open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
K-Lataus

**K-Lataus** on Keskon vuonna 2018 perustama sähköautojen latauspalvelu, jonka latausasemat toimivat K-kauppojen yhteydessä. Latauksen hinnoittelu perustuu ladattun sähkömäärään (kWh), ei latausaikaan. Verkostoon kuuluu lähes 300 asemaa, joilla on yli 550 pikalatauspistettä ja yli 950 peruslatauspistettä.

## Lähteet
La Roche-en-Brenil

**La Roche-en-Brenil** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 38 kilometriä Montbardin kaupungista etelään.

Kunnan alueella oleva linna *Château de La Roche-en-Brenil* on rakennettu 1300-luvulla. Vuodesta 1716 lähtien se on ollut yksityinen asuinrakennus. Vuonna 1841 kirjailija ja katolinen johtaja Charles de Montalembert osti linnan, ja hänen sukunsa edelleen omistaa sen.

Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (*Parc naturel régional du Morvan*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luettelo Suomen virallisen albumilistan ykkösistä vuonna 2022

Tämä on **luettelo [[Suomen virallinen lista|Suomen virallisen albumilistan]]** kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä albumeista ja niiden esittäjistä vuonna 2022.

## Katso myös
* Luettelo musiikkilistoista

## Lähteet
* Musiikkituottajat → Tilastot → Suomen virallinen lista → Albumit
Pathfinder: Wrath Of The Righteous

**Pathfinder: Wrath Of The Righteous** on Owlcat Gamesin kehittämä tietokoneroolipeli, joka on julkaistu vuonna  Windowsille, PlayStation 4:lle.

Peli sijoittuu samaan Golarion-maailmaan kuin , jonka jatko-osa on se on. Pelissä taistellaan demoniarmeijaa vastaan.

Peli keräsi Kickstarter-rahoituksessa noin 2 miljoonaa dollaria.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivu
2,4-dinitrofenyylihydratsiini

**2,4-dinitrofenyylihydratsiini** (C6H6N4O4) on aromaattisiin hydratsiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä ja analyyttisenä reagenssina. 

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa 2,4-dinitrofenyylihydratsiini on oranssinpunaista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on monokliininen. Aine liukenee niukasti veteen, hieman etanoliin ja hyvin happoihin, dimetyyliformamidiin ja dimetyylisulfoksidiin. 2,4-dinitrofenyylihydratsiinin liuosten väri muuttuu keltaisesta ruskeaksi hyvin emäksisissä oloissa. 2,4-dinitrofenyylihydratsiini on myrkyllistä.

2,4-dinitrofenyylihydratsiinia valmistetaan 2,4-dinitroklooribentseenin ja hydratsiinin välisellä nukleofiilisella aromaattisella substituutiolla.
:

2,4-dinitrofenyylihydratsiini reagoi helposti aldehydien tai ketonien kanssa muodostaen oransseja tai punaisia hydratsoneja. Tätä reaktiota käytetään aldehydien ja ketonien tunnistamiseen. Yhdistettä käytetään myös värjäysreagenssina ohutkerroskromatografiassa ja orgaanisen kemian synteeseissä heterosyklisteiden yhdisteiden valmistukseen ja hydratsonijohdannaiset voidaan pelkistää vedyttämällä alkaaneiksi.
:
Kuiva 2,4-dinitrofenyylihydratsiini on räjähdysherkkää. Siksi se toimitetaan ja säilytetään kosteana.

## Lähteet
Saint-Joire

**Saint-Joire** on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 240 asukasta vuonna 2018 ja sen pinta-ala on 18,32 neliökilometriä.

Saint-Joiren naapurikunnat ovat Demange-Baudignécourt, Tréveray, Biencourt-sur-Orge, Ribeaucourt, Bonnet ja Houdelaincourt. Kunnan korkeus merenpinnasta on 257–385 metriä.

Saint-Joiren väkiluku on pienentynyt 176 asukkaalla vuodesta 1968, jolloin kunnassa asui 416 asukasta. Vuonna 2007 kunnan asukkaista 51 prosenttia oli naisia ja 49 prosenttia miehiä. Suurin ikäryhmä oli 45–59-vuotiaat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Louis Jacques Thénard

**Louis Jacques Thénard** (4. toukokuuta 1777 La Louptière, Aube, Ranska – 21. kesäkuuta 1857 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kemisti, joka tunnetaan vetyperoksidin löytämisestä. Thénardin laatima kemian oppikirja oli aikanaan alan standarditeos.

## Elämä ja ura
Thénardin isä, joka oli köyhä talonpoika, lähetti hänet kuusitoistavuotiaana opiskelemaan farmasiaa Pariisiin. Siellä hän osallistui Antoine François Fourcroyn ja Louis Nicolas Vauquelinin luennoille. Vauquelin järjesti Thénardille oman kemian professuurinsa Collège de Francessa. Myöhemmin hän opetti École Polytechniquessa ja Sorbonnessa, ja lopulta hänestä tuli Pariisin yliopiston kansleri. Hänestä tuli Ranskan instituutin jäsen vuonna 1810.  Hänestä tuli vapaaherra vuonna 1825 ja Ranskan parlamentin edustajainhuoneen jäsen vuosina 1828-1832. Hänen kotikylänsä nimettiin hänen kunniakseen La Louptière-Thénardiksi vuonna 1865.

Thénard oli yksi aikansa merkittävimmistä kemisteistä, joka kunnostautui sekä tiedemiehenä että kemian opettajana.  Vuonna 1818 hän havaitsi, että vedyn ja hapen yhdistelmästä syntyy veden lisäksi vetyperoksidia. Eräs hänen tärkeimmistä teoksistaan käsitteli eetteriyhdisteitä. Lisäksi hänen tutkimuksensa sebasiinihaposta ja sapesta ansaitsevat maininnan. Hän myös valmisti Thénardin siniseksi (koboltinsininen) kutsuttua pigmenttiä.

Hän teki paljon merkittävää tutkimusta ystävänsä Joseph-Louis Gay-Lussacin kanssa. Tämän kanssa hän kehitti menetelmän kaliumin ja natriumin valmistamiseksi. Vuonna 1808 hän valmisti booria. Erityisen tärkeitä ovat Thénardin Gay-Lussacin kanssa vuonna 1809 tekemät suolahappoa ja klooria koskevat tutkimukset. Myös orgaanisen kemian alalla hän teki merkittävää työtä erityisesti orgaanisia fosforiyhdisteitä koskien. Yhdessä Gay-Lussacin kanssa hän kehitti orgaanisten aineiden analyysimenetelmää.

Thénardin työt on julkaistu *Journal de physique*, *Annales de chimie* ja *Annales de chimie et de physique* -lehdissä. Gay-Lussacin kanssa tehty työ on koottu teokseen *Recherches physico-chimiques* (1811). Thénard julkaisi myös yhden aikansa laajimmin käytetyistä kemian oppikirjoista, *Traité de chimie élémentaire* (1813-1816).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lacour-d’Arcenay

**Lacour-d’Arcenay** on kunta Ranskassa Côte-d’Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 36 kilometriä Montbardin kaupungista etelään.

Lacour-d’Arcenay koostuu kolmesta taajamasta: Lacour, Arcenay ja Franceau. Lacourin kylässä on linna *Château de Lacour d’Arcenay*. Linna rakennettiin 1700-luvulla 1300-luvulta peräisin olevan linnoituksen paikalle, joka oli tuhoutunut Ranskan uskonsodissa 1500-luvulla. Alkuperäisestä linnasta on jäljellä vain kaksi tornia. Arcenayn kylässä on linna *Château d'Arcenay*, joka on myös rakennettu 1700-luvulla 1300-luvulta peräisin olevan linnan paikalle.

Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (*Parc naturel régional du Morvan*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Maailmankisat 1979

**13. [[Maailmankisat]]** järjestettiin vuonna 1979 Helsingissä 29.–30. kesäkuuta. Kilpailupaikkana oli Olympiastadion. Kansainväliset yleisurheilukilpailut olivat Helsingin Kisa-Veikkojen järjestämät. Yleisömäärä oli yhteensä kahtena päivänä 10 612 katsojaa.

## Naiset

Kisojen parhaalle urheilijalle jaettava Timo Sarpanevan suunnitteleman kiertopalkinnon sai 110 metrin aitajuoksija Renaldo Nehemiah. 

## Lähteet
*
*
Väinö Ikonen (teollisuusneuvos)

**Väinö Kustaa Ikonen** (17. helmikuuta 1898 Ruokolahti – 2. heinäkuuta 1988 Lahti) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Ikosen vanhemmat olivat kauppias Kalle Kustaa Ikonen ja Albertina Pylkkänen ja puoliso 1927–1963 käsityökoulun johtaja Martta Mathilda Berg. Lappeenrannassa 1918 ylioppilaaksi tullut Ikonen valmistui sähkötekniikan alan diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1923 ja työskenteli sitten kolme vuotta Yhdysvalloissa General Electricin ja Westinghousen palveluksessa. Suomeen 1927 palattuaan Ikonen meni töihin Valtionrautateiden konepajalle Viipuriin, mutta siirtyi jo seuraavana vuonna käyttöinsinööriksi  vaneria valmistaneen Oy Suolahden Tehtaiden palvelukseen Suolahdelle.

Sieltä hän meni vuoden 1934 lopussa Laatokan Puu -yhtiön teknilliseksi johtajaksi Lahdenpohjaan, mutta palasi vajaan vuoden kuluttua takaisin Suolahden Tehtaille, nyt tehtaan isännöitsijäksi. Ikonen johti vuonna 1942 osaksi Rauma-Raahea tullutta ja vuonna 1952 Rauma-Repolaan liitettyä vaneritehdasta aina vuoteen 1964 asti. Hän sai Rauma-Repolan johtajiston edustajana vuonna 1958 vastuulleen paitsi yhtiön vaneriteollisuuden, myös sen Päijänteen alueella sijaineet muut toiminnot. Paikallisjohtajan tehtävät 1964 jätettyään hän toimi  vielä lyhyen aikaa yhtiön pääkonttorissa Helsingissä, kunnes jäi eläkkeelle. Teollisuusneuvoksen arvonimi Ikoselle myönnettiin  vuonna 1961. Ikosella oli alansa luottamustehtäviä ja hän oli myös Suolahden kauppalanvaltuutettu ja kauppalanhallituksen jäsen 1932–1957.

## Lähteet
Solitude in Madness

**Solitude in Madness** on puolalaisen death metal -yhtye Vaderin 12. studioalbumi. Se julkaistiin 1. toukokuuta 2020.
## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Imperiumi: 9½/10
* Kaaoszine: 8/10
* V2.fi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Pauli Hautala

**Pauli Hautala** (s. 1984 Kokkola) on suomalainen runoilija. Hänen esikoisteoksensa *Katseen maanosat* ilmestyi Poesian kustantamana keväällä 2022. Hautala on saanut kunniamaininnan J. H. Erkon kirjoituskilpailussa 2013. Hänen tekstejään on julkaistu myös kirjallisuuslehti Parnassossa ja runouslehti Tuli & Savussa sekä Jalokiviä & Kiikareita -julkaisussa. Lisäksi hän on ollut mukana yhtenä tekijänä keskisuomalaisten kirjoittajien Saapuneita-antologiassa. Hautalan tyyliä on luonnehdittu modernismin perinteeseen kytkeytyväksi ja paikoitellen asiaproosaa muistuttavaksi. Artemis Kelosaari on nimennyt Hautalan esikoisteoksen yhdeksi viidestä parhaasta vuoden kirjasta Suomen Kuvalehdessä. 

Hautala on koulutukseltaan filosofian maisteri ja työskentelee suomen kielen ja kirjallisuuden lehtorina kokkolalaisen Isokylän koulun luokilla 7-9. Hän on valmistunut Jyväskylän yliopistosta äidinkielen ja kirjallisuuden opettajaksi 2012 ja opiskellut kirjoittamista Jyväskylän avoimen yliopiston kirjoittamisen opinnoissa sekä Helsingissä Kriittisessä korkeakoulussa.

## Runokirjat
* 

## Antologiat
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pauli Hautala Poesia-kustantamon verkkosivuilla
Kjell Ingolf Ropstad

**Kjell Ingolf Ropstad** (s. 1. kesäkuuta 1985 Arendal) on norjalainen kristillisen kansanpuolueen poliitikko. Vuosina 2019–2021 hän toimi puolueensa puheenjohtajana sekä Norjan lapsi- ja perheministerinä. Hän on istunut suurkäräjillä vuodesta 2009.

## Ura
Ropstad nousi kristillisen kansanpuolueen puheenjohtajaksi, kun hänen edustamansa kanta oli voittanut enemmistön taakseen ylimääräisessä puoluekokouksessa marraskuussa 2018 ja puolue päättänyt liittyä Solbergin hallitukseen (hänen edeltäjänsä Knut Arild Hareide oli kannattanut yhteistyötä työväenpuolueen kanssa). Vuoden 2021 vaaleissa kristilliset saivat huonoimman tuloksensa sitten toisen maailmansodan, puolue putosi neljän prosentin äänikynnyksen alle ja jäi ilman tasauspaikkoja. Ropstad ilmoitti silti jatkavansa puheenjohtajana, mutta joitakin päiviä vaalien jälkeen paljastui, että Ropstad oli vältellyt maksamasta veroja ministerin virka-asunnostaan, ja hän joutui eroamaan puheenjohtajan tehtävästä.

## Lähteet

## Huomioita

## Aiheesta muualla

* Kjell Ingolf Ropstad Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Malin Ewerlöf

**Malin Ewerlöf** (s. 2. kesäkuuta 1972) on ruotsalainen keskimatkojen juoksija, joka oli 1990-luvun lopulla Euroopan parhaimmistoa.

Ewerlöf saavutti vuonna 1998 kaksi EM-mitalia. Sisäratojen EM-kilpailuissa Valenciassa hän sai 800 metrin juoksussa hopeaa ajalla 2.03,61. Myöhemmin samana vuonna hän saavutti hopeaa myös ulkoratojen EM-kilpailuissa Budapestissa ajalla 1.59,61. Välierässään hän juoksi ajan 1.59,44, joka jäi hänen uransa parhaaksi ajaksi.

Ewerlöf saavutti 1 500 metrin juoksussa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa pronssia vuonna 1990 ja voitti saman ikäluokan EM-kilpailuissa kultaa vuonna 1991. Ewerlöfin ennätys 1&nbsp;500 metrillä on Luzernissa kesäkuussa 1997 juostu 4.05,49.

Ewerlöfin serkku on näyttelijä Katarina Ewerlöf.

## Lähteet
Laura Malmivaaran filmografia ja esiintymiset

Tämä on **[[Laura Malmivaara]]n filmografia ja esiintymiset**.

## Elokuvat

## Televisio

## Ääninäyttelijänä

## Teatteri

## Lähteet

* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
*
Kirby’s Ghost Trap

**Kirby's Ghost Trap** (Pohjois-Amerikassa nimellä **Kirby's Avalanche**) on HAL Laboratoryn ja Nintendon japanilaisesta, tetris-tyylisestä Puyo Puyo -pelistä muunneltu versio, joka on julkaistu Super Nintendo Entertainment System -pelikonsolille vuonna 1995. Peli kuuluu Kirby -pelisarjaan, jossa pelin keskeiset hahmot esiintyvät samassa sarjassa. King Dedede itse puolestaan esiintyy Kirbyn antagonistina pelissä.

## Aiheesta muualla
*
Roscommonin piirikunta

**Roscommonin piirikunta** () on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 23&nbsp;459 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Roscommonin kylä ja suurin kunta on Denton Township. Piirikunta on perustettu vuonna 1840.

## Väestö
Vuonna 2020 Roscommonin piirikunnan 23&nbsp;459 asukkaasta valkoisia oli 96,2&nbsp;%, alkuperäisasukkaita 1,0&nbsp;%, mustia 0,7&nbsp;% ja aasialaisia 0,7&nbsp;%. Vuonna 2019 1,6&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,4&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Chattancourt

**Chattancourt** on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 180 asukasta vuonna 2018 ja sen pinta-ala on 10,36 neliökilometriä.

Chattancourtin naapurikunnat ovat Champneuville, Cumières-le-Mort-Homme, Esnes-en-Argonne, Marre ja Montzéville. Kunnan korkeus merenpinnasta on 185–283 metriä.

Chattancourtin väkiluku on pienentynyt kahdella asukkaalla vuodesta 1968, jolloin kunnassa asui 182 asukasta. Vuonna 2007 kunnan asukkaista 51 prosenttia oli miehiä ja 49 prosenttia naisia. Suurin ikäryhmä oli 30–44-vuotiaat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Resonet in laudibus

**Resonet in laudibus** (*Kaikki kansat riemuitkaa*) on vanha latinankielinen joululaulu. Vanhimmat säilyneet tekstit ovat 1360-luvulta ja se pohjautuu vanhempiin esikuviin. Joidenkin tutkijoiden mukaan sitä ei ole käytetty keskiajalla yleisissä jumalanpalveluksissa, ainoastaan yksityisessä hartauselämässä, kuten joulunäytelmissä, jossa sitä laulettiin Joosefin ja Marian vuorolauluna ja kuoro yhtyi pitkään kertosäkeeseen. Laulu julkaistiin ''Piae Cantiones'' -kokoelmassa 1582.

Virren tai hymnin teksti käännettiin jo varhain niin suomeksi kuin ruotsiksi. Vanhin suo­mennos on Maskun Hemmingin virsikirjassa ja sen suomennos ”Lauluja nyt laskemaam,/ Jumalasta jutelkaam, /joulu-virsii veisatkaan; /Jeesu kaunis helmas makas Marian” on säilynyt jossain määrin kirjallisuudessa lainattuna tekstinä. Laulun, virren varsinaiset säkeistöt ovat lyhyet, niissä on vain kolme säettä, sen sijaan kertosäe on pitkä, kahdeksan säkeen mittainen.

”Resonet in laudibus” -alku muuttui saksankielisessä tekstissä myös muotoon ”Josef, lieber Josef mein, hilf mir wiegen mein Kinderlein”. Sitä on laulettu monin eri tavoin ja säestetty eri soittimin, joulunäytelmissä tai joulukulkuisessa, joissa kehtoa tai seimeä, jossa Jeesus-lapsi makasi, kannettiin kaduilla. Laulu kehottaa ”Resonet in laudibus cum jucundis plausibus" (kaikuessa, riemukkain kättentaputuksin juhlikoot Siionin uskovaiset), ja sen tahdissa ovat koulupojat tanssineet piirissä kirkkoon rakennetun seimen ympärillä jouluaattona ja jouluyönä taputtaen käsiään laulun kolmijakoiseen tahtiin. 

Sävelmän vanhin käsikirjoitus on vuodelta 1345 Saksasta, Seckausta. Painettuna se on säilynyt Moosburgin graduaalissa vuodelta 1543. Sävelmä on tuttu *Piae Cantiones* -kokoelman välityksellä, mutta sitä lienee laulettu Suomessakin jo ennen *Piae Cantioneksen* ensimmäisen painoksen julkaisua 1582. Kertosäkeelle antaa oman sävynsä ilon ja riemun huudahdus "eijaa". Se on siirtynyt virsien kieleen latinasta, ilon ja riemun huudahdus ”eia” tai ”heia”. 

Laulu on virtenä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa, virsi 20, virren tekstin on uudistanut virsikirjakomitea. Se on Helsingin katolisen hiippakunnan laulukirjassa ''Cantemus'', laulu 61. Virrestä on myös käännös Ruotsin kirkon virsikirjassa, virsi 430. Sen suomennos on Pekka Kivekkään tekemä 1998. Virsi poikkeaa Suomen ev. lut. kirkon virsikirjan virrestä siten, että säkeistöjen pitkä kertosäe lauletaan vain virren 1. ja 4. säkeistöissä.

## Lähteet
Vera Kuzmina

**Vera Kuzminitšna Kuzmina** (; 16. marraskuuta 1923 Janšihovo-Norvaši, Tšuvassien ASNT – 22. lokakuuta 2021) oli venäläinen näyttelijä.

Kuzmina valmistui Moskovan Lunatšarskin teatteritaiteen valtioninstituutista. Hän teki toisen maailmansodan aikana hakkuutöitä lähellä Smolenskia. Vuodesta 1947 Kuzmina työskenteli Tšuvassian valtiollisessa draamateatterissa, jossa hän uransa aikana esiintyi yli sadassa roolissa. Vuodesta 1952 hän myös osallistui yli kolmensadan elokuvan dubbaamiseen tšuvassin kielelle. Lisäksi Kuzmina lausui radiossa runoja ja tarinoita sekä osallistui televisioesityksiin.

Vuonna 1990 Kuzmina esiintyi rikosdraamassa *[[Lovkatš i Hippoza]]* Žanna Jepplen ja Vladimir Ševelkovin kanssa. Vuonna 1994 näyttelijän työstä tehtiin dokumenttielokuva *Vremeni krugovorot*. Kuzmina sai urallaan useita tunnustuksia, kuten Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen 20. kesäkuuta 1980. Hän kuoli pitkäkestoiseen sairauteen.

## Lähteet
Maailmankisat 1980

**14. [[Maailmankisat]]** järjestettiin vuonna 1980 Helsingissä 9.–10. heinäkuuta. Kilpailupaikkana oli Olympiastadion. Kansainväliset yleisurheilukilpailut olivat Helsingin Kisa-Veikkojen järjestämät. Yleisömäärä oli yhteensä kahtena päivänä 13&nbsp;996 katsojaa. Kisat toimivat joukolle suomalaisia yleisurheilijoita viimeisenä näyttöpaikkana elokuisiin Moskovan olympialaisiin.

## Tuloksia
### Miehet

### Naiset

Kisojen parhaalle urheilijalle jaettavan Timo Sarpanevan suunnitteleman kiertopalkinnon sai kiekonheittäjä Mac Wilkins.

Maailmankisojen tulosten perusteella olympiamatkan varmistivat 3&nbsp;000 metrin estejuoksijat Tommy Ekblom ja Vesa Laukkanen alittaessaan rajaksi asetetun 8.29,00.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Akseli Heikkilä

**Akseli Heikkilä** (s. 1984) on suomalainen kirjailija ja toimittaja. Hän on lähtöisin tornionjokilaaksolaisesta Kukkolan kylästä, mutta asettunut Helsinkiin.

Heikkilä opiskeli journalismia Metropolia-ammattikorkeakoulussa ja Laajasalon opistossa. Kirjoittamista hän on opiskellut Kriittisessä korkeakoulussa. Kirjallisen uransa ohessa hän on muun muassa työskennellyt *[[Suosikki|Suosikin]]* ja MTV:n musiikkitoimittajana sekä *[[Valitut Palat|Valittujen Palojen]]* verkkotuottajana. 

Vuonna 2013 Heikkilä voitti Maahenki-kustantamon kirjoituskilpailun, minkä seurauksena intoutui kirjoittamaan lisääkin. Elokuussa 2019 ilmestyi hänen esikoisromaaninsa *[[Veteen syntyneet]]* (WSOY). Romaani toi Heikkilälle Lappi-kirjallisuuspalkinto- ja Tiiliskivi-palkintoehdokkuudet. Kirjailija oli 13-vuotias menettäessään leukemiaan sairastuneen äitinsä, ja hänen pohjoisille kotiseuduilleen tapahtumiltaan sijoittuva romaani heijastelee tästä kokemuksesta kummunneita tunteita.

## Teokset

* *Hiljainen vieras.* WSOY, 2022. 

* *Veteen syntyneet.* WSOY, 2019. 

## Lähteet
Žarnovica (piiri)

**Žarnovican piiri** () on Slovakian piiri Banská Bystrican alueella. Sen väkiluku oli vuoden 2011 lopussa 27&nbsp;026.

Žarnovican piirillä on Slovakian sisällä yhteistä rajaa Banská Štiavnican, Zlaté Moravcen, Žiar nad Hronomin, Prievidzan, Partizánsken sekä Levicen piirien kanssa.

Vuoden 2010 lopussa Žarnovican piirin asukkaista 50,7 prosenttia oli naisia ja noin 49,3 prosenttia miehiä. Vuoden 2011 lopussa piirin väestöstä 90,3 prosenttia oli slovakkeja. Alle 14-vuotiaiden osuus väestöstä oli vuoden 2011 lopussa 14 prosenttia, 15–64-vuotiaiden 71,7 prosenttia ja yli 65-vuotiaiden 14,3 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,3 vuotta. Žarnovican piirin väkiluvun ennakoidaan pienenevän 22&nbsp;695 asukkaaseen vuoteen 2040 mennessä.

## Väestö

## Kunnat
Žarnovican piirin 18 kuntaa. Ne kunnat, jotka ovat myös kaupunkeja ovat luettelossa lihavoituja.

* Brehy
* Hodruša-Hámre
* Horné Hámre
* Hrabičov
* Hronský Beňadik
* Kľak

* Malá Lehota
* **[[Nová Baňa]]**
* Orovnica
* Ostrý Grúň
* Píla
* Rudno nad Hronom

* Tekovská Breznica
* Veľká Lehota
* Veľké Pole
* Voznica
* **[[Žarnovica]]**
* Župkov

## Lähteet
Jalmari Kotiranta

**Juho Jalmari Kotiranta** (15. marraskuuta 1886 Tuusula − 7. toukokuuta 1930 Solovetskin saaret) oli suomalainen veturinkuljettaja ja punaupseeri, joka laati ensimmäiset sotilastyön ohjeet Suomen Kommunistiselle Puolueelle (SKP) elokuussa vuonna 1921. Hän syntyi Tuusulassa ja kuoli Solovetskin vankileirillä sydänkohtaukseen. Kotiranta suoritti Pietarin kansainvälisen punaupseerikoulun ja Frunzen akatemian, minkä jälkeen hän palveli Neuvosto-Venäjän turvallisuusjoukoissa. Hän toimi myöhemmin GPU:n ja SKP:n yhdysupseerina Valkeasaaressa, missä hän johti etappiliikennettä ja materiaalien salakuljetusta. Elokuun lopulla vuonna 1929 GPU:n kollegio tuomitsi Jalmari Kotirannan kolmeksi vuodeksi pakkotyöhön *yhteyksistä ulkomaisiin poliittisiin järjestöihin.*

## Lähteet
* Salomaa, Markku: *Punaupseerien nousu ja tuho. S. 248.* Otava, 2018.
The Luck of the Irish

**The Luck of the Irish** on suoraan televisiolevitykseen tuotettu seikkailukomediaelokuva, joka ensiesitettiin Disney Channelilla 2001. Sen on ohjannut Paul Hoen.

## Lähteet
Tommi Kotonen

**Tommi Kotonen** (s. 1975) on suomalainen yhteiskuntatieteilijä, oppiarvoltaan yhteiskuntatieteiden tohtori.

Kotonen paneutui väitöskirjassaan Yhdysvaltain poliittiseen runouteen. Sittemmin hän on keskittynyt tutkimustyössään Suomen äärioikeiston historiaan ja tuoreempaan kehitykseen. Hän on julkaissut kirjan *Politiikan juoksuhaudat* (Atena Kustannus, 2018). Kotonen on toiminut tutkijatohtorina ja tutkimuskoordinaattorina Jyväskylän yliopistossa. Yle on vuonna 2016 luonnehtinut häntä Suomen tunnetuimmaksi äärioikeiston tutkijaksi. Kotonen on tällöin katsonut suomalaisiksi äärioikeistojärjestöiksi Suomen vastarintaliikkeen ja Soldiers of Odinin. Finnish Defence Leaguen hän arvioi ideologiselta pohjaltaan kapeaksi vastajihadistiseksi liikkeeksi. Suomen Sisua Kotonen piti rajatapauksena; ideologisesti äärioikeistolaisena, mutta toimintatavoiltaan maltillisena.

Soldiers of Odinin saavuttamaa suosiota Kotonen on selittänyt "kohtuullisen helposti kopioitavissa olevan toimintamallin" kehittämisellä ja Facebookin tehokkuudella rekrytointikanavana.

## Lähteet
Grosso (Piemonte)

**Grosso** () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 957 asukasta.
Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 957 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Carl Sjöberg

**Carl Leopold Sjöberg** (28. toukokuuta 1861 Gävle – 26. tammikuuta 1900 Hedemora) oli ruotsalainen säveltäjä. Hän oli varsinaiselta koulutukseltaan ja työltään lääkäri; säveltäjänä hän oli lähinnä itseoppinut. Hänen tuotantonsa keskiössä ovat laulut, joista postuumisti julkaistu "Tonerna" on tullut erityisen tunnetuksi.

Sjöberg varttui Gävlessä. Hänen isänsä Leopold työskenteli rautatieyhtiön kirjanpitäjänä, mutta kuoli pojan ollessa 7-vuotias. Äiti Karin (o.s. Lundström) elätti itsensä ja kolme lastaan avaamalla kaupan, jossa myi posliinia ja leluja. Yksi edesmenneen isän sukulaisista, rehtori ja valtiopäiväedustaja Jonas Selggren, tuki perhettä taloudellisesti. Tämän avulla Carl Sjöberg pystyi saattamaan lukio-opintonsa päätökseen vuonna 1879. Koulun musiikkiopettaja, säveltäjä Wilhelm Björkgren toimi Sjöbergille merkittävänä roolimallina; Sjöberg kehittyi opettajan johdolla niin, että pääsi sijaistamaan kirkon urkuria]. Hän opiskeli lääketiedettä ensin Uppsalan yliopistossa (kandidaatin arvo 1888), sitten Karoliinisessa instituutissa (lisensiaatti 1893). Uppsalassa Sjöberg pääsi kahden mieskuoron eli Orphei Drängarin ja Allmänna Sångenin jäseneksi. Samoihin aikoihin hän alkoi säveltää lauluja.

Vuonna 1893 Sjöberg meni naimisiin vuonna 1888 tapaamansa Sofia Abelinin (1866–1945) kanssa. Vuonna 1894 hän aloitti työskentelyn lääkärinä Hedemorassa. Sivutoimisesti hän lauloi, soitti pianoa ja johti musiikkikokoonpanoja. Hän perusti sekä kuoron että jousikvartetin. Hedemoran-vuosinaan Sjöberg kuitenkin ilmeisesti sävelsi vähemmän kuin opintojensa aikana. Hänen tuotantoonsa kuuluvat laulujen lisäksi kolmiosainen pianokvartetto sekä kappale viululle ja pianolle. Sjöberg kuoli yllättäen 38-vuotiaana vaimonsa ollessa odottamassa parin kolmatta lasta. Hänen nimensä teki tunnetuksi vuonna 1892 sävelletyksi sanottu, mutta vasta säveltäjän kuoltua vuonna 1901 julkaistu laulu "Tonerna", jonka sanat ovat Erik Gustaf Geijerin käsialaa. Laulu on kuulunut muiden muassa Jussi Björlingin ohjelmistoon.

Sjöberg teki musiikin lisäksi myös kuvataidetta. Häneltä on säilynyt taideteoksia, joissa kuvataan näkymiä hänen asunnoistaan Tukholmassa, Uppsalassa ja Hedemorassa.

## Lähteet
Wilhelm Björkgren

**Gustaf Wilhelm Leonard Björkgren** (15. toukokuuta 1847 Västervik – 29. kesäkuuta 1917 Gävle) oli ruotsalainen säveltäjä, urkuri ja musiikkipedagogi.

Björkgren aloitti opintonsa Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa vuonna 1864 ja suoritti urkuri-kanttorin tutkintonsa 1867. Musiikkijohtajan tutkinnosta hän valmistui 1870. Vuosina 1867–1871 Björkgren toimi urkuri-kanttorina Borgerskapets änkehusissa ja vuosina 1868–1871 lauluopettajana Jakobin ja Johanneksen kansakouluissa. Vuosina 1866–1871 hän oli lisäksi Kuninkaallisen draamateatterin ja Mindre teaternin viulisti. Vuonna 1871 Björkgren muutti Gävleen seurakunnan urkuri-kanttorin toimea varten. Hän oli myös kaupungin opetusjärjestelmän palveluksessa musiikkiopettajana vuosina 1872–1912. Oppilaiden joukossa oli Carl Sjöberg.

Björkgren valittiin 24. helmikuuta 1910 Ruotsin kuninkaalliseen musiikkiakatemiaan jäsenenä nro 531. Hänen sävellystuotantonsa joukossa on kantaatteja ja mieskuorolauluja.

## Lähteet
Satu Erra

**Satu Erra** (s. 1979) on suomalainen runoilija. 

Erran esikoisteos on Poesian julkaisema runokokoelma *Hetkenä minä*, joka oli Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon ehdokkaiden joukossa 2021. Hänen toinen runokokoelmansa *Tämä kaikki on liikaa* ilmestyi Tammen kustantamana 2024. Nuorten aikuisten romaani *Tällainen tunne* ilmestyi Tammelta vuonna 2025.

Erra on koulutukseltaan filosofian tohtori, joka on väitellyt lukiolaisten kirjoittamisesta. Hän on kotoisin Kuusamosta ja asuu nykyisin Sveitsissä. Erra on toiminut runoyhdistys Nihil Interitissä, ja hän on Suomen Lausujain Liiton taiteilijajäsen. Hänen runojaan on julkaistu Parnassossa, Nuoressa Voimassa ja useissa antologioissa.

## Teokset
* 
* 
* *Tällainen tunne.* Tammi, 2025. 

## Lähteet
Vladana Vučinić

**Vladana Vučinić** (montenegroksi: Владана Вучинић, s. 18. heinäkuuta 1986 Titograd, Montenegron ST), tunnettu myös taiteilijanimellään **Vladana**, on montenegrolainen laulaja ja lauluntekijä. Hän edusti Montenegroa vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa Italian Torinossa kappaleella "Breathe".  Vladanan esityksessä oli Eurovision-konkari, lauluntekijä ja tuottaja Darko Dimitrov. Vladana esitti "Breathe"-kappaleensa Euroviisujen toisessa semifinaalissa, sijoittui semifinaalin 17:nneksi ja toiseksi viimeiseksi eikä päässyt finaaliin.

## Diskografia
### Albumit
* *Sinner City* (2010)
### Singlet
*"Ostaćeš mi vječna ljubav" (2003)
*"Noć" (2004)
*"Samo moj nikad njen" (2005)
*"Nježna" (2006)
*"Kao miris kokosa" (2006)
*"Kapije od zlata" (2006)
*"Poljubac Kao Doručak" (2007)
*"Bad Girls Need Love Too" (2009)
*"Sinner City" (2010)
*"Breathe" (2022)

## Lähteet
Timanttiananakset

**Timanttiananakset** (*Guzmania*) on ananaskasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluu noin 85 lajia.

Timanttiananakset kasvavat trooppisessa Amerikassa yleensä päällyskasveina. Useita lajeja kasvatetaan huonekasveina näyttävien lehdistönsä ja kukintojensa takia.

Timanttiananasten lehdet ovat jäykät ja kasvavat ruusukkeena. Kukat ovat keltaiset tai valkoiset.

## Lajeja
* kirjotimanttiananas (*Guzmania lindenii*)
* punatimanttiananas (*Guzmania lingulata*)
* tähkätimanttiananas (*Guzmania monostachia*)
* mosaiikkitimanttiananas (*Guzmania musaica*)
* veritimanttiananas (*Guzmania sanguinea*)
* viirutimanttiananas (*Guzmania zahnii*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Timanttiananakset – ''Guzmania''
* Timanttiananas tuo kotiin eksoottisen tuulahduksen tropiikista – katso vinkit timanttiananaksen kasvatukseen ja hoitoon Meillä Kotona
Yleisurheilu kesäuniversiadeissa 1981

Yleisurheilu oli IX Kesäuniversiadien yksi kymmenestä rheilulajista. Tapahtuma järjestettiin Bukarestissa 21.-26. heinäkuuta 1981. Kisapaikkana oli Bukarestin kansallisstadionilla. 
## Mitalistit
### Miehet

### Naiset

## Mitalitaulukko

## Lähteet
*World Student Games (Universiade - Men)  - GBR Athletics
*World Student Games (Universiade - Women)  - GBR Athletics
Lagarde

**Lagarde** on muun muassa seuraavien nimi:

## Henkilöitä
* Charles Lagarde (1878–1954), ranskalainen yleisurheilija
* Christine Lagarde (s. 1956), ranskalainen poliitikko, Euroopan keskuspankin pääjohtaja
* Claude Lagarde (1895–1983), ranskalainen ampuja
* Maxime Lagarde (s. 1994), ranskalainen shakin suurmestari
* Pascal Martinot-Lagarde (s. 1991), ranskalainen pika-aitajuoksija
* Paul Lagarde (1891–1964), ranskalainen seiväshyppääjä
* Romain Lagarde (s. 1997), ranskalainen käsipalloilija ja olympiavoittaja
* Tom LaGarde (s. 1955), yhdysvaltalainen koripalloilija ja olympiavoittaja

## Ranskan kuntia
* Lagarde, kunta Ariègen departementissa
* Lagarde, kunta Gersin departementissa
* Lagarde, kunta Haute-Garonnen departementissa
* Lagarde, kunta Hautes-Pyrénées’n departementissa
* Lagarde, kunta Mosellen departementissa
Quem pastores laudavere

**Quem pastores laudavere** (Yöhön synkkään päivä koittaa) on vanha, 1400-luvulta peräisin oleva latinankielinen joululaulu. Siitä on säilynyt käsikirjoitus vuodelta 1410 Hohenfurthissa, Saksassa sijaitsevassa luostarissa. Alkuaan laulussa oli kolme säkeistöä, joista ensimmäinen kuvasi Betlehemin kedon paimenia, toinen tietäjiä, jotka tulivat kunnioittamaan Jeesus-lasta ja kolmas säkeistö oli ns. doxologia, Kolmiyhteisen Jumalan ylistys. Myöhemmin lauluun on lisätty Jeesuksen äitiin, Mariaan liittyvä säkeistö, se on laulun 3. säkeistö. 

”Quem pastores” on ollut keskiajan lopun tunnetuimpia joululauluja, jopa niin, että teinien joulun aikaan laulamia joululauluja on kutsuttu yhteisnimellä ”quempas” virren alkusanan mukaan (QUEM PAStores). Laulu ei kuitenkaan ollut Suomessa julkaistussa ''Piae Cantiones'' -kokoelmassa, mutta Quempaksen kanssa vuorotellen laulettava ”Nunc angelorum gloria” oli 1625 *Piae Cantiones* -kokoelmassa.

Quempas-perinne elää edelleen voimakkaana Saksassa, jossa kaupunkien ja kylien kirkkoihin kuorot kokoontuvat laulamaan Quempas-laulua muiden joululaulujen ohella (quempas singen). ”Der Quempas” koostuu "Quem pastores" -laulusta (Den die Hirten lobeten sehre), sen kanssa laulettavasta "Nunc angelorum gloria" -laulusta ja seurakunnan osuudesta. Solistit tai esilaulajat laulavat "Quem pastores" -laulun säkeistöjen eri säkeet kirkon eri nurkista tai eri puolilta kirkkoa antaakseen vaikutelman enkeleiden laulusta, joka kaikuu avaruudes­sa. Yhden solistisäkeistön jälkeen kuoro laulaa säkeistön "Nunc angelorum gloria" -laulusta (Heut sein die lieben Engelein in hellem Schein), ja sitä seuraa seurakunnan kertosäe, kaksi loppusäettä (Gottes Sohn ist Mensch geborn) virrestä, joka on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virsi 20. Koko Quempas-laulu on Saksan evankelisen kirkkojen virsikirjassa virsi 29 (Den die Hirten lobeten sehre). Michael Praetoriuksen sovitus Quempas-laulusta on yhä käytössä Quempas-laulussa.

Ruotsinkielisen, Britt G. Hallqvistin kääntämän tekstin pohjalta Anna-Mari Kaskinen käänsi laulun suomeksi 1966. Se on Ruotsin kirkon virsikirjan virsi 432 "Yöhön synkkään päivä koittaa" ja se on myös Helsingin katolisen hiippakunnan laulukirjassa ''Cantemus'', laulu 67.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Dresdner Kreuzchor Dresdenin Kreuz-kirkon kuoro laulaa Quempas-lauluaː https://www.youtube.com/watch?v=LRNwHsqE9rk
Heikki Reunanen

**Heikki Reunanen** (s. 18. tammikuuta 1968) on suomalainen pesäpalloilija. Reunanen edusti koko pääsarjauransa Loimaan Palloilijoita. Hän pelasi ulkokentällä siepparina. Reunanen pelasi urallaan Pesäpallon SM-sarjassa ja Superpesiksessä 273 runkosarjan ottelua. Näissä hän löi kymmenen kunnaria ja 120 tavallista juoksua, toi 155 juoksua ja keräsi 1 090 kärkilyöntipistettä. Reunanen pelasi urallaan 13 ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi kolme tavallista juoksua, toi kolme juoksua ja keräsi 54 kärkilyöntipistettä. Reunanen pelasi urallaan 19 alemman loppusarjan ottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin ja 12 tavallista juoksua, toi seitsemän juoksua ja keräsi 79 kärkilyöntipistettä. Reunanen pelasi urallaan seitsemän Itä-Länsi-ottelua vuosina 1989, 1990, 1992, 1993, 1995, 1997 ja 1998. Reunanen pelasi urallaan neljä Liitto-Lehdistö-ottelua vuosina 1989, 1990, 1991 ja 1992.

## Lähteet
Jakub Demek

**Jakub Demek** (s. 6. kesäkuuta 2003 Košice, Slovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija, joka pelaa WHL-joukkue Edmonton Oil Kingsissa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta Demek osaa pelata myös keskellä.

## Ura
### Seuraura
Demek on HC Košicen kasvatti. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Slovakian A-nuorten sarjaa myös maan alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa. Demek edusti joukkuetta myös Slovakian miesten toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. hokejová liga SR:ssä. Hän pelasi Slovakian U18-maajoukkueessa myös suurimman osan kaudesta 2020–2021, mutta Demek debytoi myös Košicen Extraliga-joukkueessa, jossa hän pelasi kymmenen runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä ja kaksi playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Demek teki Extraliga-debyyttinsä vain 17-vuotiaana 4. joulukuuta 2020 HK Popradia vastaan. Hänet merkittiin Košicen nelosketjun vasempaan laitaan Matúš Havrilan ja Martin Krasničanin viereen. Demek sai ottelussa jääaikaa 5.26 minuuttia.

Vegas Golden Knights varasi Demekin neljännellä kierroksella 128. pelaajana . Samana kesänä hänet varasi myös WHL-joukkue Edmonton Oil Kings 47. pelaajana .

### Maajoukkueura
Demek pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2022. Turnaus kuitenkin keskeytettiin useassa joukkueessa ilmenneiden koronavirustartojen vuoksi. Yhteensä hän on pelannut viisi nuorten ja 15 poikien maaottelua.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Posliinihyasintit

**Posliinihyasintit** (*Puschkinia*) on hyasinttien lähisukuinen parsakasvisuku, johon kuuluu neljä lajia sipulikasveja. Suvussa on aiemmin ollut vain yksi laji: posliinihyasintti eli sineposliinihyasintti (*Puschkinia scilloides*), joka esiintyy alkuperäisenä Kaakkois-Turkissa, Kaukasiassa, Syyriassa, Irakissa ja Iranissa. Kolme muuta nykyisin tunnettua posliinihyasinttia ovat Turkista 2000-luvulla kuvattuja uusia lajeja. Suvun tieteellinen nimi on annettu 1760 syntyneen venäläisen tieteilijän Apollo Mussin-Pushkinin mukaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Puschkinia''
* Suomen Lajitietokeskus: Posliinihyasintit – ''Puschkinia''
Limodorum

**Limodorum** on kämmekkäkasvisuku, johon luokitellaan kolme lajia. Ne ovat pesäjuurten lähisukulaisia ja elävät myös mykoheterotrofeina eli toisenvaraisina sienijuurisymbioosissa.

## Lajit
* *[[Limodorum abortivum]]* – Suvun laajimmalle levinnyt violettikukkainen tyyppilaji. Kasvaa Etelä-Euroopasta Keski-Eurooppaan Saksan korkeudelle, Luoteis-Afrikassa, Kaukasiassa, Lähi-idässä Turkista Iraniin.
* *Limodorum rubriflorum*, kasvaa Turkissa.
* *Limodorum trabutianum*, kasvaa läntisellä Välimeren alueella ja Kreikassa.

## Lähteet
Jonas Selggren

**Jonas Selggren** (1806–1896) oli ruotsalainen poliitikko.

Selggren työskenteli vuosina 1853–1866 Högre allmänna läroverketin (Vasaskolan) rehtorina ja jatkoi työskentelyä sen kirjastonhoitajana vuoteen 1893. Vuosina 1864–1874 hän toimi Gävlen kaupunginvaltuuston puheenjohtajana, vuosina 1863–1869 maakuntavaltuuston jäsenenä sekä vuosina 1859–1860 ja uudelleen 1867 Ruotsin valtiopäiväedustajana. Selggren oli naimisissa Per Murénin siskon kanssa, mutta pari ei saanut lapsia. Selggren kuoli 90-vuotiaana jätettyään testamentillaan lahjoituksia, joista 150&nbsp;000 kruunua oli osoitettu Gävlen kaupungille. Näillä rahoilla rakennettiin 1900-luvun alussa Jonas Selggrenin sanatorio.

Selggren oli säveltäjä Carl Sjöbergin 7-vuotiaana menettämän isän sukulainen ja tuki säveltäjän lapsuudenperhettä taloudellisesti.

## Lähteet
Medigenin COVID-19-rokote

**Medigenin COVID-19-rokote**, virallisesti **MVC-COV1901**, on Taiwanissa kehitetty rokote COVID-19 -tautia vastaan. Rokotteen ovat kehittäneet taiwanilainen Medigen Vaccine Biologics Corporation ja yhdysvaltalainen Dynavax Technologies sekä Yhdysvaltain terveysvirasto. Kyseessä on ensimmäinen Taiwanissa kehitetty rokote virusta vastaan.

Rokotteen toiminta perustuu proteiinin alayksikölle, eli se sisältää eristettyjä ja puhdistettuja viruksen proteiinin osia (). Rokotteen antigeeninä toimii S-2P-proteiinin rekombinaatio, joka on saatu Yhdysvaltain terveysvirastolta. Rokote annetaan injektiona lihakseen. Täyden suojan saamiseksi vaaditaan kaksi annosta, joista toinen voidaan antaa valmistajan mukaan aikaisintaan 28 vuorokauden kuluttua ensimmäisestä. Rokote on tarkoitettu yli 20-vuotiaille.

Rokote sai hätäluvan heinäkuussa 2021 Taiwanin terveysministeriöltä. Tämä herätti poliittista kritiikkiä oppositiossa, ja pääoppositiopuolue Kuomintang teki lakialoitteen hätäluvan perumiseksi.

Ensimmäisen vaiheen testirokotuksia suoritettiin vain Taiwanissa, toisen vaiheen taas sekä Taiwanissa että Vietnamissa. Toisen vaiheen otanta oli huomattavasti suurempi kuin normaalisti (yhteensä 3800 koehenkilöä, kun normaalikäytäntö on joitakin satoja) ja tämän datan perusteella 99,8 prosentille muodostui immuunivaste virusta vastaan kahden annoksen jälkeen. Kolmannen vaiheen testirokotukset saatiin valmiiksi joulukuun 2021 alussa. Ne toteutettiin Paraguayssa, jossa tuhannesta koehenkilöstä 500 sai Medigenin rokotteen ja 500 AstraZenecan rokotteen.

Joulukuun 2021 lopulla Taiwan ilmoitti lahjoittavansa 150&nbsp;000 annosta Medigen-rokotetta Somalimaahan. Medigenin rokotteen ovat ottaneet Taiwanin presidentti Tsai Ing-wen ja varapresidentti William Lai. Toistaiseksi vain Taiwan on sallinut rokotteen käytön hätäluvan nojalla.

## Lähteet
Kaukausib

**Kaukausib**, (saksaksi *Kaukausib-Mulde*) on joki eteläisessä Namibiassa. Se on enimmäkseen kuiva eikä se laske minnekään, vaan se kuivuu Namibin aavikolle kohtalaisen lähellä Atlantin valtameren rantaa. Sen valuma-alue kuuluu Namibian eteläosien rajoitetulla timanttialueella, josta saksan kielellä on käytetty sanaa *Sperrgebiet*.

Kaukausibin alkulähteenä on Kaukausib-lähde, jossa on vettä vuoden ympäri. Sitä käyttävät juomaveden lähteenä paikalliset eläimet, etenkin keihäsantiloopit ja strutsit. Se sijaitsee 62&nbsp;km kaakkoon Lüderitzin kaupungista ja 40&nbsp;km itään Atlantin rannasta 375 metrin korkeudessa merenpintaan nähden.

Siirtomaa-ajan varhaisina päivinä, kun kuljettiin härkävankkureilla Lüderitzistä Ausiin, härät juotettiin Kaukausib-lähteellä. Eräs saksalainen kirjoitti tästä:

Kirjassaan *Diamonds in the Desert* Olga Levinson kuvaa, kuinka August Stauch perusti 1900-luvun alussa yhtiön nimeltä *Kaukausibtal Diamantengesellschaft* eli Kaukausib-laakson timanttiyhtiön.

## Kuvia Kaukausibista

## Lähteet
Felix Körling

**Felix Körling** (17. joulukuuta 1864 Kristdala – 8. tammikuuta 1937 Halmstad) oli ruotsalainen säveltäjä. Hän oli Halmstadin musiikkielämän keskeinen vaikuttaja, jonka jälkipolvet ovat muistaneet etenkin hänen tekemistään lastenlauluista.

Körling syntyi musikaaliseen perheeseen. Hänen isänsä oli säveltäjä August Körling ja isoisänsä urkuri Sven Magnus Körling. Felixin veli Sven Körling toimi myöhemmin musiikinkustantajana Tukholmassa. Körling varttui Ystadissa ja opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa, josta valmistui urkurina, kirkkomuusikkona sekä musiikinopettajana vuonna 1886. Vuosina 1887–1888 Körling työskenteli urkurina Skoonessa, mutta vuonna 1889 hän asettui Halmstadiin, jossa työskenteli koulun musiikinopettajana. Lisäksi hän työskenteli lähes viidenkymmenen vuoden ajan urkuri-kanttorina yhdessä kaupungin kirkoista. Vuonna 1896 Körling meni naimisiin Ellen Elisabeth Sundinin kanssa.

Körling oli mukana perustamassa Halmstadin orkesteriseuraa ja oli aloitteellinen sittemmin johtamansa Halmstadin kuoroseuran perustamisessa. Hän julkaisi vuosina 1910–1932 yhdeksän kokoelmaa säveltämistään ja sanoittamistaan lastenlauluista. Kuvitusten tekijöiden joukossa olivat Hilding Nyman ja Aina Masolle. Lauluja laulettiin Ruotsin kouluissa ja kodeissa 1930–1950-luvuilla; monia niistä on sisällytetty myöhempiinkin ruotsalaisiin lastenlaulukokoelmiin. Körling saavutti tunnustusta myös etenkin lapsille tarjoamastaan musiikkikasvatuksesta. 1930-luvulla hän tuotti lapsille suunnattujen radio-ohjelmien sarjan; lapset itsekin pääsivät lähetyksiin osallistumaan. Yhdessä Frans Erlansonin ja Axel Österbergin kanssa Körling julkaisi lukuisia laulukirjoja kouluille; näistä *Sångboken* julkaistiin kuutenatoista painoksena vuosina 1928–1952.

Körlingin muuhun sävellystuotantoon kuuluu neljä operettia. Hän laati itse libretot operetteihinsa *Guldgruvan* (1912), *Sommarflirt* (1913) ja *Jockeyen* (1918); operettiin *Rubber* libreton puolestaan kirjoitti Carl Barcklind. Körlingin varhaisimmat sävellykset olivat soololauluja ja musiikkia näytelmiin. Hänen tekemistään kansannäytelmistä *Egna torvan* oli menestys. Myös *[[När Bengt och Anders bytte hustrur]]* esitettiin usein ulkoilmateattereissa, ja siitä tehtiin elokuvaversiot vuosina 1925 ja 1950. Körlingin kuorosävellykset olivat todennäköisesti ennen kaikkea hänen omia kuorojaan varten laatimia. Usein nämä teokset ovat lyyrisiä ja humoristisia, kansanomaisiksikin luonnehdittuja. Vokaalimusiikkia Körling sävelsi solistejakin varten; esimerkiksi laulun "En glad trall (Där ginge tre jäntor i solen)" sanat ovat Gustaf Frödingin käsialaa. Kyseisestä kappaleesta Körling itse teki myös seka- ja mieskuorosovitukset. Lisäksi Körlingin sävellystuotannon joukossa on muun muassa pianokappaleita.

Suosion useissa sukupolvissa säilyttäneiden Körlingin lastenlaulujen joukossa ovat "Hurra för vintern (Nej se det snöar)", "Den vresige Lasse", "Om 'ja' fick fem öre", "Tomtegubben som hade snuva", "Det var en gång ett gammalt fult och elakt troll" ja "Har du sett min lilla katt".

## Lähteet
Koigab

**Koigab** on joki Namibian Luurankorannikolla. Sen alkulähde on Grootberg-vuorilla lähellä Bergsigiä Kunenen alueella. Sen kaksi sivujokea ovat myös tuolla alueella, Gui-Tsawisib oikealla puolella ja Springbok-joki vasemmalla puolella. Koigabin valuma-alueen arvioidaan olevan 2&nbsp;320–2&nbsp;400&nbsp;km².

## Lähteet
Nossob

**Nossob** (myös **Nosob** tai **Nossop**) (*ǂnuse ǃab*, khoikhoin kielellä tarkoittaen ‘mustaa jokea’) on joki Kalaharissa itäisessä Namibiassa, ja se muodostaa myös Botswanan ja Etelä-Afrikan rajan Kgalagadin kansallispuistossa. Se laskee Molopo-jokeen, joka on Oranjen sivujoki. Sen pituus on 740&nbsp;km ja sen valuma-alue on laajuudeltaan 37&nbsp;900&nbsp;km². Sen sivujokia ovat Musta Nossob ja Klein Nossob vasemmalla puolella ja Valkoinen Nossob ja Auob oikealla puolella. Nossob on viimeksi tulvinut vuonna 1989. Se on antanut nimensä Nossobin leirille  Kgalagadin kansallispuistossa.

## Joen kulku
Nossob saa alkunsa kahdesta sen sivujoesta, Mustasta Nossobista ja Valkoisesta Nossobista. Molemmat saavat alkunsa Otjihaveran vuoristosta itään Windhoekista. Näiden alkulähteet ovat 1.800&nbsp;m:n ja yli 2.000&nbsp;m:n korkeudessa. Nämä kaksi jokea yhtyvät n. 80&nbsp;km etelään Gobabiksesta, joka sijaitsee Mustan Nossobin varrella.

Mustan Nossobin ja Valkoisen Nossobin yhdyttyä Nossobiksi joki kulkee Leonardvillen ja Aranoksen asutuskeskusten läpi ja saapuu sitten Union's Endiin, missä se jättää Namibian taakseen ja muodostaa sen jälkeen Botswanan ja Etelä-Afrikan välisen rajan Molopo-jokeen saakka. Tämän n. 200&nbsp;km matkan se myös kulkee Kgalagadin kansallispuiston läpi. Se saavuttaa kansallispuiston etelärajan Twee Rivieren Camp -nimisen leirintäpaikan pohjoispuolella, lähellä sitä paikkaa, jossa Auob laskee siihen.

Kalaharin alueella Nossobin sanotaan virtaavan noin kerran sadassa vuodessa. Vettä kuitenkin virtaa joen alla hiekassa, joten joen uomassa kasvavat kirahviakaasiat saavat siitä tarvitsemansa veden. Nossob saattaa virrata paikoin jonkin matkaa, jos alueella esiintyy suuria ukkosmyrskyjä. Tällöin villieläimet saapuvat joelle suurina laumoina.

Nossob päättyy, kun se laskee Molopoon noin 50&nbsp;km etelään Twee Rivieren -nimisestä paikasta Pohjois-Kapmaalla. Tämän paikan koordinaatit ovat , jossa kohtaa joki on vielä 890&nbsp;m merenpinnan yläpuolella. Molopo puolestaan on Oranjen sivujoki, johon se laskee Augrabiesin putousten kohdalla.

## Padot
### Valkoinen Nossob
* Otjiveron pato, lähellä Otjiveron ja Omitaran kyliä.

### Oanob-joki
Oanob-joessa, joka on Auobin sivujoki, on kaksi patoa
*Nauspoortin pato
*Oanobin pato

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Biomit ja suojelualueet Oranjen-Senqun valuma-alueella
Béarn

**Béarn** (oksitaani: Bearn tai Biarn; baski: Bearno tai Biarno; latina: Benearnia tai Bearnia) on yksi Ranskan historiallisista maakunnista, joka sijaitsee Pyreneiden vuoristossa ja vuoriston alaisella tasangolla Lounais-Ranskassa. Béarnin pääkaupungit olivat Beneharnum (vuoteen 841), Morlaàs (noin vuodesta 1100), Orthez (1200-luvun toiselta puoliskolta) ja sitten Pau (1400-luvun puolivälistä alkaen).

Béarn rajoittuu lännessä Baskimaan Souleen ja Ala-Navarran maakuntiin, pohjoisessa Gascogneen (Landes ja Armagnac), idässä Bigorreen ja etelässä Espanjaan (Aragonia).

Nykyään Béarnin alueen tukipilareita ovat öljyteollisuus, ilmailu- ja avaruusteollisuus (helikopterien turboakselimoottoreiden valmistajan Turbomecan myötä), matkailu ja maatalous.

Alexandre Dumasin *[[Kolme muskettisoturia]]* -romaanissa päähenkilö D'Artagnan tuli Béarnista (hän mainitsee osallistuneensa siellä isänsä hautajaisiin toisessa kirjassa, *Twenty Years After*). Se, että d'Artagnania kutsutaan Gasconiksi, ei ole yllättävää eikä väärin, koska Béarn on osa Gascognea.

## Historia

### Etymologia
Nimi Béarn tulee *Beneharnumista*, muinaisten venarnilaisten pääkaupungista, jonka viikingit tuhosivat vuonna 840. Moderni Lescuren kaupunki on rakennettu Beneharnumin paikalle.

### Esihistoriallinen aika
Maataloutta ja metallurgiaa harjoitettiin alueella ensimmäisen kerran noin 4000 vuotta sitten. Béarnista on löydetty monia dolmeneja, tumuluksia ja megaliittejä, joka viittaa siihen, että esi-isien palvonta oli tärkeää uskonnollista toimintaa neoliittisessa Béarnissa. Megaliittien rakentaminen Béarnissa jatkui pronssikaudelle asti.

Linnoitettuja kyliä rakennettiin myös neoliittiseen Béarniin ja näiden jäännöksiä on löydetty Assonin, Bougarberin ja Lacqin läheltä.

### Antiikin aika
Liguurit miehittivät Béarnin noin 3000 vuotta sitten. Vuoteen 500 eaa. mennessä iberit näyttävät korvanneen liguurit. Useiden Béarnin kaupunkien nimet päättyvät -*os*-päätteisiin (esim. Gelos, Urdos ja Arros) viitaten iberiseen alkuperään.

Alueesta tuli osa Rooman valtakuntaa ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Diocletianus sisällytti Bearnin roomalaiseen Novempopulanian provinssiin. Rooman vaikutus alueella hiipui viidennellä vuosisadalla eaa. ja Béarn koki useita barbaarien hyökkäyksiä. Vandaalit, visigootit, merovingit ja lopulta Karolingit valloittivat Béarnin.

500-luvulla kristinusko saapui Béarniin. Béarnin maalaisluonteen vuoksi kristinuskon vakiintuminen kesti pidempään kuin muualla Ranskassa.

## Lähteet
Okatana (joki)

**Okatana** on joki pohjoisessa Namibiassa. Siinä on vettä ainoastaan sadeaikana. Se muodostaa osan Cuvelain altaasta. Siinä on kaksi uomaa, toinen kulkee Oshakatin läpi, muodostaen Oshakatin läntisen ja itäisen vaalipiirin rajan; toinen kulkee kaupungin itäpuolella. Nämä kaksi uomaa yhtyvät toisiinsa Oshakatin eteläpuolella, mistä joki virtaa Etoshan suolatasangolle.

Joki on veden lähteenä lähiseutujen asukkaille ja sen vettä käytetään myös kasteluun sadeaikana. Tuolloin sillä on vaikutusta alueen asukkaisiin taloudelliselta, sosiaaliselta kannalta. Se vaikuttaa myös koulutukseen, sillä tulvien aikana koulut ovat suljettuina, sillä oppilaiden ja opettajien on vaikea ylittää joki. 

## Lähteet