open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sanremon ralli 1982

**Sanremon ralli 1982** (viralliselta nimeltään *24. Rallye Sanremo*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1982. Kilpailu järjestettiin 3. &ndash; 8. lokakuuta 1982 Sanremossa. Kilpailu oli kauden kymmenes ja erikoiskokeiden yhteispituus oli . 

## Tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rally-Maps.com, erikoiskokeet kartalla
Martin Holmes

**Martin Holmes** (25. huhtikuuta 1940 Ashtead, Surrey, Englanti – 11. kesäkuuta 2020) oli rallin kartanlukija ja toimittaja. Holmes aloitti toimittajana vuonna 1974 ja oli paikalla yli 500 rallissa. Holmes osallistui ensimmäiseen kilpailuun kartanlukijana vuonna 1959 ja toimi kartanlukijana myös useille suomalaisille rallikuljettajille. Holmesin kirjoituksia julkaistiin aluksi *Motoring News* -lehdessä, josta hän siirtyi *[[Autosport]]*-lehteen. Holmes kuoli sairastuttuaan syöpään.
Holmes oli kartanlukijana muun muassa Andy Dawsonille, Pentti Airikkalalle, Ove Anderssonille ja Jean Ragnottille. Holmes kirjoitti myös rallin vuosikirjoja ja hänen kirjallinen tuotantonsa on joillekin hänen suurin perintönsä. Hän julkaisi *World Rallying* -kirjoja ja välitti ystävänsä Maurice Seldenin ottamia valokuvia Martin Holmes Rallying -toimistonsa kautta.

## Lähteet
Portobello Road

**Portobello Road** on katu Lontoon Notting Hillissä Kensington and Chelsean kaupunkipiirissä. Se ulottuu Notting Hillin halki Pembridge Roadilta kaakossa Wornington Roadille luoteessa kutakuinkin Ladbroke Groven suuntaisena. Portobello Roadilla on toiminut pitkään kuuluisa katutori, Portobello Road Market, jossa kaupataan etenkin antiikkia mutta myös vaatteita ja kasviksia. Vilkkain toripäivä on lauantai.

Alkujaan Portobello Road oli mitätön maalaispolku, joka yhdisti Notting Hillin ja Kensal Greenin kylät 1700- ja 1800-luvuilla toisiinsa. Se tunnettiin nimellä Green Lane ennen kuin nimi vaihtui nykyiselleen lähistöllä sijainneen Porto Bellon maatilan mukaan. Maatila oli saanut nimensä panamalaiselta Portobelon kaupungilta, jonka britit valloittivat espanjalaisilta 1739 Jenkinsin korvan sodassa.

Notting Hillin itäpuolella sijaitsevan Paddingtonin asukasmäärän kasvaessa Portobello Roadin varrelle perustettiin kauppoja, joissa Paddingtonin asukkaat saattoivat käydä ostoksilla. Kauppojen lomaan ilmestyi vähitellen myös rivitaloja sekä varakkaille asukkaille että heidän palvelusväelleen ja työläisille. Viimeisenä rakennettiin kadun pohjoispää, jonka tuntumaan avattiin Hammersmith & City Lineen kuuluva Ladbroke Groven metroasema 1864. 1900-luvulla Portobello Roadin aluetta kehitettiin vain vähän. 1980-luvulla tapahtuneen keskiluokkaistumisen myötä kadun ympäristö muuttui työväenluokkaisesta alueesta yhdeksi Lontoon suosituimmista asuinpaikoista.

Monien muiden Lontoon katutorien tapaan Portobello Roadilla kaupattiin aluksi enimmäkseen ruokaa ja taloustavaroita. 1940-luvulla sinne alkoi ilmestyä ensin romukauppiaita ja sitten antiikkikauppiaita. Vaikka antiikki on yhä Portobello Roadin tunnetuin kauppatavara, kadulla kaupataan paljon muutakin. Se jaetaan summittaisesti seuraaviin viiteen vyöhykkeeseen tarjonnan perusteella:
* käytetyt tavarat (Golborne Road – Westway)
* vaatteet ja muoti (Westway)
* taloustavarat (Westway – Talbot Road)
* hedelmät, vihannekset ja muu ruoka (Talbot Road – Elgin Crescent)
* antiikki (Elgin Crescent – Chepstow Villas).

## Lähteet
Malia Obama

**Malia Ann Obama** (s. 4. heinäkuuta 1998) on Yhdysvaltain 44. presidentin Barack Obaman ja hänen vaimonsa, Michelle Obaman vanhempi tytär. Kun Obamat muuttivat valkoiseen taloon, Malia Obaman kerrottiin harrastavan tanssia, jalkapalloa ja näyttelemistä. Obama opiskeli Harvardin yliopistossa vuodesta 2017 vuoteen 2021. 

Donald Glover kertoi 4. huhtikuuta 2023 julkaistussa haastattelussa tuottavansa lyhytelokuvan nimeltä *Gilga*, jonka Obama tulee ohjaamaan. Obama ja Glover ovat aikaisemmin työskennelleet yhdessä *Swarm-*sarjan kirjoittajana. Sarjan molemmat luojat, Glover ja Janine Nabers kertoivat Obaman olleen loistava kirjoittaja, joka ei saanut heiltä erityiskohtelua isänsä takia. 

## Lähteet
Kauko Tulonen

**Kauko Tapio Tulonen**  (13. kesäkuuta 1914 Sulkava – 3. toukokuuta 2012 Rauma) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen. 

Tulosen vanhemmat olivat metsätyönjohtaja Kalle Armas Tulonen ja puhtaaksikirjoittaja Hilda Sofia Kinnunen ja puoliso vuodesta 1940 sairaanhoitaja Sirkka Mirjami Ellonen. Tulonen tuli ylioppilaaksi Pieksämäen yhteiskoulusta 1934 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta  1938, metsätaloudellisen virkatutkinnon hän suoritti 1939. Tulonen oli harjoittelija Metsätieteellisessä tutkimuslaitoksessa, Metsähallituksen Sotkamon hoitoalueella 1938–1939, Kärkkäinen & Putkonen Oy:n palveluksessa Iisalmella 1939, Rauma Oy:n apulaismetsänhoitaja Tampereella 1938–1942, Rautatiehallituksen puutavaratoimiston Tampereen piirin apulaismetsänhoitaja 1940–1942 ja piirimetsänhoitaja 1942–1945 ja Rauma-Raahe Oy:n, vuodesta 1952 Rauma-Repola -osakeyhtiö, Tampereen piirin piirimetsänhoitaja 1945–1956 ja ylimetsänhoitaja Raumalla 1956–1979. Tampereen liikennepiirin puutavarankuljetuspäällikkönä Tulonen toimi 1943–1944. Hänellä oli myös useita luottamustehtäviä, mukaan lukien Rauman Lukon jääkiekkojaoston puheenjohtajuus 1957–1959 ja seuran hallituksen jäsenyys vuodesta 1957 sekä puheenjohtajuus 1960–1967. Metsäneuvoksen arvonimen Tulonen sai 1976. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Suomen joukkue jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailuissa 2017

**[[Suomen naisten jääkiekkomaajoukkue]]** vuoden 2017 maailmanmestaruuskilpailuissa.

* **Päävalmentaja:** Pasi Mustonen
Savonsolmu

**Savonsolmu** oli Pieksämäellä vuosina 1976–2020 toiminut hotelli.

Hotelli Savonsolmu avattiin maaliskuussa 1976. Pieksämäen Osuuskauppa rakennutti hotellin puistomaiselle tontille Pieksänjärven rannalle, Pieksämäen keskustaan. Savonsolmu oli osa Sokos-hotelliketjua. Hotellin suunnittelivat SOK:n rakennusosastolla arkkitehti Maunu Kitunen ja sisustusarkkitehti Harry Boström, ja vuoden 1982 laajennuksen suunnitteluun osallistui myös arkkitehti Pauli Lehtinen.

Hotelli Savonsolmussa oli 50 kahden hengen huonetta, 300 hengen ravintola, aulabaari ja yökerho. Hotelli oli tuolloin Pieksämäen ainoa, ja siitä tuli nopeasti suosittu juhlintapaikka. Sitä markkinoitiin myös yritysten kokouskäyttöön (ns. ”korpihotelli”) ja lapsiperheiden vapaa-ajanviettoon.

Vuonna 1980 laajennetussa hotellissa oli jo liki sata eli kaksinkertainen määrä huoneita, kolme 60–140 hengen luentosalia ja 350 hengen ravintolasali. 1980-luvulla hotellin tanssiravintolassa soi elävä musiikki viitenä iltana viikossa, ja se keräsi yleisöä Jyväskylää ja Kuopiota myöten.

Loppuvuodesta 1987 Savonsolmun työntekijät riitaantuivat työnantajansa kanssa, ja työtaistelu uhkasi laajeta koko Sokos-hotelliketjua koskevaksi tukilakoksi kunnes sopu saavutettiin. S-ryhmän uudelleenjärjestelyissä hotelli siirtyi Pieksämäen Osuuskaupalta suoraan SOK:lle, joka luopui sittemmin hotellista. Liiketoiminta myytiin yksityisille ja kiinteistö Tapiola-ryhmälle. Hotellin uusi yksityisten omistajien ryhmä pieneni vähitellen, ja vuonna 2020 sekä kiinteistön että hotellitoiminnan omistajina oli Paavo ja Deila Prepulan Hotelli Pieksämäki Oy.

Marraskuussa 2019 hotellin kaikki työntekijät irtisanottiin ja toimintaa pyörittänyt yritys teki pian konkurssin.

Hotellikiinteistö siirtyi epäonnistuneen huutokaupan ja useiden myyntiyritysten jälkeen 20&nbsp;000 eurolla keinottelija Kalle Kroonin omistamalle, Ruotsiin rekisteröidylle Nordic Real Estate Management Kb:lle. Kroon lupaili hotellin avautuvan kesällä 2021 uudelleen yli 55-vuotiaille suunnattuna, mutta tämä ei toteutunut. Kroon jätti tontinvuokrat maksamatta, ja Pieksämäen kaupunki purki maanvuokrasopimuksen. Tyhjillään oleva hotellikiinteistö joutui monenlaisen ilkivallan kohteeksi, muun muassa tulipalon huhtikuussa 2023.

Hotelli puretaan vuoden 2026 alkupuoliskolla.

## Savonsolmu Beach & Blues Party
Hotellin alueella järjestettiin 22 kesänä Savonsolmu Beach & Blues Party, jonka perinne katkesi hotellin sulkeuduttua vuonna 2019 ja sitä seuranneen koronapandemian takia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ränsistyneen Savonsolmun ulkopuolta, video 15 min, YouTube
Theodore Roosevelt Jr.

**Theodore Roosevelt III** (13. syyskuuta 1887 – 12. heinäkuuta 1944) eli **Theodore Roosevelt Jr.** oli yhdysvaltalainen prikaatikenraali, joka toimi Puerto Ricon kuvernöörinä ja Filippiinien kenraalikuvernöörinä.

Roosevelt oli Yhdysvaltain 26. presidentin Theodore Rooseveltin ja tämän toisen vaimon Edith Rooseveltin vanhin poika. Roosevelt avioitui 1910 Eleanor Butler Alexanderin kanssa. He saivat yhdessä neljä lasta.

Roosevelt palveli ensimmäisessä maailmansodassa 1917–1919. Hänet sijoitettiin ensin Ranskaan, jonne Eleanor seurasi kuukautta myöhemmin. Roosevelt asui Pariisissa Eleanorin, veljiensä Archibaldin ja Quentinin ja siskonsa aviomiehen, Richard Derbyn kanssa. Quentin kuoli taistelussa heinäkuussa 1918. Roosevelt loukkaantui palveluksensa aikana, häntä muun muassa ammuttiin jalkaan. Hänet palkittiin toimistaan useilla mitaleilla.

Palattuaan sodasta Roosevelt seurasi isänsä jalanjälkiä politiikkaan. Hän oli republikaanisen puolueen ehdokas New Yorkin kuvernööriksi 1924, mutta hävisi vaalit Al Smithille.

Vuonna 1929 Roosevelt nimitettiin Puerto Ricon kuvernööriksi. Hän toimi tehtävissä vuoteen 1932 asti. Samana vuonna hänet nimitettiin Filippiinien kenraalikuvernööriksi. Hän toimi asemassa vain hieman yli vuoden.

Toisessa maailmansodassa Roosevelt muistetaan parhaiten Normandian maihinnoususta. Roosevelt oli 56-vuotiaana vanhin ja korkea-arvoisin ensimmäisen aallon joukkojen jäsen. Hän kuoli saatuaan sydänkohtauksen hieman alle viisi viikkoa myöhemmin, 12. heinäkuuta 1944. Hänet palkittiin toimistaan maihinnousun aikana Medal of Honorilla postuumisti 21. syyskuuta 1944. Hänen leskensä Eleanor vastaanotti mitalin.

## Lähteet
Meri Kuusisto

**Meri Kuusisto** (s. 1985) on suomalainen kirjailija. Koulutukseltaan Kuusisto on valtiotieteen maisteri.

Kuusiston esikoisromaani on vuonna 2014 julkaistu *[[Amerikkalainen]]*, jonka käsikirjoituksella Kuusisto sijoittui toiseksi Otavan järjestämässä Pentti Saarikoski -kirjoituskilpailussa. Kirjan päähenkilö Susette löytää pesulasta amerikkalaisen jalkapallon ja roskalavalta lastenrattaat. Susette nimeää pallon Amerikkalaiseksi ja ryhtyy kulkemaan kaupungin kaduilla työnnellen palloa rattaissa. Toinen päähenkilö Hermanni puolestaan ei viihdy katutasossa. Hänen ahdistuksensa helpottaa, kun hän kiipeää Ison Roobertinkadun korkeimman talon katolle. Romaanissa *Liila* Kuusisto kirjoittaa myös kaunokirjallisuudessa aiemmin vaietusta aiheesta - äidistä hyväksikäyttäjänä. Siinä Kuusiston "minää" vuosia kattavasti varjostaa hänen salatut kokemuksensa, mutta tarina ei pääty uhriutumiseen. 

## Teokset
* 
* 
* 
* *Liila.* Helsinki: Kustantamo S&S, 2024. 

## Lähteet
Intercom

**Intercom** on vuonna 2011 perustettu yhdysvaltalainen yritys. Sen perustivat Kaliforniassa neljä irlantilaista suunnittelijaa ja insinööriä, Eoghan McCabe, Des Traynor, Ciaran Lee ja David Barrett. He johtivat aiemmin irlantilaista ohjelmistosuunnittelukonsulttia Contrastia, joka teki virheenseurantatyökalun nimeltä Exceptional. Myytyään Exceptionalin Rackspacelle vuonna 2011 he käyttivät tuotot Intercomin perustamiseen.

Vuonna 2012 Twitterin perustaja Biz Stone sijoitti julkistamattoman summan Intercomiin. Pian sen jälkeen yritys sai alkurahoitusta David Sacksilta, Huddlen perustajalta Andy McLoughlinilta ja muilta, kuten Dan Martellilta, 500 Globalilta ja Digital Garagelta. Maaliskuusta 2013 lähtien yritys alkoi myös saada eri tahoilta riskipääomarahoitusta.

Kesäkuussa 2020 Intercomin perustaja ja silloinen toimitusjohtaja Eoghan McCabe ilmoitti yhtiön sisäisessä kokouksessa siirtyvänsä puheenjohtajan tehtävään ja luopuvansa toimitusjohtajan tehtävästä. Karen Peacock nimitettiin Intercomin uudeksi toimitusjohtajaksi 1. heinäkuuta 2020 alkaen. McCabea syytettiin naispuolisen työntekijän seksuaalisesta häirinnästä, mutta tutkimusten jälkeen hänet vapautettiin syytteistä. Heinäkuussa 2021 Intercomin toinen perustaja ja teknologiajohtaja Ciarán Lee jätti yhtiön. Yhtiön hallitus nimitti McCaben uudelleen toimitusjohtajaksi lokakuussa 2022.
Riuttojen luolat

**Riuttojen luolat** ovat Mikkelissä lohkareita sisältävällä kallioalueella sijaitseva ryhmä glasiaalisia lohkareluolia. Nämä luolat ovat syntyneet jääkautinen mannerjäätikkö on kuljettanut ja muovannut suuria kivilohkareita ja kasannut niitä niin, että on syntynyt lohkarekasaumia. Lohkareet ovat usean metrin mittaisia. Ne ovat halkeilleet ja sitten jääneet toisiaan vasten. Luolat ovat syntyneet näiden lohkareiden keskelle. Luolien pohjalla on kivilouhikon päällä kariketurvetta. Nämä luolat ovat olleet pakopaikkoja, joihin on menty turvaan menneiden aikojen vainoja. Jotkut matkalaiset ovat joskus yöpyneet luolissa. Luolissa on myös merkkejä, mitkä viittaavat kivikautiseen asutukseen. Riuttojen luolien lähialueilla, Palkolammen ja Korpilaakson seudulla on samantyyppisiä luolia. Närvälänvuoren seudulla, joka on myös lähellä Riuttojen luolia, on eräs rakoluola, joka on keskellä graniittista kalliota.

## Lähteet
Danika Yarosh

**Danika Yarosh** (s. 1. lokakuuta 1998 Morristown, New Jersey) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi Showtime-sarjassa *[[Hävyttömät]]* ja NBC-sarjassa *[[Heroes Reborn]]*. Hän näytteli yhdessä Tom Cruisen kanssa elokuvassa *[[Jack Reacher: Paluu päämajaan]]*.

Hän on Victor ja Linda Yaroshin tytär. Hänellä on kolme sisarusta, vanhempi sisko Amanda, joka myös näyttelee, vanhempi veli Erik ja nuorempi veli Peter. 

## Filmografia

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Laahuskehrääjä

**Laahuskehrääjä** (*Macropsalis forcipata*) on kehrääjiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta.

## Koko ja ulkonäkö
Laahuskehrääjä voi kasvaa ruumiinpituudeltaan 28&ndash;31 cm pitkäksi. Koiraalla on lisäksi kaksi 40&ndash;70 pitkää pyrstösulkaa. Sukupuolet muistuttavat muutoin toisiaan ulkonäöltään. Laahuskehrääjä on väriltään tummanruskea, ja hyöhenpuvussa on kellanruskeita ja valkoisia täpliä. Niskassa on kellanruskea kaulus. Linnun vatsa on muuta ruumista vaaleampi.

## Levinneisyys ja elintavat
Laahuskehrääjää tavataan Brasilian kaakkoisosista ja Argentiinan koilliskärjestä. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja metsien reunamaat. Lintu on yöaktiivinen ja pyydystää ravinnokseen lentäviä hyönteisiä. Laahuskehrääjän pesimäkausi on elokuulta tammikuulle. Naaras munii yksi tai kaksi vaaleanpunertavaa munaa maahan pensaan suojiin.

## Lähteet
Prudence Allen

**Mary Prudence Allen** (s. 21. heinäkuuta 1940, Oneida, New York) on yhdysvaltalainen filosofi ja roomalaiskatoliseen Sisters of Mercy (R.S.M) sääntökuntaan kuuluva nunna. Vuonna 2014 paavi Franciscus nimitti hänet jäseneksi katolisen kirkon kansainväliseen teologiseen työryhmään, jonka tehtävänä on toimia katolisen kirkon johdolle neuvoa antavana elimenä uskonopillisissa kysymyksissä. 

## Elämäkerta
Allenin syntymänimi oli Christine Hope Allen. Hän ei ollut syntyjään katolinen, vaan hänen perheensä uskonnollinen tausta oli peräisin 1800-luvulla perustetusta uskonnollisesta utopiayhteisöstä. Katoliseen kirkkoon hän liittyi vuonna 1964.

Nuoruusvuosinaan Allen opiskeli filosofiaa. Hän valmistui filosofian tohtoriksi *Claremont Graduate School of California* -oppilaitoksesta vuonna 1967. Opintojensa jälkeen hän työskenteli filosofian alan opetusvirassa *St. John Vianney* -seminaarissa Denverissä.

Naimisiin Allen meni vuonna 1965. Avioliitostaan hänellä on kaksi poikaa. Avioliitto päättyi vuonna 1972, ja myös katolinen kirkko hyväksyi liiton purkamisen. Sisters of Mercy -sääntökunnan nunnaksi Allen otettiin vuonna 1983.

Vuonna 2013 Allen siirtyi Lancasterin yliopiston palvelukseen sielunhoidollisiin tehtäviin. Vuonna 2014 hänet valittiin katolisen kirkon kansainväliseen työryhmään jonka tehtävä on tarjota uskonopillista asiantuntemusta paavin ja kirkon muun ylimmän johdon tueksi.

## Työ tutkijana ja filosofina
Filosofina Allen on profiloitunut sekä naisfilosofien filosofianhistoriallisen tutkimuksen asiantuntijana että naiseuden filosofisen käsitteen tutkijana. Hänen pääteoksensa filosofian alalta on vuonna 1985 julkaistu ja naiseuden käsitteen filosofianhistoriallista kehitystä käsittelevä *The Concept of Woman: The Aristotelian Revolution (750 BC - 1250 AD)*. Myöhemmin Allen on laatinut teokselleen kaksi jatko-osaa vuosina 2002 ja 2012. Lisäksi hän on julkaissut lukuisia artikkeleja alansa tieteellisissä julkaisuissa.

Allen luonnehtii itseään "uutta feminististä filosofiaa" edustavaksi ajattelijaksi, jonka työn tavoitteena on poistaa esteitä naisten vapaan kehityksen tieltä. Hän ilmoittaa esimerkiksi vastustavansa kaikenlaista naisiin kohdistuvaa syrjintää, hyväksikäyttöä ja väkivaltaa. Toisaalta Allen myös irtisanoutuu ajattelussaan feministisen ajattelun valtavirrasta, jota hän kutsuu "vanhaksi feminismiksi". Hän esimerkiksi vastustaa avoimesti naisten aborttioikeuksien laajentamista.

Ajattelussaan Allen pohjaa pitkälti aristotelismiin, tomismiin ja uustomismiin. Hän ei kuitenkaan seuraa dogmaattisesti Aristoteleen ajattelua, vaan esimerkiksi pitää Aristoteleen käsitystä naisten luonnollisesta alemmuudesta miehille virheellisenä.

## Lähteet
Illinoisin yliopisto, Urbana-Champaign

**Illinoisin yliopisto, Urbana-Champaign** eli **UIUC** () on Illinoisin osavaltiossa, Champaignin ja Urbanan metropolialueella, sijaitseva julkisrahoitteinen maalahjoitusyliopisto. Yliopisto kuuluu Illinoisin yliopistojärjestelmään, joka koostuu kolmesta kampusyliopistosta. Kaksi muuta sijaitsevat Chicagossa ja Springfieldissa.

Illinoisin yliopisto perustettiin vuonna 1867 ja toimintansa se aloitti vuotta myöhemmin. Se oli tuolloin velvoitettu painottamaan teollista koulutusta. Laitos kasvoi ja insinööritutkimus kehittyi. Vuonna 1885 sen alkuperäinen nimi *Illinoisin teollinen yliopisto* muutettiin muotoon *Illinoisin yliopisto*.

Yhteensä 24 Nobel-palkinnonsaajaa on valmistunut yliopistosta tai työskennellyt siellä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ladbroke Groven metroasema

**Ladbroke Grove** on Lontoon metron Circle- ja Hammersmith & City -linjojen asema Latimer Roadin ja Westbourne Parkin asemien välissä. Se sijaitsee Ladbroke Grove -nimisen kadun varrella Notting Hillissä, Kensington and Chelsean kaupunkipiirissä.

Asema avattiin 1864 nimellä Notting Hill, mutta sen nimeksi vaihdettiin Ladbroke Grove 1938. Koska asema sijaitsee lähellä Lontoon suurinta antiikkitoria Portobello Road Marketia, sille on ehdotettu uudeksi nimeksi Portobello Roadia.

## Lähteet
Sigríður Anna Þórðardóttir

**Sigríður Anna Þórðardóttir** (s. 14. toukokuuta 1946) on islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka istui kansanedustajana Alþingissä vuosina 1991–2007 ja toimi Islannin ympäristöministerinä vuosina 2004–2006.

Sigríður syntyi Siglufjörðurissä. Hän opiskeli Islannin yliopistossa islannin kieltä, historiaa ja kreikan kieltä ja suoritti kandidaatintutkinnon vuonna 1977. Vuosina 1975–1990 hän työskenteli opettajana peruskoulussa Grundarfjörðurissä ja vuosina 1990–1991 Mosfellsbærissä. Vuosina 1978–1990 hän istui Eyrarsveitin kunnanvaltuustossa ja toimi kunnanjohtajana vuosina 1978–1982 ja 1986–1988. Vuosina 1989–1991 hän toimi itsenäisyyspuolueen naisjärjestön puheenjohtajana. Vuonna 1991 hänet valittiin Alþingiin.  Vuosina 1991–2002 hän toimi Alþingin opetusvaliokunnan puheenjohtajana, vuosina 2001–2003 perustuslaillisen erityisvaliokunnan puheenjohtajana, vuosina 2002–2003 ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajana ja vuosina 2003–2004 ympäristövaliokunnan puheenjohtajana. Vuosina 2004–2006 hän toimi ympäristöministerinä, vuosina 2005–2006 myös pohjoismaisen yhteistyön ministerinä. Vuosina 2006–2007 hän toimi Alþingin 6. varapuhemiehenä sekä Pohjoismaiden neuvoston Islannin-delegaation puheenjohtajana.

## Lähteet
Sakari Siitonen

**Terho Sakari Siitonen** (13. syyskuuta 1926 Viipuri – 17. lokakuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti ja ikonimaalari, joka toimi Helsingin kaupunginarkkitehtina vuosina 1963–1989. Hän suunnitteli useita kirkkoja, kappeleita ja rukoushuoneita, pääosin ortodoksisia.

Siitosen vanhemmat olivat taiteilija ja piirustuksenopettaja Kalle Siitonen ja Lyyli Toivonen. Siitonen kirjoitti ylioppilaaksi Vaasanrinteen yksityislyseosta vuonna 1945 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1951. Hän työskenteli arkkitehtina Olli ja Eija Saijonmaan arkkitehtitoimistossa vuosina 1949–1959 sekä Kulutusosuuskuntien Keskusliiton arkkitehtiosastolla vuosina 1959–1961 ja perusti oman arkkitehtitoimiston vuonna 1961. Siitonen oli Helsingin rakennusviraston apulaiskaupunginarkkitehtina vuosina 1962–1963 ja kaupunginarkkitehtina 1963–1989. Hän toimi myös Teknillisen korkeakoulun asemakaavaopin assistenttina 1952–1953 ja yleisen rakennussuunnittelun assistenttina 1952–1958.

Vuoteen 2007 mennessä Siitonen oli suunnitellut yhteensä 15 kappelia ja tsasounaa. Hän kiinnostui tsasounien suunnittelusta vierailtuaan vuonna 1974 ensi kerran Valamon luostarissa, johon hän on suunnitellut useita rakennuksia. Ikonimaalauksen hän aloitti vuonna 1980 Helena Nikkasen oppilaana. Siitonen veisti myös puusta reliefi-ikoneja ja ristejä. Siitonen oli Helsingin ortodoksisen seurakunnan valtuuston jäsen vuosina 1988–1996.

## Suunnittelutöitä

*Paloheinän kirkko, Helsinki (1963, muutettu hoitokodiksi 2016)
*Riistavuoren vanhustenkeskus, Helsinki (1963)
*Kivipuron kuntoutuskoti, Seinäjoki (1965, purettu 2023)
*Koivurinteen palvelutalo, Kankaanpää (1960-luku)
*Pakilan kirkon laajennus, Helsinki (1970-luku, laajennusosa purettu 2000-luvun alussa)
*Pyhän Nikolaoksen tsasouna, Valamon luostari, Heinävesi (1987)
*Helsingin 1939 - 44 siviiliuhrien hautamuistomerkki, Malmin hautausmaa, Helsinki (1989, Tero Aaltosen kanssa)
*Kuhasalon luostarin muistomerkki, Joensuu (1993)
*Hyvinkään ortodoksisen kirkon laajennus kirkoksi ja seurakuntakeskus, Hyvinkää (1995)
*Metsolan tsasouna, Lohja (1996)
*Pyhän Markuksen kappeli, Karjalohja (2002, Pekka Häyryn kanssa)
*Pietarin ja Paavalin tsasouna, Koitsanlahden hautausmaa, Parikkala (2003)
*Johannes Kastajan tsasouna, Valamon luostari, Heinävesi (2006)
*Valamon luostarin portti, Heinävesi (2018)

Siitonen suunnitteli tai maalasi ikonostaasit muun muassa Sonkajärven tsasounaan (2004) ja Lohjan ortodoksiseen kirkkoon.

File:Paloheinän kirkko 79.JPG|Paloheinän kirkko, 1963, Helsinki (vuodesta 2016 hoitokotina).
File:Riistavuoren vanhustenkeskus.jpg|Riistavuoren vanhustenkeskus, 1966, Helsinki.
File:Memorial of Kuhasalo Monastery.JPG|Kuhasalon luostarin muistomerkki, 1983, Joensuu.
File:New Valamo monastery Pyhän Nikolaoksen tsasouna.jpg|Pyhän Nikolaoksen tsasouna, 1987, Uusi Valamo, Heinävesi.
File:Hyvinkaa tsasouna toukokuu-May 2013.jpg|Hyvinkään ortodoksisen kirkon laajennusosa ja seurakuntakeskus, 1995, Hyvinkää.
File:Chapel Tsasouna of All Saints Lohja 1.jpg|Lohjan Kaikkien pyhien tsasouna, 1995, Lohja. 


## Lähteet
Isosuo

**Isosuo** on useamman suon nimi Suomessa:
* Isosuo, suo Huittisten, Kokemäen ja Sastamalan rajalla
* Isosuo, suo Konnevedellä
* Isosuo, suo Kärkölässä
* Isosuo, suo Mynämäellä, Mynämäellä sijaitsee myös toinen Isosuo -niminen suo
* Isosuo, suo Nurmijärvellä
* Isosuo, suo Huittisten ja Punkalaitumen rajalla
* Isosuo, osa Pomponrahkan suoaluetta Turussa.
Isosuo (Punkalaidun)

**Isosuo** on suo Huittisten ja Punkalaitumen rajalla, noin 12 kilometriä Lauttakylästä koilliseen. Suon pinta-ala on 595 hehtaaria, josta 130 hehtaaria sijaitsee Huittisten puolella. Pinnankorkeus on 85–96 mpy. Suo laskee ojia pitkin Palojokeen. Lähes koko suo kuuluu valtakunnalliseen soidensuojeluohjelmaa ja on Natura-aluetta.

Kolme kermikeidasosaa muodostaa Isosuon. Suoyhtymä on melko hyvin säilynyt luonnontilaisena. Alueen koillispuolella on turpeenottoalue. Suoalueen keskellä olevat Kakkurilammet ovat kasvamassa umpeen. Osa suoalueesta on muuttunut luontotyypiltään puustoiseksi suoksi.

## Lähteet
Gentin yliopisto

**Gentin yliopisto** (; lyhyt: **UGent**), entinen *Rijksuniversiteit Gent* (tai **RUG**), on julkinen yliopisto, joka sijaitsee Gentin kaupungissa Belgian flaaminkielisessä alueella.

Yliopistossa on 40&nbsp;217 opiskelijaa ja 5&nbsp;783 työntekijää.

## Historia
Sen perusti vuonna 1817 Alankomaiden kuningas Vilhelm I. Perustamisestaan lähtien ranskaa opettanut yliopisto vaihtoi akateemisen kielen hollanniksi vuonna 1930, ja siitä tuli ensimmäinen oppilaitos Belgiassa, joka teki niin.

Vuonna 2017 yliopiston rehtorina aloitti Rik Van de Walle.

## Organisaatio
Yliopisto jakautuu 11 tiedekuntaan:

* Taiteen ja filosofian tiedekunta
* Lain ja kriminologian tiedekunta 
* Luonnontieteiden tiedekunta
* Lääke- ja terveystieteiden tiedekunta
* Tekniikan ja arkkitehtuurin tiedekunta
* Talouden ja yritysjohtamisen tiedekunta
* Eläinlääketieteellinen tiedekunta
* Psykologian ja opetustieteiden tiedekunta
* Biotekniikan tiedekunta
* Farmaasian tiedekunta
* Politiikantutkimuksen ja yhteiskuntatieteiden tiedekunta

Yliopiston ensisijainen opetuskieli on hollanti, mutta se tarjoaa joitain jatko-opintoja englanniksi.

## Lähteet
Lucía Etxebarria

**Lucía  Etxebarria** (s. 1966) on espanjalainen kirjailija, joka on voittanut merkittäviä kirjallisuuspalkintoja: Nadal-palkinnon,  Primavera-palkinnon ja vuonna 2004 Premio Planeta-palkinnon, jonka arvo on yli 600 000 euroa.

Etxebarrian ensimmäinen suosittu kirja kertoi Kurt Cobainista. Ensimmäinen romaani, *Amor, curiosidad, prozac y dudas*, sai kehuja legendaariselta kirjailijalta Ana María Matutelta. Romaanien lisäksi Etxebarria on kirjoittanut käsikirjoituksia, runoja ja feministisiä esseitä. Varsinkin kahdessa ensimmäisessä romaanissa on omaelämäkerrallisia aineksia.

Etxebarria opiskeli Madridin yliopistossa englannin filologiaa ja journalismia. Hän opetti Skotlannissa Aberdeenin yliopistossa käsikirjoittamista.

Etxebarrian teoksia on käännetty 20 kielelle. Vuonna 2011 Etxebarria ilmoitti lopettavansa kirjojen julkaisun, koska ei saa korvauksia luvatta ladatuista sähköisistä kirjoista.

## Teoksia
* La historia de Kurt y Courtney: aguanta esto (1996)
* Amor, curiosidad, prozac y dudas (1997)
* Beatriz y los cuerpos celestes (1998, Nadal-palkinto)
* Nosotras que no somos como las demas (1999)
* La futura Eva, La letra futura (2000)
* De todo lo visible y lo invisible (2001, Primavera-palkinto)
* Estación de Infierno (2001)
* Un milagro en equilibrio (2004, Premio Planeta-palkinto)

## Lähteet
Anne Ekstrand

**Anne Ekstrand** (s. 1959 Pirttikylä) valittiin vuonna 2021 Pietarsaaren kaupunginjohtajaksi.

Ekstrand on oikeustieteen kandidaatti ja varatuomari, joka muutti Pietarsaareen vuonna 1987 ja toimi kaupungin viranhaltijana parinkymmenen vuoden ajan ennen kaupunginjohtajaksi valitsemistaan. Hän hoiti ennen valintaansa kaupunginjohtajan sijaisuutta jo kolmessa yhteydessä kaikkiaan parin vuoden ajan. Ekstrand valittiin kaupunginjohtajaksi 31 äänellä. Hän sai jo ensimmäisessä äänestyksessä yli puolet äänistä. Häntä edelsi kaupunginjohtajana yhdenvertaisuusvaltuutetuksi siirtynyt Kristina Stenman.

Ekstrandin poliittinen tausta on Ruotsalaisessa kansanpuolueessa.

## Lähteet
Rick Famuyiwa

**Rick Famuyiwa** (s. 18. kesäkuuta 1973 Berkeley, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ohjaaja ja käsikirjoittaja.

## Elämä

Famuyiwan vanhemmat olivat kotoisin Nigeriasta. Hän syntyi Berkeleyssa ja kasvoi Concordissa, San Joséssa, Pohjois-Carolinassa, Los Angelesissa ja Inglewoodissa.

Famuyiwa on suorittanut tutkinnon Etelä-Kalifornian yliopiston elokuvakoulussa.

## Filmografia

### Elokuvat

### Televisiosarjat

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Palais Nikaïa

**Palais Nikaïa** on konserttisali ja monitoimiareena Nizzassa, Ranskassa. Se avattiin 4. huhtikuuta 2001, ja se sijaitsee viiden minuutin ajomatkan päässä Nizzan lentoasemalta. Konserttien lisäksi Palais Nikaïalla järjestetään erilaisia esityksiä, urheilutapahtumia ja kongresseja.

Palais Nikaïan kapasiteetti istumapaikkoineen on 6 250, mutta seisomapaikoilla kapasiteetti on 9 000.

Konserttisalissa järjestetään vuoden 2023 Lasten Eurovision laulukilpailu.

## Lähteet
Beatriz da Conceição

**Beatriz da Conceição** (21. elokuuta 1939 Porto – 26. marraskuuta 2015) oli portugalilainen fadolaulaja.

Conceição asui Portossa, kunnes matkusti Lissaboniin ja aloitti esiintymisen fadotaloissa. Oleelliseksi innoituksen lähteekseen hän nimesi Lucília do Carmon. Conceição aloitti teatterissa laulamisen vuonna 1966. Hän tilasi sanoituksia monilta kirjoittajilta, esimerkiksi Ary dos Santosilta ja Fernando Tordolta lauluun "Fado da Bia". Conceição esiintyi portugalilaistaustaisille yhteisöille myös Yhdysvalloissa ja Kanadassa. 1990-luvulla hänet kutsuttiin esiintyjäksi moniin kansainvälisiin festivaaleihin. Hän esiintyi Filipe La Férian televisio-ohjelmissa *Grande Noite* (1990) ja *Cabaret* (1994). Vuonna 1996 Conceição kutsuttiin Paul Van Nevelin ja Huelgas Ensemblen *Tears of Lisbon* -hankkeeseen, jossa fadoteemoja yhdistettiin 1500-luvun portugalilaiseen musiikkiin. Hankkeessa oli mukana myös António Rocha, ja sen yhteydessä järjestettiin konserttikiertue Benelux-maissa.

Toukokuussa 2008 Conceiçãolle myönnettiin Amália Rodrigues -säätiön Carreira-palkinto. Saman kuukauden aikana hänen kunniakseen järjestettiin hänen kotikaupunkinsa Teatro Sá da Bandeirassa "Alma Lusitana" -näytös. Conceiçãon levytysten joukossa ovat "Sou um fado desta idade" (1996) ja "Beatriz da Conceição" (1997).

## Lähteet
Johanna Lumme

**Johanna Lumme** (s. 1990) on suomalainen kuvataiteilija, kuvittaja ja kirjailija.

Lumme on kuvittanut muun muassa Siri Kolun kirjoja. *Viidakon väki* -sarjan aloittava, vuonna 2019 julkaistu *Viidakon väki ja suuri muutto* oli ensimmäinen kuvakirja, jonka Lumme on itse sekä kirjoittanut että kuvittanut. Lumme on kuvittanut myös peruskoulun oppikirjoja. Vuonna 2012 hän voitti Otavan oppikirjojen kuvituskilpailun, minkä jälkeen hän sai kuvitettavakseen *Seikkailujen aapisen*. Vuonna 2022 Lumme palkitiin Kaarina Helakisa -palkinnolla. Vuonna 2023 Lumpeen kuvittama ja Siri Kolun kirjoittama *Hereiset: Yön salaisuus* oli Lasten LukuVarkaus -palkintoehdokkaana. Vuonna 2024 Lumpeen kuvakirja *Matka ikimetsän sydämeen* valittiin Arvid Lydecken -palkintoehdokkaaksi.

## Teoksia
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Kuvittajana
* 
* 

;Villitalo-kirjat
* 
* 
* 

;Hereiset-trilogia
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Johanna Lumpeen verkkosivut
Márcia Condessa

**Márcia Condessa** (28. syyskuuta 1915 Monção – 1. heinäkuuta 2006) oli portugalilainen fadolaulaja.

Condessa muutti Lissaboniin työn perässä, koska hänellä ei ollut varaa opiskeluun. Hän lauloi alun perin Bica-ravintolassa. Vuonna 1938 *Canção do Sul* -lehti järjesti kevätkilpailun, jossa Condessa voitti ensipalkinnon. Hän aloitti esiintymisen lukuisissa fadotaloissa ja näytöksissä, kunnes avasi 38-vuotiaana oman Márcia Condessa -ravintolansa. Siellä esiintyivät Condessan itsensä lisäksi muiden muassa Celeste Rodrigues, Alcindo Carvalho, Teresa Nunes, Alfredo Marceneiro, Fernando Farinha ja Beatriz da Conceição.

Condessa jäi eläkkeelle laulajanuraltaan 1970-luvun puolessavälissä. Hänen ravintolansa ylläpitämistä jatkettiin samalla nimellä, kunnes se lakkasi 1990-luvulla toimimasta fadoesityspaikkana ja keskittyi pelkkään ravintolatoimintaan nimellä O Púcaro. Condessa esiintyi urallaan myös ulkomailla, kuten Brasiliassa ja Marokossa. Ainoan CD-julkaisunsa hän teki *Fados do Fado* -kokoelmaan. Siinä julkaistiin neljä laulajan Alvorada-yhtiölle vuonna 1962 äänittämää kappaletta: "Embuçado", "Fado menor (quadras soltas)", "Canção do Mar" and "Fado das Caravelas". Condessa kuoli 90-vuotiaana ja tuli haudatuksi synnyinpaikkaansa Monçãoon.

## Lähteet
Arne Skaug

**Arne Skaug** (6. marraskuuta 1906 Horten – 4. maaliskuuta 1974 Kööpenhamina) oli norjalainen taloustieteilijä, diplomaatti ja työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan ulkomaankauppa- ja merenkulkuministerinä 1955–1962. Vuosina 1962–1968 hän oli Norjan suurlähettiläs Lontoossa ja Dublinissa sekä 1968–1974 Kööpenhaminassa. Hän myös johti Norjan tilastokeskusta 1946–1948.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Arne Skaug'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Jenni Jussila

**Jenni Jussila** (s. 24. elokuuta 1985 Raahe) on suomalainen uransa lopettanut pesäpalloilija. Jussila edusti urallaan Superpesiksessä kasvattajaseuraansa Pattijoen Urheilijoita, [Oulun Lippo (naisten pesäpallo)|[Oulun Lippoa]], Porin Pesäkarhuja, Tyrnävän Tempausta ja Kempeleen Kiriä. Jussila saavutti yhden SM-pronssin kaudella 2006. Hän pelasi ulkokentällä ykkösvahtina. 

Jussila pelasi 163 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi yhden kunnarin ja 17 tavallista juoksua, toi 122 juoksua ja keräsi 513 kärkilyöntipistettä. Jussila pelasi 39 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi yhden tavallisen juoksun, toi 21 juoksua ja keräsi 108 kärkilyöntipistettä.

## Lähteet
Sara Correia

**Sara Correia** (s. 27. toukokuuta 1993) on portugalilainen fadolaulaja.

Correia varttui fadolaulajien perheessä Marvilassa. Hän voitti 13-vuotiaana Grande Noite do Fado -kilpailun Lissabonissa. Pian tämän jälkeen hänet kutsuttiin laulamaan Casa de Linharesiin, jossa hän sai oppia Celeste Rodriguesilta, Jorge Fernandolta, Maria da Nazarélta ja muilta. Syyskuussa 2018 ilmestyi Correian ensimmäinen albumi *Sara Correia*. Sen tuotti Diogo Clemente, ja albumi julkaistiin Universal Music Portugal -levymerkillä. Vuonna 2018 Correia sai ranskalaiselta ohjaajalta Joël Santonilta kutsun esittämään Amália Rodriguesin kappaleen "Grito" sarjaan *[[Une famille formidable]]*. Diogo Varela Silva myös kutsui Correian esiintymään Severan roolissa elokuvaansa *Alfama em Si*.

Vuonna 2019 Correia sai Play – Prémios da Música Portuguesa -palkintojenjaossa kaksi ehdokkuutta debyyttialbumillaan. Toisella studioalbumillaan, myös Diogo Clementen tuottamalla *Do Coraçãolla* (syyskuu 2020) Correia voitti Play-palkinnon parhaan fadoalbumin kategoriassa. Vuonna 2021 sama levy toi hänelle myös Latin Grammy -ehdokkuuden. Correia on esiintynyt kansainvälisesti lukuisissa maissa.

## Lähteet
Nils Lysø

**Nils Kristian Lysø** (3. syyskuuta 1905 Jøssund – 7. heinäkuuta 1977) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä 1958–1965 ja toimi Norjan kalastusministerinä 1955–1963. Vuosina 1945–1953 hän oli Jøssundin pormestari ja 1963–1974 Etelä-Trøndelagin maaherra.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Nils Lysø'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Toten Idag

**Toten Idag** on norjalainen vuonna 2019 perustettu verkkolehti, jonka uutisointi kattaa Østre Totenin ja Vestre Totenin kunnat. Sen omistaa *[[Oppland Arbeiderblad]]*, joka kuuluu Amedia-konserniin.

Buss-TotenIdag.jpg|Lehden mainos bussin perässä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Norsunluurannikon ralli 1982

**Norsunluurannikon ralli 1982** (viralliselta nimeltään *14. Marlboro Rallye Côte d'Ivoire*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1982. Kilpailu järjestettiin 27. lokakuuta &ndash;1. marraskuuta 1982 Abidjanissa. Kilpailu oli kauden toiseksi viimeinen. Kilpailu ajettiin avoimilla tieosuuksilla, joilla oli 54 aikatarkastuspistettä. Reitin kokonaispituus oli . 

Michèle Mouton kilpaili mestaruudesta ja oli yli tunnin johtoasemassa kun hänen Audiinsa vaihdettiin vaihdelaatikko. Myös polttoaineen ruiskutusjärjestelmä vaihdettiin kun auto ei käynnistynyt. Auto ei ollut samanlainen ajaa kuin ennen korjauksia ja tekniikkaongelmien johdosta hän ajoi ulos. Mouton joutui keskeyttämään toisen ulosajon jälkeen sumussa ja nuottikirjan kadottua ensimmäisessä ulosajossa. Tämän seurauksena kuljettajien maailmanmestaruus meni Röhrlille ja Mouton jäi toiseksi mestaruustaistelussa. Hannu Mikkolan kartanlukijana oli Audin tallin pääinsinööri Roland Gumpert ja Mikkolan tavallinen kartanlukija Arne Hertz toimi kartanlukijana Stig Blomqvistille. Gumpert oli kilpailussa sairaana, ei ollut kokenut nuottien luvussa eikä voinut valvoa tallin huoltotoimintoja.

Norsunluurannikon rallista sai kaudella 1982 vain kuljettajien pisteitä eikä valmistajien pisteitä. Kilpailuun lähti 51 autokuntaa, joista kuusi pääsi maaliin. Ennen kilpailua oli vaarana, että ilmoittautuneiden osallistujien määrä jäisi alle vaaditun 50:n jotta kilpailu voisi pysyä kalenterissa myös seuraavana vuonna. Kilpailuun kuitenkin saatiin 51 ilmoittautunutta osallistujaa, joista enää 16 oli jäljellä kun ensimmäinen neljästä etapista oli takana.

Kilpailun ensimmäinen etappi vei lähtöpaikasta Abidjanista Yamoussoukroon. Toinen ja kolmas lähtivät ja päättyivät Yamoussoukroon. Neljäs etappi johti takaisin Abidjaniin.

## Tulokset

## Lähteet
Arjun Appadurai

**Arjun Appadurai** (s. 1949 Bombay, Intia) on intialais-yhdysvaltalainen antropologi, joka on toiminut median, kulttuurin ja viestinnän professorina New Yorkin yliopistossa vuoden 2009 alusta lähtien. Hänet tunnetaan etenkin globalisaation tutkijana.

Appadurai valmistui kandidaatiksi Brandeisin yliopistossa ja valmistui maisteriksi ja väitteli tohtoriksi Chicagon yliopistossa. Ennen siirtymistään New Yorkiin hän toimi professorina myös Pennsylvanian yliopistossa, Chicagon yliopistossa, Yalen yliopistossa ja The New School -yliopistossa.

## Julkaisut

* Arjun Appadurai: *Worship and Conflict Under Colonial Rule: A South Indian Case*. Cambridge University Press, 1981.
* Arjun Appadurai (toim.): *The Social Life of Things: Commodities in Cultural Perspective*. Cambridge University Press, 1986.
* Arjun Appadurai, Frank J. Korom ja Margaret A. Mills (toim.): *Gender, Genre, and Power in South Asian Expressive Traditions*. University of Pennsylvania Press, 1991.
* Arjun Appadurai: *Modernity at Large: Cultural Dimensions of Globalization*. University of Minnesota Press, 1996.
* Arjun Appadurai (toim.): *Globalization*. Duke University Press, 2002.
* Arjun Appadurai: *Fear of Small Numbers: An Essay on the Geography of Anger*. Duke University Press, 2006.
* Arjun Appadurai ja Arien Mack (toim.): *India’s World: The Politics of Creativity in a Globalized Society*. Rupa Publications, 2012.
* Arjun Appadurai: *The Future as a Cultural Fact: Essays on the Global Condition*. Verso Books, 2013.
* Arjun Appadurai ja Neta Alexander: *Failure*. Polity Press, 2019.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto 
* Google Scholar
Monzan ralli 2020

**Monzan ralli 2020** oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 2020. Kilpailu ajettiin lyhyessä muodossa. Kilpailu ajettiin 3.&ndash;6 joulukuuta 2020.

Kilpailua on järjestetty vuodesta 1978 ja se otettiin kaudella 2020 MM-sarjaan koronapandemian johdosta toisena Italiassa järjestettävänä kilpailuna Sardinian rallin ohella.
Kilpailu oli kauden viimeinen osakilpailu.

## Tapahtumia
Ennen kilpailua Elfyn Evans johti mestaruussarjaa 14 pisteen erolla ennen Sébastien Ogieria. Evans oli kilpailun johdossa kun hän suistui lumisella reitillä. Kilpailun voiton myötä Ogier voitti kuljettajien mestaruuden kahdeksan pisteen erolla. Hyundai Motorsport voitti valmistajien mestaruuden viiden pisteen erolla ennen Toyota Gazoo Racingia.

## Kilpailijat

## Erikoiskokeet
Shakedown ja ensimmäinen erikoiskoe ajettiin torstaina 3. joulukuuta 2020. Kilpailussa oli kaikkiaan 16 erikoiskoetta ja yhteensä  ajoitettua reittiä.
Kilpailun erikoiskokeet ja voittajat:

Erikoiskoe 10 keskeytettiin. Erikoiskoe 12 peruttiin.

## Tulokset

### Power Stage -sijoitukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rally-Maps.com erikoiskokeet kartalla
Maria Sofia De la Gardie

**Maria Sofia De la Gardie** (1627 – 22. elokuuta 1694) oli ruotsalainen aatelinen, kreivitär, hovinainen, maanomistaja ja teollisuuspatruuna.

## Suku, avioliitto ja jälkeläiset
Maria Sofia De la Gardie oli kreivitär Ebba Brahen ja marsalkka Jakob De la Gardien neljästätoista lapsesta seitsemänneksi vanhin. Hänet naitettiin 16-vuotiaana Gustaf Oxenstiernalle, jolloin hän sai huomenlahjaksi maatilan Tyresössä. Oxenstierna oli juuri nimitetty Viron kuvernööriksi ja pari muutti sinne. Siellä De la Gardie synnytti neljä lasta, kunnes Gustaf yllättäen kuoli ja Maria jäi leskeksi vain viiden vuoden avioliiton jälkeen.

## Leski, hovinainen ja teollisuusyrittäjä
De la Gardie sai kuningatar Kristiinan myöntämän leskeneläkkeen ja tyttäret taloudelliseksi turvakseen lahjoitusmaata. De la Gardie myös nimitettiin ylihovimestarittareksi. Hän johti innokkaasti omistamiaan tiloja ja harjoitti muutakin liiketoimintaa, muun muassa lainanantoa, sekä perusti Tyresön tiluksilleen vaatetehtaan. Skånessa hän omisti kaivoksia, joiden toimintaa Skoonen sota hankaloitti. De la Gardie ajautui usein oikeusriitoihin, ja isossa reduktiossa hän menetti osan omaisuudestaan. Hän kuoli vuonna 1694 ja hänen hautajaisensa pidettiin Riddarholmenin kirkossa. Hänet haudattiin Tyresöhön.

Maria Sofia De la Gardieta on kutsuttu Ruotsin ensimmäiseksi suurliikenaiseksi.


Suecia 2-032 ; Tyresö slott.jpg|Maria Sofia De la Gardien koti Tyresön linna kuvattuna Eric Dahlbergin teoksessa *[[Suecia antiqua et hodierna]]*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ercília Costa

**Ercília Costa** (3. elokuuta 1902 Costa da Caparica – 16. marraskuuta 1985) oli portugalilainen fadolaulaja.

Costa muutti kolmevuotiaana perheineen Lissabonin Rua Maria Pialle. Perhettään tukeakseen hän aloitti työskentelyn ompelija-harjoittelijana, mutta pian hän aloitti taiteellisen uransa portugalilaisessa revyyteatterissa. Hänen kanssaan esiintyivät muiden muassa Luisa Satanela ja Beatriz Costa. Costa saavutti suurimman suosionsa kuitenkin sittemmin fadotulkinnoillaan. Ensimmäisen fadoesiintymisensä hän teki vuonna 1927 Teatro da Trindadessa duetolla Alberto Reisin kanssa. Costa sai vuonna 1930 ensimmäisen palkinnon Sul América -fadokilpailussa. Mieslaulajien sarjassa voittajaksi suoriutui Alfredo Marceneiro. Costa ja Marceneiro liittyivät pian maata kiertäneiden fadolaulajien ja -soittajien Troupe Guitarra de Portugal -ryhmään. Costa jatkoi pitkin 1930-lukua myös esiintymistä teatterissa ja oli luomassa teatterinäytösten sisällä tilaa fadoammattilaisille. Hän teki esiintymisiä myös joissain elokuvissa, joiden joukossa olivat *Amor de Mãe* (Carlos Ferreira, 1932) ja *Madragoa* (Perdigão Queiroga, 1952).

Costa esiintyi paitsi fadotaloissa, myös ensimmäisellä portugalilaisella radioasemalla. Hän teki pitkiä kiertueita sekä Portugalissa että ulkomailla ja oli ensimmäinen portugalilaistaustaisille yhteisöille ulkomailla esiintynyt fadolaulaja. Vuonna 1932 Costa lauloi Madeiralla ja Azoreilla. Vuonna 1936 hän matkusti ensimmäistä kertaa ulkomaille Brasiliaan. Hän palasi Lissaboniin vuonna 1937 ja matkusti vielä samana vuonna esiintymään Pariisiin. Vuonna 1939 Costa lähti Carlos Ramosin kanssa esiintymään New Yorkin maailmannäyttelyn portugalilaiseen paviljonkiin. Hän jatkoi esiintymistä kymmenen kuukauden ajan Yhdysvaltain eri kaupungeissa. Hän esiintyi muun muassa Los Angelesissa ja Hollywoodissa huomattavalla menestyksellä.

Costan varhaisimmat äänitykset ovat vuodelta 1929, jolloin laulaja matkusti Madridiin äänittämään Odeonille muiden muusikoiden kanssa. Hän teki äänityksiä myös Portugalissa, Brasiliassa ja Yhdysvalloissa. Costan viimeinen LP on *Museu do Fado* vuodelta 1972. Monet hänen levytyksistään ovat kuitenkin 1900-luvun alkupuolelta; ainoat CD-levyllä julkaistut Costan laulut ovat Armandinhon kanssa tehtyjä äänityksiä Tradisomin *Arquivos do Fado* -kokoelmasta (1995). Costa ei esiintynyt vuoden 1954 jälkeen, koska päätti omistautua avioliitolleen.

## Lähteet
Paavo Valve

**Paavo Kauko Juhani Valve**  (25. huhtikuuta 1922 Helsinki – 30. syyskuuta 2007 Rovaniemi) oli suomalainen metsänhoitaja ja virkamies, joka sai metsäneuvoksen arvonimen. 

Valveen vanhemmat olivat pastori Juho Kauko Kalervo Valve ja Hilja Kosonen ja puoliso vuodesta 1947 Kerttu Kaarina Jutila. Valve tuli ylioppilaaksi Lahden lyseosta 1942 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1945. Hän suoritti lisäksi opintoja Teknillisen korkeakoulun maanmittauksen opinto-osastolla 1944–1946. Metsätaloudellisen virkatutkinnon Valve suoritti 1946. Hän oli kuljetuspäällikkö Helsingin yliopiston evakuoidun omaisuuden palauttamistoimistossa 1944–1945, maatalousministeriön asutusasiainosaston 74. maanlunastuslautakunnan teknillinen apulainen 1945, 73. maanlunastuslautakunnan metsänhoitaja 1946, Metsähallituksen Uudenmaan hoitoalueen harjoittelija 1946, Helsingin yliopiston maanmittauksen opetuksen avustaja 1946–1947, Metsähallituksen Pohjanmaan piirikunnan Pudasjärven ja Puhoksen hoitoalueiden avustava metsänhoitaja 1947–1949, Perä-Pohjolan piirikuntakonttorin hankintametsänhoitaja 1949–1956, vanhempi hankintametsänhoitaja 1956–1962, piiritarkastaja 1963–1967, ylimetsänhoitaja ja piirikuntapäällikön sijainen 1967–1975 sekä piirikuntapäällikkö 1975–1985. Valveella oli myös lukuisia asiantuntija- ja luottamustehtäviä.  Metsäneuvoksen arvonimen hän sai 1976. 

## Lähteet
Kopparmatte

**Kopparmatte** on alun perin vuonna 1603 kuparista valmistettu patsas, joka esittää risukimppua heiluttavaa miestä. Se seisoi häpeäpaalun päällä Tukholman Stortorgetilla. Vuonna 1648 patsas valettiin uudelleen pronssista. Se siirrettiin 1776 nykyiselle Norrmalmstorgille ja 1810 Roslagstorgille. Nykyisin se on esillä Tukholman kaupunginmuseossa.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kelly Reichardt

**Kelly Reichardt** (s. 3. maaliskuuta 1964 Miami, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -leikkaaja. Hän työskentelee independent-elokuvan parissa. 

Elokuvatoimittaja Kalle Kinnunen on kuvaillut Reichardtin elokuvia minimalistisiksi.

## Elämä ja ura

Reichardt on suorittanut tutkinnon Tuftsin yliopiston taidekoulussa.

Reichardt on työskennellyt usein yhdessä näyttelijä Michelle Williamsin ja käsikirjoittaja Jonathan Raymondin kanssa.  

*[[Variety]]*-lehden mukaan Reichardt on arvostettu auteur-ohjaaja, mutta hänelle on vain harvoin myönnetty elokuviinsa yli 2 miljoonan dollarin budjetti, mikä on Hollywoodissa pikkuraha. Reichardtilta kuluu rahoitusta kerätessä pitkiä aikoja tekemättä elokuvia. Michelle Williams on kertonut, että vaikka Reichadt on arvostettu elokuvantekijä, hän tekee elokuvia niin harvoin, että hänelle ei myönnetä edes ohjaajien ammattiliiton terveysvakuutusta, minkä vuoksi hän toimii myös opettajana Bard Collegessa. Hän on opettanut Bard Collegessa vuodesta 2006. Reichardt on kiusaantunut Williamsin paljastuksesta mutta ei väitä vastaan. 

Reichardtin esikoiselokuva *River of Grass* (1994) valittiin Sundancen elokuvajuhlien ohjelmistoon. Kriitikot kehuivat teosta, mutta sen jälkeen hiljeni. Seuraavan vuosikymmenen ajan Reichardt yritti käynnistää elokuvahankkeita, ohjasi pari lyhytelokuvaa, teki hanttihommia ja yöpyi ystävien sohvilla. Kakkoselokuva *Old Joy* (2006) valmistui tädiltä saadun 30 000 dollarin perinnön turvin. Sen tuottajana toimi arthouse-ohjaaja Todd Haynes, jonka kanssa Reichardt oli ystävystynyt. Elokuva oli ohjaajan läpimurto. Sen jälkeen Reichardt on päässyt kuvaamaan 2–3 vuoden välein filmejä, joiden budjetit ovat liikkuneet pikemminkin sadoissa tuhansissa kuin miljoonissa dollareissa. Yksikään niistä ei ole tuottanut teattereissa yli kahden miljoonan lipputuloja. 

## Filmografia

## Palkinnot

* Carrosse d’Or, 2022

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Julia Elomäki

**Julia Elomäki** (s.1991 Tampere) on suomalainen elokuva- ja tv-tuottaja.

Elomäki on valmistunut ylioppilaaksi Tampereen yhteiskoulun lukiosta. Elomäki on opiskellut elokuvatuotantoa Tampereen ammattikorkeakoulussa ja Aalto-yliopistossa. Hän valmistui taiteen maisteriksi vuonna 2020. Elomäki on työskennellyt vuodesta 2018 alkaen Tekele Productions -tuotantoyhtiössä. Hän on tuottanut useita lyhytelokuvia ja nuorten sarja Räjähdysherkän Ylelle. Tuottajan töiden lisäksi hän on työskennellyt myös elokuvafestivaaleilla ja oli mukana perustamassa Kino Sheryl -elokuvateatteria, jossa hän toimi hallituksen puheenjohtajana.

## Lähteet