open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vlachokerasiá

**Vlachokerasiá** (), myös *Vlachokeraséa* (Βλαχοκερασέα) ja *Péra Kerasiá* (Πέρα Κερασιά), on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Trípolin kuntaan, Arkadian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 414 (vuonna 2011).

Vlachokerasiá (”Valakkien Kerasiá”) sijaitsee Skirítidan metsän laidalla noin 23 kilometriä etelään Trípolin kaupungista. Se on rakennettu noin 960 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Vain 1,5 kilometriä kylästä itään sijaitsee Kerasián eli Arvanitokerasián (”Arvaniittien Kerasiá”) kylä. Vlachokerasiá muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Βλαχοκερασέας, *Topikí Koinótita Vlachokeraséas*), johon kuuluu varsinaisen Vlachokerasián kylän lisäksi Lagkádan kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 424.

Aiemmin kylä kuului Skirítidan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Trípolin kunnan Skirítidan kunnallisyksikköön.

## Lähteet
Kerasiá

**Kerasiá** () tai **Kerásia** () voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:

* Kerasiá, kylä Trípolin kunnassa Arkadian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella
* Kerasiá, vuori Arkadiassa Peloponnesoksen niemimaalla

* Kerásia, kylä Kreetan saarella Iraklionin kunnassa Iraklionin alueyksikössä
Poseídi

**Poseídi** (, ) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Kassándran kuntaan, Chalkidikín alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Poseídi on osa Kalándran kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 70 (vuonna 2011).

Poseídin kylä sijaitsee Chalkidikín niemimaalla lähellä Kassándran niemen länsirannikolla olevan pienemmän niemen kärkeä. Kylä on saanut merenjumala Poseidoniin viittaavan nimensä lähistöllä antiikin aikana sijainneesta Poseidonin pyhäköstä. Se liittyi lähellä sijainneeseen Menden kaupunkiin. Poseídin niemellä kylän lähellä on paljon hiekkarantaa. Niemen kärjessä on majakka, jonka korkeus on 14,5 metriä. Se rakennettiin vuonna 1864.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Act II: Silent Narratives

__NOTOC__
**Act II: Silent Narratives** on progemetalli -yhtye Adamantran toinen studioalbumi. Se julkaistiin 23. toukokuuta 2014.
## Kappaleet
#  
#  
#  
#  
#  
# 
#   
#   
# 

## Arvostelut
* Imperiumi: 8/10
* Kaaoszine: 8-/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Fiat Ferroviaria

**Fiat Ferroviaria** oli italialaisen Fiatin kiskokalustodivisioona. Se perustettiin vuonna 1880 nimellä Società Nazionale Officine di Savigliano. Fiat Ferroviaria aloitti veturien rakentamisen 1930-luvulla. Siitä tuli osa Fiatia vuonna 1970. Fiat Ferroviaria osti sveitsiläisen SIG:n rautatieliiketoiminnan vuonna 1995 ja muodosti tytäryhtiön Fiat-Sigin. Yritys omisti aiemmin argentiinalaisen Materfer-yrityksen vuoteen 1998 asti, joka toimii nyt itsenäisenä yrityksenä. 

Kesäkuussa 2000 Alstom osti 51 %:n osuuden.

## Pendolino
Fiat Ferroviaria kehitti 1960- ja 1970-luvuilla kallistusteknologiaa junille ja oli ensimmäinen (ja ainoa useisiin vuosikymmeniin), joka tuotti aktiivisesti kallistuvia junia Pendolinon tavaramerkillä. 

Italiassa otettiin käyttöön useita Pendolino-luokkia vuodesta 1976 alkaen (ETR 401, ETR 450, ETR 460-65, ETR 480-85 ja Alstomin valmistamat ETR600). 

Italiassa vuonna 1988 esitellyn ETR 450 -sarjan menestyksen jälkeen (vuonna 1976 esitelty 401-sarja koostui vain kahdesta junasta eikä koskaan liikennöinyt säännöllistä kaupallista liikennettä, toimi enemmän kuin "pyörälaboratorio"), kallistusjärjestelmät, mukaan lukien telit, veto , sähkö- ja elektroniikkalaitteita tilattiin useista maista: 

* Saksa (ICE T)
* Suomi (Sm3 ja Sm6)
* Sveitsi (Cisalpino)
* Espanja (Alaris)
* Portugali (Alfa Pendular)
* Slovenia (SŽ series 310)
* Tšekki (ČD Class 680)

Helmikuussa 1999 Virgin Trains West Coast tilasi Alstomilta luokan 390 kaluston, joka sisälsi Fiat Ferroviaria -kallistusteknologian.

Suoraan tai välillisesti 18 maata ympäri maailmaa sovelsi italialaista Fiat Ferroviaria -kallistustekniikkaa junissaan, mukaan lukien Yhdysvallat ja Kiina.

## Katso myös
* Pendolino

## Lähteet
Lydia Stahl

**Lydia Stahl** (synt. **Lydia Tškalova**, s. 1885 Donin Rostov) oli venäläinen vakooja, joka työskenteli Neuvostoliiton sotilastiedustelulle 1920-luvun alusta lähtien. Suomessa hän oli sotkeentunut 1933 paljastuneeseen suureen vakoilujuttuun. 

## Elämä
Donin Rostovissa syntyneen Stahlin puoliso oli parooni Boris Stahl. Lydia Stahl vieraili Suomessa ensimmäistä kertaa jo vuonna 1914, jolloin hän vietti aikaa Kauniaisten kylpylässä. Pariskunta pakeni Neuvosto-Venäjältä lokakuun vallankumouksen jälkeen. Vuodesta 1918 lähtien Stahl opiskeli lakia Sorbonnen yliopistossa. 1920-luvun alussa Stahl oleskeli jälleen Suomessa, jossa hänen seurapiireissään pyörivät muun muassa maaherra Bruno Jalander ja diplomaatti Eero Järnefelt sekä kulttuurihahmot Juhani Aho, Elmer Diktonius, Elli Tompuri ja Wäinö Aaltonen. Kirjailija K.-G. Olinin mukaan Stahlilla oli 1920-luvulla Pariisissa suhde Aaltoseen. Stahlin ystäväpiiriin kuului myös vasemmistolaisia kuten Hella Wuolijoki ja amerikkalainen John Reed. Ilmeisesti juuri Wuolijoki värväsi Stahlin vakoilijaksi Suomessa vuonna 1921. Stahl palasi Ranskaan 1922. Hänen mukanaan seurasi Kauniaisten kylpylässä työskennelyt hieroja Ingrid Boström, jonka Stahl palkkasi lastenhoitajaksi. 

Ranskaan palattuaan Stahl perusti Pariisiin valokuvausstudion, jossa salaisia asiakirjoja valokuvattiin. Kuvatut asiakirjat Stahl kuljetti henkilökohtaisesti Berliiniin edelleen Neuvostoliittoon vietäviksi, koska hän pystyi Nansenin passin turvin liikkumaan helposti. 1920-luvulla Stahl työskenteli neuvostotiedustelulle ilmeisesti myös Konstantinopolissa. Vuodesta 1926 hän asui Yhdysvalloissa ja sai maan kansalaisuuden. New Yorkissa asunut Stahl myös opiskeli Columbian yliopistossa. Vuonna 1928 Stahlin tiedetään käyneen jälleen Suomessa, jossa hän asui parin viikon ajan helsinkiläisessä hotellissa ennen poistumistaan maasta Turun kautta.

Vuoden 1931 alusta lähtien Stahl asui jälleen Pariisissa, jossa hänet pidätettiin joulukuussa 1934 Neuvostoliiton hyväksi tapahtuneesta vakoilusta. Tapaus liittyi Suomessa paljastuneeseen vakoilujuttuun. Stahl oli itse värvännyt latvialaisen Maria-Emma Schul-Martinin jo vuosia Suomessa toimineen vakoilurenkaan johtoon. Stahl sai viiden vuoden vankeusrangaistuksen. Stahlin vankeustuomion jälkeisistä vaiheista ei ole tietoa, mutta joidenkin lähteiden mukaan hän olisi asunut toisen maailmansodan jälkeen Argentiinassa ja jatkanut vakoilua Neuvostoliitolle.

## Lähteet
IPhone 13

**iPhone 13** on Applen 14. syyskuuta 2021 julkistama ja 24. syyskuuta julkaisema älypuhelin. Puhelimen muut versiot ovat iPhone 13 mini, iPhone 13 Pro ja iPhone 13 Pro Max.

Puhelimessa on kuusiydinprosessori ja 6,1 tuuman näyttö. Tallennustilaa on valittavana 128, 256 tai 512 gigatavua. Keskusmuistia on neljä gigatavua. Puhelimessa on kaksi takakameraa, joista toinen on ultralaajakulmakamera. Sekä takakameroiden että etukameran tarkkuus on 12 megapikseliä. Akun kapasiteetti on 3&nbsp;240 milliampeerituntia. Se tukee 20 watin latausta ja 15 watin langatonta MagSafe-latausta. Puhelin on pölyn- ja vedenkestävä, ja sen IP-luokitus on 68. Käyttöjärjestelmänä on iOS 15, joka on päivitettävissä iOS 26.0.1 -versioon.

iPhone 13:n yhteydessä Apple estää kolmannen osapuolen tekijöitä huoltamasta iPhoneja. Applen puhelinten korjaukseen ja kierrätykseen on syntynyt pienimuotoinen palveluala, johon kuuluu esim. suomalainen Swappie.
iPhone 13:n etulasi sisältää mikrokontrollerin, jota käytetään Face ID -ominaisuuteen. Mikrokontrolleri on paritettava puhelimeen Applen kehittämällä ohjelmalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* iPhone 13 Applen sivuilla
Mulgin kieli

**Mulgin murre** tai **mulgin kieli** (mulgiksi ja muilla eteläviron kielillä *mulgi kiil´*) on võron eli eteläviron tai viron murre tai oma kielensä Etelä-Virossa, jota puhuvat mulgit. Viron vuoden 2021 väestönlaskennan mukaan mulgin puhujia oli 13&nbsp;960.

ERR Vikerraadio on lähettänyt vuodesta 2005 lähtien mulginkielisiä uutisia viikoittain. Vuonna 2007 julkaistun tutkimuksen mukaan 10 prosenttia mulgeista katsoo, että mulgia pitäisi käyttää kouluopetuksessa.

Mulgin kulttuurillinen instituutti (vir. Mulgi Kultuuri Instituut) on vuodesta 2008 lähtien julkaissut mulginkielistä sanomalehteä ''Üitsainus Mulgimaa''. Aluksi lehteä julkaistiin neljästi vuodessa kahdeksansivuisena. Vuodesta 2020 alkaen lähteä on julkaistu kuukausittain nelisivuisena.
 

## Lähteet
*Tartu Ülikooli Lõuna-Eesti keele- ja kultuuriuuringute keskus 
*Mulgi sõnastik
*Kuis eläs mulgi, saarõ ja võro kiil?

### Viitteet
Jon-Ivar Nygård

**Jon-Ivar Nygård** (s. 2. tammikuuta 1973) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko ja Norjan nykyinen liikenne- ja viestintäministeri Støren hallituksessa lokakuusta 2021. Tätä ennen hän toimi Fredrikstadin pormestarina vuosina 2011–21.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jon-Ivar Nygård Norjan suurkäräjien nettisivuilla
Coatsinmaa

**Coatsinmaa** (, ) on alue Itäisellä Etelämantereella. Se rajoittuu lounaassa Filchnerin–Ronnen jäähyllyyn ja idässä Kuningatar Maudin maahan ja muodostaa Weddellinmeren kaakkoisrannikon. Alueen itäosaa vaatii Norja, keskiosaa Yhdistynyt kuningaskunta ja länsiosaa Argentiina.

Coatsinmaa ulottuu luode–lounas-suunnassa 20. läntiseltä pituuspiiriltä 36. läntiselle pituuspiirille, idässä 20. itäiselle pituuspiirille ja etelässä 82. eteläiselle leveyspiirille asti. Se koostuu 580 kilometrin pituisesta matalasta ja jäisestä harjanteesta. Korkeus merenpinnasta vaihtelee Coatsinmaalla rannikon 40 metristä sisäosien yli 1&nbsp;600 metriin. Alueella sijaitsevat Luitpoldin ja Cairdin rannikkoalueet. Coatsinmaan vuoristoja ovat Theron Mountains ja Shackleton Range, ja alueella on myös nunatakeja.

Coatsinmaan luoteisosan löysi Skotlannin Antarktiksen-retkikunta (1902–1904) johtaja William Speirs Bruce, joka nimesi alueen retkikunnan päätukijoihin kuuluneiden James Coats Jr:n ja majuri Andrew Coatsin mukaan. Eteläisemmät osat löysi Wilhelm Filchner Saksan toisella Antarktiksen-retkellä. Coatsinmaalla sijaitsevat General Belgrano II:n ja Halleyn tutkimusasemat.

## Lähteet
Siemens Mobility

**Siemens Mobility** on Siemensin erikseen johdettu yhtiö, joka johtuu 1. elokuuta 2018 voimaan tulleesta yrityssaneerauksesta. Siemens Mobilitylla on maailmanlaajuinen pääkonttori Münchenissä, ja sillä on neljä ydinliiketoimintayksikköä: Liikkuvuuden hallinta, joka on omistettu rautatieteknologialle ja älykkäille liikennejärjestelmille, rautateiden sähköistykseen, liikkuvaan kalustoon ja asiakaspalveluun.

## Historia
Innovaatioita 1800-luvun lopulla, kuten maailman ensimmäinen sähköjuna, kun Siemens & Halske julkisti junan, jossa sähköä syötettiin kiskoja pitkin, sekä maailman ensimmäisen sähköraitiovaunun, jossa toteutettiin 2,5 kilometriä Berliinissä sijaitseva pitkä, yhtiön omalla kustannuksella rakennettu sähköraitiotie vahvisti sähkövoiman käyttöä liikennejärjestelmissä. 

Seuraavina vuosina keksinnöt, kuten ensimmäinen sähköinen johdinauto, kaivosveturit ja Manner-Euroopan ensimmäinen maanalainen rautatie Budapestissa, loivat tien raitiovaunuista ja metroista nykypäivän suurnopeusjuniin. 

Siemens kuului ThyssenKruppin ja Transrapid Internationalin kanssa saksalaiseen konsortioon, joka rakensi Shanghai Maglev, jonka Saksan liittokansleri vihki vuonna 2002. Gerhard Schröder ja Kiinan pääministeri Zhu Rongji. Se oli maailman ensimmäinen kaupallinen nopea magneettinen levitaatio-juna, jolla on nopeimman kaupallisen palvelun titteli ja joka kulkee jopa 430&nbsp;km/ h. 

Marraskuussa 2012 Siemens osti Invensys Railin 1,7 miljardilla punnalla. 

Heinäkuussa 2017 Siemens vahvisti ottaneensa haltuunsa Hannover-pohjaisen ohjelmistoyrityksen HaCon, jota johdetaan erillisenä oikeushenkilönä. Taloudellisia yksityiskohtia ei julkistettu. 

Syyskuussa 2017 Siemens ilmoitti ehdotuksesta yhdistää kuljetusdivisioonansa Alstomin kanssa tavoitteenaan luoda "uusi Euroopan mestari rautatieteollisuudessa". Yhdistetyn rautatieliiketoiminnan, jonka nimeksi tulee Siemens Alstom ja jonka pääkonttori sijaitsee Pariisissa, olisi ollut 18 miljardia dollaria Yhdysvalloissa ja työllisti 62 300 henkilöä yli 60 maassa. Se nähtiin n keinona vastustaa Kiinan CRRC:n nousua sekä Ranskan että Saksan hallitusten tuella. Helmikuussa 2019 Euroopan komissio kuitenkin epäsi sulautumisen edetä. 

Siemens Mobility esitteli Innotrans:n aikana syyskuussa 2018 Berliinissä maailman ensimmäisen kuljettajattoman raitiovaunun, joka on tulosta ViP Verkehrsbetriebe Potsdamin kanssa yhteisestä tutkimus- ja kehitysprojektista kuuden kilometrin osuudella. raitiovaunuverkosto Potsdamissa, Saksassa. Samaan aikaan Datan Capture Unit (DCU) esiteltiin. Se on maailman ensimmäinen EBA-sertifioitu unidirectional gateway-turvallisuusarviointi, joka mahdollistaa 100 % turvallisen yhteyden uusista ja olemassa olevista turvallisuuskriittinen järjestelmät, enintään Turvallisuustaso (SIL) 4, tarjota data-analytiikkaa ja muita pilvipalveluita digitaaliset palvelut. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Siemens Mobility
Rautatienpuisto

**Rautatienpuisto** voi tarkoittaa seuraavia:

* Rautatienpuisto, puisto Hyvinkäällä. Puistossa on Wäinö Aaltosen patsas *Rautatienrakentajien muistomerkki*
* Rautatienpuisto, puisto Lappeenrannassa
* Rautatienpuisto, entinen rautatieläisten asuinalue Riihimäellä
Einar Vähä

**Juho Einari Vähä** (1897 Helsingin mlk – 16. heinäkuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen vakooja, joka tuli tunnetuksi yhtenä vuonna 1933 paljastuneen suuren vakoilujutun päätekijöistä.

## Elämä
Helsingin maalaiskunnassa syntyneen Einar Vähän vanhemmat olivat työmies Juho Kustaanpoika Vähä ja Maria Vilhelmiina Lindström. Perhe asui myös muun muassa Joutsenossa sekä Pietarin lähistöllä Tuprovassa. Sekatyömiehenä työskennellyt Vähä osallistui sisällissotaan punakaartissa ja pakeni sodan loppuvaiheessa Neuvosto-Venäjälle. Vähä suoritti Pietarin punaupseerikoulun ja työskenteli vuosina 1923–1924 puoluevirkailijana Uhtuassa, jonka jälkeen hän palasi Suomeen n värväämänä vakoilijana. Viranomaiset pidättivät Vähän Suojärvellä. Kuulusteluissa hän väitti kyllästyneensä neuvostojärjestelmään ja halunneensa takaisin kotimaahansa. Todisteita vakoilusta ei löydetty, joten hänet päästettiin vapaaksi.

Vähä oli Neuvostoliiton sotilastiedustelun perustaman vakoilujärjestön palveluksessa ainakin vuodesta 1928 lähtien. Vähä tapasi säännöllisesti sotilasasiamiehiä ja suurlähetystön henkilökuntaa, joille hän luovutti asiamiehiltään saamiaan tietoja. Vähän kontakteihin kuului muun muassa Gaspar Voskanov. Vähän palveluksessa oli kymmeniä asiamiehiä, joiden joukossa oli verkoston merkittävin vakooja yleisesikuntaupseeri Vilho Pentikäinen. Vuonna 1929 he loivat vakoiluverkoston Viipuriin. Paria vuotta myöhemmin Vähä pääsi hankkimaan tietoja merivoimien uusista sotalaivoista ollessaan ”johtaja Heinosena” Pentikäisen mukana Erkki Karun elokuvan *[[Meidän poikamme merellä]]* kuvauksissa.

Vakoiluverkosto paljastui lopulta lokakuussa 1933 Pentikäisen loikattua Neuvostoliittoon. Hänen kontakteistaan ensimmäisenä pidätettiin viipurilainen liikemies Kaarlo Sirenius, jonka avulla päästiin nopeasti Vähän jäljille. Vähän pidätyksen yhteydessä hänen Helsingin Puistolassa sijainneen talonsa kellarista löydettiin kätkö, joka sisälsi suuren määrän vakoiluun soveltuvaa välineistöä kuten kameroita, filmiä sekä kojeita asiakirjojen valokuvaamista varten. Lisäksi kätköstä löytyi muun muassa armeijan opetuselokuvia ja karttoja. Vähän ja Sireniuksen kuulusteluissa saatujen tietojen ansiosta saatiin kiinni verkostoa johtaneet Maria-Emma Schul-Martin ja Arvid Jacobson, joiden kontaktien myötä vakoiluverkosto laajeni Suomen rajojen ulkopuolelle.

Huhtikuussa 1934 Vähä sai viiden ja puolen vuoden kuritushuonerangaistuksen, jonka korkein oikeus korotti myöhemmin kuudeksi vuodeksi. Vankilasta päästyään keväällä 1938 Vähä vetäytyi kotiinsa Puistolaan ja ryhtyi viettämään tavallista elämää. Hän kuoli vuonna 1963.

## Perhe
Einar Vähälla oli neljä veljeä, jotka kaikki siirtyivät sisällissodan jälkeen Neuvosto-Venäjälle. Heistä tunnetuin on KGB:n everstiksi kohonnut Toivo Vähä. Olavi ja Arvo Vähä kuolivat Stalinin vainojen uhreina Permin vankileirillä 1940. Neuvostoliitossa nimeä Ville Vainio käyttänyt Artturi Vähä kävi myös punaupseerikoulun ja toimi jatkosodan aikana Valter Vallin komentaman puna-armeijan Jalkaväkirykmentti 126:n pataljoonankomentajana.

## Lähteet
Airlift

**Airlift** on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen historiallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Raja Krishna Menon ja päärooleja näyttelevät Akshay Kumar ja Nimrat Kaur. Elokuva kertoo Ranjit Katyalista, Kuwaitissa asuvavasta liikemiehestä, joka evakuoi Kuwaitissa sijaitsevia intialaisia Saddam Husseinin Irakin Kuwaitin miehityksen aikana. Juoni on muokattu Kuwaitissa asuneen malajaliliikemiehen Mathunny Mathewsin tositarinasta.

## Näyttelijät

## Soundtrack

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Valtio olen minä

**Valtio olen minä** () on lentävä lause, jonka Ranskan kuningas Ludvig XIV sanoi *[[ancien régime]]n* aikana. Lause implikoi Ranskan monarkian olevan yhtä kuin kuningas itse, eli se osoittaa Ludvig XIV:n täyttä valtaa.

## Lauseen käyttö nykypäivänä
”Valtio olen minä” -lausetta käytetään joskus nykypäivänä, kun viitataan valtionpäämiehen tai hallituksen päämiehen tekemään politiikkaan. Merriam-Webster-kirjankustantamon nettisanakirjan mukaan lauseen ”L’état, c’est moi” tarkoitusta haettiin 10. helmikuuta 2017 tavallista enemmän, kun lausetta käytettiin Paul Krugmanin kolumnissa *[[The New York Times]]issa*. Hän kritisoi silloisen Yhdysvaltain presidentin Donald Trumpin tekemää politiikkaa. Sanakirjan mukaan lausetta haettiin 2&nbsp;100&nbsp;% tavallista enemmän 30. tammikuuta 2020, jolloin Harvardin yliopiston valtiotieteiden professori Laurence Tribe kritisoi Alan Dershowitzin puolustusta ensimmäisessä virkasyytemenettelyssä Donald Trumpia vastaan.

## Lähteet
Åvikhemmet

**Åvikhemmet** on Siuntiossa, Uudellamaalla sijaitseva entinen juhlatalo ja toimitila, jonka vanhimmat osat ovat peräisin 1800-luvulta. Rakennuksessa on toiminut muun muassa kauppa, leipomo ja Pikkalan kansakoulu.

Åvikhemmet myytiin yksityiselle omistajalle vuonna 2024.

## Historia
Åvikhemmetin kaksikerroksinen, puinen päärakennus on rakennettu 1800-luvulla. Ministeri Rafael Erich osti Åvikhemmetin vuonna 1915 ja asui perheineen rakennuksessa aina Porkkalan vuokra-aikaan asti. Porkkalan vuokrauksen päätyttyä Erichin leski Hellin Erich lahjoitti Åvikhemmetin Siuntion seurakunnalle ja Folkhälsan i Sjundeå r.f. -yhdistykselle. 

Vuosina 1960-1970 Åvikhemmetissa toimi Pikkalan kansakoulu, äitiys- ja lastenneuvola, sekä seurakuntatalo. Koulutoiminnan lakattua 1970 osa Åvikhemmetista muutettiin asunnoiksi ja osa kokoontumis- ja juhlatilaksi. Siuntion seurakunnan jakaudutta kahtia vuonna 2000 rakennuksen omistajaksi siirtyi Siuntion seurakuntayhtymä.

Natur och Miljö -yhdistyksen luontokoulu Naturskolan Uttern on kokoontunut Åvikhemmetissä vuodesta 1986. Koulu on Suomen ensimmäinen luontokoulu. Koulun muutettua pois Åvikhemmetistä rakennus myytiin yksityiselle taholle 215 000 euron kauppahintaan.

## Lähteet
Nils Ferlinin seura

**Nils Ferlinin seura** on ruotsalainen kulttuuriseura, joka on vuonna 1962 perustettu runoilija Nils Ferlinin muistoksi. Seura jakaa kahta palkintoa,  Ferlin-palkintoa ja Trubaduuripalkintoa.

## Ferlin-palkinto
;Lähde

* 1963 – Ruben Nilson
* 1964 – Emil Hagström
* 1965 – Helmer Grundström
* 1966 – Tor Bergner
* 1967 – Olle Svensson
* 1968 – Nils-Magnus Folcke
* 1969 – Sonja Åkesson
* 1970 – Ebba Lindqvist
* 1971 – Petter Bergman
* 1972 – Sandro Key-Åberg
* 1973 – Sten Hagliden
* 1974 – Stig Warren
* 1975 – Harald Forss
* 1976 – Elsa Grave
* 1977 – Axel Liffner
* 1978 – Ingeborg Erixson ja Anna Rydstedt
* 1979 – Bengt Anderberg
* 1980 – Ann Margret Dahlquist-Ljungberg
* 1981 – Bo Carpelan
* 1982 – Lars Lundkvist
* 1983 – Lars Forssell
* 1984 – Birger Norman 
* 1985 – Maria Wine
* 1986 – Bengt Emil Johnson 
* 1987 – Tomas Tranströmer
* 1988 – Solveig von Schoultz 
* 1989 – Ralf Parland
* 1990 – Bo Setterlind
* 1991 – Stig Sjödin
* 1992 – Ulla Olin-Nilson 
* 1993 – Bodil Malmsten
* 1994 – Folke Isaksson 
* 1995 – Werner Aspenström
* 1996 – Johannes Edfelt 
* 1997 – Jacques Werup ja Ola Magnell
* 1998 – Göran Sonnevi
* 1999 – Eva Runefelt
* 2000 – Kristina Lugn
* 2001 – Gunnar Harding
* 2002 – Povel Ramel
* 2003 – Göran Palm
* 2004 – Katarina Frostenson
* 2005 – Bengt Berg
* 2006 – Ylva Eggehorn
* 2007 – Eeva Kilpi
* 2008 – Birgitta Lillpers
* 2009 – Lennart Hellsing
* 2010 – Göran Greider
* 2011 – Lennart Sjögren
* 2012 – Lars Gustafsson
* 2013 – Bruno K. Öijer
* 2014 – Kjell Espmark
* 2015 – Magnus William-Olsson
* 2016 – Lars Norén
* 2017 – Ann Jäderlund
* 2018 – Håkan Sandell
* 2019 – Tua Forsström
* 2020 – Gunnar D. Hansson
* 2021 – Bob Hansson

## Trubaduuripalkinto
;Lähde

* 1980 – Thorstein Bergman
* 1981 – Gunde Johansson
* 1982 – Olle Adolphson
* 1983 – Gunnar Turesson
* 1984 – Torgny Björk
* 1985 – Tor Bergner
* 1986 – Ove Engström
* 1987 – Cornelis Vreeswijk
* 1988 – Alf Hambe 
* 1989 – Rolf Wikström
* 1990 – Håkan Steijen
* 1991 – Jan-Olof Andersson
* 1992 – Margareta Kjellberg
* 1993 – Staffan Percy
* 1994 – Barbara Helsingius
* 1995 – Sven-Bertil Taube
* 1996 – Monika Lilja
* 1997 – Ola Magnell 
* 1998 – Göran Fristorp
* 1999 – Rolf Mårth
* 2000 – Stefan Demert
* 2001 – Jeja Sundström
* 2002 – Pär Sörman
* 2003 – Ewert Ljusberg
* 2004 – Finn Zetterholm
* 2005 – Torsten Arnbro
* 2006 – Peder Svan
* 2007 – Ulf Bagge
* 2008 – Marie Bergman
* 2009 – Cajsa Stina Åkerström
* 2010 – Mats Paulson
* 2011 – Owe Thörnqvist
* 2012 – Lasse Berghagen
* 2013 – Sofia Karlsson
* 2014 – Pierre Ström
* 2015 – Maria Lindström
* 2016 – Bernt Törnblom
* 2017 – Lars-Åke Andersson
* 2018 – Anna Döbling
* 2019 – Tommy Körberg
* 2020 – Gösta Linderholm
* 2021 – Mats Klingström

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nils Ferlinin seuran historiikki
Jacques Werup

**Jacques Werup** (1945 Malmö, Ruotsi – 2016 Malmö, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija, jazzmuusikko, radio- ja televisio-ohjelmien tekijä, koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän käytti tarinoissaan ja myös runoissaan rehevää mielikuvitusta ja lempeää ironiaa. Alkutuotannossaan hän kritisoi pikkuporvarillisuutta.

## Palkinnot ja tunnustukset
* De Nion suuri palkinto 2006
* Nils Ferlinin palkinto 1997

## Lähteet
Francesco Maria Grimaldi

**Francesco Maria Grimaldi** (2. huhtikuuta 1618 Bologna, Italia – 28. joulukuuta 1663 Bologna) oli italialainen fyysikko ja jesuiitta, joka teki uraauurtavia havaintoja optiikan alalla ja tutki kuun pinnanmuotoja.

## Ura
Grimaldi liittyi jesuiittoihin 18. maaliskuuta 1632, ja tavanomaisten opintojen jälkeen hän toimi kaksikymmentäviisi vuotta professorina järjestön oppilaitoksissa. Hän avusti Giovanni Battista Ricciolia hänen putoavia kappaleita koskevissa kokeissaan (1640-1650) ja hänen vuonna 1645 tekemissään tutkimuksissa, joilla pyrittiin määrittämään meridiaanikaaren pituus. Hän tutki myös kuun pintaa ja laati siitä kartan, joka sisällytettiin Ricciolin teokseen *Almagestum Novum*. Hän antoi kuuluisien filosofien ja tähtitieteilijöiden nimet kuun kohoumille ja syvänteille, joille Johannes Hevelius oli ennen häntä antanut maanpäällisten merien ja vuorten nimet.

## Optiikan tutkimukset
Grimaldin tärkein tieteellinen työ oli optiikan alalla. Hän teki useita perustavanlaatuisen tärkeitä löytöjä, mutta ne olivat paljon edellä silloista tieteen ymmärrystä, ja niiden merkitys tunnustettiin vasta yli sata vuotta myöhemmin. Hänen pääteoksensa *Physico-mathesis de lumine, coloribus et iride* (1665), sisältää selityksen valon diffraktioilmiöstä ja ensimmäisen yrityksen aaltoliiketeorian sovelluttamiseksi valoilmiöihin. Hän oli myös ensimmäinen, joka havaitsi valonsäteiden hajonnan niiden kulkiessa prisman läpi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Glenn Youngkin

**Glenn Allen Youngkin** (s. 9. joulukuuta 1966 Richmond, Virginia) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko, joka valittiin Virginian kuvernööriksi marraskuun 2021 vaaleissa. Hänen kuvernöörikautensa päättyi tammikuussa 2026.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Youngkinin viralliset kampanjasivut
Arnold Wesker

**Arnold Wesker** (24. toukokuuta 1932 Stepney, Lontoo, Iso-Britannia – 12. huhtikuuta 2016 Brighton, Iso-Britannia) oli brittiläinen näytelmäkirjailija. Hänen tärkeimpänä teoksenaan pidetään vuonna 1960 valmistunutta trilogiaa *Chicken Soup with Barley – Roots – I’m Talking About Jerusalem*, jonka keskimmäistä osaa *Juuret* on esitetty paljon Suomessakin.

Weskerin vanhemmat olivat Venäjän ja Unkarin juutalaisia. Ennen teatterin pariin siirtymistä hän työskenteli eri aloilla ja hyödynsi kokemuksiaan kirjoittaessaan näytelmiä. Hän edustaa realistis-symbolistista teatteria sen keskeisenä henkilönä ja tutkii teoksissaan yhteiskunnan rakenteita ja vastustaa materialismia ja kaupallisuutta. Hän toimi 1960-luvun alusta lähtien järjestössä Centre 42, joka pyrki tuomaan teatteria kansan ulottuville eri puolilla Britanniaa. Hän johti 1978–1982 British Centre of International Theatre Institutea. Hän kirjoitti näytelmiä myös televisiolle, lastenkirjoja ja esseekokoelmia. Hän kuului aikakauden nuoriin vihaisiin miehiin.

Suomeksi on Weskerin tuotannosta esitetty eniten näytelmää *Roots* (1959) nimillä *Juuret* (Helsingin Kansanteatteri 1961–1962, Suomen Teatterikoulu 1966, Wasa Teater 1965–1966, Kouvolan Teatteri, Savonlinnan Teatteri ja Turun kaupunginteatteri 1970–1971, Riihimäen Teatteri 1972–1973) ja *Juurelliset* (Kuopion Yhteisteatteri 1967–1968). Hänen näytelmäänsä *Chips with Everything* on esitetty ruotsiksi nimellä *En skola för men* (Svenska Teatern 1966) ja suomeksi nimellä *Miesten koulu* (Tampereen yliopiston Draamastudio 1969). 

Oulun kaupunginteatteri teki vuonna 2013 kantaesityksen Weskerin valemuistoja ja insestiä käsittelevästä näytelmästä *Denial* nimellä *Kielletyt muistot*. Näytelmän englanninkielinen televisioversio *Kieltäminen* ja kirjailijan haastattelu esitettiin Yle Teemalla joulukuussa 2005.

Muita Suomessa esitettyjä Wesker-tuotantoja ovat *Neljä vuodenaikaa* (Tampereen Teatteri 1965–1966 ja Joensuun kaupunginteatteri 1970) sekä *Hääjuhlat* (Tampereen Työväen Teatteri 1975). 

## Suomennettua tuotantoa
*  (Näytelmämoniste) 
*  (Näytelmämoniste)
* 
*  (Näytelmämoniste)
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Seurakuntalainen

**Seurakuntalainen** on suomalainen kristillinen uutis- ja verkkomedia. Seurakuntalainen.fi-sivusto avautui helmikuussa 2010 ja verkkomediaa kustantavat Radio Dei ja Perussanoma Oy. Verkkomedia rakentaa uutistuotantonsa suomalaisten kristillisten viikko- ja aikakauslehtien uutismateriaalista. Verkkomediaa julkaisevia yhteistyökumppaneita ovat kristilliset mediatalot Aikamedia, IRR-TV, Kustannus Oy Uusi Tie, Medialähetys Sanansaattajat ja Päivä. Seurakuntalainen-sivuston järjestökumppaneita ovat Avainmedia, Fida International, Lähetysyhdistys Kylväjä, Open Doors, Parempi avioliitto ry ja Suomen Pipliaseura. *Seurakuntalainen*-lehden päätoimittaja on Sari Savela.

## Päätoimittajat
* 2010–2011: Kai Kortelainen
* 2011–2013: Vuokko Vänskä
* 2013–2014: Kai Kortelainen
* 2014–2015: Matti Korhonen
* 2015: Tommi Hakkari
* 2015–2016: Petri Vähäsarja
* 2016: Matti Korhonen
* 2016–: Sari Savela

## Lähteet
An Evening with Silk Sonic

**An Evening with Silk Sonic** on Bruno Marsin ja Anderson .Paakin muodostaman yhtyeen Silk Sonicin 12. marraskuuta 2021 julkaistava esikoisalbumi. Siltä on julkaistu singleinä kappaleet ”Leave the Door Open” ja ”Skate”, joista ensimmäinen nousi Billboard Hot 100 -listan ensimmäiselle sijalle. Kolmas single on nimeltään ”Smokin Out the Window” ja se julkaistiin 5. marraskuuta 2021.

Duon esikoisalbumista tiedotettiin yhtyeen ensimmäisen singlen julkaisun yhteydessä maaliskuussa 2021. Albumi piti alun perin julkaista vuoden 2022 tammikuussa. Lokakuussa yhtye kuitenkin ilmoitti, että se tullaan julkaisemaan jo marraskuussa.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet
Västanlid

**Västanlid** on Siuntiossa, Uudellamaalla sijaitseva nuorisoseurantalo, jonka omistaa vuonna 1933 perustettu ruotsinkielinen nuorisoseura Västra Sjundeå Ungdomsförening. Talo sijaitsee Lappersin kylässä.

Västanlidin rakennus on valmistunut vuonna 1961 ja taloa käytetään seuran kokoontumistilana sekä vuokrataan erilaisiin juhlatilaisuuksiin. Seuran toiminta ja seuratalo olivat vuonna 2013 uhattuina, sillä Västanlid oli huonossa kunnossa ja yhdistys talousvaikeuksissa. Toiminta kuitenkin saatiin vilkastumaan.

Yhdistys on aktiivinen, ja siellä järjestetään mm. lavatansseja ja lasten discoja ympäri vuoden. 

## Lähteet
Marmorikoskibarbi

**Marmorikoskibarbi** (*Psilorhynchus balitora*) on koskibarbeihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan makeista vesistä Etelä-Aasiasta. Sitä voidaan pitää akvaarioissa.

## Koko ja ulkonäkö
Marmorikoskibarbi voi kasvaa suurimmillaan 7&ndash;8 cm pitkäksi. Laji on ruumiinrakenteeltaan lyhyehkö ja korkeahko. Väriltään marmorikoskibarbi on harmahtava ja ruumiissa on epämääräisiä mustia juovia. 

## Levinneisyys ja elintavat
Marmorikoskibarbia tavataan Ganges- ja Brahmaputrajokien valuma-alueelta Intian pohjoisosista, Nepalista ja Bangladeshista. Lajin elinympäristöä ovat nopeasti virtaavat hiekka- ja sorapohjaiset purot. Kalan etsii ravintonsa kivien pinnoilta.

Marmorikoskibarbia kalastetaan ja syödään paikallisesti. Sitä myös pyydystetään akvaariokalaksi.

## Lähteet
Leopold von Buch

**Christian Leopold von Buch** (2. huhtikuuta 1774 Stolpe an der Oder, Preussin kuningaskunta – 4. maaliskuuta 1853 Berliini, Preussin kuningaskunta) oli saksalainen geologi, jota on pidetty aikansa suurimpana geologina.

## Elämä ja geologiset tutkimukset
Buch syntyi Stolpessa (nykyään osa Angermündea) ja opiskeli samaan aikaan kuin Alexender von Humboldt Freibergin kaivosakatemiassa Abraham Gottlob Wernerin johdolla. Buch paneutui kiinnostuneena lähes kaikkiin geologisiin ja paleontologisiin kysymyksiin, ja häntä pidettiin Wernerin ja William Smithin kuoleman jälkeen aikansa johtavana geologina. Vuonna 1797 Buch aloitti ensimmäiset huolelliset tutkimukset Keski-Alpeilla Tirolissa. Hän teki tieteellisiä matkoja useisiin maihin ja vietti kaksi vuotta (1806-1808) Skandinaviassa, jolloin hän kiinnitti huomiota maankohoamisilmiöön. Vuonna 1802 hän tutki Auvergnen sammuneita tulivuoria Etelä-Ranskassa. Vuonna 1815 hän vieraili Kanariansaarilla.

Buchin näkemys tulivuorten muodostumisesta, jonka mukaan ne muodostuivat tulivuorenpurkauksen aiheuttaman maankohoamisen seurauksena, on myöhemmin todettu vääräksi,  mutta hänen teoriansa tulivuorten ja vuorten rakenteesta ja alkuperästä oli tärkeä edistysaskel kysymyksen ratkaisemisessa ja sai laajaa tunnustusta aikansa geologeilta. Buchin tutkimukset koskivat myös dolomiitteja, jotka olivat siihen asti huonosti ymmärrettyjä.

Monista Buchin geologisista, petrografisista ja paleontologisista teoksista mainittakoon *Reise durch Norwegen und Lappland* (1810), *Geognostische karte über Deutschland* (1826; 5. painos. 1843), *Über die eisensteinlager in Schweden* (1810), *Über die ursache der verbreitung der erratischen blöcke der Alpen* (1804-11) ja *Zu Sefströms aufsatz über skandinavische geröllfurchen* (1838). 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Samiakasvit

**Samiakävykkikasvit** eli **samiakasvit** (Zamiaceae) on käpypalmuihin kuuluva kasviheimo. Siihen kuuluu yhdeksän sukua ja noin 220 lajia. Heimon suurimpia sukuja ovat samiakävykit (*Zamia*), karrookävykit (*Encephalartos*) ja *[[Macrozamia]]*.

## Sukuja
* *[[kuvernöörinkävykit|Bowenia]]* – kuvernöörinkävykit (voidaan sijoittaa myös omaan Boweniaceae-heimoonsa tai saniaiskävykkikasveihin)
* *[[sarvikävykit|Ceratozamia]]* – sarvikävykit
* *[[kampakävykit|Dioon]]* – kampakävykit
* *[[karrookävykit|Encephalartos]]* – karrookävykit eli karrookäpypalmut
* *[[suomukävykit|Lepidozamia]]* – suomukävykit
* *[[Macrozamia]]*
* *[[siipikävykit|Microcycas]]* – siipikävykit, laji siipikävykki (*M. calocoma*)
* *[[saniaiskävykit|Stangeria]]* – saniaiskävykit, laji saniaiskävykki (*S. eriopus*) (voidaan sijoittaa myös saniaiskävykkikasveihin)
* *[[samiakävykit|Zamia]]* – samiakävykit (sisältää kolumbiankävykit *Chigua*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Zamiaceae
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Zamiaceae
* Flora of North America: Zamiaceae
Looking for You

__NOTOC__
**Looking for You** on Amberian Dawnin yhdeksäs studioalbumi, julkaistiin 31. tammikuuta 2020. Albumin nimikkokappaleesta julkaistiin musiikkivideo.
## Kappaleet
# 
#  
#  
#  
#  
# 
#  
#  
#  (ABBA cover)
#  
# 

## Kokoonpano
* Capri – laulu 
* Emil Pohjalainen – kitara 
* Tuomas Seppälä – kosketinsoittimet, kitara 
* Jukka Hoffren – basso
* Joonas Pykälä-aho – rummut

## Arvostelut
* Imperiumi: 6½/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Violence Unimagined

**Violence Unimagined** on Cannibal Corpsen viidestoista studioalbumi, joka julkaistiin 16. huhtikuuta 2021.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Imperiumi: 
* Kaaoszine: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Simon Vestdijk

**Simon Vestdijk** (1898 Harlingen, Leeuwarden, Alankomaat – 1971 Utrecht, Alankomaat) oli alankomaalainen kirjailija. Hän oli 1900-luvun merkittävimpiä alankomaalaisia kirjailijoita, ammatiltaan lääkäri. Hän julkaisi runo- ja esseekokoelmia ja 36 romaania. Älyllisesti terävät romaanit sisältävät jopa kyynistä pikkuporvarillisen maailman analyysiä.

Vestdijkin romaani *Rommisaari* sijoittuu 1700-luvulle siirtomaa-ajan Jamaikaan, jonne kotisaareltaan vuonna 1720 lähtenyt päähenkilö Richard Beckford palaa päätettyään opinnot Englannissa. Yhtenä paluun syynä on kuuluisa naismerirosvo Anne Bonney, jonka löytämisestä on tulossa hänelle pakkomielle. Teos on Vestdijkin romaaneista käännöksenä levinnein.

## Suomennetut teokset
* *Rommisaari* (*Rumeiland*), englanninkielisestä käännöksestä *Rum island* suom. Aune Brotherus, Helsinki: WSOY 1967

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Anniken Huitfeldt

**Anniken Scharning Huitfeldt** [] (s. 29. marraskuuta 1969 Bærum) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko ja Norjan entinen ulkoministeri Støren hallituksessa lokakuusta 2021 lokakuuhun 2023. Aiemmin hän on toiminut Norjan työministerinä (2012–2013), kulttuuriministerinä (2009–2012) sekä lapsi- ja tasa-arvoministerinä (2008–2009). Huitfeldt on istunut suurkäräjillä vuodesta 2005.

## Sukujuuret
Huitfeldtin suku on alun perin tanskalaislähtöinen entinen aatelissuku.

## Teokset
* Huitfeldt, Anniken, *Fortellingen om Gro Harlem Brundtland : jenta som ble Norges statsminister og hele verdens doktor*. Kagge forlag, 2010.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Anniken Huitfeldt Norjan suurkäräjien nettisivuilla
Joe Bidenin hallitus

**Joe Bidenin hallitus** () oli Yhdysvaltain hallitus Joe Bidenin presidenttikaudella 2021–2025.

### Yhdysvaltain presidentti

### Yhdysvaltain varapresidentti

### Ministerit

### Ministerin arvoiset virkamiehet

## Lähteet
Karl-Jan Govenius

**Karl-Jan Paul Gustav Govenius** (23. syyskuuta 1916 Tornio – 30. marraskuuta 2004 Lahti) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Goveniuksen vanhemmat olivat varakonsuli Charles Bernhard Govenius ja Rachel Lock ja puoliso vuodesta 1942 Hilkka Tellervo Mäkelä. Hän valmistui ylioppilaaksi Tornion yhteislyseosta vuonna 1935.
Hän jatkoi opiskeluaan Turussa Åbo Akademissa, josta valmistui diplomi-insinööriksi 1948 ja meni valmistuttuaan Pietarsaareen Tekonahka-yhtiön tekniseksi johtajaksi. Hän oli 1950-luvulla myös toimitusjohtaja yhtiön Suomen Puuvilla -nimisessä tytäryrityksessä ja tekninen johtaja muoviputkia valmistaneessa Walter Nars -yhtiössä. Govenius perusti sitten kumppaninsa kanssa Forss & Govenius -yhtiön  joka valmisti kalanterituotteita, ja kun yhtiö myytiin 1957 Wiik & Höglund -yhtiölle, hän siirtyi sen tekniseksi johtajaksi Vaasaan.

Kun Govenius meni Upo-yhtiön palvelukseen Nastolaan, hän pääsi rakentamaan Uponorin edeltäjänä ollutta uutta muovitehdasta, jonka tekninen johtaja hän oli vuodesta 1964 ja tehtaanjohtaja vuodesta 1968 aina vuoden 1976 loppuun, jolloin hän jäi eläkkeelle. Upon johtokunnan jäsen Govenius oli vuodesta 1965. Goveniuksen aikana tehdas erikoistui PVC-perustaisiin putkiin ja putkien liitoksiin, mutta laajensi tuotantoaan myös kulutustavaroihin ja muovisiin pakkaus- ja kuljetustuotteisiin sekä joksikin aikaa myös muovisiin maitopusseihin ja design-huonekaluihin.  Upon muovitehdas satsasi Goveniuksen johdolla näkyvästi tutkimukseen ja tuotekehitykseen, jo 1974 tehtaan yhteyteen perustettiin moderni tutkimuslaboratorio. Myös Goveniuksella itsellään oli hallussaan alan patentteja. Talvisotaan, jatkosotaan ja Lapin sotaan osallistunut "Muovi-Kallena" tunnettu Govenius sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1974.

## Lähteet
Norkovilistäjät

**Norkovilistäjät** (*Placusa*) on haiskiaismaisten yläheimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Suvun lajimäärä vaihtelee huomattavasti eri lähteissä. Maailmanlaajuisesti sukuun kuuluu kymmeniä lajia. Suomessa suvun edustajia on tavattu kahdeksan lajia.

## Lajeja
**[[Placusa adscita]]*
**[[Placusa atrata]]*
**[[Placusa complanata]]*
**[[Placusa cribrata]]*
**[[Placusa depressa]]*
**[[Placusa incompleta]]*
**[[Placusa pumilio]]*
**[[Placusa suecica]]*
**[[Placusa tachyporoides]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*iNaturalist: Norkovilistäjät (''Placusa'')
*ITIS: Placusa 
*UniProt: Taxonomy - Placusa 
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Placusa 
*Iowa State University, Bug Guide: Genus Placusa 
*Pherobase: Semiochemicals of Genus Placusa
Pitkähukka

**Pitkähukka** (*Corticeus longulus*) on pimikkökuoriaisten (*Tenebrionidae*) heimoon ja kaarnahukkien (*Corticeus*) sukuun kuuluva kovakuoriaislaji. Aikuiset pitkähukat ovat väriltään tumman punaruskeita.

Suomessa pitkähukka on luokiteltu vakiintuneeksi, mutta harvinaiseksi lajiksi. Se on kuitenkin luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi lajiksi esiintyen Suomessa etelästä pohjoisessa Rovaniemen korkeudelle saakka. Lajia esiintyy laajemmin pääasiassa Euroopassa.

Pitkähukka  saalistaa ainakin vaakanävertäjän (*Tomicus minor*) ja pystynävertäjän (*Tomicus piniperda*) munia ja toukkia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*iNaturalist: Corticeus longulus
*UniProt: Taxonomy - Corticeus longulus
Friligkiánika

**Friligkiánika** (; transl. myös *Frilingiánika*) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kytheran saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Kytheran kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kylän väkiluku on 78 (vuonna 2011).

Friligkiánikan kylä sijaitsee Kytheran keskiosissa noin 17 kilometriä pohjoiseen saaren pääkylästä Chórasta. Se on rakennettu noin 340 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Friligkiánika muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Φριλιγκιανίκων, *Topikí Koinótita Friligkianíkon*), johon kuuluvat varsinaisen Friligkiánikan kylän lisäksi kylät Aloïziánika, Diakófti, Drymonári, Kámpos Palaiopóleos ja Kastrisiánika. Koko yhdyskunnan väkiluku on 250.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Galatáki

**Galatáki** () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Kórinthoksen kuntaan, Korinthian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 438 (vuonna 2011).

Galatákin kylä sijaitsee noin 16 kilometriä eteläkaakkoon Kórinthoksen kaupungista ja noin kaksi kilometriä sisämaahan Saroninlahden rannasta. Se on rakennettu noin 59 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Antiikin aikana Galatákin läheisellä kukkulalla sijaitsi Solygeian kaupunki tai kylä.

Galatáki muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Γαλατακίου, *Dimotikí Koinótita Galatakíou*), johon kuuluvat varsinaisen Galatákin kylän lisäksi kylät Áno Almyrí, Káto Almyrí, Loutrá Oraías Elénis, Néa Almyrí, Ntrássa, Rytó ja Thyméli. Koko yhdyskunnan väkiluku on 2&nbsp;505. Aiemmin Galatáki kuului Saronikóksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Kórinthoksen kunnan Saronikóksen kunnallisyksikköön.

## Lähteet
Magoúla (Lakonia)

**Magoúla** () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Spártin kuntaan, Lakonian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 1&nbsp;415 (vuonna 2011).

Magoúlan kylä sijaitsee kaksi kilometriä länteen Spártin kaupungista ja voidaan nykyisin nähdä sen esikaupunkina. Kylä on rakennettu noin 240 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Magoúla muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Μαγούλας, *Topikí Koinótita Magoúlas*), johon kuuluu varsinaisen Magoúlan kylän lisäksi Sanatórion kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1&nbsp;518.

Aiemmin kylä kuului Mystráksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Spártin kunnan Mystráksen kunnallisyksikköön. Kylä oli lakkautetun Mystráksen kunnan kuntakeskus.

## Lähteet
Fields of Blood

**Fields of Blood** on saksalaisen power metal -yhtyeen Grave Diggerin täyspitkä studioalbumi, joka julkaistiin 29. toukokuuta 2020.
## Kappaleet
# 
# 
# 
#  
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Chris Boltendahl - laulu
* Axel Ritt - kitara
* Jens Becker - basso
* Marcus Kniep - rummut

## Arvostelut
* Imperiumi: 7/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Myrtídia

**Myrtídia** () on Kreikan kyläyhdyskunta (virallisesti Τοπική Κοινότητα Μυρτιδίων, *Topikí Koinótita Myrtidíon*), joka sijaitsee Kytheran saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Kytheran kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kyläyhdyskunnan väkiluku on 132 (vuonna 2011).

Myrtídian kyläyhdyskunnan kylät sijaitsevat Kytheran lounaisosassa. Kyläyhdyskuntaan kuuluvat kylät Drymónas (86 asukasta vuonna 2011), Kalisperiánika (30) ja Kalokairinés (15) sekä Myrtidiótissan luostari (*Moní Myrtidiótissas*). Seutu on saanut nimensä alueen myrttipuista.

## Lähteet
Páchi (kylä)

**Páchi** () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Mégaran kuntaan, Länsi-Attikan alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kylän väkiluku on 542 (vuonna 2011).

Páchin kylä sijaitsee Saroninlahteen kuuluvan Mégaranlahden rannalla noin 2,5 kilometriä eteläkaakkoon Mégaran kaupungista, jonka kaupunkiyhdyskuntaan se kuuluu, ja noin 43 kilometriä länteen Ateenan keskustasta. Antiikin aikana Páchin paikalla sijaitsi Megaran poliksen satamakaupunki Nisaia.

Kylän vieressä sijaitsee Ái Giórgin kukkula, jossa on Pyhälle Georgiokselle (*Ágios Geórgios*) omistettu kirkko 1600-luvulta. Páchin edustalla sijaitsevat pienet saaret Páchi eli Megálo Nisí ja Pacháki eli Mikró Nisí. Kylän pohjoispuolella sijaitsee Mégaran lentoasema.

## Lähteet
Potamós (Antikythera)

**Potamós** () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Antikytheran saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Kytheran kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Potamós on Antikytheran pääkylä ja satama. Kylän väkiluku on 34 (vuonna 2011).

Potamóksen kylä, suomeksi ”Joki”, sijaitsee Antikytheran pohjoisrannikolla luonnonsatamalahden pohjukassa. Kylän kirkot on omistettu Neitsyt Marian temppeliintuomiselle ja Pyhälle Dionysiokselle (*Eisódia tis Theotókou kai Ágios Dionýsios*), Pyhälle Kharalampokselle (*Ágios Charálampos*) sekä Pyhälle Nikolaokselle (*Ágios Nikólaos*). Kylän koillispuolella Kástrossa on saaren hellenistisen kauden kaupungin Aigilian arkeologinen kohde. Sen satamana toimi pieni Xiropótamoksen lahti.

Aiemmin kylä kuului muun Antikytheran saaren tavoin Antikytheran kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Kytheran kunnan Antikytheran kunnallisyksikköön.

## Lähteet
Skála (Agkístri)

**Skála** () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Agkístrin saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Agkístrin kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kylän väkiluku on 448 (vuonna 2011).

Skálan kylä sijaitsee Agkístrin koilliskulmassa eli Aíginan puolella. Kylä on saaren autolauttasatama, josta on yhteys Pireukseen, siinä missä pääkylään Megalochóriin kulkee pieniä nopeita aluksia. Kylän edustalla sijaitsee pieni Metópin saari.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Loutrá Oraías Elénis

**Loutrá Oraías Elénis** () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Kórinthoksen kuntaan, Korinthian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Loutrá Oraías Elénis on osa Galatákin kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 1&nbsp;145 (vuonna 2011).

Loutrá Oraías Elénisin kylä, suomeksi ”Kauniin Helenan kylvyt”, sijaitsee Saroninlahden rannalla Óneia-vuoren itäpäässä noin kymmenen kilometriä kaakkoon Kórinthoksen kaupungista. Kylän nimi viittaa sen kuumiin lähteisiin. Antiikin aikana ne tunnettiin nimellä Rheiton (). Tarustossa kerrotaan, että Helena olisi kylpenyt paikalla.

Aiemmin kylä kuului Saronikóksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Kórinthoksen kunnan Saronikóksen kunnallisyksikköön.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Korian kirjasto

**Korian kirjasto** on Kouvolan Korian taajamassa toimiva Kouvolan kaupunginkirjaston lähikirjasto. Korian kirjasto kuuluu Kymenlaakson kirjastojen yhteiseen Kyyti-kirjastokimppaan.

Syksyllä 2021 uutisoitiin, että Koriaalla toivottiin vanhempien puuttumista ilkivaltaan ja vahingintekoihin, jota jotkin yläkouluikäiset olivat kohdistaneet esimerkiksi kirjastoon, kauppoihin ja bussipysäkeille. Ilkivallan seurauksena osa tiloista on suljettu tai poistettu käytöstä. Korialla pyritään tilanteeseen vastaamaan muun muassa Koko kylä kasvattaa -lähestymisellä.

## Lähteet
Xylokériza

**Xylokériza** (; transl. myös *Xilokériza*) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Kórinthoksen kuntaan, Korinthian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 849 (vuonna 2011).

Xylokérizan kylä sijaitsee Óneia-vuoren eli ”Xylokérizan vuoren” pohjoispuolella noin kahdeksan kilometriä etelään Kórinthoksen kaupungista. Se on rakennettu noin 83 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Xylokériza muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Ξυλοκερίζης, *Topikí Koinótita Xylokerízis*), johon kuuluvat varsinaisen Xylokérizan kylän lisäksi kylät Agía Paraskeví, Ágios Dimítrios, Kechriés, Panórama ja Thymarióna. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1&nbsp;316.

## Lähteet
Copypasta

**Copypasta** (usein suomennettu nimellä **kopiopasta**) on tekstinpätkä, jota yksityishenkilöt kopioivat ja liittävät Internetiin verkkofoorumeilla ja sosiaalisissa verkostoissa. Copypastojen sanotaan muistuttavan roskapostia, sillä niitä käytetään usein ärsyttämään muita käyttäjiä ja häiritsemään verkossa käytävää keskustelua. Termiä ”copypasta” käytettiin ensimmäisen kerran Internetin Usenet-ryhmissä vuonna 2006.

## Lähteet
Próti

**Prote** () tai **Próti** () voi viitata seuraaviin paikkoihin:

* Próti, antiikin Prote, saari Jooniansaarten saariryhmässä Kreikassa
* Kınalıada eli Próti, antiikin Prote, saari Marmaranmeressä Turkissa

* Próti, kylä Amfípolin kunnassa Sérresin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella
Know Your Meme

**Know Your Meme** (lyh. *KYM*) on kaupallinen verkkosivusto, joka dokumentoi erilaisia Internet-meemejä ja muita verkkoilmiöitä wikiformaatissa. Se myös tutkii aktiivisesti uusia ja muuttuvia meemejä. Alun perin Rocketboomin tuottaman sivuston osti maaliskuussa 2011 Cheezburger Network, jonka vuonna 2016 osti Literally Media.

## Lähteet
Martti Pohjalainen

**Martti Kalevi Pohjalainen** (8. tammikuuta 1935 Viipuri – 23. helmikuuta 2017 Espoo) oli suomalainen muusikko, joka sävelsi ja sanoitti mainos- ja iskelmämusiikkia. Hänet tunnetaan muun muassa Erkki Junkkarisen vuoden 1977 menestysiskelmästä ”Kappale kauneinta Suomea” ja Fazerin Sininen -suklaan musiikkiteemasta ”Sininen hetki”, alun perin Katri Helenan sinfoniaorkesterin säestyksellä esittämästä laulelmasta, jonka sanat alkavat ”Kun tää saapuu hetki sininen...”.

Päivätyönään Pohjalainen työskenteli mainostoimistossa, 20 vuotta Helsingin Taucherilla kunnes perusti oman toimiston. Hän sävelsi vuosina 1965–1995 kaikkiaan kolmisen sataa jingleä eli mainosmusiikkiteemaa. Hänet tunnettiin pianistina ja erityisen taitavana vibrafonistina, ja hän toimi myös esiintyvänä muusikkona useissa jazz- ja tanssimusiikkikokoonpanoissa, esimerkiksi jo 1950-luvulla Sacy Sandin yhtyeiden jäsenenä. Vuonna 1963 hän levytti vibrafonisolistina paljon radiosoittoa saaneet instrumentaalikappaleet ”Tiikerihai” ja ”Kiskojen rytmiä”. Pohjalaisen sävelmä ”Ruska”, esittäjänä Markku Aro, tuli kolmanneksi Suomen euroviisukarsinnassa 1976 ja laulu ”Pieni hymy”, esittäjänä Seija Simola, toiseksi vuoden 1978 interviisukarsinnassa.

## Albumeja
*Martti Pohjalainen Trio: *Sauna Jazz*, Finnlevy 1974

## Lähteet