open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gustaf Fredrik Wirsén

**Gustaf Fredrik Wirsén** (21. lokakuuta 1779 Viapori – 9. joulukuuta 1827) oli ruotsalainen kreivi, poliitikko ja virkamies. Hän oli yksi Kaarle XIV Juhanan merkittävimmistä neuvonantajista erityisesti talousasioissa.

Wirsén oli Ranskan–Ruotsin sodassa ylisotakomissaari ja kenttätoimiston päällikkö vuosina 1805–1807. Hänet nimitettiin valtiokomissaariksi valtiokonttoriin vuonna 1807. Wirsénistä tuli sota-asioiden valtiosihteeri vuonna 1812 ja valtiokonttorin johtaja vuonna 1818. Hänestä tuli valtakunnan yleisten asioiden neuvoston jäsen vuonna 1809. Vuonna 1824 hänet nimitettiin ministeriksi. Wirsén oli Kuninkaallisen sotatieteiden akatemian jäsen vuodesta 1808 ja Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1817.

Wirsén aateloitiin vuonna 1812. Hänestä tuli vapaaherra vuonna 1815 ja kreivi vuonna 1826. Wirsén valittiin Ruotsin akatemiaan 12. kesäkuuta 1826 Isac Reinhold Blomin seuraajana. Hän oli Ruotsin akatemiaan myös valitun Carl David af Wirsénin isoisän veli.

## Lähteet
Gustaf Martin von Essen

**Gustaf Martin von Essen** (30. toukokuuta 1883 Kortesjärvi – 12. helmikuuta 1954 Vaasa) oli suomalainen lääkäri, joka sai professorin arvonimen.

Von Essenin vanhemmat olivat kirkkoherra Gustaf von Essen ja Maria Louise Mandellöf ja puoliso vuodesta 1914 sairaanhoitaja Martha Gunilla Tawast. Von Essen tuli ylioppilaaksi 1902 ja valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1906 ja lisensiaatiksi 1911. Hän oli valmistuttuaan ensin lääkäri Porvoossa ja Närpiössä ja sitten Kristiinankaupungin kaupunginlääkäri ja sairaalan lääkäri 1912–1922 ja Vaasan lääninsairaalan ylilääkäri 1922–1951, toimien vuodesta 1931 Seinäjoella. Eläköidyttyään hän hoiti vielä yksityispraktiikkaa Vaasassa. Kristiinankaupungin kaupunginvaltuuston jäsen von Essen oli 1914–1917, toimien sen varapuheenjohtajana 1917. Hän oli myös va. sotilassairaalan lääkäri 1918–1919, talvisodan aikana 1939–1940 sotasairaalan päällikkölääkäri ja jatkosodan aikana 1941–1944 sotasairaalan johtajalääkäri Seinäjoella. Von Essen sai professorin arvonimen 1950.

## Lähteet
Berean Fellowship of Churches

**Berean Fellowship of Churches** on yhdysvaltalainen baptistinen kirkkokunta. Kirkkokunta perustettiin 21. elokuuta 1932 Nebraskan North Plattessa. Aluksi kirkkokunta tunnettiin nimellä *Church of the Open Bible*, mutta vuonna 1935 nimi muutettiin muotoon *Berean Fundamental Church*. Kirkkokunnalla on nykyisin 57 seurakuntaa eri osavaltioissa.

Kirkkokunnan seurakunnat vihkivät ainoastaan miehiä seurakunnan paimenen tehtäviin. Sekä miehiä että naisia voidaan valtuuttaa tiettyihin tehtäviin seurakunnissa, mutta vain kolmen vuoden ajaksi. Luvat voidaan kuitenkin uusia kolmen vuoden jälkeen. Yhteisön paikallisseurakunnat ovat itsehallinnollisia ja niitä johtaa usein vanhimmisto tai vanhin. 

## Lähteet
Yūsuke Ōyama

**Yūsuke Ōyama** (; s. 25. toukokuuta 1994) on japanilainen baseball-pelaaja. Hän on ammattilainen Hanshin Tigers -seurassa Nippon Professional Baseballin Central Leaguessa.

## Aiheesta muualla
North American Baptist Conference

**North American Baptist Conference** (lyh. **NAB**) on yhdysvaltalainen baptistinen kirkkokunta. Kirkkokunta on suurin saksalaistaustaisten seurakuntien järjestö Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Kirkkokuntaan kuuluu yhteensä yli 400 yhteistyöseurakuntaa, jotka on jaettu 12 maantieteelliseen alueeseen. NAB:n ulkomaisiin lähetyskenttiin kuuluvat muun muassa Kamerun, Brasilia, Japani, Unkari, Romania, Aasia ja Nigeria.

## Lähteet
Church of Our Lord Jesus Christ of the Apostolic Faith

**Church of Our Lord Jesus Christ of the Apostolic Faith** (lyh. **COOLJC**) on yhdysvaltalainen helluntailainen kirkkokunta, joka on perustettu vuonna 1919. Kirkkokunnan perustaja on Robert C. Lawson. Lawson perusti New Yorkin Harlemin *Refuge Church of Christin*. Kirkosta tuli vaikutusvaltainen toimija afroamerikkalaisten helluntailaisten yhteisön parissa. 

Piispa Lawsonin kuoltua vuonna 1961 kirkon johtoon muodostettiin apostolien neuvosto. Toisena puheenjohtajana toimi Hubert J. Spencer. Samana vuonna piispa William L. Bonner ryhtyi johtamaan Harlemin *Greater Refuge*-temppeliä. Bonner toimi johtajana vuosina 1973–1995. Bonnerin johdolla kirkkokunta kasvoi yli 500 jäsenseurakunnan ja lähetysjärjestön yhteisöksi.

## Kannatusalueet
COOLJC:n suhteellisesti vahvimpia kannatusalueita osavaltioittain ovat Etelä-Carolina,  Virginia, Alabama, Delaware ja Connecticut. Yksittäisistä kaupungeista vahvimpia ovat Eagle Pass, Orangeburg, Talldega-Sylacauga, Martinsville ja Hinesville.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kirkkokunnan verkkosivusto
Associate Reformed Presbyterian Church

**Associate Reformed Presbyterian Church** (lyh. **ARPC**) on yhdysvaltalainen presbyteerinen kirkkokunta. Kirkkokunnan juuret johtavat Skotlannin kirkon perustamiseen 1560. ARPC syntyi Skotlannin kirkon kahdesta uudistusvirrasta: Associate Presbyterystä ja Reformed Presbyterystä.

Ensimmäiset Pohjois-Amerikan presbyterit perustettiin Pennsylvaniaan vuosina 1750-1770. Vuonna 1782 presbyteerit yhdistyivät ja muodostivat Philadelphiaan *Associate Reformed Synodin*. Vuoteen 1803 mennessä kirkko oli kasvanut erityisesti etelässä, ja se jakautui neljään synodiin. Carolinan synodi oli ainoa jäljellä oleva 1800-luvun lopulla.  Muut synodit yhdistyivät ja sulautuivat United Presbyterian Churchiin 1800-luvun kuluessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kirkkokunnan verkkosivusto
Roquebillière

**Roquebillière** on kunta Kaakkois-Ranskassa Alpes-Maritimesin departementissa Provence-Alpes-Côte d’Azurin alueella. Se sijaitsee Vésubiejoen varrella, noin 50 kilometriä Nizzan kaupungista pohjoiseen.

## Historia
Kunnan historia ulottuu 1000-luvulle. 1200-luvulla rakennettiin ensimmäinen linna, jota seurasi vuonna 1376 perustettu kylä ja kirkko. Näitä ei ole enää olemassa, mutta ne ovat saattaneet sijaita vanhan kaupungin, Roquebillière-le-Vieux’n paikalla. Joen toisella puolella oli Gast-niminen tila 1000-luvun jälkipuoliskolla. Siellä oleva kirkko uskottiin Johanniittain ritarikunnan huomaan vuonna 1141. Kirkko rakennettiin uudelleen vuonna 1533, ja se sai nimen Saint-Michel-du-Gastin kirkko.

## Luonnononnettomuudet
Kuntaa ovat koetelleet vuosisatojen aikana usea luonnononnettomuudet, kuten maanjäristykset, maanvyörymät ja tulvat. Viimeisin tuhoisa maanvyörymä oli vuonna 1926, jolloin puolet kylästä tuhoutui. Viimeisin tuhoa kylvänyt tulva koettiin vuonna 2020.


Tiedosto:Catastrophe de Roquebillière près de Nice (Agence Meurisse, 1926).jpg|Vuoden 1926 maanvyörymä
Tiedosto:Roquebillière après la tempête Alex.jpg|Vuoden 2020 tulvan tuhoja


## Lähteet

## Aiheesta muualla
OpFires

**OpFires** (koko nimeltään **Operational Fires**) on kehitteillä oleva yhdysvaltalainen maasta laukaistava hypersooninen ohjus, jonka taistelukärkenä on jonkintyyppinen liitokärki. Järjestelmää kehittää DARPA, ja projektin tärkeimpänä kumppaniyhtiönä on Lockheed Martin.

## Kehitys
Projekti uuden 500–5&nbsp;500 kilometriin yltävän hypersoonisen ohjuksen kehittämiseksi alkoi DARPAn ja Yhdysvaltain maavoimien yhteistyönä vuonna 2017. Vielä tuolloin voimassa ollut INF-sopimus kielsi tämänkaltaiset keskimatkan risteily- ja ballistiset ohjukset, mutta väitetysti ei hypersoonisia. Nimi *Operational Fires* viittaa taktisen ja strategisen tason väliin jäävään operatiiviseen keskimatkan vaikutuskykyyn, joka projektissa yritetään luoda.

OpFiresin on tarkoitus olla niinikään hypersoonista, mutta pidemmän kantaman Long-Range Hypersonic Weaponia (LRHW) pienempi ja edullisempi, ja siten soveltuvampi suuren määrän ohjuksia vaativiin hyökkäyksiin. Järjestelmän tarkoitus on kyetä iskemään ohjuspuolustuksen läpi kohteisiinsa hyvin tarkasti ja nopeasti. Yksi täkeimpiä uusia ominaisuuksia on kiinteää ajoainetta käyttävä moottori, joka voidaan sammuttaa kesken lennon. Normaalisti tälläinen moottori on päällä kunnes ajoaine loppuu, joten uusi teknologia mahdollistaa iskut myös maksimikantamaa huomattavasti lähemmäksi, kun moottori voidaan sammuttaa halutussa kohdassa.

Järjestelmää kehittää DARPA, ja projektin pääyhteistyökumppanina on Lockheed Martin, joka muun muassa rakentaa ohjukset. Ohjusten laukaisumoottorit toimittaa Northrop Grumman. Ohjuksen ensimmäinen koelaukaisu tehtiin heinäkuussa 2022 White Sands Missile Rangessa.

## Suunnittelu
OpFiresin kantama on suunnitellusti 1&nbsp;609 kilometriä (1&nbsp;000 mailia). Ohjus on hypersooninen eli se lentää yli viisinkertaisella äänennopeudella, mikä tarkoittaa, että se saavuttaa kantaman sisällä olevan kohteen teoreettisesti maksimissaan 20 minuutissa. Ohjus on kaksivaiheinen. Alemman vaiheen rakettimoottori laukaisee ohjuksen korkealle ilmaan ja ylempi vaihe kuljettaa sitä hypersoonisella nopeudella kohti maalia. Ylempi vaihe sisältää uudentyyppisen sammutettavan kiinteäajoaineisen rakettimoottorin.

OpFires-ohjuksen taistelukärkenä on liikkeisiin kykenevä liitokärki (*boost-glide weapon*), jonka muuttuva lentorata tekee torjunnasta vaikeaa. Ohjuksella voidaan tiettävästi kuljettaa erityyppisiä liitokärkiä. Liitolaite on todennäköisesti sama kuin AGM-183A ARRWissa.

OpFires-ohjus laukaistaan kontista, jota voi kuljettaa lähes mikä tahansa Palletized Load System -kuormajärjestelmän omaava asevoimien kuorma-auto. Tämä mahdollistaa hyvän käyttöjoustavuuden, koska ei tarvita varta vasten suunniteltua ohjuslavettia.

## Lähteet
Evangelical Presbyterian Church

**Evangelical Presbyterian Church** (lyh. **EPC**, ) on yhdysvaltalainen presbyteerinen kirkkokunta. Kirkkokunnan juuret ovat sisällissodassa vuonna 1861 eteläiseen ja pohjoiseen jakautuneiden presbyteerien yhdistymisessä. Evankelinen presbyteerikirkko perustettiin kun amerikkalaisten presbyteerien kaksi suurta haaraa valmistautuivat yhdistymään. Evankelinen presbyteerikirkko muodostettiin konservatiivien toimesta, jotka hylkäsivät emokirkkojen teologisen liberalisoitumisen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kirkkokunnan verkkosivusto
Allopregnanoloni

**Allopregnanoloni** on luonnossa esiintyvä neurosteroidi, jota syntyy kehossa progesteronista. Se toimii muun muassa GABAA-reseptorin positiivisena allosteerisena modulaattorina.

## Kemia
### Biosynteesi
Allopregnanolonin biosynteesi aivoissa alkaa progesteronin muuntamisesta 5α-dihydroprogesteroniksi 5α-reduktaasin vaikutuksesta. Sen jälkeen 3α-hydroksisteroididehydrogenaasi muuttaa tämän välituotteen allopregnanoloniksi. Aivoissa olevaa allopregnanolonia tuottavat aivokuoren ja hippokampuksen pyramidaaliset hermosolut ja basolateraalisen amygdalan pyramidin kaltaiset neuronit.

## Lähteet
Naftionihappo

**Naftionihappo** (C10H9SNO3) eli **Pirian happo** on sulfonihappoihin ja fenoli- ja aniliinijohdannaisiin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muiden yhdisteiden, erityisesti väriaineiden, valmistukseen.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa naftionihappo on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja liukoisuus kasvaa lämpötilan noustessa. Emäksiin se liukenee hyvin. Aine liukenee vähäisessä määrin myös etanoliin. Naftionihappo hajoaa kuumennettaessa ennen sulamispistettään. Sen happovakion arvo on 2,1·10-3. Yhdisteestä tunnetaan lisäksi kidevedellinen seskvihydraatti (C10H9SNO3·1½H2O)

Ensimmäisenä naftionihappoa valmisti Raffaele Piria 1-nitronaftaleenin ja natriumsulfiitin reaktiolla. Teollisesti ainetta valmistetaan kuitenkin 1-naftyyliamiinin ja väkevän rikkihapon reaktiolla. Reaktiossa muodostuu ensin 1-naftyyliammoniumvetysulfaattia, joka kuumennettaessa 180&nbsp;°C:n lämpötilaan muodostaa naftionihappoa.
:

Naftionihappoa käytetään lähtöaineena valmistettaessa useita atsovärejä ja atsovärien synteeseissä käytettävien muiden yhdisteiden valmistukseen. Sitä käytetään myös valokuvauskemikaalina.

## Lähteet
Lyly-myrsky

**Lyly-myrsky** oli pieni ja voimakas matalapaine, joka liikkui Länsi- ja Etelä-Suomen yli illalla ja yöllä 1.–2. marraskuuta 2024. Suomen merialueilla havaittiin mittaushistorian ensimmäinen hirmumyrsky, kun Rauman Kylmäpihlajassa mitattiin 10 minuutin keskituuleksi 33,5 m/s. Maa-alueiden kovin puuska 26,1 m/s mitattiin Porin rautatieasemalla. Enimmillään yli 40 000 asiakasta oli samanaikaisesti ilman sähköä.

Myrskyvahingot rajautuivat suhteellisen pienelle alueelle rannikon läheisyyteen Satakunnassa ja Varsinais-Suomessa, mutta ne olivat paikoin suuria. Sähköverkko vaurioitui pahoin Eurajoella ja osissa Raumaa, missä yhteensä noin 900 asiakasta oli edelleen ilman sähköä 3 päivää myrskyn jälkeen. Myös Eurajoella sijaitsevan kantaverkon suurjännitelinjan kaksi voimajohtopylvästä kaatui tuulen voimasta. Kaikkiaan Satakunnan pelastuslaitokselle kertyi lähes 500 myrskyyn liittyvää tehtävää. Varsinais-Suomessa vastaava luku oli yli 250.

Lyly-myrskyn voimakkuutta ei pystytty tarkasti ennustamaan. Myrsky johtui voimakkaan suihkuvirtauksen alueelle syntyneestä matalapaineesta sekä tavanomaista lämpimämmästä merivedestä, joka mahdollisti paksun ilman sekoittumiskerroksen ja siten suihkuvirtauksen voimistamien tuulien pääsyn maanpinnalle asti.

## Katso myös
* Elokuun myrsky

## Lähteet
Church of the Nazarene

**Church of the Nazarene** on yhdysvaltalainen pyhityskristillinen kirkkokunta. Kirkkokunta on perustettu vuonna 1908 Texasin Pilot Pointissa. Kirkkokunnan juuret ulottuvat kuitenkin 1800-luvun puolivälin Charles Finneyn ja Phoebe Palmerin herätyksiin.

Kirkkokunta muodostettiin vuonna 1908 Association of Pentecostal Churches in American ja Church of the Nazarenen yhdistyessä. Vuonna 1908 kirkkokuntaan liittyi myös Holiness Church of Christ. Sana "helluntailainen" poistettiin nimestä vuonna 1919. Kirkkokunta on opiltaan wesleyläinen.

## Kannatusalueet
Church of the Nazarenen suhteellisesti vahvimpia kannatusalueita osavaltioittain ovat Pohjois-Dakota, Idaho, Kansas, Indiana ja Oklahoma. Yksittäisistä kaupungeista vahvimpia ovat Maysville, Seymour, Decatur, Fargo ja Lima.

## Lähteet
Tina Bokutšava

**Tinatin "Tina" Bokutšava** (; s. 29. toukokuuta 1983) on georgialainen poliitikko ja Yhdistynyt kansallinen liike -puolueen puheenjohtaja kesästä 2024 alkaen. Hän oli puolueen parlamenttiryhmän puheenjohtaja, ja nousi puoluejohtoon edeltäjänsä vetäydyttyä terveyssyistä.

Bokutšava on ollut kansanedustaja vuodesta 2012. Hän on opiskellut Yhdysvalloissa Tuftsin yliopistossa ja toimintut lyhyesti diplomaattina sekä valtion tilintarkastusviraston varajohtajana.

## Lähteet
Tsout

**Tsout** (tsouksi: *Cou*, , ) ovat yksi Taiwanin alkuperäiskansoista, joita tunnustetaan virallisesti olevan 16. Vuonna 2020 maan alkuperäiskansojen neuvosto arvioi tsouiden määräksi 6702 henkilöä. Merkittävä osa tsouista puhuu mandariinikiinaa. Alkuperäiskieli tsouta puhuu arviolta vain 10 %, mutta elvytystyötä kielen säilymiseksi on tehty. Tsoun puhujien määrä painottuu lähes yksinomaan vanhempaan väestöön. Osana kielen, ja kulttuurin noin muutenkin, elvyttämistä tsou-taustaisia nuoria on yritetty kannustaa muuttamaan takaisin tsouiden kotiseuduille Chiayin piirikunnan vuoristoisille alueille.

Taiwanin ollessa osa Japania tsouilla oli verrattain hyvät suhteet japanilaisiin siirtomaaisäntiin. Syiksi tähän on arveltu olleen mm. se, että tsout uskoivat japanilaisten olleen kauan sitten kadonnut sukulaiskansa, johon menetettiin yhteys suuren tulvan seurauksena. Tämän takia tsout ottivat lähtökohtaisesti vastaan japanilaisten mukanaan tuoman koulutuksen kielen, lääketieteen ja maanviljelyksen saralla, eivätkä tsout juurikaan vastustaneet kolonialismia.

Tsout ovat perinteisesti eläneet vuoristoisella alueella, jossa nämä ovat viljelleet maata ja metsästäneet mm. kauriita ja villisikoja. Ilmastonmuutos on vaikuttanut negatiivisesti tsouiden elämään, koska he ovat joutuneet vaihtamaan viljelemiään kasveja, mutta myös perinteisissä rituaaleissa käytettävät kasvit ovat aiempaa harvalukuisempia.

Höyhenillä koristellut nahkapäähineet ovat olleet miesten tunnusomainen asuste, jolla ilmaistaan urhollisuutta. Naisten tunnusomaisia asusteita ovat olleet mustat päähuivit ja pitkät hihat. Kankaiden värjäys on merkittävä osa kulttuuria, ja erityisesti miehet käyttävät suosivat punaista. Tsouiden luomismyytin mukaan jumalat tulivat alas Yu Shan -vuorelta (Taiwanin korkein vuori) ja ravistelivat kiinanambrapuuta, josta varisseista hedelmistä syntyivät tsouiden esivanhemmat. Tästä syystä metsän rooli elämän antajana ja pyhänä paikkana korostuu perinteisessä tsou-kulttuurissa. Nykyään suurin osa tsouista (72 %) on kristittyjä ja 28 % seuraa animismia.

Tsouilla on kolme tärkeää festivaalia, mayasvi, miyapo ja homeyaya, joita juhlitaan yhteisöllisissä ruohokattoisissa rakennuksissa nimeltä kuba. Festivaaleista homeyayaa juhlitaan satokauden päätteeksi ja sen yhteydessä yhteisön vanhimmat ovat perinteisesti päättäneet mayasvin ajankohdan. Mayasvi on tsouiden tärkein juhla ja se on perinteisesti pidetty ennen jahtia tai sotaa, mutta nyttemmin sen ajankohdaksi on vakiintunut helmikuu. Lisäksi mayasvin merkitys on aikojen saatossa muuttunut sotureiden kunnioittamisesta kohti tsou-kulttuurin juhlimista ja säilyttämistä noin yleisesti. 

## Lähteet
Mikey ja Nicky

**Mikey ja Nicky** (videojulkaisuna **Pelkojen yö**, engl. *Mikey and Nicky*) on Elaine Mayn käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen rikosdraama vuodelta 1976. Elokuvan pääosia, mafian tappotuomiota pakoilevaa pikkunilkkiä ja tätä auttavaa lapsuudenystävää ajelehtimassa New Yorkin yössä, näyttelevät John Cassavetes ja Peter Falk.

## Tuotanto
Elokuva kuvattiin jo vuonna 1973 ja sai suppean julkaisun vuonna 1976. Elaine May ylitti elokuvan teossa budjetin ja aikataulun ja joutui tuotantoyhtiön kanssa riitoihin, joita puitiin oikeussalissa. Elokuva julkaistiin torsona, mutta vuonna 1978 May pääsi tekemään siitä haluamansa version, jonka Criterion Collection julkaisi 2019.

## Vastaanotto
Helena Yläsen (*Helsingin Sanomat*) mielestä elokuva on hieno mutta unholaan jäänyt kuvaus petoksen ja ystävyyden kuvioista rikollisten maailmassa. ”Cassavetesin elokuvien kaltainen yhden yön puheryöppy ja improvisoitu toiminta ovat Maylla hyvin käsissä ja nayttelijöiden ilmaisu on sekä oivaltavaa että tuoretta.”

Asko Alasen (*[[Video-opas]]*) mielestä elokuva on puristava öinen kaupunkipainajainen alamaailman lakien maailmassa. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

## Lähteet
Veli Tage Snellman

**Veli Tage Snellman** (21. helmikuuta 1893 – 23. tammikuuta 1976) oli suomalainen sisustusarkkitehti ja mainostaiteilija.

Snellman suunnitteli Suomen teollisuustuotteiden näyttelyn Milanon messuille vuonna 1924. Vuonna 1934 hän suunnitteli kotimaisten teollisuuden tuotteiden näyttelyn, joka pidettiin helmikuussa Kotimaisen Viikon yhteydessä Helsingissä. Snellman piti oman näyttelynsä Helsingin Taidehallissa syksyllä 1931.

## Kirjallista tuotantoa
* *Ikkuna reklami*; kuvittanut ja kirjoittanut W. T. Snellman. Suomen osuuskauppojen keskuskunta, Helsinki 1927
* *Ikkunamainonta*; kirj. ja kuv. W. T. Snellman. WSOY 1930

## Lähteet
Kuva Weli Tage Snellmanin haudalta Hietaniemen hautausmaallahttps://commons.wikimedia.org/wiki/File:Hautakuva_Weli_Tage_Snellman.jpg

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Veli Tage Snellmanin piirustuksia Finnassa
Alejandro Agustín Jover Rodríguez

**Alejandro Agustín Jover Rodríguez** (s. 20. joulukuuta 1968, Kuuba) on suomalaiskuubalainen liikemies, kirjailija ja espanjan kielen opettaja. Jover valmistui diplomi-insinööriksi Pietarin kaivoskorkeakoulusta (Санкт-Петербургский горный университет императрицы Екатерины II (Горный институт) vuonna 1992. Hän valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2002.

Jover perusti vuonna 1997 yrityksen Kielikoulu Nuevo Mundo Oy.

## Perhe
Alejandro A. Jover Rodríguezin isä oli taloustieteilijä Pedro Agustín Jover Abella ja äiti on matematiikan opettaja Magalis Petronila Rodríguez Silvera. Alejandro A. Jover Rodríguez on ollut vuodesta 2008 naimisissa Alena Mishinan kanssa.

## Julkaisut
* Aga, glagoly! : venäjän yleisimmät verbit taivutuksineen. . Tekijät: Mishina, Alena, Alejandro A. Jover Rodríguez. Kustantaja: Otava 2008. Kieli: Suomi, venäjä.
* Abi spanska. . Tekijät: Alejandro A. Jover Rodríguez, Kaija Kaasinen, Charlotte Heinrich. Kustantaja Helsingfors Schildts. 2010. Kieli: Suomi, ruotsi.
* Abi espanja. . Tekijät: Alejandro A. Jover Rodríguez, Kaasinen, Kaija.  Julkaisuvuosi: 2007. Kustantaja: Finnlectura. Kieli: Suomi, espanja.
* Es fácil : 150 espanjan tavallisinta verbiä. . Tekijä: Alejandro A. Jover Rodríguez. Kustantaja: Otava 2004. Kieli: Suomi, espanja.
* Vive la vida! . Tekijä: Alejandro A. Jover Rodríguez. Kustantaja: Kielikoulu Nuevo Mundo oy 2004. Kieli: Suomi, espanja.
* Cultura y comunicacion. . Tekijä: Alejandro A. Jover Rodríguez. Kieli: Suomi, espanja. Kustantaja: Kielikoulu Nuevo Mundo oy 2002. Kieli: Suomi, espanja.
* Nuevo Mundo.  Tekijät: Alejandro A. Jover Rodríguez; Lukkarinen, Leena; Quesada, Myriam. Kustantaja: Edita 2002.  Kieli: Suomi, espanja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  Kielikoulu Nuevo Mundo oy
Kinnin kirkko (Nordre Land)

**Kinnin kirkko** () on Nordre Landin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1956.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kinnin kirkko

**Kinnin kirkko** voi tarkoittaa seuraavia:

* Kinnin kirkko, kirkko Kinnin kunnassa Norjassa
* Kinnin kirkko, kirkko Nordre Landin kunnassa Norjassa
Skjønnen kirkko

**Skjønnen kirkko** () on Nore og Uvdalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1879.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hova

**Hova** on Gullspångin kunnan keskustaajama Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1&nbsp;272 asukasta vuonna 2021.

## Kuvia

Battle of Hova memorial.jpg|Hovan taistelun muistomerkki


## Tunnettuja henkilöitä
* Stig "Stikkan" Anderson (1931–1997), ABBA:n manageri

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Guoyu

**Guoyu** (, ) on Taiwanissa käytetty nimitys mandariinikiinan standardimuodosta.

## Määritelmä ja historia
Toisinaan Taiwanissa käytetään myös neutraalimpaa nimeä *huayu* (). Kiinan kansantasavallassa käytettävä nimitys mandariinikiinan virallisesta standardista on putonghua ().

Useammat kielitieteilijät ovat sanoneet, että guoyu, niin kuin putonghuakin, on tekemällä tehty standardimuoto, joka ei kaikilta osin vastaa äidinkielisten mandariinikiinan puhujien käyttämää kieltä.

## Kirjakieli
Taiwanissa käytetään virallisesti perinteisiä kiinalaisia kirjoitusmerkkejä. Translitteroinnissa voidaan käyttää Manner-Kiinassa kehitetyn pinyinin sijaan bopomofoa.

Joistain kirjoitusmerkeistä on olemassa yksinkertaisempi, lähinnä käsikirjoituksessa käytettävä versio:

## Erot putonghuahan
Guoyu ja putonghua ovat molemmat mandariinikiinan eri standardimuotoja, minkä vuoksi ne ovat myös hyvin pitkälti keskenään ymmärrettäviä. Molempien sisällä esiintyy kuitenkin variaatiota.

### Fonologiset
Verrattuna putonghuahan guoyussä esiintyviä yleisiä ääntämyseroja ovat mm. seuraavat:

* sanaloppuiset  ja  äännetään  ja 
* retrofleksit ,  ja  sulautuvat yhteen äänteiden ,  ja  kanssa
* ns. erhua, eli retrofleksiset vokaalit, on harvinaista

Vuonna 1992 tehdyssä tutkimuksessa kävi ilmi, että 3500 käytetyimmän kirjoitusmerkin kohdalla ilmeni ääntämyksellisiä eroja 22,5 prosentilla merkeistä, kun vertailtiin guoyun ja putonghuan puhujia. 

Vierasperäisten sanojen ja nimien litterointi kiinaksi vaihtelee guoyun ja putonghuan välillä.

### Sanastolliset ja kieliopilliset
Joidenkin sanojen kohdalla guoyullä ja putonghualla on käytössä eri sana:

## Lähteet

* 
* 

### Viitteet
Otterbäcken

**Otterbäcken** on taajama Gullspångin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 614 asukasta vuonna 2021.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Skagersvik

**Skagersvik** on asuinalue Gullspångin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Skagersvik oli vuoteen 2015 oma taajamansa, minkä jälkeen se on laskettu osaksi Gullspångia.

## Lähteet
Paikallispuhelu

**Paikallispuhelu** eli **lähipuhelu** on puhelinverkon yhtenäisen numeroalueen sisäinen puhelu. Paikallispuhelussa ei tavallisesti valita suuntanumeroa.

## Paikallispuhelu Suomessa
Suomessa paikallispuheluita ovat kiinteän puhelinverkon eli lankapuhelinverkon telealueen sisäiset puhelut.

Uudenmaan telealueella on poikkeuksellisesti kaksi numerointialuetta, joilla on eri suuntanumerot (09 ja 019). Näiden numerointialueiden väliset puhelut ovat myös paikallispuheluita, vaikka niissä on käytettävä suuntanumeroa. 

## Katso myös

* Kaukopuhelu

## Lähteet
Hovan taistelu

**Hovan taistelu** käytiin 14. kesäkuuta 1275 Ruotsin kuninkaan Valdemar Birgerinpojan ja hänen veljiensä Maunun ja Eerikin välillä Hovassa nykyisen Gullspångin kunnan alueella. Se päättyi veljien voittoon. Valdemar joutui pakenemaan maasta ja Maunu, myöhemmin lempinimeltään Ladonlukko, nousi kuninkaaksi. 

Valtataistelun taustalla oli, että heidän isänsä Birger-jaarli oli elossa ollessaan valinnut kuopuksensa Valdemarin muodolliseksi kuninkaaksi halliten kuitenkin todellisuudessa itse. Birgerin kuoltua Valdemar nousi valtaan, mutta hänen tuhlaileva elämäntyylinsä ja useat avioliiton ulkopuoliset naissuhteet eivät miellyttäneet veljiä. Hyvittääkseen aviorikoksensa kirkon silmissä Valdemar lähti vuonna 1274 pyhiinvaellukselle Roomaan, minä aikana veljet kokosivat armeijan. Palatessaan Ruotsiin Valdemar pyrki oman armeijansa avulla estämään vallankaappauksen, mutta armeijoiden kohtaaminen Hovassa kesäkuussa 1275 päättyi Valdemarin tappioon. Hän pakeni Norjaan, ja Maunu nousi kuninkaaksi.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Suzani

**Suzani** on keskiaasialainen kirjontatyyli, joka tunnetaan Tadžikistanissa ja Uzbekistanissa. Tekniikka syntyi satoja vuosia sitten ja sai nimensä persian kielen neulaa tarkoittavasta sanasta *suzan*. 

Sekä Tadžikistanissa että Uzbekistanissa tehdään kaiken kaikkiaan saman tyylisiä töitä, eli töistä ei ole havaittavissa varsinaisia kansallisia eroja. Muita alueellisia tyylieroja kuitenkin on paljon. Eri alueilla saatettiin käyttää eri värejä tai kuvioita tai asetella kuviointi eri tavalla. 

Suzania kirjotaan käsin.

Perinteisesti suzania varten on käytetty kirjontalankana silkki- tai villalankaa ja joskus myös paperinarua. 1800-luvun loppuun saakka naiset kasvattivat itse silkkiperhosen toukkia ja tekivät koteloista lankaa.

## Maittain

### Uzbekistan
Uzbekistanissa suzanikirjonnalla oli tapana koristella myötäjäisiin kuuluvat kodintekstiilit ja seinävaatteet. Työt olivat arvokkaita, ja niitä saatettiin työstää useamman sukupolven ajan. Tekniikkaa alettiin käyttää vähemmän 1920-luvulla sen jälkeen, kun Neuvostoliitto otti maassa vallan. Myös kirjottuja tuotteita alettiin tuolloin valmistaa teollisesti, jolloin perinteisten käsitöiden valmistus väheni. Suzania ei vuosikymmeniin juuri kirjottu.

Vuosina 1991-2016 useimmat ulkomaalaiset eivät päässeet matkustamaan Uzbekistaniin, koska maan rajat olivat kiinni. Kun turisteja alkoi saapua maahan enemmän, myös suzanitöiden valmistus alkoi elpyä. Nykyään maassa on naisia, jotka tekevät suzanitöitä elannokseen.

Tiedosto:Stamps of Uzbekistan, 2009-32.jpg|alt=
Tiedosto:Stamps of Uzbekistan, 2009-33.jpg
Tiedosto:Stamps of Uzbekistan, 2009-34.jpg
Tiedosto:Stamps of Uzbekistan, 2009-35.jpg


## Lähteet

* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* . Kuvia erimaalaisista suzanitöistä.
Mersekhemre Ined

**Mersekhemre Ined** oli muinaisen Egyptin 13. dynastiaan kuuluva faarao, joka hallitsi noin 1672–1669 eaa..

## Lähteet
Eerik Birgerinpoika

**Eerik Birgerinpoika** (*Erik Birgersson*; k. 17. joulukuuta 1275) oli Birger-jaarlin toiseksi nuorin poika. Hän auttoi isoveljeään Maunua ottamaan vallan veljeskatraan nuorimmalta, kuningas Valdemarilta. Vallankaappauksen jälkeen Eerik sai Svean herttuan arvon.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Telealue

**Telealue** tarkoittaa Suomessa maantieteellistä aluetta, jonka sisäiset puhelut ovat paikallispuheluja. Telealueiden väliset puhelut ovat kaukopuheluja.

Telealueita on 12. Kullakin telealueella on oma suuntanumeronsa. Uudenmaan telealueella on poikkeuksellisesti kaksi numerointialuetta ja suuntanumeroa.

Nykyiset telealueet tulivat Suomessa käyttöön vuonna 1996. Samassa yhteydessä toteutettiin suuntanumerouudistus, jossa suuntanumeroiden määrää vähennettiin.

Telealueiden rajat noudattelevat pääosin vuonna 1996 voimassa olleita lääninrajoja. Tähän on kuitenkin poikkeuksia. Esimerkiksi entisen Suomenniemen alue entisestä Kymen läänistä kuuluu Mikkelin telealueeseen (015), Kuhmoinen entisestä Keski-Suomen läänistä Hämeen telealueeseen (03), Joroinen entisestä Mikkelin läänistä Kuopion telealueeseen (017), Iitin Vuolenkoski entisestä Kymen läänistä Hämeen telealueeseen (03), Ypäjä entisestä Hämeen läänistä Turun ja Porin telealueeseen (02) ja Loppi, Riihimäki, Hausjärvi sekä osa Janakkalaa entisestä Hämeen läänistä Uudenmaan telealueeseen (019).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Suomen telealueet, tilanne 1996-09-01 (kartta)
Kataklé

**Kataklé****, kataklè** tai **keteke** on puusta valmistettu kolmijalkainen matala tuoli, jota käytettiin Dahomeyn kuningaskunnassa muun muassa kuninkaan kruunajaisissa, jossa se  symboloi yhteistyötä, vakautta, johtajuutta ja voimaa. Tuolilla oli voimakas rituaalinen ja seremoniaalinen merkitys. Kataklé on yhdestä puupalasta valmistettu kolmijalkainen jakkara.

Hallitsijoille omistetuissa guede-seremonioissa pappi saattaa istua kuninkaallisella djande-valtaistuimella. Hänen jalkansa lepäävät pienellä, mutta rituaalisesti merkittävällä kataklé-tuolilla. Tuolia säilytettiin pääkaupungin Abomeyn ulkopuolella olevassa kylässä, jossa kuninkaan veistäjät asuivat. Se tuotiin kuninkaan palatsiin jokaisen uuden kuninkaan kruunajaisiin. Tuolien merkitystä korostaa se, että johtajaa kutsuttiin nimellä *zinkponon*, ”tuolin omistaja”. Vastaavia istuimia saattoivat käyttää kuninkaan hovin naiset, papit ja alueelliset päälliköt.

Tuoleja pidettiin pyhinä ja loukkaamattomina. Tämän takia ne vietiin ulos sukujen temppeleistä vain tärkeitä seremonioita varten.

Beninin tasavaltaan Ranskasta siirrettyjen Dahomeyn kuningaskunnan esineiden kokoelman, ns. ”Béhanzinin aarteiden”, joukossa on yksi kataklè.

## Tuoli Suomessa
Myös Suomen kansallismuseon kokoelmassa oli Dahomeyn kuningaskunnasta peräisin oleva kataklé.

Suomessa olleen kataklén löytyminen ja palautus uutisoitiin marraskuussa 2024 muun muassa Beninin hallituksen verkkosivulla, *[[Le Monde|Le Mondessa]]*, *Banoutossa* *ja Benin WebTVssä**.*

### Palautus
Beninin ulkoministerin Olushegun Adjadi Bakarin vieraillessa Helsingissä marraskuussa 2024  hän keskusteli muun muassa vireillä olevasta seremonia-istuimen palauttamisesta Beniniin.

Suomesta siirretty tuoli luovutettiin Beninin tasavallan presidentille tiistaina 13. toukokuuta 2025, jolloin Cotonoussa järjestettiin virallinen palautusseremonia esineen omistusoikeuden siirron kunniaksi. Mukana Suomesta oli Suomen kansallismuseon johtajan suomalaisvaltuuskunta, jossa oli mukana muun muassa kulttuuri- ja tiedeministeri Mari-Leena Talvitie. Beninin matkailun, kulttuurin ja taiteiden ministeri Jean-Michel Abimbola luovutti *kataklén* Abomeyn museon kuraattorille. Abomeyhin rakennetaan tulevaisuudessa Danxomen kuninkaiden ja amatsonien museo (MuRAD), jossa *kataklé* ja muut palautetut 26 teosta tullaan säilyttämään.

## Katso myös

* Béhanzinin aarteet
* Abomeyn kuninkaalliset palatsit
* Veve

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lehdistökansio, Royal Treasures of Benin, Restitution of the Kataklè from Finland to Benin, République du Bénin, 5/2025  
* Rachida Houssou, Benin: the faint breath of restitutions, Justiceinfo.net, 20.5.2025 
* Alexander Herman, Kataklè Returned to the Republic of Benin, The Institute of Art & Law, 23.5.2025
Joan Ginther

**Joan Rae Ginther** (1. huhtikuuta 1947 Bishop – 12. huhtikuuta 2024) oli yhdysvaltalainen nainen, joka voitti Texasin lotossa päävoiton neljään otteeseen.

Ginther opiskeli Texasin yliopistossa, Austinissa matematiikkaa ja valmistui vuonna 1969. Hän erikoistui tilastotieteeseen Stanfordin yliopistossa, josta hän väitteli filosofian tohtoriksi. Häntä opetti Edward Begle. Ginther työskenteli matematiikan opettajana kansalaisopistossa San Joséssa 1980-luvulle saakka ja oli mukana kirjoittamassa esialgebran oppikirjaa koululaisille vuonna 1986.

## Lottovoitot
Ginther sai ensimmäisen loton päävoittonsa – 5,4 miljoonaa dollaria – vuonna 1993. Keväällä 2006 hän voitti jälleen kaksi miljoonaa dollaria, keväällä 2008 kolme miljoonaa dollaria ja alkukesästä 2010 kymmenen miljoonaa dollaria. Gintherin kolme viimeistä päävoittoa kuitenkin tulivat Texasin loton raaputettavista peleistä. Kaikkiaan näiden neljän päävoiton arvo oli 20,4 miljoonaa dollaria. Kolme voittoa Ginther sai Bishopin kaupungissa Texasissa ja yhden sen naapurikaupungissa Kingsvillessä. Hän muutti Las Vegasiin.

Associated Pressin haastattelemien matemaatikkojen arvion mukaan neljän päävoiton todennäköisyys oli noin 1 / 18 septiljoonaa (18&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;000). *[[Harper’s Magazine]]n* Nathaniel Rich kertoi soittaneensa tilastotieteilijälle, jonka mukaan todellinen todennäköisyys oli huomattavasti suurempi. Gintherin väitettiin lotonneen huomattavan runsaasti. Silti tilastotieteilijä piti Richin mukaan todennäköisempänä jonkinlaista vilppiä. Rich esitteli voittomahdollisuuteen vaikuttamisen skenaarioita, joiden hän kuitenkin katsoi olevan erittäin epätodennäköisiä siinä missä onnekkaan sattumankin.

Toimittaja Peter Murca väitti Gintherin ensimmäisen voiton todennäköisesti olleen sattumaa, mutta Gintherin sitten kehittäneen jonkinlaisen strategian uusia voittoja varten. Murca väitti, että logistiikan tarkkailu ja Gintherin mahdollisesti saama apu olisivat saattaneet kasvattaa voittojen todennäköisyyttä. Murcan mukaan Ginther oli ostanut voitot saadakseen 3,3 miljoonan dollarin arvosta Texasin loton pelejä.

## Kuolema
Ginther kuoli huhtikuussa 2024. Hän testamenttasi Bishopin kaupungin eläinvalvontapalveluille 200&nbsp;000 dollaria.

## Lähteet
Ernst Felix von Freymann

**Ernst Felix von Freymann** (11. helmikuuta 1881 Lovetš, Bulgaria – 11. helmikuuta 1958) oli suomalainen insinööri ja liikemies.

Von Freymannin vanhemmat olivat kenraalimajuri Otto Julius Nikolai Samuel von Freymann ja Hildur Johanna Neovius. Hänen ensimmäinen puolisonsa (1908–1928) oli Aili Gripenberg, senaattori Sebastian Gripenbergin tytär, ja toinen vuodesta 1929 Ebba Margareta de Pers et de Varmo. Von Freymann kävi Haminan kadettikoulun mutta ei mennyt isänsä tavoin sotilasuralle vaan valmistui 1905 Polyteknillisestä opistosta insinööriksi ja täydensi opintojaan 1906 Saksassa Reutlingenissa tekstiilialan oppilaitoksessa. Hän oli Th. Neovius Oy:n toimitusjohtaja 1906–1938 ja johtokunnan puheenjohtaja 1938–1958. Von Freymann oli myös Tampereen Trikootehdas Oy:n perustaja 1908 ja yhtiön johtokunnan puheenjohtaja 1908–1916. Yhtiöstä tuli myöhemmin Suomen Trikoon tytäryhtiö. Hän oli Anker Oy:n johtokunnan puheenjohtaja 1927–1933 ja Alfa Laval Oy:n 1926–1933. Von Freymann omisti Backbyn tilan Espoossa 1918–1958, jossa hän harjoitti kokeilevaa maanviljelystä. 

## Lähteet
Kaukotunnus

**Kaukotunnus** () on puhelinliikenteessä numerosarja, jolla puhelu ohjautuu kaukoliikenteeseen. Kaukotunnusta ei käytetä ulkomaanliikenteessä eikä paikallispuheluissa.

## Kaukotunnus Suomessa
Kaukotunnus on Suomessa nykyisin 0. Kaukotunnus on suuntanumeron ensimmäinen numero.

Aiemmin kaukotunnus oli Suomessa 9. Kaukotunnus muuttui nollaksi vuoden 1996 suuntanumerouudistuksessa.

Kaukotunnus jätetään pois soitettaessa Suomeen ulkomailta.

## Lähteet
Yritysnumero

**Yritysnumero** eli **valtakunnallinen tilaajanumero** on Suomessa telealueista riippumaton kiinteän puhelinverkon puhelinnumero.

Yritysnumerot otettiin Suomessa käyttöön 1990-luvulla.

## Yritysnumeroalueet

Yritysnumeron voi siirtää toiselle operaattorille. Numeron nykyinen operaattori ei välttämättä ole sama kuin edellä olevassa taulukossa.

Alue 076 oli aiemmin varattu yritysnumeroille. Sitä ei kuitenkaan otettu käyttöön vuoteen 2006 mennessä. Enää se ei ole yritysnumeroiden käytössä, vaan se on numeroreservissä.

## Puhelumaksut yritysnumeroihin
Yritysnumeroon soittaminen maksaa saman verran kaikkialta Suomesta.

Aiemmin yritys saattoi periä maksun yritysnumeroon soittamisesta. Yritysnumeroon soittaminen saattoi tulla kalliiksi. Vuodesta 2024 alkaen maksua ei ole enää voinut periä.

## Lähteet
RCH 155

**RCH 155** on saksalaisen KNDS Deutschlandin valmistama itseliikkuva haupitsijärjestelmä. Järjestelmän ydinosa on modulaarinen miehittämätön tykkitorni 155&nbsp;mm:n tykillä, joka voidaan asentaa esimerkiksi Boxer-panssariajoneuvoon. Järjestelmän kantama on valmistajan mukaan 40–54&nbsp;km ja tulinopeus 9 laukausta minuutissa. Sen on tarkoitus olla liikkuvampi, kuin esimerkiksi raskaampi PzH 2000.

Saksan asevoimat aloitti järjestelmän koekäytön helmikuussa 2023 ja Ukraina tilasi niitä heinäkuussa 2022. Yhdistynyt kuningaskunta ilmoitti sen kehittämisestä omien asevoimiensa käyttöön vuonna 2024 ja Sveitsi valitsi sen  M109-panssarihaupitsiensa seuraajaksi samana vuonna. 

## Kehitys

RCH 155 valmistaja on saksalainen KNDS Deutschland. Järjestelmän on tarkoitus olla vaihtoehto raskaammalle PzH 2000 panssarihaupitsille. RCH 155 on kevyempi ja liikkuvampi. RCH 155 julkaistiin Eurosatory-puolusutsmessuilla Pariisissa kesäkuussa 2016. Saksan asevoimat eli Bundeswehr aloitti sen koekäytön helmikuussa 2023.

Ukraina tilasi 18 järjestelmää noin 216 miljoonan euron hintaan heinäkuussa 2022. Ne on tarkoitus luovuttaa vuoteen 2025 mennessä. KNDSn mukaan kesäkuussa 2024 Ukraina oli muut myöhemmät tilaukset huomioon ottaen tilannut yhteensä 54 järjestelmää. Yhdistynyt kuningaskunta ilmoitti huhtikuussa 2024 sopimuksesta kehittää järjestelmää oman armeijansa käyttöön. Sveitsin asevoimat valitsi järjestelmän Mowag Piranha-alustalla vanhempien M109-panssarihaupitsiensa seuraajaksi marraskuussa 2024.

## Ominaisuudet
RCH 155:n pääase on 155&nbsp;mm tykki. Valmistajan mukaan sen tulinopeus on 9 laukausta minuutissa. Tykki sijaitsee miehittämättömässä tykkitornimoduulissa. Tykin kantama on ammuksesta riippuen 40–54&nbsp;km. Joillakin ammustypeillä, kuten Excalibur, kantama voi olla vielä tätä pidempi. Tykki sijaitsee miehittämättömässä tykkitornimoduulissa. Tykin ampumakulma tykkitornissa on -2.5° – +65° ja tykkitorni kääntyy 360°. RCH 155 kantaa kerrallaan 30 esikäsiteltyä ammusta ja 144 modulaarista panosta. Tykillä on automaattilataaja, induktiivinen ammuksen sytyttimen ohjelmointi ja sähköinen täysautomaattinen suuntausjärjestelmä. Siihen voidaan lisätä optinen suorasuuntausjärjestelmä. Tulivaikutusta voidaan tehdä samanaikaisesti, eli ammuksia ammutaan eri kulmilla, jolloin ne osuvat kohteeseen yhtä aikaa. Tulta voidaan antaa ammu ja siirry menetelmällä, mutta myös järjestelmän liikkuessa. Tulenohjaustietokone tekee ballistisen laskennan ja siirtää dataa tykistönhallintajärjestelmään. Järjestelmään voidaan pääaseen ohella asentaa tarvittaesssa toissijainen kauko-ohjattu ase.

Järjestelmän pituus on 10,4&nbsp;m, leveys 2,99&nbsp;m ja korkeus 3,6&nbsp;m. RCH 155 alusta on käytännössä sama, kuin Boxer vain pienin muutoksin. Miehistön jäseniä on kaksi. Järjestelmän taistelupaino on 39&nbsp;t. Alustan voimanlähde on 600&nbsp;kW/815&nbsp;hv MTU mottori. Nopeus tiellä on 100&nbsp;km/t ja toimintasäde 700&nbsp;km. Järjestelmä on NBC -suojattu ja sisältää automaattisen palonhavaitsemis- ja sammutusjärjestelmän. Tarvittaessa siihen voidaan lisätä savunheitinjärjestelmä. Tykkimoduulissa ja miehistön tilassa on lämmitys- ja jäähdytysjärjestelmä.

## Lähteet
Fascisti

**Fascisti** oli eräiden Lapuanliikkeen kannattajien lehti, jota julkaistiin heinäkuusta lokakuuhun 1931. Lehden päätoimittajina olivat Gustav Wrede, L. H. J. Heimolainen ja Vilho Viita. Journalistinen taso oli heikko, kuten muissakin oikeistoradikaaleissa lehdissä, poikkeuksena IKL:n suurimmat lehdet. Aiheet kiinnostivat harvoja.

Lehti ilmoitti ajavansa fasismin asiaa. Sen mukaan Lapuanliike ei valitettavasti vielä ollut fasistinen, mutta liike sentään vaati Suomen olojen täydellistä muuttamista. Lapuanliike oli vuoden 1930 talonpoikaismarssin edellä nimenomaan julistautunut ei-fasistiseksi.

*Fascistin* korvasi 28. elokuuta 1931 perustettu *[[Lapuan päiväkäsky]]*, jota toimittivat pankinjohtaja Iivari Koivisto ja opettaja Kustaa Latvala.

## Lähteet
Lapuan päiväkäsky

**Lapuan päiväkäsky** oli oikeistoradikaali lehti, joka suhtautui lapuanliikkeeseen läheisesti. Se perustettiin 28. elokuuta 1931 lyhyen aikaa ilmestyneen *[[Fascisti]]*-lehden tilalle ja lakkautettiin Mäntsälän kapinan seurauksena maaliskuussa 1932. Sitä toimittivat pankinjohtaja Iivari Koivisto ja opettaja Kustaa Latvala. *Lapuan päiväkäskyn* journalistinen taso oli heikko, kuten muissakin oikeistoradikaaleissa lehdissä, poikkeuksena IKL:n suurimmat lehdet. Aiheet kiinnostivat harvoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lapuan päiväkäsky, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Hedyscepe canterburyana

**Hedyscepe canterburyana** on uhanalainen ja harvinainen palmulaji, jota esiintyy vain Australian Lord Howen saarella. Laji kuuluu ainoana *Hedyscepe*-sukuun, jonka lähisukulaisia ovat Uuden-Seelannin kaksi nikaupalmulajia (*Rhopalostylis*). *Hedyscepe canterburyana*a kasvaa Lord Howen eteläosan vuoren rinteellä sirokentiapalmun (*Howea belmoreana*) elinympäristön yhteydessä. Vuonna 2023 laji arvioitiin äärimmäisen uhanalaiseksi, ja se taantuu etenkin rottien aiheuttaman tuhon vuoksi.

## Lähteet
Babitzinit konsertissa

**Babitzinit konsertissa** on vuonna 1975 ilmestynyt livealbumi, jolla esiintyvät ensimmäistä kertaa yhdessä Babitzinin sisarukset Kirka, Muska, Ykä ja Anna. Albumin julkaisi EMI Odeon-levymerkillään vinyylilevynä ja C-kasettina. Albumista ei ole otettu uusintapainoksia, eikä sitä ole julkaistu CD-levynä.

*Babitzinit konsertissa* äänitettiin auto-onnettomuudessa kuolleen Sammy Babitzinin muistokonsertissa 2. toukokuuta 1975 Helsingin Finlandia-talossa, ja levylle valittiin konsertin parhaina pidetyt esitykset. Sisarukset esittävät kappaleista osan yhdessä, osan duettona ja osan soolona. Kaikki kappaleet ovat alkujaan Sammy Babitzinin levytyksiä, poikkeuksena päätösraita ”Viimeinen laulu” (alun perin ”He Ain’t Heavy, He’s My Brother”). Taustayhtyeenä toimii The Islanders avustajanaan trumpetisti Jörgen Petersen. Islanders oli tuohon aikaan funk-vaikutteinen yhtye, mikä kuuluu kappaleiden sovituksissa.

Muistokonsertti järjestettiin kaksi vuotta Sammy Babitzinin kuoleman jälkeen, mikä oli monien mielestä liian myöhään. Konserttia ei myyty loppuun. Albuminkin myyntiluvut jäivät vaatimattomiksi, eikä se noussut listoille.

## Kappaleet

### A-puoli
# 
#*Kirka, Muska, Ykä ja Anna
# 
#*Kirka, Muska, Ykä ja Anna
# 
#*Muska ja Anna
# 
#*Kirka
# 
#*Ykä ja Kirka
# 
#*Ykä

### B-puoli
# 
#*Kirka, Muska, Ykä ja Anna
# 
#*Muska
# 
#*Anna
# 
#*Kirka
# 
#*Kirka, Muska, Ykä ja Anna
# 
#*Kirka, Muska, Ykä ja Anna

## Lähteet
Vapaaehtoisesti Lapsettomat

**Vapaaehtoisesti Lapsettomat ry** on vuonna 2012 perustettu suomalainen yhdistys, joka tukee ja edistää vapaaehtoisesti lapsettomien oikeuksia, tasa-arvoa ja asemaa yhteiskunnassa.

Yhdistys tarjoaa vertaistukea, tiedottaa vapaaehtoisesta lapsettomuudesta ja pyrkii laajentamaan perinteistä perhekäsitystä. Yhdistyksen toiminta sisältää tapaamisia, tilaisuuksia ja aloitteita viranomaisille. Yhdistys on poliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton.

## Lähteet
Harjahammasankerias

**Harjahammasankerias** (*Ariosoma balearicum*) on meriankeriaisiin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan lämpimistä vesistä Atlantista.

## Koko ja ulkonäkö
Harjahammasankerias voi kasvaa suurimmillaan 33–35 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan laji on käärmemäisen pitkäomainen ja tylppäpyrstöinen. Yläleuka on hieman alaleukaa pidempi. Kalan selkäevä on pitkä ja pyrstöevä pieni ja usein surkastunut. Väriltään harjahammasankerias on kellertävän tai harmahtavan ruskea ja vatsastaan vaalea. Evissä on tumma reuna.

## Levinneisyys ja elintavat
Harjahammasankeriasta tavataan Atlantin länsiosissa Pohjois-Carolinasta Brasilian eteläosiin ja itäosissa Portugalista Angolaan sekä Välimerestä. Se kaivautuu hiekka- ja mutapohjaan useimmiten alle 100 metrin ja syvimillään noin 730 metrin syvyydessä. Harjahammasankerias on petokala. Ainakin Länsi-Atlantin harjahammasankeriaat kutevat Sargassomerellä.

## Lähteet
Juri Butsajev

**Juri Gennadjevitš Butsajev** (; s. 11. lokakuuta 1978 Toljatti) on entinen venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Butsajev oli Detroit Red Wingsin toisen kierroksen varaus kesän 1997 NHL-varaustilaisuudessa.

Ennen siirtymistään pohjois-Amerikan kaukaloihin, Butsajev pelasi neljä kautta Venäjän jääkiekon superliigassa Lada Toljattin joukkueessa. Syksystä 1999 Butsajev siirtyi Detroit Red Wingsin organisaatioon. Tulokaskaudellaan hän pääsi pelaamaan 57 NHL-ottelua mutta jatkossa vastuu väheni ja maaliskuussa 2002 hänet myytiin Detroitista Atlanta Trashersiin yhdessä 3. kierroksen varausvuoron kera vaihdossa Jiri Slegriin. Butsajev pelasi kauden lopun sekä 16 ottelua kauden 2002-2003 alusta Atlantan joukkueessa ennen paluutaan kesken kauden Venäjälle Lokomotiv Jaroslavlin joukkueeseen.

Keväällä 2002 Butsajev voitti AHL:n mestaruuden, Calder Cupin, Chicago Wolvesin joukkueessa.

Venäjällä Butsajev pelasi muiden muassa ZSKA Moskovan, Lada Toljattin, MVD Tverin ja Torpedo Nizhni-Novgorodin joukkueissa. Butsajev lopetti uransa keväällä 2012.

## Lähteet
Saint-Martin-Vésubie

**Saint-Martin-Vésubie** on kunta Kaakkois-Ranskassa Alpes-Maritimesin departementissa Provence-Alpes-Côte d’Azurin alueella. Se sijaitsee Vésubiejoen varrella, noin 60 kilometriä Nizzan kaupungista pohjoiseen.

Saint-Martin-Vésubie on keskiaikainen linnoitettu kaupunki, jonka muurien jäännöksiä on vielä nähtävissä. 1300-1600-luvuilla rakennettu muuri ympäröi kylän länsisivua, jonne pääsee Sainte-Annen portin kautta. Kaupunkia laajennettiin itäpuolella olevalle rinteelle, minne pääsee kivettyä Rue du Docteur-Cagnoli -katua pitkin. Kadun varrella on useita merkittäviä perintökohteita, kuten Maison du Coiffeur, joka on eräänlainen keskiaikainen alppitalo, sekä Maison Gubernatis, joka on Piemonten ja Nizzan välillä suolakauppaa hallinneen aristokraatin linnoitettu talo renessanssin ajalta.


Tiedosto:Saint-Martin-Vésubie - Porte Sainte-Anne -1.JPG|Sainte-Annen portti
Tiedosto:Saint-Martin-Vésubie - Rue du Docteur-Cagnoli.JPG|Rue du Docteur-Cagnoli
Tiedosto:Saint-Martin-Vésubie - Maison du coiffeur.JPG|Maison du Coiffeur
Tiedosto:Saint-Martin-Vésubie - Maison des comtes de Gubernatis.JPG|Maison Gubernatis


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hiljainen

**Hiljainen** on heavy metal -yhtye Viikatteen 15. studioalbumi, joka julkaistiin 1. marraskuuta 2024 ja jonka julkaisusta vastasi Universal Music.

Albumi on tunnelmaltaan yhtyeen aiempaa tuotantoa hillitympi ja rauhallisempi. Yhtyeen laulaja-kitaristi Kaarle Viikate on kertonut, että idea albumin tekemiseen lähti uudesta kaikukitaraefektistä sekä Kouvolan Teatterin yhtyeelle esittämästä ehdotuksesta soittaa totutusta hiljaisemman konsertin teatterin suurella näyttämöllä. Hänen mielestään Hiljainen on yhtyeen kaunein ja erilaisin albumi.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
* Kaarle Viikate – laulu, kitara
* Arvo Viikate – kitara, laulu
* Ervo Viikate – basso, laulu
* Päivi Federley – koskettimet
* Ohto Pallas – rummut

## Arvostelut
* Soundi: 
* Länsiväylä: 
* Imperiumi: 8/10
* Inferno: 

## Lähteet
August Fabian Ripatti

**August Fabian Ripatti** (16. syyskuuta 1891 – 15. syyskuuta 1966) oli suomalainen taidemaalari ja piirustuksenopettaja.

Ripatti opiskeli 1910-luvulla Ateneumissa ja Helsingin yliopiston piirustussalissa. 1920-luvun alkupuolella hän työskenteli muotokuva-alalla etupäässä Tanskassa.  Joulukuussa 1924 hän piti näyttelyn Aarhusissa Tanskassa.  Suomessa Ripatti oli piirustuksenopettajana muun muassa Heinolan keskikoulussa 1920-luvulla.

## Teoksia
* Vehmersalmen kirkon alttaritaulu *Jeesus Getsemanessa*, 1926 
*  Paalasen talo, öljymaalaus 1926. Heinolan taidemuseon kokoelmissa 
* Professori Taavi Laitisen ja professori Iivari Leiviskän muotokuvat, 1936 

### Lähteet
Saint-Dalmas-le-Selvage

**Saint-Dalmas-le-Selvage** on kunta Kaakkois-Ranskassa Alpes-Maritimesin departementissa Provence-Alpes-Côte d’Azurin alueella. Se sijaitsee noin 96 kilometriä Nizzan kaupungista pohjoiseen.

Saint-Dalmas-le-Selvagen vuoristokylä on 1 500 metrin korkeudella, ja se on Meri-Alppien korkeimmalla sijaitseva keskusta. Samoin kunnan kylistä on 1 900 metrin korkeudella oleva Bousieyas, joka on talvisin asumaton. Se sijaitsee Jausiersin kunnan puolelle vievän tien varrella, joka kulkee kuntien rajalla olevan Col de la Bonette -solan kautta. Se sijaitsee 2 802 metrin korkeudessa. Kunnan pinta-alasta kaksi kolmasosaa kuuluu Mercantourin kansallispuistoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla