Onko vesi vai tuli hyödyllisempää

**Onko vesi vai tuli hyödyllisempää** (; ) on Plutarkhoksen *[[Moralia]]*-kokoelmaan (kirja XII, 65) kuuluva mutta epäperäinen tutkielma, joka käsittelee nimensä mukaisesti sitä kysymystä, kumpi on hyödyllisempi, vesi vai tuli.

## Historia

Tutkielma *Onko vesi vai tuli hyödyllisempää* esiintyy Lampriaan nimiin pannussa Plutarkhoksen teosten luettelossa numerolla 206. Se on selvästi epäperäinen eli jonkun muun kuin Plutarkhoksen kirjoittama, ja sen kirjoittajaan viitataan nimityksellä Pseudo-Plutarkhos. Harry Sandbach on huomauttanut, että vaikka onkin sinällään mahdollista, että Plutarkhos olisi kirjoittanut tämän teoksen parodiana, koulupoikana tai jossakin erikoisessa tilanteessa, niin todennäköisin käsitys on, että kurja sofistinen harjoitelma aiheesta ”kumpi on hyödyllisempi, tuli vai vesi” on vain pantu Plutarkhoksen nimiin, koska hän kirjoitti nimeltään samantyyppisen tutkielman *[[Eläinten älykkyydestä|Ovatko maa- vai vesieläimet älykkäämpiä]]* – aivan samoin kuin *[[Lohdutuskirjoitus Apolloniokselle]]* on liitetty häneen siksi, että hän kirjoitti vastaavankaltaisen lohdutuskirjoituksen *[[Lohdutukseksi puolisolle]]*, ja *[[Kymmenen puhujan elämäkerrat]]* siksi, että hän laati tunnetumman elämäkertakokoelman *[[Kuuluisien miesten elämäkertoja]]*.

## Sisältö

Teos on dialektinen väittely siitä, kumpi klassisista alkuaineista, vesi vai tuli, on maailmassa ja ihmiselämässä ensisijaisempi ja hyödyllisempi. Ensimmäinen osa puolustaa vettä: se on kaikkialla ja aina välttämätöntä, elämän ehto ihmisille, eläimille ja kasveille. Vettä ei ole koskaan ”keksitty”, toisin kuin tulta, vaan se on ollut olemassa elämän alusta lähtien. Ilman vettä mikään elävä ei voi säilyä, kun taas ilman tulta jotkut ihmiset ja eläimet voivat elää. Vesi on vaaraton, tasapuolisesti kaikkien saatavilla ja käyttökelpoinen ilman välineitä. Lisäksi meri, veden “viides muoto”, mahdollistaa kaupankäynnin, kulttuurien vaihdon ja sivistyksen leviämisen.

Toinen osa siirtyy tulen puolustukseen: tuli on aktiivinen ja luova periaate, joka antaa muille alkuaineille muodon ja elämän. Ilman lämpöä vesi ja maa turmeltuvat ja jäävät hedelmättömiksi; kaikki kasvu vaatii ”lämmintä kosteutta”. Tuli ylläpitää elämää, estää mätänemisen ja tekee aistimisen, erityisesti näön, mahdolliseksi. Se mahdollistaa taiteet, tekniikan ja inhimillisen kulttuurin sekä pidentää toiminnallista elämää poistamalla pimeyden rajoitukset. Vaikka vesi on välttämätöntä, se on hyödyllistä vasta tulen avulla, kun taas tuli on itsessään aktiivinen ja hallitseva voima.

## Arviointia

Kokonaisuutena teksti punnitsee kahta kosmologista periaatetta: vesi edustaa välttämättömyyttä ja säilymistä, tuli elävyyttä, liikettä ja järjellistä toimintaa. Dialogin lopussa painotus kallistuu tulen puolelle elämän, tiedon ja kulttuurin perustavana tekijänä. On arvioitu, että tutkielma käsittelee aihettaan melko huonosti, ja sen tyyliä on luonnehdittu lapselliseksi. Myös nykyaikaan säilynyt teksti on äärimmäisen huonossa kunnossa, ja tutkijat ovat ehdottaneet siihen paljon korjauksia.

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* Plutarch: *Whether Fire or Water Is More Useful*. Teoksessa 

## Aiheesta muualla

* Πλούταρχος: *[https://el.wikisource.org/wiki/Πότερον_ύδωρ_ή_πυρ_χρησιμώτερον_(Πλούταρχος) Πότερον ύδωρ ή πυρ χρησιμώτερον]*. Wikiaineisto. 
* Pseudo-Plutarch: *[https://penelope.uchicago.edu/Thayer/E/Roman/Texts/Plutarch/Moralia/Water_or_Fire*.html Is Water or Fire More Useful?]*.