open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Frederick Muhlenberg

**Frederick Augustus Conrad Muhlenberg** (1. tammikuuta 1750 Trappe, Pennsylvania, Brittiläinen Amerikka – 4. kesäkuuta 1801 Lancaster, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen pappi, poliitikko ja Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemies.

Muhlenberg toimi edustajainhuoneen ajallisesti ensimmäisenä puhemiehenä vuosina 1789–1791 ja kolmantena puhemiehenä vuosina 1793–1795. Hän oli Federalistisen puolueen jäsen. Edustajainhuoneen puhemiehenä hän myös oli ensimmäinen Bill of Rights -lisäysten allekirjoittaja.

## Lähteet
Terje Rød-Larsen

**Terje Rød-Larsen** (s. 22. marraskuuta 1947 Bergen) on norjalainen sosiologi, diplomaatti ja työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan suunnitteluministerinä lokakuusta marraskuuhun 1996. Vuosina 2005–2020 hän johti amerikkalaista International Peace Institute -ajatuspajaa.

Rød-Larsen oli vaimonsa, diplomaatti Mona Juulin kanssa keskeisessä osassa vuoden 1993 Oslon sopimukseen johtaneissa neuvotteluissa Israelin ja Palestiinan vapautusjärjestön välillä. Heille myönnettiin ansioistaan vuoden 1994 Peer Gynt -palkinto.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Terje Rød-Larsen'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Valkoisten kansanmurha

**Valkoisten kansanmurha** on äärioikeiston levittämä salaliittoteoria, jonka mukaan valkoisten olemassaoloa uhkaavat muun muassa maahanmuutto, etnisten ryhmien väliset avioliitot, syntyvyyden lasku ja valkoisiin kohdistettu väkivalta. Valkoiset nationalistit ovat joskus oikeuttaneet väitteellä väkivaltaa muita kansanryhmiä kohtaan.

Disinformaatioon perehtyneen tutkija Niko Pyrhösen mukaan propaganda valkoisten kansanmurhasta on äärimuoto niin sanotusta väestönvaihtoteoriasta. Sen mukaan länsimaiden valkoista väestöä ollaan tietoisesti korvaamassa Lähi-idästä ja Afrikasta tulevilla ihmisillä. Tämän takana on ”globalistinen eliitti” tai juutalaiset. Pyrhösen mukaan väestönvaihtopuheella on yhteys eurooppalaisten oikeistopopulistien retoriikkaan, kun taas valkoisten kansanmurha kuuluu kaikkein radikaaleimpien puheisiin.

## Katso myös
* Eurabia
* Kalergi-salaliittoteoria
* Valkoinen ylivalta

## Lähteet
Matti Sieppi

**Matti Sieppi** (29. marraskuuta 1872 Rovaniemi – 11. toukokuuta 1951 Rovaniemi) oli suomalainen maastohiihtäjä.

Kivitaipaleen kylästä kotoisin ollut Matti Sieppi lähti 13-vuotiaana rengiksi naapuritaloon. Ensimmäisen karhunsa hän ampui alle 20-vuotiaana. Hiihtouransa hän aloitti suorittaessaan asevelvollisuuttaan Oulun tarkka-ampujapataljoonassa vuosina 1896–1898. Vuonna 1897 hän voitti Oulun hiihdoissa 60 kilometrin matkan maailmanennätysaikaan 4.12,55. Toiseksi tullut Juho Aitamurto hävisi hänelle parikymmentä minuuttia. Sieppi sai voitostaan sadan markan rahapalkinnon ja kaksi viikkoa metsästyslomaa.

Talvella 1897 Sieppi hävisi Aitamurrolle Vaasassa 30 kilometrin hiihdossa mutta tuli toiseksi Oulussa 60 kilometrin hiihdossa Aitamurron jäädessä neljänneksi. Juho Ritola oli tällöin kilpailun voittaja. Sieppi kuului Oulun tarkka-ampujapataljoonan 3. komppanian jahtikomennuskuntaan ja osallistui sen mukana ilvesten ja karhujen metsästykseen. Siepin aktiivinen kilpailu-ura päättyi hänen lähtiessään sotaväestä, hän osallistui kuitenkin vielä muutamiin paikallisiin hiihtokilpailuihin.

Sieppi kilpaili viimeisen kerran Rovaniemellä Jyrhämän jäällä 1920-luvun alkupuolella pidetyissä hiihtokilpailuissa ja voitti 20 kilometrin hiihdon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Samuli Paulaharju : Ensimmäisiä hiihtomestareitamme, Suomen Urheilulehti, 4.12.1919, nro 48-50, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Oulun hiihdon 50-vuotisjuhlapäivä tänään, Aamulehti, 12.3.1939, nro 69, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Opanas Zalyvah’a

**Opanas Zalyvah’a** (, 26. marraskuuta 1925 Husynka, Harkovan alue – 24. huhtikuuta 2007 Ivano-Frankivsk, Ukraina) oli ukrainalainen taiteilija.

Zalyvah’a asui lapsena Kaukoidässä, jonne hänen vanhempansa asettuivat asumaan. Hänet erotettiin Leningradin taideoppilaitoksesta 1947, koska hän ei mukautunut sosialistiseen realismiin, mutta hän pääsi takaisin Josif Stalinin kuoleman jälkeen ja valmistui 1960. Hän toimi sen jälkeen taideneuvoston johdossa Venäjällä Tjumenissa ja piti siellä 1961 ensimmäisen yksityisnäyttelyn. Joulukuussa 1961 hän muutti Ivano-Frankivskiin. Puoluevirkailijat sulkivat hänen seuraavan yksityisnäyttelynsä huhtikuussa 1962 ”dekadenttisena”.

Zalyvah’a kutsuttiin 1964 Alla Horskan ja Ljudmyla Semykinan kanssa tekemään lyijylasipaneelia Kiovan yliopiston päärakennukseen. Se kuvaa naista halaavaa Taras Ševtšenkoa. Kiovan puoluesihteerin V. Boitšenkon määräyksestä se tuhottiin. Zalyvah’a pidätettiin elokuussa 1965 ja tuomittiin salaisessa istunnossa maaliskuussa 1966 viiden vuoden pakkotyöleirille Mordvaan samizdat-kirjallisuuden levittämisestä. Vapauduttuaan 1970 hän joutui tekemään ruumiillista työtä Ivano-Frankivskissa mutta jatkoi maalaamista. Ensimmäinen yksityisnäyttely 26 vuoteen järjestettiin joulukuussa 1988 Lvivissä Ukrainan valtion etnografian ja käsityön museossa. Näyttelyssä oli esillä maalauksia, veistoksia ja keramiikkaa. Seuraava näyttely oli Ivano-Frankivskissa toukokuussa 1989.

Zalyvah’a jatkoi kokeilevaa työtä. Tyylivaihteluista huolimatta aiheet ovat peräisin Ukrainan perinteestä ja historiasta. Hän on maalannut useita Jumalanäiti-ikoneja. Hän on muokannut 1700-luvun kolmikasvoisista ikoneista nykyaikaisia maallisia ikoneja. Hän on maalannut Taras Ševtšenkoa esittäviä muotokuvia ja muotokuvia ystävistä ja sukulaisista. Joissakin töissä on ilmentymän saanut huoli omasta ja kansan kohtalosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Talgat Tadžuddin

**Talgat Safitš Tadzetdinov** eli **Talgat Tadžuddin** (, , s. 12. lokakuuta 1948, Kazan, Neuvostoliitto) on tataaritaustainen venäläinen imaami, arvonimeltään sheikki al-Islam. Tadžuddin on toiminut Venäjän valtion päämuftina vuodesta 1992 ja muslimien henkisen keskushallinnon puheenjohtaja vuodesta 1980. Tadžuddinin on todettu olevan Venäjä-mielinen ja provosoiva hahmo maassa. Hän tuki vuoden 2022 hyökkäystä Ukrainaan.

Tadžuddin aloitti uskonnollisen kouluttautumisensa vuonna 1966 Uzbekistanin Poi Kalon -madrasassa, josta hän valmistui menestyksekkäästi vuonna 1973. Hänestä tuli historiallisen Mardžanin moskeijan imaami vuonna 1978.

Tadžuddin on lukuisasti palkittu "uskontojen välisen rauhan ja harmonian vahvistamisesta".

Tadžuddin vieraili Suomen tataariyhteisön keskuudessa- ja kutsui sen jäseniä Venäjälle 1900-luvun lopulla.

## Julkisia lausuntoja

Tadžuddin on ainakin kerran julkisesti tunnistautunut bulgaariksi väittäen, että tataarit ovat yksiselitteisesti Volgan Bulgarian jälkeläisiä.

Helmikuussa 2006, yhdessä Venäjän ortodoksisen kirkon johtajien ja Moskovan hallinnon kanssa Tadžuddin protestoi aikomusta järjestää Pride-kulkue Moskovassa. Hän kehotti Venäjän muslimeita yrittää estää kulkue jos sellainen järjestettäisiin.

Vuonna 2001 Tadžuddin heilutti miekkaa yhdessä mielenosoituksessa ja julisti jihadin Yhdysvaltoja vastaan.

Venäjän vuoden 2015 Syyrian sotaan liittymisen jälkeen Tadžuddin piti puheen Ufassa, jossa hän kertoi sanoneensa presidentti Vladimir Putinille muutama päivä aikaisemmin, että heidän pitäisi tehdä Syyrialle ja Israelille samoin mitä Krimille, viitaten sen vuoden 2014 miehitykseen. Politologi Ruslan Aisinin mukaan Tadžuddinin julkisia lausuntoja ei usein kannata ottaa tosissaan; "Hän on sellainen islamilaisen maailman Žirinovski".

Tadžuddin on tukenut vuoden 2022 Venäjän hyökkäystä Ukrainaan. Hän kutsui sitä "tarpeelliseksi toimenpiteeksi" ja syytti Ukrainan hallitusta sekä läntistä maailmaa "fasismin elyttämisestä ja yrityksestä järjestää Venäjän kansanmurha". 

Tadžuddin tukee eurasianismia. Hän on todennut kansansa kuuluvan "ainutlaatuiseen sivilisaatioon", jonka muodostaa ortodoksisuus ja islam. Hän oli mukana organisoimassa Alexandr Duginin poliittista "Euraasia" -liikettä.

## Lähteet
Yhdystie 7173

**Yhdystie 7173** on tie, joka johtaa Vaasan Ristinummelta Mustasaaren Sepänkylään. Tien pituus on 4,4 kilometriä.

Tie alkaa Ristinummen liikenneympyrästä ja kulkee 4,4 kilometrin matkan kiertäen kaupunginosaa idästä, kunnes saapuu Mustasaarentien liittymään Mustasaaren Sepänkylässä, minne tie päättyy. Mustasaarentien liittymän jälkeen tie jatkuu eteenpäin yhdystienä 7251. Tietä seuraa koko matkalla jalankulun ja pyöräilyn väylä. Yhdystien varrella sijaitsee muun muassa Vaasan Golf, Vaasan vesilaitos ja Sepänkylän paloasema. Tien osoitenimi on Ristinummen päästä Kappelinmäentien risteykseen asti Lumivaarantie. Risteyksestä tien loppuun asti tien osoitenimi on Vesilaitoksentie.

## Lähteet
Adelaide Crapsey

**Adelaide Crapsey** (1878–1914) oli yhdysvaltalainen runoilija.

Crapsey kehitti kvintetin erikoismuodon nimeltään cinquain. Se koostuu peräkkäisistä 2-, 4-, 6-, 8- ja 2-tavuisista säkeistä. Crapsey ihaili Ezra Poundin tavoin japanilaisia runoilijoita näiden tiivistetystä kielestä ja muodollisesta estetiikasta. Cinquainin hän loikin tankaa ja haikua vastaavaksi yhdysvaltalaiseksi muodoksi. Crapseylla todettiin vuonna 1911 tuberkuloottinen meningiitti. Hän salasi sen alun perin perheeltään, kunnes salaamisesta tuli sairauden vakavuuden johdosta mahdotonta. Crapsey kuitenkin jatkoi kirjoittamista elämänsä loppuun saakka vielä sanatorion sairashuoneessa New Yorkin Saranac Lakessa.

Crapseyn tuotanto kattaa kaikkiaan alle sata runoa. Hän laati itse yksittäisen kokoelman: vuonna 1915 postuumisti julkaistun *Versen*, joka piti alun perin sisällään 63 runoa. Crapseyn kollega julkaisi aiemmin julkaisemattomilla Crapseyn runoilla täydennetyt kokoelmat samalla nimellä vuosina 1922 ja 1934. Vuonna 1918 julkaistiin *A Study in English Metrics*, Crapseyn tekemä tutkielma englannin kielen metriikasta. Runoilija itse piti joitain runojaan vain metriikan tutkimuksensa sivutuotteina. Crapseyn runous käsittelee suurilta osin kuolemaan liittyviä aiheita. Runoissa kuvataan syksyistä tai talvista vuodenaikaa ja viitataan kuolemanjälkeisyyden teemoihin, kuten mytologiseen Styks-jokeen.

## Lähteet
Lasse Leppä

**Lasse Leppä** (s. 1983) toimii Keski-Suomen hyvinvointialueen konsernipalveluiden toimialajohtajana. Aluehallitus valitsi Lepän tehtävään 11. lokakuuta 2022 järjestetyssä kokouksessa. Hän on toiminut aikaisemmin Jyväskylän kaupungin talous- ja strategiajohtajana, kehitysjohtajana, laskentapäällikkönä, vt. talousjohtajana sekä Laukaan kunnan talousjohtajana.  Joulukuussa 2025 sanomalehti Keskisuomalainen uutisoi, että Leppä on hakenut Pirkanmaan hyvinvointialueen konsernijohtajan virkaa. Leppä karsiutui Pirkanmaan hyvinvointialueen konsernijohtajan hakuprosessissa ja häntä ei valittu tehtävään. Koulutukseltaan Leppä on kauppatieteiden maisteri.

Lepän Pro gradu -työ "*Osaaminen, osaamisen johtaminen ja strateginen ajattelukyky osana kunnan toiminnan tuloksellisuuden arviointia: tapaus: Jyväskylän kaupungin Nuorisoasiainkeskus*" hyväksyttiin Jyväskylän yliopiston taloustieteiden tiedekunnassa vuonna 2007. 

## Lähteet
Komsomolsk-na-Amuren lentokonetehdas

**Komsomolsk-na-Amuren lentokonetehdas, nimetty [[Juri Gagarin|Ju. A. Gagarinin]] mukaan** (KnAAZ, , aiemmin Комсомольское-на-Амуре авиационное производственное объединение им. Ю. А. Гагарина, КнААПО, KnAAPO) on Amurin Komsomolskissa sijaitseva Venäjän suurin lentokonetehdas. 

Tehdas valmistaa Suhoin lentokoneet ja kuuluu Suhoi-holdingin omistukseen vuodesta 2013.
Lentokonetehdas №126 oli yksi tärkeimpiä kaupunkia perustettaessa ja rakennettaessa suunniteltuja tuotantolaitoksia telakan ohella. Tehtaan rakennustyöt aloitettiin 18. heinäkuuta 1934.

Tehdas rakensi ensimmäisenä Tupolevin R-6-tiedustelukonetta. Suuren isänmaallisen sodan aikana se rakensi 2757 DB-3F-pommikonetta.
Sodan jälkeen aloitettiin Li-2-koneen valmistus. Yksi tärkeimpiä tehtaan tehtäviä oli ensimmäisten suihkuhävittäjien MiG-15 ja MiG-17 kehitys ja valmistus.
Yhteistyö Suhoin kanssa alkoi 1956.
Suhoin koneiden lisäksi tehdas tuotti P-6 ja P-70-meritorjuntaohjuksia ja osia Il-62-matkustajakoneisiin.
Vuonna 1976 alkoi neljännen sukupolven hävittäjän Su-27 kehitys, jota tuli vuosikymmeniksi tehtaan päätuote.

Tehdas on myös tuottanut polkupyöriä Kosmos-merkillä ja Amur, Vostok ja Strela-purjeveneitä.
Pienveneiden tuotanto siirrettiin 1999 tytäryhtiölle Amur.
Arsenjevin lentokonetehdas

**Arsenjevin lentokonetehdas "Progress", nimetty N. I. Sazykinin mukaan** () on lentokoneiden valmistaja Arsenjevissa Primorjen aluepiirissä. Se kuuluu Russian Helicopters/Vertoljoty Rossii-holding-yhtiölle.

Tehdas on Kamovin suunnitteleman Ka-52-taisteluhelikopterin valmistaja.

Tehdas perustettiin lentokoneiden korjauspajaksi №116 Semjonovkan kylään 150 km Ussuriyskista ja 250 km Vladivostokista vuonna 1936 Neuvostoliiton työ- ja puolustusneuvoston määräyksellä. Tehdas on nyttemmin nimetty pitkäaikaisen johtajansa, sosialistisen työn sankari Nikolai Ivanovitš Sazykinin (1909&ndash;1976) mukaan.

Vuodesta 1948 tehdas valmisti Jak-18-harjoituskonetta.
Nikolai Sazykin tuli johtajaksi 1959. Tehdas alkoi valmistaa Bereznjakin suunnittelutoimiston P-15 Termit, P-15U, P-15M, P-20, P-21 ja P-22-meritorjuntaohjuksia. Vuodesta 1980 valmistettiin Radugan kehittämää P-270 Moskit -ohjusta.
Tehdas valmisti myös Antonovin An-14-rahtikonetta ja A-15-purjekonetta ja moottorikelkkoja merkeillä Sever-2 ja Ka-30.

Tehdas aloitti Mi-24-helikopterien valmistuksen 1969 ja valmisti Jak-50-urheilukonetta 1973&ndash;1986 ja sen seuraajaa Jak-54. V-80/Ka-50/Ka-52-helikopterien tuotanto alkoi 1988.

## Lähteet
Kylla Sjoman

**Kylla Liisa Sjoman** (s. 18. elokuuta 1987, New Westminster) on kanadalainen entinen jalkapalloilija Burnabystä, Brittiläisestä Kolumbiasta. Hän pelasi SK Slavia Prahassa ja Celtic L.F.C:ssä Skotlannin valioliigassa. Hän on myös edustanut Kanadan jalkapallomaajoukkuetta aikuisten tasolla, tehden debyyttinsä Englantia vastaan huhtikuussa 2013.

## Lapsuus
Sjoman syntyi New Westminsterissä Pentti ja Julie Sjomanille. Hänen isänsä on kotoisin Kajaanista, joten Sjomanilla on myös Suomen kansalaisuus.

## Seurajoukkueura
Monipuolinen kanadalais-suomalainen vasemman laidan pelaaja solmi vuonna 2010 sopimuksen South Yorkshireläisen Doncaster Rovers Bellesin kanssa. Hän asui tuolloin Ramanda Jarvisin hotellissa Doncasterissa 
joukkuekavereidensa Áine O'Gormanin ja Maria Karlssonin kanssa.

Pelattuaan hetken Saksassa Herforder SV:ssä, Sjoman siirtyi Celticiin elokuussa 2013. Hän palasi Herforder SV:hen helmikuussa 2014.

Tammikuussa 2016 Sjoman siirtyi Celticistä Sunderlandiin ja oli iloinen palatessaan FA WSL:ään: "Täällä Sunderlandissa on ammattimaisin ympäristö, jossa olen ollut ulkomaille tulon jälkeen ja pelaajat ja henkilökunta ovat tehneet muutoksen minulle helpoksi."

## Kansainvälinen ura
Sjoman teki maajoukkuedebyyttinsä ystävyysottelussa Englantia vastaan New York Stadiumilla Rotherhamissa. Ottelu päättyi Englannin 1-0 voittoon.
Markus Salmenautio

**Markus Salmenautio** (s. 5. joulukuuta 1982 Alajärvi) on suomalainen pesäpalloilija. Salmenautio edusti urallaan Superpesiksessä kasvattajaseuraansa Alajärven Ankkureita ja Vimpelin Vetoa. Vimpelin Vedossa pelatessaan Salmenautio saavutti yhden SM-pronssin kaudella 2009. Hän pelasi ulkokentällä kakkoskopparina. Salmenautio pelasi 122 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi kaksi kunnaria ja kahdeksan tavallista juoksua, toi 38 juoksua ja keräsi 266 kärkilyöntipistettä. Salmenautio pelasi 16 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän toi kahdeksan juoksua ja keräsi 48 kärkilyöntipistettä. Salmenautio pelasi 30 Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi yhden kunnarin ja kolme tavallista juoksua, toi 23 juoksua ja keräsi 84 kärkilyöntipistettä.

## Lähteet
Carol Neblett

**Carol Lee Neblett** (1. helmikuuta 1946 Modesto, Kalifornia – 23. marraskuuta 2017 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan sopraano.

Neblettin isä Norman oli pianoteknikko. Hänen äitinsä Annette o.s. Brown oli viulisti Jascha Heifetzin henkilökohtainen assistentti. Neblettin isoäiti Leona Neblett soitti Heifetzin kanssa kamarimusiikkia ja aloitti viulunsoiton opettamisen lapsenlapselleen tämän ollessa vasta 2-vuotias. Sittemmin Neblett kuitenkin siirtyi lauluun. Hän sai yksityisopetusta William Vennardilta ja opiskeli vuoden El Camino Collegessa. Hän liittyi teini-ikäisenä Roger Wagner Choraleen. Neblett teki Carnegie Hall -debyyttinsä 19-vuotiaana. Hän esiintyi New Yorkin kaupunginoopperassa ensimmäisen kerran Musettan roolissa Giacomo Puccinin *[[La bohème]]ssa* vuonna 1969. Hän tulkitsi myös esimerkiksi Puccinin *[[Tosca]]n* nimiroolin satoja kertoja, ensimmäisen kerran vuonna 1976 Chicagon lyyrisessä oopperassa Luciano Pavarottin esiintyessä Cavaradossina. Neblettin esiintyminen Jules Massenet'n *[[Thaïs]]'n* tuotannossa New Orleansissa vuonna 1973 toi hänelle laajaa lehdistöhuomiota hänen laulettuaan hetken alastomana ensimmäisen näytöksen lopun kohtauksessa.

Neblett teki ensimmäisen esiintymisensä Metropolitan-oopperassa vuonna 1979 Sentan roolissa Richard Wagnerin *[[Lentävä hollantilainen (ooppera)|Lentävässä hollantilaisessa]]*. 1980-luvulla hän sai aiempaa kriittisempiä arvosteluja osakseen ja harkitsi vetäytymistä, mutta päätti jatkaa esiintymistä uuden lauluvalmentajan tuella. Giuseppe Verdin *[[Aida]]n* nimiroolin Neblett tulkitsi ensimmäisen kerran Opera Pacificissa vuonna 1988. Vuonna 2005 Neblett lopetti suurilla oopperanäyttämöillä ja resitalistina esiintymisen. Hän kuitenkin esiintyi vielä esimerkiksi pienessä roolissa Stephen Sondheimin *[[Follies]]*-musikaalin tuotannossa Ahmanson Theatressa vuonna 2012.

Neblett oli naimisissa sellisti Douglas Davisin kanssa, kunnes pariskunta erosi vuonna 1968. Vuonna 1973 hän solmi uuden avioliiton kapellimestari Kenneth Schermerhornin kanssa, mutta se päättyi eroon vuonna 1979. Neblettin kolmas aviomies oli kardiologi Philip Akre, jonka kanssa hän oli naimisissa vuodesta 1981 vuonna 2004 otettuun avioeroon. Neblett opetti viimeisten kolmentoista elinvuotensa aikana Chapmanin yliopistossa, jossa hän oli residenssitaiteilijana. Hän kuoli kotonaan Los Angelesissa 71-vuotiaana.

## Lähteet
Olympus-ralli 1986

**Olympus-ralli 1986** (viralliselta nimeltään *14. Toyota Olympus Rally*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1986. Kilpailu järjestettiin 4. &ndash; 7. joulukuuta 1986 Tacomassa. Kilpailu oli kauden viimeinen ja erikoiskokeiden yhteispituus oli .

## Tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rally-Maps.com
* Olympus Rally 1986
Quentin Oliver Lee

**Quentin Oliver Lee** (28. tammikuuta 1988 – 1. joulukuuta 2022) oli yhdysvaltalainen Broadway-musikaalien esiintyjä ja oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan baritoni.

Lee oli kotoisin San Bernardinosta, Kaliforniasta. Hän valmistui Northern Arizona Universitysta kandidaatin arvolla laulussa ja muutti New Yorkiin. Lee kuului vuodesta 2010 Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon eli mormoneihin ja tapasi uskontokunnan piireissä Harlemissa Angie Lee Grahamin, jonka kanssa meni naimisiin elokuussa 2015. Pariskunnalle syntyi tytär Samantha.

Lee esiintyi Broadwayn tuotannossa *[[Prince of Broadway]]sta* vuonna 2017 ja *[[Caroline, or Change]]n* uudessa tuotannossa vuonna 2021. Hän esiintyi nimiroolissa *[[The Phantom of the Opera]]n* esityksissä vuoden 2018 Pohjois-Amerikan-kiertueella. Vielä vuonna 2022 Lee esiintyi Broadwayn ulkopuolella Heather Christianin teoksessa *Oratorio for Living Things*. Klassisessa musiikissa ja oopperassa Lee teki esiintymisiä oopperoissa *[[Porgy ja Bess]]*, *[[The Gondoliers]]*, *[[Lucia di Lammermoor]]*, *[[Cendrillon]]*, *[[Gianni Schicchi]]*, *[[Albert Herring]]* ja *[[Lemmenjuoma]]*.

Kesäkuussa 2022 Lee ilmoitti sairastuneensa levinneisyysluokituksen 4 paksusuolen syöpään. Hän oli saanut toukokuun alussa koronavirusinfektion, mutta kärsinyt samanaikaisesti suolisto-oireista. Lee kuoli 34-vuotiaana joulukuussa 2022. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Sasha (täsmennyssivu)

**Sasha** voi tarkoittaa seuraavia:

;henkilöitä:
* Sasha Alexander (s. 1973), yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja
* Sasha Anttilainen (s. 1986), suomalainen jalkapalloilija
* Sasha Banks (s. 1992), yhdysvaltalainen showpainija
* Sasha Calle (s. 1995), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Sasha Clements (s. 1990), kanadalainen näyttelijä
* Sasha Cohen (s. 1984), yhdysvaltalainen taitoluistelija
* Sasha DiGiulian (s. 1992), yhdysvaltalainen kiipeilijä
* Sasha Gabor (1945–2008), norjalainen näyttelijä
* Sasha Grey (s. 1988), yhdysvaltalainen laulaja, näyttelijä ja malli
* Sasha Hostyn, ”Scarlett” (s. 1993), yhdysvaltalainen *Starcraft II* -pelaaja
* Sasha Huber (s. 1975), suomalainen nykytaiteilija
* Sasha Ikonen, suomalainen urheilutoimittaja
* Sasha Lakovic (1971–2017), kanadalainen jääkiekkoilija
* Sasha Lane (s. 1995), yhdysvaltalainen näyttelijä 
* Sasha Mäkilä (s. 1973), suomalainen kapellimestari
* Sasha Palomäki (s. 1991), suomalainen taitoluistelija
* Sasha Pavlović (s. 1983), montenegrolainen koripalloilija
* Sasha Pieterse (s. 1996), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
* Sasha Popovitš (s. 1993), suomalainen jalkapalloilija
* Sasha Son (s. 1983), liettualainen poplaulaja

;muita merkityksiä:
* 3680 Sasha, päävyöhykkeen asteroidi.
Giro Donne 2022

**Giro Donne 2022** oli järjestyksessään 33. naisten Giro Donne (eli **Giro d'Italia femminile**) -maantiepyöräilykilpailu. Kymmenen ajopäivää ja yhden lepopäivän sisältänyt kilpailu alkoi prologilla Cagliarissa 30. kesäkuuta ja päättyi Padovaan 10. heinäkuuta 2022. Kilpailun kokonaispituus oli hieman yli tuhat kilometriä.

Annemiek van Vleuten voitti vuoden 2022 Giro Donnen minuutin ja 52 sekunnin erolla Marta Cavalliin, Mavi García oli kolmas. Pistekilpailun voitti van Vleuten, mäkikirikilpailun Kristen Faulkner, nuorten kilpailun Niamh Fisher-Black ja joukkuekilpailun FDJ Nouvelle Aquitaine Futuroscope.

## Etapit
Lähde: Pro Cycling Stats

## Tulokset
### 1. etappi

### 2. etappi

### 3. etappi

### 4. etappi

### 5. etappi

### 6. etappi

### 7. etappi

### 8. etappi

### 9. etappi

### 10. etappi

## Osallistuneet joukkueet
Lähde: Pro Cycling Stats

## Lähteet
Peer Gynt -palkinto

**Peer Gynt -palkinto** (norj. **Årets Peer Gynt**) on norjalainen vuodesta 1971 jaettu palkinto henkilölle tai instituutiolle, joka on vaikuttanut myönteisellä tavalla yhteiskuntaan ja tehnyt Norjaa tunnetuksi maailmalla. Palkinnon saajan valitsee suurkäräjäedustajista koostuva komitea, jota johtaa suurkäräjien puhemies. Palkinnonjakotilaisuus on Sør- ja Nord-Fronin kunnissa järjestettävän Peer Gynt -festivaalin yhteydessä.
## Palkitut

* 1971 – Einar Gerhardsen
* 1972 – Per Aabel
* 1973 – Liv Ullmann
* 1974 – Erik Bye
* 1975 – Erling Stordahl
* 1976 – Øivind Bergh
* 1977 – Birgit ja Rolf Sunnaas
* 1978 – Arve Tellefsen
* 1979 – Grete Waitz
* 1980 – Anne-Catharina Vestly
* 1981 – Cato Zahl Pedersen
* 1982 – Jens Evensen
* 1983 – Thorbjørn Egner
* 1984 – Kruununprinsessa Sonja
* 1985 – Bobbysocks, Hanne Krogh ja Elisabeth Andreasson
* 1986 – Annie Skau Berntsen
* 1987 – A-ha
* 1988 – Oslon filharmoninen orkesteri
* 1989 – Lillehammerin olympiakomitea
* 1990 – Thorvald Stoltenberg
* 1991 – Hans Wilhelm Steinfeld
* 1992 – Bjørn Dæhlie ja Vegard Ulvang
* 1993 – Kjetil Andre Aamodt
* 1994 – Mona Juul ja Terje Rød-Larsen
* 1995 – Johann Olav Koss
* 1996 – Jostein Gaarder
* 1997 – Gro Harlem Brundtland
* 1998 – Norjan naisten käsipallomaajoukkue
* 1999 – Thor Heyerdahl
* 2000 – ympäristöjärjestö Bellona
* 2001 – Knut Vollebæk
* 2002 – Eva Joly
* 2003 – Åsne Seierstad
* 2004 – Arne Næss
* 2005 – Jan Egeland
* 2006 – Kjell Inge Røkke
* 2007 – Leif Ove Andsnes
* 2008 – arkkitehtitoimisto Snøhetta
* 2009 – Ole Gunnar Solskjær
* 2010 – kehitysvammaisten kulttuurijärjestö Dissimilis
* 2011 – Magnus Carlsen
* 2012 – Marit Bjørgen ja Jens Stoltenberg
* 2013 – Jo Nesbø
* 2014 – Norway Cup -jalkapalloturnaus
* 2015 – Edvard ja May-Britt Moser
* 2016 – Deeyah Khan
* 2017 – Skam-televisiosarja
* 2018 – Elizabeth Hoff
* 2019 – Kjetil Jansrud ja Aksel Lund Svindal
* 2020 – Maja Lunde
* 2021 – Birgit Skarstein
* 2022 – Maren Lundby

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Peergynt.no
Portugalin ralli 1984

**Portugalin ralli 1984** (viralliselta nimeltään *18. Rallye de Portugal - Vinho do Porto*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1984. Kilpailu järjestettiin 6. maaliskuuta &ndash; 10. maaliskuuta 1984 Estorilissa. Kilpailu oli kauden kolmas ja erikoiskokeiden yhteispituus oli . 

## Tulokset

## Lähteet
Kari Kaarnalahti

**Kari Kullervo Kaarnalahti**, vuoteen 1946 **Kettula** (19. tammikuuta 1931 Helsinki – 5. maaliskuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Kaarnalahden vanhemmat olivat sähköteknikko Oiva Kullervo Kettula ja työnjohtaja Elli Elviira Kaarnalahti ja puoliso Aina Maija Hillervo Peitsara. Kaarnalahti kävi keskikoulun Helsingin Suomalaisessa normaalilyseossa 1946 ja valmistui  merkonomiksi Suomen Liikemiesten Kauppaopistosta 1950. Hän oli teknisen tukkukaupan alan yhtiön SKS Suomalainen Kone Oy:n, vuodesta 1990 SKS-yhtiöt Oy, vuodesta 1998 SKS-tekniikka Oy ja sittemmin Lapp Automaatio, myyjä ja myyntipäällikkö 1950–1977, osakas vuodesta 1957, toimitusjohtaja 1977–1990 ja hallituksen puheenjohtaja 1990–2005. Kaarnalahti oli myös Sivellinteollisuus Oy:n toimitusjohtaja 1962–1968 ja Konetuote Oy:n toimitusjohtaja 1972–1979 ja hänellä oli useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Kaarnalahti sai 1998. Hänen tekemänsä lahjoituksen turvin perustettiin Liikesivistysrahastoon Kari Kaarnalahden opintorahasto 2000. Kaarnalahti osallistui lahjoituksin myös Linturanta-säätiön palvelutalojen rakentamiseen Meilahdessa Helsingissä ja palvelutalo Villa Kari on nimetty hänen mukaansa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kapintambotipuu

**Kapintambotipuu** (*Spirostachys africana*) on tyräkkikasvien (Euphorbiaceae) heimoon, tambotipuiden (*Spirostachys*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on keskikokoiseksi kasvava, kausivihanta puu, jolla on pyöreä latvus. Puun kaarna on tummanharmaata tai lähes mustaa ja karkeapintaista. Puu sisältää maitomaista maitiaisnestettä. Lehtiasento on kierteinen ja lehdet ovat muodoltaan soikeita, enintään 7 cm pitkiä ja kaljuja tai vähäkarvaisia. Kukat ovat yksineuvoisia, syvänpunaisia ja sijaitsevat norkkomaisissa kukinnoissa. Hedelmät ovat kolmilokeroisia, kellertäviä ja noin 6 mm pitkiä sekä 13 mm leveitä.

Kapintambotipuu kasvaa kausivihannissa metsissä merenpinnan tasosta aina 1350 metrin korkeuteen asti. Laji kasvaa usein jokien ja purojen varsilla. Kapintambotipuu kasvaa luonnossa eteläisessä Afrikassa ja sitä tavataan Tansaniassa, Angolassa, Namibiassa, Botswanassa, Zimbabwessa, Mosambikissa, Swazimaassa ja Etelä-Afrikassa.

## Lähteet
* Flora of Zimbabwe: ''Spirostachys africana'' 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* JSTOR Global Plants: ''Spirostachys africana'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Spirostachys africana''
Antti Aitamurto

**Antti (Anders) Aitamurto** (19. heinäkuuta 1878 Utajärvi – 15. helmikuuta 1925 Muhos) oli suomalainen maanviljelijä, kauppias ja maastohiihtäjä. Hän oli yksi kolmesta Utajärven Murronkylästä kotoisin olleista Aitamurron hiihtäjäveljeksistä, hänen vanhempia veljiään olivat Juho Aitamurto ja Aapo Aitamurto.

Antti Aitamurron kilpailu-ura kesti kahdeksan vuotta vuodesta 1898 vuoteen 1905. Hän osallistui Oulun hiihtoihin ensimmäisen kerran 20-vuotiaana vuonna 1898 ja pääsi heti palkintosijoille hänen veljensä Aapon voittaessa kilpailun. Antti Aitamurto voitti itse samana talvena kovassa räntäsateessa pidetyn Kajaanin hiihdon. Antti Aitamurron kerrottiin käyttäneen kilpailussa Blixt-nimistä suksivoidetta, jota hänen veljensä Aapo oli suositellut sanomalehdissä.

Huomattavimman voittonsa Antti Aitamurto sai vuonna 1904 kun hän voitti Oulun hiihdoissa 30 kilometrin hiihdon Aappo Luomajoen pojan Antti Luomajoen tullessa toiseksi. Samana talvena pidetyssä Kajaanin hiihdossa Aitamurto sijoittui kolmanneksi. Hän meni naimisiin keväällä 1904 ja osallistui sitten enää vuoden 1905 Oulun hiihtoihin tullen silloin kahdeksanneksi.

Antti Aitamurto teki nuorena maa- ja metsätöitä veljiensä tavoin. Hän perusti 1900-luvun alussa kyläkaupan Utajärven Murronkylälle ja hankki kaupanpidolla rahaa oman maatilan ostoon. Hän osti Muhokselta Mankila-nimisen tilan ja laajensi sitä ostamalla lisää maata ja raivaamalla peltoa. Aitamurto piti edelleen myös kauppapuotia. 1920-luvulla hän piti navetassaan jo toistakymmentä lehmää.

Aitamurto kuoli vuonna 1925 ja hänet on haudattu Muhoksella Muhoksen hautausmaalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Samuli Paulaharju : Ensimmäisiä hiihtomestareitamme, Suomen Urheilulehti, 04.12.1919, nro 48-50, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Oulun hiihdon 50-vuotisjuhlapäivä tänään, Aamulehti, 12.03.1939, nro 69, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Heikki Vesa

**Heikki Vesa** (1882 – 27. lokakuuta 1918 Kirkkonummi) oli suomalainen rakennusmestari ja maastohiihtäjä. Hänen veljensä Konsta ja Seth Vesa olivat myös tunnettuja hiihtäjiä.

Vesan vanhemmat olivat Teiskon Yli-Rantalan torppari Juho Vesa ja Karoliina Vesa. Perheessä oli kahdeksan poikaa ja kolme tytärtä. Juho Vesa otti Teiskossa Ala-Rantalan tilan vuokralle kahdeksikymmeneksi vuodeksi ja hän toimi myös puuseppänä valmistaen veneitä ja ajokaluja.

Vesa aloitti hiihtämisen 1893 Länsi-Teiskossa, ja hän kilpaili sitten lähiseudulla muun muassa Murolessa ja Ylöjärvellä pidetyissä hiihtokilpailuissa. Ensimmäisen suuremman voittonsa hän sai vuonna 1900 Tampereella tullen toiseksi 15 kilometrillä. Vuonna 1903 Vesa voitti Mustialassa 30 kilometrin hiihdon ajalla 2.18.20 ja Oulun hiihdoissa hän sijoittui neljänneksi. Vuonna 1905 Östersundissa pidetyissä Pohjoismaisissa kisoissa hän johti puolimatkassa 60 kilometrin kilpailua mutta hävisi sitten Antti Aholalle.

Vuonna 1906 Vesa voitti kaikki kilpailunsa lukuun ottamatta Helsingin kansainvälisten kisojen 30 kilometrin hiihtoa, jonka voitti hänen veljensä Konsta Vesa. Tampereella Heikki Vesa voitti 30 kilometrin hiihdon maailmanennätystä hiponeella ajalla 1.47.38. Oulun hiihtoihin hän ei sinä vuonna osallistunut vaan niissä oli mukana veli Konsta Vesa.

Vuonna 1907 Vesa voitti raskaissa olosuhteissa käydyn Helsingin talviurheilujuhlien 20 kilometrin hiihdon ajalla 1.32.03 ja 30 kilometrin hiihdon ajalla 2.38.03. Konsta Vesa sijoittui niissä hiihdoissa neljänneksi ja toiseksi. Pari päivää myöhemmin Vesan veljekset voittivat Riihimäellä 30 kilometrin hiihdon. Oulun hiihdoissa Heikki Vesa jäi kuitenkin kolmanneksi. 

Vesa päätti hiihtouransa talvella 1908 voittamalla Tampereella 20 kilometrin hiihdon. Hän oli muuttanut 1907 Tampereelle, kävi siellä teollisuuskoulua ja valmistui rakennusmestariksi. Kaupunkiin muutettuaan hän ei enää voinut harjoitella kilpailuja varten. Vesa oli valmistautunut kilpaluihin hankkimalla kestävyyttä metsätöissä ja halonhakkuussa.

Heikki Vesa kuoli lokakuussa 1918 Kirkkonummen sairaalassa. Hän oli sairastunut espanjantautiin, joka kääntyi sitten keuhkokuumeeksi.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Jussi Kirjavainen : *Suomalaiset suurhiihtäjät Aappo Luomajoesta Jussi Niskaan : katsaus vanhimpien suurhiihtäjien tekoihin ladulla sekä vilkaisuja heidän elämänsä vaiheisiin*. WSOY 1938

## Aiheesta muualla
* Muutamia vanhan polven hiihtäjiä, Liitto, 2.3.1924, nro 52, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Konsta Vesa

**Konstantin (Konsta) Vesa** (11. tammikuuta 1885 Länsi-Teisko – 19. marraskuuta 1968) oli suomalainen metsätyönjohtaja ja maastohiihtäjä. Hänen veljensä Heikki ja Seth Vesa olivat myös tunnettuja hiihtäjiä.

Konsta Vesan vanhemmat olivat Teiskon Yli-Rantalan torppari Juho Vesa ja Karoliina Vesa. Perheessä oli kahdeksan poikaa ja kolme tytärtä. Juho Vesa otti Teiskossa Ala-Rantalan tilan vuokralle kahdeksikymmeneksi vuodeksi ja hän toimi myös puuseppänä valmistaen veneitä ja ajokaluja.

Konsta Vesa sijoittui 1905 Pohjoismaisissa hiihdoissa kolmanneksi Kalle Jussilan ollessa voittaja. Samoissa kisoissa hänen veljensä Heikki Vesa jäi 60 kilometrin hiihdossa toiseksi hävittyään Antti Aholalle. Konsta Vesa voitti vuonna 1906 Oulun hiihdon 30 kilometriä ajalla 2.01,29. Vuonna 1908 hän oli Oulussa 30 kilometrillä toinen ja 60 kilometrillä kolmas. Helsingin kansainvälisissä hiihdoissa 1906 Konsta Vesa oli viidentenä 60 kilometrin hiihdossa veljensä Heikki Vesan voittaessa kilpailun. Seuraavana päivänä pidetyn 30 kilometrin kilpailun Konsta Vesa voitti Heikki Vesan jäädessä toiseksi. Samana vuonna Riihimäellä ja Tampereella pidetyissä 30 kilometrin hiihdoissa Heikki Vesa oli ensimmäinen ja Konsta Vesa toinen. Vuonna 1907 Konsta Vesa voitti Iisalmessa 30 kilometrin hiihdon mutta samana talvena pidetyissä Helsingin kansainvälisissä kilpailuissa hän jäi toiseksi Heikki Vesan ollessa kilpailun voittaja. Vuonna 1910 Viipurissa pidetyissä kilpailuissa Konsta Vesa jäi toiseksi Eetu Niskan voittaessa kilpailun.

Konsta Vesa kävi 1923 Evon metsäkoulun. Hän oli työnjohtajana Kurussa Leppälahden sahalla viiden vuoden ajan, Kähmän sahalla kahden vuoden ajan ja sitten Teiskon Metsänhoitoyhdistyksen ja Keskusmetsäseura Tapion suonkuivaustyönjohtajana. Vuonna 1933 Vesa tuli Kurun pappilan metsätyönjohtajaksi.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Jussi Kirjavainen : *Suomalaiset suurhiihtäjät Aappo Luomajoesta Jussi Niskaan : katsaus vanhimpien suurhiihtäjien tekoihin ladulla sekä vilkaisuja heidän elämänsä vaiheisiin*. WSOY 1938
Beyond Awareness

**Beyond Awareness** on Tampereelta lähtöisin oleva yhtye, joka perustettiin vuonna 2019. Yhtye solmi levytyssopimuksen Ranka Kustannuksen kanssa vuonna 2021.  Yhtye luokittelee itsensä moderniksi metalcoreksi, vaikkakin kappaleista on löydettävissä elementtejä popista ja elektronisesta musiikista.

## Historia
Yhtyeen ensimmäinen EP: Dissonance äänitettiin omakustanteena ja EP:ltä julkaistiin singlet ”End of Our Love”, ”Sinverted” ja ”Reset Me”.

Yhtye julkaisi omakustanteena singlen ”Burn” ja kuvasi tähän myös musiikkivideon.   Myöhemmin samana vuonna julkaistiin myös single ”Resonance”  Vuonna 2021 yhtye julkaisi singlen ”Pyrochemical”. Kappale sai runsaasti radiosoittoa ja yhtye valittiinkin YleX:n Nosteeseen. 
Pian tämän jälkeen yhtye solmi levytyssopimuksen tulevalle debyyttialbumilleen suomalaisen Ranka Kustannuksen kanssa.  Yhtyeen ensimmäinen julkaisu levy-yhtiön kanssa oli Blind Channel -tribuuttialbumille tehty coverkappale ”Like A Brother”.

Yhtye esiintyi Lost In Music -festivaalilla vuonna 2022. 

## Jäsenet
* Jere Tarkkanen - laulu
* Miika Huhtala - kitara
* Jani Järvinen - bassokitara
* Joonas Paahtio - rummut

## Diskografia

### EP:t
* Dissonance (2019)
### Singlet
* ”End of Our Love” (2019)
* ”Sinverted” (2019)
* ”Reset Me” (2019)
* ”Burn” (2020)  
* ”Resonance” (2020) 
* ”Pyrochemical” (2021) 
* ”Like A Brother” (Blind Channel -cover 2021)
* ”Crime” (2023)
* "Autopilot" (2024)

## Lähteet
Samsung Galaxy A53

**Samsung Galaxy A53** on Samsungin 17. maaliskuuta 2022 julkistama älypuhelin. Suomessa se tuli myyntiin 1. huhtikuuta.

Puhelimessa on kahdeksanydinprosessori ja 6,5 tuuman näyttö, jonka kuvataajuus on 120 hertsiä. Tallennustilaa on valittavana 128 tai 256 gigatavua ja keskusmuistia kuusi tai kahdeksan gigatavua. Tallennustilaa voi laajentaa enintään yhden teratavun microSD-kortilla. Puhelimessa on neljä takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 64 megapikseliä, ultralaajakulmakameran 12 megapikseliä, makrokameran viisi megapikseliä ja syvyyskameran viisi megapikseliä. Etukameran tarkkuus on 32 megapikseliä. Akun kapasiteetti on 5&nbsp;000 milliampeerituntia, ja se tukee 25 watin latausta. Puhelimen IP-luokitus on 67, ja se on pölyn- ja vedenkestävä. Puhelimessa on näytönalainen sormenjälkitunnistin. Käyttöjärjestelmänä on Android 12 ja käyttöliittymänä One UI 4.1. Puhelimelle on luvattu neljä vuotta Android-järjestelmäpäivityksiä ja viisi vuotta tietoturvapäivityksiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Samsung Galaxy A53 Samsungin sivuilla
Lembit Annus

**Lembit Annus** (), 17. syyskuuta 1941 - 4. heinäkuuta 2018) oli virolainen kommunisti, Viron kommunistipuolueen (EKP) eli ns. "Yöpuolueen" 1. sihteeri joulukuusta 1990 lokakuuhun 1991 Viron uudelleenitsenäistymiseen asti. Hän kuului samaan aikaan myös Neuvostoliiton kommunistisen puolueen keskuskomitean politbyroohon.

## Opiskelu ja ensimmäiset työvuodet Neuvosto-Virossa

Lembit Annus opiskeli Tallinnan Rakennusteknillisessa korkeakoulusta, josta hän valmistui vuonna 1960. Sen jälkeen hän palveli Neuvostoarmeijassa vuoteen 1973. Vuonna 1979 hän valmistui Neuvostoliiton kommunistipuolueen (NKP) Korkeammasta puoluekoulusta. Vuonna 1980 hän puolusti historian kandidaatintutkielmansa.

Vuodesta 1961 hän työskenteli Tallinnan korjaus- ja rakennusvirastossa ensin työnjohtajana ja liikkeenvalvojana.

Lembit Annus oli Neuvostoliiton kommunistisen puolueen jäsen vuodesta 1963. Vuosina 1964–1971 hän työskenteli NKP:n komsomolissa.

## Ura Neuvosto-Viron nomenklatuurassa

Vuonna 1971 hän Neuvosto-Viron nomenklatuuran palvelukseen. Aluksi vuosina 1971–1979 hän toimi EKP:n Tallinnan kaupungin piirikomitean osastopäällikkönä, opettajana ja Neuvosto-Viron kommunistien nuorisojärjestön ELKNÜ:n keskuskomitean osastopäällikkönä, vuosina 1979–1983 EKP:n keskuskomitean apulaisjohtajana ja EKP:n keskuskomitean sihteerinä. Vuosina 1983-1989 hän oli "*Eesti Kommunist*"-lehden päätoimittajana ja 1989-1990 EKP:n keskuskomitean tarkastajana. EKP:n Kalininin piirikomitean sihteeri Tallinnan kaupungista vuodesta 1990 sekä NKP:n keskuskomitean jäsen 1990-1991.

Viron kommunistipuolueen edustajakokous maaliskussa 1990 johti puolueen hajoamiseen. Näin syntyi Neuvostoliiton kommunistipuolueesta eroava itsenäinen kommunistipuolue ja NKP:le uskollinen siipi, johon Lembit Annus kuului. Aleksander Gusev valittiin NKP:lle uskollisen osan puheenjohtajaksi. Annusista tuli puolueen ensimmäinen sihteeri joulukuusta 1990 lokakuuhun 1991 Aleksandr Gusevin jälkeen. Annus oli myös Neuvostoliiton kommunistipuolueen keskuskomitean jäsen 31. tammikuuta - 23. elokuuta 1991.

## Toiminta uudelleenitsenäistyneessä Virossa

Lembit Annus oli Korkeimman neuvoston jäsen 1990–1992. Moskovan elokuun vallankaappaukseen asti hän oli "Kommunistisen ryhmän" jäsen Viron parlamentissa, ja elokuun vallankaappauksen jälkeen ryhmä päätti hajota. Viron itsenäistyttyä vuosina 1991–1994 Annus toimi *[[Pravda]]*- sanomalehden kirjeenvaihtajana Virossa.

Vuoden 1993 kunnallisvaaleissa Annus valittiin Viron venäläinen puolueen listalta Tallinnan kaupunginvaltuustoon vuosiksi 1993-1996 ja uudelleen vuosiksi 1996-1999. Seuraavissa kunnallisvaaleissa häntä ei enää valittu kaupunginvaltustoon. Kunnallisvaaleissa 2002 hän ​​oli ehdolla "Viron yhdistyneen kansanpuolueen" listalla.

## Lähteet
Brahmāstra: Part One – Shiva

**Brahmāstra: Part One – Shiva** on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen fantasiaseikkailuelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Ayan Mukerji. Se on suunnitellun elokuvatrilogian ensimmäinen osa. Pääosia näyttelevät Ranbir Kapoor, Alia Bhatt, Nagarjuna Akkineni, Mouni Roy ja Amitabh Bachchan. Shah Rukh Khan ja Deepika Padukone tekevät vierasesiintymiset.

## Juoni
Hindumytologian tarinoista inspiraation saaneessa elokuvassa seurataan Shivaa, pyrokineettisiä voimia omaavaa orpoa, joka huomaa olevansa *astra*, valtavan energian ase. Hän yrittää estää vahvinta astraa, *Brahmāstraa*, joutumasta pimeiden voimien käsiin, joilla on yhteinen historia hänen kanssaan.

## Näyttelijät

## Soundtrack

## Arviot
**[[Pinkvilla]]*: 
**[[Filmfare]]*: 
**[[India Today]]*: 
**[[The Times of India]]*: 
**[[NDTV]]*: 
**[[Rediff]]*: 
**[[The Guardian]]*: 
**[[Deccan Herald]]*: 
**[[Firstpost]]*: 
**[[The Indian Express]]*: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Loviisan työväentalo

**Loviisan työväentalo** on Loviisan kaupungissa keskeisellä paikalla sijaitseva työväentalo.

## Historiaa
Loviisan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Jäseniä oli 150, joista miehiä oli 109 ja naisia 41. Työväentalo valmistui vuonna 1910. Kansalaissodan aikana talo oli suojeluskunnan hallussa. Talossa oli myös punaisten vankila. Työväentalo saatiin takaisin toukokuussa 1919. Talon irtaimistoa oli rikottu ja hävitetty, ja sisustus oli huonossa kunnossa. 

Työväenyhdistyksen toiminta alkoi hiipua taas 1950-luvun lopulla, ja työväenyhdistys myi työväentalon yksityishenkilölle vuonna 1965. Työväentaloa tarjottiin vuonna 1985 takaisin Loviisan sosialidemokraattiselle kunnallisjärjestölle, joka ostikin huonoon kuntoon menneen työväentalon takaisin itselleen.

## Rakennus
Työväentalo kunnostettiin perinpohjaisesti sekä sisältä että ulkoa vuonna 1952. Talon perinpohjainen ja määrätietoinen kunnostus alkoi, kun talo oli saatu ostettua takaisin vuonna 1985. Talo kunnostettiin kokonaisuudessaan vuosina 1986–1990, ja sen varustus saatettiin nykyaikaiselle tasolle. Kunnostukseen saatiin 390&nbsp;000 markkaa valtionavustusta. Myös Loviisan kaupunki on antanut taloudellista avustusta talon kunnostukseen ja toiminnan kustannuksiin.

## Toimintaa työväentalolla
Toiminta työväentalolla alkoi niin vilkkaasti, että käyttövuoroja piti jakaa arpomalla. 1930-luvulla näyttämötoiminta kiinnosti monia ja yhdistyksellä oli myös aktiivinen nuorisokerho. 1950-luvulla työväentalolla järjestetyt iltamat ja juhlat olivat niin suosittuja, että kaikki halukkaat eivät mahtuneet mukaan. Työväentalo oli vuosina 1965–1985 varastona, kutomona ja tyhjillään. Nykyisin talo on edelleen eri yhdistysten ja toimijoiden aktiivisessa käytössä, ja sitä vuokrataan myös juhla- ja kokouskäyttöön. 

## Lähteet
Viljo Paasivirta

**Fredrik Viljo Paasivirta** (vuoteen 1906 **Fredrik William Hällström**, 22. elokuuta 1873 Savonlinna – 11. syyskuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen posteljooni, joka sisällissodan aikana toimi Suomen kansanvaltuuskunnan perustaman Suomen Postineuvoston puheenjohtajana. Paasivirta vaikutti myös myös raittiusliikkeessä muun muassa toimien pitkään Raittiusyhdistys Koiton puheenjohtajana.

## Elämä
Savonlinnassa syntynyt Paasivirta muutti Helsinkiin postiljooniksi vuonna 1900 ja sai kolme vuotta myöhemmin paikan Postilaitoksen Helsinki–Pietari-linjan matkapostiljoonina. Paasivirta liittyi Helsingin työväenyhdistykseen vuonna 1903 ja Suomen Posteljooniyhdistykseen 1905. Vuosina 1907–1908 hän toimi posteljooniyhdistyksen puheenjohtajana ja oli myös sen julkaiseman *Posteljooni*-lehden päätoimittaja.

Sisällissodan käynnityessä posteljooniyhdistyksen sihteerinä toiminut Paasivirta nimitettiin Postihallituksen johtoon Emil Elon erottaman Pietari Jamalaisen tilalle. Helmikuun alussa Postihallituksen korvaajaksi perustettiin kahdeksanhenkinen Suomen Postineuvosto, jonka puheenjohtajana Paasivirta toimi. Kansanhallituksen siirryttyä Viipuriin valkoiset teloittivat kaupungin valtuksen aikana 29. huhtikuuta postitalon sisäpihalla kaikki neuvoston jäsenet lukuun ottamatta Paasivirtaa ja J. O. Aromaata. He olivat edellisenä iltana poistuneet lounaalle, mutteivat katutaisteluiden kiihdyttyä uskaltaneet enää palata takaisin. Aamulla Paasivirta ja Aromaa olivat matkalla postitalolle, mutta törmäsivät jääkäri Vilho Hariseen, joka siviiliammatiltaan oli posteljooni. Harisen kerrottua muiden postineuvoston jäsenten kohtalosta, miehet erosivat ja jäivät piileskelemään tahoilleen. Paasivirta vangittiin vielä samana päivänä ja siirrettiin kesäkuun alussa Tammisaaren vankileirille. Elokuussa hän sai elinkautisen valtiopetoksesta. Paasivirta vapautui Sörnäisten kuritushuoneesta joulukuussa 1921, kun hänet armahdettiin ehdonalaiseen. Menetettyään virkansa Postilaitoksessa Paasivirta työskenteli myöhemmin muun muassa varastonhoitajana.

Paasivirta kuului Suomen Sosialidemokraattiseen Raittiusliittoon ja oli Raittiusyhdistys Koiton puheenjohtaja 1910–1914, 1917 ja jälleen vuodesta 1930 alkaen. 1920–1930-luvuilla Paasivirta toimi yhdistyksen omistamana Koiton talon isännöitsijänä ja ravintolanjohtajana. Hän kuului myös Koiton Näyttämön prustajiin.

## Lähteet
Loviisan Valkon työväentalo

**Loviisan Valkon työväentalo** oli Loviisan kaupungissa Valkon kylässä keskeisellä paikalla sijainnut työväentalo.

## Historiaa
Valko oli 1900-luvun alussa suomenkielinen yhdyskunta ruotsinkielisessä Pernajan pitäjässä. Kylän elämä liittyi tuolloin pääasiassa vientisahatavaran laivaustoimintaan. Valkon työväenyhdistys perustettiin vuonna 1903. Työväentalon rakentamisesta päätettiin saman tien. Työväentaloa varten vuokrattiin Kotikallio-niminen tontti, joka saatiin ostaa omaksi 1920-luvun alussa. Valkon työväenyhdistyksen toiminta suuntautui koko yhteisön hyväksi. Työväenyhdistys hoiti postin jakelua 1900-luvun alussa. Posti haettiin junalta työväentalon lukusaliin, josta se oli kylän asukkaiden noudettavissa. Kesällä 1905 työväenyhdistys perusti Valkoon suomenkielisen kansakoulun, joka toimi työväentalon lukusalissa. Vasta myöhemmin Pernajan kunta ja valtio alkoivat tukea kansakoulua.

Työväentalo valmistui vuonna 1904. Se oli ensimmäinen varta vasten työväentaloksi rakennettu talo Uudellamaalla. Talo osoittautui heti liian pieneksi, ja sille valmistui lisäosa vuonna 1906. Huvitoiminnalla ei enää 1960-luvulla pystytty kattamaan vanhentuneen talon käyttö- ja korjauskustannuksia. Loviisan kaupunki osti talon vuonna 1966. Tarkoituksena oli tehdä talosta kaupungin nuorisotilat. Pikkupoikien talon alle tekemästä nuotiosta syttyi tulipalo, joka tuhosi talon kokonaan syyskuussa 1966.

## Rakennus
Työväentalon suunnitteli rakennusmestari F. A. Smedslund. Talo rakennettiin kahdessa osassa. Se oli puhdastyylinen, laudoilla vuorattu hirsirakennus, jossa oli koristeellinen torni, veranta ja koristelistoitus. Talon ensimmäisessä osassa oli juhlasali, näyttämö, lukusali, ravintola ja vahtimestarin asunto. Työväentalon lisäosa valmistui vuonna 1906. Siinä oli juhlasalin laajennusosa, varasto, toinen lukusali sekä veranta ja kaunis torni.

## Toimintaa työväentalolla
Työväentalo oli alusta alkaen monipuolisen toiminnan keskus. Siellä oli kirjasto ja lukusali. Torvisoittokunta perustettiin vuonna 1906. Talolla toimi myös näytelmäseura ja laulukuoro. 1920-luvulla talossa toimi elokuvateatteri, jonka toiminta jouduttiin lopettamaan turvallisuussyistä 1920-luvun lopulla. Elokuvatoiminta alkoi uudestaan 1960-luvulla, mutta se ei ollut enää taloudellisesti kannattavaa. 

## Lähteet
Luettelo Suomen virallisen albumilistan ykkösistä vuonna 2023

Tämä on **luettelo [[Suomen virallinen lista|Suomen virallisen albumilistan]]** kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä albumeista ja niiden esittäjistä vuonna 2023.

## Albumilista

## Katso myös
* Luettelo musiikkilistoista

## Lähteet
* Musiikkituottajat → Tilastot → Suomen virallinen lista → Albumit
* Musiikkituottajat → Tilastot → Suomen virallinen lista → Fyysinen albumilista

### Viitteet
Tunisha Sharma

**Tunisha Sharma** (4. tammikuuta 2002 Chandigarh – 24. joulukuuta 2022 Naigaon) oli intialainen televisio- ja elokuvanäyttelijä. Aloitettuaan uransa lapsinäyttelijänä televisiosarjassa *[[Bharat Ka Veer Putra – Maharana Pratap]]* hän näytteli myöhemmin muun muassa Katrina Kaifin nuorempaa versiota elokuvissa *[[Fitoor]]* ja *[[Baar Baar Dekho]]*. Hän teki itsemurhan 20-vuotiaana kesken televisiosarjan kuvausten.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Myrskylän työväentalo Kino

**Myrskylän työväentalo Kino** on Myrskylän kunnassa sijaitseva työväentalo.

## Historiaa
Myrskylän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Vuoden loppuun mennessä yhdistyksessä oli 60 jäsentä, joista 18 naista ja 42 miestä. Myös talojen tyttäriä ja poikia kuului yhdistykseen. Talolle saatiin vuokrattua tontti. Ensimmäinen maininta talosta on SDP:n puoluetilastossa vuodelta 1907. Vuonna 1927 toimintaa oli niin runsaasti, että päätettiin hankkia suurempi työväentalo. Työväentaloa varten ostetut puut kaadettiin ja sahattiin talkoilla. Rakennusurakoitsijaksi valittiin yhdistyksen jäsen Ville Hedberg. Varoja rakentamiseen koottiin iltamilla ja arpajaisilla.

## Rakennus
Työväentalolla on tehty jatkuvasti korjauksia ja parannustöitä. Juhlasalin ja eteisen lattia on uusittu. Taloon on rakennettu sauna ja kokoustila, myös saniteettitilat on ajanmukaistettu.

## Toimintaa työväentalolla
Työväenyhdistyksellä oli oma kisällilauluryhmä, joka esiintyi muillakin työväentaloilla vierailuiltamissa. Voimistelu- ja urheiluseura Tuisku perustettiin vuonna 1931. Toiminta työväentalolla keskittyi lähinnä tanssien ja iltamien järjestämiseen. Teatteri Kino perustettiin vuonna 1953 elokuvien esittämistä varten. Tällä toiminnalla työväenyhdistys pystyi maksamaan velkansa ja pitämään työväentaloa hyvässä kunnossa. Elokuvateatteri toimi työväentalolla 41 vuotta 1990-luvulle asti. Vuonna 1976 työväentalolla alettiin järjestää bingoiltoja, joihin tultiin pelaamaan busseilla muiltakin paikkakunnilta. Bingotoiminta jatkui 2000-luvulle, ja sen turvin työväentaloa pystyttiin pitämään yllä ja peruskorjaamaan. 

## Lähteet