open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bahrainin juutalaiset

**Bahrainin juutalaiset** ovat pieni juutalainen vähemmistö Bahrainissa Persianahden rannikolla.

## Historia
Nimi Bahrain on aikanaan käsitetty nykyistä suuremmaksi alueeksi Irakissa sijaitsevasta Basran kaupungista etelään. Varhaisimpia mainintoja juutalaisista alueella ovat maininnat *[[Talmud]]issa*. Myöhemmissä arabilähteissä mainitaan juutalaisia myös itse Bahrainin saaren vanhassa pääkeskuksessa al-Hajarissa. Lähteissä mainitaan myös profeetta Muhammadin vuonna 630 määräämä sotaretki alueelle juutalaisia vastaan, kun he eivät olleet hyväksyneet uutta islamin uskoa. Benjamin Tudelalainen mainitsee myös lähialueen rannikon juutalaiset yhteisöt, joiden hän sanoo hallitsevan alueen kala- ja helmikauppaa.

Bahrainin nykyinen juutalaisyhteisö on kuitenkin peräisin pääsääntöisesti 1800-luvulta. Tuolloin paikalle asettui juutalaisia siirtolaisia Irakista, nykyisestä Iranista ja Intiasta. Juutalaiset siirtolaiset tuolloin olivat pääosin kauppiaita tai käsityöläisiä. Hieman ennen Israelin itsenäistymistä Bahrainin juutalaisia oli noin 600. Vuoden 1947 kiihtyvät levottomuudet Palestiinassa ja lopulta Israelin itsenäisyyssota vuonna 1948 johtivat kuitenkin levottomuuksiin myös Bahrainissa, mikä puolestaan johti juutalaisten muuttoon Israeliin. Bahrainissa poltettiin esimerkiksi paikallinen synagoga. Toisaalta monet bahrainilaiset perheet suojelivat juutalaisia mellakoitsijoilta.

Vuonna 2011  Bahrainissa oli arviolta vain 37 juutalaista. Heistä miltei kaikki asuvat maan pääkaupunki Manamassa. Yhteisön pienestä koosta huolimatta heitä on noussut myös merkittäviin asemiin maan hallinnossa. Ebrahim David Nonoo oli maan parlamentin jäsen ja Huda Ezra Ebrahim Bahrainin Yhdysvaltain suurlähettiläs. Bahrainissa on nykyisin yksi synagoga, joka noudattelee ortodoksista juutalaisuutta. Maassa ei ole omaa rabbiaan, joten uskonnolliset menot kuten häät toteutetaan usein ulkomailla.

## Lähteet
Kahdeksan trigrammin ritarikunta

**Kahdeksan trigrammin ritarikunta** () oli Korean keisarikunnassa jaettu ritarikunta, joka perustettiin vuonna 1901 keisarikunnan 6-vuotisjuhlan kunniaksi keisari Gojongin käskystä. Ritarikunta lakkautettiin vuonna 1910 Japanin liitettyä Korea itseensä.

Ritarikunnassa on 8 luokkaa, joista kaksi viimeisintä olivat mitaliluokkia:

*  ritarikunnan nauha

## Lähteet
Jumalanmiehii

**Jumalanmiehii** on Immanuel-yhtyeen toinen albumi, joka julkaistiin vuonna 2013. Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen viralliselle listalle sijalle 17.

## Kappaleet

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut

* discogs.com: 

## Lähteet
* http://www.ifpi.fi/lista/artistit/immanuel/jumalanmiehii/
* https://open.spotify.com/album/6rlfZKzfL2u4XzySqwuKdk
* https://www.discogs.com/release/stats/6748474

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Jumalanmiehii discogs.com-sivustolla
* Jumalanmiehii iTunesissa
* Jumalanmiehii Spotifyssa
* Jumalanmiehii Youtubessa
* Jumalanmiehii Deezerissä
Lieksa Tyres

**Lieksa Tyres** on suomalainen rengasvalmistaja. Yritys meni konkurssiin huhtikuussa 2023, ja sen osti englantilainen yritys Dmack Nordic Oy, joka jatkaa toimintaa ja aloittaa polkupyöränrenkaiden valmistuksen vuonna 2024. Lieksa Tyres aloitti toimintansa vuonna 2019, jolloin se jatkoi konkurssiin ajautuneen Suomen Rengastehdas Oy:n toimintaa. Renkaiden markkinointinimi oli Suomi Tyres. Se oli Suomen ainoa polkupyöränrenkaiden valmistaja ja erikoistui nastarenkaisiin. Työntekijöitä oli parikymmentä. Yrityksen omistivat aluksi Jani Turunen ja Timo Väänänen, mutta Väänänen luopui kesällä 2022 omistuksestaan.

Tehtaan omisti alun perin Nokian Renkaat, joka kuitenkin luopui polkupyöränrenkaiden tuotannosta 2004, jolloin Lieksan tehdas siirtyi yrityskaupalla uudelle omistajalle Suomen Rengastehdas Oy:lle.

## Lähteet
Kulttuurin ritarikunta

**Kulttuurin ritarikunta** () on japanilainen ritarikunta. Se on perustettu 11. helmikuuta 1937 pääministeri Hiroyuki Hirotan aloitteesta.

Japanin opetusministeri valitsee ritarikunnalla palkittavat kulttuurillisesti ansioituneiden henkilöiden joukosta saamiensa suositusten perusteella. Japanin hallitus vahvistaa nimitykset tämän jälkeen. Ritarikunnan tunnukset luovuttaa kuitenkin keisari henkilökohtaisesti kulttuurin päivänä (3. marraskuuta). Ritarikunnan saajat ovat oikeutettuja elinikäiseen rahalliseen stipendiin. Saajan ei tarvitse olla Japanin kansalainen.

Ritarikunnassa on vain yksi luokka:

*  ritarikunnan nauha

## Lähteet
Lähi-ilmatuki

**Lähi-ilmatuki** () tarkoittaa sodankäynnissä ilmasta maajoukoille suoritettavaa tulitukea eli vihollisen joukkojen tulittamista rynnäköin ja ilmaiskuin lentokoneilla ja helikoptereilla. 

## Historia
Ensimmäisessä maailmansodassa lentokoneita käytettiin ensimmäistä kertaa laajemmin. Niistä oli hyötyä taistelukentällä juurikin maajoukkojen tukemisessa, vaikka lentokoneiden suorituskyky ja aseistus olikin verrattaen heikkoa. Yleisimmät lentokoneiden kantamat aseet olivat konekivääreitä tai kevyitä pommeja.

Toisessa maailmansodassa lentokoneita käytettiin paljon ja niiden suorituskyky parani, mahdollistaen raskaammat aseet. Lentokoneilla, kuten saksalaisella Junkers Ju 87 -syöksypommittajilla, voitiin tehdä taktisia pommituksia ja tulittaa esimerkiksi vihollisen panssarivaunuja.

Kylmän sodan aikana lähi-ilmatuen kalustoon kehitettiin uusia taisteluhelikoptereita ja maataistelukoneita. Vietnamin sodassa ilmatuki oli hyvin tärkeää amerikkalaisjoukoille.

Persianlahden, Afganistanin ja Irakin sodissa Yhdysvallat käytti paljon A-10-lentokoneita ja AH-64-taisteluhelikoptereita, jotka kehitettiin 1970-luvulla. Myös tavalliset hävittäjälentokoneet, kuten F-16, osallistuivat lähi-ilmatuen antamiseen. 

Ukrainan sodassa on raportoitu paljon Venäjän Su-25-maataistelukoneiden tappioista, sillä matalalla lentävä ja hidas maataistelukone on helpohko maali modernille ilmatorjunnalle.

## Lähteet
Lähdesilmukka

**Lähdesilmukka** on lähdekritiikissä tilanne, jossa tieto näyttää tulevan useista riippumattomista lähteistä, mutta todellisuudessa se on peräisin vain yhdestä lähteestä. 
## Lähdesilmukka Wikipediassa

Englanninkielinen termi *citogenesis *lanseerattiin marraskuussa 2011, kun Randall Munroe käytti sitä Xkcd-sarjakuvassa. Uudissanan katsotaan olevan homofoninen (samoin kuuluva tai ääntyvä)  sanaleikki *sytogeneesille*, biologisten solujen muodostumiselle, kehitykselle ja vaihtelulle.

Slate-lehdessä julkaistussa artikkelissa kuvailtiin Xkcd-sarjakuvassa esiteltyä tapaa, jolla Wikipedia voi joskus kiertää samojen tietojen ympärillä ilman uusia lähteitä.

Tämä nelivaiheinen prosessi auttaa ymmärtämään, miten tällainen kehämäinen raportointi tapahtuu. Nykyaikaisten verkkosivujen nopeat muutokset ja lähdeluetteloista toisinaan puuttuvat julkaisupäivämäärät ja kellonajat tekevät tämänkaltaisen raportoinnin tunnistamisesta erityisen vaikeaa.

## Katso myös
* 
* 
* Wiion lait

## Huomautukset

## Lähteet
Hoel

**Hoel** tai **Hoël** on seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Arne Hoel (1927–2006), norjalainen mäkihyppääjä
* Auguste Hoël (1890–1967), ranskalainen voimistelija, olympiamitalisti
* Johan Hoel (s. 1994), norjalainen maastohiihtäjä
* Jørn Hoel (s. 1957), norjalainen muusikko
* Oddmund Løkensgard Hoel (s. 1968), norjalainen poliitikko
* Sigurd Hoel (1890–1960), norjalainen kirjailija, kustannusalan vaikuttaja
* Tore Elias Hoel (s. 1953), norjalainen kirjailija
Lappeenrannan seurakuntayhtymä

**Lappeenrannan seurakuntayhtymä** on viiden seurakunnan, Joutsenon, Lappeen, Lappeenrannan, Lauritsalan ja Sammonlahden muodostama seurakuntayhtymä. Seurakuntayhtymä hoitaa itsenäisten seurakuntien taloutta ja henkilöstöhallintoa. Seurakuntayhtymän palveluksessa on noin 170 työntekijää.

Lappeenrannan seurakuntayhtymän seurakuntiin kuului vuoden 2025 lopussa yhteensä 46&nbsp;831 jäsentä. Jäsenmäärä on ollut 2000-luvulla laskussa: vuoden 2000 lopussa jäseniä oli 62&nbsp;572, vuoden 2010 lopussa 58&nbsp;780 ja vuoden 2020 lopussa 51&nbsp;526.

## Seurakunnat
Seuraavat seurakunnat kuuluvat Lappeenrannan seurakuntayhtymään:
* Joutsenon seurakunta
* Lappeen seurakunta
* Lappeenrannan seurakunta
* Lauritsalan seurakunta
* Sammonlahden seurakunta

## Katso myös
* Uskonto Lappeenrannassa

## Lähteet
Swyerin oireyhtymä

**Swyerin oireyhtymä** eli **46,XY-karyotyyppiin liittyvä sukupuolikehityksen häiriö** on intersukupuolisuuden muoto, jonka katsotaan johtuvan Y-kromosomin sukupuolen määrittävän alueen inaktivaatiosta, puuttumisesta tai toimimattomuudesta. Swyerin oireyhtymä diagnosoidaan noin yhdellä 80 000:sta vastasyntyneestä. Ilman toimivan Y-kromosomin sukupuolen määrittävää alueen vaikutusta, henkilölle tyypillisesti kehittyy normaalit naisen ulkoiset sukupuolielimet ja emätin. Swyerin oireyhtymää sairastavilla on myös tyypillisesti kohtu, joka voi kuitenkin olla normaalia pienempi, sekä munanjohtimet. Henkilöllä on myös kehittymättömät sukurauhaset, jotka eivät kuitenkaan tuota sukusoluja, ja näin ollen häiriöön liittyy hedelmättömyyttä. Toimimattomiin sukurauhasiin liittyy kohonnut syöpäriski, minkä takia ne yleensä suositellaan poistettavan, kun häiriö diagnosoidaan. Tauti todetaan tyypillisesti viivästyneen murrosiän selvityksissä, sillä toimimattomat sukupuolirauhaset eivät kykene myöskään tuottamaan estrogeeneja tai progesteronia, minkä vuoksi murrosikä ei voi luonnollisesti alkaa.

Häiriö on nimetty sen vuonna 1955 kuvailleen englantilaisen endokrinologin Gerald Swyerin mukaan. Esiintyvyydeksi on arvioitu 1:100 000 naista. Tärkeimmät tunnetut geneettiset aiheuttajat ovat ''SRY''-geenin mutaatiot (15 %) ja ''MAP3K1''-geenin mutaatiot (18 %).

## Tunnettuja henkilöitä, joilla on Swyerin oireyhtymä
* Sara Forsberg, tubettaja ja laulaja
* Laura Allonen, tanssija

## Lähteet
Kuopion seurakuntayhtymä

**Kuopion seurakuntayhtymä** on kuuden seurakunnan: Kuopion tuomiokirkkoseurakunnan, Alavan, Järvi-Kuopion, Kallaveden, Männistön ja Puijon muodostama seurakuntayhtymä. Seurakuntayhtymä hoitaa itsenäisten seurakuntien taloutta ja henkilöstöhallintoa. Seurakuntayhtymän palveluksessa on noin 287 työntekijää. 

Vuoden 2025 lopussa Kuopion seurakuntayhtymän seurakuntiin kuului yhteensä 83&nbsp;182 jäsentä, mikä vastasi noin 65,7 prosenttia Kuopion väestöstä. Jäsenmäärä on ollut 2000-luvulla laskussa: vuoden 2000 lopussa jäseniä oli 99&nbsp;749, vuoden 2010 lopussa 94&nbsp;769 ja vuoden 2020 lopussa 87&nbsp;153.

## Katso myös
* Uskonto Kuopiossa

## Lähteet
Sergeant at law

**Serjeant at law**, myös **serjeant-at-law**, on vanha kunnianimi, joka Englannissa aikaisemmin annettiin tietyt vuodet palvelleille asianajajille (*barristers*). Ennen 1873–1875 tapahtunutta oikeudenkäyntilaitoksen uudistusta *Sergeant at law* -arvonimen kantajilla oli laajoja erioikeuksia ja heidän keskuudestaan nimitettiin tuomarit.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Serjeant-at-Law Encyclopaedia Britannica 1911
Tore Elias Hoel

**Tore Elias Hoel** (s. 14. joulukuuta 1953 Harstad) on norjalainen kirjailija. Hän valmistui Tromssan yliopistosta vuonna 1982 pääaineenaan pohjoismaiset kielet ja on työskennellyt opettajana. Hoelin esikoisteos, runokokoelma *Å fange en hval*, julkaistiin vuonna 1979. Sittemmin häneltä on ilmestynyt useita nuortenkirjoja, joille tyypillistä on että ne tapahtuvat yhden päivän aikana, käsittelevät vakavia aiheita ja sijoittuvat eri puolille maailmaa. Hoel kirjoittaa uusnorjaksi.
## Bibliografia
### Nuorten romaanit
* *Verdsmeisteren* (1988)
* *Eg heiter Pawel* (1991)
* *Fire dagar i Nairobi* (1999)
* *Glaskula* (2003)
* *Vinterfilm* (2005)
* *To gutar til Paris. Albert og jakta på fattern* (2007)
### Runokokoelmat
* *Å fange en hval* (1979)
* *Presidentens ro* (1981)
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tommi E. Virtanen

**Tommi E. Virtanen** (s. 1971 Kemi) on suomalainen populaarimusiikkiin erikoistunut tietokirjailija ja ohjaaja. Virtanen on kirjoittanut useita muusikkoelämäkertoja ja ohjannut tv-dokumentteja mm. Yleisradiolle.

## Kirjallinen tuotanto

* *[[Aatteleppa ite!]]* (2006, Gummerus; Jope Ruonansuun elämäkerta)
* *Mun tie* (2012, Johnny Kniga; Jimi Seron elämäkerta)
* *Vapaa valitsemaan – Tositarinoita raitistumisesta* (2015, Tammi)
* *Karavaanin matkassa* (2018, Johnny Kniga; Tuure Kilpeläinen & Kaihon karavaani)
* *Suomalaiset sähkökitaristit* (2022, Tammi; yhdessä Pekka Laineen kanssa)
* *Isäni Vexi* (2023, Tammi; Vexi Salmen henkilökuva, yhdessä Topi Salmen kanssa)
* *[[Marjo Leinonen]] – Punaisia päin* (2023, Johnny Kniga; yhdessä Marjo Leinosen kanssa)

## Lähteet
Isovelholehti

**Isovelholehti** (*Circaea lutetiana*) on horsmakasvien heimoon kuuluva ruohovartinen kasvi.

Isovelholehti voi kasvaa 70 cm korkeaksi. Sen lehdet ovat herttamaiset,  teräväkärkiset ja nukkapintaiset. Hentoon varteen tulee harvakseltaan pieniä valkoisia kukkia terttumaisiin muodostelmiin. Siemenissä on väkäsiä, jotka tarttuvat ohikulkevien eläinten turkkiin.

Isovelholehti on monivuotinen laji, joka kasvaa lauhkeassa ilmastossa Euroopasta Kazakstaniin ulottuvalla alueella. Suomessa se ei kasva luonnonvaraisena. Sitä kasvatetaan puutarhakasvina, esimerkiksi metsäpuutarhoissa. Siellä, missä se kasvaa luonnostaan, sitä on kohdeltu joskus rikkaruohona.

Isovelholehteä on käytetty kansanlääkinnässä Itävallassa haavojen hoitoon ja teen maustamiseen, kun taas Skotlannissa sen on ajateltu olevan lemmenyrtti.

## Lähteet
G.O.A.T

**G.O.A.T.** on Immanuelin kappale, joka julkaistiin lokakuussa 2022.
## Kappaleet

# 

## Tekijätiedot

* Tuotanto: Playa G, Beige
* Miksaus ja masterointi: Petri Matara
* Sanoitus: Mikael Meklin & Roni Lempiäinen

## Lähteet
Sebastiano Serlio

**Sebastiano di Bartolommeo Serlio** (1475–1552) oli italialainen täysrenessanssin ajan arkkitehti. Hän oli Roomassa Peruzzin oppilaana, toimi rakentajana muun muassa Vicenzassa ja Venetsiassa (Palazzo Grimani ja Pyhän Markuksen kirjaston puukatto) sekä Frans I:n kutsusta 1541 Ranskassa Louvressa ja Fontainebleaussa, jossa hän kuoli. Tiedot Serlion töistä ovat yleensä epävarmoja, ja hän onkin vaikuttanut enemmän kirjoillaan, joista kuuluisa *Trattato del architettura* (7 kirjaa, 1537–1540) sisältää piirustuksia vanhoista rakennuksista ja Serlion omia ehdotelmia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tupsulaventeli

**Tupsulaventeli** (*Lavandula stoechas*) on huulikukkaiskasveihin kuuluva kasvilaji.

Tupsulaventeli on yleensä 20–40 cm korkea tiivis pikku pensas. Lehdet ovat kapeita, 1–4 cm pitkiä ja harmaansävyisiä. Violetin sävyinen kukinto on 3–5 cm pitkä, tiivis tähkä, joka tuoksuu voimakkaasti. Tähkän yläosassa on muita kukkia suuremmat ja usein eri väriset suojuslehdet.

Tupsulaventeli kasvaa luonnonvaraisena Välimeren ympäristössä. Suomessa sitä viljellään yksivuotisena kesäkukkana.

## Lähteet
Roger Andersson

**Sven Roger Andersson** (s. 20. syyskuuta 1958 Hägersten, Tukholman lääni - 20. lokakuuta 2002) on entinen ruotsilainen amatöörinyrkkeilijä, jonka nyrkkeilyura ajoittui 1970- ja 80-luvuille. Hän saavutti urallaan EM-pronssia.

Roger Andersson aloitti uransa syksyllä 1975 17 vuoden iässä. Hän voitti saman vuoden lopulla raskaansarjan nuorten Ruotsin mestaruuden. Ensimmäisen miesten mestaruutensa hän voitti kaudella 1978. Kaikkiaan mestaruuksia tuli kuusi vuoteen 1983 mennessä. Hänen uransa aikana kuuluisimpia kansallisia raskaansarjan otteluita olivat ottelut Anders "Lillen" Eklundia vastaan kausilla 1979-80, jolloin katsastettiin ruotsalaisedustajaa raskaaseen sarjaan Moskovan olympialaisiin. Kolmen karsintaottelun perusteella valituksi tuli "Lillen" Eklund.

Andersson osallistui useisiin kansainvälisiin turnauksiin. Paras saavutus oli Kölnin vuoden 1979 EM-kisojen pronssi, jonka hän saavutti voitolla Länsi-Saksan Rainer Hartmannista. Välieräottelussa tuli tappio Itä-Saksan Werner Kohnertille. Seuraavissa, vuoden 1981 EM-kisoissa Tampereella Andersson koki ensimmäisessä ottelussa pistetappion Itä-Saksan Jürgen Fanghänelille, josta tuli lopulta hopeamitalisti. Seuraavana vuonna hän oli mukana vuoden 1982 MM-kisoissa Münchenissä, jossa hän koki niukan 2-3 pistetappion Dominikaanisen tasavallan Virgilio Friasille. Samana vuonna hän voitti raskaansarjan Pohjoismaiden mestaruuden. Maaotteluita hän otteli kaikkiaan kuusi, joissa hän saavutti kaksi voittoa. Suomalaisia vastaan hän otteli kaksi kertaa vastustajan ollessa Risto Grönroos.

Maaliskussa 1983 voittamansa 6. Ruotsin mestaruuden jälkeen Roger Andersson lopetti nyrkkeilyuransa 24-vuotiaana. Hän opiskeli kirjanpitäjäksi, ja ennenaikaisen kuolemansa aikaan työskenteli "headhunterina". Roger Andersson kuoli 44-vuotiaana aivoverenvuotoon.

## Lähteet
Chrysochóri

**Chrysochóri** () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Néstoksen kuntaan, Kaválan alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kylän väkiluku on 1&nbsp;818 (vuonna 2011).

Chrysochórin kylä, suomeksi ”Kultakylä”, sijaitsee noin 36 kilometriä itään Kaválan kaupungista. Osmanivallan aikana kylän nimi oli *Organtzilár* (Οργαντζιλάρ) tai *Organdzilár* (Οργανδζιλάρ). Se nimettiin uudelleen Kreikan ja Turkin väestönvaihdon jälkeen vuonna 1926.

Chrysochóri muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Χρυσοχωρίου, *Topikí Koinótita Chrysochoríou*). Aiemmin kylä kuului Chrysoúpolin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Néstoksen kunnan Chrysoúpolin kunnallisyksikköön.

## Lähteet
Goslarin keisarillinen palatsi

**Goslarin keisarillinen palatsi** on osa Unescon maailmanperintökohteeksi nimettyä Rammelsbergin kaivoksia, Goslarin historiallista keskustaa ja Ylä-Harzin vesihuoltojärjestelmää. Nämä kohteet valittiin maailmanperintölistalle vuonna 1992. Keisari Henrik III:n vuosina 1040–1050 rakennuttama Goslarin palatsi oli vanhan valtakunnan pohjoisosan kuninkaiden ja keisareiden suosima hallintopaikka sydänkeskiajalla.

Vuosisatoja kestäneen vaiherikkaan historian jälkeen keisarillisen palatsin kaksikerroksinen hallirakennus kunnostettiin vuosina 1867–1875, minkä jälkeen keisarillinen sali koristeltiin historioivaan tyyliin. Palatsin Kaisersaalissa eli Keisarisalissa järjestetään merkittäviä kulttuuritapahtumia.

## Lähteet
Dadiá

**Dadiá** () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Souflín kuntaan, Évroksen alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kylän väkiluku on 533 (vuonna 2011).

Dadián kylä sijaitsee Kreikan koillisosassa noin 66 kilometriä koilliseen Alexandroúpolista. Kylän länsipuolella sijaitsee siitä nimensä saanut Dadián metsä, joka on osa Dadián, Lefkímin ja Souflín metsien kansallispuistoa. Kylässä on kansallispuistoon liittyvä info- ja ekoturismikeskus, ja se on myös seudun vaellusreittien lähtöpiste.

Dadiá muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Δαδιάς, *Topikí Koinótita Dadiás*), johon kuuluvat varsinaisen Dadián kylän lisäksi Kotronián kylä sekä Dadián luostari (*Moní Dadiás*). Koko yhdyskunnan väkiluku on 546.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Elaiochóri

**Elaiochóri** (; transl. myös *Eleohóri*) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Pangaíon kuntaan, Kaválan alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kylän väkiluku on 1&nbsp;195 (vuonna 2011).

Elaiochórin kylä, suomeksi ”Oliivikylä”, sijaitsee 27 kilometriä lounaaseen Kaválasta ja noin viisi kilometriä länteen Néa Péramoksesta. Kylän nähtävyyksiin lukeutuu oliivi- ja oliiviöljymuseo.

Elaiochóri muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Ελαιοχωρίου, *Topikí Koinótita Elaiochoríou*), johon kuuluu varsinaisen Elaiochórin kylän lisäksi kylä Paralía Elaiochoríou. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1&nbsp;222. Aiemmin Elaiochóri kuului Eleftherésin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Pangaíon kunnan Eleftherésin kunnallisyksikköön.

## Lähteet
Kastaniés

**Kastaniés** (, ) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Orestiádan kuntaan, Évroksen alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kylän väkiluku on 1&nbsp;059 (vuonna 2011).

Kastaniés sijaitsee Koillis-Kreikassa Turkin vastaisella rajalla. Se on rakennettu Árdas-joen varrelle. Kastaniés muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Καστανεών, *Topikí Koinótita Kastaneón*). Osmanivallan aikana kylän nimi oli *Tsirékioï* (Τσιρέκιοϊ, ). Aiemmin kylä kuului Výssan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Orestiádan kunnan Výssan kunnallisyksikköön.

Kylässä on raja-asema, joka on toinen kahdesta Kreikan ja Turkin välisestä rajanylityspaikasta vilkkaamman Kípoin ohella. Se on ainoassa paikassa, jossa maiden välinen raja ei kulje Évros-joessa vaan maalla.

## Lähteet
Lávara

**Lávara** () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Souflín kuntaan, Évroksen alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kylän väkiluku on 1&nbsp;093 (vuonna 2011).

Lávaran kylä sijaitsee Koillis-Kreikassa noin 17 kilometriä lounaaseen Didymóteichon kaupungista ja noin kolme kilometriä länteen Évros-joesta ja Turkin rajasta. 1600-luvulla kylän nimi oli Saltík (Σαλτήκ). Nykyisen nimensä sen kerrotaan saaneen Kreikan kansannousun aikaan vuonna 1821 paikallisten nostamista lipuista (*lávara*), joissa oli risti. Kylän kirkot on omistettu Pyhälle Athanasiokselle (*Ágios Athanásios*), Pyhälle Demetriokselle (*Ágios Dimítrios*) ja Elävoittävälle lähteelle (*Zoodóchos Pigí*).

Lávara muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Λαβάρων, *Topikí Koinótita Laváron*). Aiemmin kylä kuului Orféaksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Souflín kunnan Orféaksen kunnallisyksikköön.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Seliána

**Seliána** () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Aigiáleian kuntaan, Akhaian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Kylän väkiluku on 52 (vuonna 2011).

Seliánan kylä sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan pohjoisissa sisäosissa noin 19 kilometriä etelään Korintinlahden rannalla olevasta Aigeíran kylästä. Se on rakennettu vuoristoon noin 750 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna.

Antiikin ajan Felloen kaupunki sijoitetaan nykyisin yleensä Seliánan paikalle. Seliánan pääkirkko on omistettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumiselle (*Koímisi tis Theotókou*). Kylässä on Andréas Syngróksen lahjoittama uusklassinen koulutalo, joka valmistui vuonna 1904. Seliánan lähellä sijaitsee Pyhien apostolien luostari (*Moní Agíon Apostolón*), joka on vuodelta 1743.

Seliána muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Σελιάνας, *Topikí Koinótita Seliánas*). Aiemmin kylä kuului Aigeíran kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Aigiáleian kunnan Aigeíran kunnallisyksikköön.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Joseph Alfred Serret

**Joseph Alfred Serret** (1819–1885) oli ranskalainen matemaatikko. Hän tuli vuonna 1861 tähtitieteellisen mekaniikan professoriksi Collège de Franceen ja toimi faculté des sciencesissa differentiaali- ja integraalilaskennan professorina vuodesta 1863. Hän oli Ranskan tiedeakatemian jäsen vuodesta 1860. Serret kirjoitti myös kurssikirjoja, kuten *Cours d’algèbre supérieure* (1849) ja *Cours de calcul différentiel et intégral* (1867–1868). Joitakin käytettiin aikoinaan Helsingin yliopistossa. Hänen sisarensa oli taidemaalari Marie-Ernestine Serret.

Serret tunnetaan parhaiten Serret’n-Frenet’n kaavoista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Skillountía

**Skillountía** () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Andrítsaina-Kréstenan kuntaan, Eliin alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Kylän väkiluku on 20 (vuonna 2011).

Skillountían kylä sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan läntisissä sisäosissa Alfeiós-joen eteläpuolella noin 29 kilometriä itäkaakkoon Pýrgoksen kaupungista. Kylän vanha nimi on *Mázi* (Μάζι). Se on nimetty uudelleen antiikin ajan Skilluksen kaupungin mukaan, mutta nykyisin sen tiedetään sijaineen lännempänä lähellä Makrísiaa. Todellisuudessa Skillountían lähellä sijaitsi antiikin Makistonin kaupunki.

Skilloúntian tärkein nähtävyys on Makistonin arkeologinen alue. Kylän lähellä on myös 500-luvulla rakennetun Punaiseksi kirkoksi kutsutun basilikakirkon rauniot. Kylän kirkko on vuodelta 1892 ja omistettu Pyhälle Georgiokselle (*Ágios Georgios*).

Skillountía muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Σκιλλουντίας, *Topikí Koinótita Skillountías*), johon kuuluu varsinaisen Skillountían kylän lisäksi Néa Skillountían kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 341. Néa Skillountía eli ”Uusi Skillountía” syntyi pari kilometriä vanhaa Skillountían kylää lännemmäksi kylän kärsittyä tuhoja maanjäristyksessä vuonna 1965, jonka jälkeen suuri osa asukkaista muutti uuteen paikkaan. Aiemmin kyläyhdyskunta kuului Skilloúntan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Andrítsaina-Kréstenan kunnan Skilloúntan kunnallisyksikköön.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Terpsithéa

**Terpsithéa** () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Lárisan kuntaan, Lárisan alueyksikköön ja Thessalian alueeseen. Kylän väkiluku on 1&nbsp;992 (vuonna 2011).

Terpsithéan kylä sijaitsee noin kahdeksan kilometriä länteen Lárisan kaupungista. Sen vanha osmanivallan aikainen nimi vuoteen 1927 saakka oli *Kaïslár* (Καϊσλάρ) eli *Baïslár* (Μπαϊσλάρ). Terpsithéa muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Τερψιθέας, *Topikí Koinótita Terpsithéas*).

## Lähteet
Theópetra

**Theópetra** () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Metéoran kuntaan, Tríkalan alueyksikköön ja Thessalian alueeseen. Kylän väkiluku on 560 (vuonna 2011).

Theópetran kylä sijaitsee noin seitsemän kilometriä kaakkoon Kalampákan kaupungista ja noin 16 kilometriä pohjoisluoteeseen Tríkalan kaupungista. Heti kylän länsipuolelta virtaa Lithaíos-joki. Theópetra tunnetaan erityisesti Theópetran luolasta, joka sijaitsee Theópetran kalliossa kylän pohjoispuolella. Sieltä on tehty löytöjä paleoliittiselta ja neoliittiselta kaudelta, ja sitä pidetään vanhimpana paikkana, jossa on näkyvissä ihmisen rakennustyön jälkiä.

Theópetra muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Θεοπέτρας, *Topikí Koinótita Theopétras*). Aiemmin kylä kuului Vasilikín kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Kalampákan kunnan Vasilikín kunnallisyksikköön.

## Lähteet
Kokkinóchoma

**Kokkinóchoma** () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Pangaíon kuntaan, Kaválan alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kylän väkiluku on 1&nbsp;472 (vuonna 2011).

Kokkinóchoman kylä sijaitsee noin 13 kilometriä länteen Kaválan kaupungista. Sen aiempi nimi vuoteen 1926 saakka oli *Kínali* (Κίναλη). Kokkinóchoma muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Κοκκινοχώματος, *Topikí Koinótita Kokkinochómatos*). Aiemmin kylä kuului Eleftheroúpolin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Pangaíon kunnan Eleftheroúpolin kunnallisyksikköön.

## Lähteet
Korean tasavallan kansalaisuus

**Korean tasavallan kansalaisuus** on laillinen suhde yksittäisen henkilön ja Korean tasavallan, eli Etelä-Korean, välillä. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius sanguinis -periaatetta.

## Kansalaisuuden saaminen syntymällä
Syntyperäisiä eteläkorealaisia ovat sellaiset henkilöt, joiden vanhemmista vähintään toisella on Korean tasavallan kansalaisuus lapsen syntyessä riippumatta siitä, missä nämä asuvat.

Pohjois-Koreasta etelään loikanneet korealaiset saavat automaattisesti Etelä-Korean kansalaisuuden, minkä lisäksi nämä käyvät läpi Etelä-Korean turvallisuusviranomaisten selvityksen, kolmikuukautisen assimilaatiokurssin sekä saavat valtiolta rahallista avustusta.

## Kansalaisuuden saaminen hakemuksella
Hakemuksen perusteella Etelä-Korean kansalaisuus voidaan myöntää kolmella tavalla: normaali, yksinkertaistettu ja erikoislaatuinen reitti.

Normaali hakureitin vaatimukset:

* on asunut maassa yhtäjaksoisesti vähintään viisi vuotta
* omaa pysyvän oleskeluluvan
* on Etelä-Korean lain silmissä aikuinen
* on todettu hyvämaineiseksi noudattaen Etelä-Korean lakeja ja säädöksiä
* pystyy elättämään itsensä tai on tähän pystyvän henkilön huollettava
* tuntee maan tapoja, kulttuuria ja osaa korean kieltä
* ei ole vaaraksi maan kansalliselle turvallisuudelle, yleiselle järjestykselle ja hyvinvoinnille

Yksinkertaistettua hakureittiä myöten hakevien henkilöiden tulee täyttää samat ehdot kuin normaalia hakureittiäkin (kahta ensimmäistä lukuun ottamatta), minkä lisäksi näiden tulee asua maassa yhtäjaksoisesti kolme vuotta. Yksinkertaistettu hakureitti on tarkoitettu seuraaville hakijoille:

* on Etelä-Korean kansalaisten adoptoima
* on syntynyt Koreassa ja vähintään toinen vanhemmista on myös syntynyt Koreassa
* Etelä-Korean kansalaisen kanssa naimisissa olevat henkilöt (vähintään kahden vuoden Koreassa asumisen jälkeen TAI vähintään kolmen vuoden ulkomailla asumisen jälkeen sekä vähintään yhden vuoden Koreassa asumisen jälkeen)
* Aiemmin Etelä-Korean kansalaisen kanssa naimisissa olevat henkilöt (täytettävä samat ehdot kuin edellä, mutta eteläkorealainen puoliso on joko kadonnut tai kuollut)

Erikoistapauksissa kansalaisuus voidaan myöntää, mikäli hakija on todettu hyvämaineiseksi, osaa korean kieltä sekä tuntee maan tapoja ja kulttuuria. Erikoistapauksiin kuuluvan hakijan tulee olla jokin seuraavista:

* ulkomaalainen, jonka vanhemmista vähintään toinen on Etelä-Korean kansalainen paitsi adoptiolapset, jotka on adoptoitu täysi-ikäisinä
* koreankiinalaiset
* ulkomaalaiset, jotka ovat tehneet erityislaatuisen palveluksen Korean tasavallalle

## Kaksoiskansalaisuus
Etelä-Korea sallii kaksoiskansalaisuuden ainoastaan, jos henkilö on yli 65-vuotias. Maassa on keskusteltua ikärajan laskemisesta. Kaksoiskansalaiset eivät myöskään saa toimia sellaisissa poliittisissa viroissa, joissa nämä edustaisivat Korean tasavaltaa.

## Lähteet
Punaeukalyptus

**Punaeukalyptus** (*Eucalyptus camaldulensis*) 
on harvinaistuva puulaji.

Punaeukalyptus kasvaa 30 metrin korkuiseksi. Sen kaarna on sileä ja  harmaanvalkoinen, kellanvihreä tai punertavanharmaa. Lehdet ovat himmeän vihreitä, tyypillisesti 11 cm pitkiä ja 3 cm leveitä. Kukat ovat valkoiset.

Punaeukalyptusta tavataan luonnonvaraisena eri puolilla Australiaa jokivarsilta ja tulvatasangoilta. Sitä viljellään Australian ulkopuolella enemmän kuin muita eukalyptuslajeja. Vaikka kasvin alkuperäinen levinneisyysalue on ollut laaja, lähes kaikki viljellyt yksilöt ovat peräisin Murray-joen varrelta kerätyistä siemenistä. Tämä kaventaa punaeukalyptuskannan perimän vaihtelua.

Laji on muuttunut silmälläpidettäväksi, kun sen kasvupaikkoja on raivattu viljelysmaaksi ja laitumeksi.

## Lähteet
Karl Erik Harr

**Karl Erik Harr** (s. 8. toukokuuta 1940 Kvæfjord) on norjalainen taidemaalari ja kuvittaja. Hänen tyylinsä on saanut vaikutteita 1800-luvun romantiikasta. Harr varttui Harstadissa ja asuu nykyään osin Oslossa ja osin Bodøssä.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pilkkupetoahven

**Pilkkupetoahven** (*Bathybates ferox*) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon ja petoahventen (*Bathybates*) sukuun kuuluva kalalaji, joka elää kotoperäisenä Tanganjikajärvessä. Sitä pidetään akvaariokalana.

## Koko ja ulkonäkö
Pilkkupetoahven kasvaa yleensä 32 senttimetrin ja enintään 38,5 senttimetrin mittaiseksi. Vartalon yläpuoli on väritykseltään sinertävän harmaa tai vihertävän sininen ja alapuoli valkoinen. Rinta- ja vatsaevä sekä pyrstö ovat väriltään kellertäviä. Selkäevä ja peräevä ovat sinertävän harmaita ja selkäevässä on 1–2 tummaa juovaa. Pilkkupetoahvenella on hyvin pienet suomut ja suussaan teräviä hampaita.

## Levinneisyys ja elintavat
Pilkkupetoahven elää kotoperäisenä Tanganjikajärvessä, missä sitä tavataan yleisenä rannikkovesistä koko järven alueelta. Laji on parvia muodostava pohjakala ja se käyttää ravinnokseen muita kaloja.

## Lähteet
Norsk Skuespillerforbund

**Norsk Skuespillerfobund** (lyh. **NSF**) on norjalainen näyttelijöiden ammattiliitto. Se on perustettu vuonna 1898 ja sillä oli noin 1&nbsp;500 jäsentä vuonna 2021.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Liiton verkkosivut
Hanawon

**Hanawon** (), virallisesti **Kotiutuksen tukikeskus Pohjois-Korean pakolaisille** (), on Anseongin kaupungissa sijaitseva erityiskoulu, joka on tarkoitettu Pohjois-Koreasta etelään loikanneille korealaisille. He muun muassa saavat maahan saavuttuaan automaattisesti Etelä-Korean kansalaisuuden. Pohjois- ja Etelä-Korea sopivat vuonna 1991, että eivät kohtele toisiaan vieraina valtioina, vaan hallituksella on "erityislaatuinen suhde, joka kumpuaa jälleenyhdistymiseen tähtäävästä prosessista".

## Historia
Pohjois-Koreasta saapuvien pakolaisten määrä alkoi kasvaa voimakkaasti 1990-luvulla maassa riehuvan nälänhädän vuoksi. Etelä-Koreassa kasvaviin pakolaismääriin vastattiin suunnitelmalla perustaa vastaanottokeskus nimenomaan pohjoisesta tuleville loikkareille. Aluksi suunniteltiin 150-paikkaista keskusta Gyeonggin provinssiin Anseongiin, ja lisäksi valtio vuokrasi lisätiloja provinssin muista kaupungeista. Koulussa vietettiin aluksi vain kahdeksan viikkoa, koska tulijoiden määrä oli niin suuri. Nykymuodossaan Hanawon aloitti toimintansa 8. heinäkuuta 1999.

2010-luvun kuluessa valtio laajensi koulun toimintaa ja rakennutti uusia kampuksia myös muualle Etelä-Koreaan. Vuonna 2012 valtio perusti hanawonin sivukonttorin Gangwonin provinssiin Hwacheonin kaupunkiin. Samassa yhteydessä Hanawonista tuli yksinomaan naisille ja lapsille tarkoitettu koulu. Kim Jong-unin noustua valtaan vuonna 2011 pohjoisesta tulleiden loikkareiden määrä on kuitenkin romahtanut.

Median edustajia päästettiin tutustumaan koulun toimintaan ensimmäistä kertaa vasta vuonna 2016.

Vuoteen 2019 mennessä koulusta oli valmistunut noin 31 000 henkilöä.

## Toiminta ja organisaatio
Koulun tarkoitus on, että loikkarit käyvät läpi kolme kuukautta kestävän kurssin, joka valmentaa heidät normaaliin elämään Etelä-Koreassa, jonka yhteiskuntamalli poikkeaa jyrkästi Pohjois-Koreasta. Miehet ja naiset pidetään erillään. Koulusta valmistuminen on edellytys eteläkorealaiseen yhteiskuntaan integroitumiseen.

Loikkareiden mukana tulleet pohjoiskorealaiset lapset pääsevät osallistumaan eteläkorealaiseen varhaiskasvatukseen Hanawonissa.

Koulutuksen ja kotiutuksen lisäksi hanawon on myös terveyskeskus, jossa loikkareiden hoitamatta jääneitä terveyshuolia pyritään hoitamaan perusteellisesti. Lisäksi Pohjois-Koreasta tulleet saavat terapiaa, koska merkittävä osa tulokkaista kärsii masennuksesta ja seksuaalisen hyväksikäytön aiheuttamista traumoista.

Loikkareille opetetaan Hanawonissa eteläkorealaisen elämän arkisia asioita, kuten sähkölaskun maksamista, käteisautomaatin käyttämistä sekä ostoksilla käymistä. Luokkaretket suuntautuvat mm. partureihin ja ravintoloihin, joissa loikkarit harjoittelevat asioimista ja valinnanvaran paljouteen sopeutumista. Oppilaille ei ole asetettu ikärajaa. Kun CNN tutustui hanawonin toimintaan vuonna 2011, koulun vanhin oppilas oli 84 ja nuorin vain pari kuukautta.

Koulun toiminnasta vastaa virallisesti Etelä-Korean yhtenäistämisministeriö. Koulun tehtäviin kuuluu myös eteläkorealaisten asenteiden muuttaminen pohjoiskorealaisia kohtaan suopeammiksi.

## Lähteet
Catharina Wallerianintytär Montanus

**Catharina Wallerianintytär Montanus** eli *Mumskan* (n. 1619 – 1692), oli suomalainen kauppias. Hän johti kauppataloa Viipurissa, ja häntä sanotaan yhdeksi 1600-luvun rikkaimmista kauppiaista Suomessa.

Montanus oli Riian kenttämuonitusmestari Wallerian Jönsson Montanuksen ja Brita Bertilsdotterin tytär. Hän oli naimisissa ensin Narvan kirkkoherran Erik Falkin (k. 1645), sitten vuodesta 1652 Viipurin pormestarin Hans Schmedemanin (k. 1655) kanssa ja viimeiseksi vuodesta 1660 Mårten Mums nuoremman (k. 1662) kanssa. Hän muutti vuonna 1652 poikansa, sotilas Simon Falkin kanssa Suomeen ja asettui Viipuriin.

Montanus kävi koti- ja ulkomaankauppaa Amsterdamiin, Lyypekkiin ja Cádiziin. Hän omisti osuuksia kaikista aluksista, jotka tuolloin oli rekisteröity Viipuriin. Häntä kutsuttiin yleisesti "Mumskaniksi" viimeisen aviomiehensä mukaan, ja hän omisti krouvin Mumskanin kivitalossa. Hän oli aikansa rikkaimpia Viipurin porvareita ja kaupungissa tunnettu hahmo, josta kerrottiin monia tarinoita.

## Aiheesta muualla
* Catharina Wallerianintytär (noin 1619–1692). Suomen kansallisbiografia
*
István Lévai (nyrkkeilijä)

**István Lévai** (s. 23. kesäkuuta 1957 Győr, Unkari) on unkarilainen raskaan ja superraskaan sarjan nyrkkeilijä. Hänen paras saavutuksensa on olympiapronssi Moskovan olympialaisissa 1980.

Kansallisesti Lévai nousi Unkarin raskaansarjan mestariksi ensimmäistä kertaa vuonna 1977 ja voitti sen jälkeen tittelin vuosina 1978, 1979 ja 1981–1983.

Lévain ensimmäinen kansainvälinen suurturnaus oli Belgradissa vuoden 1978 MM-kisat, jossa hän hävisi ensimmäisessä ottelussa pistein Yhdysvaltain Tony Tubbsille. Seuraavana vuonna Länsi-Saksan Kölnissä käydyissä vuoden 1979 EM-kisoissa hän putosi Ranskan Dominique Natosta saamansa voiton jälkeen puolivälierissä tappiolla Romanian Ion Cernatille. Vuoden 1980 Moskovan olympialaisissa hän pääsi suoraan toiselle kierrokselle ja voitti ruotsalaisen Anders Eklundin pistein 4–1. Välierässä hän hävisi Kuuban Teófilo Stevensonille pistein 5–0. Tuloksena siis Lévaille olympiapronssi.

Seuraavina vuosina Lévai oli mukana EM-kisoissa kolme kertaa eli vuosina 1981, 1983 ja 1987, mutta joka kerta hän hävisi puolivälieräottelunsa. Vuoden 1981 Tampereen kisoissa hän hävisi Itä-Saksan Ulli Kadenille, vuoden 1983 Varnan kisoissa Italian Francesco Damianille ja vuoden 1987 Torinon kisoissa Neuvostoliiton Aleksandr Jagubkinille pistein 3-2.

Lévai kilpaili Tampereen vuoden 1981 lisäksi Suomessa myös muissa yhteyksissä. Unkarin nyrkkeilymaajoukkue otteli Suomea vastaan vuonna 1979, jolloin Lévai voitti pistein Suomen Jorma Grönroosin. Vuonna 1987 Lévai oli mukana Tammer-turnauksessa, mutta koki loppuottelutappion.

Päätettyään uransa Lévai siirtyi nyrkkeilyssä valmennukseenstehtäviin. Hänen tunnetuimpia valmennettaviaan on ollut nuorten keskisarjan ammattimaailmanmestari Attila Kovacs. Hänellä on vaimonsa kanssa ollut vuodesta 1995 Tompaládonyssä elintarvikekauppa.

## Lähteet
Nikkeli(II)perrenaatti

**Nikkeli(II)perrenaatti** (Ni(ReO4)2) on nikkeli- ja perrenaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Kidevedettömänä se on keltaista sekä hyvin hygroskooppista ainetta, joka muodostaa herkästi joko vaaleanvihreän dihydraatin (Ni(ReO4)2 · 2H2O) tai täysin vihreän tetrahydraatin (Ni(ReO4)2 · 4H2O). Tetrahydraattimuodosta kideveden voi poistaa pitämällä yhdistettä noin 100–160°C:n lämpötilassa.

Nikkeli(II)perrenaattia on todennetusti valmistettu ensimmäisen kerran 1930-luvulla perreniumhapon (HReO4) ja nikkeli(II)karbonaatin (NiCO3) tai -hydroksidin (Ni(OH)2) välisellä reaktiolla.

## Lähteet
Perrenaatti

**Perrenaatti** on yleisnimitys perrenaatti-ionin (ReO4-) sisältämälle yhdisteelle. Perrenaatti-ioni muodostaa yhdisteitä monien eri metallien kanssa ja useimmiten perrenaattiyhdisteet muodostetaan metallin oksidin, hydroksidin tai karbonaatin sekä perreniumhapon välisellä reaktiolla. Toinen tapa valmistaa perrenaatteja on metallin oksidin ja reniumheptoksidin (Re2O7) välisellä reaktiolla. Monet perrenaatit muodostavat veden läsnä ollessa erilaisia kidevedellisiä hydraatteja.

Perrenaatteja ovat ainakin:
* bariumperrenaatti (Ba(ReO4)2)
* berylliumperrenaatti (Be(ReO4)2)
* elohopea(II)perrenaatti (Hg(ReO4)2)
* hopeaperrenaatti (AgReO4)
* kadmiumperrenaatti (Cd(ReO4)2)
* kaliumperrenaatti (KReO4)
* kalsiumperrenaatti (Ca(ReO4)2)
* kupari(II)perrenaatti (Cu(ReO4)2)
* lyijy(II)perrenaatti (Pb(ReO4)2)
* nikkeli(II)perrenaatti (Ni(ReO4)2)
* sinkkiperrenaatti (Zn(ReO4)2)
* strontiumperrenaatti (Sr(ReO4)2)
* tallium(I)perrenaatti (TlReO4)

## Lähteet

* 
* Smith, W. T., 1951: The Salts of Perrhenic Acid. III. Univalent Heavy Metals. *Journal of the American Chemical Society* 
* Smith, W. T. & Maxwell, G. E., 1951: The Salts of Perrhenic Acid. IV. The Group II Cations, Copper(II) and Lead(II). *Journal of the American Chemical Society* 

## Aiheesta muualla
Iren Reppen

**Iren Reppen** (s. 19. joulukuuta 1965 Harstad) on norjalainen näyttelijä. Hän valmistui Norjan valtion taidekorkeakoulusta vuonna 1990 ja teki samana vuonna esikoisroolinsa Trøndelagin teatterin *[[Romeo ja Julia]]* -näytelmän toisessa pääosassa. Vuonna 1992 hän sai kiinnityksen Det Norske Teatretiin, jossa on pääosin tehnyt uransa. Vuosina 2009–2012 Reppen toimi Hålogalandin teatterin johtajana. Reppen on näytellyt myös muutamissa televisiosarjoissa ja elokuvissa. Hän on naimisissa näyttelijä Hallvard Holmenin kanssa.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nepal Airlines

**Nepal Airlines** () on Nepalin kansallinen lentoyhtiö. Se perustettiin vuonna 1958 nimellä **Royal Nepal Air Service**. ja sen päätukikohta sijaitsee ​​Tribhuvanin kansainvälisellä lentokentällä, Katmandussa. Vuodesta 2013 lähtien lentoyhtiö on ollut Euroopan unionissa kiellettyjen lentoliikenteen harjoittajien luettelossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhtiön kotisivut (englanniksi)
Robert Cover

**Robert M. Cover** (30. heinäkuuta 1943 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat – 18. heinäkuuta 1986 Middletown, Connecticut, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen oikeustieteilijä.

Cover suoritti alemman korkeakoulututkinnon (Bachelor of Arts) Princetonin yliopistossa vuonna 1965 ja oikeustieteellisen kandidaatin tutkinnon Columbian yliopistossa vuonna 1968. Hän toimi Columbian yliopistossa vuosina 1968–1971 ja Yalen yliopistossa vuosina 1972–1986 sekä vierailevana luennoitsijana Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa vuosina 1971–1972. Cover käsitteli opetuksessaan ja kirjoituksissaan oikeushistoriaa, valtiosääntöoikeutta ja oikeusfilosofiaa. Hän kirjoitti kaksi teosta, *Justice Accused: Antislavery and the Judicial Process* (1975) ja *The Structure of Procedure* (1979). Cover oli juutalainen, ja tämä tausta vaikutti hänen tutkimukseensa ja yhteiskunnalliseen toimintaansa.

## ''Violence and the Word''
Cover tunnetaan etenkin klassikon aseman saavuttaneesta artikkelistaan *Violence and the Word* (1986). Artikkelissa hän analysoi yksityiskohtaisesti oikeuden väkivaltaisuutta.

Cover esitti, että oikeus ja sen tulkinta on aina väkivaltaista sekä konkreettisesti että symbolisesti. Oikeuden konkreettinen väkivaltaisuus viittaa siihen, että oikeus mahdollistaa väkivallan kohdistamiseen ihmisiin, kun taas oikeuden symbolinen väkivaltaisuus viittaa siihen, että oikeus pakottaa kaikille yhteiskunnan jäsenille yhden ainoan oikean normatiivisen maailman sekä sivuuttaa ja tuhoaa yhteiskunnan muut normatiiviset maailmat. Oikeudellisessa ratkaisutoiminnassa on Coverin mukaan kyse käytännöllisestä toiminnasta, joka on suunniteltu uhkaamaan väkivallalla ja käyttämään väkivaltaa tehokkain keinoin. Hän korosti, että tuomarin tuomiot saavat käytännön merkityksensä vasta osana eri oikeudellisten toimijoiden muodostamaa verkostoa, joka panee täytäntöön tuomioiden väkivaltaiset seuraukset, minkä vuoksi tuomarin tulee huomioida tämä ympäröivä yhteiskuntatodellisuus ratkaisutoiminnassaan. Cover piti suotavana sitä, että yhteiskunnassa väkivaltaiset teot toteutetaan oikeuden kautta useiden toimijoiden yhteistoimintana, mutta arvosteli oikeusteoriassa yleistä tapaa tarkastella ratkaisutoimintaa pelkästään tekstien kielellisenä tulkintana erillään yhteiskunnallisesta kontekstista.

## Lähteet
The Golden Age of Rock ’n’ Roll

**The Golden Age of Rock ’n’ Roll** on brittiläisen Mott the Hoople -yhtyeen vuonna 1974 julkaistu musiikkikappale albumilta *[[The Hoople]]*. Kappaleen kirjoitti Ian Hunter.

”The Golden Age of Rock ’n’ Roll” julkaistiin myös singlenä, jolloin se nousi Britannian singlelistan sijalle 16. Yhdysvalloissa kappale ylsi sijalle 96 ja oli siellä yksi yhtyeen kolmesta sadan joukkoon nousseesta singlestä. Kanadassa sijoitus oli 64. Hunter itse piti kappaletta keskinkertaisena eikä olisi halunnut julkaista sitä singlenä lainkaan. Kappaleesta myös kuvattiin Richard Weaverin ohjaama promovideo.

Konserteissa yhtyeellä oli tapana soittaa kappaleen alussa lyhyt pätkä Don McLeanin kappaletta ”American Pie”. Kappaleen sävellaji transponoitiin E:stä F:ään. Def Leppard julkaisi kappaleesta oman versionsa vuoden 2006 albumillaan *[[Yeah! (Def Leppardin albumi)|Yeah!]]*.

Singlen B-puolella julkaistiin albumilta pois jätetty rauhallinen ”Rest in Peace”. Kappaleen tekemiseen osallistuivat Hunterin lisäksi Pete Overend Watts ja Dale Griffin. Wattsin mukaan kappale oli liian ”kirkkomainen” albumilla julkaistavaksi.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Kappaleen sanoitukset (Hunter-mott.com)
Yrjö M. Lehtonen

**Yrjö Matti Lehtonen** (s. 4. toukokuuta 1930 Helsinki) on suomalainen eläköitynyt diplomi-insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.

Lehtosen vanhemmat olivat valimoyrittäjä Matti Lehtosen poika toimitusjohtaja Bernhard Matias Lehtonen ja Aune Irene Westerback. Hän avioitui 1954 konttoripäällikkö, merkonomi Anna Leena Kaivolan kanssa. Lehtonen tuli ylioppilaaksi Töölön yhteiskoulusta 1948 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun metallurgian opintosuunnalta 1956. Hän oli Rauta- ja Metallivalimo Suomi Ky:n, vuodesta 1974 Rauta- ja Metallivalimo Suomi Oy, vuodesta 1976 Suomivalimo Oy ja vuodesta 1989 JOT-yhtiöt Oy, metallurgi 1956–1960, tekninen johtaja 1960–1971, varatoimitusjohtaja 1970–1972, toimitusjohtaja 1973–1991 ja hallituksen puheenjohtaja 1985–1992.

Lehtonen oli Santasalo-Vaihteet Oy:n, vuodesta 1993 Santasalo-JOT Oy ja vuodesta 1999 Componenta Oyj, hallituksen puheenjohtaja 1987–2000 ja sitten vielä yrityksen vanhempi neuvonantaja. Lehtonen oli myös Pommisuoja Oy:n ja Malmin Puutyö Oy:n toimitusjohtaja, ja hänellä oli työuransa aikana lukuisia liike-elämän ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen Lehtonen sai 1981. 

## Lähteet
Jean-Baptiste Andrea

**Jean-Baptiste Andrea** (s. 1971) on ranskalainen kirjailija ja elokuvaohjaaja. Häneltä on ilmestynyt neljä romaania. Andrea voitti vuoden 2023 Goncourt-palkinnon kirjallaan *Veiller sur elle*.
## Bibliografia
* *Ma reine* (2017)
* *Cent millions d'années et un jour* (2019)
* *Des diables et des saints* (2021)
* *Veiller sur elle* (2023)
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bahuzim

**Bahuzim** oli Algerian ja Tunisian juutalaisten käyttämä nimitys puolipaimentolaisista juutalaisista, jotka asuttivat Algerian Kabylian ja Constantinen alueita sekä Le Kefin aluetta Tunisiassa.

Bahuzim oli erityisesti paikallisten kaupungeissa asuneiden juutalaisten käyttämä nimitys kaupunkien ulkopuolella puolipaimentolaisina asuneista juutalaisista. Arabiaksi heitä kutsuttiin nimellä *Yahud al-Arab*, ”arabijuutalaiset”. Tunisiassa heidät tunnettiin maanviljelijöinä ja Algeriassa kulkukauppiaina ja kultaseppinä. Bahuzimit olivat pääasiassa lukutaidottomia. He noudattivat sapattia ja vannoivat Mooseksen (*Sidna Musa*) nimeen. Yhteisön poikalapset ympärileikattiin. Uskonnollisia menoja varten he vierailivat kaupunkien rabbien luona. 

Bahuzimien alkuperästä on useampia teorioita. Pitkään vallalla olleen käsityksen mukaan he olivat juutalaisuuden omaksuneita berbereitä. Toisen käsityksen mukaan he olivat yksinkertaisesti kaupunkien juutalaisyhteisöjen ulkopuolella eläneitä juutalaisia. Jälkimmäistä käsitystä tukee se, että bahuzimit eivät puhuneet berberin kieltä. Bahuzimit alkoivat lopulta joko kääntyä islamiin tai sulautuivat muuhun juutalaisyhteisöön. Vielä vuonna 1852 Algeriassa oli noin 1&nbsp;500 bahuzimia, ja Tunisiassa mainitaan olleen vuonna 1912 noin sata bahuzimien telttaa. Lopullisesti he katosivat omana yhteisönään ensimmäisen maailmansodan jälkeen.

## Lähteet
Tore Hund

**Tore Hund** (muinaisnorjaksi *Þórir hundr*; n. 990 – n. 1030) oli viikinkiajalla Norjan Bjarkøyssä elänyt ylimys. Maan historiassa häntä on perinteisesti pidetty yhtenä Olavi Pyhän surmaajista Stiklestadin taistelussa vuonna 1030. Toren taustoista on vain vähän tietoa, mutta saagojen mukaan hän kuului vaikutusvaltaiseen sukuun, harjoitti kauppaa turkiksilla ja mursunhampailla sekä osallistui viikinkiretkille Bjarmiaan. Kuningas Olavin kerrotaan nimittäneen Toren lääninherraksi, mutta miesten välit huononivat ajan mittaan, kun kuningas oli muun muassa tapattanut Toren veljenpojan. Vuonna 1030 Tore osallistui kuninkaan vastaiseen talonpoikaiskapinaan, ja legendan mukaan hän iski Olavin hengiltä samalla keihällä, jolla hänen veljenpoikansa oli tapettu.
## Lähteet

## Aiheesta muualla