open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Väinö Lähteinen

**Väinö Kustaa Lähteinen** (25. heinäkuuta 1886 Teisko - 5. syyskuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen urheiluvaikuttaja ja urheilutoimittaja, joka kuului Työväen Urheiluliiton perustajiin ja toimi sen varapuheenjohtajana.

## Elämä
Länsi-Teiskossa syntyntyt Lähteinen muutti vuonna 1905 Helsinkiin, jossa hän meni verhoilijan oppiin ja perusti myöhemmin oman liikkeen. Nuoruudessaan Lähteinen harrasti aktiivisesti hiihtoa ja painia. Hän oli perustamassa Helsingin Visaa ja Helsingin Työväen Hiihtäjiä. Lähteinen toimi myös eri tehtävissä Helsingin Jyryssä muun muassa yhdentoista vuoden ajan seuran sihteerinä. Vuonna 1912 Lähteinen esitti Työväen Urheiluliiton perustamista, mutta järjestö syntyi vasta sisällissodan jälkeen 1919. Lähteinen oli TUL:n hallituksen jäsen 1919 ja 1924-1931 ja toimi järjestön varapuheenjohtajana 1929-1931. Vuoden 1925 työläisolympialaisissa Lähteinen oli TUL:n joukkueenjohtaja.

Vuodesta 1910 lähtien Lähteinen oli *[[Työmies|Työmiehen]]* urheiluavustaja nimimerkillä ”-ö-n” ja vastasi myöhemmin *[[Suomen Sosialidemokraatti|Suomen Sosialidemokraatin]]* urheiluosastosta vuoteen 1927 saakka. Hän kuului myös vuonna 1917 ilmestymisensä aloittaneen *[[Työväen Urheilulehti|Työväen Urheilulehden]]* perustajiin ja sen ensimmäiseen toimituskuntaan. Lisäksi Lähteinen oli muun muassa Helsingin kaupungin urheilulautakunnan sekä Töölön pallokentän johtokunnan jäsen.

Väinö Lähteisen isä oli voimailijana tunnettu urheilumies K. A. Lähteinen (1858-1936). Hänen veljiään olivat Teiskon punakaartin päällikkö Onni Lähteinen ja Työläisurheilun Yhtenäisyyskomitean puheenjohtajana toiminut Urho Lähteinen.

Hänelle myönnettiin Suomen urheilun kultainen ansioristi vuonna 1949.

## Teokset
*

## Lähteet
*
### Viitteet
Windows Server 2012

**Windows Server 2012** on Microsoftin palvelinkäyttöjärjestelmä, joka on osa Windows NT -käyttöjärjestelmäperhettä ja jota on kehitetty samanaikaisesti Windows 8:n kanssa. Se julkaistiin 4. syyskuuta 2012.

## Järjestelmävaatimukset

Windows Server 2012 toimii x86-64 alustalla. Se ei tue Intel Itanium -prosessoreita.

Päivittäminen Windows Server 2012 -versioon vaatii vähintään Windows Server 2008 -käyttöjärjestelmän.

## Julkaisuversiot
Microsoft julkaisee Windows Server 2012:sta neljää pääversiota: Foundation, Essentials, Standard ja Datacenter.

## Lähteet
Issam Jebali

**Issam Jebali** (, s. 25. joulukuuta 1991 Medjez el-Bab) on tunisialainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä ja keskikentän vasemmalla laidalla pelaava Jebali edustaa Tanskan pääsarjassa pelaavaa Odensea.

## Seurajoukkueura
Jebali aloitti uransa kotimaassaan Tunisiassa, jossa hän nousi ES Sahelin nuorten joukkueesta edustukseen kaudella 2009–2010. Jebali pelasi joukkueessa aina vuoteen 2015 saakka. Hän onnistui voittamaan tuona aikana kahdesti Tunisian cupin (2012 ja 2014).

### Värnamo (2015–2016)
Jebali siirtyi Tunisian ulkopuolelle kaudella 2015, kun hän allekirjoitti sopimuksen Ruotsin Superettanissa pelanneen Värnamon kanssa. Jebali teki avauskaudellaan kuusi maalia ja toisella kaudella viisi maalia.

### Elfsborg (2016–2018)
Heinäkuussa 2016 Jebali siirtyi Ruotsin pääsarjaan Allsvenskanissa pelanneeseen Elfsborgiin.

### Odense (2019–)
Jebali siirtyi heinäkuussa 2019 Tanskan pääsarjaan Odenseen. Hän pelasi avauskaudellaan 19 sarjaottelua, joissa Jebali teki kolme maalia.

Toisella kaudella 2020–2021 Jebali onnistui maalinteossa kymmenen kertaa pelaamissaan 30 sarjaottelussa.

## Maajoukkueura
Jebali pelasi ensimmäisen maaottelunsa 9. syyskuuta 2018 Afrikan kisojen karsintaottelussa Swazimaata vastaan.

Jebali teki ensimmäiset maalinsa Tunisialle Kirin cupissa Japanissa kesäkuussa 2022. Ensin Chileä vastaan ja sitten Japania.

Jebali valittiin Tunisian maajoukkueeseen 2022 MM-kilpailuihin Qatariin.

## Lähteet
Bertie Carvel

**Bertie Carvel** (s. 6. syyskuuta 1977 Lontoo) on brittiläinen näyttelijä.

Carvel on ansioitunut teatteriesiintyjä, joka on voittanut kaksi Olivier-palkintoa. Vuonna 2012 hänelle myönnettiin parhaan miesnäyttelijän musikaalipalkinto näytelmästä *[[Matilda (musikaali)|Matilda]]* ja vuonna 2018 parhaan miessivuosan palkinto näytelmästä *Ink*. Jälkimmäisestä hän sai myös Tony-palkinnon vuonna 2019.

Television puolella Carvel on nähty Bafta-palkitussa draamasarjassa *[[Doctor Foster]]*, jossa hän esitti lääkäri Gemma Fosterin (Suranne Jones) aviomiestä Simon Fosteria. Carvel on esiintynyt myös poliisisarjassa *[[Dalgliesh]]*, minisarjassa *[[Haamu menneisyydestä]]* ja elokuvassa *[[The Tragedy of Macbeth]]*. Netflix-sarja *[[The Crown (televisiosarja)|The Crownin]]* viidennellä ja kuudennella tuotantokaudella Carvel näyttelee pääministeri Tony Blairia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Tevin Campbell

**Tevin Campbell** (s. 12. marraskuuta 1976) on yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä.

Campbell esiintyi Quincy Jonesin albumilla *Back on the Block* vuonna 1989 ja oli mukana tämän kappaleessa ”Tomorrow (A Better You, Better Me)”, joka nousi R&B-listan suosituimmaksi kesäkuussa 1990. Samana vuonna hän esiintyi Princen elokuvassa *Graffiti Bridge*, jossa hän lauloi kultaa myyneen kappaleen ”Round and Round”.

Esikoisalbumi *T.E.V.I.N.* (1991) myi platinaa ja vuonna 1993 julkaistu *I'm Ready* tuplaplatinaa. Myöhemmät albumit 1996 ja 1999 eivät menestyneet.

Campbell esitti Powerlinen roolin animaatioelokuvassa *[[Hopon poppoo (elokuva)|Hopon poppoo]]* (1995), jossa hän lauloi kappaleet ”Stand Out” ja ”I 2 I”. Hän alkoi esiintyä Broadwayllä vuonna 2005, jolloin hän liittyi mukaan *[[Hairspray (musikaali)|Hairspray]]*-musikaaliin.

Campbell on ollut Grammy-ehdokkaana viisi kertaa. 

## Diskografia (valikoima)

### Albumit

* *T.E.V.I.N.* (1991)
* *I'm Ready* (1993)
* *Back to the World* (1996)
* *Tevin Campbell* (1999)
* *The Best of Tevin Campbell* (kokoelma, 2001)

## Lähteet
*AllMusic

### Viitteet
Närhinsalo

**Närhinsalo** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Timo Närhinsalo (1944–2022), näyttelijä ja teatterinjohtaja
*Tuulikki Närhinsalo (o.s. Kuusisto) (s. 1945), intendentti, säveltäjä, musiikkivaikuttaja ja musiikkitoimittaja
Raipia

**Raipia** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Anu Niemi (ent. Raipia) (s. 1974), näyttelijä, teatteriopettaja, ohjaaja, käsikirjoittaja ja yrittäjä, Panu Raipian puoliso 1999–2014
*Esko Raipia (1946–2022), näyttelijä, yrittäjä, teatterinjohtaja ja teatterineuvos
*Panu Raipia (s. 1969), teatteriohjaaja, näytelmäkirjailija, näyttelijä, teatterinjohtaja ja rehtori, Esko Raipian poika
Länstidningen Södertälje

**Länstidningen Södertälje** (lyh. **LT**) on ruotsalainen sanomalehti, jonka kotikunta on Södertälje. Se perustettiin vuonna 1930, kun sanomalehdet *Stockholms Läns Tidning* ja *Södertälje Tidning* yhdistyivät. Länstidningen ilmestyy paperisena kuudesti viikossa, on poliittiselta linjaltaan keskustalainen ja kuuluu Bonnier-konserniin.

LT Södertälje.JPG|Lehden toimitus Södertäljessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lehden verkkosivut
UNISOC

**UNISOC** (aiemmin **Spreadtrum Communications**) on Kiinan toiseksi suurin mikropiirien suunnittelija mobiilaitteisiin. Yritys on tehtaaton valmistaja () eli sillä ei ole omia tuotantolaitoksia. Yrityksellä oli vuonna 2021 yhdeksän prosentin osuus mobiililaitteiden mikroprosessorien globaaleista markkinoista. Yritys valmistaa piirejä 4G- ja 5G-verkkojen laitteisiin ja sen asiakkaita ovat muun muassa Samsung, Honor ja Motorola. Yritys on lisensoinut tekniikkaa muun muassa Imagination Technologiesilta.

Vuonna 2013 Tsinghua Holdings (valtion omistama yhtiö, jota rahoittaa Tsinghuan yliopisto) osti Spreadtrum Communicationsin noin 1,78 miljardin dollarin hinnalla, jolloin se liitettiin Tsinghua Unigroupiin.
Vuonna 2018 Spreadtrum nimettiin uudelleen Unisociksi.

Vuonna 2014 Tsinghua Unigroup osti RDA Microelectronicsin 907 miljoonan dollarin hinnalla.

## Lähteet
Åke Stenström

**Åke Johannes Stenström** (3. tammikuuta 1925 Dragsfjärd – 16. elokuuta 2023 Espoo) oli suomalainen yritysjohtaja ja kauppaneuvos.

## Elämä ja ura
Stenströmin vanhemmat olivat maanviljelijä Emil Isidor Stenström ja Lydia Vilhelmina Johansson. Hänen puolisonsa 1955–1974 oli myymäläpäällikkö Margit Charlotta Ståhl. Vuonna 1986 hän avioitui kirjanpitäjä Marja Anneli Luotolan, aiemmin Eloheimo, kanssa. Stenström kävi Suomen Osuuskauppakoulun 1943 ja valmistui merkonomiksi Svenska handelsinstitut i Helsingforsista 1948. Diplomiekonomiksi hän tuli 1954 ja kauppatieteiden maisteriksi 1958 Åbo Akademista ja sai KHT-tilintarkastajan pätevyyden  1961. Lontoossa Stenström opiskeli kaupallista alaa 1957, LIFIM:in liikkeenjohdon kurssin hän suoritti 1975. 

Stenström oli Dragsfjärds Andelshandelin myymäläapulainen 1939–1942 ja myymälänhoitaja 1943–1945, Pargas Andelshandelin myymälätarkastaja 1948–1949, SOK:n Turun konttorin tarkastaja 1949–1951, tilintarkastajan apulainen Axel Grandellin omistamassa toimistossa 1953–1954, SOK:n Osuuskauppakoulun opettaja Helsingissä 1954, SOK:n pääkonttorin tarkastaja 1954–1958, Helsingin konttorin apulaiskonttorinjohtaja 1958–1960, pääkonttorin tarkastusosaston osastopäällikkö 1960–1962, Andelslaget Varubodenin toimitusjohtaja 1962–1972 ja SOK:n materiaalitoimintojen johtaja 1972–1982, johtokunnan jäsen 1972–1982 ja tarkastusjohtaja 1982–1987. Hän oli myös Nya Restaurant Ab Royalin toimitusjohtaja 1967–1972 ja hänellä oli lukuisia osuustoiminnallisia ja muita kotimaisia ja kansainvälisiä luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Sotilasarvoltaan Stenström oli reservin korpraali (1949). Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1978.

## Teokset
* *Räntabilitet och utdelning : en undersökning av räntabiliteten och utdelningen i sjutton börsnoterade industriaktiebolag åren 1938–1955*, 1958, Åke Stenström, Bror Stenvik
* *Tehokas omistajahallinto : osuuskunnan hallintohenkilön käsikirja*, 2002,  Heikki Juutinen, Åke Stenström, Raimo Vuori

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Åke Stenströmin periaate: Aina avoimin mielin kohti uutta
Stenström

**Stenström** on ruotsinkielinen sukunimi, joka on seuraavilla henkilöillä (suomalaisia, ellei toisin mainita):

* Anna-Lisa Söderholm (o.s. Stenström, 1941–2014), lääkäri, Helsingin yliopiston professori
* Bo Stenström (1945–1995), toimittaja
* Edvin Stenström (1879–1926), näyttelijä
* Fredrik Stenström (1857–1920),  valtiopäivämies, kansanedustaja, pormestari, hovioikeudenneuvos 
* Hjalmar Stenström (1894–1980), yleisurheilija
* John Stenström (1874–1949), juristi, korkeimman oikeuden oikeusneuvos
* Oscar Stenström (1978–2015), kilpapyöräilijä
* Thomas Stenström (s. 1988), ruotsalainen muusikko
* Åke Stenström (1925–2023), yritysjohtaja, kauppaneuvos.
Arvo Vesterinen

**Arvo Vilhelm Vesterinen** (29. syyskuuta 1923 Kanneljärvi – 12. heinäkuuta 2003 Tampere) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Vesterisen vanhemmat olivat herastuomari Ville Vesterinen ja Olga Nikkanen ja puoliso vuodesta 1948 Jenny Kaarina Lehtinen. Vesterinen valmistui kauppateknikoksi Suomen Myynti- ja Mainoskoulusta 1950. Keskon johtajakoulutuksen hän suoritti 1957–1959 ja LIFIM:in liikkeenjohdon täydennyskoulutuskurssin 1969–1970. Vesterinen oli Keskon Itä-Suomen piirineuvoja Kuopiossa 1950–1953, Pohjois-Savon Yrittäjät ry:n toiminnanjohtaja 1953–1954, Keskon Oulun konttorin konttoripäällikkö 1954–1959, Otra Oy:n hallinnollinen johtaja vuodesta 1959 ja toimitusjohtaja Tampereella 1961–1965 ja Keskon Savonlinnan konttorin johtaja 1965–1967 ja Oulun konttorin johtaja 1967–1983. Hänellä oli myös useita luottamustehtäviä. Vapaaehtoisena jatkosotaan osallistunut Vesterinen oli sotilasarvoltaan reservin kersantti. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1978. 

## Lähteet
Nunes

**Nunes** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Amanda Nunes (s. 1988), brasilialainen vapaaottelija
* Claudio Nunes (s. 1969), italialainen bridgenpelaaja
* Devin Nunes (s. 1973), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko
* Diego Nunes (s. 1986), brasilialainen moottoriurheilija
* Emmanuel Nunes (1941–2012), portugalilainen säveltäjä
* Francisco Nunes Teixeira (1910–1999), portugalilais-mosambikilainen katolinen piispa
* Gabi Nunes (s. 1997), brasilialainen jalkapalloilija
* José Nunes (s. 1977), portugalilainen jalkapalloilija
* Juan Guilherme Nunes Jesus, *Juan Jesus* (s. 1991), brasilialainen jalkapalloilija
* Lygia Bojunga Nunes (s. 1932), brasilialainen lastenkirjailija
* Manuel Nunes Gabriel (1912–1996), angolalainen katolinen arkkipiispa
* Mariza Nunes (s. 1973), portugalilainen fadolaulaja ja -lauluntekijä
* Matheus Nunes (s. 1998), brasilialais-portugalilainen jalkapalloilija
* Mijain Lopez Nunes (s. 1982), kuubalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija
* Pauxy Gentil-Nunes (s. 1963), brasilialainen säveltäjä ja huilisti
* Pedro Nunes (1492–1577), portugalilainen matemaatikko, maantieteilijä ja tähtitieteilijä
* Pedro Nunes (s. 1988), brasilialainen moottoriurheilija
* Sara Nunes (s. 1980), suomalainen poplaulaja
* Sean Nunes (s. 1973), jamaikalainen kilpapurjehtija
* Vitor de Oliveira Nunes dos Reis, *Vitor Reis* (s. 2006), brasilialainen jalkapalloilija.

## Nimen muita merkityksiä
* 5313 Nunes, päävyöhykkeen asteroidi
Lukusuzin kansallispuisto

**Lukusuzin kansallispuisto** (Lukusuzi National Park) on Sambian itäosissa sijaitseva kansallispuisto. Se sijaitsee syrjäisellä seudulla Luangwanlaakson itäisellä laidalla ja hieman korkeammalla kuin muut samassa laaksossa sijaitsevat kansallispuistot. Lukusuzin kansallispuistossa ei ole mitään palveluja, ja sinne johtava tie on huonokuntoinen – sateiden aikaan mahdollisesti jopa kulkukelvoton. Kansallispuiston portin lähellä sijaitsee vain puistonvartijoiden leiripaikka.

Kansallispuiston kasvillisuus on suurelta osin miombotyyppistä metsäsavannia, jonka seassa on heinikkomaita. Puiston eläimistössä huippupetona arvellaan olevan todennäköisemmin täplähyeenan kuin leijonan. Ei kuitenkaan tiedetä, kuinka paljon puiston eläimistö on kärsinyt salametsästyksestä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Zambia Tourism: Lukusuzi National Park
Askolan Tiilään työväentalo

**Askolan Tiilään työväentalo** oli  Askolan kunnassa Tiilään kylässä sijainnut työväentalo. 

## Historiaa

Tiilään työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Sen puheenjohtajana oli kansanedustaja Juho Laakso. Työväenyhdistys osti vuonna 1909 Mäki-Slotin talon ja maat 16&nbsp;500 markalla. Päärakennus jäi yhdistyksen käyttöön, maat myytiin palstoiksi.Työväentalo paloi vuonna 1919. Se oli tuolloin valtion takavarikossa.

## Toimintaa työväentalolla

Talolla pidettiin yhdistyksen kokoukset kuukausittain. Iltamilla hankittiin varoja yhdistyksen käyttöön. Yhteisiä vappujuhlia vietettiin Itäpuolen ja Juornaankylän työväenyhdistysten kanssa. Vapuksi 1908 valmistui Tiilään yhdistyksen lippu, johon oli kirjailtu teksti ”Alas sortajat”. Tiilään omalla talolla järjestettiin suuret arpajaiset juhannusjuhlassa vuonna 1909.V. ja U. seura Sisukas järjesti piirin johtokunnan luvalla yleiset urheilujuhlat ja iltaman.Kaikki mäkitupalaiset ja torpparit kutsuttiin työväentalolle elokuussa 1910. Kutsujana kansanedustaja Juho Laakso.Talolla järjestettiin myös "huomiota herättävät" teeiltamat, ja tilaisuudessa oli puhujana toimittaja K. Manner.

## Lähteet
Teuvo Rouvali

**Teuvo Vento Olavi Rouvali** (22. maaliskuuta 1921 Viipuri – 9. tammikuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Rouvalin vanhemmat olivat työmies Herman Rouvali ja Ida Korpelainen ja puoliso vuodesta 1946 Rauni Niemi. Rouvali kävi kansakoulun, kauppakoulun ja Sirola-opiston 1952–1953 ja suoritti kaupallisen alan kursseja. Hän oli sähköasentaja 1936–1939, Valtiollisen poliisin rikoskuulustelija 1945–1949, Suomen Petrooli Oy:n myynti- ja tuontiosaston palveluksessa 1949–1951, Seximo Oy:n sosiaalijohtaja 1951–1955 ja Oy Konela Ab:n henkilökuntapäällikkö 1955–1964, hallintojohtaja 1964–1970 ja toimitusjohtaja 1970–1989, samoin kuin yhtiön hallituksen jäsen. Rouvali oli myös Fexima Oy:n perustajia 1980 ja yhtiön hallituksen jäsen. Hänet tuomittiin sotilaskarkuruudesta ja viranomaisen erehdyttämisestä vankeuteen 1943–1945. Rouvali oli vuodesta 1944 Suomen Kommunistinen Puolueen, Suomen Kansan Demokraattisen Liiton ja Suomi–Neuvostoliitto-seuran jäsen. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1978. 

## Lähteet
Taivassalon pappila

**Taivassalon pappila** (ruots. *Tövsala prästgård*) on entinen kirkkoherran virka-asunto Taivassalossa, Varsinais-Suomen maakunnassa. Pappila on sijainnut samalla paikalla jo keskiajalta ja nykyisin se koostuu vanhasta ja uudesta päärakennuksesta, jotka ovat vuosilta 1756 ja 1823.

Nykyisin pappila ei ole enää Taivassalon seurakunnan käytössä vaan yksityisomistuksessa. Pappila kuuluu Taivassalon kirkon ja pappilan valtakunnallisesti merkittävään rakennettuun kulttuuriympäristöön ja on täten suojeltu.

## Historia ja arkkitehtuuri
Taivassalon seurakunta tunnetaan jo 1300-luvun puolivälistä. Seurakunnan kivikirkko on rakennettu noin 1450–1460-lukujen aikana. Pappiloita on samalla paikalla ollut keskiajalta lähtien ja esimerkiksi kirjallisissa lähteissä mainitaan, että vuonna 1618 koko pappila paloi. Tulipalossa tuhoutui myös seurakunnan asiakirjoja.

### Vanha pappila
Taivassalon vanha pappila on valmistunut vuonna 1756 ja se rakennettiin vuoden 1727 pappila-asetuksen mukaisesti. Hirsinen rakennus edustaa karoliinista tyylisuuntaa ja on nykyisin ulkoväritykseltään punainen. Vanhassa pappilassa on luonnonkivinen kivijalka ja kaksi muurattua savupiippua. Rakennuksessa on ennen ollut kaksi sisäänkäyntikuistia, jotka on sittemmin purettu ja muutettu yhdeksi avokuistiksi.

### Uusi pappila
1800-luvulle tultaessa vanhan pappilan katsottiin käyneen liian pieneksi ja sen olevan huonokuntoinen. Tästä syystä Taivassalon pitäjänkokous päätti uuden pappilan rakentamisesta vuonna 1809. Pappilan rakentaminen kuitenkin viivästyi, jonka vuoksi kirkkoherra Erland joutui korjaamaan vanhaa pappilaa omakustanteisesti vielä vuoteen 1823, jolloin Taivassalon uusi pappila valmistui pihan pohjoislaidalle.

Keltaisen värisessä hirsirakenteisessa pappilassa on luonnonkivistä tehty kivijalka ja myöskin kaksi muurattua savupiippua. Alun perin savupiippuja on ollut useampi. Rakennusta on myös laajennettu länsipäädystä parin kamarin verran. Rakennuksen alkuperäisestä sisustuksesta on säilynyt jäljellä vanhoja kaakeliuuneja.

### Muut rakennukset
Pappilan pihapiirissä on lisäksi uudempi talousrakennus, joka on rakennettu 1940. Talousrakennuksessa sijaitsee autotalli ja sauna. Rakennuksen alla on kaksihuoneinen holvattu kivikellari, joka saattaa olla osa Taivassalon pappilan keskiaikaista rakennuskantaa. Kellari on suojeltu ja tulee säilyttää sellaisenaan.

Lisäksi pappilalle johtavan tien varrelta löytyy toisen rakennuksen kivijalkaa. 

## Lähteet
William Wilson Hunter

**William Wilson Hunter** (1840–1900) oli skotlantilainen tilastotieteilijä ja historioitsija. Hän oli Intian hallinnon palveluksessa vuodesta 1861. Vuodesta 1869 hän oli suunnittelemansa Intiaa käsittävän tilastollisen tutkimustyön johtaja. Hän julkaisi sen tuloksista tiivistelmän *The Imperial Gazetteer of India* (1881). Hunter kirjoitti Intian historiaa käsitteleviä teoksia, muun muassa teokset *A Brief History of the Indian Peoples* (1880) ja *The Indian Empire: its People, History and Products* (1895). Laajaksi tarkoitettua Intian historiaa *History of British India* Hunter ehti saada valmiiksi vain kaksi ensimmäistä osaa (1899, 1900), jotka kattavat ajan vuoteen 1700. Julkaisemaansa elämäkerralliseen kokoelmaan *Rulers of India* hän kirjoitti tutkimukset James Dalhousiesta (1890) ja Mayon kuudennesta jaarlista Richard Bourkesta (1892).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Backa Lillgård

**Backa Lillgård** on entinen kappalaisen puustelli Siuntiossa, Uudellamaalla. Nykyisin rakennus toimii Siuntion ruotsinkielisen seurakunnan kirkkoherran asuntona. Backa Lillgård sijaitsee lähellä Siuntion kirkonkylää Backan kylässä ja rakennuksen omistaa Siuntion seurakuntayhtymä.

## Historia

Ennen vuotta 1600 Backa Lillgårdin tila oli pitkään autiona. Kuitenkin vuodesta 1600 eteenpäin alkoi tilaa viljellä Siuntion seurakunnan kirkkoherra Martinus Eschilli, joka oli ostanut tilan. Vuonna 1604 Backa Lillgårdilla vietettiin kirkkoherra Eschillin tyttären häitä, joka oli mennyt naimisiin kappalaisen Johannes Martini Forsiuksen kanssa. Kirkkoherra Eschilli lahjoitti tuolloin Backa Lillgårdin uudelle vävylleen ja lahjakirjaa kirjoitettaessa paikalla todistajana oli muun muassa Sigrid Vaasa.

Johannes Martini asui Backa Lillgårdilla aina vuoteen 1618, jolloin hän muutti asumaan Siuntion pappilaan tultuaan valituksi seurakunnan uudeksi kirkkoherraksi. Backa Lillgård autioitui hetkeksi, jonka jälkeen tila toimi esimerkiksi pursimiehen asuntona.

Vuonna 1681 Backa Lillgård palautettiin kruunulle redutkiossa. Siuntion seurakunta oli tästä eteenpäin ilman kappalaisen asuntoa, kunnes 18. tammikuuta 1684 kuningas Kaarle XI ilmoitti lahjoittavansa Backa Lillgårdin seurakunnalle kappalaisen asunnoksi. Tästä eteenpäin Backa Lillgård on toiminut kappalaisen ja sen jälkeen kirkkoherran asuntona nykypäivään asti.

## Katso myös

* Siuntion suomenkielinen seurakunta

## Lähteet
Gravitaatiokenttä

**Gravitaatiokenttä** on fysikaalinen kenttä, jonka avulla voidaan kuvata kappaleiden toisiinsa kohdistama gravitaatiovoimia.

Gravitaatiokentän värähtelyt eli gravitaatioaallot muuttavat mitattavissa olevia matkoja.

## Katso myös
* Kolmen kappaleen ongelma
* Lagrangen piste

## Lähteet
Biloberežžja Svjatoslavan kansallispuisto

**Biloberežžja Svjatoslavan kansallispuisto** (; suom. *Svjatoslavan valkorannikon kansallispuisto*) on kansallispuisto Ukrainan eteläosassa Mykolajivin alueen Mykolajivin piirissä Kinburnin niemimaalla. Kansallispuisto rajautuu pohjoisessa Dnepr–Bugin limaaniin, lännessä ja etelässä Mustaanmereen, idässä Hersonin alueen Hersonin piiriin.

Kansallispuiston alue on osa länttä kohti työntyvää noin 40 kilometriä pitkää ja luokkaa 5 kilometriä leveää Kinburnin niemimaata. Niemimaan länsiosassa luoteeseen kurottautuu Kinburnin kynnäs (), kapeampi hiekkasärkästä muodostunut 10 kilometriä pitkä, 100–1&nbsp;500 metriä leveä niemi. Se tunnetaan muun muassa Krimin sodan aikaisesta Kinburnin taistelusta (1855). Kinburnin kynnään eteläisenä jatkeena on Jahoplykinlahteen () työntyvä Pokrovin kynnäs. Kinburnin niemimaan länsiosan kolme kylää on rajattu kansallispuiston ulkopuolelle. 

Kansallispuisto on perustettu vuonna 2009 ja sen pinta-ala on 352,2 neliökilometriä. Kansallispuisto kuuluu Mustanmeren biosfäärialueen ydin- tai puskurivyöhykkeisiin. 

## Katso myös
*Kinburnin niemimaa
*Mustanmeren biosfäärialue

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Biloberežžja Svjatoslava natsionalnyi pryrodnyi park  (belosvyat.com.ua)
Ammoniumbentsoaatti

**Ammoniumbentsoaatti** (C6H5COONH4) on ammonium- ja bentsoaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa polymeerien säilöntäaineena. 

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa ammoniumbentsoaatti on valkoista kiteistä ainetta, jolla on ammoniakinkaltainen haju. Ammoniumbentsoaatti liukenee hyvin veteen ja hieman myös alkoholeihin. Yhdisteen vesiliuos on heikosti hapan.

Ammoniumbentsoaattia valmistetaan ammoniakin ja bentsoehapon reaktiolla.

Ammoniumbentsoaattia käytetään maalien, kumien ja liimojen säilöntäaineena sekä kumien käsittelyssä.

## Lähteet
Hans Sølvhøj

**Hans Juul Sølvhøj** (11. heinäkuuta 1919 Kööpenhamina – 28. joulukuuta 1989) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän toimi Tanskan kulttuuriministerinä 1964–1966 ja salkuttomana ministerinä 1966–1967. Tätä ennen hän oli työskennellyt Danmarks Radiossa ohjelmapäällikkönä ja pääjohtajana. Vuonna 1976 kuningatar Margareeta II nimitti hänet hovimarsalkaksi.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Hans Sølvhøj'' Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla
Camma Larsen-Ledet

**Camma Sylvia Larsen-Ledet** (22. lokakuuta 1915 Esbjerg – 16. elokuuta 1991) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1964–1968 ja toimi Tanskan perheministerinä 1966–1968. Vuosina 1970–1986 hän oli Aabenraan pormestari.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Camma Larsen-Ledet'' Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla
Sala Allehanda

**Sala Allehanda** on ruotsalainen vuonna 1879 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Sala. Se ilmestyy kolmesti viikossa, on poliittisesti sitoutumaton ja kuuluu Bonnier-konserniin.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
SMIC

**Semiconductor Manufacturing International Corporation** (lyhyesti **SMIC)** on Kiinan suurin puolijohdevalmistaja. Yritys on poistunut vapaaehtoisesti New Yorkin pörssistä vuonna 2019 johtuen Yhdysvaltojen pakotteista kiinalaisia teknologiayrityksiä kohtaan.

SMIC kykenee valmistamaan mikropiirejä 7 nanometrin tekniikalla. Aiemmin yrityksen on todettu kykenevän 14 nanometrin valmistustekniikkaan. Yritys saavutti 7 nm valmistuksen ennakoitua nopeammin: yritykselle ei ole myönnetty pääsyä ASML:n EUV-litografian (extreme ultraviolet) laitteisiin ja yrityksen on pitänyt kehittää vastaavaa valmistustekniikkaa "deep-UV" tekniikalla, joka on monimutkaisempaa, tuottaa vähemmän ja on kalliimpaa.

## Lähteet
Jane Bowles

**Jane Bowles** ( /b oʊ l s / ;s. **Jane Sydney Auer**; 22. helmikuuta 1917 – 4. toukokuuta 1973) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja näytelmäkirjailija.

## Nuoruus
Jane Bowles syntyi juutalaiseen perheeseen New Yorkissa 22. helmikuuta 1917 Sydney Auerille (isä) ja Claire Stajerille (äiti). Jane Bowles vietti lapsuutensa Woodmeressa, New Yorkissa, Long Islandilla. Hänellä oli syntymästä lähtien ollut huono polvi, joka murtui myöhemmin teini-ikäisenä, kun Bowles putosi hevosen selästä.  Polvileikkauksen jälkeen hänelle kehittyi tuberkuloottinen niveltulehdus, ja hänen äitinsä vei hänet Sveitsiin hoitoon, missä hän kävi sisäoppilaitoksessa. Hän osallistui myös Julia Richmond High Schooliin New Yorkissa ja Stoneleigh School for Girls -kouluun Greenfieldissä, Massachusettsissa.

Tässä vaiheessa elämäänsä hänessä heräsi intohimo kirjallisuuteen, mihin liittyi epävarmuuksia. Bowles pelkäsi koiria, haita, vuoria, viidakoita ja hissejä sekä elävältä poltetuksi tulemista.  1930-luvun puolivälissä hän palasi New Yorkiin, missä hän kiintyi Greenwich Villagen intellektuaaliseen boheemiyhteisöön. [2]

Hän meni naimisiin säveltäjä ja kirjailija Paul Bowlesin kanssa vuonna 1938. Kuherruskuukauden sijainti inspiroi hänen romaaninsa *Two Serious Ladies* - paikat . [2]

## Ura
Vuonna 1943 julkaistiin hänen romaaninsa *Kaksi vakavaa naista* (*Two Serious Ladies*). 
Bowlesit asuivat New Yorkissa vuoteen 1947 asti, jolloin Paul muutti Tangeriin Marokkoon, jonne Jane seurasi häntä vuonna 1948. Marokossa Janella oli intensiivinen ja monimutkainen suhde marokkolaisen naisen kanssa nimeltä Cherifa. Hänellä oli myös läheinen suhde laulaja Libby Holmaniin , joka oli kiinnostunut sekä Janesta että Paulista, mutta Paul ei vastannut Libbyn kiinnostukseen. 

Kustantaja Art House julkaisi Kaksi vakavaa naista -romaanin suomeksi 1990 Irmeli Ruuskan suomentamana. 

Jane Bowles kirjoitti näytelmän *In the Summer House*, joka esitettiin Broadwaylla vuonna 1953 ja sai vaihtelevia arvosteluja. Tennessee Williams, Truman Capote ja John Ashbery ylistivät hänen työtään. 

*In the Summer House* on Bowlesin ainoa täyspitkä näytelmä. Se esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1951 Hedgerow Theaterissä Moylanissa, Pennsylvaniassa .  Näytelmän ensi-ilta Broadwaylla Playhouse Theatressa 29. joulukuuta 1953 Paul Bowlesin musiikilla, missä sitä esitettiin kaksi kuukautta pienille yleisölle vaihtelevien arvostelujen saattamana. Näytelmä herätettiin uudelleen henkiin vuonna 1993 Vivian Beaumont -teatterissa Philip Glassin satunnaisella musiikilla .  Tämä esitys sai ehdokkuuden vuoden 1994 Drama Desk Awards -palkinnon saajaksi erinomaisesta näytelmän ohjauksesta, lavastustavasta ja naissivuosasta ( JoAnne Akalaitis, George Tsypin ja Frances Conroy ). 

## Lähteet
Sea Finland

**Sea Finland** oli Britannian kansallisessa merimuseossa Lontoon Greenwichissä vuonna 1985 pidetty laaja näyttely, joka esitteli suomalaisen merenkulun historiaa. Suomen Museoviraston tuottama näyttely oli siihen asti suurin ulkomailla toteutettu Suomen kulttuurihistorian esittely. Se sai Lontoossa seitsemän kuukauden aikana yli 500&nbsp;000 kävijää, oli sitten esillä supistettuna ja sovitettuna Turussa ja pystytettiin kesäksi 1988 Yhdysvaltojen Philadelphiaan suomalaisen Amerikan-siirtolaisuuden 350-vuotisjuhlan merkeissä.

## Historiaa
Ajatus Suomen merenkulun esittelystä Lontoossa sai alkunsa 1980-luvun alussa *Helsingin Sanomien* Lontoon-kirjeenvaihtajan Erkki Arnin keskusteluista National Maritime Museumin johtajan Basil Greenhillin kanssa. Hanketta varten koottuun työryhmään kuului museoalan, merialan ja talouselämän edustajia. Näyttelyn suunnittelija ja komissaari oli mainosgraafikko, tietokirjailija ja meriharrastaja Erkki Riimala ja hankeen johtaja Museoviraston Aarne Kopisto. Näyttelyn suojelijoina toimivat tasavallan presidentti Mauno Koivisto ja Edinburghin herttua, prinssi Philip. Näyttely rakennettiin Lontoon merimuseon 1&nbsp;200 neliömetrin galleriatilaan, ja se käsitti 60 pienempää osastoa. Näyttelyn avasi Suomen pääministeri Kalevi Sorsa 22. toukokuuta 1985. Jäänmurtaja Urho oli *Sea Finlandin* avajaisviikon ajan kiinnitettynä Thamesjoen laituriin merimuseon edustalla, ja sitä käytettiin tapahtumaan liittyviin edustustilaisuuksiin.

Näyttely oli avoinna Greenwichissä vuoden 1985 loppuun ja keräsi puolisen miljoonaa kävijää. Kesällä 1986 näyttely sovitettiin suomalaiselle yleisölle Turun satamassa, jossa se sai 85&nbsp;000 vierasta. Kesällä 1988 *Sea Finland* pystytettiin siirtolaisaiheilla täydennettynä Yhdysvaltojen Pennsylvanian osavaltioon, Philadelphian Port of History -museoon (samoissa tiloissa toimii nyt Independence Seaport Museum). Tähän näyttelyyn liittyi miinalaiva ''Pohjanmaan'' vierailu Philadelphiaan.

Näyttelyyn liittyi Henry Forssellin toimittama, myös ruotsiksi ja englanniksi julkaistu kirja *Sea Finland, kuvia Suomen merihistoriasta*.

## Lähteet
Vektoripotentiaali

**Vektoripotentiaali** on matematiikan ja fysiikan tila-avaruuden alue, joka liittyy potentiaaliteoriaan. Vektoripotentiaali voidaan märitellä esimerkiksi magneettiseksi vektoripotentiaaliksi, ja tällöin voidaan laskea magneettivuon tiheyttä. Tällaista magneettivuon tiheyttä selvittävää magneettista vektoripotentiaalia voidaan hyödyntää myös elektrodynamiikassa. Vektoripotentiaaliin liittyvillä laskelmilla voidaan määrittää myös pallon pyörimistä tai pyörteettömyyttä.

## Katso myös
* Ekvipotentiaali
* Skalaaripotentiaali

## Lähteet
Sallan kansantalo

**Sallan Kansantalo** oli Sallan kunnan keskustassa sijainnut työväentalo.

## Historiaa
Talkoilla rakennettu Sallan Kansantalo valmistui 1952. Talon laajennus siipirakennuksella valmistui 1963. Molemmat osat on suunnitellut rakennusmestari Olavi Nurmi. Lisärakentamisen yhteydessä uusittiin ikkunat ja vanhan puolen lattia. Vuonna 1986 paneloitiin kahvilan seinät ja uusittiin uuden puolen lattia. Vuonna 1997 lattia uusittiin uudelleen.

## Rakennus
Alkuperäinen osa on ollut puurunkoinen lautavuorattu kaksikerroksinen rakennus, jossa katteena oli huopakate. Laajennusosa on ollut tiilivuorattu, peltikatteinen ja yksikerroksinen. Talossa oli eteinen, sali, näyttämö, kahvio, joka toimi oleskelutilana ennen laajennusta. Ensimmäisessä kerroksessa on  huoneen ja keittiön asunto ja yläkerroksessa kaksi majoitukseen käytettyä huonetta. Vanhan puolen kellarissa on ollut ns. bändihuone. Talo on sijainnut 8&nbsp;500 m²:n tontilla, ja sen huoneistoala oli 650 m².

## Toimintaa
Sallan Järjestöyhdistys vuokrasi taloa Sallan kunnalle ainakin vuoteen 2000 asti.

Talo on purettu noin vuonna 2010.   

## Lähteet
Samasukupuolinen haureus

**Samasukupuolinen haureus** oli määritelty seksuaalirikokseksi Suomen ensimmäisessä rikoslaissa vuodesta 1894 vuoteen 1971 asti. Rikoslain 20 luvun 12 pykälän 1 momentissa säädettiin: ”Jos joku harjoittaa haureutta toisen samaa sukupuolta olevan kanssa; rangaistakoon kumpikin vankeudella korkeintaan kahdeksi vuodeksi.” Lakipykälän perusteella tuomittiin sen voimassaolon aikana vähän yli tuhat ihmistä, pääosin miehiä. Yksi tuomituista oli trubaduuri Olli Suolahti.

## Lähteet
Lamminkoski (kylä)

**Lamminkoski** on kylä Kuivasjärven eteläpuolella ja Linnanjärven länsi- ja pohjoispuolella Pirkanmaalla Parkanon keskustan pohjoispuolella valtatien 3 varrella ja Tampere–Seinäjoki -oikoradan välittömässä läheisyydessä. Kylä sijaitsee noin 10 kilometriä Parkanon keskustasta pohjoiseen ja noin 13 kilometriä länteen Kihniön keskustaajamasta. Lamminkosken rautatieliikennepaikka sijaitsee kylän itäpuolella. 

## Lamminkosken alueen vesistöt
Lamminkosken kylän läpi virtaa Kuivasjoki ja kylän keskeltä löytyy Niemenlampi. Joki jatkuu Ruonanlampeen asti Ruonanjokena ja siitä eteenpäin Jarvanjokena kohti Linnanjärveä. Kylän alueeseen kuuluu myös Kivilammen metsätien päästä löytyvä Kivilampi. 

## Toimintaa kylällä
Kylällä toimii Lamminkosken kyläseura ry joka ylläpitää nuotiopaikkoja ja uimarantaa, sekä järjestää erilaisia tapahtumia vuosittain. Kylältä löytyy myös teollisuutta, Luoman Oy Voman saha.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Parkanon kylät, Lamminkosken kyläseura: Lamminkoski
Dreamwear Club

**Dreamwear Club DwC ry** on valtakunnallinen yhdistys, joka pyrkii edistämään seksuaalista ja sukupuolista tasavertaisuutta ja kansalaisten muiden perusoikeuksien toteutumista yhteiskunnassa. Järjestö perustettiin vuonna 1991 transvestiittien ja heidän puolisoidensa vertaistukijärjestöksi, mutta maailma on muuttunut ja Dreamwear Club sen mukana: nykyään järjestö tukee laajemmin erilaisten sukupuolen moninaisuutta edustavien ihmisten jaksamista ja valvoo heidän etujaan. Järjestön jäsenmäärä on vaihdellut välillä 80–120.

## Historia

Dreamwear Club perustettiin alun alkaen vuonna 1991 Joensuussa. Toiminta oli jo alun perin valtakunnallista. Järjestöllä oli varsin varhain läheinen suhde Setaan ja Transtukipisteeseen ja se oli tärkeässä roolissa TransHelsinki-tapahtuman luomisessa Transtukipisteen ja Trasek ry:n rinnalla. Vuonna 1996 perustettiin Dreamwear Club DwC ry. Tällöin ajateltiin rekisteröitynä Setan jäsenjärjestönä katsottiin voitavan paremmin vaikuttaa tukipisteen toiminnan painopisteisiin, joiden pelättiin unohtavan transvestiitit kokonaan.

Vuosina 1990–2011 järjestö julkaisi *Dreamwear*-lehteä.

## Poliittinen vaikuttaminen

Dreamwear Club DwC ry on ollut aktiivinen poliittinen toimija. Sen keskeisinä agendan osina on ollut stigmatisoivan sairausstatuksen poistaminen transvestisuudelta Suomessa käytettävästä tautiluokituksesta. Tässä tavoitteessa onnistuttiin vuonna 2011 Setan ja eräiden muiden järjestöjen ja asiantuntijoiden kanssa, kun transvestisuus ja fetisismin monet lajit poistettiin ICD-10:n Suomessa käytetyssä sovelluksessa. Toinen tärkeä tavoite on ollut oikeus olla omana itsenä myös työpaikalla. Tässä onnistuttiin, kun tasa-arvolakia uudistettaessa transvestisuuden ilmentämistä tarkoittava sukupuolen ilmaisu kirjattiin syrjintäperusteeksi. Dreamwear Club DwC ry on ollut aktiivinen nimilain muutosta tehtäessä, ja oli myötävaikuttamassa siinä, että laissa mahdollistettiin miehelle ja naiselle tarkoitettujen etunimien yhdistelmän. Järjestö on ollut tiiviisti mukana translain uudistamiskampanjassa. Dreamwear Club DwC on antanut lausuntoja muihinkin sukupuolivähemmistöjä koskeviin lakialoitteisiin. Järjestön toimin on laadittu selvityksiä sukupuolivähemmistöjen kohtaamisesta työelämässä.

Vuonna 2021 Dreamwear Club DwC ry:.n puheenjohtaja sai Helsinki Priden antaman "Ylpeys muuttaa maailmaa" -tunnustuksen työstään ihmisoikeuksien puolesta. Palkinnon perusteiden mukaan palkittavana oli myös koko järjestö.

## Vertaistoiminta
Dreamwear Club DwC ry:llä on vertaistuki-iltoja Helsingissä Sukupuolen moninaisuuden osaamiskeskukseen tiloissa kahdesti kuussa. Sen lisäksi tukitoimintaa on Turussa ja Jyväskylässä yhteistyössä paikallisten Seta-järjestöjen kanssa. Näiden lisäksi järjestetään virtuaalisia vertaistapaamisia. Yhdistyksellä on valtakunnalliset tapaamiset keväisin ja syksyisin. Auttava puhelin vastaa kerran viikossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Dreamwear Clubin verkkosivut
96 (lehti)

**96** (kutsumanimeltään **Ysikutonen**) oli Psyken julkaisema, vuosina 1969–1986 ilmestynyt aikakauslehti.

*Ysikutonen* oli suunnattu seksuaali- ja sukupuolivähemmistöille itselleen. Lehti sisälsi muun muassa tietoa lainsäädännön muutoksista, eroottisia kuvia ja tarinoita sekä kontakti-ilmoituksia.

## Lähteet
Torajyvä (lehti)

Torajyvä oli helsinkiläisen Akanat-lesboryhmän vuosina 1983–1988 julkaisema lehti. Lehti oli hyvin tärkeä väline oman yhteisön löytämiseen noina aikoina.

*Torajyvä* monistettiin ensin Setan kopiokoneella, mutta myöhemmin se painettiin kirjapainossa.

*Torajyvä* rakensi pohjaa myös lesbotutkimuksen synnylle Suomessa.

## Lähteet
Holger Glan

**Holger Glan** (1928 Viipuri – 1989 Helsinki), myös tunnettu nimellä **Holger Von Glan**, oli yksi ensimmäisistä näkyvistä seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia ajaneista aktivisteista ja ensimmäinen omalla nimellään homona julkisuudessa esiintynyt suomalainen. Glan valittiin Psyke ry:n puheenjohtajaksi vuonna 1970, järjestön historian toisena puheenjohtajana. Glan tuli julkisuuteen Marraskuun liikkeen tilaisuudessa vuonna 1968, jolloin hän kertoi avoimesti syrjinnästä, jota on kokenut homoseksuaalisuutensa takia. Tätä ennen Glan oli esiintynyt tunnistamattomana Reino Paasilinnan dokumenttielokuvassa *Viimeisellä rannalla* (1967), jossa kertoi ”seksuaalisesti poikkevan” ihmisen kokemuksista suomalaisessa yhteiskunnassa.

## ”Homopesä”-skandaali
Holger Glan joutui *[[Ilta-Sanomat|Ilta-Sanomien]]* skandaalijutun kohteeksi vuonna 1965. Tuolloin Ilta-Sanomat teki lööppijutun ”Homopesä Helsingissä”, jossa seurattiin Glanin elämää ja toimintaa, ystäväpiiriä ja homoutta skandaalinkäryisesti ja häneltä itseltään salaa.

## Lähteet
Teheranin sinfoniaorkesteri

**Teheranin sinfoniaorkesteri** (TSO,  on Iranin suurin sinfoniaorkesteri. Sen perusti vuonna 1933 alun perin Kunnan sinfoniaorkesterina Gholamhossein Minbashian.

Teheranin sinfoniaorkesteri jatkoi työtään tiukkojen sääntöjen rajoittamana myös Iranin islamilaisen vallankumouksen (1979) jälkeen, vaikka live-esiintymisistä tuli harvinaisia. Ne alkoivat kuitenkin taas yleistyä 1990-luvulla. Islamilaiset säännöt asettavat muun muassa naislaulajille kiellon esiintyä yleisöille, joiden joukossa on myös miehiä.

Teheranin sinfoniaorkesterin pääkapellimestareina ja musiikillisina johtajina ovat toimineet muiden muassa Ali Rahbari ja Shahrdad Rohani. Rohani vetäytyi toukokuussa 2020 kärsiessään sydänsairaudesta. Hänen seuraajakseen vuoden kaudelle valittiin vuonna 2022 Nasir Heidarian. Orkesterin vierailevien kapellimestareiden joukossa on ollut saksalainen Wolfgang Wengenroth. Teheranin sinfoniaorkesterin ohjelmistoon on kuulunut monia kansainvälisiä teoksia, mutta se on erityisesti painottanut iranilaisten säveltäjien teosten asemaa ohjelmistossaan.

## Lähteet
Kallio (Parkano)

**Kallio** tai **Kallionahde** on kaupunginosa Parkanossa keskustan eteläpuolella, koostuen Parkanontien, Heinosentien ja Niementien ympäristöistä Vaasantien (valtatie 3) itäpuolella ja Kuruntien pohjoispuolella. Kallion kaupunginosa rajautuu pohjoisessa Pappilansalmeen joka on Kirkkojärven pienempi osa. Pappilansalmesta vesi laskee Kirkkojokea pitkin Pappilankosken kautta Viinikkajokeen muodostaen kaupunginosan itärajan. 

## Toimintaa kaupunginosassa
Kalliossa toimii Kallion Kaupunginosayhdistys Ry. Alueelta löytyy myös teollisuutta, Tammelami Oy kalustetehdas laajensi Heinosentien varteen, ja muuta liiketoimintaa kuten uuden yrittäjän saanut Mäntypirtti. Muista kaupungin palveluista alueelta löytyy tehostetun palveluasumisen yksikkö Rantakoto ja Kallion Päiväkoti. 

## Viitteet

## Aiheesta muualla
* Parkanon kylät, Kallion Kaupunginosayhdistys Kallio
Toivottulapsi.com

**toivottulapsi.com** oli 2000-luvun alussa toiminut verkkoaktivistiryhmä, joka kampanjoi avaran hedelmöityshoitolain laatimiseksi sekä adoptio-oikeuden avaamiseksi samaa sukupuolta olevien parien perheille. Hedelmöityshoitolakiaktivismi liittyi Suomessa meneillään olleeseen yhteiskunnalliseen keskusteluun koskien itsellisten naisten ja naisparien oikeutta hedelmöityshoitoihin, kun uutta hedelmöityshoitolakia valmisteltiin. Tavoitteelle positiivisten poliitikkojen kantoja kerättiin sivustolle yhdessä sateenkaariperheitä koskevan tutkimustiedon kanssa. Ryhmäläiset kontaktoivat monia poliitikkoja ja kannustivat siihen muita. Saman ryhmän aktivistit olivat myös mukana järjestämässä aiheeseen liittyviä mielenosoituksia Helsingissä.

Kampanjassa adoptio-oikeuksiin vaikuttaminen kytkeytyi vuoden 2007 eduskuntavaaleihin: aktivistit selvittivät vaalikoneista ehdokkaiden kantoja, listasivat niitä verkkosivuille. Vaalien jälkeen sivuille päivitettiin läpimenneiden kannat.

Toivottulapsi.com -nimi otettiin ryhmälle vuonna 2006. Ryhmä sai Suomen naistutkimuksen Seuran Vuoden naistutkimusteko -palkinnon vuonna 2007.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Toivottulapsi.com
Tribadien yöt ja päivät

**Tribadien yöt ja päivät** oli 2000–2009 vuosittain järjestetty kulttuurifestivaali lesbouteen, biseksuaalisuuteen ja transsukupuolisuuteen liittyvistä aiheista.

Festivaali sai alkunsa lesboyhteisölle suunnatulla Sapfo-sähköpostilistalla julkaistulla avoimella kutsulla lesbotapahtuman järjestämiseksi Helsingin kulttuuripääkaupunkivuoden ohjelmaan. Työryhmä jatkoi 7–9-päiväisen festivaalin järjestämistä kymmenen vuoden ajan vapaaehtoistyönä. Festivaalin hallinnollisena taustaorganisaationa toimi Rivinväli-yhdistys. 

Festivaalin kulttuuripoliittisena tavoitteena oli tehdä näkyväksi seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen omia taide- ja kulttuurituotteita sekä näiden identiteettien kulttuurista käsittelyä monikielisesti ja viemällä tapahtumia eri tiloihin. Ohjelmassa oli mm. sapfisia kirjallisuussalonkeja, teatteria, elokuvia, drag king -kilpailuja, taidenäyttelyitä, työpajoja, omien tekstien iltoja ja lesbohistoriallisia tapahtumia. 

## Lähteet
Israelin kielet

**[[Israel]]** on kielellisesti melko monipuolinen. *[[Ethnologue]]n* mukaan maassa puhutaan 39 elävää kieltä.

## Heprea ja arabia
Israelin valtion perustamisen yhteydessä sen virallisiksi kieliksi määriteltiin heprea ja arabia. Heprean kieli on selvästi näkyvämmässä asemassa Israelissa, mihin vaikuttaa se, että kieltä pyrittiin tietoisesti elvyttämään Israelissa valtion perustamisen jälkeen. Israelilaisten koulujen opetuskieli on lähtökohtaisesti heprea kaikilla koulutusasteilla. Myös Israeliin suuntaavat juutalaiset maahanmuuttajat opiskelevat hepreaa integraation nimissä.

Israelin väestöstä puhuu hepreaa äidinkielenään noin 60 prosenttia, ja suurin osa muusta väestöstä osaa sitä sujuvasti.

Arabiaa puhuu noin 1,8 miljoonaa israelilaista. Knessetin vuonna 2018 hyväksymässä kansallisvaltiolaissa Israel määritellään juutalaisten kansallisvaltioksi. Arabia menetti virallisen kielen asemansa, ja siitä tuli "erikoisasemassa" oleva kieli. Arabiaa opetetaan laajemmin Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa sekä Haifan yliopistossa.

## Muut kielet
Kaikista muista kielistä, joilla ei ole virallista asemaa maassa, käytetyimmät ovat englanti ja venäjä. Englantia on käytetty alueella jo ennen Israelin valtion perustamista entisen siirtomaaisännän Ison-Britannian tuomana hallintokielenä. Englantia käytetään edelleen Israelin ulkopolitiikassa ja koulutussektorilla. Venäjänkielisiä on arviolta 20 prosenttia Israelin koko väestöstä. Syynä tähän on juutalaisten joukkopako Neuvostoliitosta 1986 alkaen. Näin ollen Israelissa on maailman kolmanneksi suurin venäjää puhuva väestökeskittymä entisen Neuvostoliiton alueen ulkopuolella.

Israelilaista viittomakieltä osaa arviolta 100&nbsp;000 henkilöä, joista 10&nbsp;000 käyttää sitä ensisijaisena kielenään.

Israelissa on arviolta 10&nbsp;000 henkilön kokoinen armenialaisvähemmistö. Tšerkessejä on arviolta 4&nbsp;000. Tšerkesseistä etenkin nuorempi polvi puhuu yhä useammin hepreaa, kun taas vanhemmat osaavat adygealaisia kieliä sekä arabiaa.

Aškenasijuutalaiset, jotka ovat tulleet lähinnä Saksasta ja muualta Länsi-Euroopasta, puhuvat usein jiddišiä. Kielen puhujamäärä laski valtavasti holokaustin seurauksena, ja myöhemmin jiddišinkieliset israelilaiset kokivat uudessa juutalaisvaltiossa syrjintää, koska jiddišin pelättiin uhkaavan heprean elvytystoimia. 1980-luvulta lähtien jiddišin arvostus on kuitenkin kasvanut.

Ranskankieliset Israelilaiset ovat tulleet maahan paitsi Ranskan juutalaisten, myös Pohjois-Afrikan juutalaisista yhteisöistä. Nykyään Israelin väestöstä vain noin kaksi prosenttia puhuu ranskaa äidinkielenään. Espanjankieliset israelilaiset ovat saapuneet lähinä Argentiinasta ja Keski-Amerikasta. He puhuvat usein espanjaa, ja muodostavat noin 1,6 % Israelin väestöstä. Espanjasta ja Portugalista 1400-luvulla karkotetut sefardijuutalaiset puhuvat ladinoa: arvioilta noin 250&nbsp;000 osaa sitä, mutta 100&nbsp;000 puhuu sitä sujuvasti.

Vuonna 2013 julkaistun selvityksen perusteella Israelin väestön äidinkielet jakautuivat yli 20-vuotiaiden keskuudessa seuraavasti:

## Lähteet
Mohamed Kanno

**Mohamed Kanno** (s. 22. syyskuuta 1994 al-Khobar) on saudiarabialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 192-senttimetrinen. Hän edustaa kotimaansa pääsarjassa al-Hilalia. Hän on voittanut maansa mestaruuden vuosina 2018, 2020, 2021 ja 2022 sekä AFC:n mestarien liigan mestaruuden vuosina 2019 ja 2021. Kesään 2017 saakka hän edusti al-Ettifaqia.

Saudi-Arabian maajoukkueessa Kanno pelasi ensimmäisen kerran joulukuussa 2017. Hän on pelannut ennen vuoden 2022 MM-kilpailuja 37 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin, toukokuussa 2018 Kreikkaa vastaan. MM-kilpailuissa 2018 hän tuli toisessa alkulohko-ottelussa Uruguayta vastaan vaihdosta kentälle 75. minuutilla.

## Lähteet
Raitapetoahven

**Raitapetoahven** (*Bathybates fasciatus*) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon ja petoahventen (*Bathybates*) sukuun kuuluva kalalaji. Sitä pidetään akvaariokalana.

## Koko ja ulkonäkö
Raitapetoahven voi kasvaa enintään noin 40 senttimetrin mittaiseksi. Molemmat sukupuolet ovat samannäköisiä, mutta koiraat ovat yleensä hieman naaraita kookkaampia.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Raitapetoahven on pohjakala, jota tavataan kotoperäisenä Tanganjikajärvessä. Laji muodostaa parvia ja käyttää ravinnokseen pääasiassa sillejä.  Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee raitapetoahvenen elinvoimaiseksi lajiksi.

## Lähteet
Israelilainen viittomakieli

**Israelilainen viittomakieli** () on pääsääntöisesti Israelin kuurojen yhteisön käyttämä viittomakieli. Se on erittäin läheistä sukua saksalaiselle, puolalaiselle ja sveitsinsaksalaiselle viittomakielille. Nykyisen Israelin alueella on käytetty viittomia, mutta Osmanien valtakunnan aikaisista viittomista ei ole mitään tietoa. Saksalainen viittomakieli alkoi levitä alueelle toisen maailmansodan seurauksena. Ensimmäinen kuurojen koulu avattiin Tel Aviviin vuonna 1930.

Kielellä on arviolta noin 100 000 käyttäjää, joista 10 000 käyttää sitä ensisijaisena kielenään. Kielen ei katsota olevan uhanalainen.

## Lähteet