open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dmitri Sokolov (elektronisen urheilun pelaaja)

**Dmitri Eduardovitš Sokolov**, eli **”sh1ro”** (; s. 15. heinäkuuta 2001) on venäläinen *[[Counter-Strike 2]]* -ammattilainen. Hänen nykyinen joukkueensa on  Team Spirit, jossa hän pelaa tarkkuuskivääripelaajana. Hänet on valittu *Counter-Strikeen* keskittyneen HLTV-sivuston mukaan neljä kertaa maailman parhaimpien pelaajien joukkoon vuosina 2021, 2022, 2023 ja 2024.

Sokolov on edustanut urallaan muun muassa joukkueita Cloud9 ja Gambit. 

## Saavutukset

### Palkinnot
* Sija 4. HLTV TOP 20 -arvioinnissa vuonna 2021.
* Sija 3. HLTV TOP 20 -arvioinnissa vuonna 2022.
* Sija 8. HLTV TOP 20 -arvioinnissa vuonna 2023.
* Sija 6. HLTV TOP 20 -arvioinnissa vuonna 2024.

### MVP
* IEM Katowice 2021
* IEM Fall 2021 CIS
* V4 Future Sports Festival - Budapest 2021
* Funspark ULTI 2021

## Lähteet
Marie Blokhus

**Marie Liland Blokhus** (7. lokakuuta 1982 Bodø, Norja) on norjalainen näyttelijä.

## Ura
Blokhus opiskeli näyttelijäksi Oslon kansallisessa taideakatemiassa, josta hän valmistui vuonna 2010. Hän työskenteli Det Norske Teatretissa ja sai Hedda-palkintoehdokkuuden vuonna 2013 kategoriassa "paras näyttelijätär" roolistaan Tarjei Vesaasin *Over open avgrunn* -näytelmässä Det Norske Teatretissa ja roolistaan David Harrowerin Blackbird-näytelmässä Riksteatretissa. Ensimmäisen Hedda-palkintonsa hän voitti vuonna 2015 parhaana naispääosan esittäjänä näytelmässä *Fugletribunalet.*

Vuonna 2019 Blokhus debytoi näyttämöohjaajana ohjaamalla Lucy Kirkwoodin *Våre barn* -näytelmän Den Nationale Scenessä. Sen jälkeen hän oli mukana kirjoittamassa ja ohjaamassa *[[Nuoren Wertherin kärsimykset]]* -teokseen perustuvaa *Wertheriä* Det Norske Teatretissa.

Blokhusin elokuviin kuuluvat muun muassa *Chasing the Wind* (2013), *Oskars Amerika* (2017), *The 12th Man* (2017) sekä autourheiluelokuvat *Børning* (2014), *Børning 2* (2016) ja *Børning 3* (2020). Blokhus sai kaksi Amanda-palkintoehdokkuutta elokuvasta *Jag etter vind,* niin vuoden tulokkaana kuin parhaana naispääosana.

Hänen pitkäaikaisin tv-roolinsa oli komediasarjassa *[[Side om side]]* vuosina 2013-2016.

## Henkilökohtainen elämä
Blokhus oli naimisissa näyttelijä Frank Kjosåsin kanssa vuosina 2011–2016. Sen jälkeen hän aloitti suhteen näyttelijä Anders Baasmo Christiansenin kanssa.

## Lähteet
Teplodar

**Teplodar** () on kaupunki Odessan alueen Odessan piirissä Ukrainassa. Kaupunki sijaitsee Baraboin tekojärven rannalla, linnuntietä noin 32 kilometriä aluekeskus Odessasta länteen. 

Tammikuun keskilämpötila on −2,6 ja heinäkuun +22,2 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on vain 385 millimetriä. Seutu on tasankoa.

Asutus perustettiin vuonna 1981 Odessan ydinvoimalalaitoksen rakentajien ja työntekijöiden tarpeisiin. Kaupunkityyppisen taajaman aseman Teplodar sai vuonna 1983. Tšernobylin katastrofin seurauksena Odessan ydinvoimalan rakennustyöt keskeytettiin vuonna 1986. Kaupungin aseman paikkakunta sai vuonna 1997. Vuonna 2001 asukkaita oli noin 8&nbsp;800. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkivuksi 9&nbsp;958 (2022).  



## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hedda-palkinto

**Hedda-palkinto** () on norjalainen teatteripalkinto, joka jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1998. Se on nimetty Henrik Ibsenin *Hedda Gabler* -näytelmän Hedda-hahmon mukaan.

Norjan teatteri- ja orkesteriyhdistys (Norsk teater- og orkesterforening, NTO) on Hedda-palkinnon vastuullinen järjestäjä. Palkinnolla on yhteensä 15 palkintosarjaa, ja sen tavoitteena on palkita norjalaisen esittävän taiteen erinomaisia saavutuksia ja edistää laadun parantamista.

Hedda-palkinto on vakiinnuttanut asemansa yhtenä Norjan arvostetuimmista teatteripalkinnoista. Eri palkintosarjojen ehdokkaita valitseva tuomaristo on laajapohjainen, ja se koostuu seitsemästä ammattilaisesta, jotka erillinen komitea nimittää. Palkintoon kuuluu Hedda-komitean myöntämän kunniapalkinnon lisäksi 14 sarjaa. Kunniapalkinnon ovat saaneet muun muassa Wenche Foss (2002), Jon Fosse (2003) sekä Toralv Maurstad ja Espen Skjønberg (molemmat 2005), Else Nordvang (2008), Edith Roger (2010) ja Bjørn Sundquist (2017).

Hedda-palkinto rahoitetaan NTO:n ja sen jäsenjärjestöjen myöntämillä apurahoilla. Palkinto toimii yhteistyössä Aksel Waldemar Johannessenin muistoksi perustetun Haakon Mehrenin rahaston kanssa. Vuonna 2021 palkintoa ei jaettu, koska koronaviruspandemia vaikutti vakavasti teattereiden esitysaikatauluihin ja tuomariston matkustusmahdollisuuksiin. Kaudet 2020–2021 ja 2021–2022 yhdistettiin yhdeksi palkintoseremoniaksi kesällä 2022.

## Hedda-komitea
Hedda-komitealla on yleinen ammatillinen vastuu Hedda-palkinnosta ja Hedda-päivistä. Komitea nimittää Hedda-raadin, valitsee kunniapalkinnon saajan, arvioi palkintosarjat ja myöntämisperusteet sekä laatii raadin työskentelyä koskevat yleiset suuntaviivat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hedda-palkinnon kotisivut Heddaprisen.no
Vidar Magnussen

**Vidar Magnussen** (s. 6. joulukuuta 1977 Bergen) on norjalainen näyttelijä, koomikko ja teatteriohjaaja.

Magnussen opiskeli näyttelijäksi Webber Douglas Academy of Dramatic Artsissa, Lontoossa (2000-2004).

Magnussenin ensimmäinen norjalainen teatterirooli oli Henrik Ibsenin *Hedda Gablerissa* (Riksteatret 2006). Sen jälkeen hänellä on ollut rooleja Den Nationale Scene -teatterissa: *Panikk i kulissene* (2008), *Farlige Verbindelser* (2008), *[[Kurjat]]* (2008), *Rett i lommen* (2009), *Mascarade* (2010), *[[Viidakkokirja]]* (2010) ja *[[Lainahöyhenissä (musikaali)|Lainahöyhenissä]]* (2011) ja Det Norske Teatret -teatterissa: *Tida og Rommet* (2011), *Viidakkokirja* (2012), *Felix' Fantastiske Orkester* (2012), *Norja-Brasilia* (2012) ja *[[Hamlet]]* (2014).

Magnussen sai vuoden 2014 Hedda-palkinnon parhaan miesnäyttelijän kategoriassa roolistaan seremoniamestarina elokuvassa *Shockheaded Peter*. Vuonna 2010 hän voitti komediapalkinnon vuoden läpimurron kategoriassa esiintymisestään näytelmässä *Mascarade* Den Nationale Scene -näyttämöllä ja sai Bergenin Pernille-patsaan 2010 suorituksestaan *Viidakkokirjassa* samassa teatterissa. Hänellä on ollut useita tv-rooleja, muun muassa komediallisessa lyhytelokuvassa *Plassmangel* (2003), ja komediasarjassa *Halvseint* (2007). Vuonna 2013 hän osallistui NRK:n viihdeohjelmaan *Underholdningsavdelingen* ja tilannekomediaan *[[Side om side]]*. Joulukuussa 2016 alkoi NRK:n joulukalenteri *Snøfall*, jossa Magnussen näyttelee joulupukin sihteeriä Ole Winteriä. Magnussen esittää myös pääroolia käsikirjoittamassaan tv-sarjassa Magnus, joka sai ensi-iltansa NRK1:llä tammikuussa 2019.

## Lähteet
Laatokan–Suomenlahden kanava

**Laatokan-Suomenlahden kanava** oli varsinkin 1920- ja 1930-luvuilla esillä ollut suunnitelma rakentaa laivaväylä Laatokalta Karjalan kannaksen halki Viipurinlahden perukkaan ja Suomenlahdelle. Kanava olisi korvannut Pietarin kautta kulkeneen Nevajoen väylän, jota haittasivat joen nopea virtaus, väylän mataluus, lukuisat sillat sekä venäläisten 1930-luvulla vaatineet korkeat kulkumaksut ja laivoille asetetut vaatimukset. Venäjä takasi Tarton rauhansopimuksessa 1920 suomalaisten alusten kulkuoikeuden Laatokalta Nevaa pitkin Suomenlahdelle mutta 1930-luvun lopulla tämä liikenne päättyi kokonaan venäläisten viranomaisten asettamien rajoitusten vuoksi. Laatokan-Suomenlahden kanavan 1930-luvun lopulla esitetty kustannusarvio oli noin 600 miljoonaa markkaa.

Ensimmäinen kanavasuunnitelma valmistui 1905 ja siinä kanavan syväys oli ollut 3,5 metriä. Suunnitelmaa tarkistettiin 1919 ja syväystä lisättiin 5 metriin. 

Jo aikaisemmin 1800-luvulla oli esillä ajatus kanavoida Vuoksi Vuoksen yläjuoksun koskien alapäästä Jääskestä aina Laatokkaan saakka ja saada näin laivayhteys Vuoksenlaaksosta Pietariin. Venäjältä olisi myös voitu tuoda viljaa Suomeen tätä reittiä pitkin. Vuonna 1871 tie- ja vesirakennushallitus tutki Vuoksen Jääskeltä Taipaleelle saakka ja laati kanavoimisehdotukset 2,07 ja 2,67 syvyisille väylille.

Viipurissa pidettiin 4. huhtikuuta 1928 kokous, johon osallistuivat Viipurin, Käkisalmen ja Sortavalan kaupunkien, Lahdenpohjan kauppalan sekä alueen maalaiskuntien, teollisuuslaitosten ja taloudellisten yhdistysten edustajat. Kokous asetti Laatokan-Suomenlahden kanavakomitean, joka istui vuoteen 1933 saakka tutkien kanavahankkeen kannattavuutta. Loppumietinnössään komitea totesi kanavan ehdottoman tärkeäksi Karjalan talouselämälle.

Kanava olisi alkanut Viipurinlahdella Uuraasta, jatkunut Viipurin kautta Saimaan kanavan reittiä aina Juustilanjärvelle, josta se olisi lähtenyt itään kulkien Noskuanjärven kautta Vuoksen virralle. Vuoksea pitkin kanavaväylä olisi kulkenut Paakkolan kautta joko Käkisalmenselän yli Laatokkaan tai Suvannon kautta Vuoksen eteläistä haaraa pitkin Laatokkaan. Kanavassa olisi ollut sulut Talin, Rapukosken ja Kavantikosken kohdalla ja sitten Vuoksella Paakkolan, Tiurinkosken, Ahvenisenkosken ja Käkisalmen sulut ennen Laatokkaa. Sulkujen putouskorkeudet olisivat olleet suhteellisen pieniä ja sulut olisi ollut mahdollista rakentaa 200-300 metrin pituisiksi, mikä olisi mahdollistanut myös proomuliikenteen.  Kanavan pituus Käkisalmen kautta kulkien olisi ollut 166,6 kilometriä, josta luonnonväylää noin 50 prosenttia, ruopattavaa väylää 37 prosenttia ja varsinaista kaivettavaa kanavaa 14 prosenttia. Suurimmat maaleikkaukset olisivat olleet Näätälänjärven ja Noskuanselän, Noskuanselän ja Vuoksen sekä Käkisalmenselän ja Laatokan välillä yhteensä noin 14 kilometrin matkalla. 

## Lähteet
Fredrik Solvang

**Fredrik Solvang** (s. 17. toukokuuta 1977 Inchon, Etelä-Korea) on norjalainen toimittaja ja uutisankkuri. Hän on työskennellyt NRK:lla vuodesta 2000. Vuodesta 2018 hän on juontanut *Debatten*-ajankohtaisohjelmaa, jolla on keskimäärin puoli miljoonaa katsojaa.

## Palkinnot
Solvang sai vuosina 2020 ja 2023 parhaan juontajan Gullruten-palkinnon.

## Yksityiselämä
Solvang adoptoitiin pienenä Etelä-Koreasta. Hän varttui Norjan pohjoisosassa sijaitsevassa Setermoenissa. Solvang on vaitonainen yksityiselämästään eikä juuri anna haastatteluja. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Olav Fjell

**Olav Fjell** (s. 28. kesäkuuta 1951) on norjalainen yritysjohtaja. Hän toimi Statoilin pääjohtajana vudesta 1999 vuoteen 2003, jolloin hän joutui eroamaan korruptiosyytösten vuoksi. Fjell valmistui ekonomiksi vuonna 1975 ja on työskennellyt myös muun muassa Kongsbergin asetehtaalla ja Den norske Bank -pankissa sekä ollut Norjan valtionrautateiden hallituksen puheenjohtaja 2000–2003. Vuosina 2007–2012 hän oli Hurtigrutenin hallinnollinen johtaja.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Quincy Hall

**Quincy Hall** (s. 31. heinäkuuta 1998) on yhdysvaltalainen 400 metrin juoksija ja 400 metrin aitajuoksija.

Hall voitti alle 20-vuotiaiden Pan-Amerikan-mestaruuden 400 metrin aitajuoksussa 2017 ajalla 49,02. Vuonna 2019 hän voitti 400 metrin aitajuoksun sekä NCAA:n mestaruuskilpailuissa että alle 23-vuotiaiden Pohjois- ja Keski-Amerikan sekä Karibian mestaruuskilpailuissa. Hän voitti Pohjois-ja Keski-Amerikan sekä Karibian mestaruuden miesten ja sekajoukkueiden 4&nbsp;×&nbsp;400&nbsp;metrin viestissä 2022.

Hall saavutti Budapestin MM-kilpailuissa 2023 pronssia 400 metrillä ennätysajallaan 44,37 sekä kultaa 4&nbsp;×&nbsp;400&nbsp;metrin viestissä, jossa hän juoksi avausosuuden. Hän voitti vuoden 2024 Yhdysvaltojen olympiakarsinnoissa 400 metrin juoksun ennätyksellään 44,17. Muutamaa viikkoa myöhemmin hän paransi ennätyksensä Monacossa lukemiin 43,80. Hän voitti kultaa Pariisin olympialaisissa jälleen uudella ennätysajallaan 43,40.

Hall juoksi 400 metrin aitajuoksuennätyksensä 48,10 Eugenesssa toukokuussa 2022.

## Lähteet
Ben Pattison

**Ben Pattison** (s. 15. joulukuuta 2001) on brittiläinen keskimatkojen juoksija. Hänen päämatkansa on 800 metrin juoksu.

Pattison sijoittui Győrin alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2018 neljänneksi 400 metrin juoksussa. Seuraavan vuoden Boråsin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän saavutti 800 metrillä hopeaa ajalla 1.50,68. Hän sijoittui samalla matkalla neljänneksi Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021. Hän saavutti Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa 2022 Englannin edustajana pronssia 800 metrillä ajalla 1.48,25. Münchenin EM-kilpailuissa hän oli samalla matkalla kuudes.

Pattison saavutti Budapestin MM-kilpailuissa 2023 pronssia 800 metrillä ajalla 1.44,83. Hän karsiutui 800 metrin välierissä Pariisin olympialaisissa 2024 ja Tokion MM-kilpailuissa 2025.

Pattison juoksi 800 metrin ennätyksensä 1.42,27 Monacossa 12. heinäkuuta 2024. Hän voitti 800 metrin Britannian-mestaruuden 2024. 

## Lähteet
Lykke

**Lykke** on tanskalainen naisen etunimi, joka pohjautuu sanaan ’onni’ (*lykke*). Merkitykseltään se vastaa latinankielistä naisennimeä Felicitas.

Suomessa Lykke-nimeä on annettu varsinkin 2010- ja 2020-luvulla syntyneille lapsille. Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on huhtikuuhun 2024 mennessä kirjattu yhteensä 130–150 tämännimistä naista tai tyttöä.

## Nimipäivä
Helsingin yliopiston elokuussa 2023 tekemän päätöksen mukaisesti Lykke-nimi lisättiin suomenruotsalaiseen nimipäiväkalenteriin vuonna 2025. Nimipäivä on 6.&nbsp;syyskuuta, jolloin nimipäiväänsä viettävät myös ’onnelliset’ Felix ja Felicia.

## Tunnettuja Lykkejä
* Lykke Friis (s. 1969), tanskalainen poliitikko
* Lykke Li, oik. *Li Lykke Zachrisson* (s. 1986), ruotsalainen laulaja ja lauluntekijä

## Lähteet
J. Mikael Westermarck

**Jan Mikael Westermarck** (s. 9. elokuuta 1939 Tukholma) on suomalainen eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.

Westermarck syntyi professori Hakon Westermarckin ja Ingrid Alma Lindholmin perheeseen ja avioitui 1963 ylioppilasmerkonomi Tarja Anneli Tuulikki Pajun kanssa. Hän tuli ylioppilaaksi Svenska normallyceumista 1962 ja valmistui diplomiekonomiksi markkinointilinjan priimuksena Svenska handelhögskolanista 1967. Hän on suorittanut myös useita liiketoiminnan ja liikkeenjohdon kursseja ja opintokokonaisuuksia. Westermarck oli Oy Scan-Auto Ab:n pääjohtajan assistentti 1965–1967, Oy Tietovoima Ab:n markkinointijohtaja 1967–1969, Saab-Scania Ab:n systeemisuunnittelija Ruotsissa 1969–1970, Oy Datasaab-Valmet Ab:n markkinointijohtaja ja toimitusjohtajan sijainen 1970–1973, Xeroxin Suomen yhtiön Rank Xerox Oy:n markkinointi- ja suunnittelujohtaja 1973–1977, Akkuteollisuus Oy:n toimitusjohtaja 1977–1992, Kaivokselan Raskaat Ajoneuvot Oy:n, vuodesta 1995 Raskaat Ajoneuvot Oy, toimitusjohtaja 1992–1997 ja Volvo Kuorma- ja Linja-autot Oy:n toimitusjohtaja 1997–1999. Hän oli myös Afa Oy:n toimitusjohtaja 1977–1992 ja Suomen Purjehtijaliiton toiminnanjohtaja 2001–2004. Siuntion kunnanvaltuutettu Westermarck oli 2012–2014 ja hänellä on ollut myös useita muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1998.

## Lähteet
Setermoen

**Setermoen** on Bardun kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva taajama ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 2,9 neliökilometriä ja asukasluku 2&nbsp;523 vuonna 2022. Setermoenissa on Norjan puolustusvoimien varuskunta ja harjoitusalue.


161117-M-DT430-226 (31138784256).jpg|Yhdysvaltain joukot harjoittelemassa Setermoenissa syksyllä 2016.
7.5 cm Gebirgskanone Model 1911 at Setermoen.jpg|Näyttelyesineitä Keski-Tromssan museoon kuuluvassa Puolustusmuseossa.


## Tunnettuja henkilöitä
* Fredrik Solvang (s. 1977), toimittaja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Matkalla perille

__NOTOC__
**Matkalla perille** on Plutonium 74:n kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 12. kesäkuuta 2020 levymerkillä Stupido Records.
## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Kulttuuritoimitus: 
* Soundi: 

## Lähteet
Gösta Salingre

**Gustaf Werner (Gösta) Salingre** (4. syyskuuta 1873 Turku – 15. lokakuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen apteekkari, toimitusjohtaja ja pääkonsuli.

Gösta Salingren vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Gabriel Werner Salingre (1842–1913) ja Anna Helena Oldenburg. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta klassillisesta lyseosta 1893 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1897 sekä proviisoriksi vuonna 1900. Salingre opiskeli myös Dresdenissä 1895 ja teki opintomatkoja Ruotsiin, Saksaan ja Englantiin.

Salingre oli aluksi Helsingissä Töölön apteekin hoitajana. Hän omisti Helsingissä Erottajan apteekin 1902–1911 ja vuodesta 1925 alkaen hän omisti Kauppatorin apteekin. Salingre hoiti lääkintöhallituksessa väliaikaisesti asessorin virkaa 1911–1912. Vuonna 1912 Salingre perusti Oy Oxygenol Ab:n yhdessä veljensä hammaslääkäri Axel Salingren (1882–1960) ja velipuolensa apteekkari Edward Stigzeliuksen (1866–1941) kanssa. Salingre toimi uuden yhtiön toimitusjohtajana ja yhtiön konttori sijaitsi Edward Stigzeliuksen silloin omistaman Kauppatorin apteekin tiloissa. Yhtiö aloitti Oxygenol-hammastaikinan myynnin Suomessa samana vuonna. Hammastahna valmistettiin lääketehdas Medicassa kunnes valmistus siirrettiin 1920 Wladimirinkatu 30:een (nykyisin Kalevankatu 30). 

Salingre oli Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiön ja Palovakuutus Osakeyhtiö Imatran hallintoneuvostojen jäsen sekä Elinkorkolaitos Hereditaksen johtokunnan puheenjohtaja. Salingre oli mukana perustamassa Hereditasta vuonna 1905 ja oli sen johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1927 aina kuolemaansa saakka vuonna 1943. Vuosina 1919–1928 hän toimi ylikenttäapteekkarina ja hän oli Helsingin suojeluskunnan sanitääriklubin kunniajäsen. Salingre oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1909–1919, kunnallisneuvosmiehenä 1912–1914 sekä useiden komiteain ja valiokuntain jäsenenä. Hän oli myös Granatenhjelm-Yhdistyksen puheenjohtaja, Ehrensvärd-seuran johtokunnan jäsen ja Suomen Punaisen Ristin keskushallituksen jäsen. Romanian varakonsuliksi Salingre nimitettiin 1923 ja pääkonsuliksi 1925.

Gösta Salingre oli naimisissa vuodesta 1900 Helena Koroleffin kanssa.

## Lähteet
Professori Baltazar

**Professori Baltazar** () on vanhasta keksijästä kertova kroatialainen lapsille suunnattu animaatiotelevisiosarja, jota tehtiin vuosina 1967–1978. Sen on luonut animaattori Zlatko Grgić.

## Sisältö
Sarja pyörii hyväntahtoisen neron, professori Baltazarin ympärillä. Jokaisessa jaksossa jollakulla hänen ympäristössään on ongelma, jota hän pohtii asianmukaisesti ja löytää siihen aina ratkaisun. Sitten hän aktivoi maagisen koneen ja tuottaa keksinnön, joka ratkaisee ongelman.

Sarjan hahmot eivät puhu mitään ymmärrettävää kieltä.

## Historia

Sarjan loi televisiota varten kroatialainen animaattori Zlatko Grgić Zagreb Filmin studiossa. Siitä tehtiin 59 jaksoa vuosina 1967–1978.

Animaatiosarjaa on esitetty seuraavina vuosina entisen Jugoslavian lisäksi lukuisissa muissakin maissa, kuten muun muassa Tanskassa, Suomessa, Saksassa, Iranissa, Italiassa, Norjassa, Portugalissa, Etelä-Koreassa, Ruotsissa, Israelissa, Kanadassa, Ranskassa, Kreikassa, Alankomaissa, Uudessa-Seelannissa, Romaniassa, Espanjassa, Isossa-Britanniassa ja Zimbabwessa.
Born Pink

**Born Pink** on eteläkorealaisen Blackpink-yhtyeen toinen studioalbumi, joka julkaistiin 16. syyskuuta 2022. Se sisältää kahdeksan kappaletta, joista singleinä julkaistiin ”Pink Venom” ja ”Shut Down”.

”Pink Venom” julkaistiin jo elokuussa noin kuukausi ennen albumin julkaisua. Samaan aikaan albumin kanssa julkaistiin pääsingle ”Shut Down”, mutta se jäi kuitenkin suosiossa hieman ”Pink Venomin” varjoon. ”Pink Venomin” ennätyksiä rikkonut musiikkivideo keräsi 24 tunnissa yli 90 miljoonaa katselukertaa, 29 tunnissa ja 25 minuutissa yli 100 miljoonaa katselukertaa ja 134 vuorokaudessa yli 500 miljoonaa katselukertaa.

Viimeinen kappale ”Ready for Love” julkaistiin jo heinäkuussa PUBG Mobile -videopeliä varten. Musiikkivideossa esiintyvät Blackpinkin jäsenten animoidut pelihahmot.

## Kappaleet

## Lähteet
Tietekniikka

**Tietekniikka** on liikennesuunnittelun osa-alue, johon kuuluu tieverkon suunnittelu ja toteutus. Siihen kuuluu teiden rakentamisen suunnittelu ja kunnossapitoon liittyvien toimenpiteiden suunnittelu ja toteutus. Suunnitelmiin kuuluvat tieverkon järjestelmän suunnittelu. Suunnitelmissa huomioon otettavia seikkoja ovat ympäristövaikutukset. Huomioon otettavia seikkoja ovat myös turvallisuuteen ja toiminnallisuuteen liittyvät seikat. Tieverkon suunnitelmat täytyy sovittaa muihin maankäytön suunnitelmiin. Liikennejärjestelmien kehittämiseen liittyvät seikat liittyvät yleiseen maankäyttöön ja yleiseen yhteiskunnalliseen kehittymiseen. Tietekniikan suunnitelmissa otetaan huomioon myös kustannus- ja kannattavuusseikat. Esimerkiksi teiden päällystäminen ja kunnossa pysyminen sujuvoittavat tieliikennettä ja sitä kautta parantavat kuljetuksen sujuvuutta, mikä puolestaan edistää elinkeinoelämää.

## Lähteet
Itävallan parlamentti

**Itävallan parlamentti** säätää lait Itävallan liittotasavallassa. Siinä on kaksi kamaria: alahuone (kansallisneuvosto), jonka jäsenet ovat kansan suoraan valitsemia, ja ylähuone (liittoneuvosto), jonka jäsenet ovat osavaltioiden parlamenttien valitsemia. Parlamentissa on myös liittokokous, jossa kokoontuvat kansallisneuvoston ja liittoneuvoston jäsenet yhdessä. Se kokoontuu kuuden vuoden välein asettamaan suoralla kansanvaalilla valitun liittopresidentin virkaansa.

## Katso myös

* Itävallan parlamenttitalo

## Lähteet
Mikroreaktori

**Mikroreaktori** eli **mikrokanavareaktori** on kemiallinen reaktori, jossa kemiallinen reaktio tapahtuu ohuissa kanavissa, joiden halkaisija on alle yhden millimetrin.

Mikroreaktoriyksikkö on pituudeltaan ja leveydeltään useimmiten muutaman senttimetrin mittainen. Yksikkö valmistetaan usein teräksestä, lasista, piidioksidista tai muovista. Yksikköön tehdään kanavia etsaamalla tai optisella litografialla. Kanavat ovat halkaisijaltaan muutamia satoja mikrometrejä ja pituudeltaan muutamia senttimetrejä. Kanavan pituutta voidaan lisätä tekemällä reaktorikanavista verkosto. Reaktorit ovat virtausreaktoreita, ja niiden kapasiteettia voidaan kasvattaa liittämällä useita reaktoreita rinnan.

Mikroreaktoreissa voidaan saada aikaan neste- tai kaasufaasissa tapahtuvia reaktioita. Reaktoreissa voidaan käyttää niin tavanomaisia katalyyttejä kuin biokatalyyttejäkin, esimerkiksi entsyymejä. Mikroreaktoreita voidaan käyttää muun muassa aldolireaktioiden, nitrauksien, halogenointien, hapetuksien tai pelkistyksien ja Diels–Alder-reaktioiden suorittamiseen. Mikroreaktorien etuina ovat muun muassa lyhyet reaktioajat, suuret konversiot ja suuresta pinta-alan ja tilavuuden suhteesta johtuva tehokas lämmön- ja aineensiirto. Mikroreaktorit sopivat hienokemikaalien tuotantoon: niissä tuotetaan esimerkiksi gemifloksasiiniä.

## Lähteet
Alfred Smith (taiteilija)

**Alfred Smith** (1854 Bordeaux - 1936 Pariisi) oli ranskalainen impressionistinen taidemaalari. Hän maalasi paljon kaupunkinäkymiä.  

Smithin isä oli kotoisin Walesista ja hänen äitinsä oli ranskalainen.  Smith opiskeli taidetta Hippolyte Pradelles`n, Léonce Chabry`n ja  Amadeus Baudit`n oppilaana. Alfred Roll huomasi Smithin kyvyt ja ryhtyi promotoimaan häntä. Smith debytoi Pariisin Salongissa vuonna 1880 ja sai kunniamaininnan. Täysipäiväiseksi taiteilijaksi Smith ryhtyi vuonna 1886. Hän tuon ajan työnsä muistuttavat paljon Claude Monet ´n töitä.  

Vuonna 1888 Smith sai kolmannen luokan palkinnon ranskalaisten taiteilijoiden salongissa ja vuonna 1894 hänet nimitettiin kunnialegioonan ritariksi. Hänen töitään oli mukana Pariisin maailmannäyttelyssä vuonna 1900. Smith piti säännöllisesti näyttelyitä 1920 luvulle asti ja hänen töitään ostettiin Ranskan ja Italian museoihin.

Smith oli hyvä kuvaamaan metsiä, puutarhoja ja kaupunkinäkymiä. Hänen värien käyttönsä oli hienovireistä.Vierailtuaan Creusen laaksossa, hän kiinnostui alueen näkymistä ja maalasi niitä paljon. Samalla hänen värien käyttönsä muuttui kypsemmäksi. 

Nykyään Smithin töitä on Ranskan ja Yhdysvaltojen museoissa.  
## Teoksia

File:Alfred Smith - Tramway devant les Quinconces par temps de pluie.jpg|Raitiovaunu sateessa, maalattu vuonna 1880.
File:Alfred Smith - Déjeuner sous les bois (c 1895).jpg|Aamiainen puiden alla, maalattu ennen vuotta 1895.
File:Smith Alfred - Boat trip (1889).jpg|Veneretkellä, maalattu vuonna 1889.
File:Smith Alfred - Harmonie d'été.jpg|Kesäharmoniaa, maalattu vuonna 1899.
File:Smith Alfred - Quai de la Grave Bordeaux.jpg|Bordeaux`n laitureilla, noin vuodelta 1900.
File:Smith Alfred - Jeune fille lisant (c 1910).jpg|Nuori nainen lukee, maalattu vuonna 1910.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.proantic.com/en/628414-alfred-smith-1854-1936-quotferme-a-crozant-v1920-quot-ecole-de-crozant-creuse-impressionniste-alluaud-bordeaux.html
Ympäristösopimus

**Ympäristösopimus** on sopimus, jonka tarkoituksena on ympäristönsuojelu. Jotkut ympäristösopimukset ovat kansainvälisiä ja ne koskevat ilmansaasteiden ja ilmastonmuutoksen vähentämiseen kohdistuvia toimenpiteitä sekä jätehuoltoa ja luonnon monimuotoisuuden turvaamista. Kansainväliset ilmastosopimukset käsittävät maailmanlaajuiset yhteiset tavoitteet ja näin luodaan pohja maailmanlaajuiselle kestävälle kehitykselle. Kansainvälisiä ympäristösopimuksia ovat muun muassa otsonikerroksen vähenemisen estämiseen liittyvät Wienin yleissopimus ja Montrealin pöytäkirja ja ilmastonmuutoksen torjumista koskevat Kioton pöytäkirja ja Pariisin ilmastosopimus. Lisäksi on useita sopimuksia, jotka koskevat ilman suojelua ja päästöjen vähentämistä sekä merien, muiden vesien ja ympäristön suojelua. Jotkut sopimukset koskevat jätehuoltoa ja kemikaaleista aiheutuvien ympäristöhaittojen vähentämistä. Lisäksi on erityisiä luonnon monimuotoisuuden turvaamista ja maiseman suojelua koskevia sopimuksia. Kansainvälisten sopimusten lisäksi on myös kahden maan välisiä ympäristösopimuksia. Ympäristösopimuksiin kuuluvat myös sopimukset, joita maatalousyrittäjät voivat tehdä. Kysymyksessä on 5 vuotinen hoitosopimus, joka tehdään viranomaisten kanssa ja joka edellyttää sitä, että maatalousyrittäjälle annetaan peltotukea.

## Lähteet
Tšyhyryn

**Tšyhyryn** () on kaupunki Tšerkasyn alueen Tšerkasyn piirissä Ukrainan keskivaiheilla. Kaupunki sijaitsee Dneprin valuma-alueeseen kuuluvan Tjasmynjoen varrella Dneprin ylängöllä, linnuntietä noin 59 kilometriä aluekeskus Tšerkasystä kaakkoon.

Tammikuun keskilämpötila on −5,5 ja heinäkuun +20,7 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 527 millimetriä.

Kaupunki on aiempi Tšyhyrynin piirin piirikeskus, mutta kesän 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa siitä tuli osa Tšerkasyn piiriä. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 8&nbsp;539 asukasta (2022). Vuonna 1990 asukkaita oli noin 12&nbsp;900.

Paikkakunta tunnetaan 1500-luvun alkupuolelta lähtien. Tšyhyryin linna rakennettiin 1589. Paikkakunnalle myönnettiin Magdeburgin kaupunginoikeudet vuonna 1592, mikä edesauttoi kaupungin kasvua. 

Tšyhyryn on toiminut muun muassa kasakkahetmannin kotipaikkana; se on ollut Kiovan kuvernementin kihlakuntakaupunki.


Бастіон Дорошенка Фортеця.jpg|Linnoituksen jäänteitä.
Castle Hill in Chygyryn.jpg|Linnavuori ja kaupunkia sen juurella Tjasmynjoelta nähtynä.
Церква - panoramio (8).jpg|Pietarin ja Paavalin kirkko.
Chyhyryn3.jpg|Bohdan H’melnytskyin residenssiä.
New Church in Chyhyryn.jpg|Uudempi kirkko.
Чигиринська РДА.JPG|Kaupunginvaltuuston rakennus.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Nevostoaikainen topografinen karttalehti (1:100 000) M-36-102 Tšyhyrynista ympäristöineen
Jimi Junkkari

**Jimi Junkkari** (s. 20. helmikuuta 2005 Lahti) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuissa.

## Ura
### Seuraura
Junkkari on Pelicansin kasvatti. Hän toimi kaudella 2021–2022 seuran U18-joukkueen varakapteenina. Kesällä 2022 Junkkari nousi Pelicansin SM-liigarinkiin, mutta hän ei tehnyt liigadebyyttiään vielä kaudella 2022–2023, vaan Junkkari pelasi sen kokonaan U20-joukkueessa.

Kesäkuussa 2023 Junkkari teki Pelicansin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Hän teki kaudella 2023–2024 miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigan avauskierroksella 2. syyskuuta 2023 vieraissa ranskalaista Dragons de Rouenia vastaan. Junkkari merkittiin Pelicansin nelospuolustajapariin Saku Salmisen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.14 minuuttia ja Junkkarille merkittiin Pelicansin 3–8-voittoon päättyneessä ottelussa teholukema +2. Hän pelasi CHL:ssä kolme ottelua ilman tehopisteitä. Ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen SM-liigaottelunsa Junkkari pelasi runkosarjan kahdeksannella kierroksella 30. syyskuuta 2023 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan, kun Michal Jordán joutui pelikieltoon. Junkkari merkittiin heti Pelicansin ykköspuolustajapariin Petteri Riihisen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.14 minuuttia ja Junkkarille merkittiin teholukema +1. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin vielä Pelicansin U20-joukkueessa. Heinäkuussa 2024 Junkkari teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

Kaudella 2024–2025 Junkkari pelasi SM-liigassa 13 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi myös viisi Mestarien liigan ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Suurimman osan kaudestaan Junkkari pelasi kuitenkin Pelicansin U20-joukkueessa.

Junkkari siirtyi kaudeksi 2025–2026 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuihin.

### Maajoukkueura

Junkkari pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2023. Hänet valittiin myös Suomen alle 18-vuotiaiden MM-leiriryhmään vuoden 2022 turnaukseen, mutta Junkkari kuitenkin putosi lopullisesta kisajoukkueesta. Hän pelasi myös Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2022, jolloin hän voitti pronssia. Yhteensä Junkkari on pelannut 18 nuorten ja 33 poikien maaottelua.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Charlotte Frogner

**Charlotte Frogner** (s. 9. huhtikuuta 1981 Aurskog-Høland) on norjalainen näyttelijä. Hän valmistui Norjan teatterikorkeakoulusta vuonna 2004 ja on siitä lähtien näytellyt Det Norske Teatretissa. Lisäksi hän on esiintynyt televisiosarjoissa ja elokuvissa. Yksi hänen tunnetuimmista rooleistaan on Celine Kopperud komediasarjassa *[[Side om side]]*. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hans Morten Hansen

**Hans Morten Hansen** (s. 28. helmikuuta 1964) on norjalainen koomikko ja näyttelijä. Hän on kotoisin Stavangerista ja aloitti uransa 1990-luvun puolivälissä. Hansen tunnetaan muun muassa Rolf Gullestadin roolista komediasarjassa *[[Side om side]]*. Vuonna 2010 hän teki pisimmän stand up -esityksen maailmanennätyksen esiintymällä yhtäjaksoisesti 38 tuntia ja 14 minuuttia.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Felicitas

**Felicitas** on latinankielinen naisen etunimi, jonka merkitys on ’onni’. Roomalaisesta mytologiasta tunnetaan tämänniminen hedelmällisyyden ja hyvän onnen jumalatar.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2026 mennessä tilastoitu noin 50–90 Felicitas-nimistä naista.

## Nimipäivä
Felicitas-nimi oli mukana Suomen almanakassa vuonna 1749. Nimipäivä oli 7.&nbsp;maaliskuuta, joka kirkollisessa perinteessä on marttyyrikaksikko Perpetuan ja Felicitaksen muistopäivä.

## Tunnettuja Felicitas-nimisiä
* Felicitas Hoppe (s. 1960), saksalainen kirjailija
* Gesa Felicitas Krause (s. 1992), saksalainen estejuoksija
* Felicitas Rauch (s. 1996), saksalainen jalkapalloilija
* Bertha Sophie Felicitas von Suttner (1843–1914), itävaltalainen kirjailija ja pasifisti
* Felicitas Woll (s. 1980), saksalainen näyttelijä

## Kuvitteellisia Felicitas-nimisiä
* Felicitas, muinaisroomalainen hedelmällisyyden, hyvän onnen ja onnellisuuden jumalatar

## Lähteet
Jouko K. Leskinen

**Jouko Kalevi Leskinen** (s. 16. lokakuuta 1943 Helsinki) on suomalainen entinen yritysjohtaja ja hallitusammattilainen, oppiarvoltaan varatuomari. Hän toimi 1980-luvulla Nesteen kemianteollisuuden johtajana ja 1990-luvulla Sampo-finanssikonsernin pääjohtajana. Hän erosi Sammosta 2000-luvun alussa epäiltynä sisäpiirikaupoista, joista hän sai korkeimman oikeuden päätöksellä sakkotuomion vuonna 2006.

Valmistuttuaan oikeustieteen kandidaatiksi Leskinen aloitti vuonna 1967 SOK:n lakimiehenä. Vuonna 1971 hän siirtyi lakimieheksi Nesteelle, jossa hän eteni esikuntatehtäviin ja edelleen kemianteollisuuden johtoon. Vuonna 1987 hänet nimitettiin Nesteen varatoimitusjohtajaksi. Vuoden 1993 alussa hän siirtyi Sampoon, aluksi varapääjohtajaksi ja saman vuoden syyskuussa pääjohtajaksi.

1990-luvun lopulla Leskinen oli Sammon edustajana jäsenenä Nokian, UPM-Kymmenen ja Finnlinesin hallituksissa, puheenjohtajana Helsingin Osuuskaupan hallintoneuvostossa ja jäsenenä Finnairin, Orionin ja Fortumin hallintoneuvostossa. Sammosta erottuaan Leskinen on toiminut päätoimisesti hallitusammattilaisena eri yrityksissä.

Valtiontalouden tarkastusviraston pääjohtajana toiminut Tapio Leskinen on Jouko K. Leskisen nuorempi veli.

## Lähteet
Rustem Umjerov

**Rustem Enverovytš Umjerov** (, ; s. 19. huhtikuuta 1982 Bulungʻur, Samarkandin alue, Uzbekistanin SNT) on ukrainalainen poliitikko ja liikemies, joka toimi Ukrainan puolustusministerinä syyskuusta 2023 lähtien heinäkuuhun 2025 saakka.

## Tausta ja yksityiselämä
Umjerov syntyi Uzbekistanin Bulungʻurissa Krimin Aluštasta kotoisin olevaan krimintataarien perheeseen. Hän valmistui Ukrainan kansallisesta hallintoakatemiasta maisteriksi pääaineenaan rahoitus. Vuosina 2004–2010 hän työskenteli lifecell-matkapuhelinoperaattorilla useissa esimiestehtävissä.

Umjerov puhuu ukrainaa, venäjää, turkkia, englantia sekä jonkin verran arabiaa.

## Poliittinen ura
Umjeriv on toiminut Krimin tataarien kansan medžlisissä sekä sen pitkäaikaisen puheenjohtajan Mustafa Cemilevin neuvonanatajana.

Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa Umjerov valittiin Ukrainan parlamenttiin Verh’ovna Radaan Holos-puolueen listan 18:ntena, sitoutumattomana ehdokkaana. Hän on toiminut Euroopan neuvoston parlamentaarisen yleiskokouksen Ukrainan pysyvän delegaation varapuheenjohtajana. Syyskuussa 2022 hänet nimitettiin Ukrainan valtion omaisuusrahaston johtajaksi.

Venäjän hyökättyä Ukrainaan vuonna 2022 Umjerov osallistui Venäjän ja Ukrainan välisiin rauhanneuvotteluihin. Maaliskuun lopulla kävi ilmi, että Umjerov, yksi muu Ukrainan parlamentin edustaja ja venäläinen miljardööri Roman Abramovitš alkoivat oireilla, jotka viittasivat myrkytykseen. Kolmikko lennätettiin Istanbuliin, jossa nämä saivat sairaalahoitoa, ja Umjerov kertoi myöhemmin olevansa kunnossa pyytäen samalla, etteivät ihmisit levittäisi "todentamattomia väitteitä".

Syyskuussa 2023 Ukrainan presidentti Volodymyr Zelenskyi esitti Umjerovia puolustusministeriksi Oleksi Reznikovin seuraajaksi. Ukrainan parlamentti nimitti hänet tehtävään 6. syyskuuta.

## Kunnianosoituksia

*  Ansioritarikunta (Ukraina, 2021)

## Lähteet
Korkeasaari (televisiosarja)

**Korkeasaari** on Korkeasaaren eläintarhan ja Villieläinsairaalan arjesta kertova suomalainen televisio-ohjelma. Ohjelma seuraa eläintenhoitajien, eläinlääkärien ja muiden Korkeasaaren eläintarhan työntekijöiden päivittäistä työskentelyä.

Samalla nimellä on tehty kaksi sarjaa: ensimmäinen esitettiin vuonna 2009 Sub-kanavalla, ja toinen vuodesta 2022 alkaen Nelosella.  Ohjelma oli Kultainen Venla 2025 -ehdokas.

## Vuonna 2022 alkanut sarja

### Ensimmäinen tuotantokausi
Sarjan ensimmäinen tuotantokausi esitettiin 7. marraskuuta 2022 alkaen Nelosella ja Ruutu-palvelussa, ja siinä oli kuusi jaksoa. Ensiesitystä ennen Ruudussa esitettiin livelähetyksiä tiikeri-, pikkupanda- ja saukkotarhoilta. 

### Toinen tuotantokausi
Sarjan toinen tuotantokausi esitettiin Nelosella ja Ruudussa 14. marraskuuta 2023 alkaen. Seuraavan viikon jakso näkyy ennakkoon maksullisella Ruutu+-tilauksella. Kaudella seurataan talven kääntymistä kevääksi Korkeasaaressa, ja nähdään lisäksi Helsingin kaupungin pelastuslaitoksen eläinpelastusyksikön työtä, seurataan Villieläinsairaalassa hoidossa olleiden kuuttien palauttamista merelle Meripelastusseuran kyydissä, ja nähdään Haminan mursun esilletulo Luonnontieteellisen keskusmuseoon.

### Kolmas tuotantokausi
Sarjan kolmas tuotantokausi kuvattiin kesän ja syksyn 2024 aikana ja se esitettiin Nelosella ja Ruudussa 20. tammikuuta 2025 alkaen. Kaudella on kahdeksan jaksoa, ja siinä nähdään Korkeasaaren eläintenhoitajien lisäksi myös muun muassa eläintarhan puu- ja metalliverstaan sekä puutarhureiden töitä. Kaudella nähtiin vierailevina tähtinä Roni Bäck sekä Harri Moisio.  Ohjelman kolmas kausi oli Kultainen Venla 2025 -ehdokkaana.

## Vuoden 2009 sarja

Samanniminen sarja eläintarhan arjesta esitettiin Sub-kanavalla 6. helmikuuta – 10. huhtikuuta 2009. Sarjaa tehtiin vain yksi tuotantokausi, mutta sitä esitettiin uusintoina myös vuonna 2010. 

Juontajana tässä ensimmäisessä Korkeasaari-sarjassa oli Kiti Kokkonen, jonka johdolla ohjelmassa tutustuttiin 10 jakson ajan eläintarhan eläimiin ja niiden hoitajiin, sekä luonnonvaraisten eläinten hoitoon. 

Sarjan tuotti Van Der Media ja sen ohjasi Aleksi Tuomivaara. 

## Lähteet
Bow Wow Wow

**Bow Wow Wow** on brittiläinen 1980-luvun alun uuden aallon yhtye.

Aiemmin Sex Pistolsin managerina toiminut Malcolm McLaren toimi hetken aikaa myös Adam & the Antsin managerina. Hän kuitenkin houkutteli yhtyeen jäsenet Adam Antia lukuun ottamatta perustamaan tammikuussa 1980 Bow Wow Wow’n ja värväsi siihen laulajaksi tuolloin 13-vuotiaan Annabella Lwinin. McLaren markkinoi yhtyettä sensaatiohakuisesti, Vivienne Westwood suunnitteli sille uusromanttiseksi kutsutun, merirosvoteemaisen tyylin, ja musiikkiin oli otettu vaikutteita etenkin burundilaisesta rummutuksesta.

Yhtyeen ensimmäinen julkaisu oli aluksi vain C-kasettina ilmestynyt ”C·30 C·60 C·90 Go”. Sen molemmat kappaleet olivat samalla puolella, toinen puoli oli tyhjä, ja ostajia kehotettiin äänittämään sille itse musiikkia. Tästä syystä levy-yhtiö EMI kieltäytyi markkinoimasta julkaisua. Sen jälkeen yhtye julkaisi kahdeksan kappaleen mittaisen minialbumin *Your Cassette Pet*, joka oli pakattu tupakka-askin muotoon. Koska sitä ei julkaistu lainkaan vinyylilevynä, laskettiin se myyntilistalla singleksi.

Vuonna 1981 yhtye siirtyi EMI:ltä RCA:lle. Albumi *See Jungle! See Jungle! Go Join Your Gang Yeah, City All Over! Go Ape Crazy!* herätti huomiota myös kansikuvallaan. Siinä yhtye toisti Édouard Manet’n Aamiainen ruohikolla -maalauksen asetelmaa. Erityisesti Annabella Lwinin äiti ei pitänyt siitä.  Albumia julkaistiin eri maissa erilaisilla kansiversioilla. Kun kuvan julkaisusta ei kuitenkaan tullut enempää seurauksia, sitä käytettiin seuraavana vuonna julkaistun *The Last of the Mohicans -EP:n* kantena.  

EP sisälsi version The Strangeloves -yhtyeen kappaleesta ”I Want Candy”. RCA näki sen myyvän hyvin Yhdysvalloissa, ja kappaleesta tehtiin musiikkivideo, jota MTV esitti. RCA julkaisi yhtyeen kappaleista *I Want Candy* -nimisen kokoelman. Myös EMI julkaisi sille levytetyistä kappaleista vielä samana vuonna *The Original Recordings -nimisen* kokoelman.  

Bow Wow Wow teki vielä vuonna 1983 albumin *When the Going Gets Tough, the Tough Get Going,* minkä jälkeen yhtye erotti laulajansa, joka siirtyi soolouralle. Yhtye hajosi pian sen jälkeen.

Basisti Leigh Gorman ja Lwin perustivat Bow Wow Wow'n uudestaan vuonna 1997. Vuonna 2012 Gorman rupesi käyttämään vaihtelevien kokoonpanojen kanssa Bow Wow Wow'n nimeä ilman Lwiniä, ja Lwin on sittemmin esiintynyt nimellä Annabella Lwin of the original Bow Wow Wow.

## Albumit

* *See Jungle! See Jungle! Go Join Your Gang Yeah, City All Over! Go Ape Crazy!*
**When the Going Gets Tough, the Tough Get Going*

## Lähteet
Valtapeliä elokuussa 1940

**Valtapeliä elokuussa 1940** on Veli-Matti Saikkosen ohjaama ja kirjailija Veijo Meren käsikirjoittama suomalainen televisioelokuva vuodelta 2001, lajityypiltään historiallinen draama. Elokuva sijoittuu vuonna 1940 solmitun Moskovan rauhan jälkeiseen aikaan, jolloin Suomi neuvotteli Saksan kanssa mahdollisesta aseavusta, minkä johdosta marsalkka Mannerheimin, puolustusministeri Waldenin ja pääministeri Rytin oli tarkoitus selostaa tilannetta ulkopoliittisesta päätöksenteosta jo sivussa olleelle presidentti Kalliolle.

Elokuva esitettiin Yle TV1:n Kotikatsomossa 17. joulukuuta 2001.

## Rooleissa

## Lähteet
Kyösti Tiainen

**Kyösti Juhani Tiainen** (9. marraskuuta 1940 Lappeenranta – 17. marraskuuta 2024 Espoo) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Tiainen syntyi autonkuljettaja Vilho Johannes Tiaisen ja Aili Leviäkankaan perheeseen ja avioitui 1967 erikoishammaslääkäri Leena Pullin kanssa. Hän tuli ylioppilaaksi Lappeenrannan lyseosta 1960 ja valmistui Helsingin yliopistosta humanististen tieteiden kandidaatiksi 1965 ja filosofian kandidaatiksi 1968 ja maisteriksi 1969. Hän oli va. vänrikki Uudenmaan Rakuunapataljoonassa 1961, Itä-Suomen Maapäivien pääsihteeri 1966, SOK:n markkinointiosaston jaostopäällikkö 1967–1971, Teboilin mainos- ja tiedotusosaston päällikkö 1971–1972, Etelä-Suomen aluejohtaja 1972–1980, huoltamo-osaston johtaja 1980–1983 ja kaupallinen johtaja 1987–2001 sekä yrityksen hallituksen jäsen. Suomen Petrooli Oy:n operatiivinen johtaja Tainen oli 1984–1986 ja toimi myös yrityksen hallituksen jäsenenä. Hänellä oli työuransa aikana lisäksi useita liike-elämän ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Tiainen sai 1998. 

## Lähteet
Moldjord

**Moldjord** on Beiarnin kunnan hallinnollinen keskus Nordlandin läänissä Norjassa. Vuonna 2016 siellä oli noin 150 asukasta.

Beiarn Church.jpg|Beiarnin kirkko.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fridthjov Anderssen

**Fridthjov Anderssen** (26. huhtikuuta 1876 Beiarn – 9. toukokuuta 1937 Bodø) oli norjalainen säveltäjä ja urkuri. Hän opiskeli Oslon konservatoriossa ja aloitti urkurina Bodøssä vuonna 1895. Anderssen myös johti paikkakunnalla kuoroa ja musiikkiyhdistystä. Kuolemansa jälkeen hänelle pystytettiin patsas Bodøhön.

SLH.F.000001-10026 Anderssen statue.jpg|Muistopatsas Bodøssä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Presentismi

**Presentismi** on menneisyyden tulkitsemista ja selittämistä tarkasteluhetken tilanteen kautta. Presentistisestä näkökulmasta totta on se, mikä asioiden ja ilmiöiden tarkasteluhetkellä on olemassa ja tiedossa. Presentismi on ihmistieteiden alaan kuuluva ja poliittis-yhteiskunnallnen ilmiö. Presentismi voidaan jakaa kolmeen eri tyyppiin. 

Julkisissa keskusteluissa presentismi esiintyy useimmiten ”tämähän oli selvää alusta lähtien” -tyyppisinä kertomuksina, joissa edeltävää kehitystä kuvataan lopputuloksesta käsin lopputulokseen vääjäämättömästi johtaneena tapahtumien sarjana. Tutkimuksen piirissä, jossa on aina myös esiintynyt presentismiä, kyse on eräänlaisesta tieteen kaapuun puetusta jälkiviisaudesta. Tutkimuksissa presentismi esiintyykin yleensä pyrkimyksenä osoittaa tutkimushetkellä vallitsevat olosuhteet, poliittiset käsitykset tai valtasuhteet oikeiksi esittämällä ne vääjäämättömän historiallisen kehityksen tuotoksina tai historiallisesti ainutlaatuisina. 

Toinen yleisesti esiintyvä presentismin muoto on arvioida menneisyyden tapahtumia nykyhetken moraalisen koodiston kautta. Näin asiat, jotka tapahtumahetkellään olivat oman aikansa moraalin mukaisia, näyttäytyvät moraalisesti arveluttavina, jopa tuomittavina. Presentismiä esiintyykin poliittisen kamppailun yhteydessä. 

Myös teleologiset selitykset, joissa nykyhetki esitetään vääjäämättömän kehityksen tuloksena, voidaan katsoa presentistisiksi, koska näissä tulkinnoissa kielletään historialliseen kehitykseen kiinteästi liittyvä mahdollisuus tehdä tai valita toisin.

## Katso myös

* Anakronismi
* Historian merkkihenkilöt ja rasismi

## Lähteet
Antoine de Jussieu

**Antoine de Jussieu** (6. heinäkuuta 1686 Lyon, Ranska – 22. huhtikuuta 1758 Pariisi) oli ranskalainen kasvitieteilijä.

## Elämä ja ura
Jussieun isä oli maineikas apteekkari Christophe de Jussieu (tai Dejussieu), joka julkaisi teoksen *Nouveau traité de la thériaque* (1708). Antoine opiskeli lääketiedettä Montpellierin yliopistossa. Hän lähti Pariisiin vuonna 1708. Joseph Pitton de Tournefort, jonka seuraajaksi Jardin des Plantesin johtoon hänet nimitettiin Guy-Crescent Fagonin suosituksesta, kuoli samana vuonna. Vuoteen 1711 mennessä hän oli Ranskan tiedeakatemian jäsen. Hän teki kasvitieteellisiä tutkimusmatkoja veljensä Bernard de Jussieun kanssa Espanjassa, Portugalissa ja Etelä-Ranskassa, ja kuvaili niiden tuloksia Ranskan tiedeakatemian julkaisuissa vuosina 1712–1744. 

Jussieun omilla julkaisuilla muun muassa kasvitieteestä, ihmisen anatomiasta, eläintieteestä, paleontologiasta ja mineralogiasta ei ole suurta merkitystä, mutta hän toimitti Tournefortin *Institutiones rei herbariae* -teoksen painoksen (3 nidettä, 1719) sekä Jacques Barrelierin postuumisti ilmestyneen kasvitieteellisen pääteoksen *Plantae per Galliam, Hispaniam, et Italiam observatae*. (1714). Jussieun kuoleman jälkeen julkaistiin *Traité des vertus des plantes* (1771). Hän harjoitti lääketiedettä pääasiassa köyhien parissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mari Parkkinen

**Mari Johanna Parkkinen** (ent. **Rautiainen**, s. 6. syyskuuta 1971) on teologian tohtori ja Mikkelin hiippakunnan piispa vuodesta 2023 alkaen.

Ennen teologian opintoja Parkkinen (silloinen Rautiainen) työskenteli radiotoimittajana muun muassa Kiss FM -kanavalla, Ylessä Etelä-Savon radiossa sekä Radio Dei -kanavalla. Hän on toiminut aktiivisesti myös useissa kolmannen sektorin järjestöissä vapaaehtoisena.

Parkkinen vihittiin papiksi vuonna 2010, ja hän on toiminut pappina Mikkelin tuomiokirkkoseurakunnassa 2011–2014, Suomen Lähetysseuran palveluksessa Jerusalemissa 2014–2017 sekä Imatran seurakunnan kirkkoherrana 2021–2023. Hänen Itä-Suomen yliopistossa vuonna 2021 tarkastettu väitöskirjansa käsitteli palestiinalaiskristittyjen muuttuvaa uskonnollista kenttää.

Parkkinen oli Vihreän liiton ehdokas eduskuntavaaleissa 2019 Kaakkois-Suomen vaalipiirissä. Hän sai vaaleissa 721 ääntä. Hän on ollut myös Vihreän liiton jäsen. Parkkisen poliittisten avausten keskiössä oli yhteiskunnan eriarvoistumiskehitys. Parkkinen on kritisoinut muun muassa Sipilän hallituksen leikkauksia.

## Julkaisuja
* 

## Lähteet
Calimocho

**Calimocho** tai **kalimotxo** on espanjalainen juoma, joka koostuu puoleksi punaviinistä ja puoleksi kolajuomasta. Se kehitettiin Baskimaalla 1970-luvun alussa. Calimocho onkin erityisen suosittu hellejuoma Espanjan baskialueilla ja Etelä-Amerikassa.

Juoma tunnetaan Etelä-Afrikassa nimellä *katemba*, Mosambikissa nimellä *cátembe*, Kroatiassa, Serbiassa, Pohjois-Makedoniassa ja muissa Balkanin maissa nimellä *bambus*, Chilessä nimellä *jote* ja Argentiinassa nimellä *jugo de Jesús*.

## Lähteet
Charles Plumier

**Charles Plumier** (20. huhtikuuta 1646 Marseille, Ranska – 20. marraskuuta 1704 El Puerto de Santa María, Espanja) oli ranskalainen kasvitieteilijä. Hän on aikansa merkittävin kasvitieteellinen tutkimusmatkailija ja yksi kuuluisimmista kasvitieteilijöistä ennen Linnaeusta.

## Elämä ja ura
Plumier liittyi 16-vuotiaana katolisen kirkon Ordo Minimorum -sääntökuntaan. Hän omistautui matematiikan ja fysiikan opiskelulle, valmisti kojeita ja oli erinomainen piirtäjä, maalari ja sorvari. Plumier lähetettiin ranskalaiseen Trinità dei Montin luostariin Roomaan, ja hän opiskeli siellä innokkaasti kasvitiedettä kahden sääntökunnan jäsenen johdolla ja erityisesti tunnetun sisterssiläisen kasvitieteilijän Paolo Bocconen johdolla. Palattuaan Ranskaan hänestä tuli Joseph Pitton de Tournefortin oppilas, jonka mukana hän teki kasvitieteellisiä retkiä. Hän tutki myös Provencen ja Languedocin rannikoita. Hänen kasvitieteen kannalta merkittävä työnsä alkoi vuonna 1689, kun hän Ranskan hallituksen määräyksestä lähti Joseph Donat Surianin mukana Antilleille. Matkan jälkeen Plumier nimitettiin kuninkaalliseksi kasvitieteilijäksi. Vuonna 1693 hän teki kuningas Ludvig XIV:n käskystä toisen matkansa ja vuonna 1695 kolmannen matkansa Antilleille ja Keski-Amerikkaan. Länsi-Intiassa ollessaan dominikaani Jean-Baptiste Labat auttoi häntä suuresti työssään. Vuonna 1704 hän sairastui keuhkoputkentulehdukseen ja kuoli, kun hän oli lähdössä neljännelle matkalleen aikomuksenaan vierailla Perussa. 

Plumierin työn tuloksena syntyi kokoelmia, kuvauksia ja piirroksia. Hänen ensimmäinen teoksensa oli *Description des plantes de l'Amérique* (1693). Sitä seurasi teos *Nova plantarum americanarum genera* (1703–1704). Plumierin kuoleman jälkeen julkaistiin *Traité des fougères de l'Amérique* (1705). Julkaisu *Filicetum Americanum* (1703) on koottu edellä mainituista.  Plumier kirjoitti myös teoksen sorvaamisesta, *L'Art de tourner* (1701). Kuollessaan Plumier jätti jälkeensä 31 käsikirjoitettua nidettä, jotka sisältävät kuvauksia ja noin 6000 piirrosta, joista 4000 oli kasveja ja loput amerikkalaisia eläimiä, erityisesti lintuja ja kaloja. Plumier kirjoitti myös *Journal des Savants* -lehteen ja *Mémoires de Trévoux* -lehteen.

1700-luvun luonnontieteilijät kirjoittivat Plumierista ihaillen. Tournefort ja Linnaeus nimesivät hänen kunniakseen *[[Plumeria]]*-kasvisuvun.

## Lähteet

## Aiheesta muualla