. Hän on myös henkilöhahmona vuonna 2022 esitetyissä *[[Babylon Berlin]]* -televisiosarjan jaksoissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Olga Slavnikova

**Olga Aleksandrovna Slavnikova,**  (s. 23. lokakuuta 1957 Jekaterinburg, Neuvostoliitto) on venäläinen kirjailija ja kirjallisuuskriitikko. 

## Suku ja koulutus
Slavnikova syntyi Sverdlovskissa (nyk. Jekaterinburg) puolustusinsinöörien perheeseen. Lapsena hän osoitti erinomaisia ​​kykyjä matematiikassa ja voitti sekä alueelliset että tasavallan tason matematiikkaolympialaiset. Venäjän kielen ja kirjallisuuden opettajan vaikutuksesta, joka vastasi taiteellisen ilmaisun ystävien koulupiiristä, Olga lähti opiskelemaan journalismia 1976. 

Slavnikova valmistui Uralin valtionyliopiston journalismin tiedekunnasta vuonna 1981. Sen jälkeen hän työskenteli jonkin aikaa kustannusalalla Ural-lehden toimituksessa ja alkoi alkoi kirjoittaa itse, "koska ei ollut muuta tekemistä, ja siellä oli paljon vapaa-aikaa." Hänen ensimmäiset teoksensa julkaistiin Ural-lehdessä 1980-luvun lopulla ja nuorten kirjailijoiden pienilevikkisissa kokoelmissa, joita Slavnikova itse kutsuu "joukkohaudoiksi".

Slavnikova on asunut aviomiehensä kanssa vuodesta 2003 lähtien Moskovassa. Heillä on kolme lasta ja kaksi lastenlasta.

## Kirjallinen ura
Slavnikova alkoi julkaista romaaneja 1990-luvulla, joista useat on palkittu, kuten Apollon Grigorjev -palkinnolla, ''Polonski''-palkinnolla ja Bažov-palkinnolla. Hän sai vuoden 2006 Venäjän Booker -palkinnon romaanistaan ​​*2017*, joka edustaa venäläisen dystopia-kirjallisuuden vakavampaa suuntaa. Hänen romaaninsa *Light-headed* julkaistiin vuonna 2010. Vuonna 2018 häneltä ilmestyi romaani nimeltä *Pituushyppy* (ven. Прыжок в длину), joka oli Venäjän Booker-palkinnon finalistiehdokkaana.
 
Slavnikova kirjoittaa myös nykykirjallisuudesta ja toimii *Debut Independent Literary Prize* -palkinnon johtajana, joka saa jopa 50 000 ehdokasta vuodessa. Palkinnon perusti yksityinen *Pokolenie*-järjestö auttaakseen nuoria venäläisiä kirjailijoita saamaan teoksensa julkaistuksi Venäjällä ja käännöksinä maailmanlaajuisesti. Olga Slavnikova on ollut *Debut Independent Literary Prize* palkinnon johtaja vuodesta 2001. Slavnikova toimii virallisesti kirjallisuuspalkinnon "Debyytti" proosasuuntauksen koordinaattorina. Haastattelussa vuonna 2009 hän toistuvasti korosti, että hänen taloudellisen toimeentulonsa päälähde ei suinkaan ole kirjallisuuden ala.

Heinäkuussa 2020 brittiläinen sanomalehti The Guardian sisällytti Slavnikovan romaanin *2017* "Venäjälle sijoittuvan kymmenen parhaan romaanin" luetteloonsa.

## Teokset (nimet englanninkieliseltä Wikipedia-sivulta)

### Englanniksi käännettyjä teoksia

* *2017: A Novel*, Overlook, 2010.  Translated by Marian Schwartz.
* *Light-headed*, Dedalus, 2015.  Translated by Andrew Bromfield.
* *The man who couldn't die : the tale of an authentic human being*, Translated by Marian Schwartz. Columbia University Press, 2019 (The Russian Library). 

## Lähteet
Uuden-Seelannin ralli 1993

**Uuden-Seelannin ralli 1993** (viralliselta nimeltään *24. Rothmans Rally New Zealand*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1993. Kilpailu järjestettiin 5. &ndash; 8. elokuuta 1993 Aucklandissa. Kilpailu oli kauden kahdeksas ja erikoiskokeiden yhteispituus oli .

Kilpailun voitti Colin McRae, jolle voitto oli ensimmäinen rallin MM-sarjassa. Voitto oli ensimmäinen myös Subarulle. Kauden aikana kilpailijat voivat valita enintään kymmenen kolmestatoista kilpailusta ja kilpailu oli kauden toinen, jossa kaikki mestaruudesta kilpailevat olivat mukana.

Kilpailu oli myös kauden toinen Aasian-Tyynenmeren rallisarjassa, jonka johdossa oli 'Possum' Bourne. Juha Kankkunen oli kilpailussa Nicky Gristin kanssa kun Juha Piironen oli sairaalassa toipumassa. Kankkunen menetti aikaa tasauspyörästön ongelman vuoksi. Ari Vatanen keskeytti pyöräntuennan pettämiseen.

## Tulokset

## Lähteet
Niilo Jukarainen

**Niilo Jukarainen**  (24. lokakuuta 1912 Savonlinna – 12. marraskuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja, virkamies ja järjestövaikuttaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen. 

Jukaraisen vanhemmat olivat höylämestari Antti Jukarainen ja Beda Ulrika Vänttinen ja puoliso vuodesta 1940 Laura Tanner. Jukarainen tuli ylioppilaaksi Savonlinnan lyseosta 1932 ja valmistuui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta  1937, metsätaloudellisen virkatutkinnon hän suoritti 1938. Jukarainen oli Ruokolahden metsänhoitoyhdistyksen neuvoja 1937–1938, Etelä-Karjalan metsänhoitolautakunnan avustava metsänhoitaja 1938–1940, kansanhuoltoministeriön puu- ja polttoaineosaston osastosihteeri 1941, toimistopäällikkö ja valtioneuvoston esittelijä 1941–1946, Suomen Puunjalostusteollisuuden Työnantajaliiton, vuodesta 1961 Puunjalostusteollisuuden Työnantajaliitto ja vuodesta 1974 Metsäteollisuuden Työnantajaliitto, apulaisasiamies 1946–1962, osastopäällikkö 1962–1970, metsäosaston apulaisjohtaja 1970–1973 ja johtaja 1973–1977. 

Jukarainen oli myös pika-asutustoimikunnan metsänhoitajajäsen 1940–1941, sosiaaliministeriön esittelijä 1951, kauppa- ja teollisuusministeriön toimistopäällikkö ja valtioneuvoston esittelijä 1951–1952 sekä asiantuntija 1952–1954, Pienpuualan toimikunnan toiminnanjohtaja 1955–1957 ja teollisuusneuvottelukunnan puunjalostusjaoston sihteeri 1957–1961. Jukaraisella oli lisäksi useita alansa asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen hän sai 1975.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Taylor Knibb

**Taylor Knibb** (14. helmikuuta 1998) on yhdysvaltalainen triathlonisti ja olympiamitalisti.

Knibb saavutti ensimmäisen junioreiden MM-mitalin vuonna 2015, kun hän oli toinen Chicagon MM-kilpailuissa. Hän voitti samana vuonna Yhdysvaltojen junioreiden mestaruuden. Hän uusi seuraavana vuonna Yhdysvaltain junioreiden mestaruuden sekä voitti ensimmäisen junioreiden MM-kullan. Lisäksi hän saavutti ensimmäisen aikuisten mitalin World Cupissa, kun hän oli Montrealin osakilpailun kolmas. Hän uusi junioreiden MM-kullan seuraavana vuonna Rotterdamin MM-kilpailuissa. Hänen paras sijoitus aikuisten kilpailuisssa oli toinen sija Edmontonin osakilpailussa. Vuonna 2018 Knibb oli parhaimmillaan toinen Lausannen osakilpailussa. Vuonna 2019 Knibb oli toinen Santo Domingossa järjestetyssä kilpailussa. Vuonna 2021 Knibb saavutti useita kilpailuvoittoja, kun hän voitti World Triathlon Championship Seriesin osakilpailut Jokohamassa ja Edmontonissa ollen kokonaiskilpailun toinen. Tokion olympialaisissa hän oli yksilökilpailussa sijalla 16., mutta saavutti olympiahopeaa sekaviestikilpailussa. Hän oli myös saman vuoden Ironman 70.3 -kilpailun kolmas. Vuonna 2022 Knibb oli maailmanmestaruuskiertueen osakilpailuissa parhaimmillaan toinen Bermudalla ja kolmas Cagliarissa. Hän oli kokonaiskilpailun kolmas. Knibb voitti vuoden 2022 Ironman 70.3 kilpailun. Vuonna 2023 hän sijoittui MM-kiertueella parhaimmillaan Jokohamassa kolmanneksi. Seuraavana vuonna hän oli Jokohamassa toinen ja voitti vain neljä päivää myöhemmin maantiepyöräilyn aika-ajon Yhdysvaltojen-mestaruuden.

Pariisin olympialaisissa 2024 Knibb sijoittui yksilökilpailussa 19:nneksi. Sekaviestikilpailussa hän saavutti jälleen olympiahopeaa hävittyään viimeisen osuuden loppukiritaistelussa sekunnilla Saksan Laura Lindemannille mutta oltuaan maalikuvatarkastelun tuloksena niukasti edellä Ison-Britannian Beth Potteria.

## Lähteet
Jukarainen

**Jukarainen** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

* Erkki Jukarainen (1952–2013), suomentaja
* Niilo Jukarainen (1912–1981), metsänhoitaja, virkamies ja järjestövaikuttaja, metsäneuvos.
Girl in Red

**Girl in Red** (oik. **Marie Ulven Ringheim**; s. 16. helmikuuta 1999 Horten) on norjalainen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi. Hän teki aluksi musiikkia Spotifyhyn ja Soundcloudiin ja löi läpi laululla "I Wanna Be Your Girlfriend", jonka *[[The New York Times]]* mainitsi yhtenä vuoden 2018 parhaista kappaleista. Muita hänen hittejään kyseisenä vuonna olivat "Summer Depression" ja "Girls". Hän oli yhteydessä monien levy-yhtiöiden kanssa, mutta päätti perustaa oman World in Red -nimisen tuotantoyhtiön, jolla on jakelusopimus AWAL Recordingsin kanssa. Girl in Redin ensimmäinen albumi *If I Could Make It Go Quiet* nousi Norjassa VG-listalla toiseksi, Britanniassa Albums Chartilla seitsemänneksi ja Yhdysvalloissa Billboard 200 -listalla sijalle 67. Hän oli myös parhaimmillaan Spotifyn 372. striimatuin artisti maailmassa. Vuonna 2021 hän rikkoi Lene Marlinin ennätyksen vuodelta 1999 ja sai seitsemän ehdokkuutta norjalaisessa Spellemannprisen-musiikkigaalassa. Hän voitti niistä kolme. Samana vuonna hän solmi levytyssopimuksen Columbia Recordsin kanssa.

Girl in Red on kertonut olevansa lesbo, ja hän on queer-yhteisössä suosittu. Muun muassa TikTok-palvelussa kysymyksestä "Kuunteletko Girl in Rediä?" on tullut kiertoilmaus tiedusteltaessa onko joku homo.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Google syndication

Googlella on tällä hetkellä suurin hakusyndikaatioverkosto. Se otti käyttöön hakusyndikaation, kun se otti AdSense for Feeds -ohjelman käyttöön vuonna 2005, koska sillä oli enemmän mainostajia kuin käyttäjien kyselyitä sen hakukoneeseen. Löytääkseen lisäliikennettä näille mainostajille Google alkoi näyttää hakumainoksia kolmannen osapuolen sivustoilla verkossa. Näitä syndikaatiokumppaneita ovat muut hakukoneet (mukaan lukien metahakukoneet ja ladattavat työkalurivit), mediasivustot, verkkotunnusten pysäköintisivustot ja vähittäismyyntisivustot.

Vuoden 2011 viimeisellä neljänneksellä Google ansaitsi 8,13 miljardia dollaria hakujakelusta (analyytikot ennustivat 8,38 miljardia dollaria).

## Lähteet
Prototype Cup Germany -kausi 2023

**Prototype Cup Germany -kausi 2023** oli vuonna 2023 järjestetty Prototype Cup Germany -sarjan toinen kausi. Kaudella ajettiin kuudessa tapahtumassa kaksi kilpailua kussakin. Sarjan järjestivät ADAC ja Creventic.

Kolme kilpailuviikonloppua ajettiin samassa tapahtumassa kuin DTM-sarjan kilpailut.

## Kilpailukalenteri

## Kilpailijat
Suomalainen Koiranen Kemppi Motorsport osallistuu kaudelle kahdella kuljettajalla, jotka ovat Laurents Hörr ja Matthias Lüthen. Assenin kilpailuun Koiranen Kemppi osallistui kahdella autolla, joista toisessa ajoi Leevi Vappula.

## Lähteet
Monte Carlo -ralli 1991

**Monte Carlo -ralli 1991** (viralliselta nimeltään *59. Rallye Automobile de Monte-Carlo*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1991. Kilpailu järjestettiin 24. &ndash; 30. tammikuuta 1991 Monacossa. Kilpailu oli kauden ensimmäinen ja erikoiskokeiden yhteispituus oli .

## Tapahtumia
François Delecour ajoi kilpailussa ensimmäisen erikoiskoevoittonsa ja siirtyi kilpailussa hallitsevan maailmanmestarin Carlos Sainzin edelle, mutta rikkoutunut takajousitus pudotti hänet kolmannelle sijalle. Toyotan Sainz oli ensimmäisen päivän jälkeen 54 sekunnin johdossa ennen Lancian Miki Biasionia ja Bruno Sabya. Toisena päivänä Delecour otti kärkeä kiinni. Kolmantena päivänä Delecour ajoi tieltä, jolloin jousitus rikkoontui ja rengas puhkesi.

## Tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rally-Maps.com, erikoiskokeet kartalla
Vera Brittain

**Vera Brittain** (29. joulukuuta 1893 – 20. maaliskuuta 1970) oli englantilainen kirjailija, feministi ja pasifisti, jonka tunnettu teos *Testament of Youth* kertoo hänen traumaattisista kokemuksistaan ensimmäisen maailmansodan aikana.

Brittain syntyi vuonna 1893 Newcastle-under-Lymessä ja pääsi opiskelemaan Oxfordin yliopiston Somerville Collegeen vuonna 1914. Samaan aikaan aloitti opintonsa hänen poikaystävänsä ja veljensä Edwardin ystävä Roland Leighton. Ensimmäinen maailmansota puhkesi, ja Edward ja Roland lähtivät rintamalle. Vera ja Roland menivät kihloihin Rolandin ollessa lomalla armeijasta vuonna 1915. Vera päätti keskeyttää kirjallisuuden opinnot ja lähteä vapaaehtoiseksi sotilassairaanhoitajaksi.

Työ kenttäsairaalassa Ranskassa oli traumaattinen kokemus. Roland-sulhanen, Edward-veli ja kaksi läheistä ystävää kuolivat sodassa. Winifred Holtby tuki Brittainia tämän surussa, ja heistä tuli läheisiä ystäviä. Brittainin ja George Catlin mentyä naimisiin Holtby asui heidän luonaan. Holtbyn kuoltua nuorena Brittain näki paljon vaivaa saadakseen tämän tunnetuimman romaanin *South Riding* julkaistua postuumisti.

Sodan jälkeen Brittain palasi yliopistoon mutta vaihtoi pääainetta nykyhistoriaan ymmärtääkseen maailmansotaan johtaneita syitä ja sodan vaikutusta. Vera Brittanista tuli menestyvä journalisti, joka kirjoitti *The Manchester Guardianiin* ja *Time & Tide*-lehteen naisasiasta kuten samapalkkaisuudesta.

Brittainin ensimmäinen romaani *The Dark Tide* ilmestyi vuonna 1923. Vuonna 1933 julkaistu *Testament of Youth* oli myyntimenestys.

Brittain oli pettynyt, kun Kansainliitto ei kyennyt käsittelemään 1930-luvulla nousseita ongelmia. Hänestä tuli kasvavassa määrin pasifisti. Toisen maailmansodan alussa, kun Yhdysvallat ei ollut vielä sodassa, hän kulki puhujakiertueilla. Hän vastusti Saksan kaupunkeihin suunnattuja mattopommituksia, mitä pidettiin epäisänmaallisena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Testament of Youth: Vera Brittain's classic, 80 years on The Guardian 2013
Sri Lankan maantiede

**Sri Lankan maantiede** kertoo Sri Lankan maantieteestä. Sri Lanka (ent. Ceylon) sijaitsee saarella. Tämän saaren ja Intian välissä on Mannarinlahti ja Palkinsalmi. 

## Pinnanmuodot

Saaren keskiosassa on vuoria, joiden korkein huippu on 2&nbsp;524 metriä korkea Pidurutalagala. Tunnetuin vuorenhuipuista on Sri Pada eli Aataminhuippu, joka on uskonnollisesti merkittävä hindulaisille, buddhalaisille, muslimeille ja kristityille.

## Ilmasto
Sri Lankassa ilmasto on trooppisen kuuma ja kostea. Monsuunituuli puhaltaa lounaasta toukokuun ja elokuun välisenä aikana, jolloin on sateisin aika vuodesta. Merenrannikolla sateet ovat runsaita, mutta vuoristo hillitsee sateiden pääsyä idän ja koillisen suuntaan. Vuotuinen sademäärä on lounaisrannikolla 2&nbsp;500 millimetriä, mutta maan itä- ja koillisosassa se on 1&nbsp;000–1&nbsp;500 millimetriä. Vuorten alapuolella olevilla alueilla ilmankosteus on aina hyvin korkea. Erot alankojen ja vuorten rinteiden välillä eivät ole kovin suuria vuodenaikojen suhteen, mutta yö- ja päivälämpötilojen suhteen on enemmän eroa. Vuorten huippujen alueilla, missä lämpötila on paljon alhaisempi kuin vuorten alla, saattaa joskus yöllä lämpötila laskea alle nollan. Merellä esiintyy joskus sykloneja.

## Luonto
Varsin suuri osa maan pinta-alasta on monsuunimetsää. Luonnontilaista metsää on Sinharajan metsänsuojelualueella. Merenrannikolla ja jokisuistoissa on mangrovekasvillisuutta. Yleensä Sri Lankan metsissä kasvavia puita ovat palmut, rautapuu, frangipaani, tulppaanipuu ja kapokkipuu.

## Lähteet
Formula 3000

**Formula 3000** (**F3000**) oli Formula-autojen luokka, jolla kilpailtiin eri sarjoissa.

Sarjoja olivat: FIA:n International Formula 3000, British Formula 3000 -sarja, Auto GP -sarjan alkuvaiheet (myös nimillä Italian Formula 3000, Euro Formula 3000 ja Euroseries 3000) ja japanilainen Super Formula -sarja (aiemmin Japanin Formula 3000 -sarja ja Formula Nippon -nimillä). Lisäksi International Formula Master -sarjaan on viitattu nimellä F3000 International Masters.
Formula 2000

**Formula 2000** tai **F2000** voi tarkoittaa seuraavia:
* F2000 Championship Series, yhdysvaltalainen sarja
* USF2000 Championship, yhdysvaltalainen sarja
* Pacific F2000, yhdysvaltalainen sarja
* Super Formula, ennen japanilainen Formula 2000 -sarja
* F2000 Italian Formula Trophy, italialainen sarja
Juho Hesekiel Pekuri

**Juho Hesekiel Pekuri** (10. huhtikuuta 1858 Siikajoki – 31. lokakuuta 1943 Oulu) oli suomalainen Oulussa vaikuttanut kultaseppä ja talousneuvos.

Juho Pekuri oli Kuopiossa kultasepän opissa ja sai kisällikirjan vuonna 1875. Hän oli sitten kultaseppänä V. Porthanilla Viipurissa 1876–1877 ja kolmen vuoden ajan työnjohtajana Kokkolassa ja Vaasassa. Pekuri perusti vuonna 1881 oman kulta- ja hopeasepänliikkeen Jyväskylään. Hän muutti liikkeen 1884 Ouluun, jossa sitten toimi myöhemmin toiminimellä *Oulun Kultaseppä Oy* osoitteessa Kirkkokatu 23. Pekurilla oli myös sivuliikkeet Tampereella 1897–1913 ja Rovaniemellä 1913–1919. Hän alkoi ensimmäisenä Suomessa valmistaa vuonna 1913 koneellisesti pöytähopeaa, ja hänet tunnettiin myös lapinlusikoiden tekijänä. Pekurin kultasepän työpöytä on esillä Pohjois-Pohjanmaan museossa.

Pekuri osallistui Oulussa kunnalliseen elämään ollen muun muassa 10 vuotta rahatoimikamarin jäsenenä. Hän oli myös mukana oman alansa yhdistyksissä. Hän oli viiden vuoden ajan Oulun Teollisuusyhdistyksen puheenjohtajana ja oli Suomen Kultaseppien Liiton kunniajäsen. Pekuri oli mukana perustamassa Pohjolan Osake-Pankkia ja oli yksi pankin pääosakkaista. Pekurin lahjoituksen turvin hankittiin tutkimuskoneet ja välineet Oulun Diakonissakodin sairaalan silmätautiosastolle.

Juho Pekurin hauta on Oulussa Intiön hautausmaalla.

## Lähteet
Romanikulttuurin museo

**Romanikulttuurin museo** on vuonna 2019 avattu Suomen romanikulttuuriin keskittyvä erikoismuseo, jonka tavoitteena on dokumentoida romanien historiaa ja kulttuuria. Museon näyttelytilat sijaitsevat Lapinlahden sairaalassa Helsingissä ja ovat auki tilauksesta sekä tapahtumien aikaan. Museolla on toimintaa myös Viialassa sijaitsevassa *Laterna Roma* -kulttuuritilassa. 

Suomen romanikulttuurin museo perustettiin laulaja Hilja Grönforsin ja elokuvaohjaaja Katariina Lillqvistin yhteistyönä. Heidän projektinsa sai alkunsa 1980-luvulla Porvoon romanifestivaaleilla. Yhteistyön myötä he alkoivat kerätä romanikulttuurin esineitä, kuten perinteisiä pukuja ja käsityötä. Myös elokuvia ja äänitteitä tuotettiin kulttuurin dokumentoimiseksi. Vuonna 2018 museo rekisteröitiin virallisesti ja sai ensimmäiset pitkäaikaiset avustukset ja rahoituksen. Museo on tehnyt yhteistyötä kansainvälisten toimijoiden kanssa ja järjestänyt näyttelyitä ja tapahtumia. Tällä hetkellä museo suunnittelee yhteistyötä Oulu 2026 -Euroopan kulttuuripääkaupunkihankkeen kanssa ja työpajoja nuorille romanitaiteilijoille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Romanikulttuurinmuseo.com - kotisivut
* Romano mirits, 19.10.2021, Äidin patakukkoa ja piimää - keittokirjauutuus ja Romanikulttuurin museon muita kuulumisia
Lasten tasavalta

**Lasten tasavalta** on Yleisradion lastenohjelmien tuottama 12-osainen televisiosarja vuodelta 2020. Sarjan on ideoinut ja käsikirjoittanut Ville Nummenpää ja ohjannut Rami Saarijärvi. Suomea vuorotellen johtavia presidenttejä näyttelevät Ella Korpinen ja Osku Perkiö.

Sarja on osa kampanjaa, jonka tavoitteena on vahvistaa lasten kiinnostusta ja osallistumista päätöksentekoon. Kampanjan toteuttajia olivat Opetushallitus, Opetusalan Ammattijärjestö OAJ, Suomen nuorisoalan kattojärjestö Allianssi, Kehittämiskeskus Opinkirjo ja Lastensuojelun Keskusliitto sekä Suomen  oikeusministeriön johtama kansallisen demokratiaohjelma.

Sarjaa kuvattiin vuonna 2019 Helsingissä (muun muassa eduskunnan istuntosalissa), Pirkanmaalla, Turussa ja Ahvenanmaalla.

## Vastaanotto
*Seura*-lehdessä Henri Waltter Rehnström kirjoitti, että on luonnollista että suosittua poliittista fiktiota tuotetaan myös lapsille. Hänestä sarjan maailma on viehättävän hupsu ja saatu uskottavasti haltuun, mutta dramaturgia hieman ontuu.

## Lähteet
Arvo Vikman-Lahdensuu

**Arvo Vikman-Lahdensuu** (12. syyskuuta 1881 Hämeenlinna – 9. huhtikuuta 1938 Hämeenlinna) oli suomalainen sotilaskapellimestari ja säveltäjä.

Arvo Vikman-Lahdensuu palveli torvensoittajana Hämeen tarkk'ampujapataljoonassa aina pataljoonan hajottamiseen saakka vuonna 1902. Hän opiskeli sitten Helsingin musiikkiopistossa ja suoritti lukkari-urkurikurssin toimien sen jälkeen lukkari-urkurina muun muassa Hämeenlinnassa ja Vaasassa.

Suomen sisällissodan jälkeen Vikman-Lahdensuu oli Karjalan Ratsujääkärirykmentin ja Hämeen Ratsurykmentin kapellimestarina ja toimi useiden soittokuntien kapellimestarina  muun muassa Lappeenrannassa, Tainionkoskella, Kotkassa ja Kuopiossa. Viimeksi hän asui Hämeenlinnassa toimien säveltäjänä ja toimi vuodesta 1937 Hämeenlinnan kansalaisopiston kuoron johtajana.

Vikman-Lahdensuu sävelsi useita sotilasmarsseja sekä overtyyrejä, piano-, yksinlaulu- ja kuorosävellyksiä.

Arvo Vikman-Lahdensuu oli naimisissa Vesilahden Narvasta kotoisin olleen laulajatar Ester Vikman-Lahdensuun (k. 1974) kanssa. Heillä oli Valkama-niminen kesähuvila Vesilahden Kostianrannassa. Kesäisin Arvo Vikman-Lahdensuu johti Narvan Soittokuntaa eri tilaisuuksissa muun muassa Narvan Seurantalon vihkiäisissä 1935.

Arvo Vikman-Lahdensuu kuoli 56-vuotiaana huhtikuussa 1938 Hämeenlinnan lääninsairaalassa lyhyen sairauden jälkeen.

## Lähteet