open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
De profundis

**De profundis** (Syvyydestä minä huudan sinua, Herra) on Raamatun Psalmien kirjan psalmi 130 (latinankielisen Vulgata-käännöksen numeroinnin mukaan psalmi 129).

## Jumalanpalvelusteksti
Psalmia 130, joka tunnetaan myös latinankielisellä nimellä ”De profundis” alkusanojen mukaan, on käytetty kristillisen kirkon jumalanpalveluksissa, hetkipalveluksissa ja osana hautajaisiin liittyviä rukouksia. Katolisen kirkon messussa vainajien puolesta se on yksi vuoropsalmeista ja se on kuulunut myös Kaikkien sielujen päivään liittyvänä psalmina sekä paastonaikaan liittyvänä psalmina. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon evankeliumikirjassa osa psalmia 130 on neljännen adventtisunnuntain psalmi ja sitä voidaan käyttää psalmina hautaan siunaamisessa. Ruotsin kirkon evankeliumikirjassa se on 2. paastonajan sunnuntain psalmiteksti ja se voidaan lukea hautausjumalanpalveluksessa yhtenä raamantuntekstinä.

Psalmi 130 on yksi ns. katumuspsalmeista, jotka ovat psalmit 6, 32, 38, 51, 102, 130 ja 143.

;Psalmi 130 ”De profundis” latinaksi
:1 De profundis clamavi ad te, Domine
:2 Domine, exaudi vocem meam. Fiant aures tuae intendentes in vocem deprecationis meae.
:3 Si iniquitates observaveris, Domine, Domine, quis sustinebit?
:4 Quia apud te propitiatio est; et propter legem tuam sustinui te, Domine. Sustinuit anima mea in verbo eius:
:5 speravit anima mea in Domino.
:6 A custodia matutina usque ad noctem,speret Israël in Domino.
:7 Quia apud Dominum misericordia, et copiosa apud eum redemptio.
:8 Et ipse redimet Israël ex omnibus iniquitatibus eius.

## De profundis-sävellyksenä
Useat säveltäjät ovat käyttäneet De profundis -psalmin tekstiä sävellyksissään joko sellaisenaan tai muokattuna.

Johann Sebastian Bach on säveltänyt kaksi kantaattia, joiden teksti pohjautuu psalmiin 130 (BWV 38, koraalikantaatti Martti Lutherin psalmin 130 pohjalta kirjoittaman virren ”Aus tiefer Not schrei ich zu dir” mukaan) sekä (BWV 131, *Aus der Tiefen rufe ich, Herr, zu dir*).

### Psalmin tekstin säveltäjiä
* Marc-Antoine Charpentier (H.156, H.189, H.212, H.213-H.213 a, H. 232, H.211, H.222;
* Felix Mendelssohn
* Henry Purcell
* Wolfgang Amadeus Mozart (KV 93)
* Michel-Richard Delalande (S23)
* Arvo Pärt

;Suomalaisia säveltäjiä
* Bengt Johansson (1976)
* Kaj-Erik Gustafsson
* Kari Rydman
* Leevi Madetoja (1925)
* Sulo Salonen (1972)
* Jussi Chydenius  (2015) 

## Lähteet
Vaplite

**Vaplite** () eli **Vilna akademija proletarskoji literatury** () oli kirjailijajärjestö, joka vaikutti Harkovassa 1925–1928. Vaplite hyväksyi kommunistipuolueen viralliset vaatimukset mutta samalla omaksui riippumattoman asenteen kirjallisuuspoliittisissa kysymyksissä ja tuki vuosien 1925–1928 kirjallisuuskeskustelussa Mykola H’vylovyitä.

Vaplite syntyi, kun kirjailijaryhmä Hart hajaantui erimielisyyksiin ryhmän linjasta. Osa kirjailijoista siirtyi taiteellisuutta korostavan H’vylovyin kanssa perustamaansa Vapliteen, osa Ukrainan proletaarikirjailijoiden yhdistykseen.

Vapliten tavoitteena oli uusi ukrainalainen kirjallisuus, jota loisivat kirjailijat, jotka ottaisivat oppia länsieurooppalaisen kulttuurin mestariteoksista. Stalinin mielestä se oli petos puolueen tavoitteita kohtaan ja pyrkimystä etääntyä Moskovasta. Mykola H’vylovyi oli järjestön todellinen johtohahmo, mutta virallinen puheenjohtaja oli aluksi Myh’ailo Jalovyi (Julijan Špol) ja hänen jälkeensä Mykola Kuliš. Vaplite julkaisi vuonna 1926 lähinnä kirjallisia ongelmia käsittelevän kirjallisen kalenterin sekä viisi numeroa *Vaplite*-nimistä aikakausjulkaisua (1927). Uusklassikot, heistä varsinkin Mykola Zerov sekä monet muut ukrainalaiset kirjailijat, tukivat sitä.

Järjestö ja H’vylovyi saivat kritiikkiä sekä kirjallisilta kilpailijoilta että Ukrainan johdosta ja puolueen taholta. Erityisen ankaraa arvostelua sai Vapliten aikakauskirjassa julkaistu H’vylovyin romaanin ensimmäinen osa *Valdšnepy*. Lehden viimeinen, kuudes, numero takavarikoitiin kirjapainosta, ja yhdistys hajosi. Jäsenistö jatkoi toimintaa *[[Literaturnyi jarmarok]]* -nimisen lehden piirissä ja Prolitfront-ryhmässä.

## Lähteet
Biddeford

**Biddeford** on kaupunki Mainen osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 22&nbsp;552 vuonna 2020. Kaupunki sijaitsee Yorkin piirikunnassa ja on sen suurin kaupunki. Biddeford on viereisen Sacon kaupungin ”Twin City” eli kaksoskaupunki.

## Väestö
Vuonna 2020 Biddefordin 22&nbsp;552 asukkaasta valkoisia oli 90,5&nbsp;%, mustia 2,5&nbsp;%, aasialaisia 2,8&nbsp;% ja alkuperäisasukkaita 0,1&nbsp;%.  Vuonna 2019 15,3&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 4,7&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Kuvia kaupungista

Kuva:BiddefordME MainStreetHD 1.jpg
Kuva:Saco River harbor Biddeford Maine.jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kainuun Musiikkijuhlat

**Kainuun Musiikkijuhlat** on Kajaanissa järjestettävä festivaali. Tapahtumaa on aiempina vuosina järjestetty aivan keskustassa Kruunupuodinmäellä, mutta sittemmin siirretty Kajaanihallin ja Kaupunginlammen ympäristöön. Ensimmäisen kerran festari järjestettiin vuonna 2014. Tapahtumaa on järjestetty niin 2- kuin 3 päiväisenäkin.

Vuonna 2022 tapahtuma uudistui täysin ja siirtyi uuden järjestäjän Nordic Live Productions Oy:n alle. Yritys on tunnettu muun muassa Solar Sound Festivalin, Aura Festin sekä Vaasa Festivalin järjestäjänä.   

Vuoden 2024 tapahtuma järjestettiin 16.-17.8.2024.   

## <small>Esiintyjät</small>
* Ensimmäisenä vuonna 2014 tapahtumassa oli esiintymässä: Cheek, Jenni Vartiainen, Haloo Helsinki, Sanni, Michael Monroe, Apulanta, Kotiteollisuus, Klamydia, SoulHealer, Yö, Happoradio, Irina, Dingo ja Janna

* Seuraavana vuonna 2015 tapahtumassa nähtiin: Haloo Helsinki, Popeda, JVG, Jari Sillanpää, Marika&Elias, Elastinen, Sleepy Sleepers, Yö, Paula Koivuniemi ja Neljä Ruusua, Robin, Jonne Aaron, Maija Vilkkumaa, Viikate sekä Spekti ja Happoradio.

* Vuoden 2016 kattaus oli: Atomirotta, Nikke Ankara, SANNI, Cheek, Antti Reini, Ile Kallio Big Rock Band, Neljänsuora, Viikate, Kaija Koo, Janne Ordén, Mäkki, Egotrippi, Von Hertzen Brothers, Michael Monroe, Juha Tapio 

* Vuonna 2017 esiintymässä nähtiin: JVG, Mikael Gabriel, Chisu, Ellinoora, Vesala, Suvi Teräsniska, Disco Ensemble, Poets Of The Fall, Klamydia, Anna Puu, Erin, Teflon Brothers, Tuure Kilpeläinen & Kaihon Karavaani ja Nikke Ankara

* Vuonna 2018 esiintymässä nähtiin: Sparzanza, Von Hertzen Brothers, Poets Of The Fall, Lauri Tähkä, Ellinoora, Arttu Wiskari, Olavi Uusivirta, Aste, Mikael Gabriel, Gasellit, Pete Parkkonen sekä Laura Voutilainen.

* Vuonna 2021 tapahtuma jouduttiin peruuttamaan Korona pandemian vuoksi.''

* Vuonna 2022 tapahtumassa nähtiin: Apulanta, Arttu Wiskari, SANNI, Sonata Arctica, Ressu Redford, J. Karjalainen, Abreu, BESS, Olli Halonen, Jannika B, DJ ICE K, Haloo Helsinki, JVG, Vesala, Behm, Petri Nygård, Marco Hietala, Erin, Viivi sekä Ida Paul & Kalle Lindroth.
* Vuonna 2023 tapahtumassa nähtiin: Viivi, Maija Vilkkumaa, Anna Puu, Samu Haber, Portion Boys, Aikakone, Pasi & Anssi, Petri Nygård, DJ Ice K, Happoradio, Inna, Ressu Redford, Erika Vikman, Lauri Tähkä, Indica, Kuumaa sekä Basic Element.
* Vuonna 2024 tapahtumassa nähtiin: JVG, Haloo Helsinki!, Teflon Brothers, Petri Nygård, Ressu Redford, Kuumaa, Lauri Haav, Janna Hurmerinta, Spekti, Tommi Läntinen.

## Lähteet
* Kainuun Musiikkijuhlat: Etusivu Viitattu 15.4.2022.
* Facebook: Kainuun Musiikkijuhlat 2018 - KaMu Festival Viitattu 15.4.2022.
* Tapahtumaloma.fi: Kainuun Musiikkijuhlat 2015  Viitattu 15.4.2022.
* Tiketti: Kainuun Musiikkijuhlat julkaisi loput artistikiinnityksensä - Uutiset Viitattu 15.4.2022.
Choi Doo-ho

**Choi Doo-ho** (; s. 10. huhtikuuta 1991 Gumi) on eteläkorealainen höyhensarjan vapaaottelija. Hän on otellut UFC:ssä vuodesta 2014. Choin ottelu Cub Swansonia vastaan palkittiin vuoden 2016 parhaana vapaaotteluna, lisäksi se päätyi UFC Hall of Fameen historian yhtenä parhaimpana otteluna.

## Saavutukset
;UFC
*Illan suoritus (kahdesti, vs. Sam Sicilia, Thiago Tavares)
*Illan kamppailu (kolmesti, vs. Cub Swanson, Jeremy Stephens, Charles Jourdain)

## Muualla
Choi on pelattavana hahmona vapaaottelupeleissä *[[EA Sports UFC 2]]* (2016), *[[EA Sports UFC 3]]* (2018) ja *[[EA Sports UFC 4]]* (2020).

## Lähteet
Saco (Maine)

**Saco** on kaupunki Mainen osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 20&nbsp;381 vuonna 2020. Kaupunki sijaitsee Yorkin piirikunnassa. Saco on viereisen Biddefordin kaupungin ”Twin City” eli kaksoskaupunki.

## Väestö
Vuonna 2020 Sacon 20&nbsp;381 asukkaasta valkoisia oli 93,0&nbsp;%, aasialaisia 1,1&nbsp;%, mustia 0,7&nbsp;% ja alkuperäisasukkaita 0,1&nbsp;%.  Vuonna 2019 9,7&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 5,3&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Kuvia kaupungista

Kuva:John R. Andrews Bridge, Eastern Trail, East Coast Greenway.jpg
Kuva:Saco River in Camp Ellis Maine 2013-11-30 12-02.jpg|


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Thomas Almeida

**Thomas Almeida** (s. 31. heinäkuuta 1991 São Paulo) on brasilialainen kääpiösarjan vapaaottelija. Hän on voittanut Legacy FC:n kääpiösarjan mestaruuden, jonka jälkeen Almeida otteli UFC:ssä vuosina 2014–2021.

## Saavutukset
;MMA Super Heroes
*Kääpiösarjan mestaruus (kerran)

;Legacy Fighting Championship
*Kääpiösarjan mestaruus (kerran)

;UFC
*Illan suoritus (neljästi, vs. Yves Jabouin, Brad Pickett, Anthony Birchak, Albert Morales)
*Illan kamppailu (kerran, vs. Tim Gorman)

## Muualla
Almeida on pelattavana hahmona vapaaottelupeleissä *[[EA Sports UFC 2]]* (2016), *[[EA Sports UFC 3]]* (2018) ja *[[EA Sports UFC 4]]* (2020).

## Lähteet
Kasper Reiher

**Kasper Reiher** eli **Casper Caspersson Reiher, Jr.** (1580–1621) oli Helsingin rikkaimpia porvareita ja toimi Helsingin kaupungin pormestarina vuosina 1614–1620. Hän oli syntynyt Tallinnassa, missä hän myös kuoli. Reiherin vanhemmat olivat Casper Reiher ja Anna Strahlborn. Hänen puolisonsa oli Märta Larsdotter. Reiher kävi ulkomaankauppaa lyypekkiläisten kanssa ja omisti maata Helsingin ympäristössä Töölössä, Otaniemessä ja Mäkkylässä. Hän osallistui Helsingin maapäivien järjestelyihin vuonna 1616 ja edusti Helsingin porvareita vuoden 1617 valtiopäivillä. Reiherin mukaan on nimetty Helsingin Laajasalon Reiherintie, koska Reiherillä oli omistuksia myös Tullisaaressa.

## Lähteet
Kati Royle

**Kati Royle** on suomalainen käsikirjoittaja, käsikirjoituskonsultti ja dramaturgi joka on asunut pitkään Englannissa. Hän tehnyt käsikirjoituksen muun muassa *[[Poikani Joel]]* -televisiosarjaan. Hänen uransa alkoi Tampereen yliopiston yleisen kirjallisuustieteen draamalinjalle kirjoitetusta, TV-sarja ''Twin Peaksin'' dramaturgiaan keskittyneestä Pro gradu-tutkielmasta (1994). Royle aloitti Kolmostelevisiolla 1995 ulkomaisten ohjelmien ostajana ja kotimaisen draaman tuottajana. Vuonna 1996 hän siirtyi itsenäiseksi käsikirjoittajaksi ja käsikirjoituskonsultiksi, pääasiakkainaan MTV3 (2004–2015) ja Elisa Viihde (2016–). Elisa Viihteen vastaava dramaturgi Royle on ollut vuodesta 2021.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
*  Vieraina Markus Selin, Kati Royle ja Juho Kuosmanen.
Erik Ullenhag

**Erik Ullenhag** (s. 20. heinäkuuta 1972 Uppsala) on ruotsalainen juristi, liberaalin puolueen poliitikko ja diplomaatti. Hän on ollut Ruotsin Israelin-suurlähettiläs vuodesta 2020, sitä ennen hän oli suurlähettiläänä Jordaniassa. Hän oli Ruotsin integraatioministeri vuosina 2010–2014.

Ullenhag on istunut useaan otteeseen valtiopäivillä ja toiminut siellä puolueensa ryhmänjohtajana, hän oli myös puolueensa toinen varapuheenjohtaja vuosina 2010–2016. Vuosina 1997–1999 hän johti puolueensa nuorisojärjestöä. Keväällä 2019 hän ilmoitti pyrkivänsä liberaalien puheenjohtajaksi, mutta vetäytyi kisasta, kun Nyamko Sabunin valinta alkoi näyttää varmalta.

## Yksityiselämä
Ullenhagin isä Jörgen Ullenhag oli myös liberaalien (kansanpuolueen) poliitikko ja istui valtiopäivillä vuosina 1976–1985.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Erik Ullenhag'' Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla
Emmi Hannuniemi

**Emmi Hannunniemi** (s. 13. marraskuuta 1999) on suomalainen pesäpalloilija. Hannunniemi edustaa Superpesiksessä pelaavaa Hyvinkään Tahkoa. Hänen kasvattajaseuransa on Tyrnävän Tempaus. Hannunniemi siirtyi Tahkoon kaudeksi 2022 Siilinjärven Pesiksestä. Hän pelaa ulkokentällä lukkarina. Hannuniemi on pelannut 42 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä hän on lyönyt kaksi kunnaria ja viisi tavallista juoksua, tuonut 13 juoksua ja kerännyt sata kärkilyöntipistettä. Hannunniemi on pelannut kahdeksan Superpesiksen alempien pudotuspelien ottelua. Näissä hän on kerännyt 15 kärkilyöntipistettä. Tilastot päivitetty ennen kauden 2022 alkua.

## Lähteet
Stéphane Tarnier

**Étienne (Stéphane) Tarnier** (29. huhtikuuta 1828 Aiserey – 23. marraskuuta 1897 Pariisi) oli ranskalainen lääkäri ja obstetriikan eli synnytysopin kehittäjä.

Tarnier aloitti lääketieteen opinnot Dijonissa, minkä jälkeen hän muutti Pariisiin vuonna 1852. Hänen väitöskirjansa aiheena oli synnytyskuume, ja se sai aikanaan suurta tunnustusta. Hän toimi Pariisin äitiyssairaalan pääkirurgina. Vuonna 1867 hän sai synnyttäjille omat huoneet. Tämän jälkeen vuosien 1870 ja 1880 välillä kuolleisuus oli 2,32 prosenttia, kun aiemmin vuosien 1858 ja 1870 välillä se oli ollut 9,3 prosenttia. Tarnier kehitti myös uudenlaisen synnytyspihdin vuonna 1877. Lisäksi hän kehitti apulaisensa kanssa keskoskaapin, joka soveltui alle 2 kg painoiselle keskoselle. Tarnierille pystytettiin muistomerkki Pariisiin Avenue de l'Observatoiren ja rue d'Assas -katujen kulmaan, jossa sijaitsi Tarnierin sairaala.


Tiedosto:Obstetric forceps, Tarnier's Wellcome M0001493.jpg|Tarnierin kehittämät synnytyspihdit
Tiedosto:Bas-relief Tarnier.JPG|Tarnierin muistomerkki entisen Tarnierin sairaalan seinässä


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Admiral Nahimov (1986)

**Admiral Nahimov** (, maaliskuuhun 1992 *Kalinin* ) on Venäjän laivaston Orlan-luokan ydinkäyttöinen risteilijä, joka valmistui Neuvostoliiton laivastolle 1980-luvulla. 

## Valmistus

Alus tilattiin Itämeren telakalta Leningradista, missä köli laskettiin toukokuussa 1983. Alus laskettiin vesille 26. huhtikuuta 1986 ja valmistui 30. joulukuuta 1988 nimellä *Kalinin*.

## Palvelus
Maaliskuussa 1992 alus nimettiin uudelleen *Admiral Nahimoviksi*. Vuonna 1997 se siirrettiin telakalle, missä työt alkoivat kesäkuussa 2013. Aluksen odotettiin palaavan palvelukseen 2022. Alus ei ollut palannut palvelukseen vielä heinäkuussa 2025, mutta sen korjausten sanottiin olevan valmiita ja aluksen tehneen koepurjehduksia.

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Mo Dao Zu Shi

**Mo Dao Zu Shi** (kiin. 魔道祖师, *Mó Dào Zǔ Shī*; "Demonisen polun (dao) perustaja") on kiinalainen Mo Xiang Tong Xiun kirjoittama romaani. Se julkaistiin alun perin vuosina 2015–2016 Jinjiang Wenxuecheng -nimisellä verkkosivulla. Vuonna 2016 se sai ensimmäisen paperipainoksen, jolloin se julkaistiin perinteisillä merkeillä. Tarina on wuxia ja xianxia -tyylilajeihin kuuluvaa fantasiaa, joka sijoittuu kiinalaiseen historiaan perustuvaan fantasiamaailmaan. Sitä asuttavat kultivointiklaanit, jotka pyrkivät saavuttamaan kuolemattomuuden. Tarinan päähenkilö Wei Wuxian poikkeaa tavalliselta kultivoinnin tieltä luoden Mo Daon, demonisen polun. Lisäksi romaani kuuluu danmei-lajityyppiin, joka on kiinalainen vastine boys' lovelle: tyypillisesti naisten kirjoittamia tarinoita, jotka kuvaavat mieshahmojen välistä romanssia.

Romaani on noussut suosioon Kiinassa, ja siitä on tehty kolmikautinen animaatiosarja, näytelty sarja The Untamed, manhua-sarjakuva sekä kuunnelma. Animaatiosarjan kaksi ensimmäistä kautta ovat nähtävissä Suomessa Youtubessa ja The Untamed -sarja on Youtubessa ja Netflixissä.

## Julkaisu
Kirjailija Mo Xiang Tong Xiu julkaisi romaanin alun perin omakustanteisena Jinjiang Wenxuecheng -nimisellä romaanien julkaisuverkkosivustolla. Sen alkuperäiskieli verkkojulkaisussa on yksinkertaistetuilla merkeillä kirjoitettu mandariinikiina. Perinteisillä merkeillä julkaistiin paperiversio ennen yksinkertaisia merkkejä. Lisäksi teos on käännetty burmaksi, englanniksi, japaniksi, koreaksi, portugaliksi, saksaksi, thaiksi, unkariksi, venäjäksi ja vietnamiksi. Pituutensa vuoksi romaani on yleensä julkaistu useammassa osassa. Englanninkielisen julkaisun nimi on "Grandmaster of Demonic Cultivation", ja se on jaettu viiteen osaan.

## Sovitukset
Mo Dao Zu Shista tehtyä manhua-sarjakuvaa julkaisee KuaiKan Manhua. Sarjakuvan julkaisu alkoi vuonna 2017. Kuunnelman julkaisi Polar Penguin Studios kolmena tuotantokautena vuosina 2018–2019 MissEvan -nimisessä verkkopalvelussa. Kuunnelman suuri suosio johti myös japaninkielisen kuunnelman julkaisuun. Japaninkielisen version tuotti BraveHearts, ja se julkaistiin MissEvanin lisäksi MiMiFM -sivustolla vuodesta 2020.

Tencent Penguin Picturesin ja B.C May Picturesin tekemä, kolmikautinen animaatiosarja julkaistiin vuosina 2018–2021. Siinä on yhteensä 35 jaksoa. Lisäksi vuonna 2019 julkaistiin Tencent Penguin Picturesin ja New Style Median tuottama näytelty draamasarja The Untamed, jossa on yhteensä 50 jaksoa.

## Vastaanotto
Romaani sai korealaisen kustantajan Ridibooksin "Nousevan tähden palkinnon" vuonna 2019. Englanninkielinen julkaisu nousi The New York Times Best Seller listille.

Myös Mo Dao Zu Shin sovitukset ovat keränneet useita palkintoja. Manhuan ja animaation lisäksi palkintoja sai The Untamed -TV-sovitus, joka oli yksi vuoden 2019 suosituimmista kiinalaisista draamasarjoista. Kirjailijan kanssa läheisessä yhteistyössä tehty kuunnelma oli suuri menestys, jota kehuttiin juonesta ja ääninäyttelijöiden roolisuorituksista. Kuunnelmalla on yli 500 miljoonaa kuuntelukertaa.

## Lähteet
Lukjanivskan metroasema

**Lukjanivska** () on yksi Kiovan metron asemista. Se avattiin 30. joulukuuta 1996.

## Galleria

Kuva:Lukianivska metro station Kiev 2010 05.jpg|Aseman liukuportaat
Kuva:Lukyanovskaya1.jpg|Aseman lippuhalli


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dorohožytšin metroasema

**Dorohožytši** () on yksi Kiovan metron asemista. Se avattiin 30. maaliskuuta 2000.

## Galleria

Kuva:Stamp of Ukraine s1083.jpg|Asema postimerkissä
Kuva:Dorohozhychi metro station Kiev 2010 04.jpg|Asemalaituri


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Karl Alfred Welin

**Karl Alfred Welin** (15. toukokuuta 1868 Tuusula – 14. marraskuuta 1955) oli suomalainen liikemies, joka omisti helsinkiläisen Brondinin kahvilan 1910- ja 1920-luvuilla.

Welin kävi koulunsa Heinolassa ja sen jälkeen kauppakoulun Helsingissä. Hän aloitti liikemiehen uransa ostettuaan Kärkölän kirkonkylässä sijainneen Fontenin kauppaliikkeen vuonna 1890. Seuraavana vuonna Welin osti John Bohmin kauppaliikkeen Järvelän asemalta ja hän harjoitti sitten tukku- ja vähittäiskauppaa. Welin toimi myös puutavaraliikemiehenä ja hän laajensi liiketoimiaan hankkimalla sahalaitoksen Lappilan kylästä. Vuosina 1899–1900 Welin rakensi toisen sahalaitoksen Tohmajärvelle ja osti sieltä Joukolan maatilan. Vuonna 1911 Welin myi Joukolan tilan ja sahalaitokset *Tohmajärvi Oy*:lle, jonka toimitusjohtajana hän oli vuoteen 1918 saakka.

Welin muutti 1909 Helsinkiin ja osti sieltä K. M. Brondinin konditorialiikkeen. Sen jälkeen kun liike muutettiin osakeyhtiöksi Welin oli liikkeen toimitusjohtajana vuoteen 1928 saakka.  Hän omisti myös Toiminimi K. A. Welinin tukkuliikkeen ja kun tämä liike muutettiin osakeyhtiöksi nimellä *Ab K. M. Welin Oy Welin* hän oli liikkeen toimitusjohtajana vuoteen 1928 saakka. Welin oli mukana perustamassa Suomen Käsityöläis-Osakepankkia ja oli pankin hallintoneuvoston jäsenenä. Hän käynnisti Kalastajatorpan ravintolan toiminnan ja oli mukana perustamssa muun muassa Maakauppiaitten Oy:tä, Leipurien Tukkuliike Oy:tä ja Ab Putkijohto Oy:tä.

## Lähteet
Osokorkyn metroasema

**Osokorky** () on yksi Kiovan metron asemista. Se avattiin 30. joulukuuta 1992.

## Galleria

Kuva:Osokorky Metro Station Kiev 2011 09.JPG|Aseman lippuhalli
Kuva:Osokorky Metro Station Kiev 2011 01.JPG|Asemalaituri vuonna 2010


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Joseph Pathalil

**Joseph Pathalil** (26. tammikuuta 1937 – 14. huhtikuuta 2022) oli intialainen roomalaiskatolinen piispa.

Pathalil syntyi Intiassa ja vihittiin papiksi vuonna 1963. Hän palveli Udaipurin roomalaiskatolisen hiippakunnan piispana vuodesta 1984 eläkkeelle jäämiseensä vuonna 2012.

## Lähteet
AWay

**aWay** on Waltarin solistin Kärtsy Hatakan toinen sooloalbumi, joka julkaistiin 19. syyskuuta 2014.
## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet
Werner Olof Helander

**Werner Olof Helander** (16. huhtikuuta 1882 Pietarsaari – 11. heinäkuuta 1949) oli suomalainen Nobel-Standard Oy:n (Esso) toimitusjohtaja.

Helanderin isä oli perämies Olof Helander. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta reaalilyseosta  1901 ja hän opiskeli sitten kieliä Helsingin yliopistossa 1901–1903. Helander teki opintomatkan Venäjälle 1902 ja myöhemmin Ruotsiin, Tanskaan ja Saksaan.

Helander oli A. Parviainen & Co:n palveluksessa Helsingissä 1902–1911. Hän oli Nobelin Petroliumituonti Oy:n konttoripäällikkönä 1911–1920, Nobel Standard Oy:n apulaisjohtajana 1920–1928 ja Nobel Standard Oy:n toimitusjohtajana vuodesta 1928 alkaen aina eläkkeelle jäämiseensä saakka 1947. Helander oli myös *Itä-Suomen Bentsiini Oy*:n toimitusjohtajana vuodesta 1928 ja *Laivanvarustus Oy Nobel-Standardin* toimitusjohtajana vuodesta 1928. Lisäksi Helander toimi *Ab Nostra Oy*:n konttoripäällikkönä 1920–1928 ja oli yhtiön toimitusjohtaja 1928–1929. Vuodesta 1930 alkaen Helander oli myös *Investa Oy*:n toimitusjohtajana vuodesta 1930 alkaen.  Eläkkeelle jäätyään Helander oli vielä Nobel Standard Oy:n hallituksen puheenjohtajana kuolemaansa saakka.

Helander oli Nääsin kartanon isännöitsijänä 1919–1924. Vuonna 1925 Helander osti Espoon Kaitaalla sijainneen Iivisniemen (Ivisnäs) kartanon, joka oli muodostettu 1914. Helander harjoitti kartanossa maanviljelyä ja kauppapuutarhatoimintaa ja hän rakennutti kartanoon uudet talousrakennukset. Hän laajensi ja korjasi kartanon päärakennusta 1938. Kartanossa pidettiin karjaa 1950-luvulle saakka ja kasvihuone- ja puutarhaviljelys jatkui aina 1960-luvun alkuun saakka kunnes Helanderin perikunta myi kartanon vuonna 1961 Asuntosäästäjät ry:lle. Kartano purettiin 1970-luvun alkupuolella ja sen mailla on nykyisin Iivisniemen asuinalue.

Helander oli naimisissa Dagmar Cecilia Sundbäckin (1883–1958) kanssa.

## Lähteet
Ola Brenner

**Carl Ola Brenner** (17. joulukuuta 1900 Helsinki – 11. helmikuuta 1989 Inkoo) oli suomalainen agronomi, rehtori ja paikallishistorioitsija, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

## Henkilöhistoria
Ola Brennerin vanhemmat olivat rehtori Magnus Brenner ja Emilia (Emmy) Sofia Lindström (Silvius) ja puoliso vuodesta 1934 kansakoulunopettaja Gerda Karlsson. Kasvitieteilijä Widar Brenner ja geologi Thord Brenner olivat Ola Brennerin veljiä. Brenner tuli ylioppilaaksi vuonna 1918 ja valmistui agronomiksi ja filosofian kandidaatiksi vuonna 1922. Hän oli ensin tilanhoitaja Hauholla ja sitten karjatalouskoulun johtaja kymmenen vuotta ja maamieskoulun johtaja kaksikymmentä vuotta.

Vuonna 1957 Brenneristä tuli ruotsinkielisen maatalousoppilaitos Högre Svenska Lantbruksläroverketin rehtori Inkooseen. Tässä tehtävässä Brenner kehitti merkittävästi sekä koulun opetusta että sen harjoittamaa yhteistyötä. Porvoon kaupunginvaltuuston jäsen Brenner oli 1931–1935. Hän oli myös Inkoossa kunnanvaltuuston jäsen. Brenner sai maanviljelysneuvoksen arvon vuonna 1966. Hän julkaisi useita tutkimuksia Länsi-Uudenmaan paikallishistoriasta.

## Julkaisuja
* *Ingå sparbank 90 år*, 1957
* *Högre svenska lantbruksläroverket 1916–1966', 1966
* *Ingå kyrka*, 1968
* *Ingå kyrka: en kort vägledning*, 1970
* *Ingå, Fagervik, Degerby: en västnyländsk bygdekrönika*, 1971
* *Skolhistoriskt arkiv: uppsatser och urkunder*, 1971
* *Ingå handelslag 1921–1971: en redogörelse för handelslagets tillkomst och verksamhet under 50 år*, 1971
* *Kyrkyby folskola i Ingo*, 1971
* *Snappertuna: en kustbygds hävder. 2, efter 1809*, 1975
* *Torpare och landbönder i Ingå*, 1979
* *Segelsjöfart i Ingå*, 1981
* *Sockenmagasinrörelsen i Ingå och Degerby*, 1982
* *Omsorg om utvecklingsstörda i 25 år'', 1989, Ola Brenner, ym.

## Lähteet
Maunula (Kärtsy Hatakan albumi)

**Maunula** on Waltarin solistin Kärtsy Hatakan kolmas sooloalbumi, joka julkaistiin 18. maaliskuuta 2016.
## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Lähteet
Poznjakyn metroasema

**Poznjaky** () on yksi Kiovan metron asemista. Se avattiin 28. joulukuuta 1994.

## Galleria

Kuva:Pozniaky metro station Kiev 2011 11.jpg|Aseman lippuhalli
Kuva:Pozniaky metro station Kiev 2011 04.jpg|Asemalaituri


## Lähteet

## Aiheesta muualla
H’arkivskan metroasema

**H’arkivska** () on yksi Kiovan metron asemista. Se avattiin 28. joulukuuta 1994.

## Galleria

Kuva:Kharkivska metro station Kiev 2011 10.jpg|Aseman lippuhalli
Kuva:Kharkivska metro station Kiev 2011 01.jpg|Asemalaituri


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vyrlytsjan metroasema

**Vyrlytsja** () on yksi Kiovan metron asemista. Se avattiin 4. maaliskuuta 2006.

## Galleria

Kuva:Vyrlytsia metro station Kiev 2011 11.jpg|Aseman lippuhalli
Kuva:Vyrlytsia metro station Kiev 2011 08.jpg|Aseman portaat


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Boryspilskan metroasema

**Boryspilska** () on yksi Kiovan metron asemista. Se avattiin 23. elokuuta 2005.

## Galleria

Kuva:Boryspilska metro station Kiev 2011 09.jpg|Aseman lippuhalli
Kuva:Boryspilska metro station Kiev 2011 04.jpg|Aseman portaat


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Veikko Valtonen

**Veikko Valio Valtonen** (30. syyskuuta 1905 Helsinki – 7. lokakuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen hammaslääkäri, lääkintäeverstiluutnantti ja professori.

Veikko Valtosen vanhemmat olivat rakennusmestari Gustaf Adolf Valtonen ja Maria Elisabeth Greus. Hän valmistui hammaslääkäriksi 1934 ja hoiti sitten yksityispraktikkaa Helsingissä nelisen vuotta. Valtonen perehtyi myös hammaskirurgiaan.

Talvisodasta lähtien Valtonen sovelsi kirurgi Richard Faltinin kehittämiä tukilaitteita ja leikkausmenetelmiä poski- ja leukaluiden vammojen hoidossa Keskussotilassairaala 1:n hammaskirurgisella osastolla. Talvisodan jälkeen Valtonen oli puolustusvoimien pääesikunnassa toimistoupseerina ja järjesti armeijan hammashuoltoa uudessa prikaatijärjestelmässä. Jatkosodan aikana Valtonen oli päämajassa toimistoupseerina. Hänestä tuli 1942 lääkintämajuri ja vuonna 1944 hän valmistui hammastautien erikoislääkäriksi. 

Sotien jälkeen Valtonen hoiti yksityispraktiikkaansa ja toimi hammaslääkärinä Kivelän sairaalassa Helsingissä, jossa hän oli hammaskirurgian erikoislääkärinä vuodesta 1957 alkaen. Hän oli puolustusvoimien tarkastajana ja vuosina 1962–1965 puolustusvoimien ylihammaslääkärinä. Valtonen oli myös 11 vuoden ajan keskussotilassairaala Tilkan hammaslääkärinä. Hän jäi eläkkeelle lääkintäeverstiluutnanttina vuonna 1965. Suomen Kulttuurirahaston yhteydessä toimii hammaslääketieteen tutkimusta edistävä Veikko Valtosen rahasto. Rahasto perustettiin 1975 Veikko Valtosen täyttäessä 70 vuotta.

Veikko Valtonen oli naimisissa vuodesta 1934 Saara (Sissi) Tuomiojan (1912–1990) kanssa. Heillä oli viisi lasta.

## Lähteet
Nadia Khiari

**Nadia Khiari** (; 21. toukokuuta  1973) on tunisialainen sarjakuva-, graffititaiteilija ja taideopettaja. Hänet tunnetaan parhaiten arabikevättä kuvaavista sarjakuvakirjoistaan.

Khiari on opiskellut taidetta Aix-en-Provencessa Ranskassa ja toimii opettajana Tunisin yliopiston taiteiden tiedekunnassa. Hänelle on myönnetty Liegen yliopiston kunniastohtorin arvo vuonna 2013.

Khiari ryhtyi piirtämään Willis-kissaa arabikevään aikana. Se kritisoi Tunisian tilannetta presidentti Ben Alin valtakaudella.  Kun Willis-kissan sivu ilmestyi Facebookissa se sai nopeasti 56 000 seuraajaa. Khiari keksi hahmon, sillä Tunisiassa vallinnut sensuuri ja lainsäädäntö olisi estänyt asioista suoraan puhumisen ja saattoi johtaa vankeustuomioon.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.arte.tv/en/videos/100747-000-A/4-arab-women-comic-book-artists/
Ilmalan observatorio

**Ilmalan observatorio** oli Helsingin Pasilassa vuosina 1910–1967 toiminut Ilmatieteen laitoksen observatorio.

Ilmalan obsevatorio päätettiin rakentaa sen jälkeen kun Helsingin Kaisaniemessä sijainneen magneettisen observatorion toimintaa alkoivat haitata ympärille nousseet korkeat rakennukset ja magneettisia havaintoja häirinneet sähköraitiotievaunut. Uusi observatorio valmistui vuonna 1910 Pasilan takana sijainneille kallioille kauas silloisesta kaupungista. Ilmalassa aloitettiin magneettiset havainnot ja lisäksi tehtiin pintasäähavaintoja sekä yläilmakehän havaintoja. Havainnoissa käytettiin leijoja, joilla lennätettiin meteograafiksi kutsuttuja havaintolaitteita. Meteograafit piirsivät havaintokäyriä ilmanpaineesta, lämpötilasta, kosteudesta ym. suureista. Sittemmin leijat ja meteograafit korvattiin ilmapallojen kuljettamilla havaintoantureilla, joiden mittaustiedot välitettiin radioteitse takaisin havaintoasemalle.

Vilho Väisälä aloitti meteorologin uransa Ilmalassa vuonna 1916. Vuonna 1931 hän lähetti Ilmalasta ensimmäisen itse suunnittelemansa ja kehittämänsä radiosondin ja näiden sondien teollinen valmistus alkoi myös 1930-luvulla.

Vuonna 1957 observatorion viereen valmistui punatiilinen Ilmalan vesitorni. Observatorio purettiin 1967 kun sen paikalle rakennettiin Ilmala 2-vesitorni. Samana vuonna observatorion läheisyyteen valmistui myös Mainostelevision toimitalo. Observatoriotoiminta jatkui Ilmalan observatorion lopettamisen jälkeen Nurmijärvellä, Jokioisissa ja Sodankylässä. Sodankylän ilmatieteellinen observatorio oli perustettu 1946, Nurmijärven magneettinen observatorio 1951 ja Jokioisten ilmatieteellinen observatorio 1957.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  Ilmalan ilmatieteellinen observatorio Pasilassa, Helsingin yliopistomuseo
* Ilmalan meteorologinen observatorio. Leijakoe: meteografi leijan sisään kiinnitettynä 1910-luvulla, Helsingin yliopistomuseo
* Minkälainen sää huomenna?, Aamulehti, 16.04.1937, nro 101, s. 6,  Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
* Helena Rossi : Suomalainen radiosondi on maailmankuulu, Aamulehti, 23.04.1939, nro 108, s. 23, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Keurunmäki-Haavikkolehto

**Keurunmäki-Haavikkolehto** on Natura 2000-alueisiin kuuluva luonnonsuojelualue Suonenjoen ja Rautalammin rajalla Pohjois-Savossa. Se sijaitsee lähellä valtatie 9:ää. Alue on osa kivilohkarealuetta, joka ulottuu myös Karttulan ja Leppävirran puolelle. Lohkarealue syntyi viimeisimmän jääkauden päättyessä, kun jäätikön mukana kulkeutuneita lohkareita kerääntyi tähän paikkaan paljolti. Tällä alueella metsä on vanhaa ja siellä esiintyy vanhoille metsille tyypillisiä koppakuoriaisia ja kääpäsieniä. Kivilohkareikkojen keskelle on muodostunut lohkareluolia, joista yksi on nimeltään Karhuluola.

## Lähteet
Rauni Salmi

**Rauni Salmi** (13. heinäkuuta 1910 – 25. lokakuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen juoksija, jonka päälajeina olivat matkat 1&nbsp;500 metriä ja sitä pitemmät matkat.

Salmi kilpaili vuosina 1935-1949 Helsingin Kisa-Tovereiden (HKT) ja Helsingin Urheilijat-41:n riveissä. Hän saavutti urallaan kaikkiaan 16 TUL:n mestaruutta keskimatkoilla ja viesteissä. Merkittävimpänä saavutuksena ennen sotia oli vuoden 1937 Antwerpenin työläisolympialaisten voitto 1&nbsp;500 metrillä.

Sotien jälkeen hän kilpaili SUL:n ja TUL:n yhteisissä SM-kisoissa ja saavutti vuosina 1946 ja 1947 SM-hopeaa ensimmäisellä kerralla Viljo Heinon ja toisella kerralla Helge Perälän jäljessä.  

Ammatiltaan Rauni Salmi oli kemigrafi. Rauni Salmen veljenpoika on urheiluselostaja Pentti Salmi. Hänen veljensä oli kestävyysjuoksija Valto Salmi.

## Saavutuksia
* SM-hopeaa 5&nbsp;000 metrin juoksussa 1946, 1947
* 2 maaotteluedustusta
* 16 TUL:n yleisurheilumestaruutta keskipitkillä matkoilla ja viesteissä
* 1&nbsp;500 metrin mestaruus Antwerpenin työläisolympialaisissa 1937

## Lähteet
Tšervonyi h’utirin metroasema

**Tšervonyi h’utir** () on yksi Kiovan metron asemista. Se avattiin 23. toukokuuta 2008.

## Galleria

Kuva:Chervonyi Khutir10.jpg|Aseman sisäänkäynti
Kuva:Chervonyi Khutir5.jpg|Aseman nimikyltti


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Futsal-Liigan kausi 2022–2023

**Futsal-Liigan kausi 2022–2023** oli järjestyksessään 25. Futsal-liigan kausi. Runkosarja alkaa syksyllä 2022 ja päättyy keväällä 2023.

Runkosarja pelataan 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana ja kahdeksan parasta joukkuetta jatkavat pudotuspeleihin. Pudotuspelien voittaja kruunataan Suomen mestariksi huhti-toukokuussa 2023. Runkosarjan viimeiseksi sijoittunut joukkue putoaa toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, Futsal Ykköseen, ja toiseksi viimeisin joukkue kilpailee viimeisestä liigapaikasta Ykkösen toiseksi sijoittunutta joukkuetta vastaan. 

## Osallistuvat joukkueet
Osallistuvien joukkueiden sijoitus tarkentuu kevään 2022 pudotuspelien jälkeen. 

Futsal Ykkösen mestari FC Kiisto pelaa debyyttikauden liigatasolla. Liigakarsinnassa kohtaavat runkosarjassa 11. sijoittunut Alastaron Urheilijat ja Ykkösen toiseksi sijoittunut raahelainen AS Moon. 

## Lähteet
Leïla Ben Ali

**Leïla Ben Ali** (, syntyjään **Trabelsi**; 24. lokakuuta 1956) on Tunisian entisen presidentin Zine El Abidine Ben Alin leski. Hän avioitui presidentin kanssa vuonna 1992. 

Ben Alin valtakaudella Leïla Ben Ali johti Tunisiassa Basma-järjestöä, joka järjesti turvallisia työpaikkoja vammautuneille. Hän johti myös järjestöä jonka tarkoituksena oli parantaa syöpäsairaiden hoitoa. Hän johti myös arabinaisten organisaatioita ja hänen sanottiin antaneen kasvot Tunisian modernisaatiolle. 

Hienon julkisivun takana Leïla Ben Alin uskotaan rikastuneen presidentin puolisona ollessaan valtion varojen väärinkäytöllä ja rikastuttaneen myös omaa sukuaan. Arabikevään jälkeen Tunisian hallitus on jättänyt häntä koskevan etsintäkuulutuksen, jossa häntä syytetään petoksesta ja rahanpesusta. 

Vaatimattomista oloista lähtenyt Leïla Trabelsi kouluttautui kampaajaksi, millä nimityksellä häntä kansa kutsui halveksuen hänen ollessaan presidentin puolisona. Asemaansa väärinkäyttäen hän rakensi veljiensä kanssa korruptoituneen liiketoimintaverkoston, joka hallitsi Tunisian kiinteistö- ja mediasektoria sekä autojen maahantuontia. Leïla Ben Ali asuu nykyään Saudi-Arabiassa. 
## Viitteet
Sydänpeto

**Sydänpeto** on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Aino Suni. Elokuva on tehty suomalais-ranskalais-saksalaisena yhteistuotantona.

Elokuva kertoo Elinasta, joka haaveilee rap-artistin urasta. Elina muuttaa perheensä kanssa Ranskaan ja tapaa siellä sisarpuolensa Sofian. Elinan ja Sofian välinen suhde muuttuu vähitellen jännitteiseksi ja mustasukkaiseksi.

Keskeistä roolia esittävä Carmen Kassovitz on Mathieu Kassovitzin tytär. Elokuvan musiikin on säveltänyt Jean-Benoît Dunckel, joka on tunnettu Air-yhtyeestä.

*Sydänpeto* sai ensi-iltansa vuoden 2022 Göteborgin elokuvajuhlilla. Elokuva nähtiin Rakkautta ja anarkiaa -elokuvafestivaaleilla syksyllä 2022. Vuoden 2023 Jussi-gaalassa *Sydänpeto* palkittiin parhaasta musiikista (JB Dunckel) sekä parhaasta kuvauksesta (Kerttu Hakkarainen).

## Rooleissa

## Arvosteluja
 Aki Lehti, *[[Muropaketti]]* 

"Aino Sunin ohjaama *Sydänpeto* pääsi yllättämään aivan täysin, erittäin positiivisella tavalla. Odotin elokuvan olevan perinteisempi kertomus nuorten ihmisten vaikeista ihmissuhdekoukeroista. Tarjolla onkin oivaltava psykologinen draama ja jännäri, joka sisältää myös ripauksen kauhua"

 Eija Niskanen, *[[Kulttuuritoimitus]]* 

"Koko elokuva on nimenomaan audiovisuaalinen teos aina alun räpin tahtiin iskevistä neonvihreistä krediiteistä alkaen. Tarina, kuvaus ja ääniraita eivät menetä intensiteettiään kertaakaan, vaan *Sydänpeto* pysyy tiiviisti raiteillaan ja pitää katsojan koukussa loppuun saakka."

 Juho Typpö, ''Helsingin Sanomat'' 

"Mutta Sydänpeto on täynnä kohtauksia, joita seuratessa kaikki muu unohtuu, juominenkin. Aistit virittyvät, lihakset jännittyvät."

 Susanna Bono, ''Episodi'' 

"Sunin hienossa käsikirjoituksessa elokuvan tarina purkautuu pienin palasin. Kokonaiskuva piirtyy näkyväksi vasta aivan elokuvan loppupuolella. Tyttöjen välisessä suhteessa on useita kerroksia, eikä aina ole selvää, kuka ihmissuhdepeliä hallitsee. Moniulotteiset henkilöt ovat hyvin samastuttavia kaikkine epäilyttävine motiiveineen."

 Matilda Koivisto, *[[Voima (lehti)|Voima]]* 

"Monet elokuvan tapahtumista olisivat tarjonneet tilaisuuksia räjähtävämpään kuvaukselliseen irrotteluun, mutta painopiste on valittu toisin. Henkilöhahmo- ja juonivetoinen teos nostaa esiin ihmisen tunnepaletin synkeämmät sävyt sekä niiden aiheuttamat vakavat seuraamukset."

 Juha Rosenqvist, ''Film-o-Holic'' 

"musiikin ja tanssin äärellä. Varsinkin räpille, jota on perusteltua pitää nykylyriikan yhtenä ilmaisuvoimaisimpana muotona, olisi toivonut enemmän tilaa. Audiovisuaalisesti Elinan räpin ja Sofian tanssin ympärille luoduissa kohtauksissa on sitä intensiteettiä ja rytmiä, mitä olisi toivonut koko elokuvaan ja sen kerrontaan."

 Jukka Sammalisto, ''Demokraatti'' 

"Tämän jälkeen Sydänpeto ei menekään aivan odotetusti. Se ei tarjoa moraalista käännettä vaan kutsuu katsojan jakamaan Elinan salaisuuden. Varsinaisen trillerin sijaan syntyy hiukan liioiteltu tarina pakkomielteestä."

## Lähteet
Ilveskolo

**Ilveskolo** on luola Vesannolla Pohjois-Savossa. Se sijaitsee kallioon muodostuneessa halkeamassa. Se on muodostunut jääkauden jälkeisen maanjäristyksen seurauksena. Luolassa on ahdas suuaukko, jonka sisäpuolella on syventymä, joka on ainakin 20 metriä syvä. Luola on saanut nimensä siitä, että joidenkin kertomusten mukaan siellä on joskus nähty ilveksiä.

## Lähteet
Laura Jansson

**Laura Helena Jansson** (o.s. **Kivelä**, s. 4. toukokuuta 1952 Helsinki) on suomalainen urheilupsykologi ja uimahyppääjä.

Jansson, tuolloin tyttönimellään Kivelä, osallistui Münchenin olympialaisiin 1972. Hän oli uimahypyissä 3&nbsp;metrin ponnahduslaudalla 24:s ja 10&nbsp;metrin kerroshypyissä 22:s. Molemmissa lajeissa loppukilpailuun pääsi 12&nbsp;parasta.

Janssonin isoisä Arvi Pohjanpää oli myös olympiaurheilija.

## Julkaisuja
* 

## Lähteet
W (vuoden 2022 elokuva)

**W** on Anna Erikssonin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen psykologinen draamaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 2022 Sveitsissä järjestettävillä Locarnon elokuvajuhlilla. Pohjois-Amerikan ensi-ilta oli lokakuussa 2022 Montrealissa Festival du Nouveau Cinemassa 

Elokuvassa kuolemaa tekevä Madame Eurooppa viettää kiinalaisen mieskoneen kanssa aikaa lumen peittämän autiomaan keskellä. Lähistöllä sijaitsevaan instituuttiin saapuu muukalainen, joka keskeyttää siellä olevien sairaanhoitajien toimet.

## Näyttelijät

## Vastaanotto

Turun Sanomien kriitikko Kari Salminen antoi elokuvalle 5 tähteä ja kuvailee Erikssonia viimeiseksi avantgardistiksi.

Keskisuomalaisen elokuvakriitikko Olli-Matti Oinonen kuvailee elokuvaa marttyyrirunoudeksi, jossa intensiteetti salpaa hengityksen.

Suomen Kuvalehden Kalle Kinnunen kuvaili elokuvan sisältävän videotaidetta muistuttavia staattisia ja jäätäviä näyttämökuvia. Hän piti elokuvaa uuvuttavana ja rankistelevana.

Helsingin Sanomien Tero Kartastenpään mukaan elokuva on kylmä ja iloton, pirstaleinen ja julistava. 

Episodin Niko Ikonen kirjoitti, että "katsojat tulevat vihaamaan tätä elokuvaa – ja se on hyvä, koska taiteen pitää puhutella, eikä toimia sovittelijana tai minkäänlaisena kesytettynä sylikoirana. Vihatkaa tai rakastakaa, *W* ei jätä ketään kylmäksi."

Anna Erikssonille myönnettiin Espoo Ciné elokuvapalkinto 2022 Kotimaisen elokuvakulttuurin edistämisestä

Avausviikonloppuna elokuvaa kävi 11 teatterissa katsomassa yhteensä 167 henkilöä.

W-elokuva voitti parhaan ohjauksen ja parhaan näyttelijän (Anna Eriksson) palkinnot Prahan Independent elokuvajuhlilla. Lisäksi W-elokuva voitti parhaan elokuvan ja parhaan elokuvamusiikin palkinnot Wienin Independent elokuvajuhlilla. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mankkinen, Jussi: Anna Eriksson näytteli uuden elokuvansa pääroolin kivuliaassa rautapuvussa jäätävässä kylmyydessä: ”Voin kohdella itseäni tällä tavalla, en muita”. *Yle uutiset* 14.9.2022.
Guy Mardel

**Guy Mardel** (oik. **Mardochée Elkoubi**, s. 30. kesäkuuta 1944) on ranskalainen laulaja. Mardel on kotoisin Algeriasta ja muutti 15-vuotiaana Ranskaan, missä hän opiskeli lakia ja toimi jazzyhtyeen solistina. Mardel sopi AZ-levy-yhtiön kanssa levytyssopimuksen 1963. Mardel edusti Ranskaa Eurovision laulukilpailussa 1965 kappaleella "N'avoue jamais*"* ja sijoittui kilpailussa kolmanneksi.

1970-luvulla Mardel siirtyi levytuottajaksi ja perusti vuonna 1977 levy-yhtiön MM.

## Diskografia
### Albumit
* *N'avoue jamais* (1965)
* *Guy Mardel* (1967)

### EP:t
* *C'est mon bilan d'amour* (1963)
* *Si tu n'y crois pas - Je t'ai crue trop vite* (1964)
* *N'avoue jamais - Songe songe* (1965)
* *Je voudrais l'oublier - Entre les deux* (1965)

### Singlet
* *Monsieur Plum / Toi et moi* (1966)
* *C'est une larme / Quand on est jeune* (1967)
* *Qui n'aime pas les filles / Kitty* (1968)
* *C'est la Primavera / Le temps d'aimer* (1973)
* *Un arc et des flèches / On ne met pas l’amour dans sa valise* (1974)
* *Ne regarde pas les filles / Le vieux* (1974)
* *Ma femme / De quoi demain sera-t-il fait ?* (1977)
* *Gueule d'ange / Paradiso* (1979)
* *Brésilienne / Paradiso* (1985)
* *Entre nous / Prends le temps* (1986)

## Lähteet
Randa Markos

**Randa Cemil Markos** (s. 10. elokuuta 1985 Bagdad, Irak) on kanadalainen korsisarjan vapaaottelija. Hän on voittanut Provincial FC:n korsisarjan mestaruuden 2014, jonka jälkeen Markos otteli UFC:ssä vuosina 2014–2021.

## Varhaiselämä
Markos syntyi Irakissa, josta hän joutui muuttamaan pois 3-vuotiaana Irakin–Iranin sodan vuoksi. Markosin perhe muutti Ontarioon, Kanadaan 1988, jossa hän alkoi harrastamaan painia.

Markos valmistui farmasian apulaiseksi TriOS Collegesta. Hän työskenteli sen jälkeen farmaseuttiteknikkona Windsorissa.

## Vapaaottelu
Markos aloitti ammattilaisuransa marraskuussa 2012 Yhdysvalloissa, kun hän kohtasi voitokkaasti IFL-organisaation ottelussa Allanna Jonesin. Kamppailu päättyi Markosin voittoon käsilukolla kolmannessa erässä. Hän voitti myös maaliskuussa 2013 käydyn ottelun Wreck MMA:ssa Ashley Nicholsia vastaan käsilukolla ensimmäisessä erässä.

### PFC:n korsisarjan mestaruus (2014)
Markos otteli seuraavaksi lokakuussa 2013 kanadalaisessa Provincial Fighting Championshipsin ensimmäisessä tapahtumassa, jossa hän kothasi Kara Kirshin. Markos voitti kamppailun tuomariäänin.

Tammikuussa 2014 Markos kohtasi Justine Kishin RFA:ssa, jolle hän hävisi tuomariäänin. Maaliskuussa Markos otteli Provincialin toisessa tapahtumassa, jossa hän pääsi ottelemaan korsisarjan mestaruudesta Lynnell Housea vastaan. Ottelu käytiin *PFC 2: Fight Night* -tapahtumassa, Londonissa. Markos voitti mestaruuden käsilukolla, kun ottelua oli käyty kaksi minuuttia.

## Saavutukset
;Provincial FC
*Korsisarjan mestaruus (kerran)

;UFC
*Illan kamppailu (kerran, vs. Jessica Penne)
*Illan suoritus (kolmesti, vs. Angela Hill)

## Muualla
Markos on pelattavana hahmona vapaaottelupeleissä *[[EA Sports UFC 2]]* (2016), *[[EA Sports UFC 3]]* (2018) ja *[[EA Sports UFC 4]]* (2020).

## Lähteet
Corio (Piemonte)

**Corio** () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 3&nbsp;106 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Clark Ashton Smithin bibliografia

Tämä on luettelo yhdysvaltalaisen Clark Ashton Smithin kirjallisista teoksista.

## Suomennetut novellit

### [[Viimeinen hieroglyfi]] (1994)

* ”Adomphan puutarha” (The Garden of Adompha, 1938).
* ”Ennustuksen hirviö” (The Monster of the Prophecy, 1932).
* ”Jäädemoni” (The Ice-Demon, 1933).
* ”Kaksoisvarjo” (The Double Shadow, 1939).
* ”Kiduttajien saari” (The Isle of the Torturers, 1933).
* ”Kuolleiden jumala” (The Charnel God, 1934).
* ”Laulavan liekin kaupunki” (The City of the Singing Flame, 1931).
* ”Malygriksen kuolema” (The Death of Malygris, 1934).
* ”Musta seitti” (The Dark Eidolon, 1935).
* ”Noitien Naat” (Necromancy in Naat, 1935).
* ”Saturnuksen portti” (The Door to Saturn, 1931).
* ”Valkoinen mato” (The Coming of the White Worm, 1941).
* ”Viimeinen hieroglyfi” (The Last Hieroglyph, 1935).
* ”Viimeinen loitsu” (The Last Incantation, 1930).
* ”Xeethra” (Xeethra, 1934).

### Zothique (2021)

* ”Zothique” (runo) (Zothique)
* ”Manaajien valtakunta” (The Empire of Necromancers, 1932)
* ”Kiduttajain saari” (The Isle of the Torturers, 1933)
* ”Kalmiston jumala” (The Charnel God, 1934)
* ”Synkkä jumalankuva” (The Dark Eidolon, 1935)
* ”Kuningas Euvoranin matka” (The Voyage of King Euvoran, 1933)
* ”Kutoja hautaholvissa” (The Weaver in the Vault, 1934)
* ”Haudassa siinnyt” (The Tomb-Spawn, 1934)
* ”Uluan noitakeinot” (The Witchcraft of Ulua, 1934)
* ”Xeethra” (Xeethra, 1934)
* ”Viimeinen hieroglyfi” (The Last Hieroglyph, 1935)
* ”Elävien kuolleitten Naat” (Necromancy in Naat, 1935)
* ”Puthuumin musta apotti” (The Black Abbot of Puthuum, 1935)
* ”Ilalothan kuolema” (The Death of Ilalotha, 1937)
* ”Adomphan puutarha” (The Garden of Adompha, 1938)
* ”Rapujen herra” (The Master of Crabs, 1947)
* ”Morthylla” (Morthylla, 1952)

### Antologioissa

* ”Gorgo” (The Gorgon, 1932). Antologiassa 
* ”Satampra Zeiroksen tarina” (The Tale of Satampra Zeiros, 1931). Antologiassa 
* ”Yoh-Vombisin holvit” (The Vaults of Yoh-Vombis, 1932). Antologiassa 
* ”Genius loci” (Genius Loci, 1933). Antologiassa 
* ”Ubbo-Sathla” (Ubbo-Sathla, 1933). Antologiassa 

### Suomennettu runo

* ”Tähtivaeltaja” (The Star-Treader, 1912). Lehdessä *[[Tuli & Savu]]* 3/2008. Suomentanut Teemu Manninen.

## Suomentamatonta tuotantoa

### Smithin eläessä julkaistut kirjat

;Runokokoelmat
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

;Novellikokoelmat
* 
* 
* 
* 
* 

### Ballantine Adult Fantasy

* *[[Zothique]]* (1970)
* *[[Hyperborea (Clark Ashton Smith)|Hyperborea]]* (1971)
* *Xiccarph* (1972)
* *Poseidonis* (1973)

### Myöhempiä kokoelmia

*  – Toimitettu Smithin vielä eläessä. 
*  – Toimitettu kustantajalle vuonna 1949.
*  – Piirroskokoelma, rajoitettu painos. 
*  
*  – Kokoelma Smithin muistiinpanoja. 
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Kirjekokoelmat

* 
* 
* 
* 
* 

## Kirjallisuutta

*  (DVD)
* 
*
Ovince Saint Preux

**Ovince Saint Preux** (s. 8. huhtikuuta 1983 Immokalee, Florida) on yhdysvaltalais-haitilainen alemman raskaansarjan vapaaottelija. Hän otteli kerran UFC:n alemman raskaansarjan tilapäisestä mestaruudesta, mutta hävisi sen Jon Jonesille.

## Saavutukset
;UFC
*Illan suoritus (seitsemän kertaa, vs. Nikita Krylov, Maurício Rua, Yushin Okami, Corey Anderson, Tyson Pedro, Michał Oleksiejczuk, Alonzo Menifield)
*Illan kamppailu (kerran, vs. Glover Teixeira)
*Eniten Von Flue kuristuksia (4)
*Toiseksi eniten luovutusvoittoja alemmassa raskaassasarjassa (5)

## Muualla
Saint Preux on pelattavana hahmona vapaaottelupeleissä *[[EA Sports UFC 2]]* (2016), *[[EA Sports UFC 3]]* (2018) ja *[[EA Sports UFC 4]]* (2020).

## Lähteet
Corey Anderson

**Corey Anderson** (s. 22. syyskuuta 1989 Rockford, Illinois) on yhdysvaltalainen alemman raskaansarjan vapaaottelija. Hän on otellut Bellatorissa vuodesta 2020 lähtien. Sitä ennen hän voitti Ultimate Fighter turnauksen ja otteli UFC:ssä vuosina 2014–2019.

## Saavutukset
;UFC
*Ultimate Fighter turnausvoitto
*Illan kamppailu (kerran, vs. Gian Villante)
*Illan suoritus (kerran, vs. Johnny Walker)

## Muualla
Anderson on pelattavana hahmona vapaaottelupeleissä *[[EA Sports UFC 2]]* (2016) ja *[[EA Sports UFC 3]]* (2018).

## Lähteet
Kirkkoniemen lentoasema

**Kirkkoniemen lentoasema** ()  on lentoasema Høybuktmoenissa Etelä-Varangin kunnassa Norjassa. Se palvelee Kirkkoniemeä ja sijaitsee noin kuusi kilometriä kaupungin keskustasta länteen. Lentoasema on Norjan 13:nneksi vilkkain lentoasema. Sen kautta kulki 316&nbsp;268 matkustajaa vuonna 2019. Lentoaseman päällikkö on Rell Erling Kjølås.

## Tilastot

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kirkkoniemen lentoaseman virallinen verkkosivusto norjaksi ja englanniksi