open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Isosilmäputsari

**Isosilmäputsari** (*Monotaxis grandoculis*) on putsareihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan laajalta alueelta indopasifisella merialueella.

## Koko ja ulkonäkö

Isosilmäputsari kasvaa useimmiten noin 40 cm pitkäksi, mutta voi suurimmillaan saavuttaa 60 cm:n pituuden. Koiraat ovat naaraita kookkaampia. Laji on ruumiinrakenteeltaan pitkänomainen suorakulmainen ja kuonoprofiili on melko jyrkkä. Kalan nimen mukaisesti, sen silmät ovat suurikokoiset. Isosilmäputsari on täysikasvuisena selästään sinestävän harmaa ja kyljistään vaaleanharmaa. Kiduskannen takana voi olla tummia juovia. Nuorilla isosilmäputsareilla on harmaassa ruumiissa kolme tai neljä satulamaista tummaa juovaa.

## Levinneisyys ja elintavat
Isosilmäputsarin levinneisyysalue ulottuu Afrikan itärannikolta ja Punaiseltamereltä Japaniin ja Havaijille asti. Sitä on tavattu myös harhailijana Välimeren itäosissa. Kalan elinympäristöä ovat hiekka- tai sorapohjaiset koralliriutat ja niiden reuna-alueet. Nuoret kalat elävät useimmiten yksinään ja täsyikasvuiset kalat muodostavat suurimmillaan noin 50 yksilön parvia. Isosilmäputsari syö erityisesti nilviäisiä ja piikkinahkaisia, mutta myös äyriäisiä, vaippaeläimiä ja matoja. Havaijilla isosilmäputsarin lisääntymiskausi kestää toukokuulta elokuulle.

Isosilmäputsari on suosittu vapaa-ajankalastuksen kohde ja sillä on ruokakalana myös kaupallista merkitystä erityisesti Tyynenmeren saarilla. Lajia kalastetaan muun muassa siimalla, verkoilla ja nuotilla. Sen on kuitenkin raportoitu aiheuttaneen ciguatera-myrkytyksiä.

## Lähteet
Val-d'Usiers

**Val-d'Usiers** on kunta itäisessä Ranskassa Doubs’n departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 12 kilometriä Pontarlier'n kaupungista luoteeseen.

Val-d'Usiersin kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2024, jolloin kolme kuntaa Bians-les-Usiers, Goux-les-Usiers ja Sombacour yhdistyivät.

## Historia
Val-d'Usiers kuului 900-luvulla Saint-Maurice d'Agaunen luostarin laajaan alueeseen, jonka luostari lahjoitti kreivi Albéricille vuonna 941. Laakso raivattiin ja ensimmäinen maininta linnasta on 1100-luvulla, ja maininnat kolmesta kylästä ovat 1200-luvulta. Laaksosta tuli myöhemmin feodaaliherroja valtataistelujen kohde. Alue pysyi suurelta osin uskonsotien ulkopuolella. 1600-luvulla käydyn kolmikymmenvuotisen sodan aikana ruotsalaiset valtasivat ja osittain tuhosivat linnan Bernhard Weimari johdolla. Linnan tuhon täydensivät ranskalaiset, jotka valloittivat Franche-Comtén kuningas Ludvig XIV:n johdolla vuosina 1668 ja 1674.

## Nähtävyyksiä
Jokaisella kylällä on oma kirkko. Sombacourin kylässä oleva Saint-Gervaisin ja Saint-Protaisin kirkko on linnan raunioiden alapuolella. Kirkko on osittain vuodelta 1493, mutta sitä on vuosisatojen aikana uudistettu. Kellotorni rakennettiin 1700-luvulla, ja sen katto on alueen vuoristokirkoille tyypillinen. Goux’n kylässä oleva Saint-Valèren kirkko on rakennettu romaaniseen tyyliin 1700-luvun alkupuolella. Myös sen kellotornissa on keisarillinen kupoli. Biansin kylässä oleva uusklassinen Neitsyen sikiämiselle omistettu kirkko rakennettiin vuonna 1844.

Sombacourin kylän laidalla kohoaa ristintie. Se rakennettiin vuonna 1891 paikallisen papin aloitteesta. Matkalla ylös olevat 13 veistosta kuvaavat Kristuksen kärsimystä, ja niiden päällä on vuodelta 1872 peräisin oleva runollinen teos nimeltä Neitsyt Maria enkelien kanssa.


Tiedosto:Sombacour Eglise 10.jpg|Saint-Gervaisin ja Saint-Protaisin kirkko.
Tiedosto:Église Saint-Valère de Goux-les-Usiers.jpg|Saint-Valèren kirkko.
Tiedosto:Bians-les-Usiers, église - img 44336.jpg|Neitsyen sikiämiselle omistettu kirkko.
Tiedosto:Sombacour, mont calvaire - img 44342.jpg|Ristintie.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
The Gospel Coalition

**The Gospel Coalition** (lyh. **TGC**) on evankelinen kristillinen mediajärjestö, jonka perustivat vuonna 2005 teologit D. A. Carson ja Tim Keller edistämään evankeliumin keskiössä olevaa palvelutyötä ja raamatullista uskollisuutta reformoitujen kirkkojen ja johtajien keskuudessa.

Järjestön perustamisasiakirjoissa esitetään keskeiset vakaumukset, kuten Raamatun erehtymättömyys ja riittävyys, Kristuksen rangaistuksen korvaavan sovituksen välttämättömyys ja evankelioinnin kiireellisyys opillisten virheiden keskellä. TGC:tä hallinnoi vuosittain kokoontuva pastoreiden ja vanhinten neuvosto, ja se tuottaa laajoja resursseja, kuten teologisia artikkeleita, podcasteja, kirjoja, verkkokursseja ja konferensseja, tukemaan kirkon uudistumista ja maailmanlaajuista evankeliointia. TGC on vakiinnuttannut asemansa nykyajan evankelikaalisuuden keskeisenä äänenä. Sen sisällöissä korostuvat erityisesti selittävä saarnaaminen sekä tunnustuksellisen reformoidun teologian puolustaminen ja teologisen liberalismin vastustaminen.

## Lähteet
Vammaisyleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2024

**Vammaisyleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2024** järjestettiin Kōbessa, Japanissa 17.–25. toukokuuta 2024 Kōben universiadistadionilla. Kilpailut oli alun perin tarkoitus järjestää vuonna 2021, mutta koronaviruspandemian myötä ne siirrettiin ensin vuoteen 2022 ja lopulta vuoteen 2024.

Kilpailuohjelmaan kuului 168 lajia.

Mitalien ja kultamitalien määrässä mitattuna menestynein maa oli Kiina. Se sai 87 mitalia, joista 33 oli kultaa. Mitalitilastossa toiseksi sijoittui 19 kultamitalia voittanut Brasilia. Järjestäjämaa Japani sai 21 mitalia, mutta yksikään niistä ei ollut kultainen.

## Menestyneimmät maat

Lähde: 

## Lähteet
Mogollon Rim

**Mogollon Rim** on kukkula- ja vuoristoalue Yhdysvaltojen Arizonan ja New Mexicon osavaltioiden alueella. 

Mogollon Rim kulkee Yhdysvaltojen Arizonan osavaltion koillisosista läheltä Flagstaffin kaupunkia kohti New Mexicoa. Coloradon ylänkö laskee Mogollon Rimistä ensin White Mountainsin alueelle ja lopulta Sonoran aavikolle. Mogollon Rim säätelee paikallista ilmastoa. Sen eteläpuolella lämpötilat ovat korkeammat ja pohjoispuolella kylmemmät.

Mogollonit eli vuoristoihmiset olivat seudulla vaikuttanut Yhdysvaltain Lounaisalueen varhainen intiaanikulttuuri, joka sai arkeologeilta nimensä vuoriston mukaan.

## Lähteet
American Center for Law and Justice

**American Center for Law and Justice** (lyh. **ACLJ**) on konservatiivinen oikeusapujärjestö, joka perustettiin vuonna 1990. Järjestön pääkonttori sijaitsee Washington D.C.:ssä. Se on omistautunut puolustamaan perustuslaillisia vapauksia, erityisesti uskonnonvapautta, ihmiselämän pyhyyttä ja sananvapautta. Järjestön käyttämiä keinoja ovat strategiset oikeudenkäynnit, lainsäädännöllinen edunvalvonta ja julkinen koulutus. Organisaatiota johtaa pääjuristi Jay Sekulow. Organisaatiolla on tytäryhtiöitä Israelissa, Ranskassa, Pakistanissa ja Zimbabwessa, ja se edistää ihmisoikeuksia ja torjuu uskonnollista vainoa kansainvälisesti.

ACLJ on osallistunut yli tuhanteen oikeudenkäyntiin liittovaltion ja osavaltion tuomioistuimissa. Merkittäviä saavutuksia ovat vanhempien oikeuksien edistäminen koulutuksessa, uskonnollisten järjestöjen puolustaminen syrjivää politiikkaa vastaan ja amicus curiae -lausuntojen antaminen merkittävissä päätöksissä, jotka vahvistavat perustuslaillista originalismia. Sen toimet vastustavat usein juutalais-kristillisten periaatteiden ja amerikkalaisen erityislaatuisuuden koettuja loukkauksia.

Vaikka ACLJ on saanut kannattajiltaan kiitosta historiallisiin ennakkotapauksiin perustuvasta empiirisestä puolustamisesta ensimmäisen perustuslain lisäyksen oikeuksia, se on joutunut vasemmistolaisten kriitikoiden tarkkailun kohteeksi.

## Lähteet
Jawaharlal Nehru Stadium

**Jawaharlal Nehru Stadium** tai **Nehru Stadium** voi tarkoittaa seuraavia intialaisia urheilupaikkoja:

* Jawaharlal Nehru Stadium, urheilustadion New Delhissä
* Jawaharlal Nehru Stadium, urheilustadion Chennaissa
* Jawaharlal Nehru Stadium, urheilustadion Coimbatoressa
* Jawaharlal Nehru Stadium, urheilustadion Ghaziabadissa
* Jawaharlal Nehru Stadium eli Dronacharya Stadium, urheilustadion Gurugramissa
* Jawaharlal Nehru Stadium, urheilustadion Guwahatissa
* Jawaharlal Nehru Stadium, urheilustadion Hublissa
* Jawaharlal Nehru Stadium, krikettistadion Indoressa
* Jawaharlal Nehru Stadium eli Kaloor Stadium, jalkapallo- ja krikettistadion Kochissa
* Jawaharlal Nehru Stadium, urheilustadion Kottayamissa
* Jawaharlal Nehru Stadium eli Fatorda Stadium, urheilustadion Margaossa
* Jawaharlal Nehru Stadium, aik. Club of Maharashtra Ground, urheilustadion Punessa
* Jawaharlal Nehru Stadium eli Polo Ground, jalkapallostadion Shillongissa
* Jawaharlal Nehru Stadium eli Khajamalai Stadium, krikettistadion Tiruchirappallissa
* Nehru Stadium, urheilustadion Durgapurissa
* Nehru Stadium, urheilustadion Shivamoggassa
* Nehru Stadium, urheilustadion Tumkurissa
* Jawaharlal Nehru University Stadium, yliopistourheilualue New Delhissä
Ystävät ja viholliset

**Ystävät ja viholliset** on keväällä 1985 julkaistu tribuuttialbumi, joka sisältää Veikko Lavin säveltämiä ja sanoittamia lauluja eri esittäjien tulkitsemana. Lauluja tulkitsevat levyllä Lavin itsensä lisäksi Markus Allan, Hämeenlinnan kisällit, Pave ”Paavo” Maijanen, Anneli Saaristo sekä Harri Saksala. ESEK eli Esittävän Säveltaiteen Edistämiskeskus tuki tuotannollisesti albumin tekoa.

Albumin tunnetuin kappale on Anneli Saariston tulkitsema ”Evakon laulu”, joka julkaistiin myös artistin samana vuonna ilmestyneellä sooloalbumilla *[[Näin jäätiin henkiin]]*.

## Kappaleet
Kaikki sävellykset ja sanoitukset Veikko Lavi, sovitukset Upi Sorvali.

; A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

; B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Tekijät
### Muusikoita
Albumilla soittaa todennäköisesti samoja muusikoita kuin Saariston samana vuonna ilmestyneellä sooloalbumilla (johon ”Evakon laulu” sisältyy), sillä äänittämö ja äänittäjät sekä sovittaja ja kapellimestari ovat samat.

*Esko Heikkinen – trumpetti
*Markku Veijonsuo – pasuuna
*Aale Lindgren – oboe
*Pertti ”Pepa” Päivinen – saksofoni
*Teemu Salminen – huilu
*Seppo Kantonen, Jukka Linkola ja Antti Murto – kosketinsoittimet
*Aaro Kurkela – harmonikka
*Antero Jakoila, Markku Kanerva ja Peter Lerche – kitarat
*Heikki ”Häkä” Virtanen – bassokitara
*Upi Sorvali – orkesterin johto, rummut ja lyömäsoittimet
*Mongo Aaltonen – lyömäsoittimet
+
; Jorma Ylösen jousiryhmä
*Heikki Hämäläinen – viulut (ainakin ”Evakon laulu”)
*Jorma Ylönen – viulut
*Heikki Tamminen – alttoviulut (ainakin ”Evakon laulu”)

### Tuotanto
*Upi Sorvali – tuotanto
*Timo Tuovinen ja Seppo Myllyrinne – äänitys
*Markus Heikkerö – kannen suunnittelu
*Stefan Bremer - Paavo Maijasen valokuva takakannessa

## Lähteet
Théodore Juste

**Théodore Juste** (1. tammikuuta 1818 Bryssel, Belgia – 10. elokuuta 1888 Saint-Gilles, Belgia) oli belgialainen historioitsija. Hän oli vuodesta 1859 Brysselin historiallisen museon johtaja ja vuodesta 1870 sotakoulun professori. Hänen huomattavin julkaisunsa on *Les fondateurs de la monarchie belge* (1865–1881).

## Teokset
* *Histoire de Belgique* (1840)
* *Histoire du congrès national de Belgique ou de la fondation de la monarchie belge* (1850}
* *Histoire de la révolution des Pays-Bas sous Philippe II* (1855) 
* *Les fondateurs de la monarchie belge* (1865–1881), 

## Lähteet
Länsivalli

**Länsivalli** (), joka tunnetaan myös nimellä **Siegfried-linja**, oli saksalainen 650 kilometriä pitkä puolustuslinja, jota käytettiin toisessa maailmansodassa.

Länsivallin rakentaminen aloitettiin maailmansotien välisenä aikana vuonna 1936, ja se valmistui vuonna 1939. Siitä tuli vastine Ranskan Maginot-linjalle. Länsivalli ulottui yli Kleven kaupungista Alankomaiden vastaiselta rajalta pitkin Saksan länsirajaa aina Weil am Rheinin kaupunkiin Sveitsin-vastaiselle rajalle. Linja sisälsi piikkilankaesteitä ja betonisia panssariesteitä, tunneleita sekä tuhansia bunkkereita, tykkiasemia, korsuja ja konekivääripesäkkeitä.

## Rakentaminen
Länsivallin oli tarkoitus puolustaa Saksan länsirajaa silloin, kun Saksa havitteli aluevaltauksia idässä 1930-luvun lopulla ja oli epävarma länsivaltojen reaktiosta: rakennustöissä kiiruhdettiin etenkin vuonna 1938, kun Adolf Hitler kaavaili Tšekkoslovakian miehittämistä ja varautui Ranskan hyökkäykseen Saksan länsirajalla. Sodan uhka kuitenkin väistyi, kun operaatio Vihreästä eli hyökkäyksestä Tšekkoslovakiaan luovuttiin syyskuussa 1938 solmitun Münchenin sopimuksen myötä.
Sota alkoi vasta vuotta myöhemmin Saksan hyökättyä Puolaan.

Puolustuslinjan rakennustöistä vastasi aluksi Wilhelm Adamin alainen erityisjoukko-osasto, mutta töiden edetessä liian hitaasti Hitler määräsi tilalle maa- ja vesirakennusasiantuntijansa Fritz Todtin vuonna 1938. Elokuussa 1938 linjan rakennustöissä oli miltei 200&nbsp;000 työntekijää, ja sen rakentaminen priorisoitiin moottoriteiden ja asuinrakennusten edelle.

## Merkitys toisessa maailmansodassa
 
Vuonna 1940 Saksa valloitti Ranskan, ja Länsivallista tuli tarpeeton. Sen sijaan rannikolle alettiin rakentaa Atlantin vallia vuonna 1942. Länsivalli otettiin kuitenkin uudelleen käyttöön vuonna 1944, kun liittoutuneet avasivat Normandian maihinnousulla uuden rintaman Ranskaan. Saksa vahvisti linjaa pysäyttääkseen liittoutuneiden etenemisen ja määräsi 360&nbsp;000 siviiliä kaivamaan linjalle uusia juoksuhautoja. Liittoutuneet saivat puolustuslinjan haltuunsa raskaiden taistelujen jälkeen vuoden 1945 alussa. Länsivallista on säilynyt useita eri osia.

## Katso myös
* Saksa toisessa maailmansodassa

## Lähteet
*  

### Viitteet

## Aiheesta muualla
CatholicVote

**CatholicVote** on maallikkojen johtama yhdysvaltalainen katolinen etujärjestö, joka perustettiin 8. syyskuuta 2005. Sen tarkoituksena on kannustaa katolilaisia osallistumaan julkiseen politiikkaan ja äänestämään kirkon opetusten mukaisesti uskosta, perheestä ja vapaudesta.

Ryhmä toimii kirkon hierarkiasta riippumattomana järjestönä ja edistää katolisen moraalin periaatteiden mukaisia politiikkoja, erityisesti abortin vastustamista ja uskonnonvapauden puolustamista. Sen pääkonttori sijaitsee Indianassa, ja se on laajentanut toimintaansa poliittiseen toimintaan sidosryhmänsä super PAC:n kautta, joka rekisteröitiin liittovaltion vaalilautakuntaan vuonna 2011.

Perustajan ja entisen presidentin Brian Burchin johdolla järjestö kasvoi merkittäväksi edunvalvontajärjestöksi, joka tuotti mainoskampanjoita, uutiskirjeitä ja oikeudellisia haasteita. Kesäkuussa 2025 Kelsey Reinhardt seurasi Burchia presidenttinä ja jatkoi keskittymistä kulttuuriseen uudistumiseen ja poliittiseen osallistumiseen katolisen opin mukaisesti.

## Lähteet
National Organization for Marriage

**National Organization for Marriage** (lyh. **NOM**) on yhdysvaltalainen poliittinen järjestö, joka perustettiin vuonna 2007 puolustamaan avioliittoa yhden miehen ja yhden naisen liitona samaa sukupuolta olevien liittojen laillistamista vastaan. Princetonin yliopiston professori Robert P. George ja konservatiivinen kirjailija Maggie Gallagher perustivat NOM:n vastauksena tuomioistuinten päätöksille, jotka laajensivat avioliiton määritelmää.

Alun perin NOM keskittyi tukemaan Kalifornian Proposition 8 -aloitetta, joka oli vuonna 2008 järjestetty kansanäänestys, jossa hyväksyttiin osavaltion perustuslain muutos, joka rajoitti avioliiton vastakkaisen sukupuolen pareihin. Aloite hyväksyttiin 52 %:n äänienemmistöllä, mutta myöhemmin tuomioistuimet kumosivat sen. Alun perin Gallagherin ja myöhemmin presidentti Brian S. Brownin johtama ryhmä toteuttaa missiotaan lainsäädäntövaikuttamisen, äänestäjien valistuskampanjoiden, ruohonjuuritason mobilisoinnin, oikeudellisten haasteiden ja julkisen edunvalvonnan avulla. Järjestön toimintaan kuuluvat vuotuiset *March for Marriage* -mielenosoitukset National Mallilla.

## Lähteet
Runoviikko-festivaali

**Runoviikko-festivaali** on Varsinais-Suomessa vuodesta 2001 järjestetty runofestivaali. Tapahtuma tunnettiin aiemmin nimellä Varsinais-Suomen Runoviikko, mutta vuonna 2016 festivaalia pidennettiin ja se nimettiin uudelleen Runoviikko-festivaaliksi. Festivaalia järjestää Runoviikko ry ja tapahtumapaikkoja ovat olleet Turun lisäksi mm. Raisio, Masku, Laitila ja Kaarina.

Festivaalin taustayhdistyksen puheenjohtajina ja tapahtuman tuottajina ovat olleet mm. Raimo Kurki, Juha Kulmala, Esa Hirvonen ja Sampo Sihvola sekä Aura Nurmi ja Unne Nirhamo. Festivaalin ohjelmisto on vuosien aikana koostunut esittävästä runoudesta lavarunoudesta lausuntaan ja monitaiteellisiin runoesityksiin. Festivaalilla on esiintynyt suomalaisten runoilijoiden lisäksi lukuisia runoilijavieraita eri maista, kuten Joelle Taylor, Jaap Blonk, Jaan "Luulur" Malin, Dirk Huelstrunk.

Tapahtuman vakiintuneita yhteistyökumppaneita ovat olleet muun muassa Kirjan talo, varsinaissuomalaiset lausuntayhdistykset kuten Turun lausuntakerho sekä Turun ja Raision kaupunginkirjastot sekä kansainväliset yhteistyötahot kuten Hullunud Tartu -festivaali. 

Runoviikon synty voidaan laskea osaksi Turun runoliikettä 1990-luvun loppupuoliskolla ja 2000-luvun alussa.

## Lähteet
Allagash

**Allagash** on kunta (*town*) Yhdysvalloissa Mainen osavaltion pohjoisosassa. Vuoden 2020 väestönlaskennassa Allagashissa oli 237 asukasta. Se on pinta-alaltaan Mainen osavaltion suurin kunta.

## Väestö
Vuoden 2020 väestönlaskennassa Allagashin asukasluku oli 237. Asukkaista 97,5&nbsp;% oli valkoisia ja 0,4&nbsp;% alkuperäisasukkaita. Asukkaista 2,1&nbsp;% kuului kahteen tai useampaan rotuun. 12,5&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,9&nbsp;% oli syntynyt ulkomailla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Natan Teshome

**Natan Gashaw Teshome** (s. 9. kesäkuuta 2006 Lappeenranta) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureita. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta Teshome on pelannut myös oikeassa laidassa sekä keskellä. Hänellä on juniorisopimus ja hän on pelannut pääasiassa seuran U20-joukkueessa.

## Ura
### Seuraura
Teshome aloitti jääkiekkoilun nelivuotiaana Helsingin IFK:ssa. Hän siirtyi 14-vuotiaana Jokereihin kaudeksi 2020–2021. Kaudella 2021–2022 Teshome voitti seuran U16-joukkueen sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 34+26=60, joilla hän sijoittui koko U16 SM-sarjan maalipörssissä toiseksi Kiekko-Espoon Tuomas Suoniemen jälkeen ja jakoi pistepörssin kuudennen sijan Kiekko-Espoon Jere Torkin kanssa. Teshome valittiin sarjan toiseen tähdistökentälliseen. Hän voitti kauden päätteeksi U16 Suomen-mestaruuden. Kaudella 2022–2023 Teshome voitti Jokereiden U18-joukkueen sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 18+28=46. Hänet palkittiin U18 SM-sarjan tehopelaajana Janne Ojanen -palkinnolla ja valittiin toiseen tähdistökentälliseen. Kauden 2023–2024 Teshome pelasi lähes kokonaan seuran U20-joukkueessa, mutta hän vahvisti pudotuspeleissä myös U18-joukkuetta, jossa Teshome voitti Suomen-mestaruuden.

OHL-joukkue North Bay Battalion varasi Teshomen 48. pelaajana . Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2024–2025. Tammikuussa 2025 Teshome palasi kuitenkin Suomeen ja siirtyi Mikkelin Jukurien U20-joukkueeseen. Kaudella 2025–2026 hän debytoi SM-liigassa, jossa Teshome pelasi viisi runkosarjaottelua. Hän teki liigadebyyttinsä 5. joulukuuta 2025 SaiPaa vastaan. Teshome merkittiin Jukurien nelosketjun vasempaan laitaan Viljam Sandvikin ja Jeremi Tammelan viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.52 minuuttia. Liigauransa avausmaalin ja kauden ainoaksi jääneen tehopisteensä Teshome teki neljännessä ottelussaan 4. maaliskuuta 2026 vieraissa Tapparaa vastaan.

### Maajoukkueura
Teshome pelasi World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2022, jolloin hän voitti pronssia. Teshome pelasi myös vuonna alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2023 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2024. Yhteensä hän on pelannut 12 nuorten ja 45 poikien maaottelua.

## Yksityiselämä
Teshomen isoveli Nahom on pelannut myös jääkiekkoa hyökkääjänä. Natan on maininnut esikuvakseen Jack Hughesin.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Yhdysvaltain katolisten piispojen konferenssi

**Yhdysvaltain katolisten piispojen konferenssi** (, lyh. **USCCB**) on pysyvä piispainkonferenssi, joka koostuu Yhdysvaltain, Yhdysvaltain Neitsytsaarien ja muiden alueiden katolilaisista piispoista. Se on perustettu harjoittamaan yhdessä tiettyjä pastoraalisia tehtäviä kristittyjen uskovien hyväksi kanonisen lain 447 pykälän mukaisesti.

Järjestön juuret ulottuvat vuoteen 1917, jolloin perustettiin National Catholic War Council koordinoimaan katolisten toimia ensimmäisen maailmansodan aikana. Järjestö kehittyi National Catholic Welfare Conferencen kaltaisten elinten kautta, ennen kuin nykyinen USCCB perustettiin 1. heinäkuuta 2001 yhdistämällä National Conference of Catholic Bishops (pastoraalinen painopiste) ja United States Catholic Conference (sosiaalisen toiminnan painopiste).

USCCB:n pääkonttori sijaitsee Washington D.C.:ssä, ja sen rakenteeseen kuuluu noin 17 piispan johtamaa komiteaa sekä yhteistyössä toimivaa papistoa ja maallikkoja. USCCB yhdistää katolilaiset toimet koko maassa, edistää evankeliointia, tukee koulutusta ja maahanmuuttajien apua sekä toteuttaa hyväntekeväisyys- ja sosiaalihuoltohankkeita. Julkisessa politiikassa se ajaa katolisen yhteiskuntaopin periaatteita samalla kun se koordinoi liturgisia mukautuksia ja opillisia ohjeita, jotka Pyhä istuin on hyväksynyt.

## Lähteet
Peter Fenwick

**Peter Fenwick** (25. toukokuuta 1935 – 22. marraskuuta 2024) oli brittiläinen neurotieteilijä ja psykiatri, joka erikoistui kuolemanrajakokemusten tutkimiseen. Hän oli aiheen johtavia asiantuntijoita. 

Fenwick kasvoi Keniassa, jossa hänen äitinsä työskenteli kirurgina ja isänsä maanviljelijänä. Äiti kannusti poikaansa erikoistumaan lääketieteeseen. Hän opiskeli Cambridgen yliopiston Trinity Collegessa luonnontieteitä. Hän halusi aivokirurgiksi, mutta muutti mieltään ja erikoistui neuropsykiatriksi. Hän meni töihin Lontooseen Maudsleyn sairaalaan, missä hän johti epilepsiaosastoa 20 vuotta eläköitymiseensä asti vuoteen 1997. Maudsleyssä hän kuuli vuonna 1976 ensimmäisen kerran kuolemanrajakokemuksesta. Raymond Moodyn aihetta käsittelevään teokseen tutustuttuaan hän ei uskonut, mutta vakuuttui myöhemmin oman potilaansa kerrottua vastaavasta kokemuksesta. Tämä ohjasi häntä tutkimaan tietoisuuden ja hengellisyyden välistä yhteyttä. Hän oli myös ensimmäisiä, jotka tutkivat meditaation vaikutusta aivotoimintaan. Meditaatiotutkimuksessaan hän tutki George Harrisonin aivosähkökäyrää.

Kuolemanrajakokemusten aitoutta testatakseen Fenwick laati tutkimuksen, jossa aseteltiin kuvia brittiläisten sairaaloiden päivystyspoliklinikan tiloihin korkeille paikoille, joista ne voisi havaita ainoastaan irtautumalla ruumiista. Sen jälkeen selviytyneiltä kysytään kokivatko he ruumiista irtautumiskokemusta ja havaitsivatko he mitään. Hän johti Southamptonin yliopiston AWARE (AWAreness during REsuscitation) -tutkimusta Sam Parnian, Stephen Holgaten ja Robert Pevelerin kanssa. Siinä selvitettiin sydänpysähdyksen aikaista aivotoimintaa. 

Esiinnyttyään televisio-ohjelmassa *Glimpses of Death* (1988) yli 2&nbsp;000 ihmistä lähetti Fenwickille kirjeitä väitetyistä kuolemanrajakokemuksistaan. Hän päätyi kirjoittamaan vaimonsa Elizabeth Fenwickin kanssa teoksen *The Truth in the Light* (1995), joka pohjautui yli 350 kuolemanrajakokemukseen. He kirjoittivat myös unia käsittelevän *The Hidden Door* (1998) ja *The Art of Dying* (2008), joka kertoi kuolevien ja heidän läheistensä kokemuksista kuolinhetkellä. Omaelämäkertansa Fenwick julkaisi vuonna 2019.

## Teokset
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Suomennettu teos
* 
## Lähteet
Iida Lounela

**Iida Lounela** (s. 27. lokakuuta 2003) on suomalainen vammaisurheilija, joka kilpailee vaikeasti heikkonäköisten T12-luokassa. Hänen päälajejaan ovat pituushyppy ja pikajuoksut. Hän edustaa Helsingin Kisa-Veikkoja.

Lounela voitti vuonna 2019 nuorten maailmanmestaruuden pituushypyssä ja 400 metrin juoksussa sekä saavutti MM-hopeaa 200 metrin juoksussa. Aikuisten sarjassa hän saavutti EM-hopeaa 400 metrin juoksussa vuonna 2021. Hän sijoittui juoksussa alun perin kolmanneksi, mutta turkkilaisen Sevda Kılınç Çırakoğlun hylkäys dopingin käytön vuoksi nosti Lounelan hopealle. Pariisin kesäparalympialaisissa 2024 Lounela sijoittui pituushypyssä neljänneksi silloisella ennätystuloksellaan 519&nbsp;cm. Vuonna 2025 hän paransi pituushyppyennätystään ja Suomen-ennätystä toukokuussa Helsingissä tulokseen 522&nbsp;cm ja kesäkuussa Lahdessa tulokseen 540&nbsp;cm. New Delhin MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti pituushypyssä hopeaa tuloksella 528&nbsp;cm. Se jäi näissä kisoissa Suomen ainoaksi mitaliksi.

Lounela paransi vuonna 2025 Suomen-ennätystä pituushypyn lisäksi 200 metrin juoksussa aikaan 28,11. Hänen opasjuoksijanaan toimii pikkuveli Henrik Lounela. Suomen Urheiluliitto palkitsi Iida Lounelan vuoden 2025 parayleisurheilijana.

Lounela on kotoisin Ilmajoelta. Hän muutti lukioikäisenä Helsinkiin. Hän opiskelee sosiaalitieteitä Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa.

## Lähteet
Pandžin piiri

**Pandžin piiri** () on hallintopiiri Xatlonin maakunnassa Tadžikistanissa. Sen keskus on Pandžin taajama. Piirin pinta-ala on 881 neliökilometriä. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan siellä oli 121&nbsp;058 asukasta.

Pandžin piiri rajoittuu lännessä Džaihunin, luoteessa Džaloliddini Balxīn ja koillisessa Farxorin piireihin sekä etelässä Pandžjoen kautta Afganistaniin. Sen lounaisosa on Pandžin alavaa tasankoa. Pohjoisessa ovat matalat Teraklitoğin ja koillisessa Qarotoğin vuoret.

Seudulla vallitsee kuiva subtrooppinen ilmasto. Vuotuinen sademäärä on 120–210 millimetriä. Piirissä sijaitsee vuonna 1972 perustettu Qarotovin eläintieteellinen rauhoitusalue.

Vuonna 1930 perustetun hallintoyksikön nimenä oli aluksi Saroikamarin, vuosina 1931–1936 Baumanobodin ja vuoteen 1963 saakka Kirovobodin piiri. Siihen kuuluvat Pandžin taajama sekä Mehvarin, Namunan, Nuri Vahdatin, Ozodagonin ja Saifutdinov Kabutin maalaiskunnat. Kyliä on yhteensä 52. Kaupunkiväestön osuus on 11 prosenttia. Asukkaista 77 prosenttia on tadžikkeja ja 22 prosenttia uzbekkeja.

Piiristä on maantieyhteydet Kūlobiin ja alueen pääkaupunkiin Boxtariin. Matkaa Boxtariin on 105 ja maan pääkaupunkiin Dušanbehen 206 kilometriä.

Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut puuvillan ja vihannesten viljelyyn, silkinviljelyyn ja puutarhanhoitoon sekä karjanhoitoon. Julkisia palveluja ovat peruskoulut, lasten taidekoulu, kulttuuritalot, kirjastot, terveyskeskus ja piirisairaala. Nähtävyyksiin kuuluu venäläisten vuonna 1877 rakentama rajalinnake, joka toimii näköalapaikkana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Piirin sivusto
Kjøpsvik

**Kjøpsvik** (luulajansaameksi *Gásluokta*) on taajama Narvikin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on yksi neliökilometri ja asukasluku 787 vuonna 2024. Kjøpsvikissä on sementtikaivos.
## Katso myös
* Kjøpsvikin kirkko
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Drag (taajama)

**Drag** (luulajansaameksi *Ájluokta*) on taajama Hamarøyn kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,5 neliökilometriä ja asukasluku 301 vuonna 2024.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jevnaker (taajama)

**Jevnaker** on taajama Jevnakerin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 4,1 neliökilometriä ja asukasluku 5&nbsp;239 vuonna 2024.
## Lähteet
Beninin kansallinen ritarikunta

**Beninin kansallinen ritarikunta** () on beniniläinen ritarikunta, joka perustettiin vuonna 1960 nimellä **Dahomeyn kansallinen ritarikunta**. Nykyisen nimensä se sai vuonna 1986. Kunnianosoitusta jaetaan tunnustuksena poikkeuksellisesta palveluksesta valtiolle ja sen kansalaisille niin siviileille kuin sotilaillekin. Saajan ei tarvitse olla Beninin kansalainen. Maan presidentti on virkansa puolesta ritarikunnan suurmestari, joka vastaa uusista nimityksistä.

Ritarikunnassa on viisi luokkaa ja sen nauha on punaruskea, jonka keskellä on Beninin lipun värejä jäljittelevä raita:

*  suurristi
*  suurupseeri
*  komentaja
*  upseeri
*  ritari

## Lähteet
Ringebu (taajama)

**Ringebu** tai **Vålebrua** on taajama Ringebun kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 1,9 neliökilometriä ja asukasluku 1&nbsp;408 vuonna 2024. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
László Nagy

**László Nagy** voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

* László Nagy (1921–2009), unkarilais-sveitsiläinen juristi, historioitsija ja partioliikkeen aktiivi
* László Nagy (1925–1978), unkarilainen kirjailija ja graafikko
* László Nagy (s. 1930), unkarilainen ratameloja
* László Nagy (1927–2005), unkarilainen taitoluistelija ja olympiamitalisti
* László Nagy (s. 1949), unkarilainen jalkapalloilija ja olympiavoittaja
* László Nagy (s. 1981), unkarilainen käsipalloilija
* László Moholy-Nagy (1895–1946), unkarilainen taidemaalari, muotoilija ja valokuvaaja
Salim Ahmed Salim

**Salim Ahmed Salim** (; s. 1942 Sansibar) on tansanialainen diplomaatti ja poliitikko, joka toimi Tansanian pääministerinä vuosina 1984–1985. Hän on ollut myös maan ulkoministeri ja puolustusministeri. Vuosina 1989–2001 Salim työskenteli Afrikan yhtenäisyysjärjestön pääsihteerinä.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
United Christian Broadcasters

**United Christian Broadcasters** (lyh. **UCB**) on  Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimiva kristillinen mediajärjestö. Järjestön juuret ulottuvat 1960-luvulla Uudessa-Seelannissa perustettuun mediatyöhön. Ian Mackie perusti UCB:n vuonna 1986 radio-ohjelmien ja hartausmateriaalin tuottamiseksi ja levittämiseksi kansallisesti ja kansainvälisesti.

Alun perin UCB toimi lainatulla laitteistolla. Järjestö laajensi vuonna 1986 alueellisista lähetyksistä kansalliseen DAB-radiolähetykseen vuonna 2009 sen lippulaivakanavan UCB 1:n osalta, kun se oli haastanut oikeudessa hallinnon asettamat rajoitukset uskonnollisille lähetyksille. UCB ylläpitää nykyään kahta kansallista radioasemaa, UCB 1 ja UCB 2, jotka ovat kuunneltavissa DAB:n, verkkolähetysten ja UCB Player -sovelluksen kautta. Lisäksi se julkaisee Bob Gassin kirjoittamaa päivittäistä hartauskirjallisuutta *The UCB Word for Today*, joka tavoittaa yleisön painetussa, äänimuodossa ja digitaalisessa muodossa.

Järjestön tehtävä korostaa jatkuvan pääsyn tarjoamista Jumalan sanaan median kautta. Järjestön toimintaan lukeutuu vapaaehtoisvoimin toimiva *Prayerline*, joka vastaa vuosittain jopa 90 000 puheluun hengellisen tuen saamiseksi. UCB Internationalin kautta se tukee tytäryhtiöitä esimerkiksi Aasian ja Tyynenmeren alueella, erityisesti Filippiineillä, jossa se auttaa The Edge Radio Networkin alaisuudessa toimivaa riippumattomien FM-radioasemien verkostoa edistämään paikallista kristillistä lähetystoimintaa. UCB saa rahoituksensa pääasiassa kuuntelijoiden lahjoituksista ja ylläpitää toimintaansa ilman kaupallista mainontaa ydinradioasemillaan.

## Lähteet
Roberto Anzolin

**Roberto Anzolin** (18. huhtikuuta 1938 Valdagno – 6. lokakuuta 2017) oli italialainen jalkapalloilija, joka pelasi maalivahdin pelipaikalla. Hän oli pituudeltaan 177-senttimetrinen.

Anzolin edusti urallaan useita italialaisjoukkueita. Hän voitti Juventuksen riveissä kerran sekä Italian liigamestaruuden että Italian cupin. Anzolin pelasi Italian A-maajoukkueessa yhden ottelun kesäkuussa 1966 ystävyysottelussa Meksikoa vastaan. Hänet valittiin maajoukkueensa kokoonpanoon vuoden 1966 MM-kilpailuihin, mutta hän ei pelannut yhdessäkään ottelussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jakob Sporrenberg

**Jakob Sporrenberg** (16. syyskuuta 1902 Düsseldorf – 6. joulukuuta 1952 Varsova) oli saksalainen SS-upseeri.

Sporrenberg kouluttautui ensimmäisen maailmansodan lopulla mekaanikoksi ja alkoi sodan jälkeen liikkua äärioikeistolaisissa piireissä. Hän liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen vuonna 1925 ja nousi paikallisen Hitlerjugend-osaston johtajaksi vuonna 1929. Schutzstaffelissa hän aloitti 1930 ja eteni nopeasti kenraalitasolle. Toisen maailmansodan aikana hänet nimettiin aluksi Rheinin SS-osaston johtajaksi, mistä hän siirtyi vuonna 1941 itärintamalle. Siellä hänen vastuullaan oli valloitettujen alueiden partisaanien kukistaminen nykyisen Valko-Venäjän läntisissä osissa. Häntä ei kuitenkaan pidetty tarpeeksi lujaotteisena, ja hänet siirrettiin pian alempiin tehtäviin Ukrainan alueelle. Sporrenberg päätyi aktiivipalvelukseen rintamalle, missä suorittamistaan ansioista Heinrich Himmler nimitti hänet Lublinin SS-johtajaksi. Siinä asemassa hän oli vastuussa kaupungin juutalaisten joukkotuhosta osana Operaatio Reinhardia.

Heinäkuussa 1944 Neuvostoliitto valtasi Lublinin, ja Sporrenberg siirrettiin samana syksynä Norjaan, missä hänestä tuli eteläisen Norjan SS-joukkojen komentaja. Hänen aikansa Norjassa oli kuitenkin varsin toimetonta, ja seuraavana keväänä Natsi-Saksa antautui. Sporrenbergin oli ollut tarkoitus Wilhelm Rediessin ja Josef Terbovenin tapaan tehdä itsemurha, mutta hän tuli toisiin aatoksiin ja piiloutui. Hän jäi kiinni pari kuukautta myöhemmin, ja seuraavana vuonna hänet siirrettiin Lontooseen kuulusteluihin. Oikeudenkäynti käytiin Puolassa, ja Sporrenberg tuomittiin rikoksistaan kuolemaan syyskuussa 1950. Teloitus pantiin täytäntöön 6. joulukuuta 1952.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Johann von Justi

**Johann Heinrich Gottlob von Justi** (1702 – 1771 Küstrin) oli saksalainen kameralisti. Hän toimi muun muassa kameraalitieteen opettajana Wienissä Theresianumissa ja valtiotalouden ja luonnontieteen opettajana Göttingenissä. Hän oli 1762–1768 Preussin kruunun vuorilaitosten johtajana. Hän kuoli valtiovarojen kavaltamisesta syytettynä Küstrinin linnassa.

Justi oli saksalaisen kameraalitieteen merkittävin edustaja ja ensimmäinen saksalainen, joka järjestelmällisesti käsitteli finanssitiedettä, valtiotaloutta, valtio- ja hallintotiedettä. Hän oli edusti taloudellisissa kysymyksissä pääasiallisesti merkantilismia.

## Julkaisut
* *Staatswirtschaft oder systematische Abhandlung aller ökonomischen und Kameralwissenschaften* (1755),
* *Grundsätze der Polizeiwissenschaft* (1756)
* *System des Finanzwesens* (1766). 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ján Lipiansky

**Ján Lipiansky** (s. 23. heinäkuuta 1974 Bratislava) on slovakialainen uransa päättänyt jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Philadelphia Flyers varasi hänet 11. kierroksen vuorollaan vuonna 1994. 

Lipiansky aloitti uransa Slovan Bratislavan joukkueessa vuonna 1992. Edellisenä vuonna hän oli edustanut Tsekkoslovakiaa alle 18-vuotiaiden EM-turnauksessa. Vuoden vaihteessa 1993/1994 hän pelasi Slovakian maajoukkueessa alle 20-vuotiaiden MM-joukkueessa ja sai kauden jälkeen kesällä NHL-varauksen. Kaudella 1994-1995 Lipiansky pelasi seitsemän ottelua Flyersin AHL-farmijoukkueessa Hershey Bearsissa ja palasi sieltä takaisin Bratislavaan. Kaudelle 1997-1998 hän siirtyi pelaamaan Tsekin tasavaltaan Karlovy Varyn joukkueeseen ja sieltä 17 pelatun ottelun jälkeen Suomeen, Porin Ässien joukkueeseen. Ässissä otteluita kertyi 11 jonka jälkeen hänet lainattiin kolmen ottelun ajaksi Tapparaan. Kaikkiaan 14 pelatun SM-liigaottelun saldoksi jäi yksi maali ja kaksi maalisyöttöä. Loppukauden Lipiansky pelasi Ruotsin kolmannella sarjatasolla Hockey Ettanissa HC Kalixin joukkueessa. Kuudessa ottelussa siellä hän teki kolme maalia.
Kaudelle 1998-1999 Lipiansky palasi Slovan Bratislavan joukkueeseen ja pääsi myös Slovakian maajoukkueeseen kevään Maailmanmestaruus-turnaukseen. Kuudessa MM-ottelussa hän ei tehnyt yhtään pistettä. Hän pelasi Bratislavassa myös seuraavan kauden.
Kaudelle 2000-2001 Lipiansky palasi Tsekkiin HC Vsetinin joukkueeseen. Yhden kauden jälkeen hän siirtyi takaisin SM-liigaan ja Poriin. Ässien kauden päätyttyä runkosarjaan Lipiansky siirtyi Sveitsiin, jossa pelasi Ambri-Piottan joukkueessa National Liigan pudotuspeleissä kaksi ottelua ilman tehopisteitä.
Seuraavalle kaudelle hän palasi jälleen tuttuun Bratislavan joukkueeseen josta kuitenkin siirtyi kesken kauden Saksaan Kassel Huskiesin riveihin. Kauden jälkeen Lipiansky palasi Tsekkiin HC Energie Karlovy Varyn joukkueeseen. Siellä hån pelasi puolitoista kautta ennem siirtyimistään Slovakiaan HC Kosicen joukkueeseen. Siellä hän pelasi myös kaksi seuraavaa kautta ja siirtyi sitten HKm Zvolenin riveihin. Zvolenissa hän pelasi 32 ottelua liki 1 piste per peli keskiarvolla kauden aikana hän oli 10 ottelun verran lainalla HK Nitran joukkueessa. Hän aloitti myös seuraavan kauden Zvolenissa mutta vaihtoi 25 ottelun jälkeen kasvattajaseuraansa Slovan Bratislavaan jossa pelasi kolme kautta Slovakian Extraliigaa ja viimeisen kauden monikansallista KHL-liigaa. Lipiansky päätti pelaajauransa kevääseen 2013.

## Tilastot

## Saavutuksia
* U18 Euroopan mestaruus 1992
* Tsekin Extraliigan mestaruus 2001
* 3x slovakian Extraliigan mestaruus

## Lähteet
Feuerzangenbowle

**Feuerzangenbowle** on saksalainen viinistä, sokerista ja esimerkiksi rommista valmistettava kuuma juoma. Se tarjoillaan sokeri tuleen sytyttäen, jolloin sokeri sulaessaan sekoittuu viiniin. Saksassa feuerzangenbowle yhdistetään etenkin jouluun ja uuteenvuoteen. Sen teki tunnetuksi etenkin vuonna 1944 julkaistu elokuva *Die Feuerzangenbowle* (suom. *[[Aikamiestä lapsettaa]]*).

Feuerzangenbowlen historia ulottuu vähintään 1800-luvulle. Sen edeltäjä oli sotilaiden ja opiskelijoiden piireissä suosittu Crambambuli. Feuerzangenbowlea teki tunnetuksi Heinrich Spoerlin vuonna 1933 julkaisema humoristinen romaani *Die Feuerzangenbowle* ja etenkin siihen perustuva vuonna 1944 julkaistu samanniminen elokuva (suom. *[[Aikamiestä lapsettaa]]*). Humoristisesta elokuvasta tuli suosittu muuten maailmansodasta kärsivässä maassa.

Feuerzangenbowlen valmistus ja tarjoilutapa voivat vaihdella hieman. Usein se tehdään kuumuutta kestävään astiaan, jonka päälle asetellaan teline ja sokerikartio (*Zuckerhut*, "sokerihattu"). Väkevällä rommilla kostutettu sokeri sytytetään palamaan, jolloin sulava ja karamellisoituva sokeri valuu astian sitruunalla, kanelilla, kardemummalla ja neilikalla maustettuun viiniin. Osa alkoholista palaa pois, ja sokerin päälle voidaan lisätä lisää rommia. Kun sokeri on sulanut kokonaan juoma tarjoillaan mukeihin. Juoma saattaa palaa vielä mukeissa. Feuerzangenbowlea tarjoillaan Saksassa etenkin jouluisin ja uudenvuodenaattona.

## Lähteet
Inkki Inola

**Inkki Inola** (s. 26. tammikuuta 1999) on suomalainen maastohiihtäjä ja vammaisurheilija. Hän kilpailee näkövammaisten NS3-näkövammaluokassa.

Inola saavutti kaksi MM-pronssia vuonna 2025: helmikuussa Toblachissa perinteisen hiihtotavan 10 kilometrin hiihdossa ja maaliskuussa Trondheimin MM-kisojen sprintissä. Hän on sijoittunut maailmancupin kokonaiskilpailussa toiseksi vuosina 2023, 2024 ja 2025.

Inola kilpaili talviparalympialaisissa ensimmäisen kerran Pyeongchangissa 2018. Siellä hän sijoittui parhaimmillaan sprintissä seitsemänneksi. Pekingin paralympialaisissa 2022 hänen paras saavutuksensa oli neljäs sija perinteisen hiihtotavan 20 kilometrillä. Hänet osallistui vuonna 2026 pidettäviin Milanon–Cortinan paralympialaisiin ja sijoittui perinteisen hiihtotavan 10km väliaikakilpailussa hopealle

Inola voitti universiadeissa kaksi kultamitalia Torinossa 2025, lajeina sprintti ja vapaan hiihtotavan 10 kilometriä.

Inolan opashiihtäjänä toimii Reetu Inkilä. Vuoteen 2025 saakka hänen opashiihtäjänään oli Arttu Kaario. Inkilä sijaisti sairastunutta Kaariota jo vuoden 2025 universiadien 10 kilometrillä.

## Lähteet
Ajoluiska

**Ajoluiska** on liikennöidyillä alueilla pysäköintihallien yhteydessä oleva tai rakennuksen kellarikerroksessa sijaitsevan autotallin kulkuväylä. Tälläistä luiskaa pitkin päästään maan alta maan päällisille kulkuväylille ja liikenneväylille ja samaten toiseen suuntaan. Pysäköintihallien luiskilla on talvikunnossapitoa varten järjestelmiä, joiden avulla luiskat voidaan pitää sulina. Jos pysäköintihalleissa on useita ajoluiskia, ne voidaan jakaa alueisiin ja lämmitysjärjestelmässä voi olla ohjausjärjestelmä.

## Lähteet
Tino Vuori

**Tino Vuori** (s. 1. heinäkuuta 1995 Jyväskylä) on suomalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan hakkuri. Kaudella 2025–2026 hän edustaa Miesten 2-sarjassa pelaavaa jyväskyläläistä Hukia. Vuori on vasenkätinen.

Vuori on pelannut urallaan yli 130 ottelua Mestaruusliigassa ja voittanut Suomen mestaruuden VaLePan riveissä vuonna 2023.

## Ura
Vuoren kasvattajaseura on JyväsLentis. Ennen liigauraansa hän pelasi 1-sarjaa Liikunnan Riemussa (2018–2019) sekä aiemmin alempia sarjoja Saarijärven Pullistuksessa.

Liigadebyyttinsä Vuori teki kaudella 2019–2020 Hurrikaani-Loimaan joukkueessa. Tämän jälkeen hän siirtyi Turkuun TUTO Volleyhin, jota hän edusti kahden kauden ajan (2020–2022).

Uransa suurimman menestyksen Vuori saavutti kaudella 2022–2023 VaLePassa, jossa hän voitti Suomen mestaruuden hakkurin roolissa. Seuraavalla kaudella (2023–2024) hän edusti Akaa-Volleyta ja saavutti SM-hopeaa.

Liigavuosien jälkeen Vuori siirtyi kaudeksi 2024–2025 1-sarjaan Lempo-Volleyn riveihin. Kaudeksi 2025–2026 hän palasi kotikaupunkiinsa Jyväskylään pelaamaan 2-sarjaa Hukin joukkueessa.

## Muuta
Tino Vuoren veli Tiitus Vuori on myös lentopalloilija, joka on pelannut Mestaruusliigassa ja 1-sarjassa.

## Saavutukset
* Suomen mestaruus: 2023 (VaLePa)
* SM-hopeaa: 2024 (Akaa-Volley)

## Lähteet
Tiitus Vuori

**Tiitus Vuori** (s. 22. kesäkuuta 1996 Jyväskylä) on suomalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan yleispelaaja. Vuori on vasenkätinen, mikä on yleispelaajan roolissa harvinaisempaa.

Viimeisimpänä Vuori edusti kaudella 2024–2025 Mestaruusliigassa pelannutta Akaa-Volleyta.

## Ura
Vuori on kotoisin Jyväskylästä. Hän pelasi uransa alkupuolen kausina 2014–2018 kasvattajaseurassaan JyväsLentiksessä, joka pelasi tuolloin alempia sarjatasoja.

Kaudeksi 2018–2019 Vuori siirtyi Tampereelle Rantaperkiön Iskuun, jossa hän vakiinnutti paikkansa Miesten 1-sarjassa. Hän edusti Iskua aina syksyyn 2022 asti.

Liigadebyyttinsä Vuori teki kaudella 2022–2023, kun hän siirtyi lokakuussa 2022 kesken kauden Savo Volleyn riveihin paikkaamaan joukkueen loukkaantumistilannetta. Hän vakiinnutti nopeasti paikkansa pelaavassa kokoonpanossa ja jatkoi seurassa myös kaudella 2023–2024.

Kesällä 2024 Vuori solmi liigasopimuksen Akaa-Volleyn kanssa kaudelle 2024–2025. Vaikka hän on luontaiselta pelipaikaltaan yleispelaaja, hänet hankittiin joukkueeseen täydentämään liberopeliä.

## Muuta
Tiitus Vuoren veli Tino Vuori on myös lentopalloilija.

## Lähteet
Virtain Veikot

**Virtain Veikot** (lyhenne **VirtU** tai **ViVe**) on vuonna 1909 perustettu virtolainen urheilun yleisseura. Seuran toiminta on jakautunut jaostoihin, joita ovat nykyisin hiihto, yleisurheilu, uinti, suunnistus ja frisbeegolf.

Seuran kotipaikka on Virrat ja sen toiminta keskittyy Virtain urheilukeskuksen ja Pukkivuoren alueille. Virtain Veikoilla on toimintaa myös lapsille ja nuorille.

## Historia
Virtain Veikot perustettiin vuonna 1909. Vuosien varrella seuran lajivalikoimaan on kuulunut useita eri urheilumuotoja.

Perinteisten lajien kuten hiihdon ja yleisurheilun rinnalle on 2000-luvulla noussut uusia lajeja, kuten frisbeegolf, jonka suosio on kasvanut voimakkaasti. Seura ylläpitää Pukkivuoren frisbeegolf-rataa.

## Jaostot ja toiminta
Seuran toiminta on organisoitu lajijaostoihin.

### Hiihto
Hiihtojaosto järjestää hiihtokouluja ja kilpailuja. Toiminta keskittyy talvisin Pukkivuoren hiihtokeskukseen. 

### Yleisurheilu
Yleisurheilussa Virtain Veikot tarjoaa valmennusta ja urheilukoulutoimintaa lapsille ja nuorille. Harjoituspaikkana toimii kesäisin Virtain urheilukenttä. Seuran urheilijat ovat saavuttaneet menestystä nuorten SM-tasolla.

### Lentopallo
Lentopallolla on ollut seurassa vahva asema. Maajoukkuehakkuri Veeti Nikkinen on Virtain Veikkojen kasvatti.

## Tunnettuja urheilijoita
* Veeti Nikkinen, lentopalloilija (kasvattajaseura)
* Katri Lylynperä, hiihtäjä (edusti seuraa juniorivuosinaan ennen siirtymistä Vuokatti Ski Teamiin)

## Lähteet
Kasimir Vuorinen

**Kasimir Vuorinen** (s. 28. elokuuta 1995 Tampere) on suomalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan yleispelaaja. Hän edustaa kaudella 2024–2025 Miesten 1-sarjassa pelaavaa Lempo-Volleyta.

Vuorinen on pelannut mittavan uran Mestaruusliigassa, edustaen useita eri seuroja yli kymmenen vuoden ajan.

## Ura
Vuorinen vietti juniorivuotensa muun muassa Hurrikaani-Loimaan organisaatiossa ja Kuortaneen valmennuskeskuksessa, jossa hän pelasi 1-sarjaa vuosina 2012–2014.

Hänen liigauransa alkoi toden teolla Hurrikaani-Loimaassa kausina 2014–2016. Tämän jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2016–2017 tamperelaiseen Rantaperkiön Iskuun, joka pelasi tuolloin Mestaruusliigassa.

Isku-kauden jälkeen Vuorinen palasi Hurrikaaniin kahdeksi kaudeksi (2017–2019), pelaten osittain myös farmisopimuksella alempaa sarjaa Loimaan Jankossa.

Vuodesta 2019 alkaen Vuorinen kiersi useissa liigaseuroissa vakiinnuttaen paikkansa pääsarjatasolla:
* **2019–2020:** Raision Loimu
* **2020–2021:** Etta Oulu
* **2021–2022:** Akaa-Volley
* **2022–2023:** Kokkolan Tiikerit (Kauden aikana hänellä oli myös merkintöjä Lempo-Volleyssa).

Kaudeksi 2023–2024 Vuorinen palasi jälleen Hurrikaani-Loimaaseen. Pitkän liigauran jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2024–2025 1-sarjaan Lempo-Volleyn riveihin.

## Lähteet
V.League

**V.League** on Japanin lentopallon ammattilaisliiga. Se perustettiin vuonna 1994. Vuoteen 2024 asti V.League oli maan korkein sarjataso, mutta SV.Leaguen perustamisen myötä V.League muuttui kaudesta 2024–2025 alkaen Japanin toiseksi korkeimmaksi sarjatasoksi sekä miesten että naisten lentopallossa.

Liigaa hallinnoi *Japan Volleyball League Organization* (JVL). Ennen vuonna 2018 tehtyä uudistusta liiga tunnettiin nimellä **V.Premier League**.

## Historia
### V.League
Vuonna 2016 Japan Volleyball League Organization, joka hallinnoi tuolloista pääsarjaa Premier Leagueta, ilmoitti suunnitelmistaan luoda uusi liiga ja tähdätä ammattimaistumiseen. Tavoitteena oli aloittaa uusi sarja syksyllä 2018.

Tämä hanke tunnettiin nimellä *NEW BORN V.LEAGUE*, ja uuden liigan nimeksi tuli *V.League*. Uuden liigan tavoitteena oli edistää lentopallon liiketoimintaa ja nostaa lajin arvoa Japanissa, tavoitellen asemaa yhtenä maailman parhaista lentopalloliigoista.

### SV.Leaguen perustaminen
Vuonna 2024 Japan Volleyball League Organization perusti SV.Leaguen uudeksi huipputason lentopallosarjaksi, joka sijoittuu hierarkiassa V.Leaguen yläpuolelle.

Ne joukkueet, jotka eivät liittyneet SV.Leagueen, jatkoivat V.Leaguessa. Uudistuksen myötä miesten ja naisten sarjat yhdistettiin yhdeksi divisioonaksi, jossa otettiin käyttöön Itä-Länsi-konferenssijärjestelmä.

## Joukkueet kaudella 2024–2025
Seuraavat joukkueet pelaavat V.Leaguessa kaudella 2024–2025.

### Miehet

### Naiset

## Aikaisemmat voittajat
*Huom: Alla olevat voittajat ovat Japanin pääsarjan mestareita ajalta, jolloin V.League (tai sen edeltäjät) oli korkein sarjataso. Kaudesta 2024–2025 eteenpäin korkeimman sarjatason mestarit löytyvät artikkelista [[SV.League]].*

### Miehet

### Naiset

## Tilastot (Pääsarja-aika)
Seuraavat tilastot ovat ajalta, jolloin V.League Division 1 oli Japanin korkein sarjataso (2018–2024).

### Yleisömäärät

### Rekisteröidyt pelaajat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Kirjan talo (yhdistys)

**Kirjan talo - Bokens hus ry** oli turkulainen vuonna 2007 perustettu yhdistys, joka järjesti kirjallisuusalan kursseja, tapahtumia ja koulutusta. Se sijaitsi vuosina 2008–2022 Linnankadulla Aurajoen rannassa, mutta muutti sittemmin Taiteen talon tiloihin. Yhdistyksen toiminnanjohtajana toimi viimeksi Petri Tähtinen. 

Kirjan talo on palkittu Suomen sanataideseuran Vuoden sanataideteko-palkinnolla vuonna 2021, perusteluna ”Turun Kirjan talo on toiminut vuosien ajan sanataiteen yhteisötilana, tuki- ja kotipaikkana.” Kirjallisuudentutkija Siru Kainulainen on kirjoittanut Kirjan talon historiasta teoksen *Sanoista totta: Kirjan talo 10 vuotta* (2018). 

Vuonna 2024 Kirjan talo irtisanoi tilansa pitkään jatkuneiden talousvaikeuksien jälkeen ja vuonna 2025 se lopetti virallisesti toimintansa.

## Lähteet
Zebastian Modin

**Zebastian Modin** (s. 20. kesäkuuta 1994) on ruotsalainen maastohiihtäjä ja vammaisurheilija. Hän kilpailee näkövammaisten luokassa.

Modin on saavuttanut paralympialaisissa neljä hopea- ja neljä pronssimitalia vuodesta 2010 alkaen. Hän on voittanut viisi maailmanmestaruutta vuodesta 2017 alkaen. Hän on voittanut maailmancupin kokonaiskilpailun vuosina 2017–2020, 2023 ja 2025.

## Lähteet