open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ruoto

**Ruoto** on 2012 perustettu kalastus-, veneily- ja metsästysalan myymälä. Myymälät sijaitsevat Tuusulassa, Espoossa, Tampereella, Kaarinassa, Oulussa ja Kuopiossa.

Yritys osti vuonna 2014 Yrjönkadulla toimineen kalastusvälineliike Tyrskytaimenen liiketoiminnan.
Vuonna 2017 avattiin toimipiste Tampereen Lielahteen ja seuraavana vuonna Tuusulaan nimellä Ruoto Mega Store. Samaan aikaan valikoima laajeni kattamaan myös veneily- ja metsästystuotteet. Vuonna 2021 Tampereen myymälä muuttui Ruoto Mega Storeksi.

Tyrskytaimenen ohella Ruoto on historiansa aikana ostanut eri yrityksiä kuten kuopiolainen Samfishing (2022), iisalmelainen Pohjois-Savon Luontovaruste (2022), helsinkiläinen Spey Clave (2023) sekä verkkokaupassa toiminut Spey Brothers (2023).

## Omistus ja julkinen osakeanti
Ruoto Oy:n perustivat Joonas Oksanen ja Jan-Peter Pohjola. Yrityksen ensimmäisten vuosien aikana Pohjola myi osuutensa Oksaselle. Vuonna 2015 taas perheomisteinen  Valtanen & Valtanen -sijoitusyhtiö osti osuuden Ruodosta.

Vuonna 2022 Ruoto Oy myytiin 100 prosenttisesti yrityskaupan yhteydessä perustetulle Ruoto Invest Oy:lle. Ruoto Invest Oy:n omistaa joukko suomalaisia sijoittajia ja myöhemmin vuonna 2022 järjestetyssä julkisessa osakeannissa Ruoto sai mukaansa yli 400 uutta sijoittajaa. Ruodon perustaja Joonas Oksanen sekä talousjohtaja Kari Rantamäki omistavat edelleen merkittävän osan Ruoto-konsernista.

Merkittävänä omistajana Joonas Oksanen on toiminut koko yrityksen historian ajan Ruodon toimitusjohtajana sekä hallituksen jäsenenä.

Ruoto työllisti vuonna 2023 noin 70 työntekijää.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ruoto, verkkosivut
Sparta (New Jersey)

**Sparta** on kunta (*township*) Yhdysvalloissa New Jerseyn osavaltiossa. Vuoden 2020 väestönlaskennassa Spartassa oli 19&nbsp;600 asukasta. Kunta sijaitsee Sussexin piirikunnassa. 

Erään tilastolistauksen mukaan Sparta oli vuonna 2022 New Jerseyn osavaltion turvallisin kaupunki ja koko Yhdysvaltain seitsemänneksi turvallisin kaupunki.

## Väestö
Vuonna 2020 Spartan 19&nbsp;600 asukkaasta valkoisia oli 88,8&nbsp;%, aasialaisia 3,8&nbsp;% ja mustia 0,3&nbsp;%. Asukkaista 4,7&nbsp;% kuului kahteen tai useampaan rotuun. 10,6&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 8,8&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pavlo Uškvarok

**Pavlo Uškvarok** (; s. 1983) on ukrainalainen suunnistaja. Sotkamon MM-kilpailuissa 2013 Uškvarok saavutti MM-pronssin Ukrainan viestijoukkueessa. Henkilökohtaisilla matkoilla hänen paras saavutuksensa MM-kilpailuissa on sprintin yhdeksäs sija Miskolcin MM-kilpailuissa 2009. EM-kilpailuissa hänen paras saavutuksensa henkilökohtaisilla matkoilla on pitkän matkan 15:s sija Falunin EM-kilpailuista 2012. Suunnistuksen maailmancupin kokonaiskilpailussa hänen paras saavutuksensa on 32:s sija vuodelta 2006. Yksittäisessä maailmancupin osakilpailussa hän on sijoittunut parhaimmillaan yhdeksänneksi vuonna 2009. Juniorien MM-kilpailussa hänen paras saavutuksensa henkilökohtaisilla matkoilla on pitkän matkan 11:s sija vuodelta 2003.

## Lähteet
Apinankukat

**Apinankukat** (*Erythranthe*) on apinankukkakasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on 127 lajia. Sukuun on siirretty 2010-luvun taksonomisen revision jälkeen lähes kaikki apinankukkalajit *Mimulus*-suvusta, jossa on jäljellä vain seitsemän lajia. Apinankukkia esiintyy alkuperäisenä Pohjois-Amerikassa, Etelä-Amerikassa ja Itä-Aasiassa. Jotkin koristekasveina käytetyt ovat levinneet luontoon Euroopassa.

## Lajeja
* täpläapinankukka (*Erythranthe guttata*)
* tarha-apinankukka (*Erythranthe* × *hybrida*)
* kelta-apinankukka (*Erythranthe lutea*)
* myskiapinankukka (*Erythranthe moschata*)

## Lähteet
Hamo Thornycroft

**William Hamo Thornycroft** (1850–1825) oli englantilainen kuvanveistäjä. Hän opiskeli aluksi Lontoossa, sitten vuodesta 1871 Italiassa, jossa varsinkin Michelangelo vaikutti häneen. Hän sai 1875 akatemian kultamitalin ryhmäkuvallaan *Sotilas kantaa haavoitettua nuorukaista taistelusta*. Hänen muita teoksiaan ovat *Niittäjä* (1884), runoilija Thomas Grayn muistopatsas ja Samuel Taylor Coleridgen rintakuva 
Lot's Wife by William Hamo Thornycroft.JPG|Lootin vaimo
Kew Gardens 0422.JPG|Kylväjä
Oliver Cromwell Statue - geograph.org.uk - 2955112.jpg|Oliver Cromwell


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jevgeni Messner

**Jevgeni Iosifovitš Messner** (; 20. heinäkuuta 1897 Moskova – 1. joulukuuta 1967 Moskova) oli neuvostoliittolainen säveltäjä ja musiikkipedagogi.

Messner sai varhaista opetusta muun muassa Mihail Pressilta. Hän palveli vuosina 1919–1922 armeijassa ja opiskeli kahden vuoden ajan Moskovan yliopiston filologian laitoksella. Vuosina 1923–1926 Messner opiskeli Mihail Gnesinin ja Reinhold Glièren johdolla Gnesin-musiikkiakatemiassa. Vuonna 1930 hän valmistui Moskovan konservatoriosta Nikolai Mjaskovskin sävellysluokalta. Messner itse opetti Gnesin-musiikkiakatemiassa ja Moskovan konservatoriossa. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Aleksandr Baltin, Nikolai Sidelnikov ja Tiberiu Olah.

## Lähteet
Leonid Glikman

**Leonid Samuilovitš Glikman** (; 27. maaliskuuta 1909 Odessa – todennäköisesti joulukuu 1941) oli neuvostoliittolainen säveltäjä ja pianisti.

Glikman syntyi lääkärin ja musiikinopettajan perheeseen. Valmistuttuaan Bakun teollisesta ja taloudellisesta korkeakoulusta hän meni vuonna 1926 Azerbaidžanin valtionkonservatorioon. Siellä hän opiskeli pianonsoittoa Georgi Şaroyevin johdolla. Glikman valmistui vuonna 1932 ja muutti Leningradiin. Hän opiskeli Leningradin konservatoriossa Pavel Serebrajkovin johdolla, kunnes valmistui vuonna 1937. Opiskelun lomassa Glikman työskenteli makeis- ja suklaatehtaan taloudenhoitajana ja kirjoitti Leningradin lehtiin.

Glikman muutti Leningradista Petroskoihin, jossa hän työskenteli Pioneerien palatsissa pianonsoiton opettajana. Hän esiintyi Petroskoissa filharmonisen orkesterin solistina, minkä lisäksi hän sävelsi pianomusiikkia sekä musiikkia näytelmiin ja kuunnelmiin. Vuonna 1938 Glikman otettiin Neuvostoliiton säveltäjäliiton jäseneksi. Hän oli mukana perustamassa Neuvostoliiton säveltäjäliiton Karjalan-haaraa. Glikman meni toisessa maailmansodassa vapaaehtoisena rintamalle ja katosi. Hänen oletetaan kaatuneen joulukuussa 1941.

## Lähteet
Berliinin ePrix 2022

**Berliinin ePrix 2022** (virallisesti **2022 Shell Recharge Berlin E-Prix**) oli Formula E -sarjan kauden 2021–2022 ePrix, joka sisälsi kaksi osakilpailua. Kilpailut olivat kauden seitsemäs ja kahdeksan osakilpailu. Berliinin ePrix ajettiin väliaikaisellä katuradalla Saksan Tempelhofin lentoaseman katuradalla Berliinissa.

## Lähtökohdat

Kuuden ajetun osakilpailun jälkeen MM-sarjaa johti belgialainen Stoffel Vandoorne kuuden pisteen erolla ranskalaiseen Jean-Éric Vergneen. Kolmantena ollut Mitch Evans oli jäänyt Vandoornesta yhdeksän  pistettä. Tallien MM-sarjaa johti Mercedes 120 pisteellä. Toisena, 15 pistettä vähemmän keränneenä, oli Techeetah.

## Viikonlopun aikataulu ja sää

## Tulokset
### Ensimmäinen kilpailu
#### Aika-ajot

##### Pudotuspelit

##### Lähtöjärjestys

#### Kilpailu

### Toinen kilpailu
#### Aika-ajot

##### Pudotuspelit

##### Lähtöjärjestys

#### Kilpailu

## Huomiot

## Lähteet
Igor Butman

**Igor Mihailovitš Butman** (; s. 27. lokakuuta 1961 Leningrad) on venäläis-yhdysvaltalainen jazzsaksofonisti.

Butman aloitti 11-vuotiaana klarinetinsoiton. Hän kuitenkin siirtyi teini-ikäisenä saksofoniin ja sai opetusta Gennadi Golšteinilta. Butman pääsi jo opiskeluaikanaan soittamaan David Gološtšjokinin yhtyeeseen. Hän osallistui myös Sergei Kurjohinin, Kinon ja Akvariumin konsertteihin ja levytyksiin. 1980-luvun alkupuolella Butman liittyi Oleg Lundstremin big bandiin ja pian myös Nick Levinovskyn Allegro-yhtyeeseen. Vuonna 1987 hän muutti Yhdysvaltoihin. Siellä hän valmistui Berklee College of Musicista opiskeltuaan saksofoninsoittoa ja sävellystä. Butman soitti Grover Washington Jr.:n albumilla *Then & Now* (1988). Hän kiersi myös Dave Brubeckin, Chick Corean, Pat Methenyn ja Lionel Hamptonin kanssa. Vuonna 1993 ilmestyi hänen ensimmäinen oma albuminsa *Falling Out* (1993).

Butman on myöhemmällä urallaan jatkanut omien kokoonpanojensa johtamista, kansainvälistä esiintymistä ja levyttämistä. Hän on myös johtanut jazzklubeja Moskovassa. Hän perusti vuosittaisen Sotšin jazzfestivaalin ("AquaJazz"). Butman oli Juri Bašmetin kanssa kantaesittämässä Igor Raihelsonin klassista musiikkia ja jazzia yhdistelevää Jazzsarjaa alttoviululle, saksofonille, pianolle ja orkesterille vuonna 1998. Hän on myös muissa yhteyksissä esiintynyt Bašmetin ja tämän Moskovan solistit -orkesterin kanssa. 

Butmanille on myönnetty Venäjän valtionpalkinto (2004) ja Venäjän kansantaiteilijan arvonimi (2011). Butmanin veli on jazzrumpali Oleg Butman. 

## Politiikka
Butman on esiintynyt henkilökohtaisesti Vladimir Putinille. Hän esiintyi myös yhteisesti Bill Clintonille ja Putinille näiden ollessa maidensa presidentteinä. Clinton luonnehti Butmania suosikikseen elossa olleiden saksofonistien joukosta. Butmanin ihailijoihin on kuulunut myös Michael McFaul.

Butman liittyi Yhtenäinen Venäjä -puolueeseen ja pääsi korkeaan toimielimeen puolueen sisällä. Hänen poliittista toimintaansa Venäjällä on kyseenalaistettu hänen kaksoiskansalaisuutensa johdosta. Vuonna 2014 Butman kuului yli viidensadan kulttuurivaikuttajaan ryhmään, jonka jäsenet allekirjoittivat Venäjän kulttuuriministeriön julkaiseman avoimen kirjeen, jossa osoitettiin vahva tuki Venäjän toiminnalle Ukrainassa. Vuonna 2015 Butman esiintyi jazzfestivaalilla Koktebelissä Venäjän miehittämällä Krimin niemimaalla, vaikka kertomansa mukaan hän oli saanut Yhdysvaltain ulkoministeriöltä 30. elokuuta 2015 pyynnön jättää esiintyminen väliin. Esiintymisellään Butman rikkoi Venäjään kohdistettuja pakotteita. Hän kuitenkin ilmoitti 31. elokuuta 2015, ettei pidä Yhdysvaltoja Venäjän vihollisena, minkä lisäksi hän kertoi uskovansa maiden välisten suhteiden muuttuvan hyviksi. Venäläinen oppositiojohtaja Aleksei Navalnyi kritisoi Butmania tekopyhyydestä, koska hän oli kansalaisuuden ottaessaan sitoutunut toisaalta Yhdysvaltain puolustamiseen ja Yhtenäiseen Venäjään liittyessään toisaalta sitoutunut edistämään Putinin politiikkaa.

## Lähteet
Minnesota Frost

**Minnesota Frost** on yhdysvaltalainen naisten ammattilaisjääkiekkoseura Saint Paulista, Minnesotasta. Seura pelaa PWHL-sarjassa. Seuran kotikenttä on Xcel Energy Center ja päävalmentaja Ken Klee.

## Lähteet
Montréal Victoire

**Montréal Victoire** on yhdysvaltalainen naisten ammattilaisjääkiekkoseura Montrealista, Quebecista. Seura pelaa PWHL-sarjassa. Seuran kotikenttä on Place Bell ja päävalmentaja Kori Cheverie.

## Lähteet
Boston Fleet

**Boston Fleet** on yhdysvaltalainen naisten ammattilaisjääkiekkoseura Bostonista, Massachusettssista. Seura pelaa PWHL-sarjassa. Seuran kotikenttä on Tsongas Center ja päävalmentaja Kris Sparre.

## Historia
Boston Fleet on 29. elokuuta 2023 perustettu jääkiekkoseura. Seura on yksi Professional Women’s Hockey Leaguen kuudesta alkuperäisestä seurasta. Seuran kolme ensimmäistä sopimuksen allekirjoittanutta pelaajaa olivat Hilary Knight, Aerin Frankel sekä Megan Keller. Vuoden 2023 PWHL-Draftissa seura varasi ensimmäisenä varauksenaan varaustilaisuuden kolmantena Alina Müllerin. Kaudella 2024 Fleet saavutti 35 pistettä sijoittuen kolmanneksi. Fleet voitti pudotuspelien semifinaaleissa Montréal Victoiren otteluvoitoin 3-0 ja hävisi finaaleissa Minnesota Frostille otteluvoitoin 2-3. Kaudella 2024-25 Fleet sijoittui runkosarjassa viidenneksi 44 pisteellä.

## Joukkue kaudella 2025-26

## Lähteet
Aleksandr Beloborodov

**Aleksandr Sergejevitš Beloborodov** (; 19. heinäkuuta 1948 – 16. joulukuuta 2016) oli venäläinen säveltäjä.

Beloborodov opiskeli Permin musiikkiopistossa ja vuosina 1968–1973 Albert Lemanin luokalla Petroskoin konservatoriossa. Vuodesta 1973 hän opetti Petroskoin konservatoriossa sävellystä ja musiikin teoriaa. Beloborodov hyväksyttiin Neuvostoliiton säveltäjäliiton jäseneksi vuonna 1978. Vuonna 1989 hänestä tuli Karjalan tasavallan säveltäjäliiton puheenjohtaja. Hän sävelsi muun muassa Karjalan tasavallan hymnin ja toimi lasten sävellyskilpailun Muzyka – duša moja järjestäjänä.

Beloborodov sai Karjalan tasavallan kunniataiteilijan arvonimen vuonna 1994 ja Karjalan tasavallan Sampo-palkinnon vuonna 1999. Vuonna 2001 hänestä tuli Petroskoin konservatorion professori. Beloborodov sai Venäjän kunniataiteilijan arvonimen vuonna 2005.

## Lähteet
Vigmostadin kirkko

**Vigmostadin kirkko** () on Lindesnesin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1848.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vigeland

**Vigeland** on taajama Lindesnesin kunnassa Norjassa. Se oli kunnan hallinnollinen keskus ennen vuotta 2020. Taajaman pinta-ala on 1,2 neliökilometriä ja asukasluku 1&nbsp;637 vuonna 2023.

Valle kirke.jpg|Vallen kirkko

## Tunnettuja henkilöitä
* Emanuel Vigeland (1875–1948), taidemaalari
* Gustav Vigeland (1869–1943), kuvanveistäjä
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Svjatošynin piiri

**Svjatošynin piiri** () on yksi Ukrainan pääkaupungin Kiovan kymmenestä hallinnollisesta piiristä (kaupunkipiiristä). Svjatošynin piiri sijaitsee Kiovan länsiosassa. Vuoden 2021 alussa piirin väkiluvuksi arvioitiin 342&nbsp;768.

Svjatošynin piiriä rajaavat idässä Kiovan Obolonin piiri, Podilin piiri, Ševtšenkon piiri ja Solomjankan piiri sekä lännessä Kiovan alueen Butšan piiri. Svjatošynin piirin sisälle sijoittuu Butšan piirin Kotsjubynsken () kaupunkityyppisen taajaman muodostama enklaavi.

Piiri on perustettu 2001 nimeämällä aiempi Leningradin piiri uudelleen. 

Svjatošynin piirissä sijaitsevat muun muassa
* Kiovan metron asemat: Akademmistetško, Žytomyrska ja Svjatošyn
* Kiovan kaupunkijuna Kyiv City Expressin asema Borštšahivka ()
* Kiovan lähijunaverkon asemat: Svjatošyn ja Novobilytši
* Svjatošynin lentokenttä (Аеродром «Святошин»)

## Kuvia

Bilychi on Sviatoshyn lake.jpg|Bilychin asuinaluetta Svjatošynin järven äärellä.
Zhytomyrska metro station Kiev 2010 04.jpg|Žytomyrskan metroasemaa.
Залізнична платформа Борщагівка 001.jpeg|Kiovan kaupunkijunan Borštšahivkan aseman laituria.
Залізнична станція Святошин 013.jpg|Svjatošynin rautatieaseman laituria.
Aerial view of Svyatoshino airfield.jpeg|Svjatošynin lentokenttä ympäristöineen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Svjatošynin piirihallinnon sivu  (kyivcity.gov.ua)
* Svjatošynin piirin rajat Open Street Map -kartalla  (openstreetmap.org)
Svennevik

**Svennevik** on taajama Lindesnesin kunnassa Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 377 vuonna 2023.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Olaf Isaachsen

**Olaf Wilhelm Isaachsen** (16. toukokuuta 1835 Mandal, Norja – 22. syyskuuta 1893 Kristiansand, Norja) oli norjalainen taidemaalari. Hän oli Joachim Frichin ja Johannes Flintoen oppilas Norjan kuninkaallisessa piirustuskoulussa ja opiskeli Düsseldorfissa vuosina 1854–1859. Myöhemmin hän sai oppia myös Thomas Couturelta ja Gustave Courbet'lta. Isaachsen maalaukset edustavat realismia. Uransa loppuvaiheilla hän kääntyi kohti impressionismia. Isaachsen oli pääministeri Kåre Willochin isosetä.

## Teoksia

Olaf Isaachsen - Farm Interior from Setesdal - NG.M.00446m - National Museum of Art, Architecture and Design.jpg|*Setesdalsinteriør* (1860)
Olaf Isaachsen - Interior from Setesdal - NG.M.00446j - National Museum of Art, Architecture and Design.jpg|*Setesdalsstue* (1866)
Wilhelmine Seippel.jpg|*Wilhelmine Seippel* (1878)


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eino Kiuru

**Eino Antti Kiuru** (; 18. tammikuuta 1929 Pukero – 27. tammikuuta 2015 Lappeenranta) oli inkeriläinen kansanperinteen tutkija ja kielenkääntäjä. Hän keräsi, tutki ja julkaisi inkeriläistä kansanrunoutta sekä käänsi muun muassa Kalevalan venäjän kielelle yhdessä Armas Mišinin kanssa. Hän loi uransa Neuvostoliitossa ja Venäjällä ennen muuttoaan Suomeen vuonna 2004.

Kiuru aloitti Rumpalin kylässä koulunkäynnin suomenkielisessä koulussa, mutta opetuskieli vaihdettiin jo ensimmäisellä luokalla venäjäksi. Hänen isänsä oli vangittuna vuonna 1937. Vuonna 1938 Kiurun perhe siirrettiin kylän muun väestön kanssa Berngardovkaan lähelle Seuloskoita. Vuonna 1942 perhe evakuoitiin Leningradin piirityksen johdosta Krasnojarskin aluepiiriin. Vuonna 1946 Kiuru palasi perheensä kanssa Leningradiin, josta perhe kuitenkin siirtyi Sortavalaan. Kiuru valmistui finanssiopistosta Sortavalassa vuonna 1949 ja Petroskoin yliopiston suomalais-ugrilaiselta osastolta vuonna 1957. Hän työskenteli vuosikymmenten ajan Neuvostoliiton tiedeakatemian ja Petroskoin Karjalan tiedekeskuksen palveluksessa.

Kiuru teki vuodesta 1967 alkaen lukuisia kenttätyömatkoja Inkeriin. Hän muun muassa tallensi inkerikkojen itkuvirsiä ja kalevalamittaista runoutta. Armas Mišinin kanssa Kiuru käänsi venäjäksi Kalevalan ja Alku-Kalevalan ("Runokokous Väinämöisestä") sekä toimitti kokoelman inkeriläistä runoutta. Kiuru käänsi suomesta venäjäksi myös muun muassa Pentti Haanpään ja Paavo Rintalan kirjallisuutta. Hän sai Karjalan tasavallan "vuoden ihminen" -tunnustuksen vuosina 1999 ja 2000. Vuonna 2000 hän sai Venäjän presidentiltä kunniamerkin "ansioista isänmaalle". Lisäksi Kalevalaseura myönsi Kiurulle ja Mišinille tunnustuspalkinnon vuonna 2008.

Vuosina 1998–2004 Kiuru toimi Karjalan suomalaisten Inkeri-Liiton varapuheenjohtajana ja Inkeri-Liiton edustajana Ulkosuomalaisparlamentissa. Vuonna 2004 hän muutti puolisonsa kanssa Suomeen.

## Lähteet
Ivan Kostin

**Ivan Aleksejevitš Kostin** (; 4. marraskuuta 1931 Hašezero – 28. lokakuuta 2015) oli venäläinen runoilija. Hän asui ja työskenteli enimmäkseen Petroskoissa.

Kostin palveli kolmen vuoden ajan maahanlaskujoukoissa Kostromassa. Hänen asepalveluksensa päättyi vuonna 1954, minkä jälkeen hän asettui Petroskoihin. Kostin opiskeli Moskovan Maksim Gorki -kirjallisuusinstituutissa. Hän valmistui sieltä vuonna 1965. Hänen ensimmäinen runokokoelmansa oli julkaistu jo vuonna 1962. Valmistumisensa jälkeen Kostin työskenteli toimittajana. Vuonna 1971 hän pääsi kirjailijaliiton ja vuonna 1973 toimittajaliiton jäseneksi. Kostin julkaisi uransa aikana yli kaksikymmentä runokokoelmaa. Monet hänen runoistaan liittyivät Äänisniemen alueeseen, jossa hän oli varttunut. Kostin keräsi alueen kansanrunoutta ja -tarustoa sekä esineistöä, jonka hän lahjoitti valtiolliseen museoon Kižiin.

Vuonna 1993 Kostin sanoitti Armas Mišinin kanssa Karjalan tasavallan hymnin. Kostin oli aktiivinen Karjalan kirjailijaliitossa, jossa hän edisti varsinkin nuorten kirjoittajien luovaa kehitystä. Lisäksi hän oli perustamassa Zemlja Zaonežja -aluejärjestöä ja toimi sen puheenjohtajana. Kostinille myönnettiin Ystävyyden kunniamerkki vuonna 2007 ja Karjalan tasavallan kansankirjailijan arvonimi vuonna 2015. Lisäksi hän sai Puškin-mitalin. Kostin haudattiin Petroskoissa Suolusmäen hautausmaalle.

Kostinin sanoihin ovat tehneet lauluja useat säveltäjät, kuten Boris Naprejev ja Aleksandr Šemrjakov.

## Lähteet
Roine Rautio

**Roine Karlovitš Rautio** (; 20. heinäkuuta 1934 Petroskoi – 19. elokuuta 1960) oli neuvostoliittolainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän oli suomalaissyntyisen säveltäjä Karl Raution poika. Hänen veljiään olivat muusikot Heino ja Erik Rautio.

Rautio alkoi lapsena soittaa pianoa, viulua ja trumpettia. Vuonna 1949 hän meni Petroskoin musiikkikouluun, josta valmistui vuonna 1953. Sävellystä hänelle opetti Helmer-Rainer Sinisalo ja orkesterinjohtoa Lev Kosinski. Rautio työskenteli trumpetistina Petroskoin sinfoniaorkesterissa ja pääsi johtamaan Kantele-yhtyettä. Vuonna 1953 hän pääsi Leningradin konservatorioon. Hänen pääsykoenäyttönään oli hänen ensimmäinen orkesteriteoksensa, sävelruno *Kullervo*. Raution sävellysopettaja Leningradin konservatoriossa oli Orest Jevlahov. Rautio valmistui vuonna 1958.

Rautio perehtyi karjalaiseen kansanperinteeseen. Hän sai vaikutteita teoksiinsa siitä sekä suomalaisen ja skandinaavisen musiikin perinteistä. Hän jatkoi myös Kantele-yhtyeen johtamista. Kantele esitti eräitä Raution ensimmäisistä sävellyksistä, joihin kuului *Muunnelmia suomalaisesta laulusta*. Rautio perusti suomalaisen lauluyhtyeen Staryje holostjaki, jossa toimivat hänen lisäkseen muiden muassa hänen molemmat veljensä ja Ensio Vento. Rautio hyväksyttiin Neuvostoliiton säveltäjäliiton jäseneksi vuonna 1959. Hänen teoksiaan esitettiin myös Moskovassa, jossa hän sai Mitalin urhoollisesta työstä. Rautio sävelsi muun muassa sinfonisen sarjan kalevalaisiin teemoihin, neliosaisen sinfonian (1960), kantaatin ja sinfonisen balladin *Kiimasjärvi* (1959). Hän teki myös kansanlaulusovituksia. 

Rautiota pidettiin lupaavana säveltäjänä. Hän kuitenkin kuoli vuonna 1960 Äänisellä sattuneessa veneonnettomuudessa, jossa kuoli myös hänen veljensä Heino. Veljeksistä loukkaantui myös Erik, josta myöhemmin tuli tunnettu kanteleensoittaja.

## Lähteet
Desnan piiri

**Desnan piiri** () on yksi Ukrainan pääkaupungin Kiovan kymmenestä hallinnollisesta piiristä (kaupunkipiiristä). Desnan piiri sijaitsee Kiovan koillisosassa. Vuoden 2021 alussa piirin väkiluvuksi arvioitiin 368&nbsp;461. Piirin pinta-ala on 147 neliökilometriä (17,1 prosenttia Kiovan pinta-alasta).

Desnan piiriä rajaa etelässä Kiovan Dnipron piiri ja Dneprin länsipuolella Obolonin piiri. Pohjoisessa ja idässä piiri rajoittuu Kiovan alueen Brovaryn piiriin. 

Piiri on perustettu 30. huhtikuuta 1987 nimellä *Vatutinan piiri* (). Piiri nimettiin kenraali M. F. Vatutinan mukaan. Nykyinen piirin nimi otettiin käyttöön vuonna 2001. 

Desnan piirissä sijaitsevat muun muassa
* Kiovan metron asemat Lisova ja Tšernihivska
* Pyhän Kolminaisuuden katedraali
* Murometsin saari puistoineen ja uimarantoineen

## Kuvia


Troeschina.JPG|Troještšynan (Троєщина) kerrostaloaluetta ilmakuvassa.
Chernihivska metro station Kiev 2011 03.jpg|Tšernihivskan metroasemaa.
Troeshchina.jpg|Ortodoksisen kirkon Pyhän Kolminaisuuden katedraali.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Desnan piirihallinnon sivu  (kyivcity.gov.ua)
* Desnan piirin rajat Open Street Map -kartalla  (openstreetmap.org)
Erfurtin kongressi

**Erfurtin kongressi** oli Ranskan keisarin Napoleon I:n ja Venäjän keisarin Aleksanteri I:n välinen tapaaminen Erfurtissa 27. syyskuuta – 14. lokakuuta 1808.  Sen tarkoituksena oli vahvistaa liittoa, joka oli muodostettu edellisenä vuonna Tilsitin sopimuksella, ja selvittää eräitä Tilsitissä avoimiksi jääneitä asioita.

## Tausta
Tilsitissä 1807 Ranskan ja Venäjän välille oli solmittu liitto, mutta Venäjän hovissa nousevat Ranskan-vastaiset mielialat uhkasivat heikentää sitä. Napoleon ja Ranskan ulkoministeri Jean-Baptiste Nompère de Champagny kutsuivat Aleksanteri I:n paikalle vahvistaakseen liittoa ja selvittääkseen samalla Espanjaan liittyvät kysymykset ja sopimukset.

Erfurtin kaupungista oli muodostettu suoraan Ranskan keisarin alaisuudessa oleva Erfurtin ruhtinaskunta. Sinne yritettiin järjestää mahdollisimman loistokkaat ja vaikuttavat puitteet Aleksanterin vierailulle. Kokouksesta tuli suuri konferenssi, johon osallistui joukko hallitsijoita ja ylimyksiä kaikkialta Euroopasta.

## Neuvottelut
Kokouksen tuloksena syntyi **Erfurtin sopimus**, jossa oli 14 artiklaa. Niissä sopijavaltiot kehottivat Britanniaa lopettamaan sodan Ranskaa vastaan, tunnustivat Venäjän valloittaneen Suomen alueen Ruotsilta ja totesivat, että sodan sattuessa Itävallan ja Ranskan välillä Venäjän tulee auttaa Ranskaa parhaan kykynsä mukaan.

Neuvottelujen yhteydessä ranskalainen ruhtinas Talleyrand kävi Aleksanteri I:n kanssa yksityisen keskustelun, jossa hän neuvoi tsaaria olemaan myöntymättä Napoleonin vaatimuksiin. Hän selitti tsaarille, että tämän ei pitäisi lähteä Itävaltaa vastaan Napoleonin rinnalla, vaan kääntyä Napoleonia vastaan. Talleyrand vakuutti, että tsaarilla olisi niin toimiessaan Ranskan kansa takanaan.

## Sopimuksen rikkominen
Kuusi kuukautta myöhemmin alkoi sota Itävallan kanssa. Aleksanteri ei noudattanut sopimuksen ehtoja eikä auttanut Ranskaa sodassa. Vuoteen 1810 mennessä Aleksanteri ja Napoleon olivat jo alkaneet harkita sotaa toisiaan vastaan. Erfurtin kokous oli näiden kahden johtajan viimeinen tapaaminen.

Vuoteen 1812 mennessä Venäjä ei enää noudattanut Napoleonin mannermaista taloudellisen sodankäynnin järjestelmää Britanniaa vastaan, ja ranskalaisvastaisuus Venäjän hovissa oli noussut uudelle tasolle. Venäjä lisäsi puolustusmenoja, alkoi lähettää joukkoja Puolan rajoille ja valmistautui hyökkäykseen. Napoleon esti tämän hyökkäyksen hyökkäämällä Puolaan ensiksi ja paljon suuremmalla sotilasvoimalla.

Tilsitissä harvat uskoivat, että nämä kaksi eurooppalaista suurvaltaa voisivat elää rauhanomaisesti rinnakkain samalla kun Venäjän naapurissa Varsovan suurherttuakunta olisi Ranskan satelliittivaltio. Erfurt saattoi viivyttää lopullista sodan puhkeamista, mutta oli todennäköistä, että nämä kaksi suurvaltaa joutuisivat kuitenkin jossakin vaiheessa konfliktiin.

## Katso myös

* Wienin kongressi
* Itävallan historia

## Lähteet
Savisalo

**Savisalo** on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

*Hannu Savisalo (s. 1946), yrittäjä ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos
*Iikka Savisalo (s. 1972), yritysjohtaja, Hannu Savisalon poika
Antti Keitilä

**Antti Keitilä** (s. 18. syyskuuta 1966 Naantali) on helsinkiläinen kuvanveistäjä ja kuvataiteilija. Hän tekee muun muassa nokipiirroksia ja puuveistoksia.
 
Keitilä on opiskellut Oriveden opistossa, Kankaanpään taidekoulussa ja valmistui vuonna 1994 Kuvataideakatemian kuvanveistolinjalta.

Keitilän teoksia on ollut esillä mm. Galleria Huudossa ja Galleria Sculptorissa.

Hän sai Suomen taideyhdistyksen 20&nbsp;000 markan apurahan  vuonna 1997.

Keitilän julkisia teoksia ovat muun muassa "Läsnä" Oriveden virastotalolla, "Lätäköt" Laajasalon yläasteella ja lukiossa Helsingissä sekä "Vastaranta" Anttolanhovissa Mikkelissä. Hänen teoksiaan on muun muassa Helsingin kaupungin taidemuseon, Nykytaiteen museo Kiasman, Suomen valtion ja Oulun taidemuseon kokoelmissa.

Keitilä on toiminut Uudenmaan taidetoimikunnan jäsenenä vuosina 1998–2003, Suomen kuvanveistäjäliiton johtokunnassa vuosina 2009–2012 ja Taiteilijaseuran Ateljeesäätiön hallituksessa vuosina 2008–2014. Lisäksi hän on ollut mukana Kuvataiteen näyttöapurahalautakunnassa vuosina 2016–2018.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Antti Keitilän verkkosivut
*
Heikki Ojanen

**Heikki Ojanen** (s. 1952 Helsinki) on espoolainen kirjailija. Ojanen harrastaa taiteen kuluttamista, historian ja tulevaisuuden ajattelua sekä avantouintia.

## Teokset

* Railo katoaa sulaan (romaani, 2014, Siniplaneetta)
* Kuollutta sanaa ei voi surra (romaani, 2020, BoD)
* Sirpaleita kananmunan tarkoituksesta (aforismeja, 2022, Kulttuurivihkot)
* Vaarin lorulaari (runoja, 2022, Kulttuurivihkot)
* Heijastumia vajailla pinnoilla (aforismeja, 2023, Kulttuurivihkot)
* Lorulaarin jyviä ja ruumenia (runoja, 2023, Kulttuurivihkot)
* Elämänkokoisen kirjaston reunalla (aforismeja, 2025, Kulttuurivihkot)
* Loruvaarin juttuja, outoja tuttuja (runoja, 2025, Kulttuurivihkot)

## Lähteet
Keidanren

**Keidanren** on japanilainen talousjärjestö, jonka perustettiin vuonna 1946. Siihen kuuluu yli 1500 japanilaista yritystä. Keidarenia pidetään yhtenä Japanin vaikutusvaltaisimmista organisaatioista.

## Perustaminen
Japanin antautumisen jälkeisenä päivä 16. elokuuta 1945 kokoontui joukko johtavia liikemiehiä kauppaministeri Chikuhei Nakajiman luokse muodostaakseen järjestön, joka valvoisi heidän etujaan suhteessa Yhdysvaltoihin. Aloite johti seuraavana vuonna Keidanrenin perustamiseen. Kaikki Japanin suuryritykset liittyivät Keidanreniin.

## Lähteet
Thrane

**Thrane** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Marcus Thrane (1817–1890), norjalainen poliittinen aktivisti
* Morten Thrane Brünnich (1737–1827), tanskalainen eläintieteilijä ja mineralogi
* Morten Thrane Esmark (1801–1882), norjalainen pappi ja mineralogi, Thrane Brünnichin tyttärenpoika
* Waldemar Thrane (1790–1828), norjalainen säveltäjä, viulisti ja kapellimestari.
Jannis Bonek

**Jannis Bonek** (s. 1999 Wien) on itävaltalainen suunnistaja. Flims Flaaxin MM-kilpailuissa 2023 Bonek saavutti MM-pronssin keskimatkalla. EM-kilpailuissa hänen paras saavutuksensa on pitkän matkan 22:s sija Rakveren EM-kilpailuista vuodelta 2022. Suunnistuksen maailmancupissa hän on voittanut keskimatkan kilpailun Ceska Lipassa vuonna 2023. Juniorien MM-kilpailuissa hänen paras saavutuksensa on pitkän matkan kuudes sija vuodelta 2018. Seuratasolla hän edustaa OK Linneä.

## Lähteet
Prakash Padukone

**Prakash Padukone** (s. 10. kesäkuuta 1955 Bangalore, Karnataka, Intia) on intialainen entinen sulkapalloilija. Hän on parhaimmillaan ollut maailman rankingin paras vuonna 1980; samana vuonna hänestä tuli ensimmäinen intialainen, joka voitti All England Open Badminton Championships -mestaruuden. Intian hallitus myönsi hänelle Padma Shri -palkinnon vuonna 1982. Hän on yksi Olympic Gold Quest -säätiön perustajista, joka on omistautunut olympiaurheilun edistämiseen Intiassa.

Padukone on naimisissa Ujjala Padukonen kanssa ja heillä on kaksi tytärtä, näyttelijä Deepika Padukone ja golfaaja Anisha Padukone.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Talluskylä

**Talluskylä** (myös **Tallus**) on kylä, joka sijaitsee Tervon kunnassa lähellä entisen Karttulan kunnan rajaa. Talluskylässä toimivia järjestöjä ja yhteisöjä ovat Kyläyhdistys, Martat, Riistaveikot ja Vesiosuuskunta. Talluskylän-Kruunupuiston osuuskunta myöntää kalastuslupia alueen vesistöihin ja valvoo kalastusta. Talluskylän tiekuntien hoidettavina olevia teitä ovat muun muassa Tuppilahden metsätie ja Korosmäentie. Talluskylässä toimivia palveluja tarjoavia urakoitsijoita ovat muun muassa konehuoltajat, putkiasentajat, rakennusurakoitsijat ja sähköalan toimijat.

## Lähteet
Juri Djužev

**Juri Ivanovitš Djužev** (; 15. toukokuuta 1937 Vaaženi – 9. kesäkuuta 2021) oli venäläinen kirjallisuustieteilijä, kirjallisuuskriitikko ja kirjailija. Hän väitteli filologiassa tohtoriksi vuonna 1989. Hän panosti huomattavasti Karjalan tasavallan alueen kirjallisuuden tutkimukseen ja toimi Venäjän tiedeakatemian Karjalan tutkimuskeskuksen kielen, kirjallisuuden ja historian instituutin kirjallisuustieteen jaoksen päätutkijana.

Djužev syntyi opettajien pojaksi ja muutti vuonna 1938 perheineen Petroskoihin. Hänen isänsä kaatui toisessa maailmansodassa. Djužev vietti sotavuodet äitinsä kanssa Uralilla ja palasi sodan jälkeen Petroskoihin. Hän valmistui Petroskoin valtionyliopistosta vuonna 1960. Djužev aloitti uransa kirjailijana 18-vuotiaana julkaisemalla tarinan nuorten leninistien lehdessä. Hänen kaunokirjalliseen tuotantoonsa kuuluu novelleja ja lastenkirjallisuutta. Hän johti Karjalan kirjailijaliiton lasten- ja nuortenkirjallisuuden osastoa. Vuosina 1994–2000 Djužev toimitti kolmeosaisen kirjasarjan *Istorija literatury Karelii*. Vuonna 2002 hän sai tästä työstä Karjalan tasavallan kulttuuripalkinnon Elli Aallon, Eino Karhun ja Jelena Markovan kanssa.

Djužev julkaisi kirjat Ortjo Stepanovista (2010), Jaakko Rugojevista (2012) ja Antti Timosesta (2014). Hän teki myös *Pisateli Karelii* -tietosanakirjan (1985, 1994, 2006) ja oli yhtenä kirjoittajista teoksessa *Literatury narodov Rossii: XX vek* (2005). Djuževille myönnettiin Karjalan tasavallan Sampo-palkinto vunna 2009. Djužev julkaisi yli 160 tieteellistä teosta ja oli mukana monissa merkittävissä kirjallisuushankkeissa, kuten Karjalan kirjallisuuden historian laatimisessa ja muiden laajojen bibliografisten ja tietosanakirjahankkeiden toimitustyössä.

Djužev oli myös aktiivinen shakinpelaaja. Hän toimi Karjalan shakkiliiton puheenjohtajana ja kuului useisiin alueellisiin joukkueisiin. Shakki oli merkittävä osa hänen elämäänsä, ja hän lahjoitti shakkiaineistonsa Karjalan kansallisarkistoon.

## Lähteet
Gustave Thuret

**Gustave Adolphe Thuret**, auktorinimi: **Thur.**, (1817–1875) oli ranskalainen kasvitieteilijä. Hän meni 1840 virkamieheksi Ranskan lähetystöön Konstantinopoliin, mistä teki kasvitieteellisiä retkiä Egyptiin ja Syyriaan. Hän oli sittemmin yksityisenä tutkijana Ranskassa, jossa hän tuli tunnetuksi levätutkijana. Hän sai muun muassa selville rusko- ja punalevien suvullisen lisääntymisen.

Thuret perusti Antibesiin yksityisen puutarhan, joka 1877 lahjoitettiin Ranskan valtiolle. Se kuuluu nykyisin INRAn vastuulle ja on tutkimuspuutarha.

## Teokset
* *Recherches sur les zoospores des algues et les anthéridies des cryptogames* (1851)
* *Études phycologiques. Analyses d’algues marines* (1878).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Minnesotan sinetti

**Minnesotan sinetti** () on Yhdysvaltain osavaltio Minnesotan virallinen tunnus sen lipun ohella. Sinettiä käytetään muun muassa virallisten asiakirjojen todentamiseksi.

Nykyisin käytössä olevan osavaltionlipun suunnittelun yhteydessä vuonna 2023 päätettiin suunnitella myös uusi sinetti, sillä nykyisen sinetin esitystapaa alkuperäisasukkaasta pidettiin vanhanaikaisena. 5. joulukuuta 2023 osavaltion edustajainhuone valitsi uuden Ross Brugginkin suunnitteleman sinetin, joka sisältää muun muassa kuikan, pohjantähden ja dakotankielisen fraasin ”Mni Sóta Makoce” (). Sinettiä kiertävät 98 keltaista nelikumiota kuvaavat osavaltion 87 piirikuntaa ja 11 liittovaltion tunnustamaa intiaaniheimoa, jotka asuvat osavaltion alueella. 

## Historialliset versiot
Sinetti kuvaa Minnesotan historian ja kulttuurin tärkeitä aiheita, kuten maatalouden kasvua, alkuperäisväestöjen perintöä ja villin luonnon kesyttämistä. Sinetissä lukee punaisella nauhalla osavaltion ranskankielinen motto ”L’Etoile du Nord” (). Sinetin reunoilla lukee englanniksi ”The Great Seal of the State of Minnesota” (). Vuosiluku 1858 viittaa vuoteen, jolloin Minnesotasta tuli Yhdysvaltain osavaltio. Nykyinen versio sinetistä on otettu käyttöön toukokuussa 1983.

## Galleria

Tiedosto:Minnesota state coat of arms (illustrated, 1876).jpg|Historiallinen vaakuna, piirretty versio vuodelta 1876
Tiedosto:Seal of Minnesota (1983–2024).svg|Sinetti vuosina 1983–2024


## Lähteet
Sisä-Savon kansalaisopisto

**Sisä-Savon kansalaisopisto** toimii Suonenjoen, Rautalammin, Tervon, Vesannon ja Leppävirran kuntien alueella. Sen järjestämille kursseille voivat osallistua kaikki alueen asukkaat kuntarajoista riippumatta. Kurssien opetustoiminta vaihtelee harrastamisesta ja yleissivistävästä opetuksesta projektimaiseen toimintaan ja ammattimaiseen opetukseen.

## Historia
1947 Suonenjoen Iisveden kylällä perustettiin Iisveden työväenopisto ja myöhemmin Sisä-Savon kansalaisopisto syntyi sen pohjalta. Koska sota-aikana järjestötoiminta oli puuttunut, sotien jälkeen kaikkea järjestötoimintaa arvostettiin. Sotien jälkeen kaivattiin myös koulutusta sisältävää järjestötoimintaa. Ajasta, jolloin Iisveden työväenopisto perustettiin siihen, kun Sisä-Savon kansalaisopisto sai lopullisen muotonsa, opisto ehti toimia monella nimellä. Leppävirta liittyi opiston alueeseen vuonna 2018.

## Lähteet
Kantele (yhtye)

**Kantele** (), viralliselta nimeltään **Karjalan kansallinen laulu- ja tanssiyhtye Kantele** (), on Karjalan tasavallassa toimiva yhtye ja taidekollektiivi. Se koostuu kokonaisuudessaan ammattilaisista ja toimii Karjalan tasavallan kulttuuriministeriön alaisuudessa. Yhtyeen yhteydessä toimivat kanteleorkesteri, muut soittajat, naislaulajien Aino-kuoro ja tanssiseurue.

Kantele perustettiin 9. huhtikuuta 1936. Perustamisen keskeinen taustavaikuttaja oli Viktor Gudkov. Samoihin aikoihin Karjalan tasavallassa pyrittiin myös muin tavoin ammattimaistamaan paikallista kulttuurielämää; esimerkiksi vuonna 1937 perustettiin Karjalan säveltäjäliitto. Kantele on erikoistunut karjalaisten, vepsäläisten, suomalaisten ja venäläisten kansanmusiikkiin Karjalan tasavallan alueelta. Kansanmusiikkiohjelmistoa on täydennetty Karjalan tasavallassa vaikuttaneiden säveltäjien teoksilla. Ohjelmistoa sen käyttöön ovat säveltäneet muiden muassa Karl Rautio, Helmer-Rainer Sinisalo, Rubim Pergament, Abram Golland, Eduard Patlajenko, Aleksandr Beloborodov ja Vjatšeslav Košelev. Kantele on palkittu muun muassa Neuvostoliiton kunniamerkillä (1986) ja Karjalan tasavallan Sampo-palkinnolla (2009). Merkittäviin Kanteleen tuotantoihin on kuulunut "etnobaletti" *Skala dvuh lebedei*.

Vuodesta 1986 lähtien Kantele on toiminut 1800-luvulla valmistuneessa Petroskoin keskustan rakennuksessa, joka on aiemmin toiminut muun muassa suomenkielisenä kouluna. Rakennuksessa on nykyaikaisesti varustettu auditorio. Siellä järjestetään muun muassa Kanteleen konsertteja ja mestarikursseja. Lisäksi tiloissa säilytetään Karjalan tasavallassa toimineiden säveltäjien teosten käsikirjoituksia.

Kantele on esiintynyt eri puolilla Venäjää, Valko-Venäjällä, Suomessa, Norjassa, Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Slovakiassa ja Unkarissa. Se on julkaissut levytyksiä, Karjalan tasavallan kulttuuriin liittyviä kirjoja ja nuotteja. Kanteleen virallinen nimi on vaihdellut historian varrella moneen otteeseen. Vuonna 2011 otettiin käyttöön virallinen nimi "Karjalan kansallinen laulu- ja tanssiyhtye Kantele".

## Lähteet
Aleksandr Beglov

**Aleksandr Dmitrijevitš Beglov** (; s. 19. toukokuuta 1956 Baku) on venäläinen poliitikko.

Beglov valmistui vuonna 1983 Leningradin arkkitehtuurin ja yhdyskuntatekniikan valtionyliopistosta. Myöhemmin hän väitteli tohtoriksi taloustieteessä. Beglov toimi Pietarin siirtymäkauden kuvernöörinä vuonna 2003. Vuonna 2018 hänestä tuli Pietarin kuvernööri.

Vuoden 2022 alussa Begloviin kohdistui julkista painetta; hän sai jatkuvaa kritiikkiä tehtäviensä puutteellisesta hoitamisesta ja ajautui riitoihin paikallisten päättäjien kanssa. Suurhyökkäyksen Ukrainaan alettua Beglovista tuli yksi voimakkaimmista hyökkäyksen tukijoista. *[[Meduza]]n* mukaan samalla Beglovin välit Vladimir Putiniin paranivat. Jevgeni Prigožin oli alun perin Beglovin tukija, mutta alkoi myöhemmin julkisuudessa esittää kärkkäitä kommentteja tätä vastaan. Vaikutusvaltaisten henkilöiden näkyvää kiistelyä pidettiin venäläisessä yhteiskunnassa poikkeuksellisena.

Beglov on useiden maiden henkilökohtaisten pakotteiden kohteena Ukrainan vastaisten toimiensa johdosta. Hänellä on vaimo ja lapsia.

## Lähteet
Reidar Elven

**Reidar Elven** (s. 1947) on norjalainen kasvitieteilijä, joka on nykyisin emeritusprofessori Oslon yliopiston luonnonhistorian museon kasvimuseossa.

Elven on toiminut Norjan kasvion *Norsk floran* (ensimmäinen p. 1944, 8. p. 2022) kuudennen–kahdeksannen painoksen päätoimittajana. Hän toimii myös päätoimittajana arktisen alueen putkilokasvien luetteloa kokoavassa Panarctic Florassa (PAF), joka on yhdysvaltalaisten, kanadalaisten, venäläisten, norjalaisten, ruotsalaisten, tanskalaisten ja islantilaisten kasvitieteilijöiden yhteisprojekti. Elvenin taksonominen tutkimus on keskittynyt arktiseen kasvistoon ja saroihin. Esimerkiksi saamenmaansaran (*Carex* × *saamica*), napakellohärkin (*Cerastium nigrescens* var. *laxum*), kaitalakikynsimön (*Draba cacuminum* subsp. *angusticarpa*), tunturipeltokortteen (*Equisetum arvense* subsp. *alpestre*), huippuvuortennapaunikon (*Papaver dahlianum* subsp. *polare*), ruijanpaasihanhikin (*Potentilla arenosa* subsp. *chamissonis*), siperianrönsysorsimon (*Puccinellia phryganodes* subsp. *sibirica*), tunturinoroleinikin (*Ranunculus subborealis* subsp. *pumilus*), villanoroleinikin (*Ranunculus subborealis* subsp. *villosus*) ja kuolanmustuvapajun (*Salix myrsinifolia* subsp. *kolaënsis*) tieteelliset nimet ovat Elvenin julkaisemia.

## Lähteet
Augustin Robespierre

**Augustin Bon Joseph de Robespierre** (21. tammikuuta 1763 Arras – 28. heinäkuuta 1794 Pariisi) oli ranskalainen vallankumousajan poliitikko. Hän oli tunnetun vallankumousjohtajan Maximilien Robespierren veli ja tukija. Augustin Robespierre tunnettiin myös nimellä **Robespierre nuorempi** ().

Robespierre työskenteli vuodesta 1791 Pas-de-Calais’n departementin hallinnossa ja tuli vuonna 1792 Arrasin piirin prokuraattoriksi (*procureur-syndic*). Hänet valittiin vuonna 1792 Pariisin edustajana kansalliskonventtiin, jossa hän liittyi vuoripuolueeseen. Robespierre oli konventin komissaarina Etelä-Ranskassa ja Italian-vastaisella rintamalla heinäkuusta 1793 tammikuuhun 1794 sekä helmikuusta kesäkuuhun 1794. Toulonin piirityksen yhteydessä hän huomasi taitavan nuoren upseerin Napoléon Bonaparten ja edisti tämän uraa kertomalla tämän ansioista veljelleen Maximilienille, josta oli tullut Ranskan mahtavin mies.

Robespierre hyötyi veljensä maineesta, mutta jakoi myös tämän karun kohtalon. Thermidorin vallankaappauksen käynnistyessä 27. heinäkuuta 1794 Augustin asettui konventissa ritarillisesti veljensä rinnalle ja vaati molemmille samaa kohtelua, jolloin kummatkin määrättiin vangittaviksi. Paul de Barrasin komentamien sotilaiden lähestyessä seuraavana yönä Robespierren tukijoiden viimeistä turvapaikkaa, Pariisin kaupungintaloa, Maximilien ampui itseään päähän ja Augustin taas yritti pakoa tai luultavammin itsemurhaa hyppäämällä ikkunasta place de Grèvelle ja putosi sotilaan kantaman pistimen päälle. Molemmat veljekset jäivät henkiin pahasti haavoittuneina. Seuraavana päivänä vallankumoustuomioistuin tuomitsi heidät kuolemaan ja heidät teloitettiin giljotiinilla yhdessä Couthonin, Saint-Justin ja muiden Robespierren liittolaisten kanssa.

Monet aikalaiset, mukaan lukien veljesten sisko Charlotte, pitivät Augustinia vähemmän lahjakkaana kuin Maximilienia. Myös useat historioitsijat katsoivat Augustinin olleen vain vähäpätöinen veljensä seuraaja, mutta eräät sotahistorioitsijat ovat katsoneet hänellä olleen myös itsenäistä vaikutusta konventin komissaarina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Valdaron rakastavaiset

**Valdaron rakastavaiset** ovat kaksi 6000 vuotta vanhaa luurankoa, jotka löydettiin vuonna 2007 Italian Mantovassa lähellä Valdaron kylää sijaitsevasta kivikautisesta haudasta. Nimi tulee siitä, että luurangot näyttävät olevan kietoutuneina syleilyyn. Hauta on peräisin neoliittiselta kaudelta eli nuoremmalta kivikaudelta, noin vuosilta 10 000 – 4 500 vuotta eaa.

Tämä hauta on ainoa kaksoishauta kolmenkymmenen alueelta esiin kaivetun haudan joukossa. Kaksoishautaukset olivat erittäin harvinaisia neoliittisella kaudella. Vastaavia hautoja on löydetty vain pari muuta, muun muassa Kreikan Alepotrypan luolasta.

Arkeologit eivät ole löytäneet lähistöltä merkkejä kivikautisista asumuksista, mutta alue on kuitenkin ollut sopivaan kalastukseen, metsästykseen ja viljelyyn, joten on mahdollista, että siellä olisi voinut elää suuri ja kehittynyt ihmisyhteisö.

Tutkimusten mukaan haudatut ihmiset olivat mies ja nainen, kummatkin noin 157 cm pitkiä ja kuollessaan noin 20-vuotiaita. He vaikuttavat kuolleen luonnollisen kuoleman sillä luissa ei ole merkkejä väkivallasta. Heidän rinnalleen oli haudattu useita piikivisiä työkaluja ja teriä.

Valdaron rakastavaiset ovat olleet vuodesta 2011 lähtien esillä Mantovan arkeologisessa museossa.

## Muita kaksoishautauksia (eng. double burial)
Zvejniekin kalmisto Latviassa on merkittävä kivikautinen arkeologinen kohde Itämeren alueella, jossa on löydetty useita kaksoishautauksia.  

Pappilanmäen kalmisto sijaitsee Eurassa, Suomessa ja on peräisin nuoremmalta rautakaudelta. 

## Lähteet
Lidija Sjukijainen

**Lidija Einovna Sjukijainen** (, alun perin *Sindonen*, ; 12. helmikuuta 1951 – 27. toukokuuta 2008) oli venäläinen teatterinäyttelijä Karjalan tasavallasta.

Sjukijainen työskenteli 1970-luvulta lähtien Karjalan kansallisessa teatterissa Petroskoissa. Hän sai Karjalan autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan kunniataiteilijan arvonimen vuonna 1986 ja Karjalan tasavallan kansantaiteilijan arvonimen vuonna 1999. Sjukijainen esiintyi muun muassa Friedrich Dürrenmattin, Molièren, N. Richard Nashin, Ivan Gontšarovin, Joe Masteroffin, Nadežda Ptuškinan, Aleksandr Vampilovin ja Lars Norénin näytelmissä. Hänellä oli rooleja myös Kalevalan teatteriesityksissä. Vuonna 1999 Sjukijaiselle myönnettiin Karjalan tasavallan Sampo-palkinto.

## Lähteet
Janne Peltonen

**Janne Peltonen** (s. 22. maaliskuuta 2005 Oulu) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Oulun Kärppiä.

## Ura
### Seuraura
Peltonen on Oulun Kärppien kasvatti. Hän toimi kaudella 2020–2021 seuran U16-joukkueen kapteenina. Peltonen oli tehoilla 2+13=15 joukkueen tehokkain puolustaja Arttu Tuhkalan kanssa. Kauden 2022–2023 hän pelasi suurimmaksi osaksi Kärppien U20-joukkueessa, mutta Peltonen vahvisti myös seuran U18-joukkuetta, jossa hän voitti kauden päätteeksi Suomen-mestaruuden. Joulukuussa 2022 Peltonen teki Kärppien kanssa kevääseen 2026 asti ulottuvan SM-liigasopimuksen.

Chicago Blackhawks varasi Peltosen seitsemännellä kierroksella 195. pelaajana . Hän pelasi kauden 2023–2024 lähes kokonaan Kärppien U20-joukkueessa. Peltonen sai kauden aikana tililleen myös kaksi ensimmäistä SM-liigaotteluaan, mutta hän jäi niissä kuitenkin ilman peliaikaa. Peltonen sai tililleen ensimmäisen SM-liigaottelunsa 13. tammikuuta 2024 Helsingin IFK:ta vastaan, kun Victor Berglund joutui sivuun. Hänet merkittiin Kärppien seitsemänneksi puolustajaksi.

Elokuussa 2024 Kärpät lainasi Peltosen Mestis-joukkue Kokkolan Hermekseen. 26. lokakuuta 2024 hän palasi Kärppien vahvuuteen ja sai ensimmäiset jääaikansa SM-liigassa 26. lokakuuta 2024 KooKoota vastaan. Peltonen merkittiin Kärppien kolmospuolustajapariin Martin Jandusin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.11 minuuttia. Peltonen pelasi suurimman osan kaudestaan Hermeksessä, jossa hän pelasi 31 runkosarjaottelua tehopistein 1+5=6. Peltonen pelasi SM-liigassa kuusi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän edusti Kärppiä myös Spengler Cupissa, jossa Peltonen pelasi yhden ottelun. Hän pelasi kauden loppuun seuran U20-joukkueessa.

Peltonen pelasi kaudella 2025–2026 SM-liigassa 14 runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Hän teki liigauransa avausmaalin kymmenennellä kierroksella 4. lokakuuta 2025 vieraissa Kiekko-Espoota vastaan. Peltosen osuma jäi Kärppien 5–1-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Hän keräsi ottelusta tasakentällisin teholukeman +3. Joulukuussa 2025 Kärpät lainasi Peltosen Hermeksen Mestis-joukkueeseen, jossa hän pelasi seitsemän ottelua. Loppukaudella Peltonen pelasi pääasiassa Kärppien U20-joukkueessa.

### Maajoukkueura
Peltonen valittiin Suomen alustavaan joukkueeseen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuihin vuonna 2023, mutta häntä ei kuitenkaan nimetty lopulliseen kisajoukkueeseen ja hän jäi varapelaajaksi. Yhteensä Peltonen on pelannut 23 nuorten ja 20 poikien maaottelua.

## Pelityyli
Peltonen on maininnut vahvuudekseen kyvyn hallitsemaan tilaa ja tekemään vastustajan pelin vaikeaksi. Hän pystyy omien sanojensa mukaan myös avaamaan peliä vaikeampiin paikkoihin. Peltonen on maininnut kuitenkin tarvitsevansa lisää massaa ja kertonut suurimmaksi kehityskohteekseen luistelun. Hän on maininnut esikuvakseen Victor Hedmanin.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Huone 213

**Huone 213** on Marjorien ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1992. Sen tyylissä kuuluvat vaikutteet 1990-luvun alun r’n’b-musiikista sekä eurodancesta. Albumilta löytyy suomenkielinen versio Abban laulusta ”The Winner Takes It All”.

## Tietoa
### Kappalemateriaali

Albumin lauluista ”Miksi” ja ”Sut varastaa mä aion” on levytetty alun perin jyväskyläläisen dancepop-yhtye Downtownin levyllä *Downtown* (1989) englanninkieliset versiot ”Close to your heart” ja ”Make it real” . Omalla levyllään Marjorie duetoi kappaleen ”Miksi” Downtownin laulajan Jari Karjalaisen kanssa.

### Tekijät
Albumin kappaleiden tekijöiden ja soittajien joukossa on lukuisia jyväskyläläisiä muusikoita, kuten Hausmyllyn **Jason Drome** (oik. Jari Karjalainen), **Enzo** (oik. Hannu Pulkkinen), **Lowland** (oik. Petri Alanko) ja **Psyche** (oik. Pekka Mykkänen), suomipuhallinfunkyhtye ILLU-Bandin Mikko Saikkonen sekä Funkykarkureiden Janne Kettunen ja Timo Pitkänen. Puolet albumin sanoituksista on tehnyt kirjailijana ja sanoittajana tunnettu Jukka Itkonen.

## Myöhemmät versioinnit
Marjorien livetaltiointi laulusta ”Korttitalo vaan” löytyy livealbumilta *[[Rakkauden kiertokulku (livealbumi)|Rakkauden kiertokulku]]*, jonka nimeä kantavalla kiertueella Marjorie esiintyi vuonna 2001 Anneli Saariston ja Eija Kantolan kanssa.

Keväällä 2012 Putouksen 3. tuotantokauden hahmot esittivät ”Korttitalo vaan” kauden viimeisessä jaksossa ja levyttivät kappaleen omalla kokoelmalevyllään. 

## Kappaleet

#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Kokoonpano
*Marjorie - laulu
*Anssi Nykänen, Jaakko Lehtonen – rummut
*Torsti Spoof, Juha Sääkslahti, Jouko Reijonen – kitara
*Pekka Törmänen, Pekka Lampinen – basso
*Timo Pitkänen, Janne Kettunen, Mikko Saikkonen – puhaltimet
*Harri Kauppinen, Peter Lowland, Jason Drome - kosketinsoittimet
*Marjorie, Jason Drome – kuorot
*Jaakko Salonvaara - perkussiot

## Lähteet
* ''Huone 213'' discogs.com -sivustolla
* ''Huone 213'' Fono-äänitetietokannassa
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Marjorien ja Hausmyllyn live-esitys kappaleesta Sut varastaa mä aion (1991)