open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sulo Nieminen

**Sulo Ilmari Nieminen** (18. maaliskuuta 1919 Tammela – 4. huhtikuuta 2013 Rauma) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. 

Niemisen vanhemmat olivat maanviljelijä Vihtori Nieminen ja Matilda Estlin ja puoliso 1943–2010 Greta Annikki Timonen. Nieminen kävi kansakoulun ja Helsingin yksityisen kauppakoulun 1938–1939, valmistui kauppateknioksi Myynti- ja mainoskoulusta 1944 ja suoritti LIFIM:in liikkeenjohdon täydennyskoulutuskurssin 1963–1964 ja jatkokurssin 1967. Opintomatkoja hän teki moniin eri maihin. Nieminen oli Suomen Maanviljelijäin Kauppa Oy:n juoksupoika ja myyntimies Forssassa 1933–1938 ja myyntimies Loimaalla 1939–1940 ja 1944–1945, Osuusliike Tammen myyjä Forssassa 1938, Maamiesten Kauppa Oy:n maatalousosaston osastopäällikkö Turussa 1945–1957, Satavehnä Oy:n myyntipäällikkö Raumalla 1957–1960, Heitto Oy:n tukkuosaston johtaja ja varatoimitusjohtaja Helsingissä 1960–1962,  Aug. Lipsanen Oy:n myyntijohtaja Porissa 1962–1965, Riisla Oy:n varatoimitusjohtaja Raumalla 1965–1978, toimitusjohtaja 1978–1988 ja hallituksen jäsen vuodesta 1968 sekä Ferd. Alfthan Oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen vuodesta 1979. Hänellä oli myös useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Nieminen oli reservin kersantti (1968). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1978.

## Lähteet
Pekka Nieminen (kauppaneuvos)

**Eero Pekka Johannes Nieminen** (7. elokuuta 1918 Tampere – 30. syyskuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. 

Niemisen vanhemmat olivat sähköasentaja Juho Aleksi Nieminen ja Aino Kyllikki Sandell ja puoliso vuodesta 1943 Taimi Maria Järvinen. Nieminen kävi viisi luokkaa Tampereen yhteislyseota ja valmistui sähköinsinööriksi Tampereen teknillisestä opistosta. Hän oli Havulinnan Sähköliike Oy:n asennusinsinööri Tampereella 1939–1943, Sähkö Oy AEG:n asennusinsinööri Helsingissä 1943–1946 ja Sähköapu Oy:n perustaja 1945, tekninen johtaja 1945–1974 ja toimitusjohtaja vuodesta 1945. Niemisellä oli myös useita oman alansa ja muita luottamustehtäviä, kuten Sähköliikkeiden Liiton, vuodesta 1971 Suomen Sähköurakoitsijaliitto, hallituksen jäsenyys vuodesta 1949, varapuheenjohtajuus 1953–1961 ja puheenjohtajuus 1961–1977 sekä Sähkötyönantajain liiton hallituksen ja työvaliokunnan jäsenyys vuodesta 1953. Kauppaneuvoksen arvonimen Nieminen sai 1974. 

## Lähteet
Charles Nyberg

**Charles Ernst Emil Nyberg** (28. toukokuuta 1904 Viipuri – 2. toukokuuta 1985 Kööpenhamina) oli suomalainen virkamies ja Tanskassa vaikuttanut yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. 

Nybergin vanhemmat olivat liikemies Hjalmar Nyberg ja Laina Lietz ja puoliso vuodesta 1934 Ulla Dagny Edgren. Nyberg tuli ylioppilaaksi Helsingin Uudesta yhteiskoulusta 1924 ja valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1928. Hän sai erivapauden ulkoasiainhallinnon virkoihin 1937 ja ulkoasiainministeriön arvostelulautakunnan lopullisen hyväksynnän 1938, tutkinnon ulkoasiainhallinnon palvelusta varten hän suoritti Helsingin yliopistossa. Nyberg oli Oy Zitting & C:o Ab:n kirjeenvaihtaja 1926, kauppaneuvos Knut Wallinin kirjeenvaihtaja Uudessakaupungissa 1926 ja 1927, Länsi-Suomen Osakepankin harjoittelija Uudessakaupungissa 1926–1927, Pohjoismaiden Yhdyspankin pääkonttorin virkailija 1928–1929, Suomen Sahanomistajayhdistyksen tilastollisen osaston hoitaja 1929 ja hallintoneuvoston sihteeri 1928–1930, Suomen Puuliiton Myynti Oy:n kirjanpitäjä ja kirjeenvaihtaja 1929–1930 ja Suomen Propsinviejien Yhdistyksen rahastonhoitaja 1929–1930.

Virkamiesurallaan Nyberg oli kanslisti Suomen lähetystössä Pariisissa 1930–1933, kanslia-apulainen Suomen lähetystössä Madridissa vuodesta 1933 ja va. varakonsuli 1936–1937, ulkoasiainministeriön vt. avustaja 1937–1938, vt. avustaja Rio de Janeirossa vuodesta 1938 ja avustaja 1939–1940, avustaja Tukholmassa 1940, lähestystösihteeri Kööpenhaminassa vuodesta 1940 ja 1. lähetystösihteeri 1943–1944, disponibiliteetissa 1944–1945, vt. 1. lähetystösihteeri Kööpenhaminassa 1945 ja 1. lähetystösihteeri 1945–1947. Länsimaisen kaupan toimikunnan jaostosihteerinä Nyberg toimi 1945.

Nyberg oli myös *[[Suomen Urheilulehti|Suomen Urheilulehden]]* kirjeenvaihtaja Pariisissa 1930–1933 ja hänellä oli kaupallisia tehtäviä Portugalissa, Brasiliassa, Norjassa ja Ruotsissa vuodesta 1944. Hän oli Nyberg & Co A/S:n perustajaosakas 1947–1980, toimitusjohtaja 1947–1980 ja hallituksen jäsen vuodesta 1947, samoin kuin The United Timber & Paper Co Ltd:n osakas ja toimitusjohtaja 1947–1981. Sotilasarvoltaan Nyberg oli reservin vänrikki. Hän sai Suomessa kauppaneuvoksen arvonimen 1974 ja Tanskassa Dannebrogordenin toisen luokan komentajamerkin. Liikesivistysrahastoon perustettiin Nybergin ja hänen puolisonsa lahjoituksen turvin 2004 Charles ja Ulla Nybergin rahasto.

## Lähteet
Olga Ogarkova

**Olga Ogarkova** (s. 1988 Astrahan) on venäläis-espanjalainen keskisarjan karateka. Hän sijoittui EM-kilpailuissa parhaimmillaan kuudenneksi.

## Kilpaura
Nuorten tasolla Ogarkova saavutti vuoden 2006 Venäjän mestaruuskilpailuissa pronssia 16–17-vuotiaiden sarjassa. Hän voitti mitaliottelussa Valentina Spiridonovan.

Marraskuussa 2022 Ogarkova edusti Espanjaa Euroopan Openissa, jotka käytiin avoimessa painoluokassa. Hän voitti avauskierroksella Beata Szulakin ja hävisi toisella kierroksella Greta Szalaille, joka voitti turnauksessa pronssia.

## Lähteet
Máde

**Máde** on miehen etunimi. Se on Matin eli Matiaksen saamelainen muoto.

Máde-nimi sisältyy pohjoissaamelaiseen nimipäiväkalenteriin, jonka on 1990-luvulla laatinut Oulun yliopiston professori Pekka Sammallahti. Máden nimipäivä on 24.&nbsp;helmikuuta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nimipalvelu: Tilastotietoa etunimestä Máde (Digi- ja väestötietovirasto)
Caveman’s Valentine - luolamies

**Caveman’s Valentine – luolamies** (*The Caveman’s Valentine*) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elokuva jonka on ohjannut Kasi Lemmons. Sen pääosia näyttelevät Samuel L. Jackson, Ann Magnuson ja Aunjanue Ellis. Elokuvan käsikirjoitus perustuu sen käsikirjoittajan George Dawes Greenin palkittuun menestysromaaniin ''Luolamies''.

## Juoni
*Caveman’s Valentine – luolamies* -elokuvan päähahmo on Romulus Ledbetter (Samuel L. Jackson) joka on rastatukkainen koditon skitsofreenikko, joka on opiskellut Juilliardissa, ja on loistava pianisti, mutta sairastumisensa vuoksi asustaa luolassa New Yorkin keskuspuistossa. Ajoittain Romuluksella on selkeitä hetkiä, mutta harhojensa vallassa hän raivoaa ja uskoo että hänen vainoojansa, Cornelius Gould Stuyvesant asuu Chrysler Buildingissä, jonka huipulta tämä lähettää häntä ahdistavia säteitä.

Eräänä ystävänpäivänä Romulus löytää luolansa ulkopuolelta jäätyneen miehen ruumiin, ja poliisi kuittaa sen itsemurhana, mutta Romulus ei usko siihen, vaan alkaa tutkimaan kuolemaa omin päin murhana. Hän on aluksi varma että murhaaja on Stuyvesant, mutta alkaa sitten epäillä kuuluisaa homoseksuaalia valokuvaajaa David Leppenraubia (Colm Feore), jonka epäillään kiduttaneen kauniita poikia saadakseen heistä taiteellisia valokuvia.

## Näyttelijät

Lähde: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*
Fretterat

**Fretterat** ja **Fretteret** ovat miehen etunimiä. Ne ovat Fredrik-nimen saamelaisia vastineita.

Fretterat- ja Fretteret-nimet sisältyvät pohjoissaamelaiseen nimipäiväkalenteriin, joka on Oulun yliopiston professorin Pekka Sammallahden laatima. Nimipäivä on 18.&nbsp;heinäkuuta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nimipalvelu: Tilastotietoa etunimestä Fretterat, Tilastotietoa etunimestä Fretteret (Digi- ja väestötietovirasto)
Vähähyötyinen hoito

**Vähähyötyinen hoito** on terveydenhuollon toimintaa, joka ei tuota lainkaan tai tuottaa vain vähän terveyshyötyä potilaalle, jonka haitat ovat hyötyjä suuremmat, tai kustannukset ovat kohtuuttomat potilaalle koituvaan vähäiseen terveyshyötyyn verrattuna.

Hoitojen hyötyjä ja haittoja arvioitaessa tarkastellaan niitä sekä potilaan että yhteiskunnan näkökulmasta. Vähähyötyinen hoito on esimerkiksi ylähengitystieinfektion hoitaminen antibiootilla, josta voi olla haittaa potilaalle (esim. ripuli ja allergiset reaktiot) ja lisäksi siitä on haittaa yhteiskunnalle, koska riski antibioottiresistenssiin lisääntyy.  Toinen esimerkki on kuvantamistutkimukset akuutissa alaselkäkivussa, johon ei liity vakavaan sairauteen viittaavia oireita tai löydöksiä.

Harva terveydenhuollon interventio on kaikissa tilanteissa vähähyötyinen, vaan rajattu potilasryhmä tai -ryhmiä voi hyötyä interventiosta. Tällöin kyseisen intervention käyttö tulisi rajata vain tähän potilasryhmään tai -ryhmiin.

Vähähyötyisen hoidon mittaaminen on haastavaa, sillä suurin osa käytöstä ei ole mitattavissa.

Choosing Wisely- kampanja on kerännyt ja julkaissut esimerkkejä vähähyötyisistä hoidoista vuodesta 2012 lähtien. Suomalainen Lääkäriseura Duodecim on julkaissut vuodesta 2016 alkaen Vältä Viisaasti- suosituksia. Nämä suositukset perustuvat tieteelliseen näyttöön intervention vaikuttavuudesta ja turvallisuudesta.

## Lähteet
Amsar

**Amsar**  () on nimitys arabien valloitustensa jälkeen perustamille varuskuntakaupungeille 600-luvulla. Tunnetuimpia niistä ovat Kufa keskisessä Irakissa, Basra eteläisessä Irakissa, Kairouan Tunisiassa ja Fustat (josta kehittyi Kairo) Egyptissä. Amsarit kehittyivät sotilasleireistä kaupungeiksi, kun sotilaiden palkkarahat houkuttelivat paikalle  kauppiaita. Hallitsijat eivät alun perinkään tarkoittaneet amsareita pelkiksi sotilasleireiksi. Ne olivat keino asuttaa paikalleen ja kontrolloida nomadiväestöä, josta arabikalifit saivat sotilaallisen voimansa.

Tarkoituksellisesta perustamisesta huolimatta Amsareita ei rakennettu suunnitelmallisen yleiskaavan mukaan. Sotilaat asettuivat niihin yleensä heimoittain. Uusien kaupunkien perustamisen ohella kaupungistuminen lisääntyi siten, että entiset kaupungit, Kuten Aleppo, Córdoba ja Merv laajenivat ihmisten muuttaessa niihin. Kennedy arvelee syyksi paremmat toimeentulomahdollisuudet. Kaupunkeihin keskittyi hallinto ja armeijan kasarmit, ja niissä liikkui raha. Niihin syntyi myös tekstiiliteollisuutta, jonka suuri asiakas oli abbasidihallinto.      

## Lähteet

* 

### Viitteet
Kalmisaari

**Kalmisaari** (myös **Kalmosaari**) on Suomussalmen Kuivajärvessä sijaitseva noin hehtaarin suuruinen saari. Saaressa on 1920-luvun alussa käyttöön otettu Kuivajärven ja Hietajärven vienalaiskylien hautausmaa eli niin sanottu ”Kuivajärven kalmismaa”. Hautausmaa perustettiin, kun aikaisemmin hautausmaana käytetty Vuokkijärven Kalmasaari jäi Suomen ja Neuvostoliiton väliselle rajalinjalle vuonna 1922.

Kalmisaareen on haudattu muun muassa runonlaulaja Domna Huovinen ja tarinankertoja Miikkula Huovinen. Joidenkin hautojen päällä on vienankarjalaiseen tapaan kropnitsoja. Kainuun vienalaiskylien hautausmaita sijaitsee myös Kuivajärven Kuikkaniemessä sekä Kuhmon Rimmissä.

## Lähteet
Kaarlen yliopiston humanistinen tiedekunta

**Kaarlen yliopiston humanistinen tiedekunta** (, ) on Prahassa, Tšekin tasavallassa sijaitsevan Kaarlen yliopiston tiedekunta.

Sen pääpaino on humanistisissa tieteissä sekä sosiaali- ja kulttuuriantropologiassa, mukaan lukien etnomusikologia.

Prahassa sijaitsevassa tiedekunnassa on 240 tiedekunnan jäsentä ja noin 2 500 opiskelijaa.

## Osastot

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaarlen yliopiston humanistinen tiedekunta
Teknologiajätit

**Teknologiajätit** tai **digijätit** on joukko informaatioteknologian alan yrityksiä Yhdysvalloissa, joihin nykymuodossaan lukeutuu Alphabet (Google), Amazon, Apple, Meta (Facebook) ja Microsoft. Joskus yrityksistä käytetään myös englanninkielistä nimitystä *Big Four* tai *Big Five*, viitaten yhtiöiden lukumäärään. Teknologiajätit kuuluvat markkina-arvoltaan maailman arvokkaimpiin yrityksiin. Teknologiajätit ovat johtavassa asemassa monella teknologian alalla, kuten verkkomainonnassa, verkkokaupassa, tekoälyssä, sosiaalisessa mediassa, pilvipalveluissa, älylaitteissa, viihde-elektroniikassa ja suoratoistopalveluissa.

Laajemmassa määritelmässä teknologiajätteihin luetaan myös yrityksiä kuten Tesla, Twitter ja Netflix. 

Kiinan teknologiateollisuuden neljä suurta teknologiajättiä ovat Tencent, Baidu, Alibaba Group, ja Xiaomi.

Suomen suurimmiksi teknologiajäteiksi voi nimetä mm. Nokian, TietoEvryn, Elisan ja Supercellin.

Teknologiajättien valta-asemaa on kritisoitu ja niiden vaikutusvaltaa on verrattu jopa valtioihin.
## Lähteet
Ylityspaikka

**Ylityspaikka** tai **tienylityspaikka** on jalankulkijoille varattu kadun ylittämiseen tarkoitettu kohta, jossa jalankulkijalla on väistämisvelvollisuus muuhun liikenteeseen nähden, toisin kuin suojateillä. Ylityspaikalla ei ole suojatien liikennemerkkejä tai ajoratamaalauksia, mutta jalankulkijaa ei estetä esimerkiksi aidoilla ja katujen reunakiviä on madallettu helpottamaan ylitystä. 

Suomessa ylityspaikkoja on muun muassa Helsingin keskustan raitiokävelykaduilla. Niitä on lisätty 2020-luvulla Helsingin lisäksi esimerkiksi Tampereen raitiotiekaduille. Ylityspaikkoja rakennetaan raitioliikenteen sujuvoittamiseksi mutta myös korvaamaan vaarallisiksi koettuja liikennevalo-ohjaamattomia suojateitä. Ylityspaikkoja on jo aiemmin käytetty muun muassa Ruotsissa, Norjassa ja Keski-Euroopassa. 

## Raitioliikenteessä

Raitioliikenteessä ylityspaikka antaa raitiovaunulle etuajo-oikeuden ja sujuvoittaa vaunun kulkua erityisesti pikaraitioteillä. Koska suojateillä vaunu on väistämisvelvollinen, vaunun liikkeellelähtö saattaa estyä suojatietä ylittävien matkustajien vuoksi pitkäksi ajaksi. Suojateihin jumiutuva raitioliikenne on kustannuslisä, sillä hitauden vuoksi tarvitaan lisää vuoroja ja lisää kalustoa.

Pääsääntöisesti raitioliikenteen ylityspaikka koskee vain raitiokiskoja, eli viereisille ajoradoille jätetään suojatiet ja kiskojen molemmin puolin jää jalankulkijoille saareke. Joissain kohteissa ylityspaikka toteutetaan kuitenkin koko kadun yli, jolloin jalankulkijan tulee varoa myös tieliikennettä. Tällaisia paikkoja on Helsingissä muun muassa Sturenkadun ja Kaupunginpuutarhan pysäkkien toisissa päissä. 

### Varoitusmerkinnät
Pääkaupunkiseudun Raide-Jokeri-pikaraitiotien ylityspaikat on merkitty vaaleanruskealla harjatulla betonilla ja valkoisella raitiovaunun kuvalla. Sittemmin raitiovaunun valkoista tunnusta asfaltissa ja raitiovaunuista varottavaa liikennemerkkiä on alettu käyttää myös muualla Helsingin raitioliikenteessä; heinäkuuhun 2025 mennessä Helsingin kantakaupungissa oli otettu käyttöön 40 uutta raitiotien ylityspaikkaa. Valkoinen raitiovaunun tunnus on tiemerkintänä määräaikainen kokeilu, johon liikenne- ja viestintävirasto on myöntänyt erityisluvan.

Tampereen raitioliikenteessä on käytetty ylityspaikkoja merkitseviä huomiotarroja, punertavaa katukiveystä ja sittemmin myös tiemerkintöjä. Raide-Jokerilla on useilla pysäkeillä järjestely, jossa pysäkin toisessa päässä on liikennevalot ja toisessa ylityspaikka. Raide-Jokerin vaunujen nopeus on ylityspaikoilla korkeintaan 30 kilometriä tunnissa.

Vuosina 2025–2026 Raide-Jokerin ylityspaikalla Viikissä kokeillaan ääni- ja tehostemerkkilaitteistoa, joka varoittaa jalankulkijoita ja pyöräilijöitä keltaisella varoitusvalolla ja kolmikielisellä äänimerkillä. Myös Tampereen Pirkkala–Linnainmaa-raitiotielle asennetaan niin kutsuttuja valo-opastimia, jotka alkavat palaa punaisina raitiovaunun lähestyessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Raitiotien ylityspaikan periaate (PDF)
* Raide-Jokeri: Video siitä, miten ylityspaikalla toimitaan (YouTube)
Périgordin kulttuuri

**Périgordin kulttuuri** on ranskalainen määritelmä kivikauden myöhäisvaiheen kulttuuritraditiosta. Sen varhaisempi vaihe oli Chatelperronin kulttuuri ja myöhempi vaihe Gravetten kulttuuri. Perigordin kulttuurin määritelmään kuuluu tekniikka, jota käytettiin piikiven työstämiseen. Perigordin kulttuuriin määritellään kuuluvaksi joitakin alueita Ranskasta, ja se on eräänlainen versio Aurignacin kulttuurista. Perigordin menetelmällä tehtiin työkaluja, muun muassa veitsiä, kaapimia ja kaivertimia.

## Lähteet
Litiumamidi

**Litiumamidi** (LiNH2) on litium- ja amidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään emäksenä orgaanisen kemian synteeseissä.  

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa litiumamidi on valkoista tai harmahtavaa kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on tetragonaalinen. Litiumamidi reagoi hyvin voimakkaasti veden kanssa ja liukenee hieman etanoliin. Aine on erittäin vahva emäs. Kuumennettaessa yhdiste alkaa hajota jo ennen sulamispistettään litiumimidiksi (Li2NH) ja lopulta litiumnitridiksi.

Litiumamidia muodostuu metallisen litiumin ja nestemäisen tai kaasumaisen ammoniakin välisessä reaktiossa. Katalyyttinä voidaan käyttää koboltti- tai rauta(III)nitraattia. Reaktiota on kuitenkin vaikea hallita, ja teollisesti yhdistettä valmistetaan litiumhydridin ja ammoniakin reaktiolla.
:2 Li + 2 NH3 → 2 LiNH2 + H2
:LiH + NH3 → LiNH2 + H2

Litiumamidia käytetään vahvana emäksenä orgaanisen kemian synteeseissä muun muassa alkyloinneissa, karbonyyliyhdisteiden tai nitriilien kondensaatioissa, eliminaatioreaktioissa, isomeroinneissa ja aryylihalidien aminoinneissa. Sitä käytetään esimerkiksi antihistamiinien ja hapettumisenestoaineiden valmistukseen. Sitä voidaan käyttää myös katalyyttinä polymerointireaktioissa. Natriumamidiin verrattuna litiumamidi on turvallisempi ja selektiivisempi.

## Lähteet
Arsen Sarkisiants

**Arsen Sarkisiants** (s. 1979 Ufa) on suomalainen elokuvaaja.

Sarkisiants muutti Neuvostoliitosta Ouluun isänsä töiden perässä 11-vuotiaana. Hän on valmistunut taiteen kandidaatiksi elokuvauksesta Aalto-yliopiston elokuvataiteen ja lavastustaiteen laitokselta. Sarkisiants on kuvannut puolen kymmentä pitkää elokuvaa ja tv:n puolelle muun muassa Nörtti: DragonSlayer666 -sarjaa.

Sarkisiants on Suomen Elokuvaajien Yhdistys F.S.C.:n jäsen.

Hän on ollut parhaan kuvauksen Jussi-palkintoehdokkaana elokuvista *[[Aurora (elokuva)|Aurora]]* (2019) ja ''Ensilumi'' (2020).

## Pitkien elokuvien filmografia

* *[[Tuntematon pakolainen]]* (2016)
* *[[Aurora (elokuva)|Aurora]]* (2019)
* *[[Lost Boys (dokumenttielokuva)|Lost Boys]]* (2020)
* *[[Ensilumi (elokuva)|Ensilumi]]* (2020)
* *[[Metsurin tarina]]* (2022)
* *[[Järjettömän paska idea]]* (2023)
* *[[Perhoset (elokuva)|Perhoset]]* (2024)

## Lähteet
Pietari Peltola

**Pietari Peltola** on suomalainen elokuvaaja.

Peltola on opiskellut elokuvausta Aalto-yliopiston elokuvataiteen ja lavastustaiteen laitoksella elokuvausta. Peltola on Suomen Elokuvaajien Yhdistys F.S.C.:n jäsen.

Peltola on palkittu He ovat paenneet -elokuvan kuvauksesta Sven Nykvist -palkinnolla Göteborgin kansainvälisillä elokuvajuhlilla. Hänet on palkittu myös parhaan kuvauksen Jussi-palkinnolla elokuvasta Koirat eivät käytä housuja (2019).

## Pitkien elokuvien filmografia

* *[[He ovat paenneet]]*, 2014
* *[[Tyhjiö (elokuva)|Tyhjiö]]*, 2018
* *[[Koirat eivät käytä housuja]]*, 2019
* *[[Eden (elokuva)|Eden]]*, 2020
* *[[Kikka!|Kikka]]!*, 2022
* *[[Prinsessa Pikkiriikki (elokuva)|Prinsessa Pikkiriikki]]*, 2024

## Lähteet
Vihti-Nummelan rautatieasema

**Vihti-Nummelan rautatieasema** on Nummelaan suunniteltu rautatieasema suunnitellulla Espoo–Salo-oikoradalla. Se palvelisi Lohjan ja Helsingin välistä pitkänmatkaista lähijunaliikennettä sekä mahdollisesti myös Turun ja Helsingin välistä kaukojunaliikennettä. Asema sijoittuisi Veikkolan ja Lohjan Lempolan aseman välille.

Vihti-Nummelan asema rakennettaisiin maastoleikkaukseen Pillistöntien länsipuolelle. Asemalaiturit olisivat viisimetrisiä reunalaitureita. Aseman pohjois- ja eteläpuolelle sijoittuisivat liityntäpysäköintialueet 400:lle ajoneuvolle.

## Katso myös
* Nummelan rautatieasema, vuonna 1873 avattu asema Hyvinkää–Karjaa-radalla

## Lähteet
*
Arvo Oksanen

**Arvo Henrik Oksanen** (14. elokuuta 1908 Helsinki – 20. lokakuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Oksasen vanhemmat olivat ylityönjohtaja Heikki Oksanen ja Elsa Vepsäläinen ja puoliso vuodesta 1942 kirjeenvaihtaja Liisa Kaarina Heinonen. Oksanen kävi keskikoulun ja valmistui teknikoksi Helsingin teollisuuskoulusta 1933. Hän oli Kone Oy:n työnjohtaja 1934–1947, Suomen Metalliteollisuuden Harjoittajien Liiton MTH-keskuksen osastopäällikkö 1947–1952, Muokkauskone Oy:n omistaja, toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1952 ja Muko Oy:n toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1953. Oksanen oli myös Lämmitysneuvonnan johtaja vuodesta 1942 ja Lämmitysneuvonta & Kumpp:n toimitusjohtaja vuodesta 1947. Yli kolmekymmentä patentoitua ja palkittua keksintöä tehnyt Oksanen kuului Suomen Keksijäinyhdistyksen johtokuntaan vuodesta 1967 ja hänellä oli myös muita luottamustehtäviä. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1974.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Muko Oy, VETO-kiuas: Arvo Oksanen, rohkea visionääri
M/17 Sohlberg

**m/17 Sohlberg** oli teräskypärä, jota valmistettiin Suomessa Venäjän armeijalle ensimmäisen maailmansodan tarpeisiin. Jostain syystä kypärä tunnetaan malli Sohlbergina, vaikka selkeästi suurimman osan niistä valmisti Holmbergin läkki-, vaski- ja levytehdas. 

Ranskasta jo hankittujen m/15-kypärien pohjalta venäläiset kehittivät oman m/17-mallin. Neljästä osasta kasaan niitatusta esikuvastaan poiketen venäläinen kypärä oli prässätty yhdestä osasta ja kypärän laella olleen ilmanvaihtoaukon ranskalaisessa mallissa peittänyt "harja" oli korvattu teräskupilla. Mallissa m/17 oli kankainen sisus ja nahkainen yksiosainen leukahihna. Väriltään m/17 oli vihreä. 

Venäjän armeija tilasi kypärät Suomesta kahdelta yritykseltä. G.W. Sohlberg sai 100 000 ja V.W. Holmberg 500 000 kypärän tilauksen. Suurin osa kypäristä ehdittiin toimittaa ennen vapaussotaa. 

## Käyttö Suomessa
Helsingin punakaarti takavarikoi vapaussodan aikana Sohlbergin varastosta jäljellä olleet viitisensataa m/17-kypärää, jotka sitten päätyivät aikanaan Suomen armeijalle. Mahdollisesti kypäriä valmistettiin Suomessa vielä vapaussodan jälkeenkin, sillä niitä on ollut maassa melko runsaasti käytössä.

Venäläiset m/17-kypärät poistettiin puolustusvoimien käytöstä jo vuonna 1920 ja ne siirrettiin väestönsuojelun ja palokuntien käyttöön. Tässä yhteydessä suuri osa kypäristä maalattiin mustiksi.

## Lähteet

* Roudasmaa, Stig: Teräskypärä Suomen puolustusvoimissa. Sotamuseon julkaisuja.
Ylioppilasmatrikkeli

**Ylioppilasmatrikkeli** on matrikkeli eli luettelo yliopiston opiskelijoista. Se voi olla rajattu yliopistoon kirjautumisvuosien tai yliopiston mukaan. Ylioppilasmatrikkeleita on olemassa ainakin 1600–1800-luvuilta. Matrikkelista käyvät ilmi ylioppilaan koko nimi, yliopistoon kirjautumisvuosi sekä siviilisääty ja mahdollinen avioitumisvuosi ja puolison nimi. Siitä saattavat käydä ilmi myös opiskelijan opintosuoritukset, tiedekunta tai osasto, yliopistosta eroamisvuosi ja muita elämänvaiheita tai perhesuhteita.

Vuosina 2005 ja 2010 Helsingin yliopisto julkaisi kaksi verkkomatrikkelia yliopiston opiskelijoista vuosina 1640–1899.

## Lähteet
Saksan vaalijärjestelmä

**Saksan liittotasavallan vaalijärjestelmä** säätelee liittovaltion kansallisen parlamentin, liittopäivien, jäsenten vaaleja. Saksan peruslain 38 §:n mukaan vaalien tulee olla yleiset, suorat, vapaat, tasa-arvoiset ja salaiset.  Lisäksi Saksan peruslaissa määrätään, että liittopäivien vaalit on pidettävä joka neljäs vuosi ja että voi äänestää ja tulla valituksi täytettyään 18 vuotta.

Kaikki muut liittovaltion vaaleja koskevat määräykset säännellään liittovaltion vaalilailla. Saksasta löytyy 299 yhden edustajan vaalipiiriä ja vähintään 299 edustajaa valitaan puoluelistoilta. Saksalaiset valitsevat kansanedustajansa kahdella äänellä; ensimmäinen ääni annetaan suoraan vaalipiirin ehdokkaalle, jonka on saatava vaalipiirissään eniten ääniä tullakseen valituksi. Toisella äänellä valitaan osavaltion puoluelista kustakin osavaltiossa puolueiden vaalikokousten vahvistamana. Äänestäjä saa jakaa äänensä kahdelle eri puolueelle. Yhden edustajien vaalipiirien voittajat valitaan ensin, ja loput paikat jaetaan suhteellisuuden säilyttämiseksi toisen äänestyksen perusteella. Jos puolue saa läpi enemmän ehdokkaita vaalipiireistä kuin sen suhteellinen osuus puoluelistaäänistä sallisi, syntyy niin sanottuja ylijäämäpaikkoja, jotka hyvitetään muille puolueille lisäpaikoilla suhteellisuuden varmistamiseksi ja näin liittopäivien koko kasvaa.  Sama edustaja voi olla ehdolla sekä vaalipiirissä että puoluelistalle. Saadakseen paikkoja suhteellisella edustuksella puolue tarvitsee vähintään 5 % puoluelistaäänistä tai sen on täytynyt voittaa vähintään 3 vaalipiiriä. Tämä sääntö ei koske kansallisten vähemmistöjen puolueita. Postiäänestys on mahdollista hakemuksesta ja jos siihen on perusteltu syy. 

Saksan liittopäivien uudet vaalit on järjestettävä aikaisintaan 46 ja viimeistään 48 kuukautta vaalikauden alkamisen jälkeen. Jos liittopäivien vaalikausi päättyy ennenaikaisesti, ennenaikaiset vaalit on pidettävä 60 päivän kuluessa purkamispäätöksestä. Ennenaikaisia vaaleja on tähän mennessä järjestetty kolme: vuosina 1972, 1983 ja 2005. Liittopresidentti määrää lopullisen vaalipäivän ehdolla olevista päivistä, jonka on oltava sunnuntai tai yleinen vapaapäivä.

Itsenäinen ehdokas voi olla ehdolla vaalipiirissä, jos saa kerättyä vaalipiiristä vähintään 200 kannattajakorttia. Puolueet, joilla ei ole edustusta liittopäiville tai osavaltion maapäivillä, voivat asettaa omat puoluelistansa; jos saavat kerättyä vähintään 2000 kannattajakorttia tai vähintään 0,1 % osavaltion äänestäjistä.

## Lähteet
Bagdadin pyöreä kaupunki

**Bagdadin pyöreä kaupunki** eli alkuperäiseltä nimeltä **Rauhan kaupunki** () oli abbasidikalifi al-Mansurin (754–775) vuonna 762 perustama hallintokeskus ja palatsikaupunki. Pääkaupungin siirto tapahtui umaijadien suosimasta Syyriasta Mesopotamiaan Persian valtakunnan entiselle sydänalueelle. 

Palatsialueen ympärille syntyi nopeasti suurkaupunki, joka nykyisin tunnetaan nimellä Bagdad. Seuraavien 500 vuoden ajan se oli islamilaisen sivilisaation keskus ja yksi suurimmista maailmankaupungeista. Mongolit valloittivat ja polttivat Bagdadin vuonna 1258, minkä jälkeen kaupungin merkitys hiipui.

## Historia
Abbasidien vallankumous vuonna 750 nosti arabivaltakunnassa johtoon Iranista tulleen abbasidien klaanin, jonka edustaja al-Mansur siirsi valtaistuimensa vuonna 762 Syyrian Damaskoksesta Irakiin. Uusi kaupunki sijaitsi Syyrian asemesta Mesopotamian sydänalueella Tigrisjoen varrella hyvin lähellä sassanidien entistä pääkaupunkia Ktesifonia. 

Palatsialue oli persialaisen esikuvan mukainen pyöreä kaupunki, joka sai nimekseen ”Rauhan kaupunki” *(Madinat as-Salam).* Sen keskipisteenä oli hallitsijapalatsi puutarhoineen. Alueen läpimitta oli 1,5 kilometriä. Pääkaupunkiin koottiin verotuloja ja sotasaalista valtakunnan kaikista osista, ja niiden avulla kalifit ylläpitivät persialaisten esikuvien mukaista loisteliasta hovia. Alkuperäisen tarkoituksensa mukaan sen oli määrä olla vain hallintokeskus, ei varsinainen kaupunki. Alueen ulkopuolelle kasvoi kuitenkin sen rakentaneiden työläisten asutusta jo ennen palatsikaupungin valmistumista. Lisäksi paikalle sijoitetuista sotilasleireistä kehittyi  pysyviä varuskuntia. Arabien korkein eliitti, kuten kalifin poika al-Mahdi, alkoi myös rakennuttaa Pyöreän kaupungin lähelle palatsejaan. Koska raha liikkui kaupungissa, se veti puoleensa ihmisiä ja alkoi kasvaa.

Nimi Bagdad esiintyy historiallisissa lähteissä vasta kaupungin vuonna 1258 tapahtuneen tuhon jälkeen, jolloin se esiintyy paikannimenä mongolien lyömässä kolikossa. Persialainen sana Bagdad ("Jumalan armo", lat. Gratia Dei) kuvasi paikkaa, jossa kalifi oli Jumalan armosta hallinnut.

## Kuvauksia kaupungista
Varhainen Bagdad on tapahtumaympäristönä joissakin ''Tuhannen ja yhden yön saduissa'', joissa oikeastikin elänyt kalifi Harun al-Rašid (785–809) seikkailee sen kaduilla. Joissakin tietokirjoissa kaupungista esitetään mielikuvituksellisia ja sadunomaisia kuvauksia, joiden tiedot eivät perustu aikalaislähteisiin:  *Kaupungin silhuettia koristivat [[Moskeija|moskeijoiden]] lisäksi kirkot ja synagogat. Sen päällystetyillä ja valaistuilla kaduilla kuljeskeli yli 6000 opiskelijaa kaikkialta maailmassa - - Bagdadissa oli uskonvapaus, mikä houkutteli älykköjä kaupunkiin, olivatpa he kristittyjä, juutalaisia, zarathustralaisia tai vapaasti ajattelevia muslimeja*.

## Katso myös

* Viisauden talo

## Lähteet
* 
* 
* 
* 

### Viitteet
Poul Møller

**Poul Møller** (13. lokakuuta 1919 Frederiksberg – 6. elokuuta 1997) oli tanskalainen konservatiivisen kansanpuolueen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1950–1971 ja toimi Tanskan valtiovarainministerinä 1968–1971. Møller toimi puolueensa nuorisojärjestön puheenjohtajana 1948–1948 ja veljensä Aksel Møllerin jälkeen puolueensa poliittisena johtajana vuodesta 1958, ja pyrki lähentämään yhteistyötä Venstren kanssa. Hän joutui vetäytymään politiikasta sairauden takia vuonna 1971, mutta palasi meppinä vuosiksi 1979–1986.

## Yksityiselämä
Poul Møllerin vaimo Lis Møller oli kansankäräjien jäsen 1966–1973 sekä 1981–1983. Heidän poikansa Per Stig Møller on toiminut muun muassa Tanskan ulkoministerinä.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Poul Møller'' Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla 
*
Hilmar Baunsgaardin hallitus

**Hilmar Baunsgaardin hallitus** oli Tanskan hallitus 2.2.1968–11.10.1971. Se koostui Radikaalista Venstrestä, Konservatiivisesta kansanpuolueesta ja Venstrestä.
## Ministerit
**Pääministeri**
* Hilmar Baunsgaard (Radikaali Venstre)
**Ulkoministeri**
* Poul Hartling (Venstre)
**Valtiovarainministeri**
* Poul Møller (Konservatiivinen kansanpuolue) 2.2.1968–17.3.1971
* Erik Ninn-Hansen (Konservatiivinen kansanpuolue) 17.3.1971–11.10.1971
**Kalastusministeri ja Grönlanti-ministeri**
* A. C. Normann (Radikaali Venstre)
**Kulttuuri-, kehitysapu- ja aseriisuntaministeri**
* Kristen Helveg Petersen (Radikaali Venstre)
**Sisäministeri**
* Poul Sørensen (Konservatiivinen kansanpuolue) 2.2.1968–29.6.1969
* H. C. Toft (Konservatiivinen kansanpuolue) 29.6.1969–11.10.1971
**Oikeusministeri**
* Knud Thestrup (Konservatiivinen kansanpuolue)
**Puolustusministeri**
* Erik Ninn-Hansen (Konservatiivinen kansanpuolue) 2.2.1968–17.3.1971
* Knud Østergaard (Konservatiivinen kansanpuolue) 17.3.1971–11.10.1971
**Maatalousministeri**
* Peter Larsen (Venstre) 2.2.1968–7.7.1970
* Henry Christensen (Venstre) 7.7.1970–11.10.1971
**Kauppa- ja elinkeinoministeri**
* Knud Thomsen (Konservatiivinen kansanpuolue)
**Julkisten töiden ministeri** (liikenneministeri)
* Ove Guldberg (Venstre)
**Asuntoministeri**
* Aage Hastrup (Konservatiivinen kansanpuolue)
**Sosiaaliministeri**
* Nathalie Lind (Venstre)
**Opetusministeri**
* Helge Larsen (Radikaali Venstre)
**Työministeri**
* Lauge Dahlgaard (Radikaali Venstre)
**Talous- ja Pohjoismaa-ministeri**
* Poul Nyboe Andersen (Venstre)
**Kirkkoministeri**
* Arne Fog Pedersen (Venstre)
## Lähteet
Sauvon työväentalo

**Sauvon Työväentalo** on Sauvon kunnassa kirkonkylällä sijaitseva työväentalo. 

## Historiaa
Sauvon kirkonkylän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Vuonna 1908 oman talon hankkimiseksi järjestettiin arpajaiset. Työmies Lindgreniltä ostettiin Metsämäki-niminen vuokratontti sillä sijaitsevine rakennuksineen. Talo oli pieni, ja uutta taloa alettiin suunnitella heti. Talo valmistui vuonna 1913 vapuksi, ja siellä päästiin heti viettämään vappujuhlia. Oman talon saanti antoi yhdistykselle uutta vauhtia. Työväentalolle haettiin vahtimestaria. Työsuhde-etuna oli asunto lämpöineen ja valoineen. Hakijalta edellytettiin kuulumista Sos.dem. puolueeseen ja osallistumista järjestötoimintaan.

## Rakennus
Työväentalon rakennusmateriaalina oli vanha hirsi. Rakennusta laajennettiin vuosina 1938–1939 uudella näyttämöosalla. Alkujaan talo oli valkoinen ja listoitukset olivat punaruskeat. Talon julkisivut oli vuorattu ponttilaudoituksella.
 
## Nykyinen käyttö
Talon omistaa edelleen Sauvon Työväenyhdistys. Talo toimii kokous- ja juhlapaikkana.

## Lähteet
Kopiopuristin

**Kopiopuristin**, myös **jäljennyspainin**, on mekaaninen ruuvipuristin, jolla 1800-luvun loppupuolella erilaisissa toimistoissa, pankeissa, kauppahuoneiden konttoreissa ja lehtien toimituksissa valmistettiin jäljennöksiä lähtevästä kirjeenvaihdosta. James Watt oli hakenut patentin keksimälleen laitteelle jo 1780.
## Toimintaperiaate
Kopiomusteella kirjoitettu kirje asetettiin kopiokirjan kostutettua silkkipaperista sivua vasten, jotka suojattiin vielä molemmin puolin vahapapereilla. Kopiokirja asetettiin puristimeen kahden metallilevyn väliin, jotka puristettiin yhteen kammesta kierreruuvia pyörittäen. Paineen vaikutuksesta kostunutta mustetta tarttui tällöin kopioitavasta kirjeestä silkkipaperiin muodostaen alkuperäiskirjoituksen peilikuvan. Ohuen silkkipaperin läpikuultavuuden vuoksi teksti oli luettavissa sivun kääntöpuolelta. Myös kirjoituskoneen kirjoitusta oli mahdollista jäljentää samalla menetelmällä.

Päivän aikana kirjoitetut kirjeet olivat tavallisesti yön yli puristimessa kopiokirjan välissä. Monissa toimistoissa kopiopuristimia käytettiin pitkälle 1900-luvun alkuun, kunnes uudet monistusmenetelmät ja yksinkertaiset kopiokoneet korvasivat ne.

## Lähteet
Salon työväentalo

**Salon työväentalo** on Salon kaupungin keskustassa sijaitseva työväentalo.

## Historiaa
Salon Työväenyhdistys perustettiin vuonna 1891, ja sen toiminta elvytettiin vuonna 1901. Yhdistys oli ostanut tontin työväentaloa varten vuonna 1906, ja se oli maksanut 600 markkaa. Työväentalon ensimmäinen osa rakennettiin vuonna 1908, ja saliosa valmistui vuonna 1910. Ullakkokerrosta on muutettu ja laajennettu myöhemmin. Ravintolasiipi korotettiin kaksikerroksiseksi vuonna 1958. Myöhemmin sen jatkoksi on rakennettu matala liikesiipi..

## Rakennus
Talo sijaitsee Salon keskustassa. Julkisivut on vuorattu ponttilaudoituksella. Talo on maalattu punaiseksi, ja sen listoitukset ovat valkoiset. Talon alkuperäiset piirustukset on tehnyt A. Tapio, ja ne perustuvat osittain jäsenen K. Valppaan ehdotukseen. Työväenyhdistysten keskusliitto on tehnyt kahden viimeisimmän lisärakennuksen piirustukset. Sisätilat on uudistettu useita kertoja ajanmukaisiksi.

## Toimintaa työväentalolla
Työläisnuorten talvikatselmus monine kilpailuineen keräsi vuonna 1937 yli 150 osallistujaa työväentalolle. Järjestäytynyt työläisnuoriso tuomitsi vuonna 1932 kokouksessaan työväenjärjestöihin kohdistuvan vainon.
Turun Työväenteatteri vieraili työväentalolla esittämällä operetin *Prinssipuoliso*.
Työväentalolla järjestettiin runsaasti erilaisia huvitilaisuuksia, näyttämöesityksiä, tansseja ja karnevaaleja.

## Nykyinen käyttö
Talo on myyty viereiselle kauppakeskukselle. Taloa käytetään kuitenkin edelleen, koska kauppakeskuksen laajenemissuunnitelmat on jäädytetty Salon seudun heikon taloudellisen tilanteen vuoksi.

## Lähteet
Conrad Christopher Stökell

**Conrad Christopher Stökell** (24. syyskuuta 1752 – 15. kesäkuuta 1801 Kemi) oli ruotsalainen tilanhoitaja Saaren kuninkaankartanossa, Mynämäen, Mietoisissa. Sitä ennen hän oli tilanhoitajana Nyynäisten kartanossa Maskussa. Stökell nimitettiin Kemijärvelle nimismieheksi vuonna 1787. 

Stökell kuoli 48-vuotiaana työmatkallaan Kemissä Vilmilän matkustajakodissa.

## Saaren kartanon tilanhoitaja
Paroni Anders Leijonhielm (1727–1792) oli päämies everstinä Saaren kartanossa Mynämäellä silloin, kun Stökell oli siellä töissä tilanhoitajana. Anders Leijonhielm oli myös kuningattaren kamaripalvelija ja hänellä oli talo lähellä kuninkaanlinnaa Tukholman keskustassa. Saaren kartanossa Stökell oli töissä vuosina 1783–1785. Stökellin ensimmäinen vaimo Ulrica Fleischer oli paroni Anders Leijonhielmin lasten kotiopettajatar ja taloudenpitäjä.

Stökell hankki tilanhoitajana kasvatettavia kasveja kokeilumielessä. Paikka on merenrannan lähistöllä, peltojen ja suurien jalopuiden keskellä. Erilaisten lääkekasvienkin menestystä kokeiltiin. Tuon ajan tärkeä lääkekasvi oli esimerkiksi raparperi. Turun läheisyys helpotti kasvien saantia ja lisäksi kartanolla oli hyvät suhteet Turun yliopistoon, missä myös kokeiltiin kasvattaa erilaisia kasveja. Uusia kasveja tuotiin myös ulkomailta. Ennen Stökellin aikaa Saaren kartanossa oltiin kokeiltu jopa riisin viljelyä, tosin huonoin tuloksin. Kartanossa kasvoi hedelmäpuita ja kirsikkapuita. Mulperipuuta oli kokeiltu, jotta olisi saatu omatuotantoon silkkiä. Tupakkaa oli helppo kasvattaa, sillä se menestyi jopa pohjoisempana Oulussa. Tupakkaa haluttiinkin oman maan tuotantoon. Kartanossa oltiin pitkälti omavaraisia. Viiniä ja sitruunoita täytyi tilata ulkomailta.

## Kemijärven ensimmäinen nimismies
Myöhemmin Stökell toimi Kemijärvellä nimismiehenä ja ruotusotilaslaitoksen kenttävääpelinä. Nimismiehen tehtävään kuului olla siltavahtina, kyytirättärinä, metsänvartijana ja kunnankirjurina. Kyytirättäri järjesti kyytejä Kemijärven pitäjässä. Tuolloin hänen vaimonsa oli turkulainen porvarin tytär Anna Sophia Tammelin (1766–1840). 

Stökell jatkoi kokeiluja maatalouden parissa myös Kemijärvellä, jonne hän rakensi hirsitalon vuonna 1791. Talossa oli modernit kaakeliuunit. Ruotsala-niminen tila oli kauniilla paikalla järven rannalla vaaran kupeessa. Rinteet ja viljelysmaa viettivät etelään päin. Nimismiehet ja pappilat jakoivat siemenperunoita ja antoivat kansalaisille tietoutta muutenkin kasvien viljelystä. Ruotsalan tila oli paikkakunnan mallitalo, joka antoi esimerkkiä sen ajan rakentamisesta, maataloudesta ja puutarhanhoidosta. Ruotsalassa oli renkiä ja piikoja, mutta myös itse Stökell osallistui maatöihin, vaikkei hänen säätyläisenä olisi tarvinnut. Myöhemmin Ruotsala toimi käräjätalona. Johan Fredrik Carpelan vieraili Ruotsalassa virka-asioilla 1790-luvulla ja kiitteli vuonna 1795 isäntä Stökelliä mallitilan maanviljelyksestä. 

Stökell rakensi pieniä teitä ja sillan Kemijärvelle. Kemijärveä oli tarkoitus kasvattaa pohjoisena kylänä ja uudisasukkaita tulikin lisää. Pääkulkuväylänä oli tuolloin Kemijoki. Talvella kulkuvälineenä oli reki.

## Lähteet
Gáhteriinná

**Gáhteriinná** ja **Káhtariinná** ovat naisen etunimiä. Ne ovat Katariina-nimen saamelaisia vastineita.

Vuoteen 2022 mennessä Gáhteriinná on ollut Suomessa virallisena etunimenä alle 5 naisella. Káhtariinná-nimisiä henkilöitä ei ole kirjattu Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon lainkaan.

## Nimipäivä
Gáhteriinná- ja Káhtariinná-nimet sisältyvät pohjoissaamelaiseen nimipäiväkalenteriin, jonka on laatinut  Oulun yliopiston professori Pekka Sammallahti. Nimipäivä on 25.&nbsp;marraskuuta.

## Lähteet
Super Liga 2022/2023

**Super Liga 2022–2023** on Moldovan jalkapallon ylimmän sarjatason 32. kausi. Se alkoi 30. heinäkuuta 2022 ja päättyy toukokuussa 2023. Kauden alussa hallitseva mestarijoukkue oli Sheriff Tiraspol.

## Joukkueet

## Vaihe I

## Vaihe II

## Lähteet
Kalmasaari (Vuokkijärvi)

**Kalmasaari** (myös **Kalmosaari**) on Suomen ja Venäjän rajalla Vuokkijärvessä sijaitseva 1,15 hehtaarin suuruinen saari. Rajalinja kulkee saaren poikki niin että noin neljäsosa siitä kuuluu Suomussalmen kuntaan ja loput Kostamuksen kaupunkipiiriin. Kalmasaaressa sijaitsee entinen Kuivajärven, Hietajärven ja Vuokinsalmen vienalaiskylien hautausmaa.

Venäjän välinen raja kulki Kalmasaaren kautta jo ennen Suomen itsenäistymistä. Hautausmaan käyttö lopetettiin Neuvostoliiton rajan sulkeuduttua vuonna 1922, jonka jälkeen perustettiin uusi hautausmaa Kuivajärven Kalmisaareen. *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomiin]]* vuonna 1929 kirjoittaneen Onttoni Miihkalin mukaan Suomen puolelle jäi vain pari vainajaa. Hän kertoi myös bolševikkien hakanneen kaikki kalmakuuset ja ristit haloiksi, jolloin ainoastaan yksi risti oli jäänyt seisomaan Suomen puolelle.

Kalmasaareen on haudattu muun muassa tietäjä ja parantaja Miines Huovinen. Kalmasaaren Suomen puoleisessa osassa ei ole näkyviä jäänteitä haudoista, mutta saaressa on vuonna 1987 muistomerkiksi pystytetty vienalaistyylinen ortodoksinen hautaristi. Sen on pystyttänyt hietajärveläinen runonlaulaja Jussi Huovinen Kalmasaareen haudattujen esivanhempien muistoksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Chuy García

**Jesús G. "Chuy" García** (s. 12. huhtikuuta 1956 Durango, Meksiko) on yhdysvaltalainen poliitikko demokraattisesta puolueesta. Vuoden 2019 alusta alkaen hän on ollut Yhdysvaltain kongressin edustajainhuoneen jäsen Illinoisin osavaltiosta.

Rush kävi Illinoisin yliopistoa. 

## Lähteet
Amália – O Filme

***Amália – O Filme*** on vuoden 2008 portugalilainen draamaelokuva. Se kertoo fadolaulaja Amália Rodriguesin elämästä ja kuvaa hänen nousuaan äärimmäisestä köyhyydestä kansainväliseen tähteyteen. Carlos Coelho da Silvan ohjaamassa elokuvassa Amália Rodriguesia esittää Sandra Barata Belo.

Jotkut Amália Rodriguesin sukulaisista ovat kritisoineet elokuvaa ankarasti. Laulajan sisko Celeste pyrki estämään elokuvan ensi-illan, koska hänen mukaansa sen kummemmin Rodriguesin kuin hänen sukulaistensakaan persoonallisuuksia ei elokuvassa esitetty totuudenmukaisella tavalla. Ohjaaja Carlos Coelho da Silva kuitenkin katsoi elokuvan pohjautuneen perusteelliseen tutkimustyöhön ja laulajan hyvin tunteneiden ihmisten haastatteluihin.

*Amália – O Filmestä* tuli useammissa portugalilaisissa elokuvateattereissa esitetty elokuva kuin mistään sitä edeltäneestä portugalilaisesta elokuvasta. Elokuvasta tehtiin jakelusopimuksia myös kymmeniin muihin maihin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Olli Ahonen (maastohiihtäjä)

**Olli Santeri Ahonen** (s. 16. lokakuuta 1999 Imatra) on suomalainen maastohiihtäjä, joka edustaa seuratasolla Imatran Urheilijoita.

## Ura

### Kansalliset kilpailut
Ahonen on edustanut koko uransa ajan Imatran Urheilijoita. SM-kilpailuissa Ahonen on sijoittunut henkilökohtaisissa kisoissa parhaimmillaan viidenneksi vapaan hiihtotavan sprintissä Imatralla 2022 ja perinteisen hiihtotavan sprintissä Tampereella 2023. SM-parisprinteissä hän on voittanut kultaa vapaalla hiihtotavalla Imatran SM-kilpailuissa 2022 sekä saavuttanut hopeaa vapaalla hiihtotavalla Tampereen SM-kilpailuissa 2023 ja pronssia Imatralla 2025 Imatran Urheilijoiden joukkueessa yhdessä Miro Karppasen kanssa. SM-viesteissä hän on yltänyt Imatran Urheilijoiden joukkueen kanssa hopealle Inarissa 2023 sekä pronssille Rovaniemellä 2022 ja Äänekoskella 2024.

### Kansainväliset kilpailut
Ahonen teki maailmancup-debyyttinsä Rukalla marraskuussa 2019. Siellä hän sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 60:nneksi.

Kaudella 2022–2023 Ahonen hiihti B-maajoukkueessa. Hän hiihti joulukuussa 2022 Beitostølenin maailmancup-osakilpailussa perinteisen hiihtotavan sprinttikisassa sijoitukselle 43, ja tammikuussa 2023 Les Roussesin maailmancup-osakilpailussa perinteisen hiihtotavan sprinttikisassa sijoitukselle 29. Maaliskuussa 2023 hän hiihti Drammenin maailmancup-osakilpailuissa perinteisen hiihtotavan sprinttikisassa sijoitukselle 50, ja maailmancup-kauden 2022–2023 päättäneissä Lahden osakilpailuissa hän sijoittui perinteisen hiihtotavan sprinttikisassa 20:nneksi.

Kaudelle 2023–2024 Ahonen valittiin jälleen B-maajoukkueeseen. Maailmancup-kauden avanneissa Rukan osakilpailuissa hän sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 55:nneksi. Lisäksi hän hiihti Trondheimin osakilpailuissa, sijoittuen vapaan hiihtotavan sprintissä 60:nneksi.

Kaudella 2024–2025 Ahonen jäi vaille maajoukkuepaikkaa. Hän hiihti maailmancup-kauden päättäneissä Lahden osakilpailuissa Suomen joukkueen kansallisessa ryhmässä, sijoittuen vapaan hiihtotavan sprinttikisassa 25:nneksi, ja vapaan hiihtotavan parisprinttikisassa yhdessä Emil Liekarin kanssa 17:nneksi.

Kaudelle 2025–2026 Ahonen valittiin B-maajoukkueeseen. Hän hiihti Rukan maailmancup-osakilpailuissa perinteisen hiihtotavan sprintissä sijalle 17, joka on hänen tähänastinen paras sijoituksensa maailmancupin osakilpailussa. Trondheimin maailmancup-osakilpailuissa hän hiihti perinteisen hiihtotavan sprintissä sijalle 34. Davosin maailmancup-osakilpailuissa hän hiihti vapaan hiihtotavan sprintissä sijalle 64. 

## Muuta
Myös Ahosen veli Ville Ahonen on maastohiihtäjä.

Ahonen opiskelee Itä-Suomen yliopistossa ravitsemustieteitä.

## Lähteet
Kauko Uusitalo

**Kauko Aulis Uusitalo** (11. kesäkuuta 1921 Dragsfjärd – 22. kesäkuuta 1988 Espoo) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Uusitalon vanhemmat olivat metsäteknikko Vihtori Jalmari Uusitalo ja Aili Amanda Nygård ja puoliso vuodesta 1949 sairaanhoitaja Vappu Sinikka Houttu. Uusitalo tuli ylioppilaaksi Lahden lyseosta 1942 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1949. Hän oli Helsingin teknillisen opiston tuntiopettaja 1948–1949 ja Osuuskunta Metexin vienti - ja myynti-insinööri vuodesta 1949, apulaisjohtaja vuodesta 1952 ja toimitusjohtaja 1956–1984. Teknillisen korkeakoulun konepajatekniikan assistenttina Uusitalo toimi 1951–1954. Hänellä oli myös useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Uusitalo oli reservin kapteeni. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1974.

## Lähteet
Vilho Valjus

**Vilho Olavi Valjus** (19. joulukuuta 1920 Haukipudas – 13. marraskuuta 2009 Oulu) oli suomalainen osuustoiminnallisten liikeyritysten johtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Haukiputaan Martinniemellä syntyneen Vilho Valjuksen vanhemmat olivat Juho Valjus ja Lyydia Pahikka-aho ja puoliso vuodesta 1947 Kirsti Männistö. Valjus kävi Hankkijan maataloustavarakurssin 1945 ja Osuuskauppakoulun 1945–1946, opiskeli kauppaopiston aineita 1951–1956, suoritti International Co-op School -kurssin Englannissa 1958 ja hankki liikkeenjohdon jatkokoulutuksen 1970–luvulla. Hän oli apupoika, varastomies, myyjä, myymälänhoitaja, varastonhoitaja ja keskusmyymälänhoitaja Haukiputaan Osuuskaupassa 1936–1940 ja 1944–1945, tarkastaja SOK:n pääkonttorissa 1946, Oulun konttorissa 1946–1947 ja Rovaniemen konttorissa 1948–1951, kouluttaja SOK:n pääkonttorin koulutusosastolla 1952–1955 ja kenttäharjoittelussa SOK:n Tampereen ja Kuopion konttoreissa 1956.

Valjus oli SOK:n Joensuun konttorin johtaja 1957–1960, Jyväskylän konttorin johtaja 1961–1967 ja Oulun konttorin johtaja 1968–1976 ja Helsingin Osuuskaupan toimitusjohtaja 1976–1981. Pellervon kirjeopiston sivutoiminen opettaja Valjus oli 1952–1955. Hänellä oli myös useita osuustoiminnallisia ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Valjus oli reservin kersantti (1942). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1974.

## Lähteet
Valjus

**Valjus** tai **Waljus** on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* Henny Waljus (myös *Valjus*, oik. *Waljus-Edelmann*, 1906–1991), näyttelijä
* Seppo Valjus (1928–2014), arkkitehti, professori
* Vilho Valjus (1920–2009), yritysjohtaja, kauppaneuvos
M96:n galaksiryhmä

**M96:n galaksiryhmä** (myös **Leijonan I ryhmä**) on galaksiryhmä Leijonan tähdistössä, n. 37 miljoonan valovuoden päässä Maasta. Siihen kuuluu määritelmästä riippuen 8-24 galaksia, joista kolme (M95, M96 ja M105) on Messierin kohteita.

M96:n galaksiryhmän rektaskensio on 10h 48m 34,7s ja deklinaatio +12° 40' 15".

Läheinen Leijonan tripletti on mahdollisesti tämän galaksiryhmän osa.

Leijonan renkaana (*Leo Ring*) tunnettu intergalaktinen kaasupilvi sijaitsee tämän galaksiryhmän alueella. Sen arvellaan syntyneen kahden ryhmän galaksin, M96:n ja NGC 3384:n, törmättyä 1,2 miljardia vuotta sitten.

## Lähteet
Katrineholms-Kuriren

**Katrineholms-Kuriren** on ruotsalainen vuonna 1916 perustettu sanomalehti, jonka kotikunta on Katrineholm. Se ilmestyy kuudesti viikossa, on poliittiselta linjaltaan liberaali ja kuuluu NTM-konserniin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lehden verkkosivut
Paavo Tarkiainen

**Paavo Akseli Tarkiainen** (27. lokakuuta 1923 Viipuri – 11. marraskuuta 2001) oli suomalainen kultaseppä, yrittäjä yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. 

Tarkiaisen vanhemmat olivat kultaseppä Johan Akseli Tarkiainen ja Saara Vilhelmiina Lahtinen ja puolisot 1947–1958 Asta Oksala ja 1960–1970 lääketieteen ja kirurgian tohtori Erna Katro. Tarkiainen kävi keskikoulun Viipurin kaksoislyseossa ja sittemmin Helsingin kaksoisyhteislyseossa 1946, sai kultasepän oppia isänsä liikkeessä ja suoritti Kultaseppäkoulun päästötutkinnon 1945, Taideteollisen oppilaitoksen iltalinjan 1939–1945 ja tarkastusleimaustutkinnon 1945. Hän oli Kulta- ja Kellosepänliike J. A. Tarkiainen Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1947, kunnes hänen poikansa jatkoi isänsä työtä. Tarkiainen oli myös Finnantic Oy:n toimitusjohtaja ja johtokunnan jäsen 1970–1972. Hän kuului Helsingin Kultaseppien yhdistyksen johtokuntaan 1946–1959, Kultaseppäkoulun johtokuntaan 1946–1960 ja Suomen Kultaseppien Liiton johtokuntaan 1953–1961 ja valtuuskuntaan 1958–1961. Sotilasarvoltaan Tarkiainen on reservin alikersantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1974. Tarkiainen tunnettiin myös aktiivisena keräilijänä.

## Lähteet