open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Richard Verschoor

**Richard Verschoor** (s. 16. joulukuuta 2000 Benschop, Alankomaat) on hollantilainen autourheilija. Hän kilpailee tällä hetkellä FIA Formula 2 Championship -sarjassa.

Verschoor kuului Red Bullin junioriohjelmaan vuosina 2016–2017. Hän on vuoden 2019 Macaon Grand Prix voittaja. 

## Ura

Verschoor aloitti Karting-uransa vuonna 2011. Vuonna 2014 hän voitti CIK-FIA Karting Academy Trophy -luokan mestaruuden ja sijoittui toiseksi Rotax Euro Challenge — Junior ja Rotax Max Wintercup — Junior -luokissa. Vuonna 2015 hän saavutti WSK Champions Cup — KF -luokassa toisen sijan, sijoittui kolmanneksi CIK-FIA European Championship — KF -luokassa ja voitti German Karting Championship — Senior -luokan mestaruuden.

Vuonna 2016 Verschoor aloitti kilpauransa SMP Formula 4- ja Espanjan Formula 4 -sarjoissa. Hän myös voitti molempien sarjojen mestaruudet. Samana vuonna Verschoor ajoi yksittäisiä kisoja ADAC Formula 4- ja Italian Formula 4 -sarjoissa. Vuonna 2017 Verschoor siirtyi Formula Renault Eurocup -sarjaan. Hän saavutti ensimmäisellä kaudellaan yhden palkintosijan ja oli sarjan loppupisteissä yhdeksäs. Samana vuonna Verschoor ajoi Formula Renault NEC -sarjaa jossa hän oli niin ikään sarjan yhdeksäs. Alkuvuodesta 2017 Verschoor ajoi Toyota Racing Series -sarjaa ja sijoittui sarjassa kolmanneksi. Vuonna 2018 Verschoor ajoi toisen kauden Formula Renault Eurocup -sarjassa. Hän saavutti yhden palkintosijan ja 34 pistettä ja oli sarjapisteissä 13:s. Alkuvuodesta 2018 Verschoor ajoi toisen kauden Toyota Racing Series -sarjassa ja sijoittui toiseksi.

Vuonna 2018 Verschoor siirtyi kesken kauden GP3-sarjaan ajaen loppukauden kilpailut MP Motorsport -tallissa. Hän saavutti yhden kolmossijan ja 30 pistettä ollen sarjapisteissä 15:s. Vuonna 2019 Verschoor kilpaili FIA Formula 3 Championship -sarjassa jatkaen MP Motorsport -tallissa. Hän saavutti kauden aikana 34 pistettä ollen parhaillaan kilpailuissa neljäs sijoittuen sarjan 13:nneksi. Vuonna 2020 Verschoor jatkoi F3-sarjassa. Hän saavutti yhden kakkossijan ja 69 pistettä ollen sarjan yhdeksäs.

Vuonna 2021 Verschoor siirtyi FIA Formula 2 Championship -sarjaan saavuttaen yhden voiton ja 56 pistettä sijoittuen sarjan 11:nneksi. Vuonna 2022 Verschoor jatkoi F2-sarjassa siirtyen Trident -talliin. Hän saavutti kauden aikana yhden voiton ja kolme kakkossijaa sijoittuen sarjapisteissä 12:nneksi. Vuonna 2023 Verschoor jatkoi F2-sarjassa Van Amersfoort Racing -tallin kuljettajana. Hän saavutti kauden aikana yhden voiton ja kaksi kolmossijaa sijoittuen sarjan yhdeksänneksi. Vuonna 2024 Verschoor ajoi neljännen kautensa F2-sarjassa tehden paluun Trident-talliin. Hän siirtyi loppukaudesta MP Motorsport -talliin korvaten Dennis Haugerin, joka siirtyi Indy NXT -sarjaan.

## Lähteet
*Richard Verschoor Driver Databasessa
Tellervo Pajamies

**Raila Tellervo Pajamies** (o.s. **Kallio**; 30. huhtikuuta 1935 Nivala – 26. kesäkuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen ooppera- ja konserttilaulaja sekä laulupedagogi. Hän oli äänialaltaan mezzosopraano.

Pajamies oli Veikko ja Maria Kallion lapsi. Perheen äiti kuitenkin sairastui keuhkotuberkuloosiin tytön ollessa vain kuuden viikon ikäinen. Isoäiti Kaisa Kallio otti vastuulleen Tellervon kasvatuksen. Kaisa Kallio oli Kyösti Kallion puoliso ja otti miehensä presidentiksi valitsemisen jälkeen Tellervon mukaansa presidentinlinnaan. Siellä Tellervo tallentui vuoden 1938 joulumerkkiin, jota myytiin tuberkuloosin ennaltaehkäisyn edistämiseksi. Kuvassa tyttö istuu yöpaidassa ja nukkensa kanssa isoäitinsä sylissä. Kyösti Kallion kuoltua seurasi paluu isoäidin kanssa Nivalaan, jossa asetuttiin tytön sedän, kuvanveistäjä Kalervo Kallion rakennuttamaan Pajariin. Kalervo Kallio veisti Tellervo Pajamiehen mallista 1950-luvulla myös *Postityttö*-teoksen, joka sijoitettiin vanhan Postitalon asiakaspalveluhalliin.

Pajamies opiskeli Porvoon naisopistossa. Tänä aikana hän aloitti laulun opiskelun Kyllikki Pajamiehen johdolla. Opettajan poika oli arkkitehti Ilkka Pajamies, josta tuli Tellervo Pajamiehen puoliso. Pariskunnalle syntyivät lapset Minna ja Mikko. Tellervo Pajamies valmistui musiikinopettajan pätevyydellä Sibelius-Akatemiasta vuonna 1960. Näihin aikoihin hän lauloi Suomen kansallisoopperan kuorossa parin vuoden ajan ja esiintyi myös eräissä pienissä rooleissa solistina. Pajamies suoritti lauludiplominsa vuonna 1965 opettajanaan Antti Koskinen. Hän piti ensikonserttinsa vuonna 1966 ja teki samana vuonna läpimurtonsa tulkitsemalla Suomen kansallisoopperassa Octavianin housuroolin Richard Straussin oopperassa *[[Ruusuritari]]*. Pajamies myös kantaesitti Ilkka Kuusiston teoksen *Merellinen sarja* (1966) pianisti Pentti Koskimiehen kanssa. Pajamies suoritti täydentäviä lauluopintoja Wienissä, Kölnissä ja Münchenissä.

Pajamies aloitti laulajien opettamisen Lahden musiikkiopistossa ja jatkoi tätä työtään Helsingin konservatoriossa. Vuosina 1980–1998 hän työskenteli Sibelius-Akatemiassa laulutaiteen lehtorina, minkä jälkeen hän jäi eläkkeelle. Pajamies antoi myös yksityisopetusta. Hän kuoli vaikeaan sairauteen 86-vuotiaana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta: Tellervo Pajamies
*
Jaye Crockett

**Jeffrey "Jaye" Crockett** (s. 16. lokakuuta 1991) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelaa Keravnos BC:ssä Kyproksen pääsarjaa. Tätä aikaisemmin Crockett on pelannut ammattilaisena Italiassa, Japanissa, Sveitsissä, Tanskassa, Ranskassa, Libanonissa, Australiassa, Kazakstanissa, Kreikassa, Ruotsissa ja Suomessa. 

Tanskassa pelatessaan Crockett voitti joukkueensa mukana Tanskan-mestaruuden ja Tanskan Cupin sekä valittiin finaalien arvokkaimmaksi pelaajaksi.

## Saavutukset
### Henkilökohtaiset palkinnot
*Basketligaen finaalien paras pelaaja (2018)
*All-Big 12 konferenssin kolmostähdistöjoukkueessa (2014)

### Joukkuesaavutukset
*Basketligaen mestaruus (2018)
*Tanskan Cup -voittaja (2018)

## Lähteet
Leif Blomqvist

**Leif Blomqvist** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Leif Blomqvist (s. 1937), suomalainen diplomaatti
* Leif Blomqvist (s. 1947), suomalainen eläintieteilijä, Korkeasaaren eläintarhan ent. intendentti.
Formula 4 UAE

**Formula 4 UAE** oli vuonna 2016 käynnistynyt FIA:n hallinnoima Formula 4 -sarja, jonka kilpaillut käytiin pääosin Arabiemiirikunnissa. Auton suunnitti ja rakensi italialainen Tatuus. Auton mallinimi oli Tatuus F4-T421. Aiemmin sarjassa käytettiin mallinimeä Tatuus F4-T014. Sen moottorina toimi 1.4 litran Abarth-turbo. Renkaat tulivat Hankookilta. Sarjassa ajettiin yhtenä viikonloppuna kolme tai neljä kisalähtöä. Pisteitä jaettiin kymmenelle parhaalle kuljettajalle 25, 18, 15, 12, 10, 8, 6, 4, 2, 1. Kilpailun nopeimman kierroksen ajanut kuljettaja sai yhden lisäpisteen.

Lokakuussa 2023 ilmoitettiin, että mestaruus muuttaa nimensä Lähi-idän Formula 4 mestaruussarjaksi kaudesta 2025 alkaen, joka kattaa myös Lähi-idän alueen muihin maihin.

## Mestarit

### Kuljettajat

### Tallit

### Tulokas

## Viitteet
Juha Beurling-Pomoell

**Juha Tuomas Beurling-Pomoell** on Kuluttajaliiton pääsihteeri.

## Tausta

Beurling-Pomoellin äiti on opetusneuvos Riitta Salmi (os. Beurling). Beurling-Pomoell on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri.

## Ura ja tärkeät teemat

Kuluttajaliitossa on tehty Beurling-Pomoellin johdolla monia merkittäviä organisaatiomuutoksia. Vuonna 2014 hän käynnisti liiton jäsenyhdistysten rakenneuudistuksen luomalla maakunnallisia kuluttajayhdistyksiä sekä uudistamalla liiton päätöksentekorakenteita, tavoitteena vahvistaa liiton yhdistystoimintaa ja kehittää jäsenten osallisuutta liiton päätöksenteossa.

Beurling-Pomoell on saanut monia merkittäviä valtakunnallisia kansalaisjärjestöjä Kuluttajaliiton jäsenjärjestöiksi ja osaksi kuluttajaliikettä. Hänen johdollaan tehty Suomen Potilasliiton yhdistyminen osaksi kuluttajaliikettä oli monin paikoin historiallinen, kun vuosia kestäneiden neuvotteluiden jälkeen liiton edunvalvonta siirtyi vuoden 2020 alusta Kuluttajaliiton tehtäväksi. 

Beurling-Pomoell on osallistunut laajasti yhteiskunnalliseen keskusteluun kuluttajan oikeuksien puolestapuhujana. Kuluttajaliiton pääsihteerinä hän on edistänyt muun muassa sähkön kohtuullista hintaa kuluttajille ja vaatinut sähkölle hintakattoa. Muita keskeisiä teemoja ovat olleet muun muassa puhelinmarkkinoinnin rajoittaminen, pikavippien korkokaton alentaminen sekä hoitoonpääsyn turvaaminen. 

Beurling-Pomoell on ollut lukuisia kertoja eduskunnan valiokuntien kuultavana kuluttaja-asioiden asiantuntijana. Hän on toiminut edustajana monissa kuluttajien kannalta keskeisissä neuvottelukunnissa ja muissa julkishallinnon ja elinkeinoelämän yhteistoimintaelimissä, sekä kansainvälisissä kuluttajaorganisaatioiden kattojärjestöjen toimielimissä, kuten esimerkiksi kuluttaja-asiain neuvottelukunnassa (TEM), kuluttajaturvallisuusasiain neuvottelukunnassa (TEM), yhteiskunta- ja yritysvastuun neuvottelukunnassa (TEM), Digi arkeen -neuvottelukunnassa (VM) ja kestävän kehityksen toimikunnassa (Valtioneuvosto).

## Yksityiselämä

Beurling-Pomoellin aviopuoliso on lääkäri Martin Beurling-Pomoell. Haastatteluissa Beurling-Pomoell on kertonut lapsuudenkokemuksistaan koulukiusattuna. Hän on puoluekannaltaan sosialidemokraatti.

## Kunnianosoituksia

Vuonna 2020 Tasavallan presidentti myönsi Beurling-Pomoellille Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan ansioristin.

## Lähteet
Energia Arabiemiraateissa

**Energia Arabiemiraateissa** käsittelee Yhdistyneiden arabiemiraattien energian tuotantoon, kulutukseen ja jakeluun liittyviä asioita.

Energiankulutus asukasta kohti on Emiraateissa neljänneksi suurinta maailmassa, 471 788 miljoonaa BTU:ta.

Energiantuotannon tärkeimmät lähteet ovat maaöljy, maakaasu ja aurinkoenergia.

Sähköstä 95,7&nbsp;% tuotetaan fossiilisilla polttoaineilla, 3&nbsp;% aurinkoenergialla ja 1,3&nbsp;% ydinvoimalla.
Barakahin ydinvoimalaa on rakennettu vuodesta 2012 alkaen, ja sen kolmas reaktori valmistui 2022..

Öljy ja maakaasu tuottavat 30&nbsp;% maan bruttokansantuotteesta. Muihin Persianlahden alueen maihin verrattuna se on onnistunut vähentämään öljyriippuvuuttaan ja monipuolistamaan talouttaan erittäin merkittävästi. Abu Dhabi National Oil Company on maan merkittävin öljy- ja maakaasualan yritysrypäs, jolla on hallussaan koko arvoketju öljylähteistä huoltoasemiin. Masdar on suuri toimija tuuli- ja aurinkoenergian alalla.

## Lähteet
Leif Blomqvist (eläintieteilijä)

**Leif Blomqvist** (s. 1947) on suomalainen eläintieteilijä ja Korkeasaaren eläintarhan entinen intendentti. Blomqvist jäi eläkkeelle virastaan vuodenvaihteessa 2009–2010, mutta on jatkanut eläkkeelläkin työtään eläinten parissa Ruotsista käsin Nordens Arkin eläintarhassa.

Blomqvist perusti eläintarhoissa elävien lumileopardien kansainvälisen kantakirjan vuonna 1976 työskennellessään Korkeasaaressa, ja otti myös lajin eurooppalaisen suojeluohjelman johtaakseen kun se perustetiin vuonna 1985. Kantakirjojen ylläpitämisen lisäksi Blomqvist on tutkinut Korkeasaaressa lumileopardien käyttäytymistä ja hyvinvointia, ja häntä on tituleerattu yhdeksi maailman johtavista lumileoparditutkijoista.

Blomqvist on ollut perustamassa myös metsäpeuran ja ahman eurooppalaisia kantakirjoja 1990-luvulla.

## Lähteet
Korkeasaaren Villieläinsairaala

**Korkeasaaren Villieläinsairaala** eli **Villieläinsairaala** on Suomen suurin luonnonvaraisten eläinten hoitola, jota ylläpitää Korkeasaaren eläintarha. Villieläinsairaalassa hoidetaan loukkaantuneita tai orvoksi jääneitä suomalaisia villieläimiä. Tavoitteena on palauttaa eläin kuntoutuneena takaisin luontoon.  

Korkeasaaren eläintarhassa on perustamisvuodesta 1889 lähtien hoidettu myös loukaantuneita luonnonvaraisia eläimiä. Nykyinen uudistettu villieläinsairaala perustettiin vuonna 2006. Se sijaitsee Korkeasaaren vieressä sijaitsevassa Palosaaressa. Villieläinsairaala ei ole avoinna yleisölle, mutta potilaita otetaan vastaan eläintarhan portilla ja kuka tahansa voi tuoda niitä hoitoon.

Korkeasaaren eläintarha rahoittaa Villieläinsairaalan toiminnan suurimmaksi osaksi omista tuloistaan, mutta Villieläinsairaala saa myös tukea ympäristöministeriöltä ja yksityisiltä lahjoittajilta.

Vuonna 2017 Villieläinsairaala sai Suomen eläinsuojeluyhdistyksen Vuoden Eläinsuojeluteko -palkinnon.

## Potilaat
Vuonna 2012 sairaalaan tuotiin vuosittain hoitoon yli tuhat loukkaantunutta luonnonvaraista eläintä, ja vuoteen 2023 mennessä vuosittain hoidettavien eläinten määrä oli noussut jopa yli 1&nbsp;500 yksilöön. Noin kolmasosa hoitoon tulevista eläimistä on siilejä ja oravia, puolet kaikista lintuja. Kesäkausi on sairaalan kiireisintä aikaa, koska kesä- ja heinäkuussa uusia potilaita tulee sairaalaan jopa yli 350 yksilöä kuukaudessa. Kiire johtuu siitä, että keväällä ja kesällä eläimille syntyy paljon poikasia.

Potilaista noin 40&nbsp;% kuntoutuu ja voidaan palauttaa luontoon. Potilaat jäävät asumaan eläintarhaan vain poikkeustapauksissa. Villieläinsairaalassa ei hoideta vieraslajeja.

## Mediassa erityistä huomiota herättäneitä potilaita
Vuoden 2019 kesällä Villieläinsairaalaan tuotiin hoitoon saimaannorppa. Sitä ei voitu palauttaa hoidon jälkeen luontoon tautiriskin takia, mutta se sai viranomaisilta luvan jäädä eläintarhaan. Norppa ehti kuitenkin kuolla suolitukokseen ennen kuin sille saatiin rakennettua oma allas.

Helmikuussa 2021 sairaalaan tuotiin sairas kanahaukka, jolla todettiin lintuinfluenssa. Tilojen desinfioinnin ajaksi Villieläinsairaala suljettiin kuudeksi viikoksi. Myös muut sillä hetkellä hoidossa olleet 11 lintua jouduttiin lopettamaan, jotta lintuinfluenssa ei leviäisi enempää.

Tammikuussa 2022 Villieläinsairaalaan tuotiin Helsingistä kiinni otettu nuori peura, jota epäiltiin mediassa poroksi. DNA-testi vahvisti kuitenkin, että kyseessä on metsäpeura. Eläin oli pahasti nälkiintynyt ja jäi hoitoon Villieläinsairaalaan. Se palautettiin kuntoutuneena Seitsemisen kansallispuistoon seuraavana syksynä.

Villieläinsairaalan toimintaa on seurattu myös Nelosen ''Korkeasaari''-nimisessä TV-sarjassa.

## Lähteet
Peeter Lilje

**Peeter Lilje** (13. lokakuuta 1950 Valga – 28. lokakuuta 1993 Oulu) oli virolainen kapellimestari.

Lilje aloitti musiikin opiskelun Tartossa viulunsoitolla. Hän sai kuoronjohdon opetusta Arvo Ratasseppiltä. Opiskeluaikoinaan hän johti Estonia-teatterin kuoroa. Sittemmin hän pääsi Neeme Järven avustajaksi. Vuodesta 1975 Lilje opiskeli Leningradissa orkesterinjohtoa Arvīds Jansonsin ja Mariss Jansonsin johdolla. Leningradin filharmonista orkesteria johtanut Jevgeni Mravinski vaikutti merkittävästi Liljen kehitykseen kapellimestarina. Lilje palasi Viroon vuonna 1980 ja toimi siitä lähtien Viron kansallisen sinfoniaorkesterin pääkapellimestarina. Hän myös teki sen kanssa Suomeen suuntautuneita vierailuja Helsinkiin, Lahden urkuviikolle ja Rauma Festivoon.

Lilje toimi vierailevana kapellimestarina Suomen eri kaupunginorkesterien johdossa. Vuodesta 1990 hän johti Oulun kaupunginorkesteria. Samalla hän toimi sen taiteellisena johtajana. Lilje johti myös Estonia-teatteria sen vierailulla Helsinkiin 1980 ja Tampereelle 1991. Vuonna 1985 hän johti Suomen kansallisoopperassa Sergei Prokofjevin oopperan *[[Tulienkeli]]* esitykset. Lilje toimi myös Kuopion kaupunginorkesterin päävierailijana. Vierailevana kapellimestarina hän johti orkestereita lisäksi muun muassa Yhdysvalloissa, Kanadassa, Unkarissa ja entisen Neuvostoliiton alueen maissa.

Lilje levytti kaikki Jean Sibeliuksen sinfoniat ja johti aikansa virolaisten säveltäjien teosten esityksiä. Hänelle tärkeää ohjelmistoa olivat lisäksi laajat sinfoniset vokaaliteokset, joihin kuuluivat Carl Orffin *[[Carmina Burana (Orff)|Carmina Burana]]*, Giuseppe Verdin *[[Requiem (Verdi)|Requiem]]* ja Johannes Brahmsin *[[Saksalainen sielunmessu]]*. Lilje ihaili opiskeluajoistaan saakka jazzia. Hänen viimeiseksi työkseen jäi Johann Strauss nuoremman operetin *[[Lepakko (operetti)|Lepakko]]* johtaminen Oulun kaupunginorkesterin esityksessä. Marraskuussa 1993 hän olisi johtanut Verdin *[[Trubaduuri (ooppera)|Trubaduuri]]* esitykset Tampereen Oopperassa, mutta hän kuoli yllättäen kotonaan Oulussa lokakuun 1993 lopussa.

## Lähteet
Mariana Cioromila

**Mariana Cioromila** (1952 – 19. toukokuuta 2022 Brasília) oli romanialainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan mezzosopraano.

Uransa alkuvaiheissa Cioromila voitti Ateenassa Maria Callas -kilpailun ja menestyi muun muassa Georges Bizet'n *[[Carmen]]in* nimiroolissa Glyndebournen oopperafestivaalilla. Huhtikuussa 1989 hän esiintyi ensimmäisen kerran Deutsche Oper Berlinissä. Roolina oli Dorabella Wolfgang Amadeus Mozartin *[[Così fan tutte]]ssa*. Cioromila pysyi yhtenä aktiivisimmista Deutsche Oper Berlinin esiintyjistä seuraavan vuosikymmenen ajan. Hän keskittyi alun perin Mozartin rooleihin (esimerkiksi Sesto, *[[La clemenza di Tito]]*), mutta siirtyi pian italialaisen ohjelmiston dramaattisempiin rooleihin, joihin kuuluivat *[[Don Carlos]]in* Eboli, *[[Rigoletto]]n* Maddalena, *[[Kohtalon voima]]n* Preziosilla ja *[[La Gioconda]]n* Laura. Saksalaisissa oopperoissa rooleihin kuuluivat myöhemmin muiden muassa *[[Hannu ja Kerttu (ooppera)|Hannun ja Kertun]]* Noita ja *[[Lentävä hollantilainen (ooppera)|Lentävän hollantilaisen]]* Mary.

Kohokohtana Cioromilan uralla Berliinissä on pidetty naispääosan (Marina) tulkintaa Götz Friedrichin ohjauksessa Modest Mussorgskin *[[Boris Godunov (ooppera)|Boris Godunovista]]* vuonna 1995. Hänen kanssaan esiintyivät Matti Salminen ja René Kollo. 1990-luvun lopussa Cioromila jäi laulajana eläkkeelle ja asettui Brasiliaan, jossa asui, kunnes kuoli 70-vuotiaana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Radio Free Asia

**Radio Free Asia** (lyh. **RFA**) on Yhdysvaltain kongressin rahoittama radiokanava, jonka tehtävänä on tuottaa uutisia ja ajankohtaisohjelmia Aasian maihin, joissa vapaata mediaa sensuroidaan ja sen toiminta on paikallisen hallinnon vainon kohde. Oman ilmoituksensa mukaan RFA:n tehtävä on tuottaa kotimaan uutisia sellaisissa Aasian maissa, joissa mediakenttä on huonolla tolalla tai vapaan sanan suojelu on olematonta. Radioaseman kielivalikoimaan kuuluvat muun muassa mandariini- ja kantoninkiina, tiibet, korea, uiguuri, vietnam, lao, khmer ja burma.

Aseman omistaa U.S. Agency for Global Media -niminen Yhdysvaltain liittovaltion alainen itsenäinen virasto. RFA on rekisteröity voittoa tavoittelemattomaksi yritykseksi.

## Historia
Yhdysvaltain kongressissa käytiin kiivasta keskustelua RFA:n perustamisesta 1990-luvun alussa. Yksi radioaseman perustamista kannattava senaattori Joe Biden sai kongressin myöntämään 30 miljoonaa dollaria RFA:n perustamiseksi. Tavoitteena oli ottaa mallia Radio Free Europesta. Presidentti Bill Clinton allekirjoitti lain, jonka nojalla RFA perustettiin vuonna 1994.

RFA:n ensimmäinen, mandariinikiinankielinen lähetys kuultiin 29. syskuuta 1996.

## Toiminta nykyään
Vuonna 2021 radioaseman budjetti oli 47,6 miljoonaa dollaria. FRA tavoitti 59,8 miljoonaa ihmistä, ja sosiaalisessa mediassa (Facebook, Twitter ja YouTube) sillä oli 43,5 miljoonaa seuraajaa. Marraskuussa 2019 RFA:n toimitusjohtajana aloitti Bay Fang.

Kiinan estettyä radioaseman sivuston RFA loi uudet kotisivut Tor-verkkoon vuonna 2020. Kiina on kohdistanut radiohäirintää RFA:ta kohtaan siitä lähtien, kun se aloitti toimintansa vuonna 1996. Lisäksi radioaseman työntekijöiden viisumeita on peruttu.

RFA on ollut avainasemassa Kiinan ylläpitämien uiguurien keskitysleirien paljastamisessa. RFA on ainoa Kiinan ulkopuolella toimiva radiokanava, joka tuottaa sisältöä uiguuriksi.

## Katso myös

* Radio Free Europe/Radio Liberty
* Voice of America

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* RFA:n verkkosivusto
Cha cha cha

**Cha Cha Cha** voi tarkoittaa seuraavia:

* Cha-cha eli cha-cha-cha, latinalaisamerikkalainen tanssi 
* *[[Cha cha cha (Irwin Goodmanin albumi)|Cha cha cha]]*, Irwin Goodmanin albumi vuodelta 1978
* ”Cha cha cha”, Irwin Goodmanin kappale vuodelta 1978
* ”Cha cha cha”, Käärijän kappale, Suomen edustaja Eurovision laulukilpailussa 2023
* *[[Cha Cha Cha (elokuva)|Cha Cha Cha]]*, Mika Kaurismäen ohjaama elokuva vuodelta 1989.

Lisäksi:
* *[[Tsa Tsa Tsaa]]*, suomalainen vuosina 1993–1994 valmistunut sketsiviihdesarja.
Pauliina Linnosaari

**Pauliina Linnosaari** (s. 1979 Helsinki) on suomalainen oopperalaulaja, joka on äänialaltaan sopraano.

Linnosaari valmistui Sibelius-Akatemiasta musiikin maisteriksi vuonna 2007. Hän voitti Kangasniemen laulukilpailun vuonna 2008 ja sai kolmannen palkinnon Klaudia Taev -laulukilpailussa vuonna 2009. Hän jatkoi opintojaan Weimarin oopperastudiolla vuonna 2010 ja Carlos Montanén johdolla Indianan yliopiston Jacobs School of Musicissa vuosina 2011–2012. Linnosaaren muihin lauluopettajiin kuuluivat Irina Gavrilovici ja Kevin Murphy. Mestarikursseilla hän sai opetusta muiden muassa Mikko Franckilta, Rilla Kyykältä, Carol Vanessilta, Virginia Zeanilta ja Elisabeth Werresiltä.

Linnosaari on esiintynyt Suomen kansallisoopperassa ja muualla muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartin, Giuseppe Verdin, Richard Wagnerin, Richard Straussin, Dmitri Šostakovitšin, Fredrik Paciuksen ja Einojuhani Rautavaaran oopperoiden rooleissa. Hän on esiintynyt myös Savonlinnan oopperajuhlilla.

## Lähteet
Antti Suhonen

**Antti Einari Suhonen** (s. 5. marraskuuta 1956 Nurmes) on suomalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka on äänialaltaan bassobaritoni.

Suhonen opiskeli Matti Tuloiselan johdolla. Hän valmistui Sibelius-Akatemiasta ja jatkoi sitten opintojaan Zürichin kansainvälisessä oopperastudiossa vuosina 1986–1987. Suhonen teki debyyttinsä Suomen kansallisoopperassa vuonna 1982 ja Zürichin oopperassa vuonna 1986. Vuosina 1987–1991 hän oli kiinnitettynä Badisches Staatstheater Karlsruhen solistiksi. Samanaikaisesti hän teki vierailuja Baijerin osavaltionoopperaan ja muiden Saksan kaupunkien oopperataloihin. Vuonna 1990 Suhonen sai kiinnityksen Suomen kansallisooperaan, mutta hän jatkoi myös vierailuja Staatsoper Unter den Lindeniin ja Deutsche Oper Berliniin. Hän esiintyi myös moneen otteeseen muun muassa Kööpenhaminassa ja Savonlinnan oopperajuhlilla.

Suhosen kattavaan ohjelmistoon on kuulunut rooleja muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartin, Gioacchino Rossinin, Gaetano Donizettin, Giuseppe Verdin, Charles Gounod'n, Modest Mussorgskin ja Alban Bergin oopperoissa. Hän teki roolisuorituksia myös monissa aikansa säveltäjien suomalaisissa oopperoissa, joiden joukossa olivat Einojuhani Rautavaaran *[[Vincent (ooppera)|Vincent]]* ja Aulis Sallisen *[[Palatsi (ooppera)|Palatsi]]*. Suhonen osallistui vuonna 1992 Jukka Linkolan *[[Elina (ooppera)|Elinan]]* ja vuonna 1995 Erik Bergmanin *[[Det sjungande trädet]]in* kantaesitykseen.

Konserttilaulajana Suhonen on esiintynyt muun muassa Radion sinfoniaorkesterin ja monien suomalaisten kaupunginorkesterien kanssa sekä eri puolilla Eurooppaa, Yhdysvalloissa ja Kaukoidässä. Kapellimestareita ja ohjaajia, joiden kanssa Suhonen on työskennellyt, ovat olleet muiden muassa Nello Santi, Nikolaus Harnoncourt, Daniel Barenboim, Pierre Boulez, Zubin Mehta, Jean-Pierre Ponnelle, August Everding, Harry Kupfer, Giancarlo del Monaco ja Götz Friedrich. Suhonen joutui sairauden takia luopumaan urastaan laulajana. Hän on sittemmin muun muassa opettanut Sibelius-Akatemiassa.

Suhonen lauloi Vallesmannin roolin Jukka-Pekka Sarasteen johtamalla vuoden 1998 uudella levytyksellä (Finlandia Records) Leevi Madetojan oopperasta *[[Pohjalaisia (ooppera)|Pohjalaisia]]*. Suhonen oli mukana myös Ondinen levytyksillä Einojuhani Rautavaaran *[[Thomas (ooppera)|Thomaksesta]]* vuodelta 1989 ja *[[Sammon ryöstö (Rautavaaran teos)|Sammon ryöstöstä]]* vuodelta 1994.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta: Antti Suhonen
Eric B. Reims

**Eric Bertel Reims** (7. helmikuuta 1913 Sauvo – 3. huhtikuuta 1991 Piikkiö) oli suomalainen maanviljelijä ja yritysjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen. 

## Henkilöhistoria
Reimsin vanhemmat olivat Bussilan kartanon omistaja agronomi Bertel Wilhelm Reims ja kansakoulunopettaja Johanna Victoria Bäcklund ja puoliso vuodesta 1939 agronomi, maatalous- ja metsätieteiden kandidaatti Rauni Hellevi Hirvensalo, maanviljelysneuvos Olli Hirvensalon tytär. Reims tuli ylioppilaaksi Turussa Svenska klassiska lyceum i Åbosta 1931 ja valmistui Helsingin yliopistosta maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi ja agronomiksi 1938. Hän oli isänsä jälkeen Piikkiön Bussilan kartanon isäntä vuodesta 1938 ja Lounais-Suomen Osuusteurastamon järjestötyön johtaja, apulaisjohtaja ja järjestöasiain johtaja 1945–1978 sekä johtokunnan varajäsen vuodesta 1938 ja  jäsen 1957–1964 ja 1971–1978. Piikkiön kunnanvaltuuston jäsen Reims oli kolmekymmentä vuotta, 1946–1976, ja hän toimi myös valtuuston puheenjohtajana ja varapuheenjohtajana. Hänellä oli lisäksi useita muita luottamustehtäviä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Reims sai 1974. 

## Julkaisuja
* *Lounais-Suomen osuusteurastamo = Sydvästra Finlands andelsslakteri: 1915–1964*, 1964 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kangasniemen työväentalo

**Kangasniemen työväentalo (Työkkäri, Työski**) sijaitsee Kangasniemen keskustassa. Se on kulttuurihistoriallisesti merkittävä, ja siihen liittyy sekä historiallisia että rakennushistoriallisia arvoja.

## Historia
Kangasniemen työväenyhdistyksen ensimmäinen talo sijaitsi nykyisen Satamatien tuntumassa Kangasniemen kirkolla. Se otettiin käyttöön vuonna 1907. Talo purettiin vuonna 1957. Uusi työväentalo rakennettiin talkoilla seurakunnalta vuokratulle tontille. Rakennussuunnitelman laati kunnan rakennusmestari Viljo Haapala. Ensimmäisessä rakennusvaiheessa rakennettiin juhlasali, näyttämö ja huone ravintolaa varten. Toisessa vaiheessa vuonna 1961 rakennettiin ravintolasali, kerhohuoneita sekä vahtimestarin asunto.

## Rakennus
Talo on rankarakenteinen ja vuorattu ulkopuolelta laudoilla. Ulkoväri on vaalean keltainen. Kate on peltiä. Sisäkatto ja sisäseinät on haltexlevyä, sisäseinillä on tapetit. Talon alkuperäinen puukeskuslämmitys vaihdettiin vuonna 1968 öljykeskuslämmitykseen. Talossa on vesijohto ja viemäri ja sisä-wc. Peruskorjauksia on tehty vuonna 1991 ja vuosina 2020–2024. Talon keittiö on uusittu vuonna 2022. Sisääntuloaulaan on rakennettu esteettömät wc-tilat.

Talossa järjestetään erilaisia tilaisuuksia mm. kokouksia, liikuntakursseja, kirpputoreja, bingoa, tansseja sekä yhdistys/perhejuhlia juhlia. Taloa on myös aikoinaan käytetty koulun väistötiloina, vuokrattu Pieksämäen Ammattikoulun sivuosastolle sekä Kangasniemen kunnalle erityistarpeita omaavien päivätoimintaa varten. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö. Yläkerrassa luokkahuone ja "klubitila". Työväen taloa voi vuokrata erilaisiin tilaisuuksiin.

## Lähteet
Rantasalmen työväentalo

**Rantasalmen Työväentalo** sijaitsee Rantasalmen keskustassa.

## Historia
Rantasalmen työväenyhdistys osti vuonna 1910 Kangaspellontilan päärakennuksen Petter Falkilta. Taloon tehtiin laajennuksia vuosina 1925 ja 1950. Työt rahoitettiin vuosina 1913 ja 1925 keräyksillä ja lainalla ja vuonna 1950 lainalla. Työt teetettiin rakennusurakkana.

## Rakennus
Työväentalo on hirsirunkoinen ja lautarakenteinen. Alkuperäinen kate on ollut päre. Vuonna 1956 katteeksi laitettiin galvanoitu kourupelti. Ulkoseinät ovat olleet aluksi vuoraamattomia. Vuonna 1950 ulkoseinät on vuorattu pystylaudoituksella. Talon ulkoväri oli aiemmin punainen, mutta vuonna 1954 se maalattiin lehmuksenvihreäksi. Sisäseinissä on ollut maalattu pahvi ja paneeli. Vuonna 1950 sisäseiniin on laitettu halltex-levyt ja paneeli. Myös isäkattoon laitettiin vuonna 1950 haltexlevyt. Ikkunat, ovet ja kuistit on muutettu vuonna 1950. Talo on ollut aluksi puulämmitteinen. Lämmitys muutettiin vuonna 1950 öljyllä toimivaksi keskuslämmitykseksi. Vuonna 1962 laitettiin vesijohto, viemäri ja wc.

Talossa on ravintola, keittiö, eteinen ja kahden huoneen ja keittiön asunto. Entinen juhlasali ja näyttämö on vuonna 1962 muutettu kolmeksi huoneeksi.

## Toimintaa työväentalolla
Talo on osittain omassa käytössä ja osittain vuokrattuna. Taloa käytetään kokouksiin ja urheiluharjoituksiin. Rantasalmen lukio on toiminut talossa vuosina 1962–1975 ja Rantasalmen Kansalaisopisto vuosina 1975–1976.

## Lähteet
Mäntyharjun työväentalo

**Mäntyharjun työväentalo** sijaitsee Mäntyharjun keskustassa. Se on maakunnallisesti merkittävä, ja kohteella on sekä historiallisia, rakennushistoriallisia että maisemallisia arvoja. Talo on suojeltu kaavalla.

## Historia
Mäntyharjun työväentalo on valmistunut vuonna 1928. Se on rahoitettu omalla pääomalla ja lainoilla ja rakennettu urakalla.

## Rakennus
Mäntyharjun työväentalo edustaa 1920-luvun klassismia. Talo on tyylillisesti harvinaisuus työväentalojen joukossa, ja se on säilyttänyt hyvin alkuperäiset piirteensä. Talo on hirsirunkoinen ja vuorattu laudoilla. Sisäkatto ja sisäseinät on paneloitu. Talon alkuperäinen lämmitys oli uuni, vuonna 1982 uuni ja kamina.

Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen, kehohuone, elokuvakonehuone ja huoneen ja keittiön asunto. Lisärakennuksessa on wc, halkovaja ja varasto.

## Toimintaa työväentalolla
Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, urheiluharjoituksia, elokuvia, tansseja ja juhlia (1982).

## Lähteet
Vihtarin työväentalo

**Vihtarin työväentalo** sijaitsee Heinävedellä Vihtarin rautatieaseman läheisyydessä. Talolla on sekä historiallisia, maisemallisia että rakennushistoriallisia arvoja.

## Historia
Vihtarin työväenyhdistys rakensi alkuperäisen työväentalon vuosina 1909-1910. Se kuitenkin purettiin vuonna 1938 rautatien rakennuksen tieltä. Nykyinen talo on rakennettu vuonna 1938. Talo on rakennettu pääosin talkoilla. 

## Rakennus
Talo on hirsirunkoinen ja taitekattoinen. Se on vuorattu ulkopuolelta rimalaudoilla vuonna 1954. Alkuperäinen pärekatto muutettiin vuonna 1954 peltikatoksi. Sisäkatto on lautaa, ja sisäseinät on vuorattu halltex-levyillä. Talossa on alkuperäinen uunilämmitys. Siinä ei ole vesijohtoa eikä viemäriä.

Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen ja huoneen ja keittiön asunto.

## Toimintaa työväentalolla
Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja ja juhlia.(1982) 

## Lähteet
Floroglusinoli

**Floroglusinoli** (C6H6O3) eli **1,3,5-trihydroksibentseeni** on fenolijohdannaisiin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa orgaanisen kemian synteeseissä ja reagenssina analyyttisessä kemiassa. 

## Ominaisuudet
Huoneenlämpötilassa floroglusinoli on valkoista tai kellertävää kiteistä ainetta. Yhdisteestä tunnetaan myös kidevedellinen dihydraatti. Floroglusinoli liukenee vain hieman veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja pyridiiniin. Muiden fenolien tavoin yhdiste on heikko happo.

Floroglusinolilla esiintyy keto-enolitautomeriaa. Useimmiten fenolimuoto on vallitseva ja ketonimuotoa esiintyy emäksisissä oloissa. Floroglusinolin reaktiot ovat tyypillisiä fenoleille, erimerkiksi eetterien ja estereiden muodostumiset sekä elektrofiiliset aromaattiset substituutiot. Ketonina yhdiste reagoi esimerkiksi hydroksyyliamiinin ja eräiden muiden amiinien kanssa imiineiksi ja muodostaa additiotuotteen vetysulfiitti-ionien kanssa.

## Valmistus ja käyttö
Ensimmäisen kerran floroglusinolia valmisti Heinrich Hlasiwetz vuonna 1855 hydrolysoimalla floretiinia. Nykyään yhdistettä valmistetaan erityisesti pelkistämällä trinitrobentseeniä tai 2,4,6-trinitrobentsoehappoa 1,3,5-triaminobentseeniksi. Triaminobentseeni reagoi hydroksidien kanssa muodostaen floroglusinolia. Yhdistettä voidaan valmistaa myös kuumentamalla resorsinolia hydroksidien kanssa tai hapettamalla tri-isopropyylibentseeniä. Jälkimmäinen reaktio on samankaltainen kuin valmistettaessa fenolia kumeenista.
:
:

Floroglusinolia käytetään muun muassa atsovärien, lääkeaineiden, kosmetiikan ainesosien, fenolihartsien ja valokopiopaperin valmistamiseen. Yhdistettä käytetään reagenssina analyyttisessä kemiassa esimerkiksi ligniinin ja pelkistävien sokerien läsnäolon osoittamiseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Isvet: Käyttöturvallisuustiedote, Floroglusinoli
* PubChem: Phloroglucinol 
* PubChem: Phloroglucinol dihydrate 
* Human Metabolome Database (HMDB): 1,3,5-Trihydroxybenzene 
* Food Component Database (FooDB): Phloroglucinol 
* DrugBank: Phloroglucinol 
* Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Phloroglucinol 
* Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Phloroglucinol 
* PheroBase: Semiochemical - phloroglucinol
Sulkavan työväentalo

**Sulkavan työväentalo Tanhula** sijaitsee Sulkavan keskustassa. Se on maakunnallisesti arvokas ja siihen liittyy sekä rakennushistoriallisia että maisemallisia arvoja.

## Historia
Sulkavalle perustettiin työväenyhdistys vuonna 1905. Työväenyhdistys siirsi vuonna 1911 Lohikoskelta pari vuotta aiemmin rakennetun työväentalon kirkonkylälle. Pystytys tehtiin talkoilla, rakennusmateriaalia saatiin osittain keräyksillä ja osittain ostettiin. Sisällissodan aikana vuonna 1918 talo oli valkoisten hallussa, jolloin se kärsi vaurioita. Taloon tehtiin laajennuksia vuosina 1954 ja 1966.

## Rakennus
Työväentalo on hirsirunkoinen. Se on vuorattu laudoilla vuonna 1954. Talo on maalattu punaiseksi vuonna 1946 ja uudelleen vuonna 1971. Alkuperäinen pärekate on vuonna 1958 vaihdettu peltikatteeksi. Vuonna 1954 on sisäkattoon laitettu haltexlevyt ja sisäseiniin lastu- ja haltexlevyt. Talon alkuperäinen uunilämmitys on vuonna 1966 vaihdettu öljykeskuslämmitykseen. Samana vuonna on taloon asennettu vesijohto, viemäri ja wc. Myös talon ovet on uusittu vuonna 1966.

Talon vesikatto uusittiin vuonna 1986 ja keittiö on uusittu vuonna 1914.

Talossa on juhlasali, ravintola, keittiö, eteinen ja kahden huoneen ja keittiön asunto. Näyttämö on purettu vuonna 1959.

## Toimintaa työväentalolla
Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, elokuvanäytöksiä bingoa, urheiluharjoituksia ja juhlia.

## Lähteet
Kallislahden työväentalo

**Kallislahden työväentalo** sijaitsee Savonlinnassa Kallislahden kylässä. Talo on kulttuurihistoriallisesti merkittävä, ja siihen liittyy myös rakennushistoriallisia arvoja. Se on osayleiskaavalla suojeltu kohde.

## Historia
Kallislahden työväenyhdistys on perustettu vuonna 1906. Toiminta aloitettiin Juho Wäisäsen talossa . Vuonna 1912 valmistui yhdistyksen oma talo rautatieläisten ja kyläläisten yhteisillä talkoilla. Tämä talo tuhoutui vuonna 1932 tulipalossa, jota epäillään Lapuan liikkeen järjestämäksi tuhopoltoksi. Nykyinen työväentalo valmistui vuonna 1936. Talon hirsinen runko-osa on entinen Tervasaaren Kiljusen tupa. Urakoitsijana oli Antti Kiljunen. Taloa laajennettiin myöhemmin rakentamalla siipiosa ja eteinen.

## Rakennus
Talo on hirsirunkoinen. Se on vuorattu laudoilla. Sisäkatto ja sisäseinät on paneloitu. Alkuperäinen uunilämmitys muutettiin vuonna 1956 sähkölämmitykseksi. Talon ovet ja ikkunat uusittiin vuonna 1976. Alkuperäinen pärekatto muutettiin vuonna 1977 huopakatoksi. Talon alkuperäinen väri on ollut keltainen, vuodesta 1977 lähtien punainen. Vuonna 1982 talossa ei ole vesijohtoa eikä viemäriä, mutta ne ovat suunnitteilla.

Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen ja huoneen asunto. Pihalla on sauna, halkovaja ja käymälät.

## Toimintaa työväentalolla
Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja ja juhlia (1982).

## Lähteet
Ylivoimainen (kappale)

**Ylivoimainen** on Kuumaa-yhtyeen 19. tammikuuta 2023 julkaistu musiikkikappale, jolla se osallistui samanvuotiseen Uuden Musiikin Kilpailuun. Kappale sijoittui finaalissa viidenneksi 107 pisteellä.

”Ylivoimainen” nousi Suomen virallisen listan ykköseksi viikolla 6/2023. Se on ollut lisäksi neljä perättäistä viikkoa viiden kärjessä.

Yhtyeen lisäksi kappaletta oli mukana tekemässä sen vastaava tuottaja Jonas Olsson.  Kappale syntyi intuitiivisesti. Yhtyeen laulaja ja kappaleen sanoittanut Johannes Brotherus oli inspiroitunut sanasta ylivoimainen. Kappaleessa kertoja on valmis tekemään mitä vain, jotta saa mitä haluaa. Brotherus on kuvannut kappaletta yhtyeen siihen asti vauhdikkaimmaksi rakkauslauluksi.

## Listasijoitukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Lyriikkavideo (YouTube)
Savonlinnan työväentalo Kisalinna

**Savonlinnan työväentalo Kisalinna** sijaitsee Savonlinnan keskustassa. Talon omistaa Savonlinnan Työväenyhdistys.

## Historia
Savonlinnan työväenyhdistys on perustettu joulukuussa 1887. Yhdistys toimi aluksi vuokratiloissa. Oma talo valmistui vuonna 1893 Koulukadun alapäähän.

Uuden talon rakentamista varten perustettiin Oy Olavila vuonna 1953. ”Olavilan valistustalo” talkootyöt alkoivat elokuussa 1954. Huhtikuun lopulla vuonna 1955 vietettiin harjannostajaisia, ja 11. marraskuuta 1955 talo vihittiin käyttöön. Taloa alettiin kutsua nimellä ”Kisalinna”. Työväenyhdistyksen ja muiden työväenjärjestöjen toiminta siirtyi sen suojiin.

Savonlinnan teatteri toimi Kisalinnassa alivuokralaisena. Se kunnallistettiin vuoden 1980 alussa, ja Savonlinnan kaupunki vuokrasi tällöin Kisalinnasta pysyvät toimitilat teatterille. Vuokraus käsitti kerho- ja juhlasalin näyttämöineen sekä siihen kuuluvat sosiaalitilat. Myöhemmin tiloihin liitettiin vielä eteis- ja lämpiötilat keittiöineen sekä kellarikerroksessa sijainnut halkovarasto, joka kunnostettiin teatterin pukuvarastoksi.

Samaan aikaan työväenyhdistykselle ja muille järjestöille kunnostettiin kolmannen kerroksen retkeilymajana olleet tilat kokous- ja juhlasaliksi ja rakennettiin omaan käyttöön pieni keittiö. Työväenyhdistyksen Soittokuntien harjoituksia varten kunnostettiin Kisalinnan alakertaan toimitilat. Voimailutilojen yhteyteen rakennettiin lisää pukeutumistiloja ja samaan yhteyteen kunnostettiin pieni kokoushuone ”Juttutupa”.

”Nuorisohuone” oli vuokrattuna Savonlinnan nuorisolautakunnalle. Liiketoimintaa varten oli vuokrattuna tiloja kampaamolle, kukkakioskille, grillille ja ravintolalle. Myös piirilehti Vapaus oli vuokrannut tilat toimistolleen.

## Rakennus
Talossa on juhlasali näyttämöineen, keittiö, eteinen, kolmen huoneen ja keittiön asunto, viisi toimistoa sekä retkeilymaja.

## Toimintaa työväentalolla
Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, urheiluharjoituksia, bingoa, teatteria, ja juhlia. Vuokratiloissa toimii ravintola, herkkugrilli, kioski, kukkamyymälä ja kampaamo (1982).

## Lähteet
Myyrmäen helluntaiseurakunta

**Myyrmäen helluntaiseurakunta** eli **Liesikappeli** on Vantaan Myyrmäessä toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1986. Myyrmäen helluntaiseurakunnan pastorina toimii Tony Valerius. Seurakunnan tilat sijaitsevat Myyrmäessä Liesikujalla. Myyrmäen helluntaiseurakunnan rakentuminen on syntynyt Helsingin Saalem-seurakunnan myötävaikutuksesta.

Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten, opetusten ja rukousiltojen lisäksi lapsi- ja nuorisotoiminta, pienryhmätoiminta, senioritoiminta, kurssitoiminta sekä mediatoimintaa Radio Dein kautta. Seurakunta tekee lähetystyötä Itä-Afrikassa ja Unkarissa. Seurakunta tekee myös yhteistyötä Fida Internationalin ja muiden helluntaiseurakuntien kanssa.

## Media
Myyrmäen helluntaiseurakunta lähettää tilaisuuksistaan suoria lähetyksiä muun muassa UskoTV-palvelun kautta. Vuosina 2005–2010 seurakunnassa tuotettiin *Elämän sykkeessä*-ohjelmaa yhdessä muiden pääkaupunkiseudun helluntaiseurakuntien kanssa. Ohjelmaa lähetetään TV7:n televisio- ja verkkokanavilla.

## Katso myös
* Uskonto Vantaalla
* Helluntaiherätys Suomessa
* Helsingin Saalem-seurakunta
* Vantaankosken seurakunta

## Lähteet
Arne Winter

**Toinen Arne Winter** (1899–1994) oli tamperelainen maalitehtaan toimitusjohtaja.

Winter syntyi tehtailija Daniel Winterin (1864–1908) poikana. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa humanistisia tieteitä ja oli monipuolisesti kielitaitoinen. Isä omisti veljensä Rudolf Winterin (1862–1912) kanssa Tampereella teollisuusyrityksiä, joista tärkein oli D. Winter & Co. Osakeyhtiö. Se valmisti aluksi tapetteja ja oli vuonna 1909 Pohjoismaiden suurin tapettitehdas, mutta vähitellen sen pääalaksi tuli maalien valmistaminen. Sekä Daniel että Rudolf Winter kuolivat varsin varhain. Niinpä Arne joutui tehtaan osaomistajaksi ja johtotehtäviin, vaikka teknokemian ala oli hänelle melko vieras.

Pitkään yhtiön apulaisjohtajana toiminut Arne Winter kohosi sen toimitusjohtajaksi vuonna 1950. Hän kehitti tehtaan työväen ja Epilän kaupunginosan elinoloja. Yritys myytiin Rosenlewille vuonna 1960, jolloin Arne Winter jäi eläkkeelle. Eläkevuotensa hän asui Helsingissä.

Arne Winterin puolisoita oliva Margareta Rosi-Maria Molin (elinvuodet 1898–1943), Sara Rose-Marie Molin (elinvuodet 1906–1953) ja Doris Maria Eneberg.

## Lähteet
Doming Lam

**Doming Lam Ngok-pui** (; 1926 Macao – 11. tammikuuta 2023) oli hongkongilainen säveltäjä. Hänen teostensa joukossa ovat kiinalaiselle orkesterille sävelletyt *Insect World* ja *Autumn Execution* sekä vuonna 1995 Taiwanin presidentillisessä palatsissa esitetty *Three Night Songs of Li-Po*. *Autumn Executionista* myönnettiin vuonna 1993 Pekingissä 1900-luvun mestariteoksen palkinto.

Lam aloitti viulunsoiton ja muutti vuonna 1947 Hongkongiin, jossa oli mukana perustamassa Hongkongin filharmonista orkesteria alun perin nimellä Sino-British Orchestra. Vuosina 1954–1958 Lam opiskeli Toronton yliopistossa ja Toronton The Royal Conservatory of Musicissa. Hän sai Kanadassa sävellysdiplominsa vuonna 1958. 1960-luvun alkupuolella Lam opiskeli Etelä-Kalifornian yliopistossa Miklós Rózsan johdolla elokuvamusiikkia ja -tuotantoa. Vuonna 1965 hän palasi Hongkongiin. Siellä hän työskenteli televisio- ja radioasema Rediffusionin palveluksessa sen kulttuuri- ja viihdeohjelmien tuottajana vuoteen 1971. 1960-luvulta asti Lamin taiteellinen päämäärä oli uuden kiinalaisen musiikin tyylin luominen soveltamalla aikansa tekniikoita musiikkiperinteiden käsittelyssä. Hän esimerkiksi yhdisteli perinteisiä kiinalaisia melodioita avantgardistiseen musiikkiin ja oli kiinalaiselle orkesterille sävelletyn modernin orkesterimusiikin genren edelläkävijä.

Lam toimi vuosina 1979–1993 Hongkongin kiinalaisen orkesterin kunnianeuvonantajana. Hän toimi myös sen säännöllisenä vierailevana kapellimestarina. Vuonna 1980 hän osallistui Darmstadtin kesäkurssille. 1980-luvulla Lam tuotti klassisen musikin ohjelmia RTHK:lle. Hän opetti Hongkongin yliopistossa musiikin laitoksella ja oli sen residenssisäveltäjä. Hän sai vuonna 1991 Hongkongin yliopiston parhaan opettajan palkinnon. Lam oli vuosina 1983–1989 Cultural Institute of Macaun musiikillinen johtaja ja uudisti sen 50-henkisen kamariorkesterin. Hän toimi myös vuosien ajan Hongkongin lastenkuoron musiikillisena johtajana. Hän jäi eläkkeelle ja asettui Torontoon vuonna 1994.

Lam oli mukana perustamassa Aasian säveltäjäliittoa. Hän oli sen Hongkongin jaoksen puhemies vuosina 1973–1983 ja Aasian säveltäjäliiton pääsihteeri vuosina 1980–1990. Lam oli myös yksi Composers and Authors Society of Hong Kongin perustajajohtajista ja istui sen hallituksessa vuosina 1977–1994. Vuonna 1983 hän järjesti uudelleen Aasian säveltäjäliiton Hongkongin jaoksen perustamalla Hongkongin säveltäjäkillan, jonka kunniapuheenjohtajaksi hänet valittiin. Vuonna 1999 hän sai Composers and Authors Society of Hong Kongin Hall of Fame Awardin. Vuonna 2007 Lam tuli valituksi International Society for Contemporary Musicin (ISCM) kunniajäseneksi. Hän oli vuonna 1988 taiteellisena johtajana järjestänyt ensimmäisen Aasiassa pidetyn ISCM:n World Music Days -tapahtuman Hongkongissa. Lam sai myös Hong Kong Academy for Performing Artsin kunniatohtorin arvon vuonna 2020 ja sai esittelyn *[[New Grove Dictionary of Music and Musicians]]iin* vuonna 2001.

## Lähteet
‘Uwaynāt

**‘Uwaynāt** () on laaja vuori Saharan autiomaassa. Libyan, Egyptin ja Sudanin rajat kohtaavat vuorella.

‘Uwaynāt kattaa reilun 1500 km2 kokoisen alueen ja sen korkein huippu nousee 1934 metrin korkeuteen. Esihistoriallisena aikana, jolloin Saharan autiomaa oli merta, ‘Uwaynāt on mahdollisesti ollut saari.

Muinaisten egyptiläisten arvellaan todennäköisesti tunteneen ‘Uwaynātin sen keitaiden sekä sadeveden synnyttämien lammikoiden myötä, mutta sittemmin paikka on unohtunut tuhansiksi vuosiksi. ‘Uwaynāt löydettiin uudelleen vasta 1800-luvulla Libyan autiomaahan tehtyjen tutkimusretkien myötä. Englantilaisen aavikkotutkimusmatkailija Ralph Bagnoldin mukaan ‘Uwaynātille saapui ensimmäisenä 1800-luvun alussa nykyisen itäisen Tšadin alueelta pohjoiseen uutta kuljetusreittiä etsimään lähtenyt arabikaravaani. On kuitenkin arveltu, että karavaanin johtaja Shehaymahilla olisi ollut jotain etukäteistietoa paikasta. Noin 3000 vuotta edellisestä tunnetusta egyptiläisten käynnistä ‘Uwaynātilla saapui seuraava egyptiläinen paikalle. Hän oli egyptiläinen aristokraatti Ahmad Muhammad Hassanein Bey, joka kävi paikalla matkatessaan kamelilla pohjoisen Sollumista 3450 km etelään al-Fashiriin. Hassanein Beyn käydessä ‘Uwaynātilla siellä asui noin 150 nykyisen Tšadin alueelta tullutta tubua, jotka olivat paenneet Ranskan siirtomaahallintoa. Seitsemän vuotta myöhemmin tubuista oli kuitenkin jäljellä enää vain kuusi ja vielä kolme vuotta myöhemmin ei enää ketään.

‘Uwaynātin kiviseinämissä on kalliopiirroksia, jotka esittävät karjaeläimiä, kirahveja, leijonia sekä ihmismäisiä olentoja. Piirroksissa ei kuitenkaan esiinny kameleita, joita tuotiin Egyptiin noin 500 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Kalliopiirrokset on luultavasti tehty neoliittisella kaudella kauan ennen muinaisten egyptiläisten valtakautta. Vuonna 2007 alueelta löydettiin kuitenkin piirros, johon on kuvattu Egyptin 11. dynastian faarao Mentuhotep II hänen nimensä kera.

## Lähteet
Oddny Aleksandersen

**Oddny Aleksandersen** (s. 5. helmikuuta 1942 Vesisaari) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän on toiminut Norjan hallintoministerinä vuosina 1992–1993.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Oddny Aleksandersen'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Intercontinental GT Challenge

**Intercontinental GT Challenge** on SRO Groupin kilpa-autosarja, jonka ensimmäinen kausi oli vuonna 2016. Sarja koostuu kestävyysajoista gran turismo -autoilla, jotka ovat FIA GT3 -säädöksien mukaisia.

Sarjassa valmistajat voivat osoittaa ja tukea paikallisia talleja valituissa tapahtumissa saadakseen pisteitä. Ensimmäisellä kaudella 2016 mukana oli neljä valmistajaa, jotka olivat Audi, Bentley, McLaren ja Mercedes. Sarja on kasvanut yhdeksään valmistajaan ja mukaan ovat tulleet Aston Martin, BMW, Ferrari, Honda, Lamborghini ja Porsche. Asiakastallien käyttämisellä autoja ei tarvitse rahdata ympäri maailmaa, jolloin kustannukset laskevat.

Kilpailut voivat olla yksittäisiä tapahtumia, kuten Suzukan 10 tunnin ajo, (jonka järjestää Super GT -sarjaa järjestävä GT Association) ja Bathurstin 12 tunnin ajo (tapahtumaa järjestää Supercars Events), tai kilpailu voi olla osa toista mestaruussarjaa (esimerkiksi Span 24 tunnin ajo, Indianapolisin 8 tunnin ajo ja Kyalamin 9 tunnin ajo), mutta kaikissa kilpaillaan samojen teknisten sääntöjen mukaisilla autoilla. Ensimmäisellä kaudella mukana olivat Bathurstin 12 tunnin ajo, Circuit of the Americasin 6 tunnin ajo, Span 24 tunnin ajo ja Sepangin 12 tunnin ajo. Sarjassa on käytössä Balance of Performance (BoP) -säännöt, joita hallinnoi SRO.

## Lähteet
Tove Strand

**Tove Strand** (aik. *Tove Strand Gerhardsen*; s. 29. syyskuuta 1946 Kongsvinger) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän on toiminut Norjan sosiaaliministerinä 1986–1989 sekä työ- ja hallintoministerinä 1990–1992.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Tove Strand'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla