open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Odessan kansallinen akateeminen ooppera- ja balettiteatteri

**Odessan kansallinen akateeminen ooppera- ja balettiteatteri** () on Odessan kaupungissa Ukrainassa toimiva ooppera- ja balettiteatteri.

## Historia
Ooppera- ja balettiteatteri perustettiin valtiomies Armand Emmanuel du Plessis de Richelieun aloitteesta vuonna 1810. Alkuperäisen rakennuksen suunnitteli Francesco Frapolli, mutta suunnitelmaan vaikuttivat huomattavasti myös Tom de Tomonin siihen tekemät muutokset. Kun rakennus vihittiin käyttöön 10. helmikuuta 1810, käytössä oli 800 paikkaa. Vuonna 1873 alkuperäinen teatteri tuhoutui täysin tulipalossa. Wieniläiset arkkitehdit Ferdinand Fellner ja Hermann Helmer suunnittelivat uuden rakennuksen. Rakennustyöt kestivät kolme vuotta, ja ne saatettiin päätökseen syyskuussa 1887. Yleisölle järjestettiin ensimmäinen esitys uudessa rakennuksessa 1. lokakuuta 1887.

Vuodesta 1894 Odessan ooppera- ja balettiteatterin pääkapellimestarina toimi Josef Přibík, josta sittemmin neuvostoaikoina tuli yksi ensimmäisistä Ukrainan kansantaiteilijan ja sosialistisen työn sankarin arvonimet saaneista. Přibík toimi pääkapellimestarin tehtävissään vuoteen 1937. Ooppera- ja balettiteatteri siirrettiin lokakuun vallankumouksen jälkeen valtion omistukseen, ja vuonna 1926 se sai akateemisen statuksen. 15. maaliskuuta 1925 teatterissa sattui huolimattoman tulenkäsittelyn seurauksena toinen vakava tulipalo Giacomo Meyerbeerin oopperan *[[Le prophète]]* esityksen jälkeen. Esityksiä päästiin kuitenkin jatkamaan jo vuoden kuluttua.

Teatterirakennuksessa tehtiin huomattavia kunnostustöitä vuosina 1955–1967 ja uudemman kerran vuosina 1996–2007. Vuonna 2007 kunnostuksen jälkeisenä avajaispäivänä ooppera- ja balettiteatteri sai kansallisen statuksen.

## Lähteet
Galina Gortšakova

**Galina Vladimirovna Gortšakova** (; s. 1. maaliskuuta 1961 Novokuznetsk) on venäläinen oopperalaulaja, joka on äänialaltaan sopraano.

Gortšakova syntyi oopperalaulajien perheeseen. Perhe muutti Novosibirskiin, jossa Gortšakova suoritti keskeiset opintonsa. Hän saavutti mainetta Sverdlovskissa ja nousi sitten yhdeksi 1990-luvun johtavista venäläisistä sopraanoista. Hän teki ensimmäisen esiintymisensä länsimaissa tulkitsemalla Renatan roolin Sergei Prokofjevin oopperassa *[[Tulienkeli]]* Lontoossa vuonna 1991. Hän loi merkittävän uran Mariinski-teatterissa ja teki kansainvälisesti yhteistyötä Valeri Gergijevin kanssa, vaikka on arvostellut tätä voimakkaasti.

Gortšakova sai Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen. Hän on esiintynyt levytyksillä muun muassa Pjotr Tšaikovskin oopperasta *[[Iolanta]]*. Hän on kuitenkin tulkinnut ansiokkaasti myös italialaista ohjelmistoa, kuten lukuisia rooleja Giuseppe Verdin ja Giacomo Puccinin oopperoista.

## Lähteet
Olof Johannes Arbman

**Olof Johannes Arbman** (Olof (Olle) Johannes Arbman) (16. heinäkuuta 1887 Sundsvall, Ruotsi – 8. marraskuuta 1955 Ragunda, Jämtlanti) oli ruotsalainen luterilainen pappi ja virsirunoilija. 

Arbman kävi koulua Sundsvallissa ja Östersundissa ja opiskeli teologiaa Uppsalassa. Hänet vihittiin papiksi vuonna 1912. Hän toimi kirkkoherran virka-apulaisena Borgsjössä ja Sundsvallissa. 1920 hänet nimitettiin Ragundan seurakunnan komministeriksi ja kirkkoherraksi vuonna 1927. Hän on kirjoittanut useita runokokoelmia ja kotiseutukuvauksia.

Yksi hänen virtensä on Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjassa, virsi 471 "Om Kristus däljes nu för dig" vuodelta 1927. Virsi julkaistiin *Sundsvalls Posten* -lehdessä vuonna 1927 ja Arbmanin runokirjassa *Stämda stränga*r (1931) . Virsikirjaan se tuli vuonna 1937 Emil Liedgrenin muokkaamana ja se on varovasti muokattuna virsikirjan pääsiäisvirsien osastossa. Virren sävelmä on Burkhard Waldiksen sävelmä vuodelta 1553.

Luulajan virsikirjassa virsi oli William Snellin 1966 kääntämänä "Jos Kristusta ei missään näy Kun vaivaa sielunhätä". Vuoden 2002 virsikirjan suomennos on Anna-Maija Raittilan käännös "Voi Kristus olla kätkössä, vaan milloinkaan ei poissa" vuodelta 1999. 

## Lähteet
Nuoret ritarit

***Nuoret ritarit*** (*Young Blades*) on 2005 valmistunut 13 jaksoa pitkä televisiosarja. Sarjassa seikkailee hahmoja teoksesta *[[Kolme muskettisoturia]]* (d'Artagnan, Jacqueline, Siroc ja Ramon). Sarja kuvattiin Vancouverissa Brittiläisessä Kolumbiassa ja sarjan tuotti The Hatchery ja kanadalainen yhtiö Shavick Entertainment, jossa sarjaa esitettiin ensi kerran Yhdysvalloissa 23. tammikuuta vuonna 2005, ja Suomessa sarjaa on esittänyt Nelonen.

## Näyttelijät

## Luettelo jaksoista

# Wanted
# Rub-a-Dub Sub
# Enchanted
# The Exile
# DaVinci's Notebook
# Secrets of the Father
# Four Musketters and a Baby
# Coat of Arms
# The Girl from Upper Gaborski
# The Invincible Sword
# To Heir Is Human
# Chameleon
# Secrets

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Young Blades - TVTropes
Viktor Tatarintsev

**Viktor Ivanovitš Tatarintsev** (; s. 23. lokakuuta 1954) on venäläinen diplomaatti.

Tatarintsev syntyi Neuvostoliiton asevoimien upseerin perheeseen. Hän valmistui vuonna 1980 Neuvostoliiton ulkoministeriön alaisesta Moskovan valtiollisesta kansainvälisten suhteiden instituutista. Samana vuonna hän aloitti työskentelemisen Neuvostoliiton suurlähetystössä Ruotsissa. Hän pysyi sen henkilökunnan jäsenenä vuoteen 1986. Huhtikuusta 2006 tammikuuhun 2010 Tatarintsev työskenteli Venäjän federaation suurlähettiläänä Islantiin. Tämän jälkeen hän johti helmikuusta 2010 toukokuuhun 2014 Venäjän ulkoministeriön toista Euroopan laitosta. 7. toukokuuta 2014 hänestä tuli Venäjän federaation suurlähettiläs Ruotsin kuningaskuntaan. 

Tatarintsev sai vuonna 2010 Venäjän federaation ulkoministeriön kunniatyöntekijän arvonimen ja vuonna 2012 Venäjän kunniamerkin. 12. helmikuuta 2022 julkaistussa *[[Aftonbladet]]in* haastattelussa Tatarintsev totesi, ettei Venäjä välittäisi "paskan vertaa" länsimaiden asettamista lisäpakotteista sitä vastaan. Hänen mukaansa pakotteet olivat tehneet Venäjälle suorastaan hyvää, koska Venäjästä oli tullut "omavaraisempi". Italialaisten ja sveitsiläisten juustojen sijaan Venäjä oli hänen mukaansa oppinut tekemään yhtä hyviä juustoja italialaisten ja sveitsiläisten reseptien pohjalta. Tatarintsev myös syytti länsimaita ymmärtämättömyydestä Venäjän näkökulmaa kohtaan. Tatarintsev totesi lisäksi, ettei Venäjä hyväksyisi Ruotsin mahdollista Nato-jäsenyyttä, mikäli maa sitä hakisi. Hän nimesi Naton laajenemisen merkittävimmäksi Venäjää kohtaavaksi uhaksi. Sen sijaan hän olisi toivonut sotilaallista yhteistyötä Ruotsin ja Venäjän välillä. Hän väitti Venäjän poliittisen johdon syvimmän toiveen olevan Ukrainaa kohtaavan sodan välttäminen.

Tatarintsev puhuu englannin ja ruotsin kieliä. Hän on naimisissa, ja hänellä on poika.

## Lähteet
Stanislav Medvedenko

**Stanislav Jurijovytš ”Slava” Medvedenko** (, s. 4. huhtikuuta 1979 Karapyši, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.

Medvedenko pelasi ammattilaisuransa ensimmäiset vuodet kotimaassaan ja Liettuassa. Vuonna 2000 hän siirtyi NBA-seura Los Angeles Lakersiin jossa voitti NBA:n mestaruuden vuosina 2001 ja 2002. Viimeisellä NBA-kaudellaan 2006–2007 Medvedenko pelasi Atlanta Hawksissa. Hän edusti urallaan myös Ukrainan miesten maajoukkuetta muun muassa vuoden 2005 EM-kilpailuissa.

## Lähteet
* Stanislav Medvedenko Stats Basketball-Reference.com 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Verh’nodniprovsk

**Verh’nodniprovsk** (, ),on kaupunki Kamjansken piirissä Dnipropetrovskin alueella Ukrainassa, Dneprin etelärannalla. Se sijaitsee 25 km luoteeseen Kamjanskesta ja 73 km luoteeseen Dniprosta. Samotkan-joki laskee kaupungin läpi Kamjansken tekojärveen.

Aina 18. heinäkuuta 2020 asti Verh’nodniprovsk oli Verh’nodniprovskin piirin keskus. Piiri lakkautettiin aluehallintouudistuksessa, ja se liitettiin Kamjansken piiriin.

## Historia
Vuonna 1775 ruhtinas Grigori Potjomkin, jolle oli annettu Samotkan-jokea ympäröivät maat sen jälkeen kun Zaporižžjan kasakat oli alistettu Venäjän hallintaan, perusti kasakoiden talvileirin paikalle asutuksen nimeltä Grigorjevskaja. Potjomkin luovutti kaupungin 1785 Venäjän valtiolle, ja sen nimeksi tuli 1787 Novo-Grigorjevka. Vuonna 1806 siitä tuli piirin keskus ja sen nimeksi tuli Verkhnodneprovsk. Kaupunki alkoi kehittyä maaorjien vapauttamisen jälkeen 1861, mutta pysyi 1900-luvulle asti takapajuisena. Kaupunki joutui saksalaisten miehittämäksi toisessa maailmansodassa ja osaksi Ukrainan valtakunnankomissariaattia.

Kaupunki on Volodymyr Štšerbytskyin synnyinpaikka. Tämä toimi Ukrainan neuvostotasavallan kommunistisen puolueen puoluejohtajana vuosina 1972–1989. Runoilijat Aleksandr Puškin (1820) ja Taras Ševtšenko (1843) vierailivat kaupungissa.

## Kuvia

File:Dnipr.JPG|Dnepr-jokea Ver'hnodniprovskin kohdalla
File:Verkhodniprovsk tserkov.JPG|Kirkko Ver'hnodniprovskissa
File:Werhniodniprowsk-1.JPG|Ver'hnodniprovskin keskustaa
File:Zhiliščje v verkhnodniprovskje.JPG|Vanha talo
File:Памятник 10-й гвардейской воздушно-десантной дивизии.jpg|Lentojoukkojen muistomerkki


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Raahen keskustaajama

**Raahen keskustaajama** on Raahen kaupungin hallinnollinen keskus ja vuoden 2019 lopussa Suomen 31. suurin taajama, joka sijaitsee Pohjois-Pohjanmaan maakunnan länsiosassa Raahessa. 

Vuoden 2022 lopussa Raahen keskustaajaman väkiluku oli 18 523 ja pinta-ala 41,54 neliökilometriä. Suurin osa raahelaisista asuu keskustaajamassa. Viimeisen 30 vuoden aikana Raahen keskustaajama on laajentunut ja samalla taajaman sisäinen rakenne on tiivistynyt. Raahen työpaikat ja palvelut keskittyvät keskustaajaman alueelle, erityisesti SSAB:n Raahen terästehtaan ja sairaalan alueille sekä ydinkeskustaan.

## Lähteet
Black Crab

**Black Crab** (*Svart krabba*) on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut ruotsalainen toimintatrilleri, jonka on ohjannut Adam Berg. Hän on myös käsikirjoittanut sen yhdessä Pelle Rådströmin kanssa. Sen pääosissa ovat pääosissa Noomi Rapace, Jakob Oftebro ja Erik Enge.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Natalija Burdeina

**Natalija Andrijivna Burdeina** (, s. 30. tammikuuta 1974 Odessa, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt jousiampuja ja olympiamitalisti.

Burdeina saavutti joukkuekilpailussa olympiahopeaa Sydneyssä 2000, MM-hopeaa Madridissa 2005 ja MM-pronssia New York Cityssä 2003. Hän kilpaili myös Ateenan kesäolympialaisissa 2004. Sisäjousiammunnan MM-kilpailuista Burdeina voitti neljä mitalia.

## Lähteet
* 
* Nataliya Burdeyna World Archery 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Mihail Šuiski

**Mihail Grigorjevitš Šuiski** (; 13. marraskuuta 1883 Novogeorgijevsk – 11. syyskuuta 1953 Perm) oli venäläinen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan baritoni.

Šuiski valmistui kaupallisen alan oppilaitoksesta Harkovassa vuonna 1904. Tämän jälkeen hän opiskeli Pietarin konservatoriossa (1904–1905), professori M. A. Petzin johdolla Kiovassa ja professori Gabekin johdolla Wienissä (1909–1911). Šuiski debytoi vuonna 1909 konsertoimalla Lvivissä. Vuonna 1911 hän esiintyi Wienissä Escamillon roolissa Georges Bizet'n oopperassa *[[Carmen]]*. Vuosina 1911–1912 hän oli esiintyjänä Linzissä; hän osallistui myös Leipzigin oopperan esityksiin. Vuonna 1913 Šuiski palasi Venäjälle, jossa työskenteli vuoteen 1916 saakka laulajana teatterissa Pietarissa. Vuosina 1917–1923 hän teki taiteellista ja pedagogista työtä Jekaterinoslavissa eli nykyisessä Dnepropetrovskissa.

Šuiski lauloi Kiovan oopperassa vuosina 1923–1926 ja matkusti sen kanssa Žytomyriin vuonna 1930. Vuosina 1926–1927 hän lauloi oopperassa Harkovassa. Hän myös opetti musiikkioppilaitoksissa Kiovassa ja sitten vuosina 1931–1932 Odessassa. Vuosina 1930–1931 ja 1933–1949 Šuiski työskenteli Permin ooppera- ja balettiteatterissa. Aikalaistodistusten perusteella häntä pidettiin yhtenä Permin ooppera- ja balettiteatterin virtuoosisimmista esiintyjistä. Permin ooppera- ja balettiteatterissa luomansa uran jälkeen Šuiski omistautui opetustyölle. Hän sai vuonna 1945 Neuvosto-Venäjän kunniataiteilijan arvonimen. Työn punalipun kunniamerkki hänelle myönnettiin vuonna 1946.

Šuiskilla oli rooleja muiden muassa Aleksandr Borodinin, Gioacchino Rossinin, Bizet'n, Giuseppe Verdin, Giacomo Puccinin, Ruggero Leoncavallon, Jacques Offenbachin, Pjotr Tšaikovskin, Mykola Lysenkon ja Marian Kovalin säveltämissä teoksissa. Šuiski esiintyi myös harvinaisemmissa oopperoissa esimerkiksi sellaisilta säveltäjiltä kuin Daniel-François-Esprit Auberilta, Lev Knipperiltä, Borys Ljatošynskyiltä ja Aleksandr Jurasovskilta. Myös Šuiskin poika Jevgeni Mihailovitš Šuiski kuului Permin ooppera- ja balettiteatterin taiteilijoihin. 

## Lähteet
Berehove

**Berehove** (, ) on kaupunki Taka-Karpatian alueella Ukrainan länsiosassa, maanteitse 70 kilometriä aluekeskus Užhorodista kaakkoon. Unkarin raja sijaitsee noin seitsemän kilometriä kaupungista lounaaseen.

Kaupunki on maaseutuvaltaisen Berehoven piirin (207&nbsp;719 as., 2021) hallinnollinen keskus. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 23&nbsp;485 (2021).

Paikkakunta on perustettu 1000-luvulla, erään tulkinnan mukaan Saksin herttuakunnan kolonia-asutuksena. Kaupungin vaakunassa esitetään vuosiluku 1063. Kirjallinen maininta vuodelta 1247, Magdeburgin kaupunginoikeudet se sai vuonna 1342. 


В центрі Берегово.jpg|Berehoven keskustaa.
Станция Берегово (2021, 1).jpg|Berehoven rautatieasema.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*History (epävirallisen sivuston näkemys kaupungin historiasta)  (bereg.net.ua)
Trana

**Trana** () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 3&nbsp;835 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Shaun

**Shaun** on englanninkielinen miehen etunimi. Alkuperältään se on irlantilainen Seán.

Suomessa Shaun-nimen on Digi- ja väestötietoviraston tilastojen mukaan saanut vuoden 2021 loppuun mennessä alle 99 miestä ja alle 15 naista.

## Kuuluisia Shaun-nimisiä
* Shaun, brittiläinen vasemmistolainen tubettaja
* Shaun Bartlett, eteläafrikkalainen jalkapalloilija
* Shaun Bownes, eteläafrikkalainen aitajuoksija
* Shaun Cashman, yhdysvaltalainen animaattori ja ohjaaja
* Shaun Donovan, yhdysvaltalainen poliitikko
* Shaun Evans, englantilainen näyttelijä
* Shaun Heshka, kanadalainen jääkiekkoilija
* Shaun Keeling, eteläafrikkalainen soutaja
* Shaun Livingston, yhdysvaltalainen koripalloilija
* Shaun Maloney, skotlantilainen jalkapalloilija
* Shaun Marsh, australialainen kriketin pelaaja
* Shaun Morgan, eteläafrikkalainen muusikko
* Shaun Murphy, englantilainen snookerin pelaaja
* Shaun O’Hara, amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
* Shaun Tan, australialainen kirjailija ja kuvittaja
* Shaun Torrente, yhdysvaltalainen F1-veneilijä
* Shaun White, yhdysvaltalainen lumilautailija
* Shaun Wright-Phillips, englantilainen jalkapalloilija

## Lähteet
Mihail Gubski

**Mihail Gubski** () on venäläinen ooppera- ja konserttilaulaja, joka on äänialaltaan tenori.

Gubski syntyi Magnitogorskissa ja valmistui Samaran teknillisestä valtionyliopistosta vuonna 1993. Vuonna 1997 hän valmistui Samaran kulttuurin ja taiteiden valtionakatemiasta, jossa häntä oli opettanut professori Galina Sorokina. Vuonna 1994 Gubskista tuli Samaran akateemisen ooppera- ja balettiteatterin solisti, ja vuonna 1997 hän liittyi solistina Moskovan Novaja-oopperateatterin palvelukseen. Vuonna 2001 hän aloitti esiintymisen Moskovan Bolšoi-teatterissa.

Gubskilla on ollut rooleja oopperoissa sellaisilta säveltäjiltä kuin Pjotr Tšaikovskilta, Modest Mussorgskilta, Nikolai Rimski-Korsakovilta, Giuseppe Verdiltä, Sergei Prokofjevilta, Alban Bergiltä, Igor Stravinskylta, Stanisław Moniuszkolta, Giacomo Puccinilta, Sergei Rahmaninovilta, Alexander von Zemlinskylta, Gaetano Donizettilta, Charles Gounod'lta, Alfredo Catalanilta, Sergei Slonimskilta ja Pietro Mascagnilta. Gubskin konserttiohjelmistoon ovat kuuluneet muiden muassa Stravinskyn *[[Les noces]]*, Rahmaninovin *[[Kellot (sinfonia)|Kellot]]*, Verdin *[[Requiem (Verdi)|Requiem]]* ja Johann Sebastian Bachin *[[H-mollimessu]]*.

Kansainvälisillä kiertueilla Gubski on esiintynyt Yhdysvalloissa, Kanadassa, Japanissa, Ranskassa, Saksassa, Itävallassa, Italiassa, Sveitsissä, Suomessa, Sloveniassa ja Puolassa. Vuonna 2007 Gubski sai nimityksen Samaran akateemisen ooppera- ja balettiteatterin taiteelliseksi johtajaksi. Hän on saanut urallaan lukuisia palkintoja ja tunnustuksia Venäjällä ja muissa maissa.

## Lähteet
Heorhi Leontšuk

**Heorhi Ihorovytš Leontšuk** (, s. 24. toukokuuta 1974 Potsdam, Itä-Saksa) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt purjehtija ja olympiamitalisti.

Leontšuk saavutti Rodion Lukan kanssa 49er-luokan olympiahopeaa Ateenassa 2004. Hän kilpaili myös Sydneyn 2000 ja Pekingin 2008 kesäolympialaisissa ja voitti useamman MM-mitalin.

## Lähteet
* 
* George Leonchuk World Sailing 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Andrei Denisov

**Andrei Ivanovitš Denisov** (; s. 3. lokakuuta 1952 Harkova) on venäläinen poliitikko ja diplomaatti.

Denisov valmistui vuonna 1974 Neuvostoliiton ulkoministeriön alaisesta Moskovan valtiollisesta kansainvälisten suhteiden instituutista. Hän on toiminut Venäjän varaulkoministerinä vuosina 2001–2004 ja 2006–2013. Vuosina 2000–2001 Denisov oli Venäjän suurlähettiläänä Egyptissä. Vuosina 2004–2006 hän toimi Venäjän federaation pysyvänä YK-edustajana ja edustajana ssa. Tässä asemassa häntä oli edeltänyt Sergei Lavrov. 22. huhtikuuta 2013 Denisovista tuli Venäjän suurlähettiläs Kiinaan. Hän on toiminut myös Venäjän kansainvälisten asioiden neuvostossa.

Denisov on naimisissa, ja hänellä on tytär. Hän puhuu kiinan ja englannin kieliä. Hänelle on myönnetty Kunniamerkki ansioista isänmaalle (neljännessä luokassa, 2007), Venäjän kunniamerkki (2010) ja Ystävyyden kunniamerkki (2012). Vuonna 2005 Denisov sai Venäjän federaation diplomaattisen palvelun kunniatyöntekijän arvonimen.

## Lähteet
Lauri Läänemets

**Lauri Läänemets** (s. 31. tammikuuta 1983 Tallinna) on virolainen poliitikko ja  Sosiaalidemokraattisen puolueen puheenjohtaja helmikuusta 2022. Hän oli Viron nykyinen sisäministeri heinäkuusta 2022 maaliskuuhun 2025. Hän on istunut riigikogussa vuodesta 2019.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Lauri Läänemets'' Riigikogun verkkosivuilla
Monthelie

**Monthelie** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 8 kilometriä Beaunen kaupungista lounaaseen.

Kunnan keskustassa on alkujaan 1100-luvun lopulla rakennettu romaaninen Saint-Germain l'Auxerrois’n kirkko. Kirkkoa on kuitenkin muutettu useasti 1300- ja 1500-luvuilla. Kirkontornin kattoon on käytetty värikkäitä burgundilaisia kattotiiliä. Kirkon vieressä on 1700-luvulla rakennettu linna *Château de Monthelie*. Se rakennettiin samalla paikalla olleen Clunyn luostarin omistuksessa olleen rakennuksen paikalle.

## Viinintuotanto
Kunta sijaitsee Côte de Beaunen viinintuotantoalueella, ja siellä tuotetut viinit saavat käyttää Monthelie (AOC) laatumerkintää.


Tiedosto:Monthelie.JPG|Saint-Germain l'Auxerrois’n kirkko
Tiedosto:Monthelie Château 1.jpg|Château de Monthelie


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mihail Zygar

**Mihail Viktorovitš Zygar** (; s. 1981) on venäläinen toimittaja ja kirjailija. Hän toimi vuosina 2010–2015 *[[Dožd]]*-televisiokanavan päätoimittajana. Hänen julkaisujensa joukossa on *Putinin sisäpiiri – Nyky-Venäjän lyhyt historia* (*Vsja kremlevskaja rat*, 2015; suomentanut Jukka Mallinen Otavalle 2016). Zygarille myönnettiin vuonna 2014 Committee to Protect Journalists -järjestön (CPJ) kansainvälinen lehdistönvapauspalkinto.

Ennen uraansa itsenäisellä *Dožd*-kanavalla Zygar työskenteli *[[Russki Newsweek]]in* ja *[[Kommersant]]in* palveluksessa. Tuolloin hän kuvasi konflikteja Palestiinassa, Libanonissa, Irakissa, Serbiassa ja Kosovossa.

## Kirjat

* *Putinin sisäpiiri: Nyky-Venäjän lyhyt historia* (suom. Jukka Mallinen) Helsingissä: Kustannusosakeyhtiö Otava, 2016. 
* *Sota ja rangaistus – Putin, Zelenskyi ja Venäjän hyökkäys Ukrainaan*. (suom. Kyösti Karvonen) Helsinki: Otava, 2023. 

## Lähteet
Tjatšiv

**Tjatšiv** () on kaupunki Taka-Karpatian alueella Ukrainan länsiosassa, Tysajoen rannalla, maanteitse noin linnuntietä noin 115 kilometriä aluekeskus Užhorodstä itäkaakkoon.

Kaupunki on maaseutuvaltaisen Tjatšivin piirin (184&nbsp;532 as., 2021) hallinnollinen keskus. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 8&nbsp;943 (2021).

Kaupunki on perustettu 1200-luvun puolivälissä. Unkarin kuningas myönsi sille kaupunginoikeudet vuonna 1329. 


Tyachiv, Zakarpats'ka oblast, Ukraine - panoramio - tokarivan.jpg|Tjatšivin hallintorakennuksia.
Church in Tiachiv (5674).jpg|Kirkko Tjatšivissa.
Tecso kozpont - Tiachiv main street.png|Katunäkymä.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Polina Bogusevitš

**Polina Sergejevna Bogusevitš** (; s. heinäkuu 2003 Moskova) on venäläinen poplaulaja. Hän voitti viidennentoista lasten Eurovision laulukilpailun 2017 Tbilisissä kappaleellaan "Wings" 188:lla pisteellä. Toiseksi sijoittui Georgian Grigol Kipshidze (185 pistettä) ja kolmanneksi Australian Isabella Clarke. Bogusevitš oli toinen lasten Eurovision laulukilpailun voittanut Venäjän edustaja.

Bogusevitš osallistui vuonna 2014 *[[Golos. Deti]]* -ohjelman ensimmäiselle tuotantokaudelle. Hän myös sai toisen palkinnon New Wave Junior -kilpailussa. Vuonna 2015 Bogusevitš voitti San Remon kansainvälisen juniorikilpailun, ja vuonna 2016 hän pääsi Bitva talantov -laulukilpailun superfinaaliin. Vuonna 2016 Bogusevitš myös osallistui Fonograf-orkesterin Sergei Žilinin 50-vuotisjuhlakonserttiin Moskovan Kremlissä.

Bogusevitšille lasten Eurovision laulukilpailun voiton vuonna 2017 tuonut "Wings"-kappale oli alkuperäiseltä venäjänkieliseltä nimeltään "Krylja".  Sen tekijä oli Taras Demtšuk.

## Lähteet
Tšortkiv

**Tšortkiv** () on kaupunki Ternopilin alueella Ukrainan länsiosassa, maanteitse noin 75 kilometriä aluekeskus Ternopilistä etelään.

Kaupunki on maaseutuvaltaisen Tšortkivin piirin (326&nbsp;745 as., 2021) hallinnollinen keskus. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 28&nbsp;393 (2021).

Kaupunki on mainittu historiallisissa dokumenteissa ensimmäisen kerran vuonna 1427 Tšartkovitsen () kylänä. Magdeburgin kaupunginoikeudet se sai, ja nykyinen nimi on peräisin vuodelta 1522, jolloin paikkakunta oli tullut szlachtaan kuuluvan Jerzy Czortkowskin omistukseksi, ja jonka nimi ilmeisesti vaikutti kaupungin nimeen. Hän rakensi sinne puisen linnoituksen, joka 1600-luvun alkupuolella korvattiin kivestä rakennetulla linnalla.


F.Chortkiv010.JPG|Tšortkivin kaupunkia.
Chortkiv Polkova church.JPG|Tšortkivin linnoituksen jäänteitä ja ympäröivää kaupunkia, mm. Pokrovan kirkko.
Чортков. Новая ратуша..jpg|(Uusi) raatihuone eli kaupungintalo.
St Stanislav Church in Chortkiv.jpg|Pyhän Stanislavin kirkko.
Чортків4497.jpg|Puukirkko vuodelta 1630.
Полкова церква P1190065.jpg|Pokrovan kirkko Tšortkivissa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Leo Luthando

**Leo Luthando Pakarinen** on eteläafrikkalais-suomalainen muusikko.

Hän tuli tunnetuksi vuoden 2018 Idolsissa ja toimi myöhemmin tuomarina ''All Together Now Suomi'' -ohjelmassa. Hän levyttää musiikkinsa Universal Musicille ja Rähinä Recordsille yhteistyössä Kaiku Entertainmentin kanssa. Pakarinen oli myös mukana ''Temptation Island Suomi'' -ohjelman 11. kaudella.

## Lähteet
Rodion Luka

**Rodion Myh’ailovytš Luka** (, s. 29. lokakuuta 1972 Vyšhorod, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt purjehtija ja olympiamitalisti.

Luka saavutti Heorhi Leontšukin kanssa 49er-luokan olympiahopeaa Ateenassa 2004. Hän kilpaili myös Atlantan 1996, Sydneyn 2000 ja Pekingin 2008 kesäolympialaisissa ja voitti useamman MM-mitalin.

## Lähteet
* 
* Rodion Luka World Sailing 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Birger Stenman

**Birger Erland Stenman** (9. lokakuuta 1909 Viipuri – 24. huhtikuuta 1989 Kotka) oli suomalainen telinevoimistelija ja lajin valmentaja sekä voimisteluliiton puheenjohtaja. Ammatiltaan hän oli hammaslääkäri.

Birger Stenman kävi koulunsa Kotkassa, jossa tuli ylioppilaaksi vuonna 1931. Sen jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopiston voimistelulaitoksella, jossa suoritti vuonna 1933 voimistelunopettajan tutkinnon. Sen jälkeen hän jatkoi opintojaan lääketieteellisessä tiedekunnassa ja suoritti vuonna 1936 hammaslääketieteen lisensiaatin (HLL) tutkinnon. Sen jälkeen hän toimi hammaslääkärinä Karhulassa. 

Birger Stenman oli Suomen telinevoimistelujoukkueen jäsen vuoden 1928 Amsterdamin olympialaisissa. Joukkue sijoittui kisoissa viidenneksi, ja Stenmanin oma sijoitus yhteispisteissä oli 66. Samana vuonna hän voitti nuorten Suomen mestaruuden telinevoimistelussa. Vuonna 1931 hän osallistui yhdessä Heikki Savolaisen kanssa MM-kisoihin Pariisissa.

Stenmanista tuli jo voimistelu-uran aikana valmentaja vuonna 1930. Vuodesta 1932 lähtien hän toimi Suomen voimistelumaajoukkueen valmennustehtävissä. Neljä vuotta myöhemmin Berliinin olympialaisissa hän toimi olympiajoukkueen voimistelijoiden apuvalmentajana ja vuodesta 1937 päävalmentaja Yrjö Nykäsen päävalmentajakauden jälkeen. Näin hänestä tuli Lontoossa vuonna 1948 Suomen kaikkien aikojen menestyksekkäimmän voimistelujoukkueen valmentaja Suomen voittaessa joukkuevoimistelun ja useita henkilökohtaisia mitaleita. Voimistelujoukkueen valmentajaura jatkui vielä Helsingin vuoden 1952 ja Melbournen vuoden 1956 kesäolympialaisissa, joissa Suomen joukkue sijoittui molemmissa pronssille joukkueena.

Telinevoimistelijoiden valmennus-uran lisäksi hän oli seura-aktiivi osallistuen Karhulan Katajaisten, Sunilan Sisun ja Kotkan Innon johtokuntiin joko jäsenenä tai puheenjohtajana. Suomen Voimisteluliiton johtokuntaan hän kuului vuodesta 1933, vuodesta 1958 valmennusvaliokunnan puheenjohtaja ja vuosina 1968–1969 Suomen Voimisteluliiton puheenjohtaja. Voimisteluliiton puheenjohtajuuden myötä hän toimi vuosina 1967–1969 Olympiakomitean hallituksessa sekä valtuuskunnassa 1967–1972. Urheiluansioistaan Stenmanille myönnettiin Suomen urheilun kultainen ansioristi vuonna 1970.

## Lähteet
De La Fratta

**De La Fratta**, joka tunnetaan myös nimellä **Cesta**, on linnoituksen torni, joka sijaitsee yhdellä kolmesta huipusta San Marinon kaupungin yläpuolella San Marinon valtiossa.

De La Fratta sijaitsee Monte Titanon korkeimmalla vuorenhuipulla. San Marinon lipussa ja vaakunassa on kuvattu Guaitan ja Montalen ohella De La Frattan torni. Torni sijaitsee hieman etelään maan keskikohdasta. Tornissa toimii museo, joka perustettiin vuonna 1956 Pyhän Marinuksen kunniaksi. Siellä on nykyään yli 1&nbsp;550 asetta, jotka ovat peräisin keskiajalta nykyaikaan ulottuvalta ajanjaksolta.

## Lähteet
Alessandro Alessandroni

**Alessandro Alessandroni** (18. maaliskuuta 1925 Rooma, Italia – 26. maaliskuuta 2017 Swakopmund, Namibia) oli italialainen elokuvamusiikin säveltäjä, multi-instrumentalisti, sovittaja, kapellimestari ja kuoronjohtaja.

Alessandroni tuli alun perin tunnetuksi työstään spagettiwestern-genren elokuvissa. Hän oli muun muassa viheltäjänä elokuvissa *[[Hyvät, pahat ja rumat]]*, *[[Huuliharppukostaja]]* ja *[[Kourallinen dollareita]]*. Alessandroni myös johti vokaalikokoonpanoa I Cantori Moderni di Alessandroni, jossa olivat mukana hänen vaimonsa Giulia De Mutiisin lisäksi myös Edda Dell’Orso, Augusto Giardino, Franco Cosacchi, Nino Dei, Enzo Gioieni ja Gianna Spagnuolo. Kokoonpano omaksui scat-laulun kaltaisen sanattoman laulutyylin. Alessandroni lauloi myös Piero Umilianin kappaleessa "Mah-nà mah-nà", joka nousi entistä suurempaan maineeseen Muppetien show’n myötä. Alessandroni oli Ennio Morriconen lapsuudenystävä.

Alessandroni loi monipuolisen uran musiikin parissa, ja hän vaikutti myös avantgardeen ja kokeelliseen musiikkiin. Hänen yhteistyökumppaniensa joukossa olivat mainittujen lisäksi Francesco De Masi, Egisto Macchi, Sandro Brugnolini ja Oronzo De Filippi. Kaikkiaan Alessandroni sävelsi musiikin noin neljäänkymmeneen elokuvaan. Lisäksi hän sävelsi runsaasti tuotantomusiikkia.

Alessandroni asui kuolemansa aikaan Namibian Swakopmundissa. Hän kuoli siellä kotonaan 92-vuotiaana sairastuttuaan syöpään. Leskeksi jäi hänen uusi vaimonsa, valokuvaaja Margaret Courtney-Clarke. Pariskunta oli tavannut toisensa hyväntekeväisyyskonsertissa Italiassa vuonna 2000, asunut alun perin Italiassa ja muuttanut vuonna 2009 Swakopmundiin vaimon isän luokse. Alessandronilla oli poika ja tytär.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Alessandro Alessandronin viralliset kotisivut 
*
Oscar Ghiglia

**Oscar Ghiglia** (13. elokuuta 1938 Livorno – 3. maaliskuuta 2024) oli italialainen klassisen musiikin kitaristi.

Ghiglia syntyi taiteelliseen perheeseen. Hänen isänsä ja isoisänsä olivat taidemaalareita, äiti edistynyt pianisti. Ghiglia itsekin aloitti varhain kuvataiteellisen työn, mutta suuntautui pian enemmän musiikkiin. 14-vuotiaana hän aloitti klassisen kitaransoiton opinnot Rooman Conservatorio Santa Ceciliassa. Siellä hän sai kunniasertifikaatteja sekä kitaransoitossa että teoreettisissa oppiaineissa. Vuonna 1957 Ghiglia aloitti Andrés Segovian johdolla opiskelun Sienan Accademia Musicale Chigianassa ja sitten Espanjan Santiago de Compostelassa (1958–1963). Segovian ohjaus vaikutti hänen taiteelliseen kehitykseensä huomattavissa määrin. Ghiglia sai opetusta myös venezuelalaiselta virtuoosi Alirio Díazilta.

Valmistuttuaan Accademia Musicale Chigianasta vuonna 1962 Ghiglia sai merkittäviä palkintoja, kuten ensipalkinnot Orensen kitarakilpailussa, Santiago de Compostelan kitarakilpailussa (1963) ja Radio Francen kansainvälisessä kitarakilpailussa (1963). Viimeksi mainitun voittonsa jälkeen Ghiglia pääsi stipendillä Pariisin Schola Cantorumiin, jossa hän opiskeli musiikin historiaa Jacques Chailleyn johdolla vuosina 1963–1964. Kesällä 1964 Segovia valitsi Ghiglian avustajakseen Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssä pitämilleen kursseille. Sittemmin Ghiglia on pitänyt konsertteja ja johtanut mestarikursseja eri puolilla maailmaa. Ensimmäiset kiertueensa hän teki Yhdysvaltoihin ja Japaniin vuosina 1964–1965. Ison-Britannian-ensiesiintymisensä hän teki vuonna 1966.

Ghiglian yhteistyökumppaneihin ovat esiintyjinä ja levyttäjinä kuuluneet muiden muassa Victoria de los Ángeles, Jan DeGaetani, Gerald English, John McCollum, Jean-Pierre Rampal, Julius Baker, Giuliano Carmignola, Franco Gulli, Salvatore Accardo ja Régis Pasquier. Ghiglia kuului myös International Classic Guitar Quartetin perustajajäseniin. Hän on tehnyt levytyksiä Angel ja Nonesuch Records -yhtiöille. 

Ghiglia perusti vuonna 1969 Aspenin musiikkijuhlien ja -koulun (Colorado) kitaransoiton laitoksen. Siellä hän opetti kahdenkymmenen vuoden ajan. Hänellä on ollut lukuisia vierailevia professuureja ja taiteilijaresidenssejä. Hän perusti Gargnanon kansainvälisen kitarakilpailun. Vuosina 1983–2005 Ghiglia opetti Baselin musiikkiyliopistossa Sveitsissä. Vuonna 2004 hän sai Hartfordin yliopiston kunniatohtorin arvon. Accademia Musicale Chigianassa opettamisen hän aloitti vuonna 1976. Hänen opiskelijoidensa joukossa ovat olleet Marcin Dylla, Eliot Fisk, Shin-ichi Fukuda, Stefano Grondona, Sharon Isbin ja Elena Papandreou.

## Lähteet
Giorgio Starace

**Giorgio Starace** (s. 23. helmikuuta 1959 Viterbo) on italialainen diplomaatti.

Starace valmistui Napolin Nunziatella-sotilaskoulusta ja sitten poliittisessa taloustieteessä Milanon Bocconi-yliopistosta vuonna 1982. Hän aloitti diplomaattisen uransa vuonna 1985. Vuonna 2002 Staracesta tuli varasuurlähettiläs New Delhissä, Intiassa. Vuonna 2010 hän lähti suurlähettilääksi Abu Dhabiin, Arabiemiraatteihin, josta palasi Italiaan vuonna 2015. 27. maaliskuuta 2017 hän aloitti toimimisen Italian suurlähettiläänä Japanissa. Vuonna 2021 hän siirtyi suurlähettilääksi Venäjälle. Starace on palvellut myös Italian suurlähetystöissä Guatemalassa ja Kiinassa, neuvonantajana Italian YK-lähetystössä New Yorkissa sekä Italian ulkoministeriön alaisuudessa erikoisedustajana Libyassa.

Vuonna 2016 Staracesta tuli Italian tasavallan ansioritarikunnan komentaja.

## Lähteet
Tsirkon

**3M22 Tsirkon** (, *[[zirkoni]]*), ) on venäläinen hypersooninen risteily- ja meritorjuntaohjus. Sen nopeudeksi on esitetty yhdeksänkertainen äänennopeus ja kantomatkan 1000 km.

Ohjus on kaksivaiheinen: ensimmäinen, kiinteäpolttoaineinen rakettimoottori antaa ohjukselle tarvittavan alkuvauhdin, jotta toisen vaiheen scramjet-moottori voi käynnistyä. Tulevaisuudessa mahdollisesti kehitetään Tupolev Tu-160/M/M2-koneesta laukaistava kevyempi versio. Koneen kahden Machin huippunopeuden pitäisi mahdollistaa ensimmäisen vaiheen jättäminen pois.

Venäjä on väittänyt ohjuksen koelaukaisussa saavuttaneen 500 kilometrin kantomatkan ja kahdeksankertaisen äänennopeuden. Tsirkonin ensimmäinen onnistunut koelaukaisu sukellusveneestä oli 2021.

Ohjusta on mahdollisesti käytetty Ukrainassa helmikuussa 2024. Ukrainalaislähteiden mukaan todennäköisesti ammuttu ohjus olisi ollut prototyyppisarjan Tsirkon-ohjus, jonka lennon Ukrainan ilmatorjunta pystyi katkaisemaan. Tsirkon-ohjuksen suurin lentonopeus saavutetaan lakikorkeuden lähettyvillä, mutta lähestyessään kohdettaan matalalla ohjus voisi ukrainalaisarvion mukaan lentää vain 3-4 Machin nopeudella, jolloin se voidaan ampua alas esimerkiksi uudemmilla Patriot-ilmatorjuntaohjusjärjestelmillä.

Ohjus on tarkoitus lisätä Pjotr Veliki ja Admiral Nahimov -ohjusristeilijöiden aseistukseen.

}}

## Aiheesta muualla

* Janne Ahjopalo (13.2.2024) Harvinainen video Ukrainasta: Tältä näyttävät Kiovaan iskeneen venäläisen yliääniohjuksen sirpaleet (mtvuutiset.fi)
Roberts Ķīlis

**Roberts Ķīlis** (14. maaliskuuta 1968 – 19. maaliskuuta 2022) oli latvialainen poliitikko ja sosiaaliantropologi, joka toimi Latvian opetus- ja tiedeministerinä.

## Elämäkerta
Ķīlis suoritti kandidaatin tutkinnon Latvian yliopistosta (1991) filosofiasta ja tohtorin tutkinnon Cambridgen yliopistosta (1999) sosiaaliantropologiasta. Vuodesta 1994 lähtien hän toimi apulaisprofessorina Tukholman kauppakorkeakoulussa Riiassa.

Ķīlis nimitettiin Latvian opetus- ja tiedeministeriksi lokakuussa 2011. Terveysongelmien vuoksi hän erosi tehtävästään huhtikuussa 2013.

## Lähteet
OMP

**OMP** voi tarkoittaa seuraavia:

* OMP Group, suomalainen konepajayritysten ryhmä
* OMP, *Russian Open mobile platform*, *[[Aurora OS]]*, venäläinen Linux-pohjainen älypuheinkäyttöjärjestelmä.
Syvissä vesissä

**Syvissä vesissä** tarkoittaa seuraavia asioita:

* *[[Syvissä vesissä (vuoden 1981 elokuva)|Syvissä vesissä]]* (), Michel Devillen ohjaama elokuva vuodelta 1981
* *[[Syvissä vesissä (vuoden 2022 elokuva)|Syvissä vesissä]]* (), Adrian Lynen ohjaama elokuva vuodelta 2022
* *[[Syvissä vesissä (Patricia Highsmithin romaani)|Syvissä vesissä]]* (), Patricia Highsmithin romaani vuodelta 1957
* *Syvissä vesissä* (), Viveca Stenin romaani vuodelta 2008
* *[[Syvissä vesissä (televisiosarja)|Syvissä vesissä]]* (), australialainen televisiosarja vuosilta 1998–2000 ja 2019 
* *[[Syvissä vesissä (albumi)|Syvissä vesissä]]*, suomalainen kokoelma-albumi vuodelta 2009
Kazungula

**Kazungula** on pieni rajakaupunki Sambiassa. Kaupunki sijaitsee Sambesijoen pohjoisrannalla noin 70 km länteen Livingstonen kaupungista. Kazungulan edustalla Sambian, Namibian, Botswanan ja Zimbabwen rajat lähestulkoon kohtaavat Sambesijoella. Namibian ja Zimbabwen erottaa toisistaan vain noin 150 metriä pitkä kaistale Sambian ja Botswanan välistä rajaa, joten joella on lähes vierekkäin kaksi pistettä, joissa kolmen valtion rajat kohtaavat.

Kazungulan kohdalle valmistui toukokuussa 2021 suuri silta Sambesijoen yli Sambiasta Botswanan samannimiseen Kazungulan rajakaupunkiin. Silta korvaa aiemmin käytössä olleen lauttayhteyden ja sillalla kulkee sekä maantie että rautatie.
Yrjö Sjöblom

**Yrjö Martti Sjöblom** (3. elokuuta 1910 Uudenkaupungin maalaiskunta – 4. tammikuuta 1979 Uusikaupunki) oli suomalainen rakennusmestari, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Sjöblomin vanhemmat olivat maanviljelijä Frans Henrik Sjöblom ja Olga Fredrika Lydman ja puoliso vuodesta 1931 Ida Adele Mattson. Sjöblom valmistui rakennusmestariksi Turun teknillisestä koulusta vuonna 1943, toimittuaan jo vuodesta 1941 rakennustehtävissä puolustusministeriön työmailla. Valmistuttuaan hän työskenteli vuoteen 1946 asti vanhempana rakennusmestarina Turun laivastoaseman rakennustyömaalla ja sitten Pauli Lappalaisen Kivikartio-yhtiön palveluksessa.

Oman rakennusliikkeen Sjöblom perusti vuonna 1947 Martti Varpen kanssa. Vuonna 1950 siitä tuli Rakennustoimisto Laipio, jonka toimitusjohtaja Sjöblom oli vuoteen 1957 asti. Seuraavana vuonna hän perusti yhdessä muiden kanssa Rakennusvasara-yhtiön ja alkoi sen toimitusjohtajaksi. Yhtiö rakensi asuin-, liike- ja tuotantotiloja sekä kouluja etenkin Varsinais-Suomen  alueella ja toteutti Uudessakaupungissa myös kokonaisen Sorvakon asuinalueen. Rakennusvasara-yhtiön toiminta jaettiin vuonna 1969 kolmeen eri yritykseen, jotka olivat Rakennusvasaran ohella Rakennusliike K. Uusitalo ja Varpe.

Liiketoimintansa ohella Sjöblom osallistui oman alansa yhteistyöhön ja kunnallispolitiikkaan. Hän oli muun muassa Uudenkaupungin kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsen. Teollisuusneuvoksen arvonimen Sjöblom sai vuonna 1969.

## Lähteet
Adam Teodor Strömberg

**Adam Theodor (Thore) Strömberg** (5. kesäkuuta 1820 Strängnäs, Södermanland, Ruotsi – 3. toukokuuta 1889 Strängnäs) oli ruotsalainen luterilainen pappi, tuomiorovasti, piispa sekä poliitikko.

Strömbergin suku oli kotoisin Suomesta. Hän valmistui ylioppilaaksi Uppsalassa 1938, filosofian kandidaatiksi 1848 ja tohtoriksi 1848. Hän toimi opettajana Strängnäsissä ja Örebrossa. Vuosina 1861–1862 hän opiskeli teologiaa Uppsalassa ja vihittiin papiksi 1863. 1864 hänet nimitettiin Strängnäsin tuomirovastiksi. Vuonna 1880 hän toimi Tukholman Suurkirkkoseurakunnan pastor primariuksena ja valittiin 1881 piispaksi Strängnäsin hiippakuntaan. Vuosia 1876–1878 hän oli valtiopäivien toisen kamarin jäsen. Vuonna 1868 hän sai Lundin yliopiston kunniatohtorin arvon. Hänet valittiin myös jäseneksi virsikirjan tarkastuskomiteaan.

Vuonna 1883 hän julkaisi kokoelman *Andliga sånger för den enskilda andakten* (Hengellisiä lauluja yksityistä hartautta varten). Laulut olivat siinä kirkkovuoden sunnuntaiden mukaisessa järjestyksessä. Kokoelmassa oli virsi "Två väldiga strida om människans själ", joka oli alkuaan kuulunut piispan saarnaan Strängnäsin tuomiokirkossa. Virsi liitettiin Ruotsin kirkon vuoden 1937 virsikirjaan ja pienin muutoksin se on edelleen virsikirjassa virsi 536.

Virren suomenkielinen teksti Luulajan virsikirjassa on William Snellin kännös vuodelta 1968 "Kaks väkevää sielussa kamppailee, Että puoleensa ihmisen saisi", virsi 266. Vuoden 2002 virsikirjassa se on Pekka Kivekkään 1998 tekemänä käännöksenä "Käy ihmisen sielusta taistelua niin kiivaasti mahtia kaksi".

## Lähteet
Kazungulan silta

**Kazungulan silta** on virallisesti 10. toukokuuta 2021 avattu silta Sambesi-joen yli Sambiasta Botswanaan. Sen pituus on 923 metriä.

Silta korvasi vanhan ponttoonialusyhteyden joen yli helpottaen kansainvälistä liikennettä. Sillalla kulkee kaksi ajoväylää molempiin suuntiin, yksiraiteinen junarata sekä jalankulkuväylät sillan molemmilla laidoilla.

Sillan kokonaiskustannukset olivat 259,3 miljoonaa dollaria.

## Lähteet
A Cure for Wellness

**A Cure for Wellness** on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut kauhuelokuva, jonka on ohjannut Gore Verbinski ja käsikirjoittanut Justin Haythe. Elokuva perustuu Verbinskin ja Haythen kirjoittamaan tarinaan, jonka inspiraationa toimi Thomas Mannin romaani *[[Taikavuori]]* (1924). Elokuvan pääosia esittävät Dane DeHaan, Jason Isaacs ja Mia Goth.

*A Cure for Wellness* sai maailmanensi-iltansa 10. joulukuuta 2016 ja Suomen ensi-iltansa 17. helmikuuta 2017. Elokuva sai pääosin ristiriitaisia arvosteluja. Sitä kiitettiin visuaaleista, kuvauksesta, roolisuorituksista ja kunnianhimosta, mutta kritisoitiin pituudesta, käsikirjoituksesta ja kerronnasta. Elokuva oli taloudellisesti tappiollinen. Se tuotti vain noin 26 miljoonaa dollaria, kun budjetti oli 40 miljoonaa dollaria. Elokuva jäi Lisa Banesin viimeiseksi ennen hänen kuolemaansa kesäkuussa 2021.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto 
*
Giorgio Venturi

**Giorgio Venturi** (s. 23. kesäkuuta 1966 Salerno) on italialainen kuulantyöntäjä. Hänen ennätyksensä on 19,67 metriä kesäkuulta 1996.

Venturi voitti vuonna 1989 Italian mestaruuden tuloksella 18,08. Hän edusti Italiaa sisäratojen EM-kilpailuissa 1996 sekä saman vuoden Atlantan kesäolympialaisissa, muttei päässyt kummissakaan kisoissa finaaliin.

## Lähteet
Inner Temple

**The Honourable Society of the Inner Temple** on Lontoon Cityssä sijaitseva oikeudenkäyntiasianajajien ammatillinen yhteisö eli Inn of Court. Se on yksi neljästä Inn of Courtista, joiden tehtävänä on kouluttaa oikeudenkäyntiasianajajia. Kolme muuta ovat Middle Temple, Gray’s Inn ja Lincoln’s Inn. Asianajajana (*barrister*) toimiminen Englannissa ja Walesissa edellyttää Inn of Courtin hyväksyntää (*call to the bar*). 

Inner Temple on toiminut 1300-luvulta lähtien Fleet Streetin eteläpuolisella Templen alueella, jossa on Temppeliritareiden entinen Englannin-päämaja Temple Church. Jokainen Inn of Court on riippumaton Lontoon lordipormestarin ja piispan määräysvallasta, ja niillä on omat hallintoelimet, joita sanotaan parlamenteiksi. 

Tunnettuja Inner Templessä opiskelleita henkilöitä ovat muun muassa Clement Attlee, Francis Drake, Mahatma Gandhi, John Maynard Keynes, Jawaharlal Nehru ja Bram Stoker. Ensimmäinen Inner Templessä asianajajaksi valmistunut nainen oli Ivy Williams vuonna 1922.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Johan Hjertén

**Johan Hjertén** (7. heinäkuuta 1781 Hjärttorp, Od, Länsi-Götanmaa – 10. helmikuuta 1835) oli ruotsalainen luterilainen pappi ja virsirunoilija.

Hjertén oli rusthollarin poika, ja valitsi sukunimen syntymäpaikkansa mukaan. Hän valmistui ylioppilaaksi Uppsalassa vuonna 1805 ja vihittiin papiksi 1806. Hänestä tuli Ulricehamnin lähellä olevan Hällstadin seurakunnan komministeri vuonna 1816 ja kirkkoherra 1826.

Hän osallistui 1800-luvun alun virsikirjan uudistustyöhön lähettämällä 39 virttä J O. Wallinin johtamalle virsikirjakomitealle. Wallin muokkasi niitä, ja kuusi niistä tuli vuoden 1819 virsikirjaan. Vuoden 1986 virsikirjassa on jäljellä Hjerténin kirjoittamia säkeistöjä virressä 274 ”Jesus, gör mig så till sinnes”. Hjerténin virressä on alkuaan ollut viisi säkeistöä, mutta virsikirjassa niistä on 4. ja 5. säkeistö virren 1. ja 2. säkeistöinä. Muut säkeistöt ovat Wallinin kirjoittamia.

Virsi oli suomenkielisenä Luulajan virsikirjan virsi 392 ”Jeesus, sydämeeni paina Sinun pyhä mielesi” Per Boremanin vuonna 1946 tekemänä suomennoksena. Vuoden 2002 virsikirjassa virren suomenkielinen teksti ”Jeesus, auta että aina nöyrin mielin palvelen” on Anna-Mari Kaskisen vuonna 1998 tekemä käännös.

## Lähteet
The House of the Devil

**The House of the Devil** on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka on ohjannut, käsikirjoittanut ja leikannut Ti West. Sen pääosia esittävät Jocelin Donahue, Tom Noonan, Mary Woronov, Greta Gerwig, A. J. Bowen ja Dee Wallace.

Elokuva kertoo nuoresta naisesta, joka palkataan lastenvahdiksi eristettyyn taloon, jossa alkaa tapahtumaan kummallisia asioita. Elokuva yhdistelee slasher-elokuvien ja kummitustaloelokuvien elementtejä.

*The House of the Devil* sai maailmanensi-iltansa Tribecan elokuvajuhlilla 25. huhtikuuta 2009. Se sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Tulppaanikausi

**Tulppaanikausi** oli vuosien 1718–1730 ajanjakso Osmanien valtakunnassa, jolloin valtakunnassa vallitsi verrattain pitkä rauha, maan talous kasvoi ja kulttuuri kukoisti.

Tulppaanikauden katsotaan alkaneen Passarowitzin rauhasta. Sulttaani Ahmed III:n holvi alkoi tämän jälkeen kiinnostua lännen barokkikulttuurista ja samalla länttä alkoi kiinnostaa itämainen kulttuuri. Aikakauden symboliksi tuli tulppaani, joka oli osmanien hyvin arvokas vientituote. Osmanien valtakunnassa kehittyi aikakaudelleen ominainen kulttuuri. Tulppaanikausi päättyi Ahmed III:n syrjäyttäneeseen kapinaan 1730.

## Lähteet
Siroliskoankerias

**Siroliskoankerias** (*Aldrovandia gracilis*) on liskoankeriaisiin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan syvistä vesistä Atlantista.

## Koko ja ulkonäkö
Siroliskoankerias voi kasvaa suurimmillaan noin 55 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan kala on ankeriasmainen, pitkä, solakka ja ruumis kapenee pyrstöä kohden. Väriltään siroliskoankerias on harmaa tai ruskehtavan harmaa ja kuono on valkoinen.

## Levinneisyys ja elintavat
Siroliskoankeriasta tavataan Atlantin länsiosissa Meksikonlahdelta ja Karibianmereltä ja itäosissa Mauritaniasta Sierra Leoneen. Laji liikkuu lähellä pohjaa tyypillisimmin 460 &ndash; 2&nbsp;600 metrin syvyydessä. Kalan ravintoa ovat äyriäiset, nilviäiset ja monisukasmadot.

## Lähteet
Abigail Thorn

**Abigail Thorn** (s. 24. huhtikuuta 1993 Newcastle upon Tyne, Britannia) on brittiläinen näyttelijä, käsikirjoittaja ja tubettaja. Hän aloitti Youtube-kanavansa *Philosophy Tube* vuonna 2013, ja sillä oli kesäkuussa 2025 yli 1,6 miljoona tilaajaa.

Thornin filosofiaa käsittelevät videot olivat aluksi yksinkertaisia, mutta sittemmin hän on tullut tunnetuksi teatraalisuudestaan ja dramaattisuudestaan niin esiintymisen, puvustuksen, maskeerauksen kuin lavastuksenkin osalta. Thorn on poliittiselta kannaltaan vasemmistolainen, ja hänen videonsa käsittelevät usein kriittisesti uusliberalismia, kapitalismia ja äärioikeistoa. Hänen katsotaan usein kuuluvan BreadTube-yhteisöön muiden vasemmistolaisten tubettajien kanssa.

Tammikuussa 2021 julkaistulla videollaan *Identity: A Trans Coming Out Story* Thorn kertoi olevansa transnainen. Hän on myös kertonut olevansa lesbo.

Thorn on käsikirjoittanut lyhytelokuvan *Dracula's Ex-Girlfriend* ja näytelmän *The Prince*, joista jälkimmäisessä hän näytteli pääroolissa.

## Tunnetut roolit
### Televisiosarjat

### Videopelit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Philosophy Tuben YouTube-kanava
* Abigail Thorn IMDb:ssä
Kevin Rooney

**Kevin Rooney** (s. 21. toukokuuta 1993) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Utah Mammothin organisaatiossa.

Maaliskuussa 2024 Rooney teki Flamesin kanssa yksivuotisen ja 1,3 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.

Lokakuussa 2025 Rooney teki vapaana pelaajana Utah Mammothin kanssa vuoden mittaisen 775 000 dollarin arvoisen kaksisuuntaisen sopimuksen.
Kalmiuske

**Kalmiuske** (, ), vuosina 1949-2016 **Komsomolske** (, ), vuoteen 1949 saakka *Karakubbud* (), on kaupunki Ukrainan (de jure) Donetskin alueen kaakkoisosassa, Asovanmereen laskevan Kalmius-joen varrella. Aluekeskus Donetsk sijaitsee maanteitse 50 kilometriä kaupungista pohjoisluoteeseen. 

Kaupunki on vuonna 2020 perustetun Kalmiusken piirin hallintokeskus. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 11&nbsp;447 (2021). Vuonna 2016 Ukrainan korkein neuvosto uudelleennimesi kaupungin nykynimelleen osana pyrkimystä luopua Neuvostoliiton aikaan viittaavasta nimistöstä. Käytännössä käytössä on yhä kaupungin neuvostoaikainen nimi. 

Paikkakunnalla on Karakuban rautatieasema. Jo 1833 geologi I. Ivansytsky löysi kalkkikiviesiintymän ja 1910-luvulle tultaessa paikkakunnan esiintymää oli kartoitettu paremmin. Paikkakunta mainitaan kirjallisissa lähteissä vuonna 1933 kalkkikiven avokaivoksen perustamisen ja rautatien rakentamisen vuoksi. Vuosina 1933-1934 kaivokselta saatiin ensimmäiset 100&nbsp;000 tonnia kalkkikiveä. Vuonna 1939 alkoi kiven murskaus- ja rikastuslaitoksen rakentaminen. Vuonna 1956 paikkakunta sai piiriin kuuluvan kaupungin aseman. Väkiluku kehittyi seuraavasti: noin 5&nbsp;500 (1939), 15&nbsp;400 (1959), 14&nbsp;700 (1979), 14&nbsp;100 (1989) ja 13&nbsp;300 (1998). 

Venäjän vuonna 2014 aloittamien sotatoimien vuoksi (Itä-Ukrainan sota) osa seudun asukkaista on ollut evakossa, eikä piiristä juuri saada riippumatonta tietoa. Koko Kalmiusken piiri sijaitsee Venäjän vuodesta 2014 lähtien ylläpitämän nukkehallinnon, laittoman "Donetskin kansantasavallaksi" kutsutumansa ja sotilaallisella läsnäolollaan ja poliittis-taloudellisella vallallaan kontrolloidun itäisen Ukrainan kapinallisalueen sisällä.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla