open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Devynne Charlton

**Devynne Ashlyn Charlton** (s. 26. marraskuuta 1995 Nassau) on bahamalainen pika-aitajuoksija. Hän on kilpaillut nuorten arvokilpailuissa myös pikajuoksussa. Hän on 60 metrin aitajuoksun maailmanennätyksen haltija ja kolminkertainen sisäratojen maailmanmestari.

Charlton saavutti alle 18-vuotiaiden Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskilpailuissa hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin&nbsp;viestissä 2010. Hän karsiutui Lillen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 100 metrin juoksun välierässä. Saman vuoden Pan-Amerikan alle 20-vuotiaiden mestaruuskilpailuissa hän saavutti kultaa 4&nbsp;×&nbsp;100 ja pronssia 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin&nbsp;viestissä. Hän sai alle 18-vuotiaiden Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskilpailuissa 2012 hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin&nbsp;viestissä sekä pronssia 100 metrillä ja 100 metrin aitajuoksussa. Saman vuoden Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän karsiutui 100 metrin aitajuoksun alkuerissä.

Charlton saavutti vuoden 2014 alle 20-vuotiaiden Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskilpailuissa kultaa 100 metrin aitajuoksussa ajalla 13,56 ja pronssia 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin&nbsp;viestissä. Saman vuoden Eugenen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän karsiutui 100 metrin aitajuoksun välierissä. Vuonna 2015 hän karsiutui 100 metrin aitajuoksun alkuerissä sekä Toronton Pan-Amerikan kisoissa että Pekingin MM-kilpailuissa. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 100 metrin aitajuoksun välierissä.

Charlton sijoittui Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 kahdeksanneksi 60 metrin aitajuoksussa. Liman Pan-Amerikan kisoissa 2019 hän karsiutui 100 metrin aitajuoksun alkuerissä. Hän sijoittui vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa samassa lajissa kuudenneksi ajalla 12,74. Hän saavutti Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 hopeaa 60 metrin aitajuoksussa tuolloisella Bahaman ennätysajalla 7,81. Saman vuoden Eugenen MM-kilpailuissa hän oli 100 metrin aitajuoksussa seitsemäs. Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa hän saavutti hopeaa ajalla 12,58. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui 100 metrin aitajuoksussa neljänneksi ajalla 12,52. Alkuerissä hän juoksi Bahaman ennätyksen 12,44.

Charlton juoksi 60 metrin aitajuoksun maailmanennätyksen 7,67 New Yorkin hallikilpailuissa 11. helmikuuta 2024. Muutamaa viikkoa myöhemmin hän voitti sisäratojen maailmanmestaruuden Glasgow'ssa jälleen maailmanennätysajalla 7,65. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän oli kuudes ajalla 12,56. Hän voitti sisäratojen maailmanmestaruuden 60 metrin aitajuoksussa Nanjingissa 2025 ajalla 7,72. Syyskuussa 2025 hän sijoittui Tokion MM-kilpailuissa 100 metrin aitajuoksussa kuudenneksi ajalla 12,49. Maaliskuussa 2026 Charlton voitti Toruńissa kolmannen peräkkäisen kerran sisäratojen maailmanmestaruuden 60 metrin aitajuoksussa ja sivusi maailmanennätystä 7,65.

Charltonin ennätys 60 metrin juoksussa on 7,26 (2017), 100 metrillä 11,22 (2018) ja 200 metrillä 23,53 (2017).

Devynne Charltonin pikkusisko Anthaya Charlton on arvokilpailutason pikajuoksija.

## Lähteet
Cynthia Haymon

**Cynthia Haymon** (s. 6. syyskuuta 1958 Jacksonville, Florida) on yhdysvaltalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka on äänialaltaan sopraano.

Haymon opiskeli Northwestern Universityssa. Hän teki oopperadebyyttinsä Santa Fen oopperassa vuonna 1984 Hans Werner Henzen teoksen *[[We Come to the River]]* Yhdysvaltain-ensiesityksessä. Vuonna 1985 Haymon palasi sinne tulkitsemaan Xanthen roolin Richard Straussin oopperan *[[Die Liebe der Danae]]* Yhdysvaltain-ensiesityksessä. Samana vuonna hän loi nimiroolin Thea Musgraven oopperassa *[[Harriet, the Woman Called Moses]]*. Vuonna 1986 Haymon teki Euroopan-debyyttinsä Bessinä George Gershwinin oopperassa *[[Porgy ja Bess]]* Glyndebournen oopperafestivaalilla. Bess on kuulunut hänen keskeisiin rooleihinsa. Hän on tulkinnut myös konserttiohjelmistoa eri sinfoniaorkesterien kanssa. Haymon on ollut mukana kantaesittämässä teoksia muiden muassa Ned Roremilta, Richard Danielpourilta ja John Williamsilta. Hänen ensimmäinen oma albuminsa oli *Where the Music Comes From: American Songs*, joka sisälsi yhdysvaltalaisten säveltäjien lauluja.

## Lähteet
Luettelo Suomen vuoden 1956 presidentinvaalin valitsijamiehistä

Tämä on **luettelo [[Suomen presidentinvaali 1956|Suomen vuoden 1956 presidentinvaalin]] valitsijamiehistä**.

## Presidentin valintaan osallistuneet valitsijamiehet

## Valitsijamiehiksi valitut, jotka eivät osallistuneet presidentin valintaan

## Lähteet
*Pääministerin kirje valtioneuvostolle, asetus 119/1956, *Suomen asetuskokoelma 1956*, s. 322–326.
*Keskuslautakuntien ilmoitukset kustakin vaalipiiristä valituista valitsijamiehistä:
**Helsingin sekä Uudenmaan läänin vaalipiirit: Kuulutus (tilaajille) Helsingin Sanomat 3.2.1956, s. 24. HS Aikakone.
**Turun läänin eteläinen vaalipiiri: Kuulutus, Turun Sanomat 3.2.1956, s. 11.
**Ahvenanmaan maakunnan vaalipiiri: Kungörelse, Åland 2.2.1956, s. 1.
**Hämeen läänin eteläinen vaalipiiri: Kuulutus, Etelä-Suomen Sanomat 4.2.1956, s. 9.
**Hämeen läänin pohjoinen vaalipiiri: Tiedonanto, Kansan Lehti 3.2.1956, s. 3.
**Kymen läänin vaalipiiri: Kuulutus, Kouvolan Sanomat 3.2.1956, s. 6.
**Mikkelin läänin vaalipiiri: Kuulutus., Länsi-Savo 2.2.1956, s. 6.
**Kuopion läänin läntinen vaalipiiri: Kuulutus, Kansan Sana 2.2.1956, s. 9.
**Kuopion läänin itäinen vaalipiiri: Kuulutus, Kansan Sana 4.2.1956, s. 8.
**Vaasan läänin itäinen vaalipiiri: Kuulutus, Keskisuomalainen 3.2.1956, s. 12.
**Vaasan läänin eteläinen vaalipiiri: Kungörelse, Vasabladet 3.2.1956, s. 6.
**Vaasan läänin pohjoinen vaalipiiri: Kuulutus, Kokkola 3.2.1956, s. 4.
**Oulun läänin vaalipiiri: Kuulutus, Kansan Tahto 3.2., s. 6.
**Lapin läänin vaalipiiri:  Kuulutus, Kansan Tahto 3.2., s. 6.
*Muita uutisia:
**Slutliga valresultaten klara, Björneborgs Tidning 3.2.1956, s. 2. (Turun läänin pohjoinen vaalipiiri)
**Valitsijamiehet vaaliliitoittain (tilaajille) Helsingin Sanomat 19.1.1956, s. 10. HS Aikakone.
**Tuomioja voitti paikan Törngreniltä Uudellamaalla (tilaajille) Helsingin Sanomat 20.1.1956, s. 6. HS Aikakone.
**Kaksi muutosta vaalien ennakkolaskentatulokseen (tilaajille) Helsingin Sanomat 21.1.1956, s. 12. HS Aikakone.
**Tuurna valittiinkin Hämeen vaalipiirissä (tilaajille) Helsingin Sanomat 30.1.1956, s. 2. HS Aikakone.
**Tuurnan tilalle Ervamaa Helsingin vaalipiirissä, Uusi Suomi 31.1.1956, s. 12.
**Valitsijamiehen vaihdos, Suomen Sosialidemokraatti 14.2.1956, s. 5.
**Varje utebliven svensk röst gör oss en björntjänst, sade Hernberg, Björneborgs Tidning 18.11.1955, s. 2.

### Viitteet
Marita Vihervuori

**Marita Vihervuori** (s. 1943) on suomalainen ulkomaantoimittaja. Hän toiminut muun muassa *[[Turun Sanomat|Turun Sanomien]]*, *[[Aamulehti|Aamulehden]]* ja Austria Presse Agenturin ulkomaankirjeenvaihtajana. Hänen toimipaikkansa on pitkään ollut Wien, ja hän on erikoistunut Lähi-idän ja Balkanin alueeseen.

Vihervuoren ura alkoi 1960-luvulla, kun hän kirjoitti matkoiltaan aikakausilehtiin juttuja kulttuurista, matkailusta ja politiikasta. Vihervuori on myös kirjoittanut matkoistaan kirjoja, jotka ovat tyyliltään sekoitus historiaa ja kirjoittajan matkakertomuksia. Hän on kirjoittanut muun muassa Gaddafin Libyasta ja Jugoslavian hajoamissodista. Lisäksi hän on kirjoittanut muutamia lastenkirjoja ja tietokirjoja. Vuonna 2003 Vihervuori valittiin vuoden freelance-toimittajaksi.

## Teokset
* Treblinkan viimeinen juutalainen (2013)
* Pieni siilikirja (2012)
* Tee itse terveyssnapsit, -viinit ja -liköörit (2012)
* Tee itse herkulliset hillot, hyytelöt ja marmeladit (2010)
* Ötzi, Alppien jäämies (2010)
* Musti, maailmankansalainen (2005)
* Tervetuloa helvettiin (1999)
* Myötäeläjän muistelmat (1990)
* Iran, maa mullahin varjossa Allahin nimeen (1989)
* Maailmanuskonnot tänään (1989)
* Gaddafin vihreät kunnaat (1987)
* Pekka Haukinen (1984)
* Muru siilinen (1983)

## Lähteet
Pakaan saha

**Pakaan saha** oli Koskisen Oy:n omistama saha, joka toimi Orimattilassa Pakaalla. Saha perustettiin vuonna 1901, kun Lahti–Loviisa-rautatie avattiin väliaikaiselle liikenteelle. Saha toimi aina vuoteen 1977 ja sahan kuivaamoa 1979 asti, kunnes se tuhoutui tulipalossa. Nykyään sahan entisellä paikalla on vain metsää.
Hannu Isotalo

**Hannu Antero Isotalo** (s. 27. toukokuuta 1947 Nurmes) on suomalainen diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, joka on saanut vuorineuvoksen arvonimen.

Isotalo syntyi  poliisi, maanviljelijä, toimitusjohtaja Feliks Nikolai Isotalon ja terveyssisar Aino Amanda Pousin perheeseen. Hän avioitui 1969 Meeri Marketta Mattilan kanssa. Isotalo tuli ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1967 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1972. Hän oli Lujabetoni Oy:n, vuodesta 1992 Luja-Yhtiöt Oy ja vuodesta 1998 Lujatalo Oy, tekninen ja kaupallinen johtaja 1972–1974, toimitusjohtaja 1974–2003 ja yrityksen hallitustehtävissä aina vuoteen 2020 asti. Isotalolla on ollut myös useita liike-elämän ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Kuopion kaupunginvaltuuston jäsen hän oli 1985–2000 ja kaupunginhallituksen jäsen 1985–1988 ja puheenjohtaja 1993–1996. Vuorineuvoksen arvonimen Isotalo sai 2013. 

## Lähteet
Riverbend

**Riverbend** (s. 1978 tai 1979) on bloggaaja, joka tuli tunnetuksi blogistaan *Baghdad Burning* jota hän julkaisi 2003–2007. Blogi kertoi vuonna 2003 alkaneesta Irakin miehityksestä ja elämästä sen keskellä. Blogi sai runsaasti huomiota sen kirjoittamisaikana, se julkaistiin kirjana käännöksineen ja siitä tehtiin teatteridramatisointeja. BBC Radio 4 teki viisiosaisen radiodramatisoinnin *Woman's Hour* -ohjelmaan.  

## Kirjoittaja
Kirjoittaja jäi anonyymiksi, mutta hän kertoi aloittaessaan olleensa 24-vuotias irakilainen nainen, opiskelleen ulkomailla ja työskennelleen ennen sotaa tietokoneohjelmoijana. Blogin sisällöstä on arvioitu, että hänen eläneen vanhempiensa kanssa, perheensä kuului ylempään keskiluokkaan ja taustaltaan kuului sekä šiia- että sunnimuslimeihin.  

## Blogin sisältö
*Baghdad Burning* -blogi kertoi elämästä kun Yhdysvaltain ja Britannian johtama kansainvälinen liittouma syrjäytti diktaattori Saddam Husseinin hallinnon Irakissa vuonna 2003. Kirjoittaja oli voimakkaan sodanvastainen. Kirjoittaja piti liittoumaa miehittäjnä ja heidän yhteistyötä tekevää Irakin hallitustaan nukkehallituksena. Samalla hän oli huolissaan uskonnollisen fanatismin noususta. Yleinen teema blogissa on jokapäiväinen elämä, turvallisuustilanteen romahtaminen sekä elinmahdollisuuksien kaventuminen. Kirjoittaja lopetti kirjoittamisen kun perhe lähti pakolaisiksi Syyriaan 2007. Vuonna 2013 hän kirjoitti vielä lyhyen päivityksen siitä, että he olivat muuttaneet Syyriasta ennen sen romahtamista toiseen arabimaahan jossa olivat eläneet vuoden, jonka jälkeen olivat muuttaneet kolmanteen Lähi-idän maahan jossa elävät nyt.

## Vastaanotto
SFGaten arvostelun blogi kuvaa onnistuneesti sodan inhimillisiä ja yhteiskunnallisia vaikutuksia. Se kuitenkin on hyvin polarisoitunut ja pitää koalitiota syyllisenä, mutta häiritsevästi ohittaa Saddam Husseinin hallinnon ajan julmuuden ja tyrannian. Blogi sai vuonna 2005 kolmannen palkinnon Lettre Ulysses Award for the Art of Reportage -sarjassa ja Bloggie Award -palkinnon vuonna 2006.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Riverbend: Baghdad Burning
Elvin

**Elvin** on alkuperältään englantilainen miehen etunimi. Nimi on mahdollisesti peräisin muinaisenglantilaisesta nimestä *Ælfwine*, jonka alkuosa on joko eräänlaista maanalaista olentoa tarkoittava sana *alf* ja loppuosa ystävää tarkoittava sana *wine*, tai toisen selityksen mukaan *Æthelwine*, joka tarkoittaa *jalosukuista ystävää* tai *parasta ystävää*.

Suomessa nimi Elvin on vuoden 1980 alusta maaliskuuhun 2026 mennessä annettu 351 miehelle, joista yli puolet on 2020-luvulla syntyneitä, sekä noin 20 naiselle. Ennen vuotta 1980 syntyneitä Elvin-nimisiä on vain muutamia kymmeniä. Vuodesta 2025 lähtien Elvinin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 9. maaliskuuta.

## Tunnettuja Elvin-nimisiä
* Elvin Hayes (s. 1945), yhdysvaltalainen koripalloilija
* Elvin Jones (1927–2004), yhdysvaltalainen jazzmuusikko

## Lähteet
Molly Caudery

**Molly Caudery** (s. 17. maaliskuuta 2000 Truro) on englantilainen seiväshyppääjä. Hän on sisäratojen maailmanmestari. Hän edustaa Cornwall AC -seuraa.

Caudery saavutti Grosseton alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 hopeaa Britannian alle 18-vuotiaiden ennätystuloksella 435&nbsp;cm. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän sijoittui viidenneksi Britannian alle 20-vuotiaiden ennätystä sivunneella tuloksella 440. Saman vuoden Tampereen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän oli yhdeksäs. Berliinin EM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta.

Caudery saavutti Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021 hopeaa tuloksella 445&nbsp;cm. Hän karsiutui loppukilpailusta Eugenen MM-kilpailuissa 2022. Saman vuoden Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa 2022 hän saavutti Englannin edustajana hopeaa tuloksella 445. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui seitsemänneksi.

Caudery sijoittui Budapestin MM-kilpailuissa 2023 viidenneksi tuloksella 475&nbsp;cm. Hän voitti sisäratojen maailmanmestaruuden Glasgow'ssa 2024 tuloksella 480&nbsp;cm. Rooman EM-kilpailuissa 2024 Caudery saavutti pronssia tuloksella 473&nbsp;cm. Pariisin olympialaisissa 2024 Caudery jäi karsinnassa ilman tulosta. Nanjingin MM-hallikilpailuissa 2025 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 470&nbsp;cm. Tokion MM-kilpailuissa 2025 Caudery vetäytyi vammojensa vuoksi seiväshypyn karsinnasta lämmittelyn jälkeen.

Ennätyksensä 492&nbsp;cm Caudery hyppäsi Toulousessa 22. kesäkuuta 2024.

Caudery on voittanut Britannian-mestaruuden ulkoradoilla 2023 ja 2024 sekä sisäradoilla 2018 ja 2024. Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen superliigassa hän on ollut kolmas 2021.

## Lähteet
Settimio Malvezzi

**Settimio Malvezzi** (5. huhtikuuta 1817 Rooma – 31. elokuuta 1887 Firenze) oli italialainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan tenori.

Malvezzi oli Adelaide Orsola Appignanin oppilas. Hän aloitti uransa Italiassa ja esiintyi ensimmäisen kerran Pariisissa 16. joulukuuta 1845. Hän loi Rodolfon roolin Giuseppe Verdin oopperan *[[Luisa Miller]]* kantaesityksessä Napolin Teatro San Carlossa 8. joulukuuta 1849.

## Lähteet
Superboy

**Superboy** on yhdysvaltalainen televisiosarja, jota esitettiin vuosina 1988-1992. Sarja kertoi nuoren Teräsmiehen eli Clark Kentin elämästä tämän toimiessa Teräspoikana. Sarjaa esitettiin neljä tuotantokautta ja 100 jaksoa. Sarjan kolmannella kaudella sarja uudelleennimettiin **The Adventures of Superboy**ksi.

## Näyttelijät
Patrick Ky

**Patrick Ky** (s. 6. lokakuuta 1967 Antony) on ranskalainen virkamies. 1. syyskuuta 2013 lähtien hän on toiminut Euroopan unionin lentoturvallisuusvirasto (EASA) puheenjohtajana. Hän on valmistunut École polytechniquesta (1986) ja École nationale de l’aviation civilestä (1989), ja hän johti aiemmin SESAR-yhteisyritystä. Hän seurasi Patrick Goudouta AESAn johdossa. Hänet valittiin uudelleen vuonna 2018 uudelle viisivuotiskaudelle vuoteen 2023 asti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Neljän tuulen talo

**Neljän tuulen talo** (*Odd Man Out*) on Carol Reedin ohjaama brittiläinen draamaelokuva vuodelta 1947. Pohjois-Irlantiin sijoittuvan mustavalkoisen elokuvan pääosia näyttelevät James Mason, Robert Newton ja Kathleen Ryan.

## Juoni
Toisen maailmansodan jälkeisessä Pohjois-Irlannissa vastarintaliikkeen johtaja Johnny McQueen (James Mason) tappaa vahingossa vartijan epäonnistuneessa ryöstöyrityksessä, jolla pyrkii rahoittamaan ryhmänsä toimintaa. Poliisin etsimänä McQueen kärsii myös omantunnon tuskia tapauksen johdosta. Kaikkien tuntemasta miehestä luvataan iso löytöpalkkio, minkä jälkeen McQueen saa huomata, ettei entisiin ystäviinkään voi enää luottaa.

## Vastaanotto

*Neljän tuulen talo* palkittiin ensimmäisessä Bafta-palkintogaalassa 1949 parhaana brittielokuvana ja oli Oscar-ehdokkaana leikkauksestaan.

Sekä ohjaaja Carol Reed että näyttelijä James Mason pitivät *Neljän tuulen taloa* oman uransa parhaana elokuvatyönä. Ohjaaja Roman Polanski on usein maininnut sen suosikkielokuvanaan.

Elokuva sai Suomessa ensi-iltansa tuoreeltaan 1947 ja uudelleen 1959. Se on esitetty televisiossa 1966 (TV1) ja 1987 (TV3) sekä julkaistu DVD:nä 2009. *Helsingin Sanomien* tv-sivulla marraskuussa 1987 Mikael Fränti piti James Masonia ainoana oikeana näyttelijänä rooliin, koska tämä kykenee antamaan siihen itsestään kekseliäisyytensã ja luovuutensa ansiosta. Fräntistä *Neljän tuulen talo* osoittaa myös ohjaaja Reedin kykyä luoda lataavia tilanteita ja ahdistavia tunnelmia. Myös Robert Kraskerin mustavalkokuvaus on hänestä erinomaista, ja monet mestarilliset kohtaukset seuraavat toisiaan Johnny McQueenin kujanjuoksussa läpi öisen ja lumisen Belfastin.

## Uusintaversio
Robert Alan Arthurin ohjaama ja Sidney Poitierin tähdittämä *[[Viimeinen laukaus]]* (The Lost Man, 1969) on uudelleenfilmatisointi samasta tarinasta, sijoitettuna Pohjois-Irlannin levottomuuksien sijaan Yhdysvaltojen kansalaisoikeustaisteluihin.

## Lähteet
Ilmoitettu laitos

**Ilmoitettu laitos** (, NB) on Euroopan unionin jäsenvaltion nimittämä organisaatio, joka tekee vaatimuksenmukaisuuden arviointia tietyille tuotteille ennen niiden saattamista markkinoille. Arviointi suoritetaan tuotteille, joille on EU:n tuotelainsäädännössä asetettu kolmannen osapuolen arvioinnin edellyttäviä turvallisuuteen, terveyteen tai ympäristönsuojeluun liittyviä vaatimuksia. Ilmoitettu laitos voi olla testauslaboratorio, tarkastuslaitos tai sertifiointiorganisaatio. Euroopan komissio ylläpitää listaa ilmoitetuista laitoksista NANDO-tietojärjestelmässä.

Ilmoitetut laitokset nimeää EU:n jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, joka vastaa siitä että arviointilaitos täyttää EU:n ilmoitettuja laitoksia koskevat vaatimukset ja on pätevä vaatimuksenmukaisuuden arviointiin. Pätevyys voidaan osoittaa esimerkiksi akkreditoinnilla, jolla todistetaan organisaation täyttävän yhdenmukaistetulla standardilla asetetut vaatimukset. Suomessa akkreditointia tekee Turvallisuus- ja kemikaaliviraston akkreditointiyksikkö FINAS.

## CE-merkintä
Mikäli markkinoille tuotavan tuotteen lainsäädäntö edellyttää ilmoitetun laitoksen suorittamaa vaatimustenmukaisuuden arviointia, arviointi on läpäistävä, jotta tuote saa CE-merkinnän. CE-merkinnällä osoitetaan, että tuote on tarkastettu ja täyttää EU:n vaatimukset. Merkintä on pakollinen EU-maissa myytäville tuotteille, joille on määritelty koko EU:n alueella voimassa olevat vaatimukset ja joilta CE-merkintää edellytetään. Tarkastetun tuotteen CE-merkin yhteydessä ilmoitetaan ilmoitetun laitoksen tunnusnumero.

## Ilmoitetut laitokset Suomessa
Maaliskuussa 2024 Suomessa toimi 21 ilmoitettua laitosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ilmoitetut laitokset NANDO-tietojärjestelmässä
Herzi Halevi

**Herzl ”Herzi” Halevi** (; s. 17. joulukuuta 1967) on israellainen kenraaliluutnantti ja Israelin puolustusvoimien komentaja 2023–2025. Hän astui virkaansa tammikuussa 2023. Aikaisemmalla urallaan hän toimi laskuvarjojoukoissa, Sayeret Matkalin komentajana sekä asevoimien eteläisen alueen komentajana.

## Elämäkerta

### Nuoruus
Herzi Halevi syntyi  17. joulukuuta 1967 Jerusalemissa. Perhe oli Halevin äidin puolelta asunut Jerusalemissa sukupolvien ajan. Isä oli puolestaan muuttanut Venäjältä. Isä oli myös sionistisen Irgunin jäsen. Nimensä Halevi sai kuuden päivän sodan aikana vuonna 1967 Länsimuurin valtauksen yhteydessä laskuvarjojoukoissa surmansa saaneen setänsä mukaan. Halevi sai kasvatuksen uskonnollisena juutalaisena. 

### Sotilasura
Halevi aloitti sotilaspalveluksen laskuvarjojoukoissa 18-vuotiaana vuonna 1985 saaden upseerikoulutuksen, minkä jälkeen hän toimi joukkueen johtajana. Myöhemmin hän siirtyi edelleen  eliittiyksikkönä pidettyyn Sayeret Matkal -tiedusteluosastoon. Varhaisen sotilaspalveluksensa aikana hän otti osaa esimerkiksi taisteluissa Hizbollahia vastaan. Vuonna 2001 hän yleni Sayeret Matkalin komrentajaksi. Myöhemmin hän johti prikaatia Länsirannalla ja vuonna 2009 laskuvarjojoukkoja Gazan kaistalla toteutetun operaatio Valettu lyijy aikana. Vuonna 2011 Halevista tuli Galilean divisioonan komentaja Libanonin rajalla ja vuonna 2018 hänestä tuli Israelin asevoimien eteläisen alueen komentaja.

### Asevoimien komentajana

Puolustusministeri Benny Gantz nimitti Halevin Israelin asevoimien seuraavaksi komentajaksi syyskuussa 2022 ja hän astui virkaansa 16. tammikuuta 2023 korvaten aikaisemman komentaja Aviv Kohavin.

Hamas toteutti suuriluontoisen hyökkäyksen Gazan kaistalta Israelin puolelle lokakuussa 2023. Yli tuhat israelilaista sai surmansa ja yli 200 otettiin panttivangeiksi. Halevi tunnusti tapahtumien olleen asevoimien huomattava epäonnistuminen. Halevi sanoi asevoimien aloittavan tutkinnan epäonnistumisien syistä. Hamasin hyökkäystä seurasi Israelin maahyökkäys Gazan kaistalle.

Tammikuussa 2025 Halevi ilmoitti aikovansa erota tehtävistään 6. maaliskuuta. Halevi otti omien sanojensa mukaan vastuun Israelin siviilien suojelun epäonnistumisesta viitaten Hamasin hyökkäykseen lokakuussa 2023. Hänen seuraajakseen nimitettiin 5. maaliskuuta Eyal Zamir.

## Yksityiselämä
Halevi asuu Kfar HaOranimin siirtokunnassa Palestiinan Länsirannalla lähellä Israelin rajaa. Hän on naimisissa ja parilla on neljä lasta. 

Halevi on opiskellut filosofiaa Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa.

## Lähteet
Kathleen Ryan

**Kathleen Ryan** (8. syyskuuta 1922 – 11. joulukuuta 1985) oli irlantilainen näyttelijä, joka näytteli monissa brittiläisissä ja yhdysvaltalaisissa elokuvissa vuosina 1947–1957. *[[The Irish Times]]* listasi vuonna 2020 parhaita irlantilaisia elokuvanäyttelijöitä kautta aikojen ja sijoitti Ryanin sijalle 40.

## Elokuvia
* Neljän tuulen talo (*Odd Man Out*, 1947)
* Kapteeni Boycott (*Captain Boycott*, 1947)
* Kristoffer Kolumbus (*Christopher Columbus*, 1949)
* Raivoisaa valtaa (*The Sound and Fury*, 1950)
* Kaikki puolestasi (*Captain Lightfoot*, 1954)
* Tyttö järjestää kaiken (*Jacqueline*, 1956)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*
Rautaviiriö

**Rautaviiriö** (*Mesua ferrea*) on viiriöiden sukuun kuuluva laji. Sitä esiintyy trooppisilla alueilla. Sen kukat ovat valkoisia. Kasvin siemeniä käytetään ihonhoitotuotteisiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Mesua ferrea'' 
* UniProt: Taxonomy - ''Mesua ferrea'' 
* Flora of China: ''Mesua ferrea''
Sarjasaippo

**Sarjasaippo** (*Iberis umbellata*) on saippojen sukuun kuuluva laji. Se kasvaa 20–30 cm korkeaksi. Se kukkii runsaasti heinäkuulta syyskuulle. Kukinnot ovat terttuja, jotka ovat yleensä ruusunpunaisia tai valkoisia ja tuoksuvia. Kasvi soveltuu kivikkoon, se viihtyy aurinkoisella tai puolikuivalla  kasvupaikalla ja se viihtyy sekä kuivassa että tuoreessa kasvualustassa. Siemenet kylvetään toukokuussa suorakylvönä avomaalle. Kasvi soveltuu leikkokukaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Sarjasaippo (''Iberis umbellata'')
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Iberis umbellata'' 
* UniProt: Taxonomy - ''Iberis umbellata''
Lypovets

**Lypovets** () on kaupunki Ukrainan Vinnytsjan alueen Vinnytsjan piirissä. Kaupunki sijaitsee Etelä-Bugin valuma-alueeseen kuuluvan Sobjoen varrella, maanteitse noin 45 kilometriä aluekeskus Vinnytsjasta itään.

Tammikuun keskilämpötila on −6,6 ja heinäkuun +18,9 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 635 millimetriä.

Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 7&nbsp;958 (2022). Vuonna 2001 siellä oli 9&nbsp;406 asukasta, jotka olivat etnissti pääosin ukrainalaisia. Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 9&nbsp;764 asukasta.

Seudun pitkästä asutushistoriasta kertoo, että pikkakunnalta on löydetty skyyttien ja pronssikauden hautakummut. Myös antiikin ajan kolikoita on löydetty. Joidenkin tutkijoiden mukaan nykyisen Skakunkan pienalueen paikalla sijaitsi mahdollisesti venäläisessä kroniikassa (1150) kuvattujen mustahuppujen keskuspaikka Kunil. Paikkakunta mainitaan historiallisissa dokumenteissa ensimmäisen kerran 1545 tai 1601. Lublinin unionin solmimisen seurauksena alueen hallinta siirtyi Liettuan suuriruhtinaskunnalta Puolalle 1569. Magdeburgin oikeudet paikkakunta sai vuonna 1606. Puolan toisessa jaossa (1793) paikkakunnasta tuli osa Venäjän keisarikuntaa. Kaupunkityyppisen taajaman aseman paikkakunta sai 1925; kaupungiksi Lypovets nimettiin vuonna 2001.

Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen Lypovets on kuulunut Vinnytsjan piiriin; sitä ennen (1923-2020) se oli Lypovetsin piirin hallintokeskus.


Lypovets 28.jpg|Sobjoki Lypovetsissä.
Th.lypovets.jpg|Katunäkymä Lypovetsistä.
Rada.lypovets.jpg|Lypovetsin kaupungintalo.
Lypovets 41.jpg|Kulttuuritalo.
Library in Lypovets.jpg|Lypovetsin kirjasto.
0906 kosciol lipowiec.jpg|Kirkko Lypovetsissä.
Липовець курган.jpg|Pusikon peittämä skyyttien ajan kurgan.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rolf Carpelan

**Rolf Maximilian Carpelan** (11. maaliskuuta 1864 Uskela – 30. heinäkuuta 1958) oli suomalainen vapaaherra, kapteeni ja toimitusjohtaja.

Rolf Carpelanin vanhemmat olivat kapteeni, vapaaherra Otto Maximilian Carpelan ja Aurora Lovisa Wasenius. Hän kävi Haminan kadettikoulun 1886 ja oli upseerina 2. Turun suomalaisessa tarkk'ampujapataljoonassa 1886–1902. Sotilasuralta hän erosi kapteenin arvoisena. Suomen sisällissodan aikana Carpelan oli Turun suojeluskunnan päällikkönä. 

Carpelan oli toiminimen Gust. A. Lindblom eftertr. toimitusjohtajana 1902–1904, Turun Veneveistämön toimitusjohtajana 1904–1913 sekä Antskogin verkatehdas Oy:n prokuristina 1904–1906 ja toimitusjohtajana 1907–1925.

Carpelan oli Keskinäinen vakuutusyhtiö Sammon johtokunnan jäsenenä vuodesta 1907, johtokunnan puheenjohtajana 1916–1937 ja tapaturmavakuutusosaston päällikkönä 1925–1939 sekä hallintoneuvoston jäsenenä 1939–1958. Hän oli Åbo teaterhus Ab:n toimitusjohtajana 1911–1958 ja Säästöpankki Fortunan johtokunnan puheenjohtajana 1921–1932 sekä isännöitsijänä vuodesta 1933. Lisäksi Carpelan oli johtokunnan jäsenenä  Turun säästöpankissa vuodesta 1911, Turun elinkorkolaitoksessa vuodesta 1912, Littoisten Oy:ssä 1904–1917, Akaan Höyrysaha Oy:ssä 1920–1927 sekä Luottovälitys Oy:ssä 1927–1958, josta ajasta johtokunnan puheenjohtajana 1932–1958. Turun kaupunginvaltuuston jäsenenä Carpelan oli 1910–1916 ja Åbo Akademin hallituksen jäsenenä 1928–1931 ja valtuuskunnan jäsenenä 1917–1958.

Rolf Carpelan oli naimisissa 1896–1945 kauppaneuvos Gustaf Adolf Lindblomin tyttären Märta Maria (Mary) Lindblomin (1871–1945) kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kenraali Mannerheim johtaja Carpelanin vieraana Paraisilla kesällä 1924, Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna)
El Ouedin maakunta

**El Ouedin maakunta** () eli wilaya on hallintoalue Algerian itäosassa. Sen keskus on El Ouedin kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 35&nbsp;751,8 neliökilometriä. Asukkaita on 700&nbsp;900 henkeä (vuonna 2020, arvio).

El Ouedin maakunta rajoittuu etelässä Ouarglan, lännessä Touggourtin ja El Meghaïerin sekä pohjoisessa Biskran, Khenchelan ja Tébessan maakuntiin ja idässä Tunisiaan. Luonnonalueita ovat chottien täyttämä vajoama pohjoisessa, hiekkainen Soufin keidasalue ja Itäinen Iso erg etelässä. Ilmasto on kuiva ja kuuma, ja lämpötilan vaihtelut ovat suuria.

Maakunta jakautuu hallinnollisesti kymmeneen piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 22 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Bayadha, Debila, El Oued, Guemar, Hassi Khalifa, Magrane, Mih Ouansa, Reguiba, Robbah ja Taleb Larbi. El Meghaïerin maakunta erotettiin El Ouedista vuonna 2015 ja se sai täyden itsehallinnon vuonna 2021.

El Ouedista on maantieyhteydet Biskraan, Tébessaan, Touggourtiin ja Tunisiaan. Guemarissa on kotimaanliikenteen lentoasema.

Maakunnan pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Chotteilla tuotetaan suolaa. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. El Ouedissa toimii Hamma Lakhdarin yliopisto. Nähtävyyksiä ovat seudun luonto suolajärvineen sekä vanhat linnoitukset ja zawiyat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* El Ouedin matkailusivusto , ,
Robert Floyd

**Robert W. Floyd** (8. kesäkuuta 1936 New York – 25. syyskuuta 2001 Kalifornia) oli yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä. Hän sai Turing-palkinnon vuonna 1978 työstään, johon kuului parseroinnin teoria, ohjelmointikielten semantiikka, automaattinen ohjelmien verifiointi, automaattinen synteesi ja algoritmien analyysi.

Floyd valmistui high schoolista 14 vuotiaana. Hänen ensikosketuksensa tietotekniikkaan oli Armour Research Foundationissa ja hän luki ohjekirjoja uteliaisuuteensa, jolloin hän aloitti ohjelmoijana. Hän työskenteli ohjelmointikielten kääntäjien parissa Computer Associatesilla. Hän työskenteli vuonna 1967 ohjelmien oikeellisuuden todistamisen parissa, ensin vuokaavioilla ja myöhemmin oikeiden ohjelmien kanssa. Hänen julkaisemansa artikkeli *Assigning Meanings to Programs* (1967) oli merkittävä ja inspiroi Tony Hoaren työtä.

Floydin työstä on sanottu, että ennen häntä ohjelmoijat säätivät ohjelmaansa kunnes ne näyttivät toimivan, mutta Floyd osoitti, että on tapa todistaa ohjelman toimivan hyödyntämällä matematiikkaa. Donald Knuthin mukaan hänen työnsä oli paljastava alalle.

Floyd työskenteli *[[Communications of the ACM]]* -lehden toimituksessa ja kirjoitti Richard Beigelin kanssa teoksen *The Language of Machines: An Introduction to Computability and Formal Languages* (1994).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* An algorithm for coding efficient arithmetic operations (PDF)
Erittäin salainen (täsmennyssivu)

**Erittäin salainen** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* *[[Erittäin salainen]]* (*For Your Eyes Only*), James Bond -elokuva vuodelta 1981
* *[[Erittäin salainen (vuoden 1952 elokuva)|Erittäin salainen]]* (*Top Secret*, myös *Mr. Potts Goes to Moscow*), brittiläinen komediaelokuva vuodelta 1952
* *[[Erittäin salainen (kirja)|Erittäin salainen: Viisi tuokiokuvaa James Bondin salaisesta elämästä]]*, Ian Flemingin novellikokoelma vuodelta 1960
* *Erittäin salainen: vakoilu Suomessa*, Jukka Rislakin tietokirja vuodelta 1982
* *Erittäin salainen, Mauno Koivisto*, Yleisradion radiosarja, henkilökuva Mauno Koivistosta, liittyy * [[Koivisto (dokumentti)|Koivisto]]*-tv-dokumenttiin
* *Erittäin salainen: vakoilua Suomessa*, suomalainen tv-dokumenttisarja vuodelta 2024
* ”erittäin salainen”, salassa pidettävien tietojen korkeimman turvallisuusluokan nimitys Suomen lainsäädännössä 
## Lähteet
Humanisticum (tiedekuntajärjestö)

**Humanisticum ry** on vuonna 1966 perustettu Helsingin yliopiston humanistisen tiedekunnan tiedekuntajärjestö. Humanisticum ajaa humanistien etua yliopistolla, ylioppilaskunnassa ja yliopiston ulkopuolella sekä toimii linkkinä tiedekunnan ja ainejärjestöjen välillä. Humanisticumilla on 36 jäsenjärjestöä, joiden opintoaloilla opiskelee yhteensä noin 8 000 opiskelijaa.

## Toiminta
Humanisticum järjestää humanistiopiskelijoille yhteistä poikkitieteellistä toimintaa ja pyrkii edistää opiskelijoiden etua tiedekunnassa ja sen ulkopuolella. Humanisticum hallinnoi myös Humanistiklusterin tiloja, jotka sijaitsevat Uuden ylioppilastalon viidennessä kerroksessa. Humanisticum järjestää myös Humanistispeksiä.

## Historia
Humanisticum perustettiin vuonna 1966 Helsingin yliopiston silloisen historiallis-kielitieteellisen osaston opiskelijoiden kattojärjestöksi. Virkailijakunta muodostui alkuvuosina vain kahdesta luottamusmiehestä, jotka hoitivat tiloihin liittyviä asioita. Yhdistysmuotoiseksi Humanisticum järjestäytyi 3. helmikuuta 1967. Vuosina 1978–1988 Humanisticumilla oli hyvin vähän toimintaa, mutta opintoasioihin kohdistuva aktiivisuus voimistui 80-luvun loppua kohden, mikä näkyi Humanisticumin uutena elvyttämisenä. Humanisticumin oma lehti *Metateesi* ilmestyi ensi kertaa vuonna 1989 ja aluksi se oli lähinnä filosofian opiskelijoiden teoreettinen temmellyskenttä. Metateesiä julkaistiin vuoteen 1996 saakka. 1990-luvulla tärkeimmäksi toimintamuodoksi muodostui keväisin järjestetty “Humanismin päivä” illanviettoineen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Humanisticumin verkkosivut
* Humanistispeksin verkkosivut
Carl von Heidenstam

**Carl Gerhard von Heidenstam** (14. marraskuuta 1876 Konstantinopoli, Osmanien valtakunta – 11. maaliskuuta 1939 Helsinki) oli ruotsalainen diplomaatti ja Ruotsin Suomen-lähettiläs 1931–1939.

Von Heidenstamin isä, kamariherra Oscar Gustaf von Heidenstam oli Ruotsin lähettiläänä Konstantinopolissa ja myös hänen isoisänsä oli palvellut Ruotsin ulkoasiainhallinnossa. Heidenstam päätti lakitieteelliset opintonsa vuonna 1901 ja oli sitten jonkin aikaa työssä kauppakollegiumissa ja Tukholman raastuvanoikeudessa.

Diplomaatin uransa von Heidenstam aloitti 1901 attaseana Ruotsin Pietarin lähetystössä. Hän yleni siellä toiseksi lähetystösihteeriksi 1904 ja 1905 ensimmäiseksi lähetystösihteeriksi. Hän oli 1906–1910 lähetystösihteerinä Kööpenhaminassa ja sitten lähetystöneuvoksena Pietarissa 1910–1916. Heidenstam palasi 1917 Tukholmaan ja oli aluksi toimessa ulkoasiainministeriössä ja sitten jäsenenä valtion kauppakomissionissa, Oy Handionin johtajana sekä useiden muiden yhtiöiden johtokunnan jäsenenä. Hän siirtyi 1923 Moskovaan vientiyhdistyksen kauppalähetyskunnan puheenjohtajaksi ja hänestä tuli samana vuonna Moskovan v.a. asiainhoitaja ja pian senjälkeen Ruotsin lähettiläs Moskovaan. Vuonna 1930 Heidenstam nimitettiin lähettilääksi Ankaraan ja Sofiaan ja vuonna 1931 Ruotsin lähettilääksi Helsinkiin. Helsingin kautensa aikana Heidenstam tutustui erinomaisen hyvin Suomen oloihin.

Heidenstam harrasti eri urheilulajeja ja metsästystä. Hän oli vakinainen jäsen kuningas Kustaa V:nnen metsästysseuroissa, pelasi golfia ja tennistä ja harrasti myöskin autoilua ja hiihtoa.

Helsingin Olaus Petri-kirkossa 14. maaliskuuta 1939 järjestetyn surujuhlan jälkeen Heidenstamin ruumis kuljetettiin Helsingistä Tukholmaan panssarilaiva Ilmarisella. Tukholman Suurkirkossa pidetyn siunaustilaisuuden jälkeen Heidenstam haudattiin Lidingön hautausmaalle.

## Lähteet
Khenchelan maakunta

**Khenchelan maakunta** () eli wilaya on hallintoalue Algerian koillisosassa. Sen keskus on Khenchelan kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 9&nbsp;715 neliökilometriä. Asukkaita on 508&nbsp;100 henkeä (vuonna 2021, arvio).

Khenchelan maakunta rajoittuu pohjoisessa Oum El Bouaghin, idässä Tébessan, etelässä El Ouedin ja lännessä Biskran ja Batnan maakuntiin. Maisemaa leimaavat Aurèsvuoret, ylängöt, tasangot sekä etelän hiekkarot ja suolajärvet. Ilmasto on mannermainen pohjoisessa ja muistuttaa Saharaa etelässä. Kesät ovat kuumia ja kuivia ja talvet viileitä. Vuotuinen sademäärä on vuorilla 700–1&nbsp;200 ja etelässä 200 millimetriä.

Maakunta jakautuu hallinnollisesti kahdeksaan piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 21 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Aïn Touila, Babar, Bouhmama, Chechar, El Hamma, Kaïs,  Khenchela ja Ouled Rechache.

Khenchelasta on maantieyhteydet Biskraan, Batnaan, Oum El Bouaghiin ja Tébessaan. Maakunnan pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Khenchelassa toimii Abbas Laghrourin yliopisto. Nähtävyyksiä ovat seudun vuoret ja metsät, kuumat lähteet ja roomalaisajan rauniot.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Khenchelan matkailusivusto , ,
Kay O’Neill

**Kay O’Neill** eli **Katie O’Neill** on uusiseelantilainen sarjakuvantekijä ja kuvittaja. Hänet tunnetaan parhaiten *[[The Tea Dragon Society]]* -sarjakuvastaan, joka on voittanut kaksi Eisner-palkintoa.

O’Neillin fantasiahenkiset sarjakuvat käsittelevät usein luontoa ja suvaitsevaisuutta, ja yleensä niissä on hahmojen joukossa seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen edustajia. Monet hänen teoksistaan on suunnattu nuoremmille lukijoille. 

O’Neillin tuotantoa ei ole toistaiseksi käännetty suomeksi.

## Verkkosarjakuvat

* *Counting Stars* (2012).
* *Song of the Wheel* (2012).
* *The Girl from Hell City* (2013).
* *The Girl With Eyes Like a Cat* (2013).
* *Don't Let Go* (2013).
* *Below the Waves* (2014).
* *Mushrooms* (2014).

## Sarjakuva-albumit

* *Princess Princess Ever After*, 2016, Oni Press. . Julkaistu alun perin verkkosarjakuvana vuonna 2014 nimellä *Princess Princess.*
* *The Tea Dragon Society,* 2017, Oni Press. .
* *Aquicorn Cove*, 2018, Oni Press. .
* *The Tea Dragon Festival*, 2019, Oni Press. .
* *Dewdrop*, 2020, Oni Press. .
* *The Tea Dragon Tapestry*, 2021, Oni Press. .
* *The Moth Keeper*, 2023, RH Graphic. .

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kay O’Neillin kotisivut
* Uusitalo, Emilia: Kirja-arvostelu: Katie O’Neill: The Tea Dragon Society. Nörttitytöt. 9.1.2020.
* Katie O'Neill: The Tea Dragon Society. Kirjahilla-blogi. 9.11.2019
* Horne, Karama: Indie Comics Spotlight: Eisner Winner Katie O'Neill on Tea Dragons, Princesses, and saving all the animals. SyFy.com 16.11.2018. (Arkistoitu – Internet Archive).
* Ligia: 5 minutes with Kay O’Neill — from ComicFest 2019 . Wellington City Libraries: Library Blog. 10.4.2019.
Caroline Cossey

**Caroline Cossey** (s. 31. elokuuta 1954) on brittiläinen malli ja näyttelijä, joka tunnetaan myös taiteilijanimellään **Tula**.

## Elämäkerta
Cossey syntyi Barry Cossey -nimisenä lapsena Norfolkissa Britanniassa. Kotikylänsä yhteisön ennakkoluulojen ja niiden aiheuttaman paineen myötä hän muutti Lontooseen 1970-luvulla, missä hän teki erilaisia urakkatöitä. Ansaitsemillaan rahoillaan hän kävi läpi erilaisia sukupuolenkorjaus- ja kauneusleikkauksia sekä hormonihoitoja. Cossey otti taiteilijanimekseen Tula ja alkoi työskennellä mallina erilaisissa lehdissä. 

Mallin töiden ohella Cosseylla oli pieni sivurooli James Bond -elokuvassa *[[007 - Erittäin salainen]]* (1981). Cossey oli ensimmäisiä transsukupuolisia Bond-tyttöjä, joka tuli yleisön tietoisuuteen esiintymällä elokuvan mainostamisen vuoksi *[[Playboy]]n* kuvauksissa vuonna 1981 ja hän osallistui sen tuoman julkisuuden myötä erilaisiin keskusteluohjelmiin sekä haastatteluihin. Kielteisen julkisuuden ja uhkausten myötä hänen mielenterveytensä horjui ja hän yritti myös itsemurhaa. Cossey on toiminut julkisuudessa transsukupuolisten oikeuksien puolestapuhujana. Cossey esiintyi ensimmäisenä transsukupuolisena Playboyn syyskuun 1991 lehden piktoriaalissa kuvatekstillä "The Transformation of Tula".

## Yksityiselämä
Cossey seurusteli italialaisen kreivin Glauco Lasinion kanssa, joka tuki häntä transsukupuolisten oikeuksien ajamisessa ja lakimuutoksien esittämisessä Britannian oikeusjärjestelmään. Cosseyn ensimmäinen avioliitto liikemies Elias Fattalin kanssa päättyi nopeasti kohua aiheuttaneiden lehtiartikkeleiden ja Fattalin perheen painostuksen vuoksi. Cossey meni kanadalaisen insinöörin David Finchin kanssa naimisiin vuonna 1992.

## Kirjallisuus
Cossey on kirjoittanut kaksi omaelämäkertaa: *I Am a Woman* (1982) ja *My Story* (1991).

## Lähteet
Montferratin Maria

**Maria de Monferrato,** "*La Marquise"* (1192 Tyros –1212) oli Jerusalemin kuningatar vuosina 1205–1212.

## Suku
Hänen vanhempansa olivat Jerusalemin kuningatar Isabella I ja tämän toinen puoliso, Jerusalemin kuningas Konrad I, Monferraton kahdeksas markiisi Konrad de Monferrato. Hänet nimettiin äidinpuoleisen isoäitinsä Bysantin prinsessa Maria Komnenan mukaan ja häntä nimitettin myös "La Marquiseksi" isänsä mukaan. Hän oli heidän ensimmäinen lapsensa ja syntyi joko ennen tai jälkeen isänsä kuolemaa 28. huhtikuuta 1192. Hän kuului pohjoisitalialaiseen Aleramici-aatelissukuun.

Hänellä oli viisi sisaruspuolta äitinsä seuraavista avioliitoista. Isäpuoli Henrik II de Champagnen tyttäret Alix ja Philippa sekä Maria kihlattiin seuraavan isäpuolen Aimery de Lusignanin pojille Guylle, Jeanille ja Huguesille, joista vain Alixin kihlaus Huguesin kanssa toteutui avioliitoksi asti. Isäpuoli Aimeryn tyttäret olivat Sibylla ja Melisende, nuorin velipuoli Amalric kuoli jo nelivuotiaana.

## Kuningatar
Marian äiti kuningatar Isabella I ja tämän neljäs puoliso Aimery de Lusignan kuolivat molemmat vuonna 1205. Jerusalemin paronit valitsivat Isabellan vanhimman tyttären 13-vuotiaan Marian kruununperijäksi. Aviomiehen etsintä aloitettiin vuonna 1208. Suunnitelma saada kuningatar avioitumaan Aragonian kuningas Pietari II:n kanssa epäonnistui. Akkon piispa Florent ja Kesarean herra Aymar de Lairon vierailivat Ranskan kuningas Filip II:n luona ja pyysivät häntä löytämään sopivan ehdokkaan. 

Aimery de Lusignanin Kyproksen kruunu siirtyi Marian velipuoli Hugues I:lle. Ensimmäiset viisi vuotta sijaishallitsijana toimi enopuoli, Beirutin käskynhaltija Jean d'Ibelin, ja Maria kruunattiin vasta avioiduttuaan 3. lokakuuta 1210 Tyroksen katedraalissa. 

## Avioliitto
Filip II valitsi hänen puolisokseen yli 40-vuotiaan köyhän, ranskalaisen ritari Jean de Briennen (n. 1170–1237), joka oli Briennen kreivi Érard II:n, joka oli ollut mukana vuonna 1189 Akkon piirityksessä kolmannella ristiretkellä ja Agnès de Montfauconin neljästä pojasta nuorin. Hän oli kotoisin Champagnen maakunnasta. Jean harkitsi kuitenkin pitkään ja saapui pääkaupunki Akkoon vasta 13. syyskuuta 1210. Aiempi pääkaupunki Jerusalem oli joutunut muslimien hallintaan vuonna 1187. Jerusalemin latinalainen patriarkka Albert vihki Marian ja Jeanin Tyroksen katedraalissa 14. syyskuuta 1210. 

## Perintö
Maria kuoli vuonna 1212 tyttärensä Jolandan (Isabella II) synnytykseen. Tästä tuli hänen seuraajansa isänsä jälkeen. Vaikka Jean de Brienne oli ollut varovainen kuningas heidän avioliittonsa aikana, Marian kuolema asetti kyseenalaiseksi hänen tulevan roolinsa. Isabella peri Marian valtaistuimen ja Jean hallitsi sitä edelleen lapsensa puolesta. Marian suku sammui vuonna 1268, kun hänen pojanpoikansa Konradin kuoli, ja valtakunta siirtyi hänen sisarpuolensa Alixin jälkeläisille.

## Viitteet

## Aiheesta muualla
Alberto Mazzucato

**Alberto Mazzucato** (28. heinäkuuta 1813 Udine – 31. joulukuuta 1877 Milano) oli italialainen säveltäjä, kapellimestari ja musiikkipedagogi.

Mazzucato syntyi kasvitieteilijä Giovanni Mazzucaton ja Elisabetta Rinoldin pojaksi. Hän aloitti pianonsoiton opettelun noin 11-vuotiaana. Perheensä vaatimuksesta hän suoritti matematiikan opintoja Padovan yliopistossa. Samalla Mazzucato sai sävellysopetusta P. Brescianilta. Maaliskuussa 1834 esitettiin Padovassa hänen kolminäytöksinen oopperansa *La fidanzata di Lammermoor* (libretto: Pietro Beltrame), joka edelsi vuodella Gaetano Donizettin teosta *[[Lucia di Lammermoor]]*. Mazzucato sävelsi urallaan suuren määrän oopperoita. Häneen vaikuttivat huomattavasti Pariisissa vietetyt jaksot 1836–1837 ja 1855. Esimerkiksi ooppera *I due sergenti* (1841) oli huomattava menestys. Giuseppe Verdi haukkui teoksen kirjeessään Giuseppe Demaldèlle, mutta hänellä ja Mazzucatolla oli myöhemmin läheiset välit. Mazzucaton tuotantoon kuuluu oopperoiden ohella muun muassa lauluja ja hengellisiä teoksia.

Mazzucato asui 1830-luvun jälkipuoliskolta pysyvästi Milanossa. Hän opetti Milanon konservatoriossa ensin laulua, sitten vuodesta 1850 filosofiaa ja musiikkihistoriaa sekä vuodesta 1851 sävellystä, harmoniaa ja soitinnusta. Vuodesta 1872 kuolemaansa hän toimi Milanon konservatorion johtajana. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Arrigo Boito, Franco Faccio, Amintore Galli, Giulio Ricordi, Jacopo Foroni, Antônio Carlos Gomes, Adolfo Fumagalli, Carlotta Ferrari, Marietta Gazzaniga ja Teresa De Giuli Borsi. Mazzucato oli La Scalassa *maestro al cembalo* (1854–1867), sitten kapellimestari (1867–1868). Hän oli La Scalan ensimmäinen nykyaikainen kapellimestari. Hän johti La Scalassa Verdin *[[Don Carlos|Don Carloksen]]* vuonna 1868. Verdi lähetti Mazzucatolle tärkeitä kirjeitä teoksen tulkinnasta.

Mazzucato työskenteli myös musiikkikriitikkona. Hän käänsi italiaksi tärkeitä laulun, harmonian ja soitinnuksen tutkielmia. Lisäksi hän toimitti teoksen *Atlante della musica antica*. Mazzucaton poika Giannandrea Mazzucato oli musiikkipedagogi ja -kriitikko. Hänen tyttärensä Eliza Mazzucato Young muutti Yhdysvaltoihin ja työskenteli säveltäjänä.

## Lähteet
Venetsian komissio

**Demokratiaa oikeusteitse -komissio** eli **Venetsian komissio** (myös **Venetsia-toimikunta**) on Euroopan neuvoston alaisuudessa toimiva neuvoa-antava elin, joka koostuu riippumattomista valtiosääntöoikeuden asiantuntijoista. Komissio perustettiin vuonna 1990.

Venetsian komissio antaa lausuntoja jäsenvaltioiden tai Euroopan neuvoston instituutioiden pyynnöstä tai oma-aloitteisesti. Se antaa myös oikeudellista neuvontaa jäsenvaltioille niiden uudistaessa perustuslakejaan ja lainsäädäntöään sekä järjestää koulutusta ja seminaareja toimialansa kysymyksistä. Venetsian komission laatima *Oikeusvaltion tarkistuslista* () on laajasti käytetty kuvaus oikeusvaltion elementeistä.

Venetsian komissiolla on 61 jäsenvaltiota, joista 46 on Euroopan neuvoston jäsenvaltioita ja loput 15 Euroopan ulkopuolisia valtioita. Kukin jäsenvaltio asettaa komissioon neljäksi vuodeksi kerrallaan yhden jäsenen, jotka ovat yleensä julkisoikeuden tai kansainvälisen oikeuden professoreja, korkeimpien oikeuksien tai perustuslakituomioistuinten tuomareita, parlamenttien jäseniä taikka virkamiehiä. Komission pysyvä sihteeristö sijaitsee Strasbourgissa, ja komissio kokoontuu Venetsiassa neljä kertaa vuodessa.

Suomen jäsenenä Venetsian komissiossa toimii Helsingin yliopiston valtiosääntöoikeuden professori Tuomas Ojanen ja varajäsenenä oikeuskansleri Janne Salminen. Aiemmin komissiossa on toiminut Suomesta Kaarlo Tuori ja Antti Suviranta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Venetsian komission kotisivut 
* [Suomenkielinen käännös ''Oikeusvaltion tarkastuslistasta''](https://bin.yhdistysavain.fi/1586428/0epz5xHnqthxCqR8aZf20VdVqH/VC_RoL_checklist_FI%20(002).pdf) (2020)
Brad’s Status

**Brad’s Status** on Mike Whiten käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen draamakomedia vuodelta 2017. Sen pääosaa, ystäviensä menestystä kadehtivaa ja elämänvalintojaan katuvaa keski-ikäistä miestä esittää Ben Stiller, hänen aikuistuvaa poikaansa Austin Abrams ja vaimoaan Jenna Fischer.

## Juoni
Brad Sloanin vanhat opiskelukaverit Tuftsin yliopistosta ovat järjestään miljonäärejä ja kuuluisuuksia, kun taas hän itse työskentelee vain pieniä rahoja pyörittävässä varainkeruujärjestössä. Hän lähtee high schoolista valmistuvan, lahjakkaan muusikkopoikansa kanssa tutustumaan Uuden Englannin huippuyliopistoihin, joihin pojalla ehkä olisi mahdollisuuksia päästä ja isänkin näin mahdollista toteuttaa menetettyjä unelmiaan poikansa kautta. Harvardiin pääsyyn tarvitaan kuitenkin vanhojen opiskelukavereiden suhteita ja kontakteja. Bradin täytyy niellä kateutensa ja ottaa heihin yhteyttä. Rahakin muodostuisi ongelmaksi pojan käydessä niin kallista koulua. Vähitellen miehelle selviää, ettei miljonäärikavereiden elämäkään ole niin ongelmatonta kuin hän on kuvitellut. Bradin mielenliikkeitä valotetaan läpi elokuvan hänen kertojaäänellään ja usein epävireisen kuuloisella jousiyhtyemusiikilla.

## Rooleissa

## Vastaanotto
Elokuva tuli maailmanensi-iltaan Toronton elokuvajuhlilla 2017 ja sai varsin hyviä arvosteluja myös teatterikierroksellaan.

*Brad’s Status* esitettiin Yle TV2-kanavalla ja Yle Areenassa elokuussa 2019. *Helsingin Sanomissa* Tuomo Yrttiaho kirjoitti, että huumori on kätketty pieninä hippusina helposti tunnistettaviin kiusaantuneisuuden tunteisiin ja kertojaäänen rehelliseen tilintekoon. Hänestä komedianäyttelijänä tunnettu Stiller on erinomainen vakavana, ajatuksiinsa unohtuvana Bradina, jonka mieliala vaihtelee nopeasti pessimismistä optimismiin.

## Lähteet
Kolmiloukkonen

**Kolmiloukkonen** on saareton, tuntureiden reunustama järvi Kemijärvellä Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 77 hehtaaria. Etäisyys Kemijärven keskustasta on 40 kilometriä etelään.

## Maantiede
Etäisyys Kolmiloukkosen luoteiskolkasta kaakkoiskolkkaan on noin 1,8 kilometriä. Pohjoisrannan Kolmiloukkosniemi jakaa järven länsi- ja itäosaan, joista itäosa on syvempi ja leveämpi. Noin 40 prosenttia Kolmiloukkosesta on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin piste, noin 26 metriä, sijaitsee järven eteläosassa.

Kolmiloukkosen koillispuolella sijaitsee Kolmiloukkostunturi (noin 280 metriä merenpinnan yläpuolella) ja eteläpuolella Pieni Kaitatunturi. Kolmiloukkonen laskee vetensä nimetöntä lasku-uomaa etelään Kolmiloukkoslampeen (184,3 metriä mpy), joka laskee Juujokea luoteeseen Siikajokeen.

Kolmiloukkosen vesitilavuus on 6&nbsp;883&nbsp;000 kuutiometriä.

Kolmiloukkonen (65.252.1.002) kuuluu Juujoen valuma-alueeseen (65.252), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Siikajoen valuma-alue (65.25) ja ensimmäinen on Keski-Kemijoen alue (65.2). Juujoen valuma-alueeseen kuuluu 26 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista vain Kalliojärvi on yli neliökilometrin laajuinen. Sitä seuraa Kolmiloukkonen, Ala-Outojärvi ja Kaitajärvi.

## Lähteet