open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Krystyna Janda

**Krystyna Jolanta Janda** (18. joulukuuta 1952, Starachowice, Puola) on puolalainen näyttelijä, ohjaaja ja käsikirjoittaja, puolalaisen elokuvan tunnetuimpia kasvoja. Häntä on nimitetty ”puolalaisen elokuvan ikoniksi” ja ”kansallisaarteeksi”.

## Ura
Janda valmistui Varsovan teatterikorkeakoulusta 1975 ja debytoi ammattinäyttämöllä vuonna 1976 Varsovan Athenaeum-teatterissa. Jo opiskeluaikoinaan, vuonna 1974, hän sai Aleksander Bardinin televisiolle ohjaamassa Anton Tšehovin *Kolme sisarta* -näytelmässä Mašan roolin ja esiintyi sittemminkin useissa televisiotuotannoissa.

Rinnan teatteriuransa kanssa Krystyna Janda tuli kansainvälisesti tunnetuksi elokuvanäyttelijänä, etenkin Andrzej Wajdan elokuvissa, joista *Marmorimiehessä* (1976) hän teki elokuvadebyyttinsä. István Szabón *Mefistossa* (1981) hän näytteli päähenkilön puolisoa Barbaraa. Roolistaan puolalaisen Ryszard Bugajskin elokuvassa *Kuulustelu* (Przesłuchanie, 1982) hän sai Cannesin elokuvajuhlilla parhaan näyttelijättären palkinnon.

1990-luvulta lähtien Krystyna Janda on ohjannut lukuisia näytelmiä eri teattereissa sekä Puolan yleisradion televisioteatterille. Hänellä on oma kulttuurisäätiö (*Fundacja Krystyny Jandy na rzecz kultury),* joka pyörittää Varsovassa Polonia-teatteria.

## Palkintoja ja tunnustuksia

* Kultainen Ansioristi (Puola, 1989)
* Polonia Restituta -ritarikunnan upseeriristi (2002) ja komentajaristi (2011)
* Gloria Artis -kultamitali ansioista kulttuurin alalla (2005)
* Ordre des Arts et des Lettres (1991, Ranska)
* Parhaan näyttelijättären palkinto Cannesin elokuvajuhlilla (1990)
* Useita puolalaisia *Kultainen sorsa (Złota Kaczka)* -palkintoja parhaalle näyttelijättärelle, mm. ”superkultasorsa” Puolan elokuvan historian parhaalle näyttelijättärelle (1996)
* Medaille Charlemagne pour des Medias Européens (2006)
* Sundance-elokuvafestivaalin juryn erikoispalkinto (2019)

## Yksityiselämä
Krystyna Janda oli vuosina 1974–1979 naimisissa näyttelijä Andrzej Sewerynin kanssa, ja avioliitosta syntyi tytär, näyttelijä Maria Seweryn. Vuonna 1981 hän meni naimisiin kuvaaja Edward Kłosińskin kanssa, joka hänen laillaan työskenteli useissa Andrzej Wajdan elokuvaprojekteissa. Kłosiński kuoli 2008. Tästä avioliitosta syntyi kaksi poikaa.

Vuonna 2021 Janda herätti pahennusta hankkimalla – yhdessä useiden muiden tunnettujen ja vaikutusvaltaisten henkilöiden kanssa – koronavirusrokotuksen, jota tuolloin ei vielä ollut yleisesti saatavilla, samalla kun 32 etuajassa rokotettaviksi aiottua lääkäriä jäi ilman.

## Aiheesta muualla
Krystyna Jandan kotisivu

Krystyna Jandan elokuvat The Movie Databasessa ja 

## Lähteet
Anne Charnock

**Anne Charnock** (s. 1954) on brittiläinen kirjailija.
Hän on voittanut Arthur C. Clarke -palkinnon teoksellaan *Dreams Before the Start of Time*.

## Teoksia

*A Calculated Life* -sarja
* *A Calculated Life* (2013)
* *Bridge 108* (2020)

Muut:
* *Sleeping Embers of an Ordinary Mind* (2015)
* *Dreams Before the Start of Time* (2017)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Anne Charnock Science Fiction Awards Database -sivustolla
Auli Viitala

**Auli Viitala** (s. 1975) on suomalainen kolumnisti ja kirjailija.

Viitala syntyi opettajaperheeseen. Hän työskenteli uutistoimistossa vuoteen 2011 saakka. Nykyään hän on työkyvyttömyyseläkkeellä ja toimii vapaana kirjoittajana ja kolumnistina.

Viitalalta julkaistiin vuonna 2023 teos *Elämäni kansalaisena*, joka käsittelee kokemusta keskiluokkaisuudesta vähävaraisuuteen putoamisesta. Vuonna 2024 julkaistiin Viitalan muistelmateos *Kahtia halkaistu kansalainen*, jossa hän kirjoittaa kokemuksistaan psykiatrian potilaana.

Viitala alkoi kirjoittaa kolumneja vuonna 2019. Hän on toiminut Ylen, *[[Apu (lehti)|Apu]]*-lehden sekä *[[Kirkko ja kaupunki|Kirkko ja kaupungin]]* kolumnistina. Viitala on toiminut paneelikeskusteluissa puhujana köyhien, syrjäytyneiden ja mielenterveyskuntoutujien asioista. Hän on kritisoinut taloudellista eriarvoisuutta Suomessa. Viitalalla on kaksi aikuista lasta entisen vaimonsa kanssa. Hän erosi vuonna 2015.

## Teokset
* *Elämäni kansalaisena*. Helsinki: Kirjapaja, 2023
* *Kahtia halkaistu kansalainen*. Helsinki: Art House, 2024

## Lähteet
Salla Valle

**Salla Valle** (s. 1990 Helsinki) on Helsingissä asuva ja työskentelevä suomalainen kuva- ja performanssitaiteilija, jonka teokset käsittelevät usein arkielämän ilmiöiden poliittisuutta ja poetiikkaa.    

## Taiteellinen työskentely
__NOTOC__

Vallen tuotantoon kuuluu installaatioita ja estetiikaltaan pelkistettyjä esityksiä, joissa taiteellisen työskentelyn välineitä ovat keho, tila ja kesto. Vuodesta 2014 alkaen Valle on esittänyt performanssiteoksia Suomessa ja ulkomailla, muun muassa Ranskassa, Tsekissä, Itävallassa, Meksikossa ja Irlannissa. Valle hyödyntää esityksissään ympäröivää tilaa, infrastruktuuria, ääntä ja esineitä. Hänen keskeisiä kiinnostuksen kohteitaan ovat myös materiaalisuus sekä sosioekonomiset rakenteet.

Vuosina 2020–2023 Valle toteutti yhdessä taiteilija-kuraattori Miina Pohjolaisen kanssa Ostaritutkimuksia-projektin, joka tutki ja dokumentoi taiteen ja kuratoinnin keinoin 1950–70-luvulla rakennettuja ostoskeskuksia ja tarkasteli niitä osana katoavaa kulttuuriperintöä.   Valle on myös opettanut taideoppilaitoksissa ja ohjannut työpajoja. Hän on lisäksi kuratoinut performanssitaidefestivaaleja ja -tapahtumia muun muassa Helsingissä, Seinäjoella ja Tampereella.
## Opinnot
Valle on opiskellut kuva- ja esitystaidetta Kankaanpään taidekoulussa vuosina 2014–2017 sekä kuvataidetta Taidekoulu Maassa vuosina 2009–2012. Vuonna 2023 Valle valmistui taiteen maisteriksi Helsingin Taideyliopiston Kuvataideakatemian Tila-aikataiteen osastolta.          
## Performanssiteoksia

*The Double, 2019.
*The Thing, 2020, Galleria Huuto, Helsinki.
*Noise on the skin, 2022, Hollanti.
 __NOTOC__
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Salla Vallen verkkosivut
* Ostaritutkimuksia-hankkeen julkaisu (2023)
Haidomyrmecinae

**Haidomyrmecinae** on sukupuuttoon kuollut muurahaisten alaheimo. Niiden fossiileja on löydetty liitukauden Apt-vaiheen ja Campina-vaiheen väliselle ajalle ajoitetuista fossiileista. Tämä aikaväli olisi luokkaa 113 - 79 miljoonaa vuotta eaa.
Ne ovat fossiililöydösten vanhimpien muurahaisten joukossa.  

## Lähteet
Martti Huttunen (graafikko)

**Martti Huttunen** on vihtiläinen graafikko ja tietokirjailija. Huttunen on valmistui graafikoksi vuonna 1970 Ateneumista. Hän on julkaissut kirjan Värit pintaa syvemmältä vuonna 2005.

## Lähteet

* "Työ ei saa olla kerralla nähty" – Martti Huttusen maalauksia ja piirroksia; Vihdin uutiset 26.1.2018
Pakanametalli

**Pakanametalli** on metallimusiikin tyylilaji, jossa on teemoja pakanuudesta. Ensimmäisiä tyylilajin kokeilijoista oli brittiläinen Sabbat, jota sanotaan varhaiseksi folk metal -yhtyeeksi sen käyttämien soittimien myötä. Bathoryn siirtyminen okkultismista ja mytologian vaikutteiden käytöstä sanotaan vaikuttaneen viikinkimetallin kehitykseen, joka inspiroi pakanametallin kehitykseen. Suomalainen Korpiklaani sanoo folk-soittimien käytön osaksi pakanametallia ja yhtyeen juuret ovat folk metalissa. Toisaalta black metalin sanotaan olevan yhteinen teema ja useita eri tyylilajeja esiintyy. Toisinaan pakanametallilla tarkoitetaan folk- tai viikinkimetallia.

Vanhojen symbolien käytön vuoksi levy-yhtiöt ovat toisinaan haluneet muuttaa yhtyeiden logoja, mutta kompromissina albumeihin on liitetty merkintä selventämään, ettei kyseessä ole natsismia. Yhtyeet ovat myös julkaisseet tiedotteita kantansa selventämiseen, että eivät kannata natsismia. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viking, Pagan or Folk? Distinguishing Possibilities for Metal Sub-Genres (PDF)
Paula Pääkkönen

**Paula Pääkkönen** (s. 1990) on suomalainen lasitaiteilija.

Pääkkönen sai kandidaatin arvon Savonia-ammattikorkeakoulusta vuonna 2014 ja valmistui Ammattiopisto Tavastiasta lasikäsityöläiseksi vuonna 2016. Hän suoritti lasinpuhaltajan opinnot loppuun Nuutajärven lasikoulussa vuonna 2017. Pääkkönen aloitti työskentelyn Nuutajärven lasikylässä Urjalassa. Hänen töitään on ollut esillä arvostetuissa taidemuseoissa ja muun muassa Venetsian Homo Faber -taidekäsityönäyttelyssä.

Pääkkönen on tehnyt lasisia jäätelöveistoksia aloitettuaan jäätelöteeman taiteellisen käsittelyn vuonna 2017. Hän on kuvaillut työtään poptaiteeksi. Vuonna 2024 Pääkkönen aloitti yhteistyön Benetton Groupin kanssa. Hän suunnitteli jäätelöteoksia koristeiksi Benettonin myymälöihin eri puolille maailmaa kesäksi 2025. Benetton Group oli kiinnostunut hänen töistään Venetsiassa järjestetyn ryhmänäyttelyn myötä.

## Lähteet
VPS Akatemia

**VPS Akatemia** on Vaasan Palloseuran farmijoukkue, joka pelaa kaudella 2025 Kakkosessa.

## Historia
VPS J Akatemian putosi Kakkosesta vuonna 2019, jolloin seuran akatemiajoukkue siirtyi VPS Juniorit ry:n alaisuudesta VPS Oy:n alaisuuteen seuraavana vuonna. Samalla joukkueen nimeksi vaihdettiin VPS Akatemia. Akatemia vietti seuraavat viisi kautta Kolmosessa. Akatemia pääsi kaudella 2022 Kakkosen nousukarsintoihin mutta hävisi TP-47:lle, jälkimmäisen osaottelun edettyä rangaistuspotkukilpailuun, jonka Akatemia hävisi 8–9. Akatemia nousi lopulta Kakkoseen häviämättä kaudella 2024 otteluakaan ja pelaten vain yhden tasapelin.

## Pelaajat ja valmentajat
### Nykyinen joukkue
*Tilanne 6. heinäkuuta 2025.*

|-

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* VPS Akatemian virallinen sivu
Laulujeni Lappi

**Laulujeni Lappi** on vuonna 1973 julkaistu albumi, joka koostuu säveltäjä Usko Kempin säveltämistä ja sanoittamista Lappi-aiheisista lauluista. Kappaleita tulkitsevat muun muassa Kai Hyttinen, Vesa-Matti Loiri, Päivi Paunu ja Tapio Rautavaara. Finnlevy julkaisi albumin vinyylilevynä ja C-kasettina. Vinyylilevyn mukana tulee liite, jossa Kemppi esittelee albumin jokaisen kappaleen.

## Kappaleet
Kaikki sävellykset ja sanoitukset Usko Kemppi. Kaikki sovitukset Kalevi Nyqvist.

; A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

; B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 

## Tekijät
### Muusikoita
Mainitut muusikot soittavat ainakin mainituilla kappaleilla.
* Kalevi Nyqvist – kapellimestari, harmonikka (”Kaamoskuu”)
* Juhani Aaltonen – huilut (2, 3, 9)
* Unto Haapa-aho – klarinetti (”Kaamoskuu”)
* Pentti Lasanen – huilut (”Nuvvus Ailigas”), klarinetti (”Jussa joikaa Pallaksella”)
* Pauli Granfelt – viulu (”Kaamoskuu”)
* Raimo Sarkio – kitara (”Kaamoskuu”)
* Martti Metsäketo – bassokitara (2, 3)
* Erkki Seppä – bassokitara (”Kaamoskuu”)
* Erkki Valaste – rummut (”Kaamoskuu”)

### Tuotanto
* Toivo Kärki – tuottaja
* Ronald ”Ronnie” Kranck / Scandia-studio, Helsinki – äänitys
* Eero Aromaa – valokuva (Saana, Enontekiö)

## Lähteet
* [– Suomen äänitearkisto ry:n levytietokanta 1901–1999](https://fenno.musiikkiarkisto.fi/ Fenno)

### Viitteet
Vulcanidris

**Vulcanidris** on sukupuuttoon kuollut muurahaisten suku. Sen ainoa laji on Vulcanidris cratensis. Se on eräs vanhimmista löydetyistä muurahaisista. Lajin ensimmäinen fossiili löytyi kalkkikivestä Crato-muodostelmasta Araripe-hautavajoamasta Brasiliasta.

Vulcanidris cratensis fossiililöytö on ajoitettu 113 miljoonaa vuotta eaa., mikä on Liitukauden Apt-vaihetta.

## Lähteet
Mikael Almén

**Mikael Almén** (s. 8. maaliskuuta 2000 Naantali) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Hakaa. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai vasen laitapuolustaja.

Naantalissa syntynyt, mutta Hämeenkyrössä kasvanut Almén aloitti jalkapallon pelaamisen seuratasolla 11-vuotiaana kotikaupunkinsa Parkunmäen Apasseissa. Tämän jälkeen Almén edusti kahden vuoden ajan Tampereen Pallo-Veikkoja ennen siirtymistään Tampereen Ilvekseen, jossa hän pelasi suurimman osan juniorivuosistaan. Almén nousi Ilveksen edustusjoukkueeseen kaudella 2018 ja teki Veikkausliiga-debyyttinsä PS Kemiä vastaan pelatussa ottelussa 22. heinäkuuta 2018. Hän pelasi Ilveksessä yhteensä viiden kauden aikana 68 liigaottelua ja teki niissä neljä maalia. Kaudeksi 2023 Almén siirtyi toiseen liigajoukkueeseen FC Inter Turkuun kaksivuotisella sopimuksella. Ensimmäisenä vuonnaan hän pelasi FC Interin yhtä lukuunottamatta kaikissa sarjaotteluissa, mutta toinen kausi keskeytyi jo kesäkuussa loukkaantumisten takia tehtyyn molempien jalan leikkaukseen. Pitkän kuntoutusjakson jälkeen Almén solmi helmikuussa 2025 yksivuotisen sopimuksen FC Hakan kanssa.

Almén on edustanut Suomen nuorten maajoukkuetta neljästi ja poikamaajoukkueita kuudesti 2018–2021.

## Lähteet
Almén

**Almén** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Antonio Almén (s. 2004), suomalainen jalkapalloilija
* Emil Almén (s. 1980), ruotsalainen näyttelijä
* Mikael Almén (s. 2000), suomalainen jalkapalloilija
* Ruth Almén (1870–1945), ruotsalainen säveltäjä, pianisti, runoilija ja lastenkirjailija
* Sigge Almén (1881–1914), ruotsalainen kirjailija ja muotoilija
Avainten allekirjoitustilaisuus

**Avainten allekirjoitustilaisuus** on tapahtuma jossa henkilöt sovitusti tapaavat jakaakseen omat julkiset salausavaimensa kasvotusten. Osallistujat varmistavat toistensa henkilöllisyyden henkilötodistuksesta ja sen jälkeen allekirjoittavat salausavaimet digitaalisesti. Julkisesta salausavaimesta tehty lyhyt tunniste jaetaan yleensä paperilla. 

Internetin välityksellä ei välttämättä voi olla varma onko vastapuolen keskustelija kuka hän väittää olevansa. Tapahtuman tarkoitus on varmistaa että julkinen avain kuuluu oikealle henkilölle. Tapahtumassa myös tutustutaan uusiin ihmisiin ja vaihdetaan heidän kanssa avaimet myöhempää turvallista digitaalista keskustelua varten. 

## Katso myös
* PGP

## Lähteet
Sisu 2

**Sisu 2** (Suomen ulkopuolella **Sisu: Road to Revenge**) on Jalmari Helanderin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen toimintaelokuva vuodelta 2025. Elokuva on jatkoa Helanderin vuoden 2023 elokuvalle *[[Sisu (elokuva)|Sisu]]*. Pääosaan Aatamin rooliin palaa Jorma Tommila. Muissa rooleissa nähdään muun muassa Stephen Lang.

*Sisu 2* sai Suomen ensi-iltansa lokakuussa 2025. Yhdysvaltain ensi-ilta oli marraskuussa 2025.

## Juoni
Elokuvassa Tommilan esittämä Aatami Korpi palaa kotiseudulleen Neuvostoliiton miehittämään Karjalaan. Hän purkaa entisen kotitalonsa, lastaa sen kuorma-autoon, koska aikoo rakentaa kodin uudelleen Suomen puolelle. Tapahtumat kärjistyvät, kun hänen perheensä surmannut puna-armeijan komentaja palaa viimeistelemään keskeneräiseksi jääneen tehtävänsä.

## Rooleissa

## Tuotanto
*Sisu 2:n* on tuottanut Subzero Film Entertainment, tuottajana Petri Jokiranta, yhteistyössä brittiläisen Good Chaos -tuotantoyhtiön kanssa. Toisena tuottajana toimii Mike Goodridge.

Elokuvan budjetti oli yli 11 miljoonaa euroa.

Sony Pictures on myynyt elokuvan levitysoikeudet koko maailmaan. Suomen sekä Pohjoismaiden levityksestä vastaa SF Studios.

## Vastaanotto
Huolimatta siitä, että elokuva on saanut pääasiassa hyvän vastaanoton kriitikoilta, elokuvan lipputulos on osoittanut edeltäjäänsä heikommaksi.

### Arvosteluja
 Jussi Huhtala, *[[Episodi (lehti)|Episodi]]*

 Tuomas Riskala, *[[Seiska (lehti)|Seiska]]*

 Olli-Matti Oinonen, *[[Savon Sanomat]]*

 Tatu Junni, *[[Muropaketti]]*

 Jussi Ahlroth, *[[Helsingin Sanomat]]*

 Tero Kartastenpää, *[[Suomen Kuvalehti]]*

 Jussi Virratvuori, *[[Karjalainen (sanomalehti)|Karjalainen]]*

 Taneli Topelius, *[[Ilta-Sanomat]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sisu 2 &ndash; Rotten Tomatoes
* Sisu 2 – Virallinen traileri &ndash; YouTube
Söngvakeppnin 2025

**Söngvakeppnin 2025** oli Islannissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Islannin edustaja Eurovision laulukilpailuun 2025. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin 110 kappaletta. Lähetetyistä kappaleista kymmenen valittiin kilpailuun. Kilpailijat julkaistiin 17. tammikuuta.

Kilpailu koostui kahdesta semifinaalista ja finaalista, jotka kaikki pidettiin RVK-studioissa Reykjavíkissa. Semifinaalit kilpailtiin 8. ja 15. helmikuuta. Kummassakin semifinaalissa kilpaili viisi kappaletta, joista valittiin yleisöäänestyksellä kolme finalistia. Kilpailun sääntöjen mukaan semifinaalissa kappale tuli esittää islanniksi, mutta finaalissa esityskieli oli vapaa.

Finaali kilpailtiin 22. helmikuuta. Finaalissa voittaja valittiin yleisöäänestyksen ja kansainvälisen raadin yhteistuloksella. Kilpailun voitti duo Væb kappaleella "Róa".

## Kilpailun kulku
### Ensimmäinen semifinaali
Ensimmäinen semifinaali kilpailtiin 8. helmikuuta. Semifinaalia seurasi keskimäärin 116 090 katsojaa.

### Toinen semifinaali
Toinen semifinaali kilpailtiin 15. helmikuuta. Semifinaalia seurasi keskimäärin 101 390 katsojaa.

### Finaali
Finaali kilpailtiin 22. helmikuuta. Finaalissa Ágúst, Júlí & Dísa, Tinna ja Stebbi Jak esittivät kappaleistaan englanninkieliset versiot. Kansainvälisen raadin muodostivat Sietse Bakker (Alankomaat), Niamh Kavanagh (Irlanti), Ersin Parlak (Turkki), Saba (Tanska), Peter Fenner (Iso-Britannia), Maria Sur (Ukraina) ja Damir Kedžo (Kroatia). Kilpailijoiden lisäksi finaalin vierailevana tähtenä esiintyivät Käärijä, Hooja ja Hera Björk. Finaalia seurasi keskimäärin 124 360 katsojaa.

## Lähteet
*
*
*http://natfinals.50webs.com/Iceland2025.html

### Viitteet
FNFL Curie

**FNFL Curie** (viirinumero P67) oli toisessa maailmansodassa Vapaan Ranskan laivaston sukellusvene, joka valmistettiin Britannian kuninkaallisen laivaston U-luokan kolmannen hankintaryhmän sukellusveneenä.

## Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1941 laivasto-ohjelmassa Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 29. huhtikuuta 1942. Alus laskettiin vesille 23. tammikuuta 1943. Alus luovutettiin 1. toukokuuta 1943 Vapaan Ranskan laivastolle, joka otti sen palvelukseen seuraavana päivänä nimellä *FNFL Curie*.

## Palvelus
Ranska palautti 17. syyskuuta 1946 Kuninkaalliselle laivastolle aluksen, joka romutettiin 2. toukokuuta 1949.

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet
Taimo Iisalo

**Taimo Juhani Iisalo** (27. heinäkuuta 1927 Turku – 27. marraskuuta 2011 Turku) oli suomalainen opettaja ja kasvatustieteen apulaisprofessori, joka sai professorin arvonimen.

Taimo Iisalon vanhemmat olivat rehtori Yrjö Johannes lisalo ja Salli Maria Lehtoranta ja puoliso vudesta 1954 Sirkka Kuokkanen. Iisalo tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta lyseosta 1946 ja valmistui Turun yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1949. Helsingin yliopistosta hän valmistui teologian kandidaatiksi 1951 ja filosofian lisensiaatiksi 1964 ja väitteli siellä filosofian tohtoriksi 1969. 

Iisalo oli Suomen Kristillisen Ylioppilasliiton palveluksessa 1951–1955, toimien liiton pääsihteerinä, opettaja Turussa 1955–1974 ja kasvatustieteen apulaisprofessori Helsingin yliopistossa 1974–1977 ja Turun yliopistossa 1977–1989. Professorin arvomimen hän sai 1992. Iisalo julkaisi sekä tutkimuksia että tietoteoksia.

Professori Esko Iisalo oli Taimo Iisalon veli.

## Lähteet
FNFL Doris

**FNFL Doris** (viirinumero P84) oli toisessa maailmansodassa Vapaan Ranskan laivaston sukellusvene, joka valmistettiin Britannian kuninkaallisen laivaston V-luokan toisen hankintaryhmän sukellusveneenä.

## Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1942 laivasto-ohjelmassa Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 21. toukokuuta 1943. Alus laskettiin vesille 8. toukokuuta 1944 nimellä *HMS Vineyard*. Alus luovutettiin 30. kesäkuuta 1944 Ranskalle ja valmistui 1. elokuuta. Alus liitettiin Vapaan Ranskan laivastoon nimellä *FNFL Doris*.

## Palvelus
Ranska palautti 18. marraskuuta 1947 Kuninkaalliselle laivastolle aluksen, joka romutettiin kesäkuussa 1950.

## Lähteet
*
*
*
*

### Viitteet
Glenn Duffie Shriver

**Glenn Duffie Shriver** (syntynyt 1981 tai 1982) on yhdysvaltalainen henkilö, joka yritti 2000-luvun alussa soluttautua Yhdysvaltain valtionhallintoon vakoillakseen sitä Kiinalle.

Shriver opiskeli 2000-luvun alussa Shanghaissa ja muutti valmistuttuaan asumaan kaupunkiin vuonna 2004. Shanghaissa ollessaan Kiinan tiedustelupalvelu rekrytoi Shriverin soluttautumaan Yhdysvaltain valtionhallintoon. Shriver haki vuosina 2005–10 kahdesti töihin Yhdysvaltain diplomaattikuntaan ja kerran keskustiedustelupalvelu CIA:han, mutta ei tullut valituksi mihinkään tehtävistä. Shriver sai ennen kiinnijäämistään kiinalaisilta noin 70 000 dollaria.

Shriver tuomittiin vuonna 2010 vakoilusta neljäksi vuodeksi vankeuteen. Shriverin tapaus oli yksi ensimmäisistä, joissa Kiinan tiedustelupalvelu yritti rekrytoida muita kuin amerikankiinalaisia henkilöitä vakoilemaan Yhdysvaltoja.

## Game of Pawns

FBI teetti vuonna 2014 puolituntisen lyhytelokuvan *Game of Pawns*, jossa se dramatisoi Shriverin päätymistä Kiinan vakoojaksi. 

Lyhytelokuvan tarkoituksena oli varoittaa yhdysvaltalaisia opiskelijoita Kiinan tiedustelupalvelujen värväysyrityksistä.

## Lähteet
Bulgarian valtionrautatiet

**Bulgarian valtionrautatiet** (, lyhennys **BDŽ**) on Bulgarian valtiollinen rautatiekonserni. Se sai alkunsa vuonna 1888 ja on nykyisin jaettu useiksi eri yhtiöiksi. Rautatiekonsernin päätoimipiste ja kotipaikka on Sofiassa. 

Vuonna 2002 Bulgarian rautatieverkoston omistus ja ylläpito eriytettiin EU-säädösten vuoksi erilliseksi yhtiökseen (, NKŽI). 

Vuoden 2023 lopussa Bulgariassa oli 4&nbsp;029 kilometriä rautateitä, joista sähköistettyä oli 3&nbsp;001 km ja rinnakkaisilla raiteilla varustettua osuutta oli 995 kilometriä.

Bulgarian rautateiden keskeisimpiä yhtiöitä ovat:
* BDŽ Pătnitšeski prevozi EOOD (БДЖ Пътнически превози ЕООД), matkustajapalvelut
* BDŽ Tovarni prevozi EOOD (БДЖ Товарни превози ЕООД), rahtiliikennepalvelut

Bulgarian valtionrautateiden matkustajapalvelut on maan ainoa rekisteröitynyt henkilöjunaliikenteen operaattori. Rahtiliikenteessä BDŽ:n rahtiliikennepalveluilla on myös kilpailijoita. Kilpailijoiden osuus rahtisuoritteesta oli 45,7 prosenttia (2020). Kaikkiaan rautatiet kuljettivat vuonna 2023 Bulgariassa yhteensä 1&nbsp;592 miljoonaa henkilökilometriä. Rautateiden osuus oli vain 2,5 prosenttia henkilöliikenteestä (2022). Rahtisuoritteesta rautateitse kulki 22,9 prosenttia (2022). Vuonna 2023 rautateitse kuljetettiin kaikkiaan 4&nbsp;555 miljoonaa tkm (tonnikilometriä). 

## Tärkeimpiä rautatieasemia
BDŽ:n päätoimipiste ja maan rataverkoston päärautatieasema sijaitsee Sofiassa.
* Sofian päärautatieasema, Sofia
* Burgasin keskustautatieasema, Burgas
* Plovdivin keskusrautatieasema, Plovdiv
* Rusen keskusrautatieasema, Ruse
* Varnan rautatieasema, Varna 


Sofia Feb 2020 00 06 51 639000.jpeg|Sofian päärautatieaseman julkisivua (2020).
Burgas Central Railway Station Mihal Orela.jpg|Burgasin keskustautatieasema.
Plovdiv Central railway station platform side, 2007.JPG|Plovdivin keskusrautatieasema (2007).
16 Ruse 110916.jpg|Rusen keskustautatieasema.
VarnaRailway.JPG|Varnan rautatieasema.
Siemens Desiro Classic (BDZ Class 10.000).jpg|Kolme Siemensin Desiro-dieselmoottorijunaa Plovdivin rautatieasemalla.
46 219.2-RБВ 8611 Слънчев Бряг-01.07.2017-Чп.jpg| Pikajuna Tširbanin aseman lähistöllä (2017).


## Liityntä naapurimaiden rataverkkoihin

Bulgarian rautateiden (BDŽ) rataverkko kytkeytyy kiinteästi useiden naapurimaiden ratoihin. Tärkeitä raideliikenteen yhteistyökumppaneja ovat:
* **Romania**: Romanian rautatiet (),
* **Serbia**: Serbian rautatiet (),
* **Turkki**: Turkin valtionrautatiet (, lyh. TCDD)
* **Makedonia**: ratayhteys Skopje – Sofia rakenteilla 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* BDŽ reittihaku  (bdz.bg)
* Länsi-Euroopan rautatiekartta (yleistaso) (eurail.com)
* Bulgaria   (railfaneurope.net)
Pro Xristou

**Pro Xristou** on Rotting Christin studioalbumi, joka on julkaistu 24. toukokuuta 2024 Season of Mistin kautta. Albumi on yhtyeen 14. täyspitkä studioalbumi, jonka teemat keskittyvät kreikkalaiseen mytologiaan ja pakanismiin. Albumilta julkaistiin single "Like Father, Like Son", jolle julkaistiin myös musiikkivideo.

## Kappaleet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
U-471

**U-471** oli Saksan laivaston tyypin VII sukellusvene.

## Valmistus
Alus tilattiin 20. tammikuuta 1941 Kielistä Deutsche Werkeltä, missä köli laskettiin 25. lokakuuta 1941 telakkanumerolla 302. Alus laskettiin vesille 6. maaliskuuta 1943 ja otettiin palvelukseen 5. toukokuuta ensimmäisenä päällikkönään yliluutnantti Friedrich Kloevekorn.

## Palvelus
Alus teki kolme partiomatkaa, joista ensimmäinen koulutuspurjehdus alkoi 27. marraskuuta 1943 Kielistä ja päättyi Brestiin 30. tammikuuta 1944. Alus lähti 16. maaliskuuta 1944 Brestistä ja saapui 12. huhtikuuta Touloniin, mistä se lähti kolmannelle partiomatkalleen 18. toukokuuta. Alus palasi 15. kesäkuuta Touloniin, missä se upposi 6. elokuuta Yhdysvaltain 15. ilma-armeijan pommittaessa satama-aluetta Missiessyn telakka-altaaseen No.1.

Ranskalaiset nostivat 1945 hylyn.  Kunnostettu alus liitettiin 1946 Ranskan laivastoon nimellä *Millé* runkonumerolla S08. Kunnostuksen aikana alukselle asennettiin snorkkeli ja kansitykki poistettiin. Vuonna 1950 Ranskan liityttyä Natoon aluksen runkonumeroksi vaihdettiin S609. Se poistettiin 9. heinäkuuta 1963 alusluettelosta nimellä *Q339*.

## Lähteet
*

### Viitteet
Neulajoki

**Neulajoki** on joki Jyväskylän länsiosassa, joka alkaa Vesangan Mustajärvestä ja laskee Kuohun Neulajärveen. Joki on noin 2,6 kilometrin pituinen.

## Joen kulku
Neulajoki alkaa Mustajärven länsiosasta 139,8 metrin korkeudelta mpy. Joen ympäristö on yläjuoksulla kumpuilevaa, joka vaihtuu alempana alavaksi ojitetuksi suoksi. Jokivarsi on lähes asumaton, ainoastaan keskijuoksulla on muutama asunto. Neulajoki laskee lopulta Neulajärveen, jonka pinnankorkeus on 127,8 metriä mpy, eli pudotusta joelle kertyy noin 12 metriä. 

Joen yläjuoksulla on lyhyt vuolle- eli nivaosuus, jota seuraa suvantojakson jälkeen koskiosuus. Noin 50 metrin pituinen *Neulajoen yläniva* alkaa 200 metriä joen niskaa alempana. Pudotusta osuudessa kertyy vain viisi senttimetriä. 200 metriä alempana alkava *Neulajoenkoski* on 600 metrin pituinen osuus, jossa pudotusta kertyy 10,9 metriä (kaltevuus 1,8&nbsp;%). Osuudessa on muun muassa kallioisia putousmaisia kohtia sekä pieniä saaria.

Neulajoki kuuluu Kymijoen vesistön (vesistöaluetunnus 14) Muuratjärven valuma-alueen (14.28) Kuusjärven alueeseen (14.285). Se on rajatun alueen ylimpiä vesistöjä, sillä lähdejärven Mustajärven yläpuolella on enää Kotanen ja Tervalampi. Kotaseen laskevan Myllyjoen kautta alueelle laskevat Vesankajärven valuma-alueen (14.286) vedet, jossa alin järvi on Vähä-Vesanka.

## Vedenlaatu
Neulajoen ja Neulajärven vedenlaatua on tutkittu yhdessä vuosina 1971–2015. Mittausten keskiarvoiksi on saatu seuraavat lukemat: hapen kylläisyysaste 90&nbsp;%, väriluku 70&nbsp;mg&nbsp;Pt/l, kemiallinen hapenkulutus 12&nbsp;mgO2/l, happamuus pH 6,6, rautapitoisuus 575&nbsp;μg/l, alumiinipitoisuus 195&nbsp;μg/l, sähkönjohtavuus 3,7&nbsp;mS/m, ammoniumtyppipitoisuus 7&nbsp;μg/l ja kokonaisfosforin pitoisuus 17&nbsp;μg/l.

## Joen ympäristö
### Luontoarvoja
Neulajoki on perkauksista huolimatta säilynyt melko luonnontilaisena. Alueen huomattaviin eliölajeihin kuuluu ainakin hyönteisistä kirjojokikorento (*Ophiogomphus cecilia*) ja virtavesimittari (*Aquarius najas*) sekä sammalista koskisiipisammal (*Fissidens pusillus*).
### Neulajoen suo
Neulajoen alajuoksun suota on tutkittu vuonna 1981, jotta saataisiin arvio sen sopivuudesta turvetuotantoon. Suon pinta-alaksi on saatu 35 hehtaaria, josta 11 hehtaaria on yli metrin ja neljä hehtaaria yli kahden metrin syvyistä. Suosta suurin osa luokiteltiin muuttumaksi eli suon ja turvekankaan välivaiheeksi, ja tarkemmin suotyypeistä tavataan tupasvillarämettä pohjoisosassa, korpirämettä ja kangasrämettä keskiosassa sekä lyhytkorsinevaa eteläosassa. Suurin osa suohon kaivetuista ojista on johdettu Neulajokeen, mutta osa laskee suoraan alemmas Vispiläjokeen. Suota ei ole pidetty polttoturpeen tuotantoon sopivana.

## Historiaa
Neulajokea on perattu puutavaran uittamiseen, vaikka se ei ole ollut osa virallista uittoväylää. Neulajoen koskella on ollut myös vesilaitos, josta ei ole säilynyt tarkkaa tietoa.

## Huomautukset

## Lähteet
*
### Viitteet
Iida Lomppi

**Iida Lomppi** (s. 17. tammikuuta 2003) on suomalainen pesäpalloilija. Lomppi edustaa Superpesiksessä pelaavia Pöytyän Urheilijoita. Hän on edustanut Superpesiksessä myös kasvattajaseuraansa Rauman Feraa. Hän pelaa ulkopelissä etukentällä ja sisäpelissä vaihtajana tai kotiuttajana. Lomppi on pelannut 79 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt yhden kunnarin ja 31 tavallista juoksua, tuonut seitsemän juoksua ja kerännyt 122 kärkilyöntipistettä. Lomppi on pelannut yhdeksän Superpesiksen ylempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt kaksi tavallista juoksua ja kerännyt 14 kärkilyöntipistettä. Uran tilastot päivitetty 28. huhtikuuta 2025.

## Lähteet
U-766

**U-766** oli Saksan laivaston tyypin VIIC sukellusvene.

## Valmistus
Alus tilattiin 15. elokuuta 1940 Wilhelmshavenista Kriegsmarinewerftiltä, missä köli laskettiin 1. maaliskuuta 1941 telakkanumerolla 149. Alus laskettiin vesille 29. toukokuuta 1943 ja otettiin palvelukseen 30. heinäkuuta ensimmäisenä päällikkönään yliluutnantti Hans-Dietrich Wilke.

## Palvelus
Alus teki kaksi lyhyttä koulutuspurjehdusta. Ensin Kielistä Marvikeniin 9.-11. maaliskuuta 1944 ja sitten Marvikenista Bergeniin 21.-22. maaliskuuta. Alus teki viisi partiomatkaa, joista ensimmäinen alkoi 23. maaliskuuta Bergenistä ja päättyi St. Nazaireen 16. huhtikuuta. Alus lähti 6. kesäkuuta 1944 toiselle partiomatkalleen St. Nazairesta, jonne se palasi 15. kesäkuuta. Kolmannelle partiomatkalleen alus lähti 26. heinäkuuta ja palasi Brestiin 30. heinäkuuta. Neljännelle partiomatkalleen alus lähti 2. elokuuta Brestistä, jonne se palasi 6. elokuuta. Viides ja viimeinen partiomatka alkoi 8. elokuuta. Alus palasi 21. elokuuta La Palliceen, missä se poistettiin palveluksesta 24. elokuuta. Alus oli tämän jälkeen laiturissa palveluskelvottomana, koska sen saamia vaurioita ei korjattu.

Ranskalaiset valtasivat 1945 aluksen. Kunnostettu alus liitettiin 1947 Ranskan laivastoon nimellä *Laubie* runkonumerolla S09. Kunnostuksen aikana alukselle asennettiin snorkkeli ja kansitykki poistettiin. Vuonna 1950 Ranskan liityttyä Natoon aluksen runkonumeroksi vaihdettiin S610. Se poistettiin 11. maaliskuuta 1963 alusluettelosta nimellä *Q335*.

## Lähteet
*

### Viitteet
Jalustinkahva

**Jalustinkahva** eli **jalustinnokka** () on monille Perun esihistoriallisille kulttuureille ominainen astiatyyppi. Pyöreässä suljetussa saviruukussa on kaksi juoksuputkea, jotka yhdistyvät ylöspäin osoittavaksi putkimaiseksi kaatonokaksi. Ensimmäiset jalustinkahva-astiat on löydetty Ecuadorista ja ajoitettu noin vuoteen 1000 eaa. Astiatyyppi kehittyi Chavín- ja Cupisnique-kulttuurien piirissä 1. vuosituhannella eaa. ja oli sen jälkeen Perun pohjoisrannikon kulttuurien yleisesti käyttämä. Nimitys viittaa astian jalustinta muistuttavaan muotoon.

Jalustinkahva-astioita on löydetty myös Mesoamerikan alueelta Länsi-Meksikon Colimasta ja Meksikon laakson Tlatilcosta, mikä todistaa Etelä-Amerikan ja läntisen Mesoamerikan välisestä kulttuurivaihdosta. Väli-Amerikasta jalustinkahvakeramiikkaa ei ole löydetty, joten vaikutus lienee levinnyt meriteitse. Jalustinkahvakeramiikka katosi Mesoamerikasta, kun olmeekkikulttuurin vaikutus levittäytyi noin vuosina 1000–400 eaa. syrjäyttäen aiemmat perinteet. Andeilla jalaustinkahva-astiat säilyttivät suosionsa 1400-luvulle jaa.

## Lähteet
Dark Waters

**Dark Waters** on Delainin studioalbumi, joka on julkaistu 10. helmikuuta 2023 Napalm Recordsin kautta. Lisäksi elokuussa 2023 julkaistiin **Symphonic Dark Waters** -versio, jolla on orkesteriversioita eräistä kappaleista.

Albumi on yhtyeen ensimmäinen uusitulla kokoonpanolla, jossa on mukana yhtyeen alkuaikojen jäseniä. Albumilla vierailevat muun muassa Marko Hietala, Paolo Ribaldini ja Ruud Jolie.

## Kappaleet

## Kokoonpano
Yhtyeen kokoonpano:
* Martijn Westerholt: koskettimet
* Diana Leah: laulu
* Ronald Landa: kitarat
* Ludovico Cioffi: bassokitara
* Sander Zoer: rummut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Maailmankisat 1989

**23. [[Maailmankisat]]** järjestettiin vuonna 1989 Helsingissä 29. kesäkuuta. Kilpailupaikkana oli Olympiastadion. Promoottorina toimi Kari Wauhkonen. Kansainväliset yleisurheilukilpailut olivat Suomen Urheiluliiton (SUL) järjestämät. Kyseessä oli IAAF:n Grand Prix -sarjan 6. osakilpailu.

## Miehet

## Naiset

Kisojen parhaalle urheilijalle jaettava Timo Sarpanevan suunnitteleman kiertopalkinnon sai 10 000 metrin voittaja Italian Salvatore Antibo.

## Lähteet
*
Kholod Hawash

**Kholod Hawash** (s. 1977 Basra, Irak) on suomalais-irakilainen tekstiilitaiteilija. 

Hawash tuli Suomeen Artists at Risk -verkoston kautta vuonna 2019. Kotimaassaan hän teki lastenkirjojen kuvituksia suurille kustantamoille Irakissa.
 Hawash oli joutunut Irakissa happoiskun kohteeksi, koska oli liikkunut ilman hijabia. Hawash oli Irakista paettuaan asunut puolisonsa Saddam Jumailyn kanssa Jordaniassa ennen kuin he päätyivät Suomeen Artist At Risk -verkoston kautta.

Hawashin teoksia oli Ars-näyttelyssä vuonna 2022 ja Venetsian biennaalissa vuonna 2024. Venetsiassa oli esillä 12 puettavaa teosta.
Hänen teoksiaan on Kiasman, Emman ja HAMin kokoelmissa.

Hawash käyttää teoksissaan kierrätysmateriaaleja ja jodaleia-tilkkutekniikkaa. Hawashin äidin opettamassa perinteisessä menetelmässä tilkut ommellaan käsin.
Äiti ompeli tilkkutekniikalla uusia vaatteita vanhoista kankaista. Hawashin teoksissa käytetyt vaatteet tuovat tunnelatausta ja merkitystä.

Alkuun Hawashin tilkkutöiden aiheissa näkyi Mesopotamian taide ja sumerilainen kulttuuri. Mukaan on tullut enemmän henkilökohtaisuutta, mutta kuva-aiheet ovat silti enemmän symbolisia kuin omaelämäkerrallisia. Teemana on naisten yhteiskunnallinen tilanne ja itsenäisyyden kaipuu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Kholod Hawash instagramissa
Viuhkapomfretti

**Viuhkapomfretti** (*Pterycombus brama*) on pomfretteihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Atlantista.

## Koko ja ulkonäkö
Viuhkapomfretti kasvaa suurimmillaan 45–46 cm pitkäksi. Lajin ruumiinmuoto on pyrstöä kohden soippenevan soikea, litteä ja korkea. Kalan selkä- ja peräevät ovat pitkät ja hyvin korkeat. Rintaevät ovat pitkät ja pyrstöevä on voimakkaasti haarautunut. Viuhkapomfretin kuono on lyhyt ja tylppä ja silmät ovat suuret. Väriltään viuhkapomfretti on tumman hopeanharmaa ja evät ovat tummat.

## Levinneisyys ja elintavat
Viuhkapomfrettia tavataan lauhkeista ja lämpimistä vesistä. Sen levinneisyysalue ulottuu Atlantin itäosissa Islannista ja Norjasta Guineanlahdelle ja länsiosissa Newfoundlandista Kuubaan. Laji vaeltaa vuodenaikojen mukaan levinneisyysalueellaan paikasta toiseen. Kala on avomeren laji, ja se elää useimmiten alle 400 metrin syvyydessä.

## Lähteet
Alppimetsähiiri

**Alppimetsähiiri** (*Apodemus alpicola*) on Alpeilla elävä pieni rottaeläinten heimoon kuuluva jyrsijä, joka kuvattiin ensimmäisen kerran tieteellisesti vuonna 1952.

Alkuun alppimetsähiirtä pidettiin tavallisen metsähiiren (*A. flavicollis*) alalajina, mutta vuonna 1989 tehdyt morfologiset tutkimukset ja myöhemmät molekyylitutkimukset vahvistivat sen aseman omana lajinaan. Laji kuuluu *Sylvaemus*-ryhmään ja on läheistä sukua muun muassa idänmetsähiirelle (*A. uralensis*).

Alppimetsähiiri elää 500–2&nbsp;400 metrin korkeudella havumetsissä suosien kosteita, kivisiä alueita ja jokivarsia, joissa on matalaa kasvillisuutta. Se viihtyy avoimissa, harvahkoissa metsissä ja välttelee tiheitä rantakasvustoja. Laji on kaikkiruokainen: keväällä sen ruokavaliossa korostuvat hyönteiset, kesällä ja syksyllä hedelmät ja siemenet. Alppimetsähiiri on yöaktiivinen ja liikkuu maanpinnalla, mahdollisesti myös kaivaen. Sen ulkonäkö muistuttaa metsähiirtä, mutta sen vatsa on harmaampi, häntä pidempi ja rintakaulus vähemmän erottuva. Laji esiintyy usein samoilla alueilla muiden metsähiirilajien kanssa, jolloin sen tunnistaminen vaatii kallon mittoja tai molekyylitutkimuksia. Alppimetsähiirtä on dokumentoitu muun muassa Saksassa, Itävallassa, Ranskassa, Italiassa ja Sveitsissä, ja sen tyyppipaikkakunta on Allgäu Ostrachtalissa, Etelä-Saksassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Alppimetsähiiri (''Apodemus alpicola'')
* UniProt: Taxonomy - ''Apodemus alpicola''
Yuka Orihara

**Yuka Orihara** (jap. 折原 由佳, s. 26. kesäkuuta 2000) on japanilainen jäätanssija, joka kilpailee Suomen edustajana yhdessä parinsa Juho Pirisen kanssa. Orihara muutti Suomeen vuonna 2019 tavoitellakseen uraa jäätanssijana, sillä Japanissa jäätanssin harrastusmahdollisuudet olivat rajalliset. Hän ei saanut Suomen kansalaisuutta voidakseen edustaa Suomea talviolympialaisissa 2026.

## Ura

Orihara varttui Tokiossa, jossa hän aloitti taitoluistelun. Hän kiinnostui pariluistelulajeista jo nuorena, mutta Japanissa arvostetaan enemmän yksinluistelua, ja miesluistelijaparin löytäminen oli vaikeaa. Hän muutti 17-vuotiaana yksin Vancouveriin, Kanadaan toteuttaakseen unelmansa. Kanadassa hän luisteli kanadalaisen parin kanssa, kunnes yhteistyö päättyi keväällä 2019.

Orihara päätyi Suomeen italialaisen jäätanssivalmentaja Maurizio Margaglion avulla. Margaglio tiesi, että suomalainen Juho Pirinen oli myös vailla paria. Kesällä 2019 Orihara muutti Helsinkiin luistelemaan Pirisen kanssa. Orihara ja Pirinen osallistuivat ensimmäisen kerran taitoluistelun EM-kilpailuihin vuonna 2020, jolloin he sijoittuivat 18. sijalle. Uransa aikana he ovat jatkuvasti kehittyneet, ja vuoden 2024 MM-kilpailuissa Bostonissa he sijoittuivat 14. sijalle. Pari on tunnettu energisistä ohjelmanumeroistaan. Esimerkiksi kaudella 2023–2024 heidän rytmitanssinsa teema oli 1980-luku pop-legenda Madonnan hengessä, ja vapaatanssi pohjautui Chicago-musikaaliin.

Vuonna 2025 Yuka Orihara ja Juho Pirinen kohensivat yhteispiste-ennätystään kymmenellä pisteellä taitoluistelun EM-kilpailuissa Tallinnassa.


Tiedosto:2020 European Figure Skating Championships Yuka Orihara Juho Pirinen 2020 01 23 4173.jpg|Orihara ja Pirinen esittämässä rytmitanssiaan 2020 EM-kilpailuissa
Tiedosto:Orihara and Pirinen at the 2021 CS Finlandia Trophy.jpg|Orihara ja Pirinen 2021 CS Finlandia Trophy -kilpailussa
Tiedosto:Yuka Orihara & Juho Pirinen 2022 Finlandia Trophy.jpg|Orihara ja Pirinen loppuasennossa 2022 CS Finlandia Trophy -kilpailussa


## Suomen kansalaisuus

Taitoluistelun olympialaisissa parilajeissa molempien urheilijoiden on oltava edustamansa maan kansalaisia. Jotta Orihara voisi edustaa Suomea Milanon talviolympialaisissa 2026, hänen on saatava Suomen kansalaisuus. Tämä tarkoittaa myös Japanin kansalaisuudesta luopumista, sillä Japani ei hyväksy kaksoiskansalaisuutta.

Orihara aloitti suomen kielen opiskelun vuonna 2023 valmistautuakseen kansalaisuuden hakuprosessiin. Suomen kansalaisuuden saaminen edellyttää jatkuvaa oleskelulupaa ja kielitaidon osoittamista. Oriharan hakuprosessi alkoi syksyllä 2023. Hän ei saanut Suomen kansalaisuutta osallistuakseen 2026 talviolympialaisiin ja samalla Suomi menetti toisen jäätanssipaikkansa kisoissa.

## Henkilökohtainen elämä

Orihara asuu Helsingissä ja harjoittelee Suomen taitoluistelumaajoukkueen kanssa. Hän harrastaa tanssia. Orihara tekee vlogisisältöä elämästään Youtubeen.

## Lähteet
Patrick Surtain II

**Patrick Frank Surtain II** (s. 14. huhtikuuta 2000 Plantation, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on kulmapuolustaja. Surtain II edustaa NFL-joukkue Denver Broncosia. Ennen NFL-uraansa hän pelasi Alabaman yliopiston joukkueessa. Broncos varasi hänet ensimmäisellä kierroksella yhdeksännellä varausvuorolla . Toukokuussa 2021 Surtain II teki tulokassopimuksen Broncosin kanssa. Syyskuussa 2024 Surtain II teki Broncosin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 96 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Hänet on valittu kolme kertaa Pro Bowl -tähdistöotteluun ja kaksi kertaa ensimmäiseen All-Pro-tähdistöjoukkueeseen. Kaudella 2024 hänet valittiin NFL:n parhaaksi puolustajaksi. Surtain II on pelannut 66 NFL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hänellä on yhteensä 232 taklausta, 11 syötönkatkoa ja kaksi syötönkatkon palautuksella tehty touchdownia, 47 puolustettua heittoa, kaksi aiheutettua rähmäystä ja yksi rähmäyksen palautus. Surtain II on pelannut yhden  ottelun. Tässä ottelussa hänellä oli yhteensä viisi taklausta. Uran tilastot päivitetty kauden 2024 jälkeen.

## Lähteet
Puoluelehti

**Puoluelehti** on jonkin puolueen hallinnassa oleva lehti. Perinteisesti puoluelehden julkaisema sisältö on tukenut puolueen poliittisia näkemyksiä.

## Puoluelehdet Suomessa
Puoluelehdillä oli merkittävä rooli suomalaisessa yhteiskunnassa 1900-luvun alussa ja monet puolueista syntyivät puoluelehtien ympärille. Työväenpuolueiden lehdet tunnettiin myös nimellä työväenlehti.

Aikanaan puoluelehdistön asema oli vahva, ja valtaosa sanomalehdistä oli julistautunut jonkin puolueen äänenkannattajaksi. Puoluelehtien asema alkoi heikentyä hiljalleen toisen maailmansodan jälkeen.

Suomessa puoluelehdistön harveneminen alkoi 1980-luvulla, kun monet maakuntalehdet alkoivat luopua puoluesidonnaisuuksistaan. Myös monien maakuntien kakkos- ja kolmoslehdet alkoivat kadota. Puoluelehdistön harvenemista edisti vuonna 2014 lakkautettu puolueiden viestintätuki, joka sulautettiin osaksi puoluetukea.

Muutosten myötä osa puolueista on lakkauttanut puoluelehtiään tai karsinut voimakkaasti niiden ilmestymistä. Vihreät lakkautti puoluelehtensä Vihreän Langan vuonna 2019. Suomen Keskusta lakkautti *[[Suomenmaa]]n* paperilehden vuonna 2023, jonka jälkeen se jatkoi ilmestymistä verkkojulkaisuna.

## Suomalaisia puoluelehtiä

* Kansallinen Kokoomus: *[[Nykypäivä]]*, *[[Verkkouutiset]]*
* Perussuomalaiset: *[[Perussuomalainen]]*, *[[Suomen Uutiset (verkkolehti)|Suomen Uutiset]]*
* Suomen Keskusta: *[[Suomenmaa]]*
* Suomen Sosialidemokraattinen Puolue: *[[Demokraatti (lehti)|Demokraatti]]*
* Vasemmistoliitto: *[[Kansan Uutiset]]*

## Katso myös
* Luettelo suomalaisten puolueiden pää-äänenkannattajista

## Lähteet
Marisa Jordan

**Marisa Jordan** (s. 6. elokuuta 2000) on yhdysvaltalainen jalkapallomaalivahti, joka on pituudeltaan 188-senttimetrinen. Hän on edustanut koko peliuransa vuodesta 2022 NWSL-sarjassa pelaavaa North Carolina Couragea. Jordan on voittanut seurassa kahdesti NWSL Challenge Cupin vuosina 2022 ja 2023.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Farbod Mehrabkhani

**Farbod ”Comedyfabe” Mehrabkhan**i (s. 1987 Iran) on suomalais-iranilainen koomikko, sisällöntuottaja ja esiintyjä. Hän on tullut tunnetuksi erityisesti sosiaalisen median huumorivideoistaan ja stand up -esityksistään, joissa käsitellään arjen ilmiöitä, työelämää ja maahanmuuttajuutta.

## Tausta
Mehrabkhani syntyi Iranissa ja muutti perheensä kanssa vuonna 1998 pakolaisina Turkkiin. Vuonna 1999 perhe sai turvapaikan Suomesta ja sijoitettiin Tornioon. Vuonna 2001 he muuttivat Tampereelle, kun Mehrabkhanin äiti aloitti sairaanhoitajaopinnot. Vuonna 2006 Mehrabkhani muutti Vantaalle jatkaakseen opintojaan. Vuonna 2015 hän valmistui Laurean ammattikorkeakoulusta tradenomiksi .

Hän osallistui Big Brother -televisio-ohjelmaan vuonna 2007.

## Ura
Mehrabkhani aloitti komiikkaan keskittyvän sisällöntuotannon sosiaalisessa mediassa vuoden 2022 jälkeen, erityisesti TikTokissa ja Instagramissa nimellä ComedyFabe. Hänen huumorinsa käsittelee muun muassa kieltä, suomalaisuutta ja maahanmuuttajien kokemuksia.

Hän on esiintynyt stand up -klubeilla ja tapahtumissa eri puolilla Suomea. Hän on ollut mukana myös ”Suomen hauskimmat mamut” -kiertueella, ja on perustanut Itäkeskuksessa toimivan monikulttuurisen stand up -klubin ”Itäkuskus”. Vuonna 2023 hän esiintyi muun muassa Boliden Harjavallan 100-vuotisjuhlassa. Häntä on kutsuttu esiintymään moniin yritys- ja kulttuuritapahtumiin.

## Julkisuus
Mehrabkhanista on tehty juttuja suomalaisissa tiedotusvälineissä, kuten Yleisradio, MTV3, Helsingin Sanomat, Ilta-Sanomat, Aamulehti, Turun Sanomat, AKT-lehti, Helsingin Uutiset . Häntä on kuvattu uuden sukupolven koomikkona, joka tuo esiin monikulttuurista näkökulmaa suomalaisessa yhteiskunnassa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://www.comedyfabe.fi, kotisivut
* https://www.amusa.fi/varo-asenneongelmaa-ja-kielioppivirheita-suomen-hauskimmat-mamut-mebe-ja-fabe-stand-kiertueelle. Varo asenneongelmaa ja kielioppivirheitä! – Suomen hauskimmat mamut Mebe ja Fabe stand up -kiertueelle syyskuussa
Ilja Lavrov

**Ilja Mihailovitš Lavrov** (, 2. elokuuta 1917 Novonikolajevsk – 17. lokakuuta 1982 Novosibirsk) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Ilja Lavrov valmistui Novosibirskin teatteriopistosta vuonna 1936 ja työskenteli näyttelijänä eri puolilla Neuvostoliittoa. Hänen ensimmäinen kertomuksensa ilmestyi vuonna 1952 ja ensimmäinen kertomuskokoelma *Notšnyje storoža* (”Yövartijat”) Tšitassa vuonna 1955.

Lavrov kuvaa kertomuksissaan ja romaaneissaan romanttisesti ja lyyrisesti tavallisia ihmisiä. Hänen tunnetuin teoksensa on pienoisromaani *Vstretša s tšudom* (”Kohtaus ihmeen kanssa”, 1961), jonka pohjalta tehtiin ooppera ja elokuva.

## Suomennettu teos
* *Tyttö ja pihlaja: pienoisromaani* (*Devotška i rjabina*). Suom. Matti Mazajev. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1960.

## Lähteet
Clare Gagne

**Clare Wilson Gagne** (s. 22. helmikuuta 2000) on yhdysvaltalainen jalkapallomaalivahti, joka on pituudeltaan 183-senttimetrinen. Hän on edustanut vuodesta 2025 NWSL-sarjassa pelaavaa Kansas City Currentia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Suzi Sabotage

**Suzi Sabotage** on suomalainen laulaja ja lauluntekijä, joka on tunnettu samannimisenä darkwave -sooloartistina. Hänen levy-yhtiönsä on saksalainen **Out Of Line Music**. Hänen tyyliään on kuvailtu dark coldwaveksi ja synth punkiksi. Toisinaan hänen kappaleissaan voi kuulla kansanmusiikin piirteitä, kuten kanteletta..

Hänen tunnetuimpiin julkaisuihinsa lukeutuvat singlet *Persona Non Grata* ja *Nazi Goths, Fuck Off*, joista jälkimmäisestä on tehty lukuisia remix- ja cover-versioita Hän on tehnyt yhteistyötä yhdysvaltalais-eurooppalaisen **Corlyx**-yhtyeen kanssa (single *Kill Cave*).

Hän on myös tunnettu järjestämistään humanitaarisista hyväntekeväisyyskeräyksistä, kuten kokoelma-albumista **Goths For [[Palestiina|Palestine]]**, julkaistu marraskuussa 2024, johon osallistuivat lukuisat post-punk -yhtyeet.

Vuodesta 2020 hänellä on ollut kiertueita kahdella mantereella, Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Hän on soittanut seitsemässä Euroopan maassa, mukaan lukien goottimusiikin festivaaleilla kuten Plage Noiressa, tehnyt maanlaajuisen kiertueen Yhdysvalloissa ja soittanut kahdessa Meksikon kaupungissa.

## Diskografia

* *Love at First Bite* (Single, July 2023)

* *Oodi surulle* (Single, October 2022)

* *I Am the Storm* (Single, July 2022)

* *Nazi Goths, Fuck Off* (Single, August 2021)

* *Postmodern Dystopia* (Albumi, May 2021)

* *Frenzy* (Single, October 2020)

* *They Can't Breathe* (Single, June 2020)

* *Persona Non Grata* (Single, May 2020)

## Lähteet
Hailie Mace

**Hailie Jenae Mace** (s. 24. maaliskuuta 1997 Ventura, Venturan piirikunta, Kalifornia) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 170-senttimetrinen ja on edustanut seuratasolla vuodesta 2021 NWSL-sarjassa pelaavaa Kansas City Currentia. Hän on kerännyt huhtikuuhun 2025 mennessä 82 sarjaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. Maajoukkuetasolla Mace on edustanut vuodesta 2018 Yhdysvaltain naisten A-maajoukkuetta. Hän on pelannut huhtikuulle 2025 mennessä yhdeksän aikuisten maaottelua.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Elizabeth Ball

**Elizabeth Rose Ball** (s. 20. lokakuuta 1995) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 168-senttimetrinen ja on edustanut vuodesta 2021 NWSL-sarjassa pelaavaa Kansas City Currentia.

Ball pelasi vuodet 2018–2019 nykyisen joukkueensa kanssa samassa sarjassa pelaavassa Portland Thornsia, jossa hän keräsi nimiinsä 23 sarjaottelua. Vuoden 2020–2021 hän edusti Utah Royalsia ja pelasi joukkueessa neljä sarjaottelua. Nykyisessä seurassaan hän on pelannut huhtikuuhun 2025 mennessä 76 sarjaottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla