open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Heikki Salmenautio

**Heikki Benjam Salmenautio** (12. heinäkuuta 1958 Alajärvi – 12. huhtikuuta 2016 Helsinki) oli moninkertainen rata-autoilun Suomen mestari. Salmenautio oli kotoisin Alajärveltä ja toimi siellä perheyritys Alajärven Mattokutomo Oy:n myynti- ja markkinointitehtävissä. Mattokutomon omistajanvaihdoksen jälkeen Salmenautio suuntasi pääkaupunkiseudulle ja autoalalle. Hän toimi pitkään BMW:n maahantuojan Oy BMW-Suomi Ab:n myyntipäällikkönä.

Autourheilu-uransa Salmenautio aloitti jääradoilta takamoottorisella Renaultilla. Ensimmäisen mestaruutensa hän saavutti vuonna 1984 Ford Escortilla ryhmä 5 enintään 1300 cm3 luokassa. Salmenautio ja Escort osoittautui varsin nopeaksi yhdistelmäksi ja mestaruuksia kertyi kolme perättäistä.

Kaudelle 1987 Salmenautio siirtyi ajamaan A-ryhmän yli 2000 cm3 luokkaan. Ensimmäinen kausi Volvo 240 Turbolla toi SM-pronssia. Salmenautio jatkoi Volvolla vielä kauden 1988 sijoittuen SM-sarjassa neljänneksi. Tämän ohella hän ajoi muutaman kilpailun Saab 900 Turbo merkkiluokassa ollen loppupisteissä 13.

Kaudelle 1989 Salmenautio vaihtoi Volvon Bemariin ja kuittasi nimiinsä ison A-ryhmän mestaruuden sekä 1989 että 1990. Kaudelta 1990 kotiin tuomisina oli myös 4. sija kerrasta poikki systeemillä ajetusta A-ryhmän PM-kilpailusta. Kauden 1990 jälkeen kotimaan kilpailut oli sillä erää nähty ja kaudella 1991 Salmenautio ajoi vain vajaan sarjan A-ryhmässä vanhalla Volvolla. Lisäksi hän osallistui yhteen Japanin mestaruussarjan osakilpailuun ja Span 24 tunnin kilpailuun. Kaudelle 1997 Salmenautio palasi kotimaan kisoihin ja ajoi mestariksi uudessa vakioautoihin perustuvassa Sport2000-luokassa.

Salmenautio osallistui myös neljästi Vetelissä ajettuun Kemora 500 kestävyyskilpailuun. Vuonna 1989 tuloksena oli kolmas ja vuonna 1990 toinen sija BMW Dealer Team Finlandin ajattamalla A-ryhmän kalustolla.

Heikki Salmenaution serkku Arto Salmenautio on myös menestyksekäs rata-autoilija. 

## Lähteet
Ivan Bahmut

**Ivan Andrianovytš Bahmut** (, ; 7. kesäkuuta 1903 Jekaterinoslavin läänin Babaikovtsin kylä – 20. elokuuta 1975 Harkova) oli ukrainalainen neuvostokirjailija.

Ivan Bahmut syntyi kyläkoulun opettajan perheeseen. Hän kävi lukion ja valmistui opettajaseminaarista vuonna 1921. Bahmut työskenteli opettajana, koulutarkastajana ja kustannustoimittajana sekä opiskeli Harkovan maatalouskorkeakoulussa. Hän matkusteli eri puolilla Neuvostoliittoa ja julkaisi 1930-luvun alussa joukon matkakirjoja.

Bahmut tuomittiin vuonna 1935 kuuden vuoden vankeuteen syytettynä vastavallankumouksellisesta toiminnasta. Hän kärsi rangaistuksensa Komin tasavallan vankileireillä. Vapauduttuaan Bahmut osallistui vapaaehtoisena toiseen maailmansotaan, jossa hän haavoittui vakavasti.

Sodan jälkeen Bahmut julkaisi joukon kertomuskokoelmia ja erikoistui sitten lastenkirjallisuuteen. Hänen teoksensa *Suvorovilaisen Krinitshnyin onnellinen päivä* (*Štšaslyvy den suvorovtsja Krynytšnogo*, 1948) ja *Šmatok pyroga* (”Piirakkapala”, 1957) on käännetty useille kielille. Bahmut sai Lesja Ukrajinkan kirjallisuuspalkinnon vuonna 1973.

## Suomennettu teos
* *Suvorovilaisen Krinitshnyin onnellinen päivä*. Suom. Mirja Letonmäki. Petroskoi: Karjalais-Suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1954.

## Lähteet
Ovetškin

**Ovetškin** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Aleksandr Ovetškin (s. 1985), venäläinen jääkiekkoilija
* Nadežda Ovetškina (s. 1958), Neuvostoliittoa edustanut maahockeypelaaja ja olympiamitalisti
* Tatjana Ovetškina (s. 1950), Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija ja olympiavoittaja
* Valentin Ovetškin (1904–1968), venäläinen neuvostokirjailija.
Paul Massing

**Paul Wilhelm Massing** (30. elokuuta 1902 Grumbach – 30. huhtikuuta 1979 Tübingen) oli saksalainen sosiologi.

Paul Massing syntyi virkamiesperheeseen. Hän valmistui Frankfurtin yliopistosta ja väitteli tohtoriksi vuonna 1928. Neuvostoliiton maatalouden tutkimukseen erikoistunut Massing työskenteli Moskovassa ja Berliinissä. Natsit pidättivät hänet vuonna 1933 ja hän vietti puoli vuotta Sachsenhausenin keskitysleirillä. Massing kirjoitti kokemuksistaan kirjoja, jotka hän julkaisi nimellä *Karl Billinger*.

Massing asui vuodesta 1934 lähtien Yhdysvalloissa, Ranskassa ja Moskovassa toimien Neuvostoliiton ulkomaantiedustelun palveluksessa. Vuonna 1939 hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän työskenteli Columbian ja Rutgersin yliopistoissa. Massingin pääteos on *Rehearsal for Destruction: A Study Of Political Anti-Semitism in Imperial Germany* vuodelta 1949. Hän palasi Saksaan vuonna 1967.

## Suomennettu teos
* Karl Billinger. *Vanki No 880: katkelma* (*Schutzhäftling 880*). Suomennettu venäjänkielisestä laitoksesta *Arestant № 880*. Petroskoi: Kirja, 1937.
 
## Lähteet
Luksusauto

**Luksusauto** on auto, joka tarjoaa mukavuuden, varusteiden, miellyttävyyden, laadun, suorituskyvyn ja arvostuksen lisättyä tasoa tavallisiin autoihin nähden korkeammalla hinnalla. Luksusauto tarkoittaa yleensä korkealaatuista ja kalliimpaa ajoneuvoa, joka tarjoaa erinomaisia mukavuuksia, huipputeknologiaa ja tyylikästä muotoilua. Luksusautot valmistetaan usein tunnetuilla merkeillä, ja niissä on käytetty laadukkaita materiaaleja sekä huolellista käsityötä. Ne tarjoavat myös usein erityisiä ominaisuuksia, kuten edistyksellisiä turvallisuusjärjestelmiä, tehokkaita moottoreita ja ylellisiä sisätiloja. Luksusautot ovat usein enemmän kuin pelkkä kulkuväline; ne voivat olla myös statussymboleita ja osoitus omistajansa elämäntyylistä.

## Luksusautomerkkejä

## Katso myös

* Luksus

## Lähteet
Leigh Bardugo

**Leigh Bardugo** on yhdysvaltalainen nuorten- ja fantasiakirjailija, jonka tunnetuimpia teoksia ovat *Grishaversumi*-trilogian teokset.

Netflixin tuottama Grishaversumi-teoksiin perustuva televisiosarja *[[Varjo ja riipus (televisiosarja)|Varjo ja riipus]]* sai ensi-esityksensä 23. huhtikuuta 2021. Sarjan pääosissa ovat Jessie Mei Li, Ben Barnes ja Archie Renaux.

Bardugon kirjoja on suomennettu neljä ja uusin, *Salatun tiedon seura*, julkaistaan vuonna 2023.

## Nuoruus
Bardugo syntyi Jerusalemissa, Israelissa vuonna 1975 ja varttui Los Angelesissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa, missä hänet isovanhempansa kasvattivat hänet.  Bardugo on maallinen juutalainen ja Marokon juutalaista syntyperää isänsä puolelta ja Ashkenazi-juutalaista (Venäjän-juutalaista ja Liettuan-juutalaista) syntyperää äitinsä puolelta.

Bardugo kävi Yalen yliopistoa ja valmistui englannin kielestä keväällä 1997.  Hän oli jäsen Wolf's Head -salaisessa seurassa.  Ennen kuin julkaisi ensimmäisen romaaninsa, hän työskenteli copywritingin ja journalismin parissa sekä meikkien ja erikoistehosteiden parissa.

## Yksityiselämä
Korppien kehä-kirjan tunnustusosiossa Bardugo paljastaa kärsivänsä osteonekroosista ja joskus hänen on käytettävä keppiä;  tämä oli inspiraation lähde yhdelle tarinan kuudesta päähenkilöstä, mestarivarkaalle ja jengipomolle Kaz Brekkerille, joka käyttää keppiä.

Bardugo oli laulaja Captain Automatic -yhtyeessä vuosina 2006–2007.

## Bibliografia
### Grishaversumi-trilogia
*
*
*

### Paluu Grishaversumiin -duologia
*
*

### Grishaversumin sota -duologia (King of Scars Duologia)
**Kuninkaan arvet.* () Suomentanut Meri Kapari. Aula & Co, 2024.  
**Susien laki.* () Suomentanut Meri Kapari. Aula & Co, 2025. 

### Grishaversumi-novelleja
*
*
*

### Alex Stern -sarja
*
* 

### Sarjakuvat
*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
* Grishaverse
Sergei Dikovski

**Sergei Vladimirovitš Dikovski** (, 14. maaliskuuta 1907 Moskova – 6. tammikuuta 1940 Suomussalmi) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Dikovski syntyi piirustuksen opettajan perheeseen. Hän työskenteli toimittajana ja palveli puna-armeijassa. Dikovskin isänmaallishenkiset teokset sijoittuvat etupäässä Venäjän Kaukoitään. Niistä tunnetuin on pienoisromaani *Patrioty* (”Patriootit”, 1937). Kirjailija kaatui talvisodassa.

## Suomennettu teos
* *”Rohkean” seikkailut* (*Prikljutšenija katera ”Smelyi”*). Suom. Anni Aalto. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1957.

## Lähteet
Albert Engström

**Albert Engström** (12. toukokuuta 1869 Lönneberga, Kalmarin lääni, Ruotsi – 16. marraskuuta 1940 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija ja piirtäjä. Hän oli 1925–1935 Konstfackskolanin professori ja vuodesta 1922 Ruotsin akatemian jäsen.

Engström oli *[[Söndags-Nisse]]*-pilalehden piirtäjä 1894–1896. Hän oli 1897 perustamassa pilalehti *[[Strix (lehti)|Strixiä]]* ja toimi sen päätoimittajana. Hän oli 1900-luvun alun primitivismin uranuurtajia, ja hänen novelliensa ja pakinoidensa henkilöhahmoista tuli suosittuja. Engström julkaisi omia piirroskokoelmiaan vuodesta 1896 lähtien, ja lisäksi hän kuvitti muun muassa Zachris Topeliuksen *[[Lukemisia lapsille]]* vuosina 1902–1903.

Engströmin kuvitustuotannossa on havaittavissa vaikutteita ranskalaisilta Honore Daumier'lta ja Henri de Toulouse-Lautrecilta sekä *[[Simplicissimus (lehti)|Simplicissimus]]*-lehden piirtäjiltä, ja hänellä oli suuri vaikutus myöhempien aikojen ruotsalaiseen piirrostaiteeseen. Hänen ateljeensa Grisslehamnissa on ollut museona vuodesta 1955.

## Suomennetut teokset
* *Ryssiä* (*Moskoviter*), suom. Eino Voionmaa, WSOY 1925
* *Anders Zorn*, suom. Aarre M. Peltonen, Helsinki: Alea-kirja 1992 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Erkki Kivijärvi : Humoristi, taiteilija, runoilija. Albert Engström 70-vuotias, Helsingin Sanomat, 12.05.1939, nro 126, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Nikolai Bogdanov

**Nikolai Vladimirovitš Bogdanov** (, 5. maaliskuuta 1906 Kadom – 21. marraskuuta 1989 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.

Nikolai Bogdanov syntyi lääkärin perheeseen. Hän työskenteli Komsomolissa, opiskeli Moskovan kirjallisuusinstituutissa ja julkaisi ensimmäiset teoksensa vuonna 1923. Bogdanov kirjoitti etupäässä lapsille ja nuorille. Hänen tunnetuin teoksensa on maaseudun nuorisoliittolaisista kertova *Pervaja devuška* (1928, uusi laitos 1958). Toisen maailmansodan aikana Bogdanov oli sotakirjeenvaihtajana.

## Suomennettu teos
* *Rohkeita ja neuvokkaita: kertomuksia sodasta* (*O smelyh i umelyh*). Suom. Annikki Kemppi. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1956.

## Lähteet
Alttarikukat

**Alttarikukat** ovat kirkon alttarille tai kuoriin, alttarin lähelle sijoitettuja leikkokukkia.

Alttarikukat olivat käytössä jo varhaiskirkon aikana, mutta ne jäivät pois käytöstä keskiajalla. Kukkien käyttö alttarin tai kuorin koristeena on suhteellisen nuori tapa. Maljakkoon asetellut kukat tulivat käyttöön vasta 1600-luvulla.

Kukat ja kynttilät alttarin tai kuorin koristuksena liittyvät jumalanpalvelustilan ja sen sisustuksen symboliviestintään. Ne voivat olla osa sanoman välittämistä jumalanpalvelukseen osallistujalle samalla tavalla kuin kirkkotilan muoto ja koko sekä alttari ja kuori, kuvat, paramentit, liturgiset esineet ja niiden sijoittelu sekä kirkkotilan koko kuvaohjelma.

Kukat käytetään koristaman kirkkotilaa. Alttarilla tai kuorissa niillä korostetaan alttarin merkitystä kirkon toiminnallisena keskuksena. Kukkien valinnassa ja käytössä on myös joitain perinteitä. Alttarille ei yleensä tuoda ruukussa kasvavia kukkia vaan leikkokukkia tai muovikukkia. Kukkia voidaan asettaa myös lattialle, alttarin viereen, eteen tai erillisille korokkeille. 

Katolisissa kirkoissa ei kukkia suosita asetettavaksi alttaripöydälle vaan alttarin ympärille. Paastonaikoina ei kukkia käytetä alttarilla muuta kuin erityisinä juhlapäivinä.

Alttaria tai kuoria koristavien kukkien valinnassa vallitsee suuri vapaus. Kirkkovuoden liturgiset värit voi ottaa huomioon, mutta niitä ei tarvitse seurata orjallisesti. Eräillä kirkkovuoden pyhäpäivillä ja ajanjaksoilla on perinteinen kukkansa ja erityisesti juhla-aikoihin on muotoutunut pysyvää käytäntöä.

Esimerkiksi joulunaikaan liittyviä kukkia ovat  ruusu (Kristuksen symboli), punaiset tulppaanit, hyasintti, kielo (Marian symboli). Muualle kuin alttarille sopivat myös joulutähti ja amaryllis. Marian ilmestyspäivänä ja muina Marianpäivinä voidaan käyttää valkoisia liljoja,  valkoisia tulppaaneja, hyasintteja tai ruusuja. Pitkäperjantaina käytetään usein viittä punaista ruusua (Kristuksen viisi haavaa) alttarilla tai muualla kuorissa, mutta alttari voi olla myös kokonaan riisuttu kukista.  Ruusujen lisäksi voidaan käyttää orjantappurasta tehtyä kruunua. Pääsiäisenä käytetään pääsiäisliljoja eli keltanarsissseja. Helluntaina ja helluntaijakson aikana käytetään usein valkoisia narsisseja eli ”helluntaililjoja”, kahtatoista punaista tai punakeltaista tulppaania apostolien vertauskuvana tai punaisia neilikoita tai akileijoja rakkauden vertauskuvana. Helluntaijakson aikana, kesällä, voidaan myös käyttää erivärisiä luonnonkukkia. 

Osa alttarikukista voidaan jättää sunnuntain jumalanpalveluksen jälkeen alttarille, missä ne kuihtuvat ja muistuttavat katoavaisuudesta.  Ruukuissa olevat kukat, esimerkiksi joulun aikaan suositut joulutähdet tulisikin sijoittaa alttaripöydän asemasta alttarin lähelle omiin asetelmiin.

## Katso myös

* Alttari
* Alttarikynttilät

## Lähteet
Moksjärvi

**Moksjärvi** on Vihdin pohjoisosassa läntisellä Uudellamaalla sijaitseva 87 hehtaarin laajuinen erämainen järvi. Etäisyys Nummelasta on kuusitoista kilometriä pohjoiskoilliseen ja Helsingin keskustasta 45 kilometriä luoteeseen.

## Maantiede
Moksjärven pituus lounaasta koilliseen on 1,8 kilometriä. Järven rannat polveilevat, joten lahtia ja lahdelmia on useita. Järven keskiosassa on kaksi nimettyä saarta, Takasaari ja Isosaari. Niiden itäpuolella on luoto. Metsäisillä rannoilla on lukuisia rakennuksia ja leirikeskus. Moksjärven pohjoispuolella sijaitsee Etu-Moksi ja Taka-Moksi, lounaispuolella kohoaa Konianvuori (140 metriä mpy). Konian lounaispuolinen Averia sijaitsee kaksi kilometriä Moksjärveltä. Moksjärven eteläpuolella sijaitsee Hauklampi. Moksjärveen virtaa vettä ympäristön soilta, järven luoteisrannalta lähtee laskuoja.

Moksjärvi on keskiravinteikas ja sen happitilanne on hyvä. Järven tilavuus on noin 2,9 miljoonaa kuutiometriä.

Moksjärvi (23.095.1.001) kuuluu Sitinojan-Suho-ojan valuma-alueeseen (23.092), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Vihtijoen valuma-alue (23.09). Moksjärvi on Sitinojan-Suho-ojan alueen laajin vakavesi ja Karjaanjoen alueen koillisia vakavesiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vesientila.fi: Moksjärvi
Mikael Gabrielin diskografia

Mikael Gabriel on suomalainen muusikko.

## Albumit

### Studioalbumit

### Mixtapet

## Singlet

## Vierailevana artistina

## Lähteet
Dennis Hadžikadunić

**Dennis Hadžikadunić** (s. 9. heinäkuuta 1998 Malmö, Ruotsi) on bosniahertsegovinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 191-senttimetrinen. Hän on pelannut Bosnia ja Hertsegovinan maajoukkueessa ja edustaa seuratasolla Venäjän Valioliigassa pelaavaa Rostovia.

Hadžikadunić pelasi Ruotsissa Malmön junioreissa ja pääsi edustusjoukkueessa pelaamaan ensimmäisen pääsarjaottelunsa lokakuussa 2016. Kaudella 2017 hän pelasi neljä Allsvenskan-ottelua. Molempina kausina Malmö voitti Ruotsin-mestaruuden. Kauden 2018 alkupuolen Hadžikadunić oli lainalla saman sarjan Trelleborgissa ja pelasi kymmenen Allsvenskan-ottelua. Heinäkuussa 2018 hän siirtyi venäläisseura Rostoviin. Hän on pelannut Venäjän Valioliigassa 44 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin, heinäkuussa 2020 Ufaa vastaan.

Hadžikadunić pelasi useissa Ruotsin nuorisomaajoukkueissa. Aikuisten maajoukkuetasolla hän on edustanut Bosnia ja Hertsegovinaa, jonka maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran lokakuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Alankomaita vastaan. Tämän jälkeen hän pelasi vuoden 2020 lopulla Kansojen liigassa Puolaa, uudelleen Alankomaita ja Italiaa vastaan.

## Lähteet
Karyn Kusama

**Karyn Kiyoko Kusama** (s. 21. maaliskuuta 1968 Saint Louis, Missouri) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän on ohjannut mm. elokuvat *Æon Flux* (2005), ''Jennifer's Body'' (2009), *[[The Invitation]]* (2015) sekä *Destroyer* (2018).
Kaija Petäjä-Haikola

**Kaija Petäjä-Haikola** (s. 1933 Kannus) on suomalainen kirjailija. Petäjä-Haikola on syntynyt Kannuksessa ja käynyt koulunsa Ylivieskassa. Nykyään Espoossa asuva Petäjä-Haikola teki työuransa äidinkielenopettajana Harjavallassa. Hän oli myös Harjavallan kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1977–1988.

Hänen teoksensa *Meren ja tuulen maassa* palkittiin pienkustantajien tietokirjojen Sampo-palkinnolla vuonna 2005.

## Teokset
*
*
*
*
*
*
*

## Lähteet
Misilmeri

**Misilmeri** on kunta Sisilian luoteisosassa Italiassa. Se kuuluu Palermon metropolikaupunkiin. 

## Maantiede ja ilmasto
Misilmeri sijaitsee Eleuteriojoen laaksossa noin 12 kilometriä Palermon keskustasta kaakkoon. Misilmerin ja Välimeren välissä on 3,5 neliökilometrin laajuinen Ficarazzin kunta. Alueella vallitsee välimerenilmasto kuumine kesineen ja leutoine talvineen. 

## Historia

Misilmerin nimi on arabialaista alkuperää. Alkuaan se oli Manzil al-Amir (Casale dell'Emiro, Emiirin asuinpaikka, muutamien maatalojen ryhmittymä ilman puolustusmuuria). Normannikreivi Roger I kävi Misilmerissä ratkaisevan taistelun arabeja vastaan 1068. Taistelu oli osa normannien Sisilian valloitusta. 1300-luvulla Misilmeri päätyi Chiaramonten suvun haltuun, suku lienee ollut ranskalaista alkuperää. Sen jälkeen mahtisuvut vaihtuivat. Vuonna 1692 Misilmerissä avattiin kasvitieteellinen puutarha; nykyisin se on kadonnut. Paikkakunnalla on osuutensa Italian yhdistymiseen: Giuseppe La Masan joukot yhdistyivät siellä Tuhannen retkikuntaan. Misilmerin merkittävin piazza, Piazza Comitato 1860, on nimetty tapahtuneen kunniaksi.

Misilmerissä on säilynyt arabikaudelta Castello dell'Emiron (Emiirin linnan) rauniot. Normannit ja Chiaramonten suku jättivät linnaan oman vaikutuksensa. Kaupungin kirkkoja ovat muun muassa Duomo di San Giovanni Battista, jota alettiin rakentaa 1553 ja Chiesa di Maria Santissima Annunziata.

## Talous ja liikenne
Misilmerin elinkeinoja ovat teollisuus (rakennustarvikkeet, elintarvikkeet) ja maatalous (sitrushedelmät, oliivit, vilja, rehu). Misilmerin keskeinen liikenneväylä on Strada statale 121 Catanese, joka on 253-kilometrinen maantieyhteys Palermon ja Catanian välillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Misilmeri, Sisilia, Italia — Sunrise, Sunset, and Daylength
Petäys

**Petäys** on Vihdin koillisosassa läntisellä Uudellamaalla sijaitseva 31 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Nummelasta on 26 kilometriä pohjoiskoilliseen ja Helsingin keskustasta 47 kilometriä luoteeseen.

## Maantiede
Petäyksen pituus lännestä itään on 1,3 kilometriä. Järvi on saareton ja sen rannat ovat taajaan mökitetyt. Järveen virtaa useita laskuojia ja sen länsikolkasta lähtee laskuoja Ylimmäiseen. Petäyksen eteläpuolella sijaitsee Niemenjärvi ja kaakossa Vihtijärvi.

Petäys saa hajakuormitusta maataloudesta ja asutuksesta. Pintaveden happitilanne on hyvä, pohjan läheisyydessä happea sen sijaan on niukasti.

Petäys (23.096.1.007) kuuluu Niemenjärven valuma-alueeseen (23.096), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Vihtijoen valuma-alue (23.09). Petäys on Niemenjärven valuma-alueen kolmanneksi laajin vakavesi ja Karjaanjoen vesistön koillisia vakavesiä.

## Lähteet
Häyrylänranta

**Häyrylänranta** on Konnevedellä sijaitseva Konneveden kunnan omistama satama-alue. Etelä-Konnevesi-järven rannalla sijaitseva alue toimii vesiteitse porttina Etelä-Konneveden kansallispuistoon.

## Historia
Häyrylänranta on vuosisatojen ajan ollut vesille lähtemisen paikka. 1900-luvun alkupuolelle saakka rannasta lähtivät kirkkoveneet kohti Rautalammin emäpitäjää. Hänniskyläläiset, hytöläläiset ja pukaralaiset pitivät kirkkoveneitään rannassa. Viimeinen kirkkomatka soudettiin heinäkuussa 1920 Konneveden seurakunnan hautausmaan vihkiäisiin.

*Aura*-laiva vieraili rannassa vuosina 1909-1912. Se kuljetti vuorosunnuntaisin Etelä-Konneveden ja Pohjois-Konneveden kirkkoväkeä Rautalammin Karinkoskelle.

1920-luvulla vastaperustettu Konneveden seurakunta osti 2,1 hehtaarin Laivaranta-nimisen tilan Ahti Kärkkäiseltä. Siikakosken yläpuolella nk. Häyrilän rannassa sijaitsevaa tilaa nimitettiin tuolloin myös Transporttirannaksi. Rannan kautta toimitettiin aikaisempina vuosisatoina Konneveden yli sotilaskuljetuksia eli transportteja.

Rannan nimi tulee Ranta-Häyrilästä eli Häyristen tilasta. Puhekielessä nimet vääntyivät muotoon Häärylä ja hääryläeset, minkä vuoksi rannan nimikin alettiin kirjoittaa y-kirjainta käyttäen yhdyssanaksi.

Kaukonäköisesti seurakunnan johto ei liittänyt aluetta pappilan virkataloon, vaan se varattiin tulevaisuudessa mahdollisesti tarvittavaksi laivaranta- ja lastauspaikaksi. Rantaan rakennettiin myöhemmin lautarakenteisia koppeleita veneiden ja pyydysten suojaksi. Kolmessa satulakattoisessa rakennuksessa on nykyisellään 29 vajaa.

Vuonna 1978 Häyrylänrannan Laivaranta-tila siirtyi vaihtokirjalla kunnalle. Seurakunta sai vaihdossa entisen Kellankosken koulun tontteineen. Vaihtokirjaan kirjattiin, ettei koppelien omistusehtoihin saa puuttua. Maakuntakaavalla suojellut koppelirakennukset on sittemmin kunnostettu.

Vuonna 1997 rantaan valmistui hirsinen ravintolarakennus. Järvipelastajien hanke paransi uimarien palveluita 2005.

Vuonna 2014 perustettu Etelä-Konneveden kansallispuisto on tuonut satamarantaan uutta vilskettä. Häyrylänranta onkin portti kirkonkylältä kansallispuistoon. Kunta on kunnostanut sataman, koppelit ja satamakahvilan sekä rakentanut alueelle veneilyä palvelevia lisärakennuksia ympäristökokonaisuuteen sovittaen.

Häyrylänrannasta on muodostunut tärkeä kesätapahtuma- ja kohtauspaikka kaikenikäisille. Rannassa on aikaisemmin järjestetty myös Häyrylänranta Pop & Blues -tapahtuma.

Satamarannassa on Konneveden yleinen uimaranta ja perinteinen puinen uimahyppytorni. Venekoppeleiden lisäksi menneistä ajoista muistuttaa hirsinen kirkkovenekatos. Katoksessa pidetään kylän yhteistä, ajoittain käytössä olevaa kirkkovenettä.

Häyrylänrannan maisemaa reunustava Siikakosken alue liittyy Etelä-Konneveden järvimaisemaan, joka luonnonarvojensa takia on lähes kokonaan Natura 2000 -ohjelmassa. Konneveden seitsemän kosken koskireitti saa alkunsa Häyrylänrannan välittömästä läheistyydestä. Alue on yksi merkittävimmistä perhokalastuskohteista.

## Lähteet
Saint-Benoît-sur-Loire

**Saint-Benoît-sur-Loire** on kunta Ranskassa Loiret’n departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, noin 40 kilometriä Orléansin kaupungista kaakkoon.

Kunnan nähtävyyksiä on Saint-Benoît-sur-Loiren luostari, joka tunnetaan myös nimellä Fleuryn luostari. Luostarin basilika on rakennettu 1100- ja 1300-lukujen aikana. Se pitää sisällään Euroopan suojelijan Pyhän Benedictusin pyhäinjäännökset.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sasabambut

**Sasabambut** (*Sasa*) on heinäkasveihin kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluu 42 lajia, joita esiintyy alkuperäisenä Aasiassa: Kaakkois-Kiinassa, Korean niemimaalla, Japanissa, Sahalinilla ja Kuriileilla.

## Lajeja
* *[[kuriiliensasabambu|Sasa kurilensis]]* – kuriiliensasabambu
* *[[Sasa palmata]]*
* *[[pulskasasabambu|Sasa senanensis]]* – pulskasasabambu
* *[[japaninsasabambu|Sasa veitchii]]* – japaninsasabambu

Kuriiliensasabambua ja japaninsasabambua kasvatetaan koristeheininä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Sasabambut – ''Sasa''
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Sasabambut (''Sasa'')
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Sasa'' 
* Flora of China: ''Sasa''
Hujabambut

**Hujabambut** eli **kimppubambut** (*Bambusa*) on heinäkasveihin kuuluva kasvisuku, joka on bambujen alaheimon ja tribuksen tyyppisuku. Hujabambut ovat heiniksi erityisen kookkaita, ne kasvavat helposti 10–15 metriä korkeiksi. Hujabambujen suvussa on 154 lajia, joita esiintyy alkuperäisenä trooppisessa Aasiassa ja Australiassa. Tulokaslajeina niitä esiintyy myös monissa Afrikan ja Amerikan maissa.

## Lajeja
* kuitubambu (*Bambusa bambos*)
* nikamabambu (*Bambusa ventricosa*)
* paperibambu (*Bambusa vulgaris*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Hujabambut – ''Bambusa''
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Bambusa''
* ITIS: ''Bambusa'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Bambusa'' 
* Flora of China: ''Bambusa''
Gigantochloa

***Gigantochloa*** on heinäkasveihin ja bambuihin kuuluva kasvisuku. Suvussa on 63 lajia, joita esiintyy alkuperäisenä Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa, Intiasta Kiinaan ja Uuteen-Guineaan. Sen tyyppilaji on muun muassa Indonesiassa, Vietnamissa ja Filippiineillä kasvava *[[Gigantochloa atter]]*. *Gigantochloa*-bambujen varret ovat puutuneita ja ne kasvavat 3–26 metriä korkeiksi.

## Lähteet
Otto Malling

**Otto Malling** (1848–1915) oli tanskalainen säveltäjä ja urkuri.

Malling oli J. P. E. Hartmannin ja Niels Gaden oppilas. Hän toimi Kööpenhaminan tuomiokirkon urkurina ja Tanskan kuninkaallisen musiikkikonservatorion rehtorina. Hänen sävellystuotantonsa koostuu pääasiassa urku- ja vokaalimusiikista, mutta hän sävelsi myös muun muassa pianotrion ja yhden harvoista tanskalaisista romantiikan kauden konsertoista pianolle ja orkesterille. Mallingin laati ensimmäisen tanskalaisen orkestraation oppikirjan.

Malling saavutti ulkomailla suosiota urkuteoksillaan, mutta kuolemansa jälkeen hän jäi Tanskassa vähälle huomiolle. Hänen ranskalaisen romanttisen tyylin sävyttämä harmoninen tyylinsä oli ristiriidassa aikalaisen, kirkkomusiikin uudistaja Thomas Laubin keinojen kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Kiiltobambut

**Kiiltobambut** (*Indocalamus*) on heinäkasveihin kuuluva kasvisuku. Suvussa on 30–32 Kiinassa ja Vietnamissa kasvavaa lajia. Ne kasvavat pensastavasti ja pystykasvuisesti, ovat suhteellisen leveälehtisiä ja enintään viisi metriä korkeita. Sukuun kuuluu esimerkiksi pantakiiltobambu (*Indocalamus latifolius*), joka kasvaa Keski-Kiinassa vuorenrinteillä.

## Lajeja
* *[[Indocalamus barbatus]]*
* *[[Indocalamus herklotsii]]*
* *[[pantakiiltobambu|Indocalamus latifolius]]* – pantakiiltobambu
* *[[Indocalamus pedalis]]*
* *[[Indocalamus pseudosinicus]]*
* *[[Indocalamus victorialis]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Kiiltobambut (''Indocalamus'')
* Flora of China: ''Indocalamus''
Isovesitähti

**Isovesitähti** (*Callitriche cophocarpa*) on vesitähtien sukuun ja ratamokasvien heimoon kuuluva monivuotinen kasvi. 

## Lajikuvaus

Isovesitähti kasvaa enintään 50 cm pitkäksi. Sillä on vastakkainen lehtiasento. Vedessä kasvavilla yksilöillä ylimmät lehdet muodostavat kelluvan ruusukkeen, joka on muodoltaan tähtimäinen. Ruusukkeessa on 14–18 lehteä, jotka ovat muodoltaan pitkulaisen vastapuikeita, tasaisesti tyveä kohden kapenevia ja lyhytruotisia. Koska vesitähdet ovat muuntelevia, varmimmin lajin erottaa muista vesitähdistä hedelmien perusteella. Isovesitähdellä neliosaisen lohkohedelmän lohkot ovat siipipalteettomia ja pitkät emin luotit ovat nähtävissä.

## Levinneisyys
Isovesitähteä tavataan Euroopassa, Siperian länsiosassa ja Pohjois-Afrikassa. Suomessa se on yleinen etelä- ja keskiosassa maata harvinaistuen pohjoista kohti. Lajia ei ole tavattu Enontekiön eikä Inarin Lapissa.

## Elinympäristö
Isovesitähti kasvaa monenlaisissa seisovissa ja virtaavissa vesissä, myös lähteiköissä ja vähäsuolaisessa murtovedessä, harvoin märällä maalla.

## Lähteet
Carl-Gustaf Wentzel

**Carl Gustaf "CG" Wentzel** (s. 15. lokakuuta 1974) on teatterijohtaja, näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja. Wentzel on kiertueteatterin Teatteri Taminen perustaja ja toiminnanjohtaja vuodesta 2002.  

## Elämäkerta
Wentzel perusti lapsille ja nuorille suunnatun kiertueteatterin Teatteri Taiminen vuonna 2002 ja on siitä lähtien ollut sen toiminnanjohtaja.  

Wentzel oli vuonna 2018 Teaterpriset Skillnaden-palkinnon ensimmäinen vastaanottaja. Palkinto myönnetään henkilölle tai ryhmälle, jolla on ollut ratkaiseva vaikutus ruotsalaisen esittävän taiteen kentällä Suomessa.

## Filmografia

* 1992 - En sparv i Tranedans
* 1992 - Tv-sarja 16
* 1998 - Lapin kullan kimallus
* 2001 - Leijat Helsingin yllä *([[Drakarna över Helsingfors]])*
* 2004 - Etulinjan edessä *([[Framom främsta linjen]])*

## Teatteri

### Roolit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Julie Pomagalski

**Julie Pomagalski** (10. lokakuuta 1980 La Tronche – 23. maaliskuuta 2021) oli ranskalainen lumilautailija.

Urallaan Pomagalski voitti lumilautailun maailmanmestaruuskilpailuissa kultaa lumilautakrossissa 1999 ja hopeaa parisuurpujottelussa 2003. Pomagalski edusti maataan olympialaisissa  Salt Lake Cityssä 2002 ja Torinossa 2006. Hän sijoittui molemmissa kuudenneksi parisuurpujottelussa.

Pomagalski kuoli 23. maaliskuuta 2021 Sveitsissä tapahtuneessa lumivyöryssä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kalorirajoitus

**Kalorirajoitus** tarkoittaa ravinnon saannin kohtuullista vähentämistä kuitenkin ilman aliravitsemusta.

Kalorien rajoittamisen on tutkimuksissa todettu pidentävän monen eläinlajin elämää. Vaikutus on havaittu myös joillain kädellisillä. Hiirimakit elivät eräässä tutkimuksessa 30 prosentin kalorirajoituksella keskimäärin 9,6-vuotiaiksi, kun verrokit elivät vain 6,4-vuotiaksi.

Eliniän piteneminen perustuu pitkäaikaiseen energiavajaukseen, joka on eläintutkimuksissa voinut olla kolmasosa tai jopa puolet energian normaalimäärästä. Energiavajaus hidastaa solujen aineenvaihduntaa ja parantaa niiden stressinsietoa. Myös hermostossa ja hormonitoiminnossa sekä sokeriaineenvaihdunnassa on havaittu terveyttä edistäviä muutoksia, ja koe-eläimet ovat sairastuneet ikääntymiseen liittyviin kroonisiin sairauksiin tavallista harvemmin. Kalorirajoitteinen ruokavalio lisää myös sirtuiinien tuotantoa kehossa, mikä auttaa dna-vaurioiden ja dna:n löystymisen korjaamisessa. Kalorien rajoittamisen myötä elimistössä syntyy myös vähemmän happiradikaaleja, jotka vaurioittavat soluja. Lisäksi kalorirajoitus vähentää matala-asteista tulehdusta.

Ravintoaineiden puute sen sijaan on terveydelle vahingollista. Tämän vuoksi puutoskaudet ovat ihmiskunnan historiassa lisänneet kuolleisuutta eivätkä pidentäneet elinikää.

## Lähteet
Rauli Nummi

**Rauli Johannes Nummi** (22. heinäkuuta 1947 Turku – 31. tammikuuta 2021 Kaarina) oli suomalainen jalkapalloilija.

Puolustajana pelannut Nummi edusti koko uransa ajan Turun Palloseuraa. Hän liittyi seuraan juniorina ja nousi edustusjoukkueeseen 1966. Nummi pelasi seurassa kaikkiaan 382 ottelua ja voitti mestaruuden kolmesti vuosina 1968, 1972 ja 1975. Pronssi hänellä oli vuodelta 1967 ja nuorten mestaruus vuosilta 1964 ja 1965. Vuonna 1970 hän toimi TPS:n SM-sarjamiehistön kapteenina.

Maajoukkueessa Nummi pelasi neljä nuorten maaottelua. Arvo-otteluissa hän oli mukana myös kerran lehdistön joukkueessa maajoukkuetta vastaan.

Ammatiltaan Nummi oli työntutkija. Hän harrasti myös lentopalloa.

## Lähteet
Dilleniat

**Dilleniat** (*Dillenia*) on Dilleniaceae-heimoon kuuluva kasvisuku ja heimon tyyppisuku. Suvussa on 60 lajia, joita esiintyy alkuperäisenä tropiikissa ja subtropiikissa Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa Intiasta Uuteen-Guineaan sekä Australiassa, Madagaskarilla, monilla Intian valtameren ja Tyynen valtameren saarilla.

## Dillenialajeja
* australiandillenia (*Dillenia alata*)
* intiandillenia (*Dillenia indica*)
* sumatrandillenia (*Dillenia ovata*)
* malakandillenia (*Dillenia suffruticosa*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Dilleniat (''Dillenia'')
* Suomen Lajitietokeskus: Dilleniat – ''Dillenia''
Elemit

**Elemit** (*Canarium*) on tohtorinpuukasveihin eli burserakasveihin kuuluva kasvisuku. Suvussa on noin 120 lajia, jotka ovat kausivihantia puita. Elemeitä esiintyy alkuperäisenä vanhan maailman tropiikissa: Afrikassa, Madagaskarilla, Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa Intiasta Uuteen-Guineaan sekä Australiassa ja Tyynen valtameren saarilla Oseaniassa.

## Lajeja
* pähkinäelemi (*Canarium harveyi*)
* manilanelemi (*Canarium indicum*)
* manilanelemi (*Canarium luzonicum*)
* madagaskarinelemi (*Canarium madagascariense*)
* *[[Canarium ovatum]]*
* afrikanelemi (*Canarium schweinfurthii*)
* *[[Canarium strictum]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Canarium''
Kiehkuriot

**Kiehkuriot** (*Morina*) on kuusamakasveihin kuuluva kasvisuku. Suvussa on 14 lajia, joita esiintyy luonnonvaraisena Kaakkois-Euroopassa (laji *[[Morina persica]]*) ja keskisessä Aasiassa Turkista Kiinaan asti. Koristeperennana voidaan viljellä Himalajalta kotoisin olevaa vitikiehkuriota (*Morina longifolia*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Morina''
Soikot

**Soikot** (*Pontederia*) on kasvisuku vesihyasinttikasvien heimossa ja sen tyyppisuku. Soikkoihin kuuluu 27 lajia vesikasveja, joita esiintyy laajasti eri puolilla maailmaa. Sukuun yhdistetään mahdollisesti vesihyasintit (*Eichhornia*) ja *Monochoria*. Ilman näitä sukuja lajeja on vain muutama.

## Soikkolajeja
* ankkurivesihyasintti (*Pontederia azurea* tai *Eichhornia azurea*)
* herttasoikko (*Pontederia cordata*)
* kellusvesihyasintti eli vesihyasintti (*Pontederia crassipes*, myös yleisesti *Eichhornia crassipes*)
* vehkasoikko (*Pontederia korsakowii* tai *Monochoria korsakowii*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Soikot (''Pontederia'')
* Suomen Lajitietokeskus: Soikot – ''Pontederia''
Boys Love

***Boys Love*** (ボーイズ ラブ, *Bōizu Rabu*) on vuonna 2006 DVD:llä julkaistu japanilainen elokuva. Sen ohjaaja on Kotaro Terauchi ja pääosaa esitti Yoshikazu Kotani. Elokuva on saanut nimensä Yaoi eli boys’ love -mangan mukaan. Kaupallisen menestyksen myötä elokuvasta tehtiin jatko-osa **[[Boys Love: The Movie]]** (劇場版, *Bōizu Rabu: Gekijōban*) teatterilevitykseen.

## Lähteet
Liljapuut

**Liljapuut** (*Cordyline*) on parsakasveihin kuuluva kasvisuku. Aiemmin se on luokiteltu esimerkiksi heimoon *Laxmanniaceae*. Suvussa on 24 lajia, joita esiintyy alkuperäisenä Etelä-Amerikan keskiosassa, Australiassa, Oseaniassa ja Uudessa Guineassa.

## Liljapuulajeja
* viherliljapuu (*Cordyline australis*)
* verililjapuu (*Cordyline fruticosa*)
* loistoliljapuu (*Cordyline indivisa*)
* siipililjapuu (*Cordyline neocaledonica*)
* siroliljapuu (*Cordyline stricta*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Cordyline''
* Suomen Lajitietokeskus: Liljapuut – ''Cordyline''
Puuaaloet

**Puuaaloet** (*Aloidendron*) on soihtukasveihin kuuluva kasvisuku. Se on kuvattu vuonna 2013 ja sukuun on erotettu seitsemän puumaiseksi kasvavaa aaloelajia. Puuaaloeita esiintyy luonnonvaraisena Afrikan eteläosassa, Somaliassa ja Lounais-Arabiassa. Ne ovat kuivien seutujen kasveja. Eteläafrikkalainen laji *[[Aloidendron barberae]]* kasvaa suurimmillaan 10–15 metriä korkeaksi puuksi, jonka rungon tyvi on yhdestä kolmeen metriä paksu.

## Lajeja
* kapinpuuaaloe eli kapinaaloe (*Aloidendron dichotomum*, syn. *Aloë dichotoma*)
* jättiaaloe (*Aloidendron pillansii*, syn. *Aloë pillansii*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Puuaaloet – ''Aloidendron''
Justice (Justin Bieberin albumi)

**Justice** on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Justin Bieberin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin maaliskuussa 2021. Albumilla vierailevat Khalid, Chance the Rapper, The Kid Laroi, Dominic Fike, Daniel Caesar, Giveon, Beam, Burna Boy, Benny Blanco ja TroyBoi.

## Kappaleet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Justice Discogsissa
Telemarkin sankarit

**Telemarkin sankarit** (*The Heroes of Telemark*) on brittiläinen sotaelokuva vuodelta 1965. Se kertoo toisen maailmansodan aikaisesta liittoutuneiden sabotaasioperaatiosta, jolla pysäytettiin raskaan veden tuotanto Etelä-Norjan Telemarkissa. Elokuvan ohjasi Anthony Mann, ja se perustuu Knut Haukelidin muistelmateokseen. Pääosia näyttelivät Kirk Douglas, Richard Harris ja Ulla Jacobsson. Elokuva kuvattiin enimmäkseen Norjassa. Pääkuvaajana toimi Robert Krasker.

Ensimmäinen filmatisointi aiheesta oli Jean Drévillen ja Titus Vibe-Müllerin vuonna 1948 julkaistu, ranskalais-norjalaisena yhteistyönä tehty dokumenttisävyinen *[[Taistelu atomipommista]]* (Kampen om tungtvannet).

## Näyttelijät

## Vastaanotto
*Helsingin Sanomien* Paula Talaskivi piti elokuvaan ympättyjä monia romanttisia lemmenkohtauksia tarpeettomina, mutta maisemakuvia komeina. Henkilöhahmot jäävät hänestä kuitenkin varsin ohuiksi. *[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Asko Alanen kirjoitti, ettei elokuva yllä Anthony Mannin lännenelokuvien tasolle, mutta löytää kuitenkin ”oman imunsa”. Elokuva sai häneltä kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.

## Lähteet
Pariisi–Roubaix 2001

**Pariisi–Roubaix 2001** oli järjestyksessään 99. maantiepyöräilyn Pariisi–Roubaix-kilpailu. Se käytiin 254,5 kilometrin reitillä Compiègne–Roubaix 15. huhtikuuta 2001.

Domo-Farm Frites-Latexco -tallin ajajat saavuttivat kilpailussa kolmoisvoiton. Servais Knaven voitti kilpailun 34 sekunnin erolla Johan Museeuwiin, Romāns Vainšteins sijoittui kolmanneksi. Knavenin keskinopeus oli 37,7 km/h.

## Tulokset

## Lähteet
Aromia

**Aromia** on sarvijäärien heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Maailmanlaajuisesti sukuun kuuluu 3 lajia. Suomessa suvun lajeista on tavattu vain myskijäärä (*Aromia moschata*).

## Lajeja
*Myskijäärä (*Aromia moschata*)
*Punakaulusjäärä (*Aromia bungii*)
*Aromia malayana

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*UniProt: Taxonomy - Aromia 
*University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Aromia 
*Pherobase: Semiochemicals of Genus Aromia
Fagradalsfjall

**Fagradalsfjall** () on kilpitulivuori, jolla on useita prominensseja. Se sijaitsee Reykjanesin niemimaalla, noin 40&nbsp;km Reykjavíkista, Islannissa. Sen korkein huippu on Langhóll (385&nbsp;m / 391&nbsp;m). 19.&nbsp;maaliskuuta 2021 alkoi tulivuorenpurkaus Geldingadalir-laaksossa Fagradalsfjallin eteläpuolella. .

Vuoren nimi koostuu sanoista *fagur* (”kaunis”), *dalur* (”laakso”) and *fjall* (”vuori”), ja Geldingadalir tarkoittaa ”kastraatiolaaksoa”.

## Lähteet
Väsytysmetsästys

**Väsytysmetsästys** tai **kestävyysmetsästys** on vanha metsästysmenetelmä, jossa saaliseläintä seurataan ja ahdistetaan, kunnes se väsyy tai saa lämpöhalvauksen ja tuupertuu maahan, jolloin metsästäjällä on tilaisuus lopettaa se.

Väsytysmetsästystä on harjoitettu yleisesti eri puolilla maailmaa ja kaikissa maanosissa, etenkin ennen metsästysaseiden keksimistä. Nykyisin sitä harjoittavat enää Kalaharin sanit ja Meksikon tarahumarat. Suomessa sitä on harjoitettu talvisin hiihtämällä hirvet läkähdyksiin.

Ihminen on sopeutunut väsytysmetsästykseen fysiologisesti monin tavoin. Ihmisellä on etenkin kyky hikoilla, minkä ansiosta ihminen pystyy juoksemaan saaliseläimen perässä pitkiä matkoja kuumalla säällä, kun hikoilemaan kykenemättömät nisäkkäät ylikuumenevat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Markku Mäkijärvi

**Markku Mäkijärvi** (s. 1958) on suomalainen sisätautien ja kardiologian erikoislääkäri, lääketieteen tohtori, sisätautiopin dosentti ja professori. Mäkijärvi on toiminut HUS:n johtajaylilääkärinä vuodesta 2011 lähtien. Hän on aiemmin urallaan ollut muun muassa Pohjois-Savon sairaanhoitopiirin kliinisen palvelualueen johtaja ja HYKSin sydäntutkimusosaston osastonylilääkäri ja sisätautien tulosyksikön laatupäällikkö ja ylilääkäri.

Elokuussa 2021 Mäkijärvi aloitti HUS:n vt. toimitusjohtajana Juha Tuomisen jäätyä työkyvyttömyyseläkkeelle.

Mäkijärvi kirjoitti lokakuussa 2022 ilmestyneen, Otavan kustantaman kirjan *Koronapeli*. .

## Lähteet
Kate Sheppard

**Katherine Wilson Sheppard** (s. Catherine Wilson Malcolm; 10. maaliskuuta 1847 Liverpool, Englanti  – 13. heinäkuuta 1934 Christchurch, Uusi-Seelanti) oli yksi Uuden-Seelannin naisten äänioikeusliikkeen merkittävimmistä jäsenistä ja maan tunnetuin suffragetti. 

Sheppard syntyi Liverpoolissa Englannissa, mutta hän muutti perheineen Uuteen-Seelantiin vuonna 1868. Siellä hänestä tuli aktiivinen jäsen useissa uskonnollisissa ja sosiaalisissa järjestöissä, mukaan lukien *[[Woman's Christian Temperance Union]]* (WCTU). Vuonna 1887 hänet nimitettiin WCTU:n kansallisen äänioikeus- ja lainsäädäntöosaston johtajaksi, ja tässä asemassa hän pyrki edistämään naisten äänioikeutta Uudessa-Seelannissa.

Sheppard edisti naisten äänioikeutta järjestämällä vetoomuksia ja julkisia kokouksia, kirjoittamalla kirjeitä lehdistölle ja kehittämällä kontakteja poliitikkoihin. Hän oli Uuden-Seelannin ensimmäisen naisen päätoimittaman sanomalehden *The White Ribbonin* päätoimittaja. Taitavasti kirjoittamalla ja suostuttelevalla julkisella puheella hän edisti menestyksekkäästi naisten äänioikeutta. Hänen työnsä huipentumana Uudesta-Seelannista tuli ensimmäinen maa, joka antoi naisille äänioikeuden vuonna 1893.

Sheppard oli vuonna 1896 perustetun Uuden-Seelannin naisten kansallisen neuvoston (*National Council of Women of New Zealand*, NOWNZ) ensimmäinen presidentti. Myöhemmässä elämässä hän matkusti Britanniaan ja avusti siellä äänioikeusliikettä. Terveydentilan huonontuessa hän palasi Uuteen-Seelantiin ja kirjoitti edelleen  ​​naisten oikeuksista, vaikka hänestä tuli vähemmän poliittisesti aktiivinen.

Kate Sheppard eli pidempään kuin miehensä, ainoa poikansa ja ainoa lapsenlapsensa. Hän kuoli vuonna 1934, vuosi sen jälkeen kun ensimmäinen nainen Elizabeth McCombs, oli valittu Uuden-Seelannin parlamenttiin.

Sheppardia pidetään tärkeänä hahmona Uuden-Seelannin historiassa. Hänen muistomerkkinsä on Christchurchissa. Hän korvasi kuningatar Elizabeth II:n Uuden-Seelannin kymmenen dollarin setelissä vuonna 1991.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Naisten Korisliiga-kausi 2016–2017

**Naisten Korisliiga-kausi 2016–2017** oli koripallon naisten Suomen mestaruudesta pelattu korkeimman sarjatason kausi. Kauteen lähtivät hallitsevana mestarina Catz Lappeenranta ja sarjanousijoina Kouvottaret ja Helmi Basket HBA. Espoossa tapahtuneiden urheiluseurauudistusten myötä Tapiolan Hongan naisten edustusjoukkue siirtyi kaudeksi 2016–2017 pelaamaan Espoo Unitedin alaisuudessa.

## Joukkueet kaudella 2016–2017

## Runkosarja
### Sarjataulukko

## Pudotuspelit
### Ottelukaavio

## Lähteet
* Suomen Koripalloliiton tilastopalvelu

### Viitteet
Korallileiri: Paavon lapsuusvuodet

**Korallileiri: Paavon lapsuusvuodet** on  tietokoneanimoitu animaatiosarja, jonka on luonut Stephen Hillenburg ja kehittänyt Luke Brookshier, Marc Ceccarelli, Andrew Goodman, Kaz, Mr. Lawrence, ja Vincent Waller, joka sai ensiesityksensä Paramount+:lla 4. maaliskuuta 2021. Sarja on esiosa Paavo Pesusieni vapaalla jalalla -elokuvasta.

## Taustaa
Sarja kertoo 10-vuotiasta Paavo Pesusienestä *(SpongeBob SquarePants)*, joka viettää kesänsä unelmaleirillä nimeltä Korallileiri. Leiriä johtaa Einari Rapu *(Eugene H. Krabs).*
## Ääninäyttelijät

### Alkuperäiset

### Suomalaiset ääninäyttelijät

* Kääntäjä: Jukka Tiirikainen
* Dubbausstudio: Eurotroll
*Tunnusmusiikin laulajat: Sami Hassinen ja Iina Salin
Kangasvuoren sairaala

**Kangasvuoren sairaala** oli vuosina 1958-2014 toiminut psykiatrinen sairaala Jyväskylän Huhtasuon kaupunginosassa noin neljän kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Toimiessaan sairaala oli B-mielisairaala, eli siellä hoidetiin pidempiaikaisesti sairaita ja helppohoitoisia potilaita. Toiminta käynnistyi vuonna 1958. Sairaalan omisti aluksi Jyväskylän kaupunki. Kangasvuoren sairaalan toimiessa B-mielisairaalana siellä oli yhteensä 162 sairaansijaa. B-mielisairaaloiden toiminta päättyi vuonna 1977. Sairaala-alueella sijaitsi alkuvaiheessa mm. henkilökunnan asuntoja ja myöhemmin nämä asuinkerrostalot muutettiin sairaalan avo-osastoiksi. Vastuun toiminnasta otti Keski-Suomen oma mielisairaanhoitopiiri 1980-luvulla. Vuonna 1989 sairaala siirtyi Keski-Suomen sairaanhoitopiirin kuntainliiton omistukseen.  Keski-Suomen sairaanhoitopiiriin omistamassa Kangasvuoren sairaalassa hoidettiin yli 18-vuotiaita äkillistä sairaalahoitoa tarvitsevia psykiatrisia potilaita. Alueella toimi myös Jyväskylän kaupungin terveyskeskuksen pitkäaikaishoidon vuodeosastoja.

Kangasvuoren sairaalan viimeiset psykiatriset sairaansijat siirtyivät Keski-Suomen keskussairaalaan vuonna 2014. Kangasvuoren sairaalan tiloissa toimi Suomen Punaisen Ristin Länsi-Suomen piirin ylläpitämä turvapaikanhakijoiden vastaanottokeskus vuosina 2015–2016. Keski-Suomen sairaanhoitopiiri myi Kangasvuoren sairaala-alueen rakennusyhtiö VRP Keski-Suomi Oy:lle joulukuussa 2017 ja alueelle on tarkoitus rakentaa asuntoja. Kangasvuoren sairaalan vuonna 1958 valmistunut päärakennus, jonka on suunnitellut Jyväskylän kaupungin rakennustoimiston Olavi Kivimaa, on suojeltu. 

## Lähteet
Walter Dickson

**Walter Dickson** (1916 New Haven, Yhdysvallat – 1990) oli ruotsalainen kirjailija ja kriitikko.

Dickson kuvaa romaaneissaan länsigötanmaalaista maaseutuväestöä ja maaseudun teollistumista. Hänen aiheenaan on myös 1900-luvun vaihteen ruotsalaisten Amerikkaan muutto. Hän itse syntyi Yhdysvalloissa, missä hänen isänsä toimi rakennusmestarina. Perhe palasi Ruotsiin 1921.

Dickson oli koulutukseltaan filosofian kandidaatti Göteborgin yliopistosta, ja hän opiskeli myös Uppsalassa. Vuodesta 1943 hän työskenteli kirjallisuuskriitikkona ''Ny Tid'' -lehdessä ja lisäksi monissa muissa ruotsalaisissa ja suomalaisissa kirjallisuus- ja ammattiyhdistyslehdissä.

## Lähteet
Heorhi Buštšan

**Heorhi Buštšan** (s. 31. toukokuuta 1994 Odessa) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa kotimaassaan Kiovan Dynamoa ja on pelannut Ukrainan maajoukkueessa.

Buštšan pääsi pelaamaan Kiovan Dynamon edustusjoukkueessa ensi kerran kaudella 2017–2018. Hän on pelannut Ukrainan pääsarjassa kauden 2023–2024 loppuun mennessä 105 ottelua. Hän voitti kaudella 2019–2020 Ukrainan Cupin ja pelasi myös rangaistuspotkukilpailuun edenneessä loppuottelussa Vorskla Pultavaa vastaan. Hän voitti kaudella 2020–2021 Ukrainan-mestaruuden. Kaudella 2022–2023 hän pääsi loukkaantumisten vuoksi pelaamaan vähän mutta pelasi seuraavalla kaudella jälleen useimmat Dynamon ottelut. Hän pelasi Mestarien liigassa 2020–2021 neljä ja seuraavalla kaudella viisi ottelua. Eurooppa-liigassa hän on pelannut 15 ottelua.

Buštšan pelasi Ukrainan nuorisomaajoukkueissa ja nousi A-maajoukkueeseen lokakuussa 2020 ystävyysottelussa Ranskaa vastaan. Hän on pelannut kesäkuun 16. päivään 2024 mennessä 18 A-maaottelua. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän oli puolivälieriin edenneen Ukrainan joukkueen ykkösmaalivahti.

## Lähteet
Salon seurakunta (1914–1951)

**Salon seurakunta** on entinen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimi Salon kauppalassa vuosina 1914–1951. Seurakunta kuului Turun arkkihiippakuntaan ja Perniön rovastikuntaan. Salon seurakunta liitettiin Uskelan seurakuntaan vuonna 1951, jolloin seurakunnan nimeksi tuli Salo-Uskelan seurakunta.

Uskelan seurakunnan Salon kappeliseurakunta mainitaan jo vuonna 1325. Kappeliseurakunnan kirkkona toimi Pyhän Annan kappeli. Kappelikirkko purettiin Uskelan kirkon rakennusmateriaaliksi vuonna 1832 ja kappeliseurakunta lakkautettiin. Uskelasta itsenäistyneeseen Salon kauppalaan päätettiin perustaa oma seurakunta vuonna 1906, mikä toteutui vuonna 1914. Seurakunta sai kirkon vuonna 1927, kun Salon rukoushuonetta laajennettiin ja se vihittiin Salon kirkoksi. Vuonna 1935 seurakunta päätettiin liittää takaisin Uskelaan, mikä toteutui vuonna 1951. Salon seurakunnan ainoa kirkkoherra oli Heikki Linkonen.

## Lähteet
Germigny-des-Prés

**Germigny-des-Prés** on kunta Ranskassa Loiret’n departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, noin 30 kilometriä Orléansin kaupungista itään.

Kunnan nähtävyyksiä on 800-luvulla rakennettu karolinginen Germigny-des-Présin kirkko. Kirkko kunnostettiin 1800-luvulla, jonka jälkeen siitä on muodostunut merkittävä kristillinen pyhäkkö. Kirkon keskellä olevassa puolikupolissa on 800-luvulta peräisin oleva mosaiikkiteos, joka esittää liitonarkkia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla