open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dande

**Dande** on kunta ja maakuntakeskus Angolan Bengon maakunnassa. Vuoden 2014 väestönlaskennan mukaan kunnassa asui 222&nbsp;528 asukasta. Vuonna 2022 väkiluvuksi arvioitiin 310&nbsp;557 asukasta. Kunnan pinta-ala on 7&nbsp;216 neliökilometriä ja väestöntiheys 43 asukasta neliökilometrillä (2022 arvioidun väkiluvun mukaan) tai 30,8 asukasta neliökilometrillä (2014 väestönlaskennan mukaan). Maakunnan ja kunnan hallinto sijaitsee Caxiton kunnanosassa, joka on myös kaupunki.

Kunnan väestöstä noin 44&nbsp;% on alle 14-vuotiaita, ja noin 65&nbsp;% puhuu portugalia. Lukutaitoisuus on 69,7&nbsp;%.

## Lähteet
Alessio Baldovinetti

**Alesso Baldovinetti** (tai **Alessio**) (14. lokakuuta 1427 Firenze – 29. elokuuta 1499 Firenze) oli italialainen  taidemaalari.

## Elämä ja ura
Baldovinettin isän oli varakas kauppias. Hän aloitti opintonsa vuonna 1448 taidemaalareiden killassa ja työskenteli sitten itsenäisesti. Hänen varhaisimpiin töihinsä kuuluvat maalaukset Santissima Annunziatan kappelin oviin (noin 1449) ja alttaritaulu (1450) Pieve di Borgo San Lorenzon kirkkoon Mugellossa. Hänen oletetaan työskennelleen Domenico Venezianon avustajana. Baldovinettiin vaikuttivat suuresti myös Fra Angelico ja Andrea del Castagno, joiden kanssa hän teki muiden töiden lisäksi yhteistyötä Sant'Egidion korkean kappelin freskoissa. Kypsän tyylinsä hän saavutti mestariteoksessaan *Paimenten palvonta* (1460–1462), joka on Firenzen Santissima Annunziatan kirkon fresko. Hänen teoksilleen ovat ominaisia vaaleat värit, tunnelmallinen valo ja yksityiskohtien yhdistäminen laajamittaiseen sommitteluun. Hänen teoksensa kuuluvat Euroopan varhaisimpiin varsinaisia maisemia kuvaaviin maalauksiin. Baldovinetti teki myös mosaiikkiteoksia ja suunnitelmia puukuvioita ja lasimaalauksia varten.


Alesso_baldovinetti,_natività_e_annuncio_i_pastori,_1460,_01.jpg|*Paimenten palvominen*
Alesso_Baldovinetti_002.jpg|*Keltapukuisen naisen muotokuva*
Alesso_baldovinetti,_annunciazione.jpg|*Marian ilmestys*


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hupeinomenapuu

**Hupeinomenapuu** (*Malus hupehensis*) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, omenapuiden (*Malus*) sukuun kuuluva kasvilaji.

Hupeinomenapuu voi kasvaa kahdeksan metriä korkeaksi puuksi. Silmut ovat tummanpurppuranvärisiä. Lehtien korvakkeet ovat 5–6 mm pitkiä ja muodoltaan tasasoukkia tai suikeita sekä teräväkärkisiä. Lehdet ovat ruodillisia ja lehtiruodit ovat 1–3 cm pitkiä. Lehtilavat ovat soikeita, sahalaitaisia, 5–10 cm pitkiä ja 2,5–4 cm leveitä.

Hupeinomenapuun kukintona on neljästä kuuteen kukkaa sisältävä huiskilo. Kukkaperät ovat 3–6 cm pitkiä ja yksittäisten kukkien halkaisija on 3,5–4 cm. Kukkien verholehdet ovat 4–5 mm pitkiä ja niiden muoto vaihtelee kolmiomaisesta soikeaan. Terälehdet ovat nupussa vaaleanpunaisia, mutta muuttuvat myöhemmiten valkoisiksi. Kussakin kukassa on parikymmentä hedettä sekä kolmi- tai nelivartaloinen emiö. Hupeinomenapuu kukkii huhti–toukokuussa ja tuottaa hedelmiä elo–syyskuussa. Hupeinomenapuun pohjushedelmät eli omenat ovat halkaisijaltaan noin 1 cm ja väriltään kellertävänvihreitä, mutta punaiseen vivahtavia.

Hupeinomenapuu kasvaa Kiinassa rinteillä ja laaksojen tiheiköissä merenpinnan tasosta aina 2900 metrin korkeuteen asti.

Hupeinomenapuuta käytetään Hubeissa ja Sichuanissa omenapuiden jalostuksessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Malus hupehensis'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Malus hupehensis''
Carlo Dolci

**Carlo Dolci** (myös **Carlino Dolci**) (3. toukokuuta 1616  Firenze –  17. tammikuuta 1686 Firenze) oli italialainen taidemaalari.

## Elämä ja ura
Dolci oli taidemaalarin pojanpoika. Hän opiskeli Jacopo Vignalin johdolla ja herätti jo yksitoistavuotiaana huomiota erinomaisilla töillään. Hän sai runsaasti työtarjouksia Firenzessä, josta hän ei juuri koskaan lähtenyt, ja muualla Italiassa. Dolci oli yksi niistä harvoista mestareista, joiden teoksia hänen maanmiehensä keräsivät innokkaasti jo taiteilijan eläessä. Hänen teoksiaan ei ole kovin paljon. Hän oli hyvin hurskas ja maalasi yksinomaan uskonnollisia aiheita. Hän keskittyi päähenkilöihinsä - yleensä Kristukseen ja Neitsyt Mariaan - ja teki harvoin suurikokoisia teoksia. Hän on kuuluisa kasvojensa pehmeästä, lempeästä ja hellästä ilmeestä, värien kirkkaudesta sekä kuviensa huolellisesta viimeistelystä jokaisessa yksityiskohdassa. Dolci oli Firenzen koulukunnan viimeinen edustaja ja viimeinen todellinen italialaisen renessanssin taidemestari. Hänen mestariteoksensa on "Pyhä Andreas rukoilee ennen ristiinnaulitsemista" (1646).


Dolci_Crocifissione_Andrea.jpg|*Pyhän Andreaksen ristiinnaulitseminen*
Dolci Cecilia organo.jpg|*Pyhä Cecilia urkujen ääressä*
Dolci Caterina leggente.jpg|*Pyhä Katariina lukemassa kirjaa*


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bula Atumba

**Bula Atumba** on kunta ja kunnanosa Angolassa Bengon maakunnassa. Kunnan väkiluku on 13&nbsp;454 asukasta (2014), mutta vuoden 2022 arvio on 18&nbsp;776 asukasta. Kunnan pinta-ala on 1&nbsp;274 neliökilometriä. 

## Väestö
Bula Atumbassa on vuoden 2014 väestönlaskennan perusteella 13&nbsp;454 asukasta. Asukkaista pieni enemmistö on naisia, ja lähes puolet alle 14-vuotiaita. Kunnan yli 15-vuotiaista noin puolet on lukutaitoisia.

### Kieliryhmät
* portugali 51,2&nbsp;%
* kimbundu 32,2&nbsp;%
* kongo 10,1&nbsp;%
* muut kielet 6,5&nbsp;%

### Uskonnot
* katolisuus 67,3&nbsp;%
* protestantismi 27&nbsp;%
* muut uskonnot 5,7&nbsp;%

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Administração Municipal de Bula Atumba   (facebook.com)
Korttipelisatu

**Korttipelisatu** on Marko Tapion kirjoittama romaani, joka julkaistiin vuonna 1958. Kirjan päähenkilö on poika, joka ihailee isäänsä ja muistelee äitiään, josta isällä on muistona seinälle ripustettu valokuva. Isä on töissä rakennustyömaalla ja johtaa padon rakennustöitä. Yllättäen keskeneräinen pato murtuu, mikä aiheuttaa suurta tuhoa ja houkuttelee yleisöä viereiselle sillalle. Pojalle on tärkeää, että isä pystyy korjaamaan murtuneen padon. 

Kirjan lopussa poika viettää tanssien jälkeen yön tyttöystävänsä kanssa. Yön kuluessa poika kertoo tytölle tarinan, jonka nimi on *Korttipelisatu*. Hän on kuullut tarinan isältään. Aamulla selviää, että pato on saatu yöllä korjattua ja että isä on ollut johtamassa korjaustöitä.

## Lähteet
* Tapio, Marko: Korttipelisatu. WSOY, 1968

### Viitteet
Nansana

**Nansana** on kaupunki Ugandassa, lähellä maan pääkaupunkia Kampalaa. Sen väkiluku vuonna 2014 oli 365 000, virallinen arvio vuodelle 2020 oli 532 800.

Nansana on osa Kampalan metropolialuetta. Sitä pidetään lähinnä työväenluokan asuinalueena. Se on saanut nimensä naispuolisen henkiolennon mukaan.

## Lähteet
Aapo Lehtonen

**Aapo Antero Lehtonen** (18. joulukuuta 1936 Lieto – 17. elokuuta 2022 Turku) oli suomalainen lääkäri ja Turun yliopiston geriatrian professori.

Lehtonen valmistui ylioppilaaksi Turun toisesta suomalaisesta lyseosta 1955 ja lääkäriksi 1962 Turun yliopistosta sekä sisätautien erikoislääkäriksi 1969 ja geriatrian erikoislääkäriksi 1981. Hän väitteli tohtoriksi 1968 Turun yliopistossa. Lehtosen väitöskirja *The mucopolysaccharides in ageing experimental granulation tissue* pohjautuu hänen tekemäänsä työhön professori Eino Kulosen tutkimusryhmässä.

Työuransa Lehtonen aloitti assistenttina Turun yliopiston lääketieteellisen kemian laitoksella 1962–1966 ja jatkoi sieltä Turun yliopistollisen keskussairaalan (TYKS) sisätautien klinikan apulaislääkäriksi 1966–1969. Vuodet 1969–1971 hän työskenteli Ylioppilaiden terveydenhoitosäätiön (YTHS) ylilääkärinä Turussa. Turun kaupungin sisätautisairaalan osastonlääkärinä Lehtonen toimi 1971–1973 ja YTHS:n vastaavana lääkärinä Turussa 1971–1984. TYKS:n sisätautien klinikalla poliklinikan lääkärinä hän työskenteli 1973–1984. Turun kaupungin sisätautisairaalan ylilääkärinä hän toimi 1984–1999 ja saman sairaalan johtavana lääkärinä 1989–1999 sekä Turun yliopiston geriatrian professorina 1997–1999. Työnsä ohessa Lehtonen tutki erityisesti verenpainetaudin lääkehoitoa ja liikunnan vaikutusta rasva-aineenvaihduntaan. Hän jatkoi tutkimustyötä vielä eläkkeelle vuonna 2000 jäätyäänkin ja hoiti potilaitaan yksityisvastaanotolla 75-vuotiaaksi asti työskennellen Mehiläinen Oy:n palveluksessa Turussa 1969–2008 ja Terveystalo Oyj:n työntekijänä vuodesta 2009 lähtien.

Sivutoimenaan Lehtonen osallistui Suomen Sisätautilääkäriyhdistyksen hallituksen työskentelyyn 1975–1977. Suomen Geriatriyhdistyksen hallituksen jäsen hän oli 1999–2002 ja Societas Gerontologica Fennican hallituksen jäsen 1989–2000. Viimeksi mainittu yhdistys kutsui Lehtosen kunniajäseneksi 2014. Lisäksi hän kuului Leiraksen lääketieteelliseen neuvottelukuntaan 1989–1996 ja oli Turun Palloseuran jalkapallojoukkueen lääkäri yli 30 vuoden ajan. Omakin liikunta oli Lehtoselle tärkeä harrastus, ja hän juoksi useita maratoneja parhaimmillaan ajassa kaksi tuntia 35 minuuttia.

## Lähteet
Somalimaan edustajainhuone

**Somalimaan edustajainhuone** (, ) on Somalimaan parlamentin alahuone. Parlamentin kahdesta kamarista ainoastaan edustajainhuoneen edustajat valitaan vaaleilla. Vaalit järjestetään viiden vuoden välein.

Edustajainhuone perustettiin vuonna 1991. Viimeisimmät vaalit pidettiin vuonna 2021 ja tätä edeltävät vaalit vuonna 2005.

Elokuusta 2021 lähtien edustajainhuoneen puhemiehenä on toiminut Abdirisak Khalif.

## Lähteet
Lectoure

Lectoure on kunta Lounais-Ranskassa Gersin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Gersjoen varrella, noin 23 kilometriä Condomin kaupungista itään.

## Historia
Lectoure on ollut kelttiläisten oppidum. Kaupunkia asuttaneet lactoratit hylkäsivät sen roomalaisten saavuttua alueelle ensimmäisellä vuosisadalla. Kaupunki kasvoi ja kukoisti roomalaisten valtakaudella. Lactoratit onnistuvat saamaan taistelemalla oppidumin takaisin hallintaansa 400-luvulla. Tuolloin he vahvistivat sen valleja, jotka ovat yhä nähtävissä. Kaupunki päätyi 800-luvulla Gascognen herttuakunnan hallintaan, joka jatkui aina vuoteen 1032 saakka. Tämän jälkeen se päätyi Akvitanian herttuan hallintaan. Eleonoora Akvitanialainen antoi sen myötäjäisenä avioiduttuaan Henrik II:n kanssa vuonna 1152, josta tuli sittemmin Englannin kuningas. Vuonna 1273 kaupunki luovutettiin Englannin kuninkaan Edward I:n hallintaan. Tuolloin alkoi kaupungin muurien rakentaminen. Kaupunkiin rakennettiin korkeita kiviasuntoja 1300-luvun puoliväliin asti, jolloin englantilaisten valtakausi loppui. Tuolloin kaupungin ottivat haltuunsa Armagnacin kreivit, jotka rakensivat myös linnan. Kaupunki vaurastui ja kasvoi Armagnacin kreivien kotipaikkana. Tämä huoletti Ranskan kuningas Ludvig XI:sta, joka valloitti kaupungin 1400-luvun lopulla. Kaupunkia korjattiin valloituksen jälkeen, mutta kaupunki ei koskaan saanut takaisin keskiaikaista loistoaan. 1500-luvulla kaupunki kärsi vahinkoja Ranskan uskonsodissa, ja Lectouren katedraali tuhoutui osittain vuonna 1561. Kaupungin uusi nousukausi alkoi 1700-luvulla teollistumisen aikakaudella.

## Tunnettuja kuntalaisia
*Jean Lannes (1769-1809), Ranskan marsalkka


Tiedosto:Lectoure-HoteldeVille2.jpg|Kaupungintalo
Tiedosto:Lectoure21.jpg|Lectoure katedraali


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Erling Jensen

**Erling Johannes Jensen** (1. marraskuuta 1919 – 4. lokakuuta 2000) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1973–1987 sekä toimi Tanskan kauppaministerinä 1971–1973 ja 1975–1976, työministerinä 1976–1977, oikeusministerinä 1977–1978, sosiaaliministerinä 1978–1979 ja teollisuusministerinä 1979–1982.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Dans Biografisk Leksikon
Galiátsos

**Galiátsos** () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Pároksen saaren pohjoisrannikolla Náousan kaupungin edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,012 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Galiátsos kuuluu Pároksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

## Lähteet
Pídima

**Pídima** () voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:

* Pídima, kylä Kalamátan kunnassa Messenian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella
* Gialesíno eli Pídima, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Sýmiä
* Tzirórema eli Pídima, joki Messeniassa Peloponnesoksella
Gláros (Agathonísi)

**Gláros** () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Agathonísin saaren itärannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,087 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Gláros kuuluu Agathonísin kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

## Lähteet
Garmpiás

**Garmpiás** () eli **Kalloní** (Καλλονή) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Lesboksen saaren etelärannikolla Kallonínlahden suulla. Saaren pinta-ala on 0,026 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Garmpiás kuuluu Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Saaren suurin korkeus on noin 40 metriä merenpinnasta laskettuna. Saarella on pieni majakka.

## Lähteet
Gialesíno

**Gialesíno** () eli **Pídima** (Πήδημα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Sýmin saaren länsipuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,117 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Gialesíno kuuluu Sýmin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Gialesíno on Sýmin ympäristön muiden pienten lähisaarten kanssa osa Natura 2000 -aluetta. Saaren lounaispuolella sijaitsevat Diavátesin saaret sekä Marmarás.

## Lähteet
Kalógeroi (Chíos)

**Kalógeroi** () on kolmen pienen Kreikan saaren ryhmä, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee keskellä Egeanmerta Ándroksen, Antípsaran ja Chíoksen saarten välissä. Saarten yhteenlaskettu pinta-ala on noin 0,01 neliökilometriä ja ne ovat asumattomia. Hallinnollisesti Kalógeroin saaret kuuluvat Chíoksen kuntaan, Chíoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen.

Kalógeroin saarista suurin on Megálos Kalógeros (Μεγάλος Καλόγερος, ”Suuri Kalógeros”), jonka pinta-ala on 0,006 neliökilometriä ja suurin korkeus 36 metriä merenpinnasta laskettuna. Kalógeroin saarilla asui aiemmin erakkomunkkeja, jotka saivat elantonsa avustuksina ohikulkeneilta laivoilta. Saaret autioituivat osmanien surmattua munkit Psarán verilöylyn aikaan vuonna 1824. Jäljellä on erakkomajojen jäänteitä. Megálos Kalógeroksella on majakka.

## Saaret

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kalógeroi (Tínos)

**Kalógeroi** () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Tínoksen saaren luoteiskärjen edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,053 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Kalógeroi kuuluu Tínoksen kuntaan, Tínoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kalógeroin vieressä sijaitsee Dýsvaton saari.

## Lähteet
Kalógeros (Síkinos)

**Kalógeros** () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmän ja sijaitsee Síkinoksen saaren lounaispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,07 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Kalógeros kuuluu Síkinoksen kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

## Lähteet
Kalógeros

**Kalógeros** (, ”Munkki”) tai **Kalógeroi** (, ”Munkit”) tai **Kalógiros** (Καλόγηρος) voi viitata seuraaviin saariin Kreikassa:

* Kalógeros, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Síkinosta
* Kalógeroi, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Tínosta
* Kalógeroi, saariryhmä Kykladien saariryhmässä lähellä Polýaigosta
* Kalógeroi, saariryhmä Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä Ándroksen, Antípsaran ja Chíoksen välissä
* Kalógiros, saari Ekhinadeilla Jooniansaarten saariryhmässä
* Kalógiros, saari Kalógeroi-saarilla Kykladien saariryhmässä lähellä Polýaigosta
Kampána

**Kampána** () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Antíparoksen saaren itäpuolella sen ja Pároksen saaren välissä. Saaren pinta-ala on noin 0,007 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Kampána kuuluu Antíparoksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren nimi, ”(Kirkon)kello”, viittaa siellä olevaan pieneen Pyhälle Nikolaokselle (*Ágios Nikólaos*) omistettuun kirkkoon.

## Lähteet
Smålänningen

**Smålänningen** on ruotsalainen vuonna 1921 perustettu sanomalehti, jonka toimitus on Ljungbyssä. Se kattaa lisäksi Markarydin ja Älmhultin kuntien alueet. Lehti kuuluu Bonnier-konserniin.

Smålänningen juli 2016.jpg|Lehden nykyinen toimitus Ljungbyssä.
Småläningen, Ljungby, juli 2013.JPG|Lehden entinen toimitus Ljungbyssä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Federico Barocci

**Federico Barocci** (tai **Federigo**, **Baroccio**, oikealta nimeltään **Fiori**) (1528 Urbino – 30. syyskuuta 1612 Urbino) oli italialainen taidemaalari.

## Elämä ja ura
Hänen isänsä, kuvanveistäjä Ambrogio Baroccio, antoi hänelle taideopintoja, ja hän opiskeli piirtämistä Forlissa Francesco Manzocchin johdolla. Hänen setänsä, arkkitehti Bartolommeo Genga, päätti, että Federigosta oli tultava taiteilija, ja ohjasi hänet arvostetun venetsialaisen taidemaalarin Battista Francon luokse, joka oli tuolloin Urbinon herttuan Guidobaldo II:n palveluksessa. Baroccio meni seuraavaksi setänsä ateljeehen Pesaroon ja opiskeli hänen kanssaan perspektiivin käyttöä, minkä lisäksi hän kopioi joitakin herttuan galleriassa olevia Tizianin tauluja. 20-vuotiaana hän lähti Roomaan tutkimaan Rafaelin töitä, ja sai Michelangelon suositukset. Palattuaan Urbinoon Baroccio kopioi Correggion pastelleja ja maalasi joitakin tauluja, jotka toivat hänelle paljon mainetta ja jäljittelijöitä. Hänen aiheensa olivat pääasiassa uskonnollisia, ja teoksiin kuului joitakin suuria alttaritauluja. Palattuaan Roomaan Barocci sai yhdessä Federigo Zuccaron kanssa paavi Pius IV:ltä toimeksiannon koristella Vatikaanissa sijaitsevan Bosco di Belvederen pienen palatsin. Vatikaanissa hänen kerrotaan joutuneen myrkytetyksi juhlaillallisella. Tästä hän ei koskaan toipunut, eikä pystynyt työskentelemään neljään vuoteen lainkaan ja loppuelämänsä ajan vain muutaman tunnin päivässä. Kolmen Perugiassa vietetyn vuoden ja lyhyen Firenzen vierailun jälkeen Baroccio palasi Urbinoon viettämään viimeiset vuotensa.


Barocci_-_Madonna_del_Popolo.jpg|*Madonna del Popolo*
Federico_Barocci,_Portrait_de_jeune_homme.jpg|*Nuoren miehen muotokuva *
Federico_Barocci_-_The_Nativity_-_WGA01293.jpg|*Kristuksen syntymä*


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Karavioú Xirádi

**Karavioú Xirádi** () eli **Karavioú Xouráfi** (Καραβιού Ξουράφι) on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Länsi-Traakian rannikolla Évros-joen suistossa. Saaren pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Karavioú Xirádi kuuluu Alexandroúpolin kuntaan, Évroksen alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Saari on osa Évroksen suiston kansallispuistoa sekä kahta Natura 2000 -aluetta, joista toinen on luonto- ja toinen lintudirektiivin mukainen.

## Lähteet
Karkálas

**Karkálas** (, myös *Karkalás*, Καρκαλάς) eli **Thános** (Θάνος) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Límnoksen saaren lounaiskärjen edustalla. Saaren pinta-ala on 0,01 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Karkálas kuuluu Límnoksen kuntaan, Límnoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Saaren suurin korkeus on noin 40 metriä merenpinnasta laskettuna.

## Lähteet
Thanos (täsmennyssivu)

**Thanos** voi viitata seuraaviin:

* Thanos, Marvelin sarjakuvahahmo
* Karkálas eli Thános, saari Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä lähellä Límnosta
Keating

**Keating** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* H. R. F. Keating (1926–2011), brittiläinen rikoskirjailija
* John Richard Keating (1934–1998), yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa
* Khiara Keating (s. 2004), englantilainen jalkapallomaalivahti 
* Paul Keating (s. 1944), australialainen poliitikko, maan pääministeri 1991–1996
* Ronan Keating (s. 1977), irlantilainen poplaulaja
* Thomas Keating (1923–2018), yhdysvaltalainen trappistimunkki ja pappi.
Madagaskarin kansalaisuus

**Madagaskarin kansalaisuus** on laillinen suhde yksittäisen henkilön ja Madagaskarin tasavallan välillä. Yleensä noudatetaan ius sanguinis -periaatetta.

## Kansalaisuuden saaminen syntymällä
Syntyperäisiksi madagaskarilaisiksi lasketaan sellaiset henkilöt, joiden vähintään toinen vanhempi on Madagaskarin kansalainen tai sellaiset orvot tai hylätyt lapset, jotka on löydetty Madagaskarin alueelta ja joita on syytä epäillä madagaskarilaisiksi.

## Kansalaisuuden saaminen hakemuksella
Hakemuksen perusteella kansalaisuus voidaan myöntää sellaiselle henkilölle, joka täyttää seuraavat ehdot:

* Hakija on asunut Madagaskarilla vähintään viisi vuotta
* Hakija on assimiloitunut madagaskarilaiseen yhteisöön ja hallitsee malagassin kielen
* Nuhteettomuusedellytys (ei yli vuoden mittaista vankeustuomiota)
* Hakija ei saa olla vajaavaltainen

Viiden vuoden asumisedellytystä ei ole, mikäli henkilö suorittaa, tai on suorittanut, poikkeuksellisen palveluksen valtiolle tai kansalaisuuden hakija on nainen, joka on naimisissa madagaskarilaisen kanssa. Hakijan alaikäiset lapset saavat vanhempansa hakemuksen mukana maan kansalaisuuden automaattisesti.

## Kaksoiskansalaisuus
Madagaskar sallii kaksoiskansalaisuuden ainoastaan hyvin tiukin rajoituksin:

* Madagaskarin kansalaisen lapsi, joka saa syntyessään myös jonkin muun maan kansalaisuuden, saa pitää molemmat kansalaisuudet 21. ikävuoteen saakka, jonka jälkeen hänen on ilmoitettava, kumman maan kansalaisuuden henkilö aikoo pitää
* Madagaskarin kansalainen, joka menee naimisiin ulkomaalaisen kanssa ja saa tämän jälkeen toisen maan kansalaisuuden, saa pitää myös Madagaskarin kansalaisuuden

## Lähteet
Ella – Helene Schjerfbeck

**Ella – Helene Schjerfbeck** on taidehistorian tutkija Mari Tossavaisen teos, jonka aiheena on taidemaalari Helene Schjerfbeck. Kirjan on kustantanut Otava, ja se on ilmestynyt 2022. Kirjassa on kuvaliite, jossa on valokuvia Schjerfbeckistä ja hänen maalauksistaan. Kirja on perusteellisesti lähteytetty, ja siinä on henkilöhakemisto.

Tossavaisen aineistona ovat olleet uusi löytö, kokoelma kirjeitä, joiden vastaanottaja on Lina Ingman, sekä materiaali eri arkistoista. Uutena hahmona Schjerfbeckin elämässä Tossavainen tuo esiin Schjerfbeckien kotikoulun opettajan Lina Ingmanin. Ingman tuki Schjerfbeckiä tämän uran alkuvaiheissa, ja he kävivät kirjeenvaihtoa. Kirjeensä Schjerfbeck allekirjoitti nimellä Ella, joka oli hänen lapsuusaikainen lempinimensä. Kirjeet on lahjoitettu Kansalliskirjastoon vuonna 1941. Arkistossa Schjerfbeck on nimellä Ella Schjerfbeck, ja siksi kirjeet eivät ole aiemmin osuneet tutkijoiden silmiin.

Ingman on jäänyt aiemmassa tutkimuksessa vähälle huomiolle. Tossavainen huomauttaa, että yleensä taiteilijoiden tukijoista nostetaan esiin perheenjäsenet, ystävät ja yhteiskunnallisesti merkittävät henkilöt, ja siksi monen taiteilijan tärkeätkin tukijat ovat tuntemattomia.

Tossavainen pohtii johdanto-osuudessa eettistä kysymystä kirjeiden käytöstä aineistona. Kun taiteilija on eläessään halunnut suojata minäänsä julkisuudelta, kuten Schjerfbeck, ja tuhonnut saamansa kirjeet, hän kysyy ”onko [silloin] oikein tutkia perinpohjaisesti edesmennyttä taiteilijaa”.

Teos jakautuu johdantoon ja kolmeen pääotsikkoon. Ensimmäisessä osassa Tossavainen kuvaa Lina Ingmania ja hänen yhteyksiään. Toinen osa valottaa Schjerfbeckin työtä, käytännön vaatimuksia ja taloutta sekä esittää ajatuksia taidekaupasta. Sen jälkeen aiheena on ”vanha Ella” ja huolenpito, jossa Tossavainen kirjoittaa pohdintoja teosten ja kirjeiden uskonnollisista teemoista ja pyhyydestä.

## Arviot
Arviossaan Helsingin Sanomissa Pirkko Kotirinta harmittelee valittua kerrontatyyliä. Tossavainen nimittäin esittää alkuperäiset kirjesitaatit enintään lähdeviitteissä. Kotirinta olisi toivonut suomennoksia niistä tekstiin. Hän kiittää taidekauppias Gösta Stenmanin vuonna 2009 vapautuneen arkiston käyttöä. Arkisto ei vielä ole ollut aikaisempien tutkijoiden, kuten Riitta Konttisen, käytössä. Kotirinta kehuu myös Tossavaisen tekemän työn määrää ja tämän aiempaa tutkimusta koskevia kommentteja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Ella'' kustantajan sivulla Otava
Ella (täsmennyssivu)

**Ella** tarkoittaa muun muassa seuraavia:

* Ella, naisen etunimi
* *[[Ella – Helene Schjerfbeck]]*, Mari Tossavaisen kirja Helene Schjerfbeckistä
* *[[M/S Ella J]]*, Norjassa 1977 rakennettu ro-ro-alus
* Ella Moss, VF Corporationin vaatemerkki
* Ella ja Aleksi, Teleks- ja Egotrippi-yhtyeiden musiikkiprojekti
* 435 Ella, päävyöhykkeen asteroidi.
John Clauser

**John Francis Clauser** (s. 1. joulukuuta 1942) on yhdysvaltalainen teoreettinen ja kokeellinen fyysikko, joka tunnetaan panoksestaan kvanttimekaniikan perusteisiin. Hän voitti Nobelin fysiikanpalkinnon 2022 yhdessä Alain Aspectin ja Anton Zeilingerin kanssa. Samalle kolmikolle myönnettiin myös Wolfin palkinto fysiikasta vuonna 2010.

## Lähteet
Alain Aspect

**Alain Aspect** (s. 15. kesäkuuta 1947) on ranskalainen fyysikko, joka on tunnettu työstään lomittumisen tutkimuksesta kvanttimekaniikassa. Hän sai Nobelin fysiikanpalkinnon 2022 yhdessä John Clauserin ja Anton Zeilingerin kanssa. Heidän työllään on merkitystä kvanttitietokoneiden kehittämisessä. Samalle kolmikolle myönnettiin myös Wolfin palkinto fysiikasta vuonna 2010.

Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 2009.

## Lähteet
Kiinanomenapuu

**Kiinanomenapuu** (*Malus spectabilis*) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, omenapuiden (*Malus*) sukuun kuuluva kasvilaji.

Kiinanomenapuu voi kasvaa kahdeksan metriä korkeaksi puuksi. Sen lehdet ovat ruodillisia ja lehtiruodit ovat 1,5–2 cm pitkiä. Lehtilavat ovat soikeita, sahalaitaisia, 5–8 cm pitkiä ja 2–3 cm leveitä. Kukintona on neljästä kuuteen kukkaa sisältävä huiskilo, joka on lähes sarjamainen. Kukkaperät ovat 2–3 cm pitkiä ja kukat ovat halkaisijaltaan 4–5 cm. Kukkien verholehdet ovat 0,2–0,4 cm pitkiä ja niiden muoto vaihtelee kolmiomaisesta soikeaan. Terälehdet ovat puolestaan 2–2,5 cm pitkiä, nupulla vaaleanpunaisia, mutta myöhemmin valkoisiksi muuttuvia. Kussakin kukassa on 20–25 hedettä sekä neli- tai viisivartaloinen emiö. Emiön vartalot ovat hieman heteitä pidempiä. Kiinanomenapuu kukkii huhti–toukokuussa ja tuottaa hedelmiä elo–syyskuussa. Sen tuottamat pohjushedelmät eli omenat ovat keltaisia ja halkaisijaltaan noin 2 cm.

Kiinanomenapuuta tavataan luontaisena Kiinan vuoristoalueilla ja tasangoilla 500–2000 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajia tavataan Hebein, Jiangsun, Liaoningin, Qinghain, Shaanxin, Shandongin, Yunnanin ja Zhejiangin maakunnissa.

Kiinanomenapuu on yksi Kiinan suosituimmista koristekasvina kasvatettavista puista ja sitä kasvatetaan etenkin maan itä- ja pohjoisosissa. Koristepuuna kasvatettavalla var. *riversii* -muunnoksella on kerrotut vaaleanpunaiset kukat ja niin ikään koristepuuna kasvatettavalla f. *albiplena* -muodolla on kerrotut valkoiset kukat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Trees and Shrubs Online: ''Malus spectabilis'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Malus spectabilis'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Malus spectabilis''
Radio- ja televisiotoimittajien liitto

**Radio- ja televisiotoimittajien liitto – Radio- och televisionsredaktörernas förbund r.y.** (RTTL) on Suomen Journalistiliiton jäsenyhdistys. Se perustettiin vuonna 1961. Sääntöjensä mukaan liiton "tarkoituksena on jäsentensä ammatillisena yhdyssiteenä toimien valvoa jäsentensä sosiaalisia ja ammattiin liittyviä yhteisiä etuja kuten palkkausta ja muita työehtoja". Liiton nykyinen puheenjohtaja on toimittaja Jani Tanskanen. 

## Jäsenet ja organisaatio
RTTL:n jäsenet ovat muun muassa radio-, tv- ja nettitoimittajia, ohjaajia, äänitarkkailijoita, kuvaajia, kuvaussihteereitä, tuotantokoordinaattoreita, tutkijoita, media-alan opettajia ja kouluttajia, miksaajia, kameramiehiä, uutispäälliköitä, leikkaajia, tuottajia, toimitussihteereitä, lähetysohjaajia, kuuluttajia, juontajia sekä av-kääntäjiä. Jäsenet työskentelevät esimerkiksi Yleisradion, MTV:n ja Nelosen palveluksessa. Osa työskentelee työsuhteessa, osa freelancereina ja osa yrittäjinä. 

RTTL koostuu viidestä jäsenyhdistyksestä, jotka ovat

* AVOT ry
* Freelance-ammattiosasto FAO
* Media- ja ohjelmatyöntekijät MOT
* Nelosen ohjelmatyöntekijät NOT
* Yleisradion ohjelmatyöntekijät YOT.

## Historia
Yhdistys perustettiin 19. huhtikuuta 1961 nimellä Radio- ja televisiotoimittajat – Radio och televisionredaktörerna RTTY. Liiton ensimmäinen puheenjohtaja oli Sauvo "Saukki" Puhtila. 

## Lähteet
Rideau Lakes -ralli

**Rideau Lakes -ralli** (*Rally of the Rideau Lakes*) oli Kanadassa Ontariossa järjestetty rallitapahtuma. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1973, ja se oli mukana WRC-kalenterissa vuonna 1974. Vuoden 1974 ralli jäi talousvaikeuksien vuoksi viimeiseksi Rideau Lakes -ralliksi, vaikka kilpailusta ja etenkin sen ammattimaisista järjestelyistä pidettiinkin. Sen voitti Lancialla ajanut Sandro Munari.

## Voittajat

## Lähteet
Max Johanson

**Max Johanson** (28. tammikuuta 1939 Helsinki – 7. kesäkuuta 2022 Espoo) oli suomalainen insinööri, kilpa-autoilija sekä kilpa-auton suunnittelija ja rakentaja.

## Kilpa-autoilija

Max Johanson kilpaili vuodesta 1960 alkaen Formula 3 ja Junior-luokissa, ensin Eläintarhanajoissa ja myöhemmin myös Euroopassa. Hän kilpaili viimeisen kerran Daytonan MM-kisoissa 1969 Vee-luokassa sijoittuen 11. sijalle.

## Veemax kilpa-auto

Formula Vee perustuu VW:n tekniikkaan ja Max Johanson aloitti Veemax kilpa-auton suunnittelun vuonna 1965 ja ensimmäinen Veemax valmistui samana vuonna. Alusta alkaen Veemax oli kilpailukykyinen ulkomaisten tehdastalli-autojen kanssa. Vuonna 1970 tulivat säännöt Super Vee-luokkaan, johon Max Johanson keskittyi perustaen suunnittelufirman Racing Design Oy. Johansonin Super Veet voittivat v.1971 kaksi Euroopan mestaruus-osakilpailua. Varsinainen menestys alkoi vuonna 1975, kun saatiin itsekantavakorinen edistyksellinen Veemax MkVII. Seuraavalla kaudella (1976) Mika Arpiainen voitti sekä Euroopan-mestaruuden että Castrol GTX -cupin ja Veemax voitti valmistajien mestaruuden. Vuosi 1976 oli Veemaxin ylivoiman osoitusta kun sillä voitettiin 10 kisaa 13 kisasta ja Veemaxeja saatiin myytyä huomattavasti ulkomaille.
Max Johanson vetäytyi kilpa-autoilusta 1980.

## Muuta

Max Johanson oli ensimmäinen suomalainen teollinen kilpa-autovalmistaja, jonka autoilla ovat kilpailleet mm. Keke Rosberg, Henri Toivonen ja Mikko Kozarowitzky.
Autourheilu-uran jälkeen Max Johanson perusti satamalogistiikka yrityksen Johanson Intermodal Oy:n.

## Perhe
Max Johansonin puoliso oli maisteri Ninni o.s. Willberg (s. 2. toukokuuta 1942 Hamina) ja heillä oli kaksi poikaa, Thomas Johanson (s. 3. kesäkuuta 1969 Helsinki) ja Andreas Johanson.

## Lähteet
Alessandro Allori

**Alessandro Allori** (31. toukokuuta 1535  Firenze –  22. syyskuuta 1607 Firenze) oli italialainen taidemaalari.

## Elämä ja ura
Allorin kasvatti ja koulutti taiteeseen hänen setänsä Angelo Bronzino, jonka nimeä hän joskus käytti kuvissaan. Hän vieraili Roomassa 19-vuotiaana ja opiskeli perusteellisesti Michelangelon töitä, mutta tämän vaikutus näkyy vain hänen alastonkuviensa piirustusten anatomisessa tarkkuudessa. Firenzessä Allori tuli Medici'en suosioon, sai lukuisia tilauksia, maalasi freskoja ja alttaritauluja useaan Firenzen kirkkoon ja suoritti teki verhokutomoa varten kartonkeja. Allori oli anatomisen piirustuksen mestari ja on itse laatinut taiteilija-anatomian (1590). Allori menestyi muotokuvamaalarina. Hänen muotokuvistaan etenkin Bianca Capellon on tunnettu.

Hänen poikansa Cristofano Allori oli myös taidemaalari.


Alessandro_Allori_-_Bianca_Capello_(Dallas_Museum).jpg|*Suurherttuatar Bianca Capello de Medicin muotokuva*
Alessandro_Allori_-_The_Body_of_Christ_Anointed_by_Two_Angels_-_Google_Art_Project.jpg|*Kahden enkelin voitelema Kristuksen ruumis*
Alessandro_Allori_002.jpg|*Kristus Marian ja Martan kanssa*


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Espanjanhummerit

**Espanjanhummerit** (Scyllaridae) on kymmenjalkaisiin kuuluva äyriäisheimo. Heimon lajeja tavataan merivesistä. Osaa lajeista pyydystetään ravinnoksi kaupallisestikin.

## Taksonomia ja anatomia
Espanjanhummerit jaetaan neljään alaheimoon. Sukuja on 20 ja lajeja yhteensä noin 90. Espanjanhummerien elinkierrossa on useita läpikuultavia toukkavaiheita. Aikuiset heimon lajit ovat useimmiten 5&ndash;30 cm pitkiä. Ruumis on jaokkeinen ja koostuu yhteenkasvaneesta päärinnasta ja takaruumiista. Tunnusomainen piirre espanjanhummereille on hyvin litteä ja leveä päärinta. Tuntosarvet ovat lyhyet, leveät ja niissä on suomumainen pinta. Espanjanhummerien pyrstö on leveä ja viuhkamainen.

## Elintavat
Espanjanhummerien toukkavaiheet ovat osa planktonia. Täysikavuiset yksilöt elävät lähellä muta- tai hiekkapohjaa aina 480 metsin syvyyteen asti. Osaa lajeista tavataan kivikkoisilla riutoilla. Heimon lajien ravintoa ovat erityisesti simpukat, mutta ne syövät myös äyriäisiä, sienieläimiä ja merisiilejä.
## Lähteet
Lovebites

**Lovebites** on japanilainen vuonna 2016 perustettu power metal -yhtye Yhtyeen ensimmäinen EP-levy julkaistiin toukokuussa 2017.

## Historia
Yhtyeen johtaja ja perustajajäsen on Destrose-yhtyeen basisti Miho, joka kiersi lyhyen aikaa Moth in Lilac -yhtyeessä Destrosen jäätyä tauolle vuonna 2015. Lovebites aloitti vuonna 2016. Lisäksi yhtyeeseen kuuluvat Destrose-yhtyeen rumpali Haruna, Gekijo★METALicche-yhtyeen kitaristi Midori sekä Mi-ya A Drop of Joker -yhtyeestä. Yhtyeen vokalisti Asami on aiemmin tuntematon. Yhtyeen ensimmäinen EP *The Lovebites EP* on julkaistu Japanissa 24. toukokuuta 2017 Victor-levymerkillä.

Yhtye ilmoitti tauosta keväällä 2021 kun Miho päätti lähteä yhtyeestä.

Helmikuussa 2026 yhtyeen kerrottiin tehneen sopimuksen Napalm Recordsin kanssa. Samalla yhtye julkaisi albumin *Outstanding Power* digitaalisesti ja fyysinen painos albumista julkaistaan toukokuussa.

## Diskografia
### Studioalbumit
* 
* 
* 
* 
* 

### EP-levyt
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Orazio Gentileschi

**Orazio Gentileschi** (9. heinäkuuta 1563 Pisa –  7. helmikuuta 1639 Lontoo) oli italialainen taidemaalari.

## Elämä ja ura
Hänen nimensä toisinaan kirjoitetaan muodossa Orazio Lomi de' Gentileschiksi, mutta ilmeisesti De' Gentileschi oli hänen oikea sukunimensä, ja Lomi oli sukunimi, jonka hänen äitinsä oli saanut ensimmäisessä avioliitossaan. Gentileschi syntyi Pisassa ja opiskeli velipuolensa Aurelio Lomin johdolla, jonka hän ajan mittaan ylitti taidoissaan. Sen jälkeen hän lähti Roomaan ja liittyi maisemamaalari Agostino Tasin seuraan, ja hän toteutti hahmoja tämän taiteilijan maisemataustoihin Palazzo Rospigliosissa ja sanotaan, että myös Quirinalen palatsin suuressa salissa, vaikka on myös esitetty, että viimeksi mainitun rakennuksen hahmot ovat Lanfrancon käsialaa. Hänestä tuli eräs Caravaggion läheisimmistä ja lahjakkaimmista seuraajista ja tämän hyvä ystävä. Gentileschin parhaita teoksia ovat *Pyhät Cecilia ja Valerianus* Palazzo Borghesessa Roomassa, *Daavid Goljatin kuoleman jälkeen* Palazzo Dorianissa Genovassa sekä eräät Torinon kuninkaallisessa palatsissa olevat teokset, jotka ovat huomattavia eloisan ja epätavallisen värityksensä vuoksi. Työskenneltyään Pariisissa Maria de’ Medicin palveluksessa, Gentileschi lähti korkeassa iässä Englantiin kuningas Kaarle I:n kutsusta, ja hän työskenteli Greenwichin palatsissa. Hänen teoksensa ovat yleensä voimakkaan varjostettuja ja värikkäitä.

Hänen tyttärensä Artemisia Gentileschi oli myös taidemaalari.


Orazio_Gentileschi_-_David_Contemplating_the_Head_of_Goliath.JPG|*Daavid Goljatin kuoleman jälkeen*
Assunta_-_O._Gentileschi.png|*Neitsyt Marian taivaaseenastuminen*
Orazio_Gentileschi_&_Giovanni_Lanfranco_-_Santa_Cecilia_con_un_angelo_(National_Gallery_of_Art).jpg|*Pyhä Cecilia ja enkeli*


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Satu Aaltonen

**Satu Aaltonen** (3. elokuuta 1948 Rovaniemi – 29. joulukuuta 1993 Riihimäki) oli ”syntymän ja kuoleman kuvaajaksi” luonnehdittu valokuvataiteilija. 

## Elämä ja tuotanto
Aaltonen valmistui vuonna 1977 Taideteollisesta korkeakoulusta valokuvaajaksi. Hän oli naimisissa ja hänellä oli kaksi lasta. Aaltonen toimi Taideteollisen korkeakoulun tuntiopettajana 1976–1981. Hän oli freelancer-valokuvaaja, joka toimi etenkin teatterikuvaajana. Hän teki kuvausmatkoja useille mantereille. 

Aaltonen tunnettiin lapsiaiheistaan. Oman isän kuolema ja hänelle itselleen 1989 Espanjassa sattunut vaikea auto-onnettomuus saivat hänet pohtimaan syntymän ohella myös kuolemaan liittyvää kuvastoa. 

Satu Aaltosen omien näyttelyjen ja kirjojen lisäksi hänen töitään oli esillä teemanäyttelyissä. Aaltonen järjesti 13 yksityisnäyttelyä ja osallistui neljään yhteisnäyttelyyn. Hän teki myös kaksi lyhytelokuvaa ja kirjankuvituksia.

## Tunnustukset

* Valtion taiteilija-apuraha 1980 ja 1990–1992
* Valtion kuvataidepalkinto 1982
* Riihimäen kaupungin kulttuuripalkinto 1989
* Aaltosen pakolaisuutta käsittelevä lyhytelokuva *Tietämättömyys on pelon äiti* sai erikoispalkinnon Pärnun elokuvafestivaaleilla 1992.

## Teoksia

* *Syntymä* (valokuvakirja 1980)
* *Lemminkäisen lapset*. Tammi 1980 (valokuvakirja, työryhmä)
* ”Matkan pituus” (valokuvanäyttely 1991–1992)
* ”Tietämättömyys on pelon äiti” (lyhytelokuva 1992)
* *Tämä elämä. Syntymän ja kuoleman välissä* (valokuvakirja 1999)

## Lähteet
* 
* 
### Viitteet
Niinimäen työväentalo

**Niinimäen työväentalo** oli Leppävirran kunnan Niinimäen kylässä sijainnut työväentalo. 

## Historiaa
Niinimäen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1914. Talo valmistui käyttökuntoon vuonna 1937. Yhdistyksellä oli ennen taloa käytössään huvilava, jolla vuonna 1934 järjestettiin 20-vuotisjuhlat. Juhlan ohjelmassa oli kisällilaulua, näytelmä ja tanssia. 20-vuotishistoriikin mukaan jossain vaiheessa satajäseninen Niinimäen yhdistys oli ollut jäsenmäärältään Leppävirran suurin yhdistys. Vuonna 1928 jäseniä oli enää 12 ja vuonna 1931 viisi. 

Lisäksi yhdistys ilmeisesti oli heti perustamisvuotensa lopulla ehtinyt ostaa talon, joka kuitenkin paloi joulukuussa 1914. Talon edelliset omistajat asuivat vielä talossa palon aikaan. Vuonna 1947 yhdistys liittyi SKDL:oon. Talossa toimi muun muassa TUL:n seura, joka tuli talon omistajaksi 1960-luvulla. Vuonna 1988 talo oli ilmeisesti vielä olemassa, muttei työväenyhdistyksen tai TUL:n hallussa. Talon myöhemmistä vaiheista tai nykytilasta ei ole tietoa.

## Rakennus
Talo oli kaksikerroksinen ja lautarakenteinen. Sen pinta-ala oli 170 neliömetriä, minkä lisäksi siinä oli 150 neliömetriä ullakkotilaa. Rakennuksen korkeus oli noin 6 metriä. 1950-luvulla taloon tehtiin korjauksia.

## Toimintaa työväentalolla
Talossa järjestettiin 1930-luvun lopulla muun muassa tanssiaisia ja ohjelmallisia iltamia.

## Lähteet
Ilmajoen työväentalo

**Ilmajoen Työväentalo** on vuonna 1938 valmistunut Ilmajoen kunnassa sijaitseva työväentalo.

## Historiaa

Ilmajoen Työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Nykyisen työväentalon viereisellä tontilla oli aiemmin 1906 rakennettu Ilmajoen ensimmäinen työväentalo.

## Rakennus
Hirsirunkoinen kaksikerroksinen rakennus valmistui vuonna 1938.

## Toimintaa talolla

Talossa on järjestetty kokouksia. Ilmajoen Työväenyhdistys vuokraa monitoimitaloaan monenlaisiin juhliin ja tilaisuuksiin.

## Lähteet
Insite

**Insite** on Jere Koistisen ohjaama suomalainen toimintaelokuva, joka tuli ensi-iltaan vuonna 2022.

Englanninkielinen elokuva on kuvattu pääosin Suomessa. Elokuva on tuotettu ilman Elokuvasäätiön, levittäjän tai tv-kanavan rahoitusta. Elokuvan on tuottanut ja sen levittää Jere Koistisen Rainy Day Entertainment -tuotantoyhtiö.

Pääosia näyttelevät Cameron Duckett, Keenan Proctor, Janni Hussi, Mia Ehrnroot ja Eric Roberts. 

Insite kertoo yhdysvaltalaisesta nuoresta miehestä, joka kuulee Suomessa asuvan isänsä kuolleen ja jättäneen hänelle omaisuutensa. Tästä avautuu hänelle ja hänen parhaalle ystävälleen mahdollisuus paeta ongelmiaan toiselle puolelle maapalloa.

## Arvosteluja
 Hannu Liekso, *[[Episodi (lehti)|Episodi]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Elokuvan traileri
Chilen ralli

**Chilen ralli** oli Chilessä ajettu soraralli, joka ajettiin Concepción ympäristössä. Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2019, ja se ajettiin heti osana rallin maailmanmestaruussarjaa. Kilpailun voitti Toyotan Ott Tänak. Vuoden 2020 ralli peruttiin Chilen poliittisten levottomuuksien vuoksi. Se oli MM-sarjan kilpailukalenterissa jälleen kaudella 2021, mutta se peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. Kaudella 2022 sitä ei järjestetty.

Kaudelle 2023 Chilen ralli valittiin Argentiinan rallin tilalle.
Maaliskuussa 2023 kerrottiin monivuotisesta sopimuksesta, jonka myötä kilpailu on mukana myös vuonna 2024.

## Voittajat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset verkkosivut
Lilongwen kansainvälinen lentoasema

**Lilongwen kansainvälinen lentoasema**  (tunnetaan myös nimellä **Kamuzun kansainvälinen lentoasema**) on kansainvälinen lentoasema lähellä Malawin pääkaupunki Lilongweä.

Lentoasemalta oli 1990-luvulla reittilentoja Eurooppaan. British Airways ja KLM lensivät Lontooseen ja Amsterdamiin. Malawissa on myös toinen kansainvälinen lentoasema, Chilekan kansainvälinen lentoasema, lähellä Blantyre'n kaupunkia.

## Lentoyhtiöt ja kohteet

* Ethiopian Airlines 
** Addis Abeba
* Kenya Airways
** Nairobi
* Malawi Airlines
** Blantyre
** Dar es Salaam
** Harare
** Johannesburg (O.R. Tambo)
** Lusaka
** Nairobi (Jomo Kenyatta) 
* Proflight Zambia (lennot alkavat 2023)
** Lusaka
** Mfuwe
* Ulendo Airlink
** Likoma Island
** Mfuwe
** Monkey Bay
* Emirates SkyCargo (Rahti)
** Dubai (Al Maktoum)
** Nairobi (Jomo Kenyatta)

## Lähteet
Abdulai Silá

**Abdulai Silá** (s. 1958 Catió) on guineabissaulainen kirjailija.

Silá sai sähkötekniikasta maisterin arvon Technische Universität Dresdenistä. Hän on työskennellyt tietotekniikan parissa ja ollut esimerkiksi mukana perustamassa maansa ensimmäistä Internet-palveluntarjoajaa (Eguitel Communications). Silá on toiminut Guinea-Bissaun kirjailijajärjestöjen puheenjohtajana. Hän on saanut useita palkintoja ja tunnustuksia, kuten Ordre des Arts et des Lettres'n ritarin arvon Ranskan hallitukselta vuonna 2013.

Silán kirjalliseen tuotantoon kuuluu romaaneja, novelleja ja näytelmiä. Hän on julkaissut myös lukuisia tieteellisiä artikkeleita.

## Lähteet
Nambuangongo

**Nambuangongo** on kunta ja kaupunki Angolassa, Bengon maakunnassa. Kunnassa asuu 84&nbsp;960 asukasta vuoden 2022 arvion mukaan, ja vuoden 2014 väestönlaskennan perusteella 60&nbsp;883 asukasta. Kunnan pinta-ala on 5&nbsp;650 neliökilometriä. Yli 15-vuotiaista alle puolet on lukutaitoisia.

Kunnan 84&nbsp;960 asukkaasta lähes puolet on alle 14-vuotiaita, ja heidän mediaani-ikä on noin 16 vuotta, naisilla hieman korkeampi kuin miehillä. Noin 52&nbsp;% asukkaista puhuu portugalia.

## Lähteet
Pango Aluquém

**Pango Aluquém** on kunta ja kaupunki Angolan Bengon maakunnassa. Se sijaitsee maan pohjoisosissa, lähellä länsirannikkoa. Pääkaupunki Luandaan on matkaa 130 kilometriä. Asukkaita kunnassa on vuoden 2014 väestönlaskennan mukaan 7&nbsp;006, ja vuoden 2022 arvion mukaan 9&nbsp;778. Kunnan pinta-ala on 850 neliökilometriä, ja väestötiheys 11,5 asukasta neliökilometrillä.

Asukkaiden mediaani-ikä on noin 16 vuotta, ja noin 45&nbsp;% asukkaista on alle 14-vuotiaita. Yli 15-vuotiaista noin 66&nbsp;% on lukutaitoisia. Lähes 60&nbsp;% asukkaista puhuu portugalia.

## Lähteet
Per Olof Hagberg

**Per Olof Hagberg** (2. helmikuuta 1909 Tampere – 10. huhtikuuta 1984 Tampere) oli suomalainen apteekkari ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

## Elämä
Hagbergin vanhemmat olivat apteekkari Uno Johannes Hagberg ja Anna Margareta (Greta) Enqvist, J. W. Enqvistin tytär, ja puoliso vuodesta 1939 Anna-Liisa Rusko. Hagberg kävi Svenska samskolan i Tammerfors -koulun Tampereella ja oli apteekkioppilas Tampereen II apteekissa 1926–1929. Farmaseutiksi hän valmistui 1929 ja proviisoriksi 1937. Hagberg oli farmaseutti Tampereen II apteekissa 1930–1931, 1932–1933 ja Sotilasapteekissa 1931–1932, Tampereen Rohdoskauppa -yhtiön, vuodesta 1941 Tampereen Rohdos, apulaisjohtaja 1938–1959, apteekkitavarakaupan johtaja 1941–1959, toimitusjohtaja vuodesta 1959, pääjohtaja 1963–1971, hallintoneuvoston puheenjohtaja 1957–1971, hallituksen jäsen 1959–1971 ja puheenjohtaja 1963–1971 sekä Oy Tamro Ab:n hallituksen puheenjohtaja 1971–1982. Hän oli myös Oy Star Ab:n teknillinen johtaja 1939–1940 ja toimitusjohtaja 1941–1960 ja yhtiön hallituksen jäsen 1939–1971 ja puheenjohtaja vuodesta 1971. Hagbergilla oli lukuisia liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli farmasian luutnantti (1938). Kauppaneuvoksen arvonimen Hagberg sai 1963. Urheilusta kiinnostunut Hagberg oli Tammerfors Bollklubbin perustajia 1932.

## Lähteet
Saint-Clar

**Saint-Clar** on kunta Lounais-Ranskassa Gersin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Arrats- ja Auroue-jokien varrella, noin 38 kilometriä Condomin kaupungista itään.

Saint-Clar on vuonna 1274 perustettu bastide. Keskusaukiolla on 1600-luvulla rakennettu kauppahalli sekä vuonna 1818 rakennettu kaupungintalo. Samalla paikalla on ollut todennäköisesti kauppahalli jo keskiajalla. Kaupungin vanha kirkko, Sainte Catherinen kirkko, on pääosin rakennettu 1200-luvulla. Kirkon kellotorni on sen vanhin osa, todennäköisesti 1000-luvulta. Rakennus poistettiin käytöstä vuonna 1862, jolloin uusi Saint Clairin kirkko valmistui.  


Tiedosto:Saint-Clar-VieilleEglise.jpg|Vanha kirkko
Tiedosto:Saint-Clar-VieilleEglise-clocher.jpg|Vanhan kirkon kellotorni


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Olavi Marva

**Olavi Bernhard Marva**, vuoteen 1935 **Malén** (3. kesäkuuta 1907 Rauman maalaiskunta – 19. huhtikuuta 1989 Rauma) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Marvan vanhemmat olivat merikapteeni Frans Filip Malén ja Amanda Kristiina Katavisto ja puolisot 1931–1955 Toini Agneta Pihlman ja vuodesta 1956 Hilkka Rakel Nuorteva. Marva kävi kolme luokkaa Rauman yhteislyseota 1918–1922, Rauman kauppakoulun 1924 ja Hankkijan maatalouskauppakurssin 1937. Opintomatkoja hän teki useisiin Euroopan maihin. Marva oli Rauman Rauta Oy:n asiapoika, harjoittelija, myyjä ja rautaosaston hoitaja 1921–1935, Paimion Kauppaosuuskunnan rauta- ja maatalousosaston hoitaja 1935–1936, Rauman Osuuskaupan rauta- ja maatalousosaston johtaja 1936–1943, Suomen Maanviljelijäin Kauppa Oy:n Rauman konttorin johtaja 1944–1948 ja Rauman Sata-Tuotteen perustaja ja toimitusjohtaja 1945–1969. Rauman kaupunginvaltuuston jäsen hän oli 1955–1968 ja hänellä oli myös useita muita luottamustehtäviä. Marva oli lisäksi raumalaisen *[[Länsi-Suomi (sanomalehti)|Länsi-Suomea]]* julkaisevan lehtiyhtiön suurin osakkeenomistaja ja yhtiön hallituksen puheenjohtaja. Sotilasarvoltaan hän oli reservin ylivääpeli. Marva sai kauppaneuvoksen arvonimen 1963.

## Lähteet
Long Lost Lake Township

**Long Lost Lake Township** on kunta (*township*) Yhdysvalloissa Minnesotan osavaltiossa. Sen väkiluku oli 54 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Clearwaterin piirikunnan eteläosassa. Long Lost Lake -järvi sijaitsee Long Lost Lake Townshipissä. Long Lost Lake Township perustettiin vuonna 2005.

## Väestö
Vuonna 2020 Long Lost Lake Townshipin 54 asukkaasta valkoisia oli 85,2&nbsp;% ja alkuperäisasukkaita 13,0&nbsp;%. Asukkaista 1,9&nbsp;% kuului kahteen tai useampaan rotuun.

## Lähteet
Dembos

**Dembos** on kunta Angolan Bengon maakunnassa. Vuonna 2022 kunnassa asui arvion mukaan 41&nbsp;942 asukasta. Väestönlaskennan 2014 tulos oli 30&nbsp;058 asukasta. Kunnan pinta-ala on noin 1&nbsp;586 neliökilometriä. Kuten tavallisestikin Angolassa, Demboksen asukkaat ovat melko nuoria. Asukkaiden mediaani-ikä on noin 16 vuotta. Lukutaitoisuus yli 15-vuotiailla on 62&nbsp;%.

Dembos sijaitsee Angolan pohjoisosissa, melko lähellä maan länsirannikkoa ja siellä sijaitsevaa pääkaupunkia. Pääkaupunki Luandaan matkaa on noin 150 kilometriä.

## Lähteet