open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Carquinezinsalmi

**Carquinezinsalmi** on salmi, joka yhdistää San Pablon lahden Suisun Bayhyn Yhdysvalloissa Kalifornian osavaltiossa, Solanon ja Contra Costan piirikunnan rajalla. Salmi on noin 13 kilometriä pitkä ja 1–2 kilometriä leveä, ja sitä reunustavat jyrkät kalliot. Sen kautta kulkeutuu merivettä Suisun Bayn ja edelleen Sacramento- ja San Joaquin -joen suistoalueelle, mikä aiheuttaa ajoittain ongelmia maanviljelylle ja vedentuotannolle. Salmi ilmeisesti syntyi noin 620&nbsp;000 vuotta sitten, kun sulavat jäätiköt saivat Keskuslaaksoa peittäneen Corcoranjärven pinnan kohoamaan ja sen vedet murtautuivat salmen kohdalta Tyyneenmereen.

Carquinezinsalmen pohjoisrannalla sijaitsevat Vallejon ja Benician kaupungit Solanon piirikunnassa ja etelärannalla Crockettin, Port Costan ja Martinezin kaupungit Contra Costan piirikunnassa. Sen yli on rakennettu kaksi siltaa. Carquinezin silta muodostuu itse asiassa kahdesta sillasta: vuonna 1958 valmistuneesta ulokesillasta ja vuonna 2003 valmistuneesta riippusillasta, joiden kautta Interstate 80 kulkee Vallejosta Crockettiin. Benician–Martinezin silta on lähes 2 kilometriä pitkä ja niin ikään kaksiosainen ristikkosilta, jota pitkin Interstate 680 yhdistää Benician Martineziin. Salmen läpi kulkee noin 10 metrin syvyinen laivaväylä, jota myöten valtamerialukset pääsevät Stocktoniin ja Sacramentoon saakka.

Salmi on saanut nimensä karkineista (), joita eli sen ympäristössä tuhansien vuosien ajan.

## Lähteet
Arp 147

**Arp 147** on spiraaligalaksin ja elliptisen galaksin muodostama rengasgalaksipari noin 430 miljoonan valovuoden päässä Maasta Valaskalan tähdistössä. Kahden galaksin yhteentörmäys on tuottanut huomattavaa uusien tähtien muodostumista. Toisen galaksin läpimitta on 30&nbsp;000 valovuotta ja se koostuu hiljattain muodostuneista erittäin massiivisista tähdistä.

Renkaalla on yhdeksän röntgenlähdettä, joiden on kirkkautensa vuoksi oltava mustia aukkoja massaltaan 10–20 Auringon massaa.

## Lähteet
Diapóri

**Diapóri** () voi viitata seuraaviin saariin Kreikassa:

* Diapóri, saari Korakonísian saariryhmässä Amvrakikóslahdessa 
* Diapóri, saari Kreetan pohjoisrannikolla
* Diapóri, saari Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä lähellä Thásosta
* Diapórti eli Diapóri, saari Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä lähellä Sámosta

## Katso myös

* Diapória Nisiá, Argo-Saronisiin saariin kuuluva saariryhmä lähellä Aíginaa
Diavátes (Dodekanesia)

**Diavátes** (, myös *Diavatés*, Διαβατές) on pienten Kreikan saarten ryhmä, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Sýmin saaren länsipuolella. Saaret ovat asumattomia (vuonna 2011). Hallinnollisesti Diavátesin saaret kuuluvat Sýmin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

Diavátesin saaret ovat Sýmin ympäristön muiden pienten lähisaarten kanssa osa Natura 2000 -aluetta.

## Saaret

## Lähteet
Dimákos

**Dimákos** () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Euboian saariin ja sijaitsee Euboian länsirannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,058 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Dimákos kuuluu Kárystoksen kuntaan, Euboian alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen.

## Lähteet
Drakonísi

**Drakonísi** () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Tínoksen saaren pohjoisrannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,014 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Drakonísi kuuluu Tínoksen kuntaan, Tínoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

## Lähteet
Foínisses

**Foínisses** () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Pároksen saaren  koillispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,015 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Foínisses kuuluu Pároksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Foínisseen itäpuolella sijaitsee Evriókastron saari.

## Lähteet
Diapórti

**Diapórti** () eli **Diapóri** (Διαπόρι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Sámoksen saaren pohjoisrannikon edustalla. Saaren pinta-ala on 0,021 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Diapórti kuuluu Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Saari on osa Samían kaupunkiyhdyskuntaa.

## Lähteet
Delfíni

**Delfíni** () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Límnoksen saaren pohjoisrannikon edustalla. Saaren pinta-ala on 0,024 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Delfíni kuuluu Límnoksen kuntaan, Límnoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Saaren suurin korkeus on noin 20 metriä merenpinnasta laskettuna.

## Lähteet
Foniás

**Foniás** () voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:

* Foniás, saari Eteläisessä Euboianlahdessa lähellä Euboiaa
* Foniás, saari Korintinlahdessa
Gaïdourónisos (Oinoússes)

**Gaïdourónisos** (, myös *Gaïdouróniso*, Γαϊδουρόνησο; ”Aasisaari”) eli **Gavváthi** (Γαββάθι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Oinoússeen saaren kaakkoispuolella. Saaren pinta-ala on 0,312 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Gaïdourónisos kuuluu Oinoússeen kuntaan, Chíoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen.

## Lähteet
Anker Jørgensenin V hallitus

**Anker Jørgensenin V hallitus** oli Tanskan hallitus vuosina 1981–1982. Se koostui pelkästään Sosiaalidemokraattisesta puolueesta.
## Ministerit
Kaikki ministerit sosiaaliministeriä lukuun ottamatta pysyivät samoina koko hallituksen virassaoloajan 30.12.1981–10.9.1982.

**Pääministeri**
* Anker Jørgensen 
**Ulkoministeri**
* Kjeld Olesen
**Valtiovarainministeri**
* Knud Heinesen
**Talousministeri**
* Ivar Nørgaard
**Teollisuusministeri**
* Erling Jensen
**Opetusministeri**
* Dorte Bennedsen
**Kulttuuri- ja pohjoismaaministeri**
* Lise Østergaard
**Puolustusministeri**
* Poul Søgaard
**Työministeri**
* Svend Auken
**Asuntoministeri**
* Erling Olsen
**Kalastusministeri**
* Karl Hjortnæs
**Energiaministeri**
* Poul Nielson
**Sisäministeri**
* Henning Rasmussen
**Ympäristöministeri**
* Erik Holst
**Oikeusministeri**
* Ole Espersen
**Kirkkoministeri ja Grönlanti-ministeri**
* Tove Lindbo Larsen
**Maatalousministeri**
* Bjørn Westh
**Vero- ja menoministeri**
* Mogens Lykketoft
**Julkisten töiden ministeri** (liikenneministeri)
* Jens Kristian Hansen
**Sosiaaliministeri**
* Bent Hansen (30.12.1981–27.4.1982)
* Bent Rold Andersen (27.4.1982–10.9.1982)

## Lähteet
Ofeidoússa

**Ofeidoússa** (, myös *Ofeidoúsa*, Οφειδούσα) tai **Ofidoússa** (; myös *Ofidoúsa*, Οφιδούσα) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:

* Ofeidoússa, saari Kykladien saariryhmässä
* Ofidoússa, saari Dodekanesian saariryhmässä
Liikennetraktori

**Liikennetraktori** on suomalainen ajoneuvoluokka, joka poistui uutena rekisteröitävien traktoreiden osalta vuoden 2017 lopussa. Liikennetraktorin suurin rakenteellinen nopeus on enintään 50 kilometriä tunnissa.
## Lähteet
Minna Holopainen

**Minna Holopainen** on suomalainen toimittaja.

Holopainen on toiminut uutistoimisto STT:n vastaavana päätoimittajana lokakuusta 2018 alkaen. Hän on työskennellyt STT:llä vuodesta 1997. Ennen päätoimittajan työtä hän toimi muun muassa oikeustoimittajana, EU:n kirjeenvaihtajana sekä uutis- ja toimituspäällikkönä. Ennen STT:tä hän on työskennellyt Yleisradiossa ja *[[Yliopisto (lehti)|Yliopisto]]*-lehdessä.

Holopainen valittiin Päätoimittajien yhdistyksen puheenjohtajaksi maaliskuussa 2020. Syyskuussa 2022 hän kertoi jääneensä oma-aloitteisesti sivuun tehtävästä ottaakseen kantaa *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* vastaavan päätoimittajan Kaius Niemen toimintaan Viestikoekeskus-jutussa.

Holopainen on koulutukseltaan valtiotieteen maisteri. Hän on valmistunut Helsingin yliopistosta ja on kotoisin Helsingistä.

## Lähteet
Interstate 5

**Interstate 5** (**l-5**) on Yhdysvaltojen Interstate-tieverkkoon kuuluva valtatie, joka kulkee maan länsirannikolla yli 2&nbsp;200 kilometrin matkan. Se alkaa Meksikon rajalta, läpäisee Kalifornian, Oregonin ja Washingtonin osavaltiot ja päättyy Kanadan rajalle. Sen varrella sijaitsee useita suurkaupunkeja, kuten San Diego, Los Angeles, Sacramento, Portland ja Seattle.

Interstate 5 noudattaa pitkälti historiallista Siskiyoun reittiä, joka oli 1800-luvulla Kalifornian ja Oregonin välisen tavara- ja henkilöliikenteen pääreitti. Se oli alun perin intiaanipolku, kunnes 1820-luvulla Hudson’s Bay Companyn turkiskauppiaat alkoivat hyödyntää sitä matkatessaan Willamette Valleystä vuorten yli Sacramento Valleyyn. Reitille rakennettiin lopulta rautatie 1880-luvulla ja ensimmäinen maantie Pacific Highway (myöh. US Highway 99) vuoteen 1924 mennessä. Presidentti Dwight D. Eisenhower allekirjoitti vuonna 1956 uuden lain Interstate-tieverkon luomiseksi. Määräyksen jälkeen Interstate 5 rakennettiin nykyiseen muotoonsa vuosina 1963–1979.

## Lähteet
Hurrikaani Ian

**Hurrikaani Ian** oli vuoden 2022 Atlantin hurrikaanikaudella yhdeksäs nimetty trooppinen myrsky ja neljäs hurrikaani. Viisiportaisella Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla se saavutti korkeimmillaan neljännen asteen. Myrsky rantautui Kuubaan syyskuun 27. päivä ja aiheutti ainakin kahden ihmisen kuoleman. Hurrikaani Ian jatkoi 28. syyskuuta Yhdysvaltoihin Floridaan, jossa se aiheutti merkittäviä vahinkoja, laajoja sähkökatkoksia ja yli 80 ihmisen kuoleman. Myöhemmin 30. syyskuuta myrsky nousi vielä kerran maihin Etelä-Carolinassa ja nostatti voimakkaita tuulia ja tulvia laajalle rannikkoalueelle, mikä johti neljän ihmisen kuolemaan Pohjois-Carolinassa.

## Meteorologinen historia
Myrsky kehittyi Atlantin valtamerellä ja liikkui Etelä-Amerikan pohjoisrannikon suuntaisesti Karibianmerelle. Aluksi nimityksellä *Tropical depression 9* seurattu myrsky sai nimen *Ian* 23. syyskuuta. Tiistaina 27. syyskuuta kolmannen asteen hurrikaaniksi voimistunut myrsky kulki läntisen Kuuban yli. Keskiviikkona 28. syyskuuta neljännen asteen hurrikaaniksi voimistunut Ian rantautui Yhdysvaltain Floridan osavaltion länsirannikolle. Ylitettyään Floridan niemimaan lounaasta koilliseen Ian oli heikentynyt trooppiseksi myrskyksi. Päästyään takaisin Atlantille torstaina 29. syyskuuta myrsky voimistui uudelleen ensimmäisen asteen hurrikaaniksi. Perjantaina 30. syyskuuta Ian rantautui Etelä-Carolinaan, jolloin sen konvektio heikentyi siinä määrin, että sen katsottiin muuntuneen ekstratrooppiseksi myrskyksi. Myrsky laantui Virginian yllä lokakuun toisen päivän vastaisena yönä.

## Vaikutukset
### Kuuba
Hurrikaani aiheutti Kuuban länsiosissa huomattavia vahinkoja ja ainakin kahden ihmisen kuoleman. Lisäksi myrsky kaatoi saarivaltion sähköverkon kokonaan, jolloin yli 11 miljoonaa ihmistä jäi ilman sähköä.

### Yhdysvallat
#### Florida
Floridassa hurrikaani nostatti laajoja tulvia ja aiheutti merkittäviä aineellisia vahinkoja sekä ainakin 81 ihmisen kuoleman. Lounais-Floridan Leen piirikunnan kaupungit Fort Myers ja Cape Coral kärsivät erityisen pahoja tuhoja, ja Leen piirikunnassa kuoli ainakin 42 ihmistä. Sähkönjakelu katkesi Floridassa noin 2,7 miljoonalta taloudelta.

#### Etelä-Carolina
Myrsky aiheutti Etelä-Carolinassa tulvia ja sähkökatkoksia.

#### Pohjois-Carolina
Myrsky aiheutti Pohjois-Carolinassa neljän ihmisen kuoleman.

Flooded highway due to Ian.jpg|Tulvan katkaisema tie Floridassa 30. syyskuuta
EF2 Tornado Damage from Hurricane Ian.jpg|Myrskytuhoja lähellä Floridan Delray Beachiä
Downed trees and power lines in Bartow, FL following Hurricane Ian - 52393822030.jpg|Myrskytuhoja Floridan Bartow’ssa


## Lähteet
Lapinlahden työväentalo

**Lapinlahden työväentalo** on Lapinlahden kunnan keskustassa sijaitseva työväentalo.  

## Historiaa
Lapinlahden työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Vuonna 1907 yhdistys omisti 1/3 Lapinlahden seuratalosta. Muut omistajat olivat nuorisoseura ja vapaapalokunta. Tuolloin yhdistyksellä oli 39 jäsentä. Vuoteen 1916 mennessä seuratalon omistajayhdistykset kuitenkin riitautuivat ja joutuivat kaikki luopumaan talosta. Ennen sisällissotaa yhdistys ehti hankkia itselleen ensimmäisen oman talon. Sisällissodan jälkeen vuonna 1920 yhdistys liittyi Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen, ja sen omaisuus takavarikoitiin vuonna 1923. Vuonna 1932 yhdistys lakkautettiin ja talo myytiin valtion pakkohuutokaupassa. Talo päätyi ilmeisesti suojeluskunnan haltuun, sillä vuonna 1934 IKL järjesti talossa ”valkoisen viikon” juhlan.

Sotien jälkeen vuonna 1945 yhdistys liittyi SKDL:oon, otti nimekseen Lapinlahden Demokraattinen Yhdistys ja sai lunastaa talonsa takaisin vuonna 1948. Vuonna 1985 talo purettiin, ja tilalle valmistui seuraavana vuonna uusi talo. Talon omistaa nykyään Lapinlahden Vasemmisto ry, ja sitä vuokrataan yleisölle. Lapinlahden vasemmisto järjestää talolla myös omia tapahtumiaan, esimerkiksi vappujuhlan vuonna 2022. 

## Rakennus
Talo on yksikerroksinen, runkorakenteinen lautatalo, ja se on maalattu punaiseksi. Talossa on tilaa 150 ihmiselle.

## Lähteet
Koukkujärven jätekeskus

**[https://pjhoy.fi/j%C3%A4teasema/nokia-koukkujarven-jatekeskus/ Koukkujärven jätekeskus]** sijaitsee Nokialla Pirkanmaalla. Jätekeskuksen omistaa Pirkanmaan jätehuolto.

Jätekeskus on ollut toiminnassa vuodesta 1995. Sen alueella sijaitsee 1960-luvulla käyttöönotettu kaatopaikka, jonka käytöstäpoistosta Pirkanmaan Jätehuolto huolehtii. Koukkujärven jätekeskus on osa bio- ja kiertotalouden ECO3-yritysaluetta.

Tontille rakennettu biolaitos Biomylly aloitti toimintansa kesällä 2021. Sen tuottamaa biokaasua käytetään autojen polttoaineena. BIG-biokaasua voi tankata osoitteessa Testiradantie 10, Nokia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pirkanmaan jätehuolto: Biolaitos
Karvasalmen työväentalo

**Karvasalmen työväentalo** oli Lapinlahden kunnan Karvasalmen kylässä sijainnut työväentalo. 

## Historiaa
Karvasalmen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1908, ja se liittyi SDP:hen. Vuonna 1909 yhdistyksellä oli 5 jäsentä, vuonna 1915 jäseniä oli 10. Yhdistys osti tontin 200 markalla vuonna 1916 ja aloitti työväentalon rakentamisen vuonna 1917. Sisällissota ja yhdistyksen sisäiset aatteelliset erimielisyydet viivyttivät rakennusprojektia, ja talo valmistui lopulta vuonna 1923. Yhdistys oli liittynyt vuonna 1920 perustettuun Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen, ja talo takavarikoitiin pian valmistumisensa jälkeen. Karvasalmen työväenyhdistys lakkautettiin kommunistilakien nojalla vuonna 1934. Talo myytiin valtion huutokaupalla vuonna 1936. Sotien jälkeen perustettu Karvasalmen sosialidemokraattinen työväenyhdistys anoi taloa valtiolta ja sai sen lunastettua vuonna 1948. Vuonna 1972 talo myytiin konevajaksi paikalliselle maansiirtourakoitsijalle. Vuonna 1996 talo oli edelleen pystyssä, mutta tyhjillään ja huonossa kunnossa.

## Rakennus
Talo oli hirsirakenteinen, sen pinta-ala oli 196 neliömetriä ja korkeus 4 metriä. Salissa oli istumapaikat 120 hengelle. 

## Lähteet
Lobeliini

**Lobeliini** (C22H27NO2) on alkaloideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä on käytetty muun muassa tupakoinnin lopettamiseen.

## Ominaisuudet ja käyttö
Lobeliinia esiintyy muun muassa rohtolobeliassa (*Lobelia inflata*) ja erityisesti sen siemenissä. Huoneenlämpötilassa lobeliini on kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain vähäisissä määrin veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin. Lobeliini on optisesti aktiivista, ja sen kiertokyky etanoliliuoksessa on -43. Kiertokyky kuitenkin muuttuu mutarotaation vuoksi.  Lobeliini on nikotiinireseptorien agonisti, ja se myös aktivoi aivojen hengityskeskusta.

Lobeliinia on käytetty apuna tupakoinnin lopettamiseen, mutta se on osoittautunut tehottomaksi. Sitä on käytetty myös astman hoidossa ja myrkkykaasuille altistumisen jälkeen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: Lobelin 
*DrugBank: Lobeline 
*Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Lobeline
Pohjois-Ollikkalan työväentalo

**Pohjois-Ollikkalan työväentalo** oli Lapinlahden kunnan Pohjois-Ollikkalan kylässä sijainnut työväentalo.

## Historiaa
Pohjois-Ollikkalan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1914. Sen jäsenet olivat enimmäkseen torppareita. Yhdistys osti vanhan meijerirakennuksen ja kunnosti siitä työväentalon vuonna 1916, jolloin yhdistyksellä oli 31 jäsentä. Sisällissodan aikana talo takavarikoitiin, ja takavarikko jatkui vuoteen 1923 saakka, jolloin se vielä uusittiin; yhdistys todennäköisesti oli liittynyt vuonna 1920 perustettuun Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen. Takavarikon aikana talolla järjestettiin muun muassa iltamat Lapinlahden suojeluskunnan hyväksi toukokuussa 1918. Vuonna 1929 *[[Suomen Sosialidemokraatti]]* -lehdessä kirjoitettiin, että yhdistys olisi ollut taas sosialidemokraattien hallussa. Yhdistys joka tapauksessa lakkautettiin lopulta 1930-luvun alussa kommunistilakien nojalla, ja talo, joka oli suljettu syksyllä 1930, myytiin valtion huutokaupassa.

## Toimintaa työväentalolla
Vuonna 1921 Keski-Ollikkalan työväenyhdistys järjesti talolla iltamat, joissa oli myös tanssia. Vuonna 1922 piirisihteeri (ilmeisesti SSTP:n) vieraili Pohjois-Ollikkalan työväentalolla, joka oli täynnä yleisöä. Piirisihteerin mukaan yhdistyksen toiminnassa ei ollut ”erikoista moittimista”, mutta naisia olisi kaivattu mukaan enemmän. 

## Lähteet
Nerkoon työväentalo

**Nerkoon työväentalo** oli Lapinlahden kunnan Nerkoon kylässä sijainnut työväentalo. 

## Historiaa
Nerkoon työväenyhdistys (myöhemmin Nerkoon Työväen ja Pienviljelijöiden Yhdistys) perustettiin vuonna 1907. Vuonna 1915 yhdistyksessä oli 34 jäsentä, mikä oli suurin SDP:n puoluetilastoon ilmoitettujen lapinlahtelaisten yhdistysten jäsenmääristä. Yhdistys onnistui vuonna 1915 tai 1916 hankkimaan tontin ja talon, mutta ennen kuin tonttimaa oli virallisesti yhdistyksen nimissä, se myytiin uudelle omistajalle, joka ryhtyi toimiin yhdistyksen talon poistamiseksi tontilta. Ei ole tietoa, onnistuiko yritys. Vuonna 1921 yhdistys liittyi Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen, ja vuonna 1923 sen omaisuus takavarikoitiin. 

Vuonna 1925 perustettiin Nerkoon sosialidemokraattinen työväenyhdistys. Vuonna 1930 Kansan Työ -lehdessä ilmoitettiin, että Nerkoon Työväen ja Pienviljelijöiden Yhdistys oli päättänyt lopettaa toimintansa ja luovuttaa työväentalon Nerkoon sosialidemokraattiselle yhdistykselle. Sosialidemokraattisen yhdistyksen olivat todennäköisesti perustaneet vanhan työväenyhdistyksen jäsenet, jotka eivät olleet tyytyväisiä siihen, että yhdistys liittyi SSTP:en. Lehtijutussa nimittäin todettiin talon siirtyvän nyt takaisin alkuperäiselle omistajalle. Vuonna 1931 yhdistyksellä oli 20 jäsentä. Talon myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa. Yksi lähde epäilee, että Nerkoon sosialidemokraattinen yhdistys olisi ajautunut talousvaikeuksiin ja joutunut sen takia luopumaan talosta. Vuonna 1996 talo oli kuitenkin edelleen pystyssä.

## Lähteet
Pontinen aro

**Pontinen aro** eli **Mustanmeren–Kaspian aro** on aroalue, joka ulottuu Mustanmeren pohjoisrannalta Kaspianmerta ympäröivälle pohjoiselle alueelle. Se ulottuu Dobrudzhasta Bulgarian ja Kaakkois-Romanian koilliskulmasta Moldovan ja Etelä- ja Itä-Ukrainan läpi, Venäjän Pohjois-Kaukasian, Etelä- ja Ala-Volgan alueiden halki Länsi-Kazakstaniin.

## Lähteet
Lamminmäki

**Lamminmäki** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Ari Lamminmäki, linja-autoyrittäjä, A. Lamminmäki -yhtiön perustaja
*Juhani Lamminmäki (s. 1960), viulisti ja kapellimestari
*Lauri Lamminmäki (1917−1987), ekonomi, mainostoimittaja ja runoilija
*Lauri Lamminmäki (s. 1955), Kouvolan entinen kaupunginjohtaja.
Laurio

**Laurio** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Arnold Laurell (A. Laurio) (1894−1972), toimittaja, kirjailija ja suomentaja
*Minna Laurio (s. 1966), Enonkosken kunnanjohtaja 2019−
*Nina Laurio (o.s. Koljonen) (s. 1968), elokuvatuottaja
*Pentti Laurio (1931−1987), toimittaja ja viihdetaiteilija
Gerald Fordin hallitus

**Gerald Fordin hallitus** () oli Yhdysvaltain hallitus, jonka virkakausi oli 9. elokuuta 1974 – 20. tammikuuta 1977. 

## Hallitus

## Aiheesta muualla
Mäntylahden työväentalo

**Mäntylahden työväentalo** oli Lapinlahden kunnan Mäntylahden kylässä sijainnut työväentalo. 

## Historiaa
Mäntylahden työväenyhdistys perustettiin vuoden 1913 lopulla, jolloin mukaan liittyi 30 henkilöä. Seuraavana vuonna jäseniä oli jo 75, mutta jonkinlainen iltamien seurauksena tapahtunut yhteenotto virkavallan kanssa säikäytti jäsenet tiehensä. Vuonna 1916 yhdistys oli ollut ”nukuksissa lähes parin vuoden ajan”, ja se päätettiin perustaa uudelleen.

Talon rakentamisajankohdasta ei ole tietoa. Vuonna 1916 SDP:n puoluetilastossa yhdistyksellä oli 22 jäsentä mutta ei vielä taloa. Sisällissodan jälkeen yhdistys liittyi vuonna 1920 perustettuun Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen, ja sen omaisuus takavarikoitiin vuonna 1923. Vuonna 1931 yhdistys lakkautettiin kommunistilakien nojalla, ja talo myytiin Kivistön nuorisoseuralle vuonna 1932.

Myöhemmin talo oli päätynyt Lapinlahden kunnan haltuun, joka luovutti sen vuonna 1948 SKDL:n paikalliselle osastolle. Saman vuoden syksyllä Suomi–Neuvostoliitto-Seuran elokuvakiertue saapui Mäntylahden työväentalolle. Lippuja elokuvaan oli tarkoitus myydä vain kyseisen seuran jäsenille, mutta niitä myytiin muillekin. Lippuja oli myyty lisäksi ylihintaan ja verottomasti, minkä vuoksi poliisi otti asian tutkittavakseen.

## Lähteet
François de Roubaix

**François de Roubaix** (3. huhtikuuta 1939 Neuilly-sur-Seine, Ranska – 22. marraskuuta 1975 Teneriffa, Kanariansaaret, Espanja) oli ranskalainen elokuvamusiikin säveltäjä.

## Elämä ja ura
François de Roubaix ei saanut virallista musiikinopetusta, mutta hän innostui jazzmusiikista 15-vuotiaasta lähtien. Ystäviensä kanssa hän perusti yhtyeen, jossa hän soitti pasuunaa. Samoihin aikoihin hän oppi elokuvanteosta isältään Paul de Roubaix’lta, joka oli opetusvideoiden tuottaja. Kun nuori de Roubaix toimi apulaisleikkaajana Robert Enricon ohjaamassa lyhytelokuvassa, tämä pyysi hänet myös säveltämään elokuvaan musiikin. De Roubaix suostui ja täten pystyi toteuttamaan niin elokuvan kuin musiikin intohimoaan. Hänen ammattilaisuransa kesti vain vuosikymmenen; vuodesta 1965 vuoteen 1975. Tänä aikakautena hän sävelsi mainoksiin, televisiosarjoihin, lyhytelokuviin sekä noin kolmeenkymmeneen näytelmäelokuvaan, useimmiten Robert Enricon ja José Giovannin ohjaamiin mutta myös Jean-Pierre Melvillen, Jean-Pierre Mockyn sekä Yves Boisset’n ohjaamiin.

De Roubaix rakasti merta ja hän kuoli sukellusonnettomuudessa Teneriffalla 22. marraskuuta 1975. Hän sai César-palkinnon musiikistaan Robert Enricon elokuvaan *[[Kätketty ase]]* (*Le Vieux Fusil*, 1975) postuumisti vuonna 1976.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* François de Roubaix’n viralliset kotisivut
Kerran vielä, pojat!

**Kerran Vielä, Pojat!** on suomalaisen rockyhtye Jussi & The Boysin studioalbumi. 
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Soundi: 

## Kappaleet
Eric Tallberg

**Eric Julius Tallberg** (19. helmikuuta 1911 Helsinki – 16. kesäkuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Tallbergin vanhemmat olivat kauppaneuvos Bertil Tallberg ja Greta Helena Stråhle ja puoliso vuodesta 1935 May Harriet Fabritius. Peter Tallberg oli heidän poikansa, kuten on myös Henrik Tallberg. Eric Tallberg kävi kahdeksan luokkaa Nya svenska läroverketiä 1920–1930 ja harjoitti opintoja Kölnin yliopiston kaupallis-teknisellä linjalla 1932–1933. Hän oli harjoittelija Keski-Suomen Rautakauppa Oy:ssä 1930–1931, The Anglo-Finnish Hardware Company Ltd:ssa Birminghamissa Englannissa 1931–1932 ja sitten Ab Julius Tallberg Oy:n, vuodesta 1954 Oy Julius Tallberg Ab, palveluksessa eri tehtävissä vuodesta 1933, varatoimitusjohtaja 1946–1949, toimitusjohtaja 1949–1975 ja hallituksen puheenjohtaja 1969–1985. Tallbergilla oli myös useita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin vääpeli. Kauppaneuvoksen arvonimen Tallberg sai 1962. Taiteilija Tauno Miesmaa maalasi hänen muotokuvansa 1971. 

## Lähteet
Karttulan Talluskylän työväentalo

**Talluskylän työväentalo** oli Karttulan kunnan (vuodesta 2011 lähtien osa Kuopiota) Talluskylässä sijainnut työväentalo. 

## Historiaa
Talluskylän työväenyhdistys perustettiin luultavasti vuonna 1909 tai 1910, sillä vuosi 1910 oli ensimmäinen, jolloin yhdistys lähetti tietoja SDP:n puoluetilastoon. Vuoden 1912 tilastossa yhdistyksellä oli 14 jäsentä ja oma talo. Vuoden 1910 tilastoon taloa ei vielä ollut ilmoitettu. Jo vuoden 1910 alussa ilmoitettiin tosin lehdessä valistustilaisuudesta, joka oli tarkoitus pitää ”Pohjois-Talluskylässä työväenyhdistyksen huoneistossa”.

Syksyllä 1922 järjestettiin työväentalolla iltamat, joissa syntyneen kahakan seurauksena kuoli yksi henkilö poliisin luotiin. Kahakan kulusta esitettiin kaksi versiota: työväenlehti Savon Kansa kirjoitti, että paikallinen suojeluskunta oli suunnitelmallisesti lähtenyt häiriköimään iltamia. Työväentalolle päästyään suojeluskuntalaiset yhteislaukauksella ampuivat talon ikkunat rikki. Seurasi pakokauhu, ja iltamien järjestystä valvomassa ollut poliisi ryhtyi taltuttamaan suojeluskuntalaisia sillä seurauksella, että yksi suojeluskuntalainen kuoli poliisin luodista.

Oikeistolaisen *[[Uusi Suomi]]* -lehden mukaan taas humalaisten iltamavieraiden kesken oli syntynyt tappelua, ja kun poliisi yritti sitä taltuttaa, alkoivat tappelijat ampua kohti poliisia. Poliisi ampui ensin varoituslaukauksia, mutta kun sekään ei auttanut, avasi tulen kohti tappelijoita, sillä seurauksella, että eräs paikallinen työmies ja ”tunnettu tappelupukari” kuoli.

Talon tai yhdistyksen myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa. 

## Lähteet
Valdemar Söderlund

**Adolf Waldemar (Valdemar) Söderlund** (26. marraskuuta 1892 Västanfjärd – 16. helmikuuta 1985 Turku) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

## Henkilöhistoria
Söderlundin vanhemmat olivat merimies Adolf Theodor Söderlund ja Erika Lovisa Isaksson ja puoliso 1919–1975 Margit Linnea Isaksson. Söderlund kävi kansakoulun ja oli kokki kaljaasi *Rolandilla* 1905, merimies barkentiini *Venillä* 1906 ja s/s *Titanialla*, kokki saksalaisilla laivoilla, kalakauppias Västanfjärdissä vuodesta 1915 ja Turussa vuodesta 1923 ja Turun Kala Oy:n perustajaosakas, toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1937. Hän oli myös Toiminimi V. Haapasen osakas vuodesta 1923, Turun Silli Oy:n perustajaosakas vuodesta 1934, Oy Waasan Kalatukun omistaja vuodesta 1937, Elokuvateatteri Elyséen omistaja Helsingissä, H. Liljestrand Oy:n osakas ja hallituksen jäsen, Iniö Rederi Ab:n osakas, Kalayhtymä Oy:n osakas ja hallituksen jäsen, Kontio & Kontio Oy:n osakas ja hallituksen jäsen, Korpo Rederi Ab:n osakas ja Turun Kalastus Oy:n osakas. Söderlund perusti kettutarhan Nötölle 1936. Hän oli myös muun muassa Kalanjalostusteollisuuden luottamusneuvoston puheenjohtaja. Kauppaneuvoksen arvonimen Söderlund sai 1962.

## Julkaisuja
* *Sjöfart och skeppsbyggeri i Kimito, Wästanfjärd, Dragsfjärd och Hitis under hundra år*. 1960 (uusi painos 2000)

## Lähteet
10 vuotta köyhyydestä

**10 vuotta köyhyydestä** on Olavi Puusaaren ohjaama suomalainen dokumentti- ja televisioelokuva vuodelta 1980. Elokuva on seurantadokumentti, jonka aiheena on Rautalammilta kotoisin oleva Miettisten perhe, joka on muuttanut Ruotsiin paremman toimeentulon toivossa. Elokuva on jatkoa Kuka on köyhä Suomessa -ohjelmasarjassa vuonna 1968 esitetylle, Lauri Markoksen ohjaamalle jaksolle *Köyhyys*, jossa Miettisten perhettä kuvataan heidän asuessaan Rautalammilla.

## Palkinnot
Olavi Puusaari voitti elokuvasta vuoden 1980 Jussi-gaalassa Parhaan televisioelokuvan Jussi-palkinnon.

## Lähteet
Tauno Väyrynen

**Tauno Veikko Väyrynen** (12. huhtikuuta 1911 Helsinki – 20. tammikuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen leipomoalan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

## Henkilöhistoria
Väyrysen vanhemmat olivat toimitusjohtaja Pekka Väyrynen ja Hilda Maria Lindroos ja puoliso vuodesta 1935 Irja Vellamo Kangasniemi. Väyrynen kävi viisi luokkaa Helsingin Suomalaista normaalilyseota 1922–1929 ja Suomen Liikemiesten Kauppaoppilaitoksen 1931 ja oli leipurin- ja kondiittorin opissa 1934–1936. Opintomatkoja hän teki sekä Eurooppaan että Yhdysvaltoihin. Väyrynen oli Oy Primula Ab:n apulaisjohtaja 1937–1940, toimitusjohtaja 1940–1974, johtokunnan jäsen vuodesta 1937 ja johtokunnan puheenjohtaja 1940–1978. Hänellä oli lisäksi lukuisia luottamustehtäviä, mukaan lukien Suomen Leipuriliiton johtokunnan pitkäaikainen puheenjohtajuus. Sotilasarvoltaan Väyrynen oli reservin yliluutnantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1962.

## Julkaisuja
* *Oy Primula Ab 50 vuotta: 1.10.1958*, 1958.

## Lähteet
Sergio Camello

**Sergio Camello Pérez** (s. 10. helmikuuta 2001 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan pääsarjassa pelaavaa Atlético Madridia. Camello on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.

## Seurajoukkueura
Camello on Atlético Madridin oma kasvatti ja hän aloitti pelaajauransa seuran juniorijoukkueissa jo vuonna 2009. Hän pelasi ensimmäisen pääsarjaottelunsa miesten tasolla 18. toukokuuta 2019 Atléticon vierastasapelissä Levantea vastaan. Camello teki ottelun tasoitusmaalin ja hänestä tuli sen myötä ensimmäinen 2000-luvulla syntynyt Atlético-pelaaja, joka on onnistunut maalinteossa liigatasolla.

Kaudella 2021–22 Camello lainattiin sarjaporrasta alempana pelaavaan Mirandésiin, jonka riveissä hän viimeisteli 15 maalia. Hän liittyi nykyiseen seuraansa lainasopimuksella elokuussa 2022. 

## Lähteet
Pulpetti

**Pulpetti** on yleensä alakoulussa oleva säilytyslokerollinen pöytä ja tuoli, jossa oppilas istuu tunnilla ja säilyttää kirjat ja omat tavarat. Yläkouluissa ja muissa oppilaitoksissa pulpetit ovat tavallisesti säilytyslokeroimattomia. Aikaisemmin, kuten Suomen kansakouluissa, oli tavallisempaa, että pulpetin tuoli- ja pöytäosa olivat kiinni toisissaan.
Kjeld Olesen

**Kjeld Støttrup Olesen** (8. heinäkuuta 1932 Kööpenhamina – 25. heinäkuuta 2024) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1966–1979 ja 1981–1987 sekä toiminut Tanskan puolustusministerinä 1971–1973, liikenneministerinä 1977–1978 ja ulkoministerinä 1979–1982. Heinäkuusta lokakuuhun 1979 hän oli Euroopan parlamentin jäsen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Kjeld Olesen'' Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla 
*
Orvokki Oksanen

**Orvokki Marketta Oksanen** (s. 20. heinäkuuta 1932 Vaajakoski) on suomalainen näyttelijä. Useissa teattereissa eri puolilla Suomea näytellyt Oksanen ankkuroitui Jyväskylän kaupunginteatteriin 1981.

## Ura
Orvokki Oksasen vanhemmat olivat puuseppä Jaakko Oksanen ja Tyyne Valkonen. Hän aloitti näyttelijän uransa Jyväskylän Huoneteatterissa 1958–1961. Ura jatkui Savonlinnan Teatterissa 1961–1963, Kemin teatterissa 1963–1969, Lappeenrannan kaupunginteatterissa 1969–1973, Lahden kaupunginteatterissa 1973–1981 ja Jyväskylän kaupunginteatterissa 1981–. 

Oksasen varhaisia näyttämötehtäviä olivat muun muassa *Putkinotkon* Rosina sekä Alman rooli näytelmässä *Täällä Pohjantähden alla I* ja Elinan rooli näytelmässä *Täällä Pohjantähden alla II*. Hänen myöhempiä näyttämötehtäviään ovat olleet muun muassa *[[Tohvelisankarin rouva|Tohvelisankarin rouvan]]* Juulia, *[[Niskavuoren Heta (näytelmä)|Niskavuoren Hetan]]* nimiosa ja vanhan emännän rooli draamassa *[[Niskavuoren naiset]]*.

Oksanen on näytellyt useissa Sina Kujansuun ohjaamissa televisioelokuvissa, kuten *Poltettu oranssi* (1980), *Hengenmies* (1984) ja *Ventovieraat* (1988). Vuonna 1980 hänellä oli äidin rooli Kujansuun televisionäytelmässä *Ensio*. Oksasen tunnettu elokuvarooli on Tyynen osa Timo Koivusalon komediassa *[[Pekko aikamiespojan poikamiesaika]]* (1993).

## Valikoitu rooliluettelo
*Amerikan Mar (*Anu ja Mikko*)
*Ulla (*Arvottomat*)
*Lemminkäisen äiti (*Kalevala*)
*Linda (*Kauppamatkustajan kuolema*)
*Mamman Liisa (*Kun ruusut kukkivat*)
*Lily Piper (*Lily Piper*)
*Amalia (*Miehen kylkiluu*)
*Amy Preston (*Nainen aamutakissa*)
*Heta Niskavuori (*[[Niskavuoren Heta]]*)
*Loviisa Niskavuori (*[[Niskavuoren naiset]]*)
*Rosina (*Putkinotko*)
*Opaali (*Rakas murhakopla*)
*rouva Dulska (*Rouva Dulskan moraali*)
*Sophie (*Suloiset hupsut*)
*Juulia (*[[Tohvelisankarin rouva]]*)
*Maija (*[[Tukkijoella]]*)
*Alma Koskela (*Täällä Pohjantähden alla I*)
*Elina Koskela (*Täällä Pohjantähden alla II*)
*Maiju Miehimys (*Viisas neitsyt*)
*äiti Kuraasi (*Äiti Kuraasi ja hänen lapsensa*)

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet
Kasarmi-Valkea

**Kasarmi-Valkea** on metsäjärvi Lieksan eteläosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 39,2 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 68 kilometriä pohjoiskoilliseen.

## Maantiede
Kasarmi-Valkean ulottuvuus etelästä pohjoiseen on 1,2 kilometriä ja lännestä itään 850 metriä. Järven luoteisen ranta-alueen muodostaa noin puolen kilometrin mittainen Kasarminiemi, joka jakaa järven lounaiseen ja koilliseen osaan. Kasarmi-Valkean syvin piste, 16 metriä, sijaitsee altaan keskivaiheilla. Toinen syvänne sijaitsee altaan lounaisosassa.

Kasarmi-Valkean ilmoitettu saariluku on kaksi. Toinen saarista sijaitsee järven länsiosassa ja toinen koillisessa. Niiden pinta-alat ovat noin 20–25 aaria. Kartalla on lisäksi useita luotoja. Kasarmi-Valkean rannat ovat metsää ja suota.

Kasarmi-Valkean eteläpuolella sijaitsee Pitkä-Hukka (164,0 metriä mpy). Järvien välissä on noin 60 metriä leveä kaakkois–luoteissuuntainen kannas. Kasarmi-Valkean itäpuolella sijaitsee Talvi-Valkea (166,1 metriä mpy) ja pohjoispuolella Mäntyjärvi (165,9 metriä mpy). Kasarmi-Valkeaa yhdistää kumpaankin järveen kapea vesiuoma.

Kasarmi-Valkean vesitilavuus on 1&nbsp;880&nbsp;000 kuutiometriä.

Kasarmi-Valkea (04.945.1.031) kuuluu Hiienjoen valuma-alueeseen (04.945), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Koitereen alue (04.94) ja ensimmäinen on Koitajoen valuma-alue (04.9). Hiienjoen valuma-alueeseen kuuluu 72 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä. Laajimmat ovat Mäntyjärvi ja Murtojärvi. Niitä seuraa Pyytöjärvi ja Kasarmi-Valkea.

## Lähteet
Serge Lama

**Serge Lama** (oik. **Serge Claude Bernard Chauvier**, s. 11. helmikuuta 1943 Bordeaux) on ranskalainen laulaja-lauluntekijä. Lama edusti Ranskaa Eurovision laulukilpailussa 1971 kappaleella "Un jardin sur la terre" ja sijoittui kymmenenneksi 18 kilpailijan joukosta. Laman suurimpana hittinä pidetään vuonna 1973 julkaistua kappaletta "Je suis malade", joka tuli tunnetuksi alun perin Dalidan esittämänä, mutta joka on myöhemmin tullut tunnetuksi usean muun artistin esittämänä.

## Diskografia
### Albumit
*1964 : *L'humanité* 
*1964 : *Bel Air* 
*1965 : *La voix de son maitre* 
*1966 : 4 chansons d'Emile Stern et de Serge Lama 
*1966 : *La voix de son maître* 
*1967 : *La voix son maître* 
*1968 : *D'aventures en aventures* 
*1970 : *Et puis on s'aperçoit* 
*1971 : *Superman*
*1973 : *Je suis malade*
*1974 : *Chez moi*
*1975 : *La vie Lilas* 
*1977 : *L'enfant au piano* 
*1978 : *Enfadolescence* 
*1979 : *Lama chante Brel* 
*1980 : *Souvenirs...Attention...Danger*
*1981 : *Lama Père et fils* 
*1982 : *De Bonaparte à Napoléon* 
*1984 : *Napoléon* 
*1986 : *Portraits de femmes* 
*1987 : *Je t'aime* 
*1989 : *A la vie, à l'aamour* 
*1992 : *Amald'me* 
*1994 : *Lama* 
*1999 : *Serge Lama* 
*2001 : *Feuilles à feuilles*
*2003 : *Plurielles*
*2008 : *L'Âge d'horizons*
*2012 : *La balade du poète*
*2016 : *Où sont passés nos rêves*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Serge Laman kotisivut
Super Mario Bros.: Peach-Hime Kyushutsu Dai Sakusen!

**Super Mario Bros.: Peach-Hime Kyushutsu Dai Sakusen!** (*スーパーマリオブラザーズ ピーチ姫救出大作戦!*, eng. *Super Mario Bros.: The Great Mission to Rescue Princess Peach!*) on vuonna 1986 valmistunut anime-elokuva, joka perustuu vuoden 1985 videopeliin ''Super Mario Bros''. Se on yksi historian ensimmäisistä videopeleihin perustuvista elokuvista.

## Juoni
Mario on pelaamassa Famicom-pelikonsolillaan, kun hän huomaa tv-ruudussaan tytön, joka huutaa apua päästäkseen eroon kimppuunsa hyökänneistä vihollisista. Tyttö hyppää ruudusta ulos ja esittäytyy Prinsessa Peachiksi. Kuningas Koopa (Bowser) kuitenkin seuraa tätä. Mario taistelee Koopaa vastaan, mutta tämä häviää ja vihollinen vie Peachin takaisin tv:seen. Tämän jälkeen Mario löytää Peachin jättämän kaulakorun.

Seuraavana päivänä Mario ja Luigi työskentelevät omistamassaan kaupassa, eikä Mario pysty olla ajattelematta Peachia saati kaulakorua. Luigi väittää, että siinä oleva jalokivi kertoman mukaan johdattaa sen pitelijän Sienivaltakuntaan, aarteiden maahan. Kerrottuaan tämän koiran kaltainen eläin tulee kauppaan ja ottaa kaulakorun Mariolta, minkä seurauksena hän ja Luigi lähtevät seuraamaan tätä.

Pian tämän jälkeen he kohtaavat sieniolennon, joka kertoo, että hän pyysi koiraa, Kizidangoa, tuomaan veljet luokseen. Tämä selittää heidän olevan nyt Sienivaltakunnassa, joka on Koopan ja hänen armeijansa valtaama. 

Kuningas Koopa haluaakin Peachin vaimokseen 13. päivänä perjantaina. Sieniolento väittää, että Mario-veljekset pystyvät pysäyttämään vihollisen aikeet, ja että näiden täytyisi löytää kolme mystistä power up:ia: sienen, kukan ja tähden, jotka peruisivat Koopan taian. Vihollisten piilotettua nämä, Mario-veljekset lähtevät, Kizidangon ohjaamana, etsimään niitä. 

Pitkän matkan jälkeen veljekset ovat vihdoin saaneet kaikki power-up:it, ja kulkevat Koopan linnalle. Tällöin Peachin ja kuninkaan häät ovat juuri alkamassa. Power-up:ien avulla Mario saa päihitettyä Koopan ja hänen taikansa, jonka jälkeen Sienivaltakunta muuttuu taas normaaliksi. Kun Mario on palauttamassa kaulakorua Peachille, Kizidango muuttuu oikeaan muotoonsa, Kukkavaltakunnan Haru-prinssiksi. Tämä selittää olevansa Peachin sulhanen, mutta Koopa oli muuttanut tämän koiraksi, jotta hän voisi mennä naimisiin Peachin kanssa. Tämän jälkeen Mario toivottaa parille hyvää jatkoa ja lupautuu auttamaan tarvittaessa, minkä jälkeen tämä lähtee Luigin kanssa kotiin. 

Lopputeksteissä näytetään, kuinka Koopa ja tämän kätyrit työskentelevät veljesten kaupassa rangaistuksena.

## Julkaisu
Elokuva julkaistiin 20. heinäkuuta 1986. Mario oli Japanissa jo suosittu, minkä takia Grouper Productions teki yhteistyötä Nintendon kanssa elokuvan tekemiseksi.

Elokuvan markkinoimiseksi tehtiin esimerkiksi kelloja, riisiä, ramenia, manga sekä elokuvan soundtrack, joka julkaistiin vinyylillä ja kasetilla.

## Muuta
Elokuvan VHS-julkaisu on nykyisin erittäin harvinainen. Se kuitenkin julkaistiin YouTubessa vuonna 2021, ja sen tekijä kertoi restaurointiryhmä Kineko Videon tekevän elokuvasta 4K-version. Restauroitu versio julkaistiin YouTubeen huhtikuussa 2022.

## Lähteet
Ivalon työväentalo

**Ivalon työväentalo ”Tökäri”** on Ivalon keskustassa sijaitseva työväentalo. Ivalo on Inarin kunnan hallinnollinen keskus ja alueen suurin taajama. Talo on edelleen käytössä, ja sitä vuokrataan erilaisiin tilaisuuksiin.

## Historiaa
Ivalon työväentalo on rakennettu vuonna 1960. Talo sijaitsee valtion omistamalla 1&nbsp;816 m² vuokratontilla, ja sen omistaa Ivalon Järjestöjenyhdistys ry.Talon on suunnitellut rakennusmestari Olavi Nurmi.

## Rakennus
Talon on puurunkoinen lautaverhoiltu kaksikerroksinen rakennus. Salin osalta rakennus on yksikerroksinen. Huoneistoala on 435 m2. Talossa on sähkö, viemäri, kylmä ja kuuma vesi, koneellinen ilmanvaihto. Alkuaan talossa oli öljylämmitys, mutta se vaihdettiin kaukolämpöön vuonna 2018.

Talon tiloihin kuuluu eteinen 24,4 m², vaatesäilytys 8 m², sali 151 m², ravintola 48,6 m², keittiö 6 m², WC-tilat 20 m², liikuntasali 60 m², ja 43 m² asunto. Talossa on invaluiskasisäänkäynti.

## Toimintaa työväentalolla
Talon ravintolaa ja salia vuokrataan yhdessä tai erikseen erilaisten tapahtumien, kuten kokousten, syntymäpäivien ja muistotilaisuuksien järjestämiseen.

Talon entiseen juhlasaliin on rakennettu ampumarata, jota ylläpitää Ivalon Urheiluampujat ry.

## Lähteet
Pieni Ruosmanjärvi

**Pieni Ruosmanjärvi** on saareton metsäjärvi Lieksan pohjoisosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 36,9 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 97 kilometriä pohjoiseen.

## Maantiede
Pienen Ruosmanjärven pituus kaakosta luoteeseen on 1,6 kilometriä. Järven eteläosa on keski- ja pohjoisosaa kapeampi. Noin viidesosa Pienestä Ruosmanjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin kohta, 23 metriä, sijaitsee järven pohjoisosassa.

Pienen Ruosmanjärven itärannalla on useita jyrkänteitä ja maasto kohoaa paikka paikoin yli 200 metriä merenpinnan yläpuolelle. Länsiranta on alavampaa. Ruosmanjärvi sijaitsee alle kilometrin Pieneltä Ruosmanjärveltä lounaaseen.

Pienen Ruosmanjärven vesitilavuus on 2&nbsp;239&nbsp;000 kuutiometriä eli noin 2,2 miljardia litraa.

Pieni Ruosmanjärvi (04.489.1.018) kuuluu Ruosmanjoen valuma-alueeseen (04.489), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Viekijoen valuma-alue (04.48) ja ensimmäinen on Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Ruosmanjoen valuma-alueeseen kuuluu 24 vähintään hehtaarin laajuista järveä. Laajimmat ovat Ruosmanjärvi, Pieni Ruosmanjärvi ja Kalliojärvi.

## Lähteet
Hart’s Location

**Hart’s Location** on kunta (*town*) Yhdysvalloissa New Hampshiren osavaltiossa. Sen väkiluku oli 68 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Carrollin piirikunnassa. Hart’s Location on yksi ensimmäisistä paikoista Yhdysvalloissa, joka julkaisee Yhdysvaltojen presidentinvaalien esivaalien ja varsinaisten presidentinvaalien tulokset.

## Väestö
Vuonna 2020 Hart’s Locationin 68 asukkaasta valkoisia oli 92,6&nbsp;% ja alkuperäisasukkaita 1,5&nbsp;%. Asukkaista 1,5&nbsp;% kuului johonkin muuhun rotuun ja 4,4&nbsp;% asukkaista asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Monique Melsen

**Monique Melsen** (s. 24. helmikuuta 1951 Ettelbréck) on luxemburgilainen laulaja. Melsen nousi julkisuuteen vuonna 1969 Symphonie 69 -kilpailussa. Tuon jälkeen Melsen kisasi myös Grand Prix RTL ja Festival des trois Olympiades de la Chanson d’Athènes -laulukilpailuissa.

Luxemburgin yleisradioyhtiö Télé Luxembourg valitsi Melsenin sisäisesti edustamaan maata Eurovision laulukilpailuun 1971 kappaleella ”Pomme, pomme, pomme”. Melsen sijoittui kilpailussa 13:nneksi 18 kilpailijan joukosta.

Euroviisuedustuksensa jälkeen Melsen toimi pari vuotta Family Tree -yhtyeen jäsenenä, mutta vetäytyi julkisuudesta vuonna 1975. Melsen on ollut 2000-luvulla osana Cabarenert-kabareeteatteriryhmää.

## Lähteet
*

### Viitteet
Puuruunjärvi

**Puuruunjärvi** on matala ja rantaviivaltaan mutkainen järvi Lieksan pohjoisosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,8 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 103 kilometriä pohjoiseen.

## Maantiede
Puuruunjärven pituus kaakosta luoteeseen on neljä kilometriä. Sen epäyhtenäisen rantaviivan pituus on 21&nbsp;601 metriä. Järven eteläisimmän osan muodostaa Kellolahti, jonka itäpuolella sijaitsee pääaltaasta erillinen Säyneenlampi. Järven pohjoisosaan kuljetaan Sijaissalmea. Pohjoisessa on Pitkälahti ja Rajalahti. Suurin niemimaa on järven pohjoisosaa jakava Pitkäniemi. Vain 2,5 hehtaaria Puuruunjärvestä on vähintään kuusi metriä syvä. Syvin kohta, yhdeksän metriä, sijaitsee Sijaissalmen luoteispuolella.

Puuruunjärven saariluku on yksitoista. Laajin saari on järven eteläosassa sijaitseva usean hehtaarin laajuinen Jylmäkänsaari, jolta on löydetty kivikautinen asuinpaikka. Puuruunjärven rannat ovat suurimmalta osin metsää. Luoteisrannalla on asutusta ja peltotilkkuja. Järven tuntumassa on useita metsälampia, kuten Kalaton, Myllylampi ja Miinanlampi. Länsipuolella sijaitsee Nurmijärvi-niminen vakavesi ja saman niminen kylä.

Puuruunjärveen laskee Huotarinpuro kaakosta Hymmä-järveltä (116,7 metriä mpy). Idästä Sammaleensuolta virtaa Sammalpuro. Puuruunjärven luusua sijaitsee altaan luoteiskolkassa, josta alkaa lyhyt ja mutkainen Puuruunjoki, joka yhtyy Nurmijärven kulttuurimaisemaa halkovaan Jongunjokeen.

Puuruunjärven vesitilavuus on 3&nbsp;510&nbsp;000 kuutiometriä.

Puuruunjärvi (04.431.1.016) kuuluu Hämeenjärven alueeseen (04.431), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Nurmijärven alue (04.43) ja ensimmäinen on Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Hämeenjärven alueeseen kuuluu 34 vähintään hehtaarin laajuista järveä, joista laajimmat ovat Puuruunjärvi, Hämeenjärvi, Sauvonjärvi ja Nurmijärvi.

## Lähteet
Punasilmämullo

**Punasilmämullo** (*Upeneus asymmetricus*) on mullojen (Mullidae) heimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji. Sitä pidetään hyvänä ruokakalana.

## Koko ja ulkonäkö
Punasilmämullo kasvaa yleensä noin 7–9 senttimetrin mittaiseksi ja enintään 14 senttimetrin mittaiseksi (SL). Lajilla on pitkänomainen ruumis ja pyöreä kuono. Peräevä on hieman sirppimäinen ja pyrstö erittäin haarautunut. Ensimmäisessä selkäevässä on seitsemän piikkiruotoa ja toisessa selkäevässä yksi piikkiruoto sekä kahdeksan pehmeää ruotoa. Punasilmämullolla on leuassaan kaksi ohutta viiksisäiettä.

Punasilmämullon pää ja ruumis ovat väritykseltään punaruskeita. Yläpuoli on tummempi ja alapuoli kylkiviivan jälkeen vaaleampi. Kiduksista pyrstön tyveen asti kulkee ruskea vaakasuora juova. Ensimmäisessä selkäevässä on neljä riviä punaruskeita täpliä ja rintaevä on väriltään vaaleanpunainen.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Punasilmämulloa tavataan indopasifisella merialueella Filippiinien, Indonesian ja Australian vesillä. Laji on pohjakala ja sen elinympäristöä ovat hiekkaiset ja vesikasvien peittämät alueet. Muiden mullojen tapaan punasilmämullo käyttää viiksisäikeitään ravinnonetsintään.

## Lähteet
Valkeajärvi (Ilomantsi, Kelsimänjoen valuma-alue)

**Valkeajärvi** on useasta altaasta koostuva, rantaviivaltaan rikkonainen ja saariluvultaan runsas metsäjärvi Ilomantsissa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,6 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 75 kilometriä itäkoilliseen.

## Maantiede
Valkeajärven pituus kaakosta luoteeseen on 2,6 kilometriä. Järven mutkittelevan rantaviivan pituus on 19&nbsp;146 metriä. Selkeimmin pääaltaasta erillään sijaitsevat järven lounaisimman osan muodostava Tammiselkä ja sen pohjoispuolinen Salmiselkä. Valtaosa Valkeajärvestä koostuu vesialueesta, jota luoteeseen suuntaava Pitkänniemi jakaa läntiseen ja itäiseen osaan. Ne jakautuvat edelleen useisiin lahtiin, joista laajimmat ovat Kaunislahti lounaassa ja Kylmälahti kaakossa. Muita nimettyjä lahtia ovat Humu-Pekan lahti ja Arhipanlahti. Pitkänniemen lisäksi on useita pienempiä niemiä, joista länsirannan kapeat niemet sulkevat sisäänsä Ampulampi-nimisen vesialueen.

Yli puolet Valkeajärvestä on vähintään kolme metriä ja enintään kuusi metriä syvä. Syvin piste on noin yhdeksän metriä ja se sijaitsee järven eteläosassa. Myös Ampulammella on lähes yhtä syvä piste.

Valkeajärven saariluku on 14. Saarista 5 on alle aarin laajuisia luotoja, 9 on laajuudeltaan yli aarin mutta alle hehtaarin. Saarten yhteenlaskettu pinta-ala on noin 2,4 hehtaaria. Järven keskiosassa on nimettömien saarten rykelmä, itäosassa sijaitsee Majasaari ja Talassaari.

Valkeajärven länsipuolella on luonnonsuojelualue, joka ulottuu myös Pitkänniemelle. Myös järven saaret ovat luonnonsuojelualuetta. Rannat ovat metsä- ja suomaata. Valkeajärveen laskee Vepsänpuro pohjoisesta Ala-Vepsältä (158,5 metriä mpy) ja tulo-oja luoteesta Pyörälammelta (157,5 metriä mpy). Kaakosta Saarijärveltä (157,5 metriä mpy) virtaa tulo-oja Kylmälahteen. Aivan Kaunislahden eteläpuolella sijaitsee Kaunisjärvi (158,7 metriä mpy), josta ei kartan mukaan virtaa ojia mihinkään suuntaan. Valkeajärvi laskee Tammiselän luoteiskolkasta alkavaa Valkeajokea etelään Pyöreä-Kelsimään, jonka korkeustaso on kaksi metriä Valkeajärveä alempi.

Valkeajärven vesitilavuus on 6&nbsp;321&nbsp;000 kuutiometriä.

Valkeajärvi (04.923.1.012) kuuluu Kelsimänjoen valuma-alueeseen (04.923), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Mekrijärven-Nuorajärven alue (04.92) ja ensimmäinen on Koitajoen valuma-alue (04.9). Kelsimänjoen valuma-alueeseen kuuluu 34 vähintään hehtaarin laajuista järveä. Viisi laajinta ovat Pyöreä-Kelsimä-Kaita-Kelsimä, Valkeajärvi, Alavepsä, Rahejärvi ja Muje-Oulu.

Suomessa on 70 vähintään hehtaarin laajuista Valkeajärveä. Ilomantsin Valkeajärvi on niistä toiseksi laajin. Ilomantsin alueella sijaitsee myös kaksi pienempää Valkeajärveä, niiden järvinumerot ovat 04.948.1.004 ja 04.953.1.011.

## Lähteet