Jane Sandanski

**Jane Ivanov Sandanski** (, ; 18. toukokuuta 1872 – 22. huhtikuuta 1915) oli makedonianbulgarialainen Vătrešna Makedonska Revoljutsionna Organizatsija eli VMRO-järjestön vasemmistosiiven johtaja. Hän saavutti toiminnallaan kansallissankarin maineen Bulgariassa ja Pohjois-Makedoniassa. Sandanskin johtamat joukot ottivat osaa esimerkiksi Ilindenin–Preobraženien kansannousuun ja Balkanin sotaan. 

## Elämäkerta

### Nuoruus
Jane Sandanski syntyi Vlahin kylässä Pirinin Makedoniassa nykyisessä Bulgariassa 18. toukokuuta 1872. Kresnan kansannousun jälkeen Sandanskin perhe muutti Dupnitsaan tuolloisessa Bulgarian ruhtinaskunnassa, jossa Sandanski vietti nuoruutensa. Peruskoulun jälkeen Sandanski liittyi asevoimiin ja palveluksensa jälkeen hänellä oli useita eri työpaikkoja. 

### VMRO
Vuonna 1895 Sandanski liittyi Vărhoven makedono-odrinski komitet eli VMOK-nimiseen puolisotilaalliseen järjestöön. Järjestön tavoite oli liittää osmanien hallitsema Makedonia ja Edirne () Bulgariaan ja se teki useita aseellisia iskuja osmanien hallitsemille alueille. Vuonna 1895 Sandanski oli mukana hyökkäyksessä muslimien asuttamalle alueelle Rodópivuorilla ja hän haavoittui taisteluissa vuonna 1897. Vuonna 1899 hän palasi Bulgariaan, jossa hänestä tuli paikallisen vankilan johtaja. Vuonna 1901 Sandanski vaihtoi järjestöä ja liittyi Vătrešna Makedonska Revoljutsionna Organizatsija -järjestön eli VMRO:n riveihin. Hän oli perustamassa järjestön ryhmiä Blagoevgradin alueella. Elokuussa 1901 Sandanski ja Hristo Tšernopeev sieppasivat amerikkalaisen lähetyssaarnaaja Ellen Stonen ja albanialaisen Katerina Tsilkan lähellä Mehomijaa eli nykyistä Razlogia. Tarkoituksena oli saada siepatuista naisista lunnaat Yhdysvalloilta. Kuukausia kestänyt sieppaus tuli hyvin tunnetuksi länsimaalaisissa tiedotusvälineissä ja niitti mainetta Sandanskille. VMRO sai lopulta huomattavat lunnaat, joita se käytti aseiden ostamiseen. Sandanskista ja Tšernopeevista tuli omanraja-alueensa hallitsijoita ja he ottivat yhteen VMOK-joukkojen kanssa. Sandanskilla oli yhteyksiä Bulgarian ruhtinas Ferninandiin, mutta halusi samalla pitää VMRO:n itsenäisenä Bulgarian keskusvallan vaikutuksesta. Kun VMRO päätti ryhtyä vuonna 1903 laajaan kapinaan osmaneja vastaan. Sandanski vastusti alkujaan kapinaa, mutta liittyi lopulta johtamineen joukkoineen taisteluihin. 

### Balkanin sodat

Epäonnistuneen kapinan jälkeen Sandanskista tuli Gjorče Petrovin ohella VMRO:n vasemmistolaisen siiven johtaja. Vasemmistosiiven johdossa Sandanski otti vaikutteita ideologeilta, kuten Dimo Hadžidimov. Samalla hänen välinsä järjestön oikeistosiiven kanssa tulehtuivat. Sandanski päätyi määräämään oikeistolaisten kilpailoidensa Mihail Daevin, Ivan Garanocin ja Boris Sarafovin murhat vuonna 1907. Järjestön oikeistosiipi tuomitsi puolestaan Sandanskin kuolemaan. Vuonna 1908 hän asettui Osmanien valtakunnan nuorturkkilaisen vallankumouksen puolelle toivoen sen kehittyvän suuntaan, jossa valtakunnan eri kansat saisivat tasaveraisen aseman ja Makedonia saisi poliittisen autonomian. Lopulta hän kuitenkin pettyi vallankumoukseen. Balkanin sodissa Sandanskin joukot asettuivat Bulgarian armeijan puolelle ja niillä oli tärkeä rooli Banskon, Gorna Džumajan (Blagoevgrad), Nevrokopin (Gotse Deltšev), Melnikin ja Kaválan valtauksissa. Hänen joukkonsa olivat myös mukana etenemässä Thessalonikiin. Lopulta Sandanski hallitsi käytännössä suuria alueita Pirinin Makedoniassa keskuksenaan Roženin luostari. Monia hänen kannattajiaan valittiin Bulgarian parlamenttiin. Sandanski kannatti Makedonian autonomiaa, kun taas VMRO:n sisällä oikeistolaiset kannattivat alueen liittämistä Bulgariaan. 22. huhtikuuta 1915 Sandanskin pitkäaikaisen kilpailija ja VMRO:n oikeistosiiven vaikuttajan Todor Aleksandrovin seuraajat murhasivat hänet Pirinvuorilla hänen ollessaan matkalla Nevrokopiin.

## Kuoleman jälkeen
Bulgariassa ja Pohjois-Makedoniassa hän saavutti kansallissankarin maineen. Hän oli huomattva symboli etenkin vasemmistolaiselle liikkeelle. Bulgariassa Sveti Vračin kaupunki sai uuden nimen Sandanski kommunistihallinnon kaudella vuonna 1949.

## Lähteet