open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
George Ticknor

**George Ticknor** (1791–1871) oli yhdysvaltalainen kirjallisuushistorioitsija. Hän toimi aluksi pari vuotta asianajajana Bostonissa. Hän kiersi kahteen otteeseen usean vuoden mittaisilla matkoilla Euroopan eri maissa. Matkojen välillä hän oli 1819–1835 professorina Harvardin yliopistossa pääaineena espanjan kieli ja kirjallisuus. Ticknorin pääteos on usealle kielelle käännetty kolmiosainen *History of Spanish Literature*, josta on julkaistu korjattuja laitoksia. Hänen muita julkaisujaan ovat Gilbert du Motier de Lafayetten (1825), Daniel Websterin (1831) ja William Hickling Prescottin (1864) elämäkerrat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kuninkuusravit 1998

**Kuninkuusravit 1998** järjestettiin Kuopiosa Sorsasalon raviradalla 8.–9. elokuuta 1998. Kyseessä olivat järjestyksessään 67. Kuninkuusravit ja neljännet Kuopiossa pidetyt. Ravikuninkuuden voitti Kaarlo Ahokkaan ohjastama Viesker ja kuningatartittelin Risto Tupamäen ohjastama Uja.

Yleisöä oli noin 46 000 katsojaa, joka oli Kuninkuusravien uusi ennätys.
  

## Kuninkuuskilpailu
### Osallistujat

### Tulokset

## Kuningatarkilpailu
### Osallistujat

### Tulokset

## Lähteet
Rava-Ruska

**Rava-Ruska** () on kaupunki Ukrainan Lvivin alueen Lvivin piirissä. Rava-Ruska sijaitsee Läntisen Bugin vesistöön kuuluvan Ratajoen varrella, lähellä Puolan rajaa, linnuntietä 52 kilometriä ja maanteitse noin 65 kilometriä aluekeskus Lvivistä luoteeseen. Kaupungissa on rautatieasema. Kansainvälinen, Varsovan ja Lvivin välisen eurooppatien E372 rajanylityspaikka avattiin 2008 noin kuusi kilometriä Rava-Ruskan keskustasta luoteeseen (Ukraina Rava-Ruska - Puolan Hrebenne).

Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 8&nbsp;494 (2022). Vuonna 1990 siellä oli noin 8&nbsp;900 asukasta. 

Tammikuun keskilämpötila on −4,2 ja heinäkuun +17,9 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 609 millimetriä.

Paikkakunnan ensimmäinen kirjallinen maininta on useiden käsitysten mukaan vuodelta 1455, jolloin paikkakunta oli Puolan alaisuudessa. Toisen lähteen mukaan perustaminen olisi tapahtunut vuonna 1604. Vuonna 1622 paikkakunta sai Magdeburgin kaupunginoikeudet. Puolan vuoden 1772 jaossa kaupungista tuli osa Itävaltaa. Vuosina 1854, 1862 ja 1884 tulipalot tuhosivat kaupunkia. 

Kaupunki kasvoi kahden rautatielinjan valmistumisen (1887) seurauksena. Vuonna 1900 asukkaita oli jo 9&nbsp;000. Maailmansotien välisenä aikana Rava-Ruska oli Puolan vallassa. 1921 väkiluku oli yli 15&nbsp;000 ja 1931 yli 11&nbsp;000. Vuonna 1939 Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan osaksi, kaupungin asema. Vuosina 1941-1944 Rava-Ruska oli saksalaisten miehittämä. Kaupungissa sijaitsi keskitysleiri (Stalag-325) ja ja juutalaisten ghetto. Miehittäjän surmasivat kaupungissa yhteensä 41&nbsp;500 ihmistä, joista 24&nbsp;500 oli sotavankia. 

Toisen maailmansodan jälkeen Rava-Ruskasta tuli jälleen osa Ukrainan sosialistista nevostotasavaltaa. Nykyään se on teollisuuden ja liikenteen keskittymä. Teollisuudenaloista tärkein on elintarvikkeiden jalostus. Rava-Ruska on Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Lvivin piiriin; sitä ennen se kuului 1962–64 Jarovirin piiriin, sitten Žovkvan piiriin (aiemmalta nimeltään Nesterovin piiri, vuosina 1951–1991 Žovkvan nimenä oli Nesterov).

Kaupungin kulttuurihistoriallisesti arvokkaisiin rakennuksiin ja nähtävyyksiin lukeutuvat muun muassa Arkkienkeli Mikaelin kirkko ja reformistiset tilat (1737), Pyhän Josefin kirkko (1770–1776), Pyhän Yrjön kirkko (1846) ja Stalag-325 -keskitysleirillä kuoleiden sotavankien hautausmaa.  


Rava-Ruska-2.jpg|Arkkienkeli Mikaelin kirkon ja reformistisen luostarin rapistuneita tiloja (1737).
Рава-Руська Костел Святого Йосипа.jpg|Katolinen Pyhän Josefin kirkko (1770–1776).
3.Рава-Руська.Церква Св.Юрія (мур.).Фото.JPG| Pyhän Yrjön kirkko (1846).
Rawa Ruska stalag 325.jpg|Paikkakunnalla sijainneen keskitysleirin porttia (Stalag-325). 
Рава-Руська гімназія.JPG|Rava-Ruskan lukio (kymnaasi).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vares (televisiosarja)

**Vares** on MTV Katsomo -suoratoistopalvelussa keväällä 2025 julkaistava suomalainen rikosdraamasarja. Sarja perustuu Reijo Mäen samannimiseen kirjasarjaan. Sarjassa tulee olemaan kuusi osaa ja ne sisältävät kolme erillistä tarinaa. Sarjan ohjaa Tuukka Temonen ja sen käsikirjoittavat Satu Rasila ja Akseli Kouki.

Sarja on kuvattu Turussa syksyn 2023 aikana.

## Taustaa
Sarjassa Varesta esittää ensimmäistä kertaa Leo Sjöman. Hän päätyi rooliin ilman koekuvauksia, sillä hän oli ensimmäisenä tullut mieleen tuottajille Markus Selinille ja Rimbo Salomaalle.

Sarjan kaksi ensimmäistä jaksoa perustuvat käsikirjoittaja Satu Rasilan alkuperäisideaan. Sarjan jaksot kolme ja neljä pohjautuvat Reijo Mäen *[[Gekko (kirja)|Gekko]]*-romaaniin ja jaksot viisi ja kuusi *[[Hot Dog (kirja)|Hot Dog]]* -kirjaan.

## Rooleissa

## Lähteet
Jouni Moshnikoff

**Jouni Moshnikoff** (30. toukokuuta 1940 Petsamo – 29. toukokuuta 2012) oli koltansaamelainen aktivisti, joka työskenteli koltansaamen ja koltansaamelaisen kulttuurin hyväksi. Hän sai vuonna 2006 Gollegiella-palkinnon.

Moshnikoff asui Sevettijärvellä ja työskenteli poromiehenä. Hän osallistui alusta lähtien työhön koltansaamen kirjakielen kehittämiseksi. Hän kehitti myös kielen sanavarastoa. Moshnikoff istui Saamen kielilautakunnan jäsenenä vuodesta 1996. Hän oli edelläkävijä yhteyksien luomisessa Venäjän saamelaisväestöön. Moshnikoff laati vaimonsa, opetusneuvos Satu Moshnikoffin kanssa suomi–koltansaame-sanakirjan ja oli mukana laatimassa koltansaamen kielioppia.

## Lähteet
Arttu Lötjönen

**Arttu Mikael Lötjönen** (s. 28. tammikuuta 2004 Pori) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Kuopion Palloseuraa.

## Ura
Lötjönen on Toejoen Veikkojen kasvatti, joka edusti Kakkosessa pelaavaa FC Jazzia vuodet 2020–2022. Tammikuussa 2023 hän siirtyi Sampdorian U19-joukkueeseen. Lötjönen oli Sampdorian edustusjoukkueen kokoonpanossa ensimmäistä kertaa kesäkuussa 2023 Serie A:n päätöskierroksen ottelussa. Tammikuussa 2024 Lötjönen solmi seuran kanssa kauden loppuun saakka ulottuvan ammattilaissopimuksen.

Lötjönen on edustanut myös Suomen alle 18- ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Arttu Lötjönen Soccerway
Juri Zaritski

**Juri Markovitš Zaritski** (; 17. joulukuuta 1921 Pietari – 31. toukokuuta 1975 Leningrad) oli neuvostoliittolainen säveltäjä, pianisti ja folkloristi.

Zaritski opiskeli 1930-luvun alussa pianonsoittoa Leningradin pioneerin palatsissa S. Miniovitšin johdolla. Vuonna 1938 hänet hyväksyttiin pianistiksi Isaak Dunajevskin johtamaan pioneerien soittokuntaan, joka oli Neuvostoliitossa ensimmäinen laatuaan. Zaritski palveli armeijassa vuosina 1940–1946. Hän kuului toisen maailmansodan aikana joukkoihin, jotka valvoivat rautateitä Olhavan rintamalla. Hän toimi myös etulinjan propagandaryhmän musiikillisena johtajana. Zaritski valmistui vuonna 1952 Leningradin konservatoriosta, jossa hänelle opettivat sävellystä Dmitri Šostakovitš ja Juri Kotšurov. Valmistuttuaan Zaritski muutti Karjalais-suomalaiseen sosialistiseen neuvostotasavaltaan, jossa hän opettamisen ohella tutki, keräsi ja sovitti kansanmusiikkia.

Zaritski työskenteli Kantele-yhtyeen, Belomorskissa toimineen pomorilaisen kansankuoron ja Vasili Andrejevin mukaan nimetyn Leningradin kansansoitinten orkesterin kanssa. Hän sävelsi musiikkia dokumentteihin usein yhteistyössä kirjoittaja Juri Prokuševin kanssa. Zaritski sävelsi myös monia teoksia kansansoittimille sekä *Vladimir Majakovski* -sarjan laulajalle ja kamariorkesterille. Hän teki sovituksia suomalaisten, venäläisten ja karjalaisten kansanlauluista.

## Lähteet
Helluntaiherätys Alankomaissa

**Alankomaalainen helluntaiherätys** sai alkunsa Alankomaissa vuonna 1907. Pieni helluntailiike sai 1950-luvulta lähtien sai valtavaa nostetta ulkomaisten evankelistojen, kuten T. L. Osbornin vierailun myötä. 1980-luvulta lähtien hollantilainen helluntaiherätys on jaettu kolmeen pääryhmään: klassiset helluntailaiset, uushelluntailaiset sekä Indonesian helluntaikirkot.

## Historia

Helluntaiherätys saapui Alankomaihin ensimmäisen kerran vuonna 1906, kun amsterdamilainen evankelinen pastori Gerrit Polman kuuli Pyhän Hengen vuodatuksista naapurimaissa. Polmanin myötä helluntaiherätys levisi Alankomaihin. ja vuoteen 1912 mennessä maahan perustettiin raamattukoulu sekä suuri seurakunta nimeltä Immanuel Hall.

Natsimiehityksen aikana alankomaalaiset helluntailaiset kärsivät suuresti. Assemblies of Godin seurakunnat Yhdysvalloissa auttoivat Alankomaita, ja sodan jälkeen seurakunnille lähetettiin elintarvike- ja vaatelähetyksiä. Vuonna 1952 useat hollantilaiset helluntaiseurakunnat liittyivät yhteen ja muodostivat Brotherhood of Full Gospel Assemblies -järjestön. Seitsemän vuotta myöhemmin hallitus tunnusti tämän elimen helluntaiseurakuntien veljeskunnaksi. Helmikuussa 2002 Brotherhood of Pentecostal Assemblies ja Full Gospel Church yhdistyivät muodostaen Alankomaiden Assemblies of Godin.

## Katso myös
* Kristinusko Alankomaissa
* Helluntaiherätys

## Lähteet
Gregor Kobel

**Gregor Kobel** (s. 6. joulukuuta 1997 Zürich) on sveitsiläinen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Borussia Dortmundia. Vuodesta 2021 lähtien hän on kuulunut myös Sveitsin maajoukkueeseen.

## Seurajoukkueura
Zürichissä kasvanut Kobel on Grasshopperin kasvatti. Vuonna 2014 hän siirtyi Grasshopperista kahden vuoden lainasopimuksella saksalaisseura Hoffenheimin junioriakatemiaan ja kesällä 2016 hän siirtyi seuraan pysyvästi. Debyyttinsä Hoffenheimin edustusjoukkueessa Kobel teki 12. elokuuta 2017 Saksan cupin ottelussa Rot-Weiß Erfurtia vastaan. Hän pelasi kaudella 2017–2018 myös yhden ottelun Eurooppa-liigassa Ludogoretsia vastaan.

Tammikuussa 2019 Kobel siirtyi Hoffenheimista loppukauden kattavalla lainasopimuksella FC Augsburgiin. Kevätkaudella 2019 Kobel pelasi Augsburgissa 16 bundesliigaottelua ja kaksi Saksan cupin ottelua, torjuen neljä nollapeliä. 

Kobel siirtyi kesällä 2019 vuoden pituisella lainasopimuksella Saksan 2. Bundesliigaan pudonneeseen VfB Stuttgartiin. Hän pelasi kauden aikana 2. Bundesliigassa 31 ottelua, kun seura sijoittui sarjassa toiseksi ja nousi takaisin Bundesliigaan. Heinäkuussa 2020 hän siirtyi seuraan pysyvästi noin 7,2 miljoonan euron siirtosummalla.

Toukokuussa 2021 Kobel siirtyi Stuttgartista Borussia Dortmundiin. Siirtosummaksi uutisoitiin 15 miljoonaa euroa. Kaudella 2021–2022 Kobel pelasi Dortmundissa 29 bundesliigaottelua, joista nollapelejä oli kahdeksan. Hän debytoi kaudella 2021–2022 myös Mestarien liigassa, jossa hän pelasi kaikki kuusi ottelua.

Kaudella 2022–2023 Kobel pelasi 27 bundesliigaottelua, joista nollapelejä oli 11. Hänet valittiin kauden päätteeksi Bundesliigan viralliseen kauden joukkueeseen. Mestarien liigassa hän pelasi neljä ottelua. Lokakuussa 2023 Kobel allekirjoitti Dortmundin kanssa vuoteen 2028 ulottuvan jatkosopimuksen. Hän pelasi kaudella 2023–2024 Bundesliigassa 27 ottelua, joista seitsemän oli nollapelejä. Mestarien liigassa Dortmund ylsi loppuotteluun ja Kobel pelasi 12 ottelua eli yhtä lukuun ottamatta kaikki. Kaudella 2024–2025 Kobel pelasi 32 bundesliigaottelua sekä 13 Mestarien liigan ottelua.

## Maajoukkueura
Kobel pelasi Sveitsin eri juniorimaajoukkueissa vuosina 2012–2018. Vuonna 2014 hän edusti Sveitsiä alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa.

Sveitsin A-maajoukkueessa Kobel debytoi 1. syyskuuta 2021 ystävyysottelussa Kreikkaa vastaan. Vuoden 2022 MM-kilpailuissa Kobel pelasi täydet minuutit Sveitsin viimeisessä alkulohko-ottelussa Serbiaa vastaan Yann Sommerin sairastuttua mutta ei pelannut turnauksen muissa otteluissa. Kobel oli varamaalivahtina vuosien 2021 ja 2024 EM-kilpailuissa.

## Muuta
Kobelin isä Peter Kobel on entinen ammattilaisjääkiekkoilija, joka pelasi urallaan kaksi maaottelua Sveitsin A-maajoukkueessa.

## Lähteet
Joyce Randolph

**Joyce Randolph** (os. **Sirola**, 21. lokakuuta 1924 Detroit – 13. tammikuuta 2024 New York, Yhdysvallat) oli  yhdysvaltalainennäyttelijä. Hän  näytteli muun muassa televisiosarjassa *[[The Honeymooners]]*.

Amerikansuomalaiseen perheeseen syntynyt Randolph muutti high schoolin jälkeen New Yorkiin vuonna 1943 ja aloitti samana vuonna näyttelemisen kiertueteatterissa. Hänen ensiesiintymisensä Broadwaylla tapahtui vuonna 1945. Vuosikymmenen lopussa Randolph teki ensimmäiset televisioroolinsa muun muassa Dean Martinin ja Jerry Lewisin kanssa, ja vuonna 1951 hän sai roolin *The Honeymooners* -komediasarjassa. Randolph jatkoi uraansa 1970-luvulle saakka pääosin televisiossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fossbergom

**Fossbergom** on taajama Lomin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 1,5 neliökilometriä ja asukasluku 837 vuonna 2023.
## Lähteet
Johan Storm

**Johan Fredrik Breda Storm** (24. marraskuuta 1836 Lom – 26. lokakuuta 1920 Kristiania) oli norjalainen filologi. Hän toimi romaanisten kielten ja englannin kielen professorina Oslon yliopistossa vuosina 1873–1913. Storm tutki myös norjan kielen murteita ja fonetiikkaa. Hän vastusti uusnorjan kirjakieltä.  

Stormin veli oli historioitsija Gustav Storm.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Richard Andvord

**Sevald Theodor Richard Andvord** (5. elokuuta 1839 Lom – 8. marraskuuta 1913 Kristiania) oli norjalainen liikemies, joka perusti nimeään kantaneen paperi- ja toimistotarvikemyymälän Osloon Stortorvetin laidalle. Se ryhtyi myöhemmin myös painamaan ja sitomaan kirjoja. Andvordin liike oli vuosisadan vaihteessa kaupungin keskeisiä talouselämän, kulttuurin ja politiikan vaikuttajien tapaamispaikkoja. Sen vakioasiakkaita olivat muun muassa Henrik Ibsen, Edvard Grieg, Jonas Lie, Bjørnstjerne Bjørnson, Edvard Munch, Fridtjof Nansen ja Gustav Vigeland. 

Andvord on haudattu Vår Frelsers -hautausmaalle.


Rich Andvord papirhandel.jpg|Richard Andvord Papirhandel noin vuonna 1896.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gustav Wentzel

**Nils Gustav Wentzel** (7. lokakuuta 1859 Kristiania – 10. helmikuuta 1927 Lom) oli norjalainen taidemaalari. Häntä opettivat muun muassa Knud Bergslien, Frits Thaulow, Alfred Philippe Roll ja Léon Bonnat. Wentzelin maalaukset edustavat naturalismia.

Wentzelin puoliso oli toimittaja-kirjailija Kitty Wentzel.
## Teoksia

Gustav Wentzel - A Carpenter's Workshop - NMK.2004.0340 - National Museum of Art, Architecture and Design.jpg|*Snekkerverksted* (1881)
Gustav Wentzel - Breakfast I. The Artist's Mother and Brother - NG.M.00610 - National Museum of Art, Architecture and Design.jpg|*Frokost* (1882)
Gustav Wentzel - Chess players - NG.M.04330 - National Museum of Art, Architecture and Design.jpg|*Sjakkspillere* (1886). Pelaajina Oscar Lærum ja Harald Bertrand.
Skirenn i fjelkenbakken gustav wentzel 1898.jpg|*Skirenn i Fjelkenbakken* (1898)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kitty Wentzel

**Christiane "Kitty" Marie Wentzel** (o.s. **Bætzmann**; 9. elokuuta 1868 Kristiania – 20. marraskuuta 1961 Lillehammer) oli norjalainen toimittaja ja kirjailija. Hän työskenteli muun muassa *[[Verdens Gang]]issa* vuosina 1913–1917 ja *[[Ørebladet]]issa* 1917–1924. Wentzel myös kirjoitti miehensä Gustav Wentzelin elämäkerran.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Zen (täsmennyssivu)

**Zen** voi tarkoittaa seuraavia:
* Zen, meditaatio
* *[[Zen Bound]]*, suomalainen pulmapeli
* Zen Café, suomalainen rock-yhtye
* ZenRobotics, robotiikan tuotemerkki
* AMD Zen, suorittimien mikroarkkitehtuuri
Martin Granholm

**Martin Gustav Granholm** (s. 10. lokakuuta 1946 Pietarsaari) on suomalainen diplomi-insinööri ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.

Granholmin vanhemmat olivat diplomiekonomi Paul Lennart Granholm ja Karin Åsmus. Hän avioitui 1970 Pia Margaretha Fribergin kanssa. Granholm tuli ylioppilaaksi Jakobstads samlyceumista 1965 ja valmistui diplomi-insinööriksi Åbo Akademista 1971. Hän oli Oy Wilhelm Schauman Ab:n tutkimusinsinööri Pietarsaaren tehtailla 1970–1973, projekti-insinööri 1974–1976, käyttöpäällikkö 1976–1978, ostopäällikkö 1978–1985 ja materiaali- ja hallintojohtaja 1985–1989. Kymmene-yhtiön varatoimitusjohtaja Granholm oli 1989–1990, Wisaforest Oy:n toimitusjohtaja 1990–1992, Kymmene Oy:n toimitusjohtaja 1992–1996 sekä UPM-Kymmene Oyj:n varatoimitusjohtaja 1996–2003 ja konsernijohdon strateginen neuvonantaja 2004. Granholmilla on ollut myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä, mukaan lukien Pietarsaaren kaupunginvaltuuston jäsenyys 1986–1989 ja kaupunginhallituksen jäsenyys 1988–1989 sekä toiminta Ruotsin konsulina Pietarsaaressa. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 2005.

## Lähteet
The English Tearoom

**The English Tearoom** oli Nissenin kahvilaketjuun kuulunut englantilainen teehuone, joka toimi Helsingin Unioninkadulla vuosina 1934–1965. English Tearoomissa oli viinin anniskeluoikeudet.

English Tearoomin sistuksen suunnitteli arkkitehti David Frölander-Ulf mannermaiseen tyyliin. Sisustus oli yhdistelmä funktionalismia, art decoa ja eksoottista itämaista tunnelmaa. Taiteilija ja kuvittaja Gunnar Forsström maalasi English Tearoomin katon koristemaalaukset, joiden aiheet olivat intialaisvaikutteisia.

Nissenin kahvilaketju ja siten myös The English Tearoom oli Pauligin omistuksessa, sillä Bertha Paulig oli ostanut vuonna 1909 rahavaikeuksiin joutuneelta tanskalaissyntyiseltä Julius Nisseniltä tämän kolme kahvikauppaa ja suositut kahvilat. Nissenin kahviloissa myytiin Pauligin paahtamaa kahvia.

## Lähteet
Muuan

**Muuan** on suomalainen vuonna 2015 perustettu arkkitehtitoimisto.

Muuan on osa Uusi Kaupunki -kollektiivia, joka kokoaa yhteen suomalaisia arkkitehtitoimistoja ja kaupunkisuunnittelijoita.

## Kilpailut, palkinnot ja tunnustukset

### Kilpailut
* Kaijonharjun päiväkoti - Oulu, 1. palkinto, 2021
* Sara Hildénin taidemuseo - Tampere, kunniamaininta, 2021
* Vanha Domus TOAS - Tampere, lunastus, 2021
* Asuntoreformi 2020 - Helsinki, 1. palkinto, 2019
* Hartaanselänranta - Oulu, 1. palkinto, 2019
* Laitilan seurakuntatalo - 1. palkinto, 2018
* Asuntoreformi 2018 - Jyväskylä, lunastus, 2018

### Palkinnot ja tunnustukset
* Bryggmann-palkinto, 2016 - Tuulikki Tanskalle "Ansioista algoritmiavusteisen suunnittelun, opetuksen ja tutkimuksen parissa"
* Pietilä-palkinto (Nordic Works / Uusi Kaupunki kollektiivi), 2016 - Nordic Works / Uusi Kaupunki Kollektiivi: "Merkittävästä työstä arkkitehtuurin uudistamiseksi"
* Yhdyskuntasuunnittelun Ruusu (Nordic Works / Uusi Kaupunki kollektiivi), 2015 - Osallistavasta interventiosta suomalaiseen kaupunkisuunnitteluun

## Lähteet

* Muuan Oy - Tulevaisuusorientoitunut suunnittelutoimisto
* Muuan - Palkinnot & Tunnustukset
* Bryggman-apuraha Tuulikki Tanskalle
Akademikerforbundet

**Akademikerforbundet** on norjalainen korkeakoulutettujen ammattiliitto. Se kuuluu Unio-keskusjärjestöön. Akademikerforbundetilla oli 5&nbsp;891 jäsentä vuoden 2023 alussa. Heistä suurin osa työskentelee kuntien tai valtion palveluksessa.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Liiton verkkosivut
Wentzel

**Wentzel** voi tarkoittaa seuraavia:

## Sukunimenä
* Carl-Gustaf Wentzel (s. 1974), suomalainen teatterinjohtaja
* Gustav Wentzel (1859–1927), norjalainen taidemaalari
* Kitty Wentzel (1868–1961), norjalainen toimittaja ja kirjailija
* Tom Wentzel (s. 1947), suomalainen näyttelijä

* Fredrik Pettersson-Wentzel (s. 1991), ruotsalainen jääkiekkomaalivahti

## Etunimenä
* Wentzel Hagelstam (1863–1932), suomenruotsalainen kirjailija, toimittaja ja kustantaja
Lysdahl

**Lysdahl** on seuraavien norjalaisten henkilöiden sukunimi:

* Espen Lysdahl (s. 1990), alppihiihtäjä
* Kristin Lysdahl (s. 1996), alppihiihtäjä.
Fränsvikenin tuulivoimalaitos

**Fränsvikenin tuulivoimalaitos** on Pohjanmaalla Luodon Norra önillä sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 1,0 megawattia ja vuosituotanto oli neljän ensimmäisen vuoden aikana noin 2,0 gigawattituntia . Voimalan on rakentanut, sen omistaa ja sitä operoi Ab Larsmo Vindkraft Oy.

## Yleistä
Tuulivoimala sijaitsee Luodon Norra önillä Eugmosta pohjoiseen Fränsvikenin venesatamaan johtavan tien varressa. Sataman lähellä kohoaa tien itäpuolella kallioinen mäki noin 20 metrin korkeuteen ja tuulivoimala sijaitsee mäen laella. Tuulivoimalalle on maantieltä 250 metriä pitkä huoltotie. Voimalan tuottama sähkö johdetaan maantien vierustaa seuraavalle sähkölinjalle.

VTT:n tuulivoiman vuosiraporteissa tuulivoimalasta käytettiin tunnusta *Luoto 1*, mutta vuoden 2007 jälkeen sen tunnus oli *Fränsviken 1*.

Tuulivoimalaitos on suomalaisen Winwindin valmistamaa WWD-1-mallia, jonka napakorkeus on 66 metriä , tuuliturbiinin halkaisija 64 metriä, ja jonka kapasiteetti on 1,0 megawattia.

## Historiaa
Joukko paikallisia Luodon asukkaita perustivat yhtiön Larsmo Vindkraft Ab Oy vuonna 2001 tarkoituksenaan pystyttää tuulivoimalaitoksen jonnekin Luodon kunnan alueelle. Tuulimittauksien perusteella sopiva paikka löytyi Fränsvikenistä. Tuulivoimalaitos käynnistettiin kesäkuussa 2006.

Vuonna 2012 julkaisi yhtiö suunnitelmansa hankkia lisää tuulivoimaa, mutta kunta ei tuolloin ollut siihen suostuvainen. Syksyllä 2015 yhtiö uusi suunnitelmansa rakentaa ainoan voimalan lisäksi kaksi kolmen megawatin suurista tuulivoimalaa. Suunnitelman toteuttaminen on kohdannut vastustusta kunnan puolelta. Asiasta käytiin oikeutta, mutta Vaasan hallinto-oikeus asettui kunnan puolelle. Kunta sai päättää, tulisiko tuulivoimaloita lisää ja yhtiö ilmoitti tyytyvänsä oikeuden päätökseen.

Tuulivoimalaitoksen laakeririkko pysäytti sähköntuotannon vuonna 2022. Voimalan seisokki kesti puoli vuotta kunnes laakerivika saatiin korjattua toukokuussa 2023.

## Katso myös
* Luettelo Suomen tuulivoimaloista

## Lähteet
Christopher G. Cavoli

**Christopher Gerard Cavoli** (s. Würzburg, Saksa) on yhdysvaltalainen kenraali, joka on toiminut kesästä 2022 lähtien sekä Yhdysvaltain Euroopan joukkojen komentajana sekä NATOn ylimpänä sotilaskomentajana. Tätä ennen hän palveli Yhdysvaltain Euroopan ja Afrikan joukkojen esikunnassa. 

Hänen isänsä oli amerikanitalialainen upseeri, joka palveli kylmän sodan aikaan Italiassa ja Saksassa. Cavoli puhuu italiaa, ranskaa ja venäjää. Hän suoritti kanditutkinnon biologiasta vuonna 1987 Princetonin yliopistossa ja maisterintutkinnon Yalesta Venäjän ja Itä-euroopan tutkimuksesta.

## Lähteet
Satakunnan Kansa Länsi-Suomi

**Satakunnan Kansa Länsi-Suomi** on sanomalehti, joka syntyi ''Satakunnan Kansan'' ja ''Länsi-Suomen'' yhdistyessä. Lehteä julkaisee Sanoma Media Finland Oy.

## Historia
Sanoma ilmoitti joulukuussa 2023 suunnittelevansa kahden sanomalehtensä, *Satakunnan Kansan* ja *Länsi-Suomen*, yhdistämistä. Uuden lehden nimi, *Satakunnan Kansa Länsi-Suomi*, vahvistettiin tammikuussa 2024.

Lehden nimi on herättänyt keskustelua, ja päätoimittaja Tomi Lähdeniemikin myöntää, että nimi on huono, mutta hän ei näe "lähitulevaisuudessa" sellaista, että jälkimmäinen osa jäisi pois.

## Lähteet
Hannah Szenes

**Hannah Szenes** (17. heinäkuuta 1921 Budapest – 7. marraskuuta 1944) oli unkarilainen laskuvarjojääkäri, runoilija ja sionisti. Hän on Israelissa kansallissankarin asemassa.

Szenes syntyi Katherine ja Béla Szenesin tyttäreksi. Isä oli kirjailija, joka kuoli Szenesin ollessa lapsi. Szenes alkoi itse kirjoittaa varhaisella iällä. Hän liittyi Unkarissa Budapestin antisemistisen ilmapiirin johdosta sionistiseen nuorisoliikkeeseen ja opiskeli hepreaa. Valmistuttuaan lukiosta Szenes muutti vuonna 1939 Palestiinan brittiläiseen mandaattiin. Siellä hän opiskeli kaksi vuotta maatalousalaa ennen liittymistään Sdot Yamin kibbutsiin. Kibbutsilla viettämänään aikana Szenes kirjoitti runoutta ja kibbutzelämää kuvaavan näytelmän.

## Laskuvarjo-operaatio, kuolema ja jälkivaiheet
Vuonna 1943 Szenesia pyydettiin salaiseen sotilashankkeeseen, jonka tarkoitus oli Euroopan juutalaisten auttaminen. Hän ilmoittautui vapaaehtoisena laskuvarjojoukkoihin ja sai tätä varten koulutuksen Egyptissä. Hänet valittiin yhdeksi 33:sta henkilöstä, joiden oli määrä mennä laskuvarjoilla vihollislinjan taakse. Szenes laskeutui maaliskuussa 1944 Jugoslaviaan tarkoituksenaan päästä Budapestiin. Natsi-Saksa miehitti Unkarin maaliskuussa 1944, mikä lykkäsi suunnitelmien toteutusta. Szenes vietti kolme kuukautta Jugoslavian partisaanien seurassa ennen kuin ylitti Unkarin rajan 7. kesäkuuta 1944. Hän joutui kuitenkin poliisin pidättämäksi. Häntä pidettiin vangittuna ensin Szombathelyssa ja sitten Budapestissa. Kidutuksesta huolimatta Szenes kieltäytyi jakamasta tietoja poliisille. Koska Szenes ei tehnyt yhteistyötä, myös hänen äitinsä pidätettiin. Äiti ei ollut tiennyt tyttärensä poistuneen Palestiinasta ja kohtasi tämän kasvokkain vasta pidätyksen aikana. Szenesin lisäksi myös kaksi muuta laskuvarjojääkäriä pidätettiin. Näistä Yoel Palgi selviytyi toisesta maailmansodasta.

Lokakuussa 1944 Szenes puolusti oikeudenkäynnissä toimintaansa. Hänet tuomittiin kuolemaan maanpetoksesta. Hän ei anonut armahdusta. Szenes teloitettiin ampumalla 23-vuotiaana. Unkarin natsistisen Nuoliristi-puolueen joukot pakottivat tämän jälkeen Szenesin äidin kuolemanmarssille, mutta hän selviytyi, palasi Budapestiin ja muutti lokakuussa 1945 Palestiinaan. Myös Hannah Szenesin veli Giora oli muuttanut sinne tammikuussa 1944.

Vuonna 1950 Szenesin jäänteet siirrettiin Israeliin ja haudattiin sotilashautausmaalle Jerusalemin Herzl-vuorelle. Samana vuonna perustettiin Szenesin mukaan nimetty kibbutsi Yad Hana. Szenesin päiväkirjat ja runot julkaistiin postuumisti. Useisiin runoista on sittemmin tehty lauluja. Näistä eräs on *Eli, Eli* (*Halikha LeKeisarya*), johon sävelmän on tehnyt David Zehavi. Sen ovat tulkinneet laulajat Ofra Haza, Regina Spektor ja Sophie Milman. Aharon Megged kirjoitti Szenesin tarinasta näytelmän. Szenesista on tehty myös elokuva *[[Hanna's War]]* (1988).

Vuonna 1993 unkarilainen oikeusistuin muodollisesti kumosi Szenesin tuomion maanpetoksesta.

## Lähteet
Boniface Alexandre

**Boniface Alexandre** (31. heinäkuuta 1936 – 4. elokuuta 2023) oli haitilainen juristi. Hän toimi maansa väliaikaisena presidenttinä Jean-Bertrand Aristiden syrjäyttämisestä 2004 alkaen aina René Prévalin valintaan vuonna 2006. Sitä ennen hän oli korkeimman oikeuden puheenjohtaja.

## Lähteet
Oleg Ptšela

**Oleg Vladimirovitš Ptšela** (; s. 14. marraskuuta 1970) on venäläinen kenraali.

Ptšela valmistui Barnaulin sotilasilmailukorkeakoulusta vuonna 1991. Hänet nimitettiin Venäjän ilmavoimien 22. pommikonedivisioonan komentajaksi vuonna 2017. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 20. helmikuuta 2020. Venäjän mukaan Ptšela teki 19. syyskuuta 2020 everstiluutnantti Sergei Volkovitskin kanssa Tupolev Tu-160:lla lentokoneluokan sisäisen maailmanennätyksen yhtäjaksoisen matkan pituudessa ja kestossa. Ptšela on osallistunut vuonna 2022 aloitettuun Venäjän suurhyökkäykseen Ukrainaan. Tammikuussa 2024 hänen väitettiin kuolleen Ukrainan ammuttua alas Venäjän Berijev A-50 -koneen, mutta väitettä hänen olemisestaan lentokoneessa ei vahvistettu.

Ptšela on naimisissa ja hänellä on tytär Jekaterina Ptšela, joka itsekin suuntautui sotilasilmailun alalle.

## Lähteet
Dnipron piiri (Kiova)

**Dnipron piiri** () on yksi  Ukrainan pääkaupungin Kiovan kymmenestä hallinnollisesta piiristä (kaupunkipiiristä). Dnipron piiri sijaitsee Kiovan itäosassa, Dneprin vasemmanpuolisella eli itärannalla. Vuoden 2021 alussa piirin väkiluvuksi arvioitiin 357&nbsp;936. Piirin  pinta-ala on 67,0 neliökilometriä eli noin 8 prosenttia Kiovan pinta-alasta.

Dnipron piiri rajoittuu etelässä Kiovan Darnytsjan piiriin, lännessä Dneprin oikeanpuoleisella rannan Petšerskin, Podilin ja Obolonin piireihin, pohjoisessa Desnan piiriin sekä idässä Kiovan alueen Brovaryn piiriin. 

Piiri on perustettu 23. toukokuuta 1969. 

Dnipron piirissä sijaitsevat muun muassa
* Kiovan metron asemat: Hidropark, Livoberežna, Darnytsja ja Tšernihivska (viimeksimainittu osin naapuripiirissä)
* Kiovan kaupunkijunan asemat (pohjoisesta etelään): Troještšyna-2, Troještšyna, Kyjiv-Dniprovskyi, Livoberežna, Rusanivka ().
* kuusi yhdeksästä Dneprin ylittävästä sillasta Kiovassa 
* useita Dneprin saaria puistoalueineen. Esimerkiksi Venetsijskyi- ja Dolobetskyi-saarilla (Венеційський острів, Долобецький острів) on nimellä Hidropark tunnettu alue suosittuine uimarantoineen.

## Kuvia

2019-07-22 Dniprovskyi District, Kyiv, Ukraine.jpg
Русанівський канал, Київ.jpg
Дніпровский район м. Києва. Роз'язка між бульв. Перова і Броварським проспектом.jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Dnipron piirihallinnon sivu  (kyivcity.gov.ua)
* Dnipron piirin rajat Open Street Map -kartalla  (openstreetmap.org)
Nicholas Daniloff

**Nicholas S. Daniloff** (30. joulukuuta 1934 Pariisi – 17. lokakuuta 2024 Cambridge, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen toimittaja. Hän oli vuonna 1986 pidätettynä Neuvostoliitossa vakoilusta epäiltynä.

Daniloff syntyi Venäjältä muuttaneen isän ja yhdysvaltalaisen äidin perheeseen. Hänen lapsuudenkodissaan puhuttiin ranskaa. Daniloff muutti lapsena Pariisista ensin Argentiinaan, sitten New Hampshireen ja lopulta takaisin Pariisiin. Vuodesta 1952 hän opiskeli Harvardin yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1956. Daniloff täydensi opintojaan Oxfordin yliopistossa vuoteen 1958 saakka. Hän tapasi Englannissa Ruthin, jonka kanssa meni naimisiin vuonna 1959.

Daniloff kiinnostui Venäjästä kuultuaan lapsuudessaan kertomuksia muun muassa Venäjän sisällissodasta ja Vladimir Leninin valtaannoususta. Hänen sukuunsa kuuluneita oli myös teloitettu Neuvostoliitossa. Hänen isoisänsä oli tsaarinaikaisen Venäjän kenraali (Juri Danilov), ja hän oli myös 1800-luvun dekabristi Aleksandr Frolovin jälkeläinen.

## Pidätys ja jälkivaiheet
Daniloff johti vuosina 1981–1986 U.S. News & World Reportin Moskovan-toimistoa. KGB pidätti hänet 30. elokuuta 1986 vakoilusta epäiltynä. Daniloff oli saanut ystävänään ja lähdehenkilönään pitämältään neuvostoliittolaiselta dokumentteja, joiden joukossa oli kuvia neuvostosotilaista Afganistanissa. Hän kantoi dokumentteja paketissa pidätyksen hetkellä. KGB:n työntekijät pakottivat Daniloffin kyytiinsä. Hän joutui Lefortovon vankilaan. Häntä vastaan nostettiin syyte, mutta Ronald Reaganin hallinnon neuvoteltua Neuvostoliiton edustajien kanssa hänen annettiin poistua Neuvostoliitosta 23. syyskuuta 1986. Daniloff kuvaili kuulustelujen olleen psykologista, vaikkakaan ei fyysistä kidutusta. Pidätys tapahtui vähän sen jälkeen kun New Yorkissa oli pidätetty vakoilusta epäiltynä Gennadi Zaharov. Daniloff katsoikin joutuneensa panttivangiksi Neuvostoliiton reaktiona Zaharovin pidätykseen.

Toimittajana Daniloff käsitteli neuvostohallintoa kriittisesti, mutta puolusti Neuvostoliiton teatteri- ja musiikkikulttuuria. Hän kiinnostui myös maan avaruustutkimuksesta ja kirjoitti aiheesta kirjan. Neuvostoliitossa oleskelunsa aikana Daniloff tutustui muun muassa avaruustutkimusinstituutin johtaja Roald Sagdejeviin ja lukuisiin kulttuurivaikuttajiin.

Daniloff julkaisi myöhemmin omaelämäkertateoksen *Two Lives, One Russia*. Hän opetti Northeastern Universityn toimittajakoulussa, jota johti vuosina 1992–1999. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2014. Daniloffilla on lapset Miranda ja Caleb. Daniloffin jälkeen Neuvostoliitossa tai Venäjän federaatiossa ei pidätetty vakoiluepäilyin yhtäkään yhdysvaltalaista kirjeenvaihtajaa ennen Evan Gershkovichin pidätystä vuonna 2023. Yhdysvaltain kansalainen Paul Whelan oli kuitenkin pidätetty Moskovassa 28. joulukuuta 2018. Daniloff toi julkisuudessa esiin tapauksen samankaltaisuuden omaan pidätykseensä, koska Marija Butina oli pidätetty Yhdysvalloissa ennen Whelanin pidättämistä Venäjällä.

## Lähteet
Stara planinan ritarikunta

**Stara planinan ritarikunta** (, ) on bulgarialainen ritarikunta. Se on Bulgarian korkein kunnianosoitus. Ritarikunnalla palkitaan sellaisia siviilejä ja sotilaita, jotka ovat osallistuneet vahvojen kansainvälisten suhteiden luomiseen tai ylläpitämiseen. Saajan ei tarvitse olla Bulgarian kansalainen.

Alun perin ritarikunta perustettiin vuonna 1966 Bulgarian kansantasavallassa, jossa sitä jaettiin samoin perustein. Nykymuodossaan ritarikunta perustettiin 15. heinäkuuta 1994.

Kunnianosoitusta myönnetään kolmessa luokassa, joiden nauha on samanlainen:

*  ritarikunnan nauha

## Lähteet
Viktor Janukovytš (nuorempi)

**Viktor Viktorovytš Janukovytš** (, ; 16. heinäkuuta 1981 Donetskin alue – 20. maaliskuuta 2015 Irkutskin alue) oli ukrainalainen poliitikko. Hän oli Verh’ovna Radan jäsen vuosina 2006–2014.

Janukovytš oli Viktor Janukovytšin poika ja pakeni perheineen Venäjälle Ukrainan vallankumousta (2014). Hänellä oli veli Oleksandr Janukovytš. Viktor Janukovytš nuorempi tunnettiin extreme-urheilun harrastajana. Hän hukkui Baikaljärveen vuonna 2015 kuljetettuaan sen päällä pakettiautoa, joka upposi jään pettäessä. Viiden matkustajan kerrottiin päässeen pakenemaan autosta.

## Lähteet
UCI Women’s World Tour 2024

**UCI Women’s World Tour 2024** oli yhdeksäs kausi, jolloin maantiepyöräilyn naisten korkeimman kategorian kilpailut kuuluivat UCI Women’s World Tour -kilpailusarjaan. Sarjaan kuului 14 yhden päivän kilpailua ja 13 etappikilpailua. Sarja alkoi Tour Down Underilla tammikuun puolivälissä ja päättyi Tour of Guangxi -kilpailuun lokakuussa.

Lotte Kopecky voitti Women's World Tour -sarjan saavutettuaan kaikkiaan 4596 pistettä. Hän voitti kauden aikana kuusi kilpailua. Toiseksi sijoittui Demi Vollering ja kolmanneksi Elisa Longo Borghini.

### Kokonaiskilpailu
Lähde: Pro Cycling Stats

## Kilpailut
Lähde: Pro Cycling Stats

## Pro team -joukkueet 2024
Seuraavat tallit kuuluivat UCI Pro -tasolle 2024:

## Lähteet
Britannian intialaiset

**Britannian intialaiset** ovat Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisia, joiden sukujuuret ovat Intiasta. Vuonna 2021 Yhdistyneen kuningaskunnan intialaistaustainen väestö oli yli 1,8 miljoonaa ihmistä, ja se on siten maan suurimpia etnisiä vähemmistöjä ja suurin aasialaistaustainen ryhmä Britanniassa. Britannian intialaiset ovat myös maailman suurimpia intialaisten diasporaväestöjä. Enemmistö Britannian intialaisista on hinduja, mutta huomattava osa on myös sikhejä, muslimeja ja kristittyjä.

Britannian intialaiset ovat nykyään maan taloudellisesti keskimäärin menestynein etninen ryhmä, joka päihittää jopa maan valtaväestön.

## Lähteet
Abdul-Malik al-Huthi

**Abdul-Malik Badruldeen al-Huthi** (; s. 22. toukokuuta 1979 Saada) on jemeniläinen huthiliikkeen sotilaallinen, hengellinen ja poliittinen johtaja.

Al-Huthi nousi huthiliikkeen sotilaalliseksi johtajaksi vuonna 2004, jolloin Jemenin turvallisuusjoukot surmasivat hänen veljensä Hussein Badr al-Din al-Huthin. Veljesten isä Badreddin al-Huthi jatkoi liikkeen hengellistä ja poliittista johtamista, kunnes kuoli vuonna 2010. Tässä vaiheessa Abdul-Malik al-Huthille siirtyi myös liikkeen poliittinen ja hengellinen johtajuus. Hän johti huthikapinallisten puolta neuvotteluissa Jemenin keskushallinnon kanssa vuonna 2007. Al-Huthin varhainen retoriikka koostui Yhdysvaltain ja Saudi-Arabian halventamisesta. Arabikevään jälkeen hän alkoi pitää puheita, jotka vetosivat jemeniläisiin laajemmalta pohjalta.

Al-Huthi perusti vuonna 2007 Al-Minbar-verkkosivuston ja vuonna 2012 Al-Masirah-televisiokanavan.

## Lähteet
Silkworm (videopeli)

**Silkworm** on Tecmon kehittämä julkaisema ammuntapeli, joka on julkaistu vuonna  kolikkopelinä.
Pelistä julkaistiin käännös Amiga-, Amstrad CPC-, Atari ST-, Commodore 64- ja ZX Spectrum -alustoille.

Pelin käännökset tehnyt The Sales Curve kehitti vuonna 1991 julkaistun SWIV:n.

## Pelaaminen
Pelissä ohjataan joko jeeppiä tai helikopteria ja kuljetaan vihollisalueen läpi ampuen vastustajia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Jifna

**Jifna** () on kylä Palestiinassa. Antiikin aikoina se tunnettiin nimillä *Gofna* tai *Gufna*. Paikalliset ovat pääasiassa kristittyjä. Vuonna 2016 sen asukasluku oli arviolta 2&nbsp;196.

## Maantiede
Jifna sijaitsee Palestiinan Länsirannan alueella Ramallahin kuvernoraatissa noin kuusi kilometriä Ramallahin kaupungista pohjoiseen. Paikkakunnan korkeus merenpinnasta on 713 metriä. Sen vieressä sijaitsevat Dura al-Qarin, Bir Zeitin, Ein Siniyan, Surdan ja Abu Qashin kylät sekä al-Jalazunin pakolaisleiri.

Keskimääräinen vuotuinen sadanta Jifnan alueella on 659&nbsp;mm ja keskimääräinen lämpötila 15 °C.

## Historia

Nykyinen Jifna sijaitsee paikalla, joka tunnettiin aikoinaan nimellä *Gofna* tai *Gufna*. Paikan mainitsevat esimerkiksi Josephus teoksessaan *[[Juutalaissodan historia]]* ja Plinius vanhempi teoksessa *[[Naturalis historia]]*. Paikka esiintyy myös Toorassa nimellä *Beit Gufnin*. Nimi lienee johdettu herpean viiniä tarkoittavasta sanasta *gefen*. Paikkakunta oli aikoinaan oman alueensa hallinnollinen keskus. Myöhemmin paikka esiintyy maantiekartassa *[[Tabula Peutingeriana]]*, ja Eusebios mainitsee sen sijaitsevan parinkymmenen kilometrin päässä Jerusalemista. Kylässä sijaitsee Bysantin valtakunnan aikainen Pyhän Yrjön kirkko sekä muita raunioituneita historiallisia rakennelmia. Nykyinen nimi Jifna viittaa viiniköynnöksiin.

Kylään iski vuonna 2019 joukko islamisteja, joita kyläläiset syyttivät vandalismista ja häiriköinnistä. Kyläläisten mukaan tapahtumien taustalla oli eräs alueen "vaikutusvaltainen henkilö".

## Talous

Vuonna 2011 Jifnan työssäkäyvästä väestöstä 75&nbsp;% oli työllistynyt hallinnossa tai yksityisellä alalla, 10&nbsp;% maataloudessa, 5&nbsp;% kaupanalalla, 19&nbsp;% teollisuudessa ja 5&nbsp;% palveluissa. Työttömyysaste oli 3&nbsp;%. Kylä tunnetaan esimerkiksi viinirypäleiden ja aprikoosien kasvatuksesta. Satoaikana kylään saapuu huomattava määrä työvoimaa muilta alueilta.

## Väestö
Jifnan asukasluku oli Palestiinan tilastokeskuksen vuoden 2016 arvion mukaan 2&nbsp;196. Vuonna 1997 vastaava lukema oli 961 ja vuonna 1967 se oli 655. Asukkaat ovat pääosin kristittyjä. Noin puolet kuuluvat katoliseen ja toinen puoli ortodoksiseen kirkkoon. Kylässä on kaksi luostaria ja yksi moskeija.

## Lähteet
Gush Etzion

**Gush Etzion** () on Israelin siirtokunta-alue Palestiinan Länsirannalla (Israelissa Juudean ja Samarian hallintoalue). Alue sijaitsee Juudean vuorimaalla Jerusalemin ja Hebronin kaupunkien välissä ja käsittää useita erillisiä virallisia ja epävirallisia siirtokuntia. Vuonna 2004 alueella oli noin 44&nbsp;000 siirtolaista.

## Siirtokunnat

## Historia

Israelin itsenäisyyssodan syttyessä vuonna 1947 nykyisen Gush Etzionin alueella oli neljä juutalaista asutuskeskusta, joista ensimmäinen eli Kfar Etzion oli perustettu vuonna 1943. Muut kolme olivat Massu'ot, Yitzhak, Ein Tzurim ja Revadim. Israelilaiset menettivät alueen taisteluissa toukokuussa 1948 arabilegioonan joukkojen hyökätessä alueelle. Kfar Etzionissa toteutettiin verilöyly, jossa monet alueen noin 500 israelilaisesta puolustajasta surmattiin. Siirtokuntien rakennukset hävitettiin.

Israel valtasi Länsirannan Jordanialta kuuden päivän sodan aikana vuonna 1967. Siirtokuntia alettiin perustaa saman vuoden syyskuussa, ja ensimmäinen niistä oli aikaisemmin tuhoutunut Kfar Etzion. Ensimmäisiä paikalla olivat Ha-Kibbutz ha-Dati -järjestön jäsenet. Kfar Etzionia seurasivat Har Gilo vuonna 1968 sekä Allon Shevut ja Rosh Tzurim vuonna 1970. Seuraavien vuosikymmenten aikana siirtokuntia rakennettiin edelleen lisää.

Alue on ollut joskus esillä tyhjennettävänä mahdollisen rauhansopimuksen yhteydessä, mutta Israelissa yleinen mielipide on ollut sitä vastaan.

## Lähteet
Roman Korban

**Roman Korban** (23. toukokuuta 1927 – 15. tammikuuta 2024) oli puolalainen keskimatkojen juoksija. Hän kilpaili miesten 800 metrin juoksussa vuoden 1952 kesäolympialaisissa. Hän karsiutui jo alkuerissä. 

Korban kuoli 96-vuotiaana 15. tammikuuta 2024 .

## Lähteet
Kaikki on tuhoutunut

**Kaikki on tuhoutunut** on Markku Paasosen proosarunokirja vuodelta 2023. Sen on julkaissut Teos vuonna 2023.

Kulttuuritoimituksen arviossaan Mikko Saari vertaa teosta Paasosen edelliseen kirjaan *Lykätty salamurha*, jossa Paasonen kyseenalaisti kirjoittamisen mielekkyyden. Tässä kirjassa kaikki on jo tuhoutunut. Teoksen alku painottuu enemmän runoon ja Saaren mukaan saa lukijan odottamaan, mihin tämä vie. Toinen osa alkaa kolmisivuisella proosarunolla "Paavali Jerusalemissa", joka on yhtä pisteetöntä virkettä. Senjälkeisessä "Jumalan armon painossa" ei ole edes isoa alkukirjainta, ja sen teho perustuu toistoon. Siinä toistuvat tuhoa, iankaikkista kadotusta kuvaavat H. Gruebel- ja H. Verschmelz -nimisten taiteilijoiden maalaukset.

Saari ehdottaa, että kirjasta tehtäisiin äänikirja: "iankaikkinen kakaka iankakakaikkinen kakakaka". Saari sanoo, että kirja ei päästä lukijaa helpolla, eikä tarvitsekaan, ja että "Paasonen on mielenkiintoisella, ajatuksia herättävällä tavalla omituinen kirjoittaja".

Arttu Seppänen ottaa *Helsingin Sanomissa* kriittisen asenteen: kun hän toteaa, että Paasonen on saanut vaikutteita Thomas Bernhardilta, hän muotoilee asian niin, että "Paasonen ammentaa – – samasta kielellisestä pelistä [kuin Bernhard], mutta mekaniikka ei vain ole yhtä hyvin hallussa. Hänen kokemuksensa kirjasta on se, että lukija jää ulkopuolelle, koska "Paasosen kielellinen maailma on merkillisen umpinainen, joka ei kutsu lukijaa sisään", ja hän väittää, että "Paasonen miettii muotoa liikaa".

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kaikki on tuhoutunut Teos.fi
Øksfjord

**Øksfjord** on taajama Lappean kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 0,3 neliökilometriä ja asukasluku 496 vuonna 2023. Øksfjord on perinteinen kalastuselinkeinon keskus ja Hurtigruten-alus pysähtyy siellä.

## Kuvia

Oeksfjord kirke.JPG|Øksfjordin kirkko


## Tunnettuja henkilöitä
* Hans E. Kinck (1865–1926), kirjailija
* Hallgeir Pedersen (s. 1973), jazzkitaristi

## Lähteet
Øksfjordin kirkko

**Øksfjordin kirkko** () on Lappean kunnassa Finnmarkin läänissä sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1954.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Monte Carlo -ralli 2024

**Monte Carlo -ralli 2024** (virallisesti *92e Rally Automobile Monte-Carlo*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 2024. Kilpailu järjestettiin 25.&ndash;28. tammikuuta 2024 ja kilpailun huoltopaikka oli Gapissa.

## Kilpailijat

Kilpailuun ilmoittautui yhteensä 70 autokuntaa, jossa oli mukana Rally1-autojen (P1) lisäksi WRC2- ja WRC3-sarjoissa ajavia Rally2- ja Rally3-autoja (P2 ja P3). Lisäksi mukana oli muita RGT, Rally4- ja Rally5-autoja.

## Erikoiskokeet
Kilpailuun kuului 17 erikoiskoetta, joiden pituus oli . Siirtymiä oli yhteensä  ja koko kilpailun pituus oli .

Testierikoiskoe ajettiin keskiviikkona 24. tammikuuta. Ensimmäiset erikoiskokeet ajettiin torstaina 25. tammikuuta. Kilpailun viimeinen erikoiskoe ajettiin sunnuntaina 28. tammikuuta.

; Huomioita

## Tapahtumia
Lauantain jälkeen kärkipaikalla oli Thierry Neuville, joka siirtyi Sébastien Ogierin edelle. Ogier ajoi 700. erikoiskoevoittonsa lauantaina.
Kilpailun voitti Thierry Neuville, joka keräsi täydet saatavilla olleet pisteet uuden pistejärjestelmän mukaan. Neuville sai täydet pisteet lauantain sijoituksen, sunnuntaiosuuden sekä Power Stage -erikoiskokeen pisteistä.

## Tulokset

### Lauantain sijoitukset

### Sunnuntain sijoitukset

### Power Stage -sijoitukset

### Loppusijoitukset

## Lähteet
Antti Närhi

**Antti Arvo Närhi** (s. 22. elokuuta 1944 Pori) on suomalainen diplomi-insinööri ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.

Närhen vanhemmat olivat vaatturimestari Veikko Närhi ja Ulla Närhi. Hän avioitui 1969 Heli Pautolan kanssa. Närhi tuli ylioppilaaksi Kulmakoulusta Helsingissä 1965 ja valmistui diplomi-insinööriksi  Teknillisestä korkeakoulusta 1971. Närhi loi uransa Outokumpu Oy:n palveluksessa. Hän oli Porin tehtaiden tutkimusinsinööri 1971–1975 ja laadunvalvontapäällikkö 1975, Tornion tehtaiden laatu- ja asiakaspalvelupäällikkö 1976–1980 ja myyntipäällikkö 1980–1981 sekä Outokumpu Svenska Ab:n toimitusjohtaja Göteborgissa 1981–1985. 

Outokumpu Oy:n Tornion tehtaiden myyntijohtaja Närhi oli 1985–1986 ja Valssatut tuotteet -yksikön johtaja 1987–1989, Oy Ja-Ro Ab:n toimitusjohtaja Pietarsaaressa 1990–1991, Outokumpu Steel Oy:n toimitusjohtaja Torniossa 1991–1998, Outokumpu Oyj:n johtaja ja johtokunnan jäsen Helsingissä 1998–2001, Outokumpu Steel Oy:n toimitusjohtaja 2000–2001, AvestaPolarit Oyj:n johtaja 2001–2003 ja Outokumpu Stainless Steel Oy:n johtaja Espoossa 2004–2005. Teollisuusneuvoksen arvonimen Närhi sai 2005. 

## Lähteet
Santo Domingo (1769)

**Santo Domingo** oli Espanjan laivaston vuonna 1769 vesille laskettu San Juan Nepomuceno -luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva.

## Valmistus

Jorge Juan y Santacilian suunnittelema alus tilattiin kuninkaalliselta telakalta Guarnizosta. Alus laskettiin vesille 6. joulukuuta 1769.

## Palvelus
Alus otettiin palvelukseen Ferrolissa päällikkönään Juan Antonio Cordero. Se lähti 21. heinäkuuta 1770 koelaivueen *[[Guerrero (1755)|Guerreron]]* ja *[[Santísima Trinidad]]in* kanssa harjoituksiin päällikkönään Pedro de Castejón. Osasto palasi satamaan 9. elokuuta. Alus saapui 7. syyskuuta Cádiziin saatettuaan kauppalaivoja Cabo de São Vicenten edustalle. Se saattoi 24. toukokuuta 1771 kauppalaivoja Amerikkaan. Alus siirrettiin 16. kesäkuuta Ferrolissa reserviin.

Vuonna 1773 alus partioi kolmen linjalaivan ja fregatin muodostamassa osastossa Galician rannikolla päällikkönään Alejo Rubalcaba. Tammikuussa 1774 se lähti Ferrolista *Guerreron* ja fregatti *Santa María Magdalenan* kanssa Cádiziin, mistä se lähti maaliskuussa merelle *Guerreron*, *[[San Rafael (1771)|San Rafaelin]]* ja *Santa María Magdalenan* kanssa Castejónin alaisuudessa. Alus palasi Cádiziin saman osaston mukana Cartagenasta. Se lähti 18. elokuuta 1774 Cádizista *Astuton* ja fregattien *Santa María Magdalenan* ja *Santa Rosalían* kanssa Veracruziin. Elokuussa Santa Cruz de Tenerifen lähistöllä alus vaihtoi *[[Santa Rosalía (1767)|Santa Rosalían]]* ja pienempien alusten kanssa kurssin Montevideoon. Se saapui 10. marraskuuta Montevideoon fregattien *Santa Rosalía*, *[[Nuestra Señora de la Asunción (1772)|Nuestra Señora de la Asunción]]* ja *Santa María Magdalena* sekä pienempien alusten kanssa.

Vuonna 1776 alus ajoi karille Migueleten estuaarissa, mistä se irroitettiin ilman vaurioita. Se osallistui 1778 sotatoimiin Portugalia vastaan Catalina Islandilla. Alus saapui 17. heinäkuuta 1778 Cádiziin *Monarcan*, *San Dámason* ja *Américan* kanssa. Kesäkuussa 1779 se oli huollettavana Cádizissa.

Aluksen kuuluessa Lángaran laivastoon miehistö valtasi 1. heinäkuuta 1779  Britannian kuninkaallisen laivaston turskalastissa olleen prikin *HMS Valiantin*, jonka kanssa alus saapui 22. heinäkuuta Cádiziin. *Santo Domingo* otettiin palvelukseen 10. elokuuta 1779 päällikkönään Vicente Doz saartamaan *San Agustínin* ja fregattien *Santa Catalinan*, *Santa Bárbaran* ja *Santa Teresan* kanssa Oportoa ja Lissabonia. Syyskuussa 1779 alus ajoi Lissabonin edustalla takaa Britannian kuninkaallisen laivaston 50-tykkistä fregattia *HMS Chathamia*. Se saapui 20. syyskuuta Lissaboniin *San Lorenzon* kanssa.

Alus liitettiin 13. lokakuuta 1779 Lángaran laivueeseen. Se räjähti ja upposi 16. tammikuuta 1780 Cabo de São Vicenten taistelussa, jolloin koko miehistö sai surmansa.

## Lähteet
*

### Viitteet
Hallgeir Pedersen

**Hallgeir Pedersen** (s. 24. toukokuuta 1973 Tromssa) on norjalainen jazzkitaristi. Hän on kotoisin Øksfjordista ja perusti vuonna 1999 nimeään kantaneen trion. Heidän esikoisalbuminsa *West Coast Blues* ilmestyi 2002.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ruteniumditelluridi

**Ruteniumditelluridi** (RuTe2) on ruteniumista ja telluurista koostuva epäorgaaninen yhdiste. Se on perusmuodossaan kiinteä, siniharmaa yhdiste, joka muistuttaa kiderakenteeltaan ja ominaisuuksiltaan ruteniumdisulfidia (RuS2) ja ruteniumdiselenidiä (RuSe2). Ruteniumdisulfidista ja -diselenidistä poiketen ruteniumditelluridi voi esiintyä kahdessa eri kiderakenteessa: pyriittityyppisessä kiderakenteessa niin kuin ruteniumdisulfidi ja -diselenidikin sekä sen lisäksi markasiittityyppisessä kiderakenteessa.

Ruteniumditelluridi ei juurikaan reagoi muiden aineiden kanssa. Sen liuottamiseksi tarvitaan typpihappoa tai kuningasvettä.

Ruteniumditelluridia voidaan valmistaa suoraan alkuaineistaan lämmön avulla.

Ruteniumditelluridia voidaan käyttää veden elektrolyyttiseen hajotukseen ja sitä kautta tapahtuvaan vedyn tuotantoon. Perinteisesti prosessissa on käytetty platinapohjaisia yhdisteitä, mutta ruteniumpohjaisten yhdisteiden käyttö yleistynee, sillä rutenium on halvempaa kuin platina ja platinaryhmän metalleista halvin.

## Lähteet
Futsal Ligaen

**Futsal Ligaen** on Tanskan futsalin korkein sarjataso. Kaudella 2022–2023 sarja on jaettu kahteen lohkoon, joissa on yhteensä 12 joukkuetta. Vuosittain järjestetään myös naisten valtakunnallinen turnaus.

## Joukkueet
### Miesten joukkueet 2023–2024
Seuraavat joukkueet pelaavat miesten pääsarjassa:
* Aalborg FK
* Albertslund IF
* Brøndbyernes
* Eastside Viborg Futsal
* Jægersborg Futsal
* Hjørring Futsal Klub
* København Futsal
* Lystrup Futsal
* Sønderborg Futsal
* Vesterbro Futsal

## Lähteet