open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ágio Nikoláki

**Ágio Nikoláki** () eli **Ágios Nikólaos** (Άγιος Νικόλαος) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Psarán saaren länsipuolella. Saaren pinta-ala on 0,013 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Ágio Nikoláki kuuluu Psarán kuntaan, Chíoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen.

Saari on saanut nimensä siellä olevasta Pyhälle Nikolaokselle (*Ágios Nikólaos*) omistetusta kirkosta. Saarella on myös vierasmaja pyhiinvaeltajille. Osmanien suorittaman vuoden 1824 Psarán verilöylyn aikaan Ágio Nikoláki oli läheisen Daskaleión ohella psarálaisten viimeisiä pakopaikkoja.

## Lähteet
Ágioi Apóstoloi (saari)

**Ágioi Apóstoloi** () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Ágios Efstrátioksen saaren pohjoiskärjen edustalla. Saaren pinta-ala on 0,022 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Ágioi Apóstoloi kuuluu Ágios Efstrátioksen kuntaan, Límnoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen.

Ágioi Apóstoloi, suomeksi ”Pyhät apostolit”, toimi aiemmin paikallisena lepra- ja tuberkuloosisiirtolana. Tästä on jäljellä hautoja. Saarella on pieni majakka.

## Lähteet
Ágios Andréas (Euboia)

**Ágios Andréas** () on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Eteläisessä Euboianlahdessa Stýran saaren länsipuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,073 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Ágios Andréas kuuluu Kárystoksen kuntaan, Euboian alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen.

## Lähteet
Ágios Andréas (Kykladit)

**Ágios Andréas** () eli **Louvardári** (Λουβαρδάρι, myös *Louvardiári*, Λουβαρδιάρι, *Loumpadiári*, Λουμπαδιάρη) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja tarkemmin Pieniin Kykladeihin ja Koufonísian saariin, ja sijaitsee Kéroksen saaren eteläpuolella. Saaren pinta-ala on 0,103 neliökilometriä ja se on asumaton (2021). Hallinnollisesti Ágios Andréas kuuluu Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Ágios Andréas eli Louvardári on itäisin Kéroksen eteläpuolella olevista kuudesta pienestä saaresta.

## Lähteet
Ágios Andréas

**Ágios Andréas** (, ”Pyhä Andreas”) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:

* Ágios Andréas, kylä Vóreia Kynourían kunnassa Arkadian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella
* Ágios Andréas, kylä Pýrgoksen kunnassa Eliin alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella
* Ágios Andréas, saari lähellä Euboiaa
* Ágios Andréas, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Kálymnosta
* Ágios Andréas, saari Jooniansaarten saariryhmässä lähellä Zákynthosta
* Ágios Andréas eli Louvardári, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Kérosta
* Ágios Andréas, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Kímolosta
* Daskaleió eli Ágios Andréas, saari Itä-Attikan rannikolla
* Plakí eli Ágios Andréas, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Kérosta
Ágios Artémios

**Ágios Artémios** (, ”Pyhä Artemios”) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:

* Ágios Artémios, Ateenan kaupunginosa
* Ágios Artémios, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Párosta
Ágios Geórgios (Lesboksen etelärannikko)

**Ágios Geórgios** () eli **Erimonísi** (Ερημονήσι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Kallonínlahdessa Lesboksen saaren etelärannikolla. Saaren pinta-ala on 0,052 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Ágios Geórgios kuuluu Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen.

Ágios Geórgios on osa Ágran kyläyhdyskuntaa. Saari on saanut nimensä siellä olevasta Pyhälle Georgiokselle (*Ágios Geórgios*) omistetusta kappelista. Se on rakennettu varhaisemman kirkon raunioiden paikalle. Saaren toinen nimi Erimonísi tarkoittaa ”Autiosaarta”. Saarta ei tule sekoittaa toiseen Ágios Geórgioksen saareen, joka sijaitsee Lesboksen pohjoisrannikolla Pétran kylän edustalla.

## Lähteet
Ágios Geórgios (Lesboksen pohjoisrannikko)

**Ágios Geórgios** () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Lesboksen saaren pohjoisrannikolla Pétran kylän edustalla. Saaren pinta-ala on 0,168 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Ágios Geórgios kuuluu Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen.

Ágios Geórgios on osa Pétran kyläyhdyskuntaa ja suurin sen edustalla olevista saarista. Saari on saanut nimensä siellä olevasta Pyhälle Georgiokselle (*Ágios Geórgios*) omistetusta kappelista. Saaren suurin korkeus on noin 40 metriä merenpinnasta laskettuna ja sen rantaviivan pituus on noin 1,7 kilometriä. Ágios Geórgios on yhdessä Tomaronísian saarten ja eräiden muiden Lesboksen rannikon kalliosaarten kanssa osa Natura 2000 -aluetta ”Lesboksen saaret” (GR4110009).

Saarta ei tule sekoittaa toiseen Ágios Geórgioksen saareen, joka sijaitsee Lesboksen etelärannikolla Kallonínlahdessa.

## Lähteet
Ágios Ioánnis (Kykladit)

**Ágios Ioánnis** () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Folégandroksen saaren itärannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,03 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Ágios Ioánnis kuuluu Folégandroksen kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.

## Lähteet
Erimonísi

**Erimonísi** (, ”Autiosaari”) voi viitata seuraaviin saariin Kreikassa:

* Ágios Geórgios eli Erimonísi, saari Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä Lesboksen etelärannikolla
* Prasológos eli Erimonísi, saari Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä Lesboksen itärannikolla
Ágios Ioánnis (Sámos)

**Ágios Ioánnis** () eli **Kátergo** (Κάτεργο) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Sámoksen saaren lounaisrannikon edustalla. Saaren pinta-ala on 0,011 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Ágios Ioánnis kuuluu Dytikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen.

## Lähteet
Ágios Nikólaos (Attika)

**Ágios Nikólaos** () on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Eteläisessä Euboianlahdessa Attikan itärannikolla Artémidan kaupungin edustalla. Se on lännenpuoleinen kahden nimellä Kokkinonísia tunnetun saaren ryhmästä. Saaren pinta-ala on 0,012 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Ágios Nikólaos kuuluu Spáta-Artémidan kuntaan, Itä-Attikan alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Saari on saanut nimensä siellä olevasta Pyhälle Nikolaos Bunenelaiselle (*Ágios Nikólaos o Néos*) omistetusta kirkosta.

## Lähteet
Tarzanin pako

**Tarzanin pako** (engl. *Tarzan Escapes*) on Richard Thorpen ohjaama yhdysvaltalainen seikkailuelokuva vuodelta 1936. Sen pääosia näyttelevät Johnny Weissmuller ja Maureen O’Sullivan, joille tämä oli kolmas yhteinen Tarzan-elokuva.

Tarinassa englantilainen sisarukset (William Henry ja Benita Hume) saapuvat Afrikkaan etsimään miljoonaperinnön saanutta serkkuaan Jane Porteria, jonka huhutaan elävän Tarzan-nimisen miehen kanssa paikallisessa viidakossa. He pyytävät etsintäapua paikallisilta valkoisilta metsästäjiltä (John Buckler ja Herbert Mundin), jotka suostuvat toimeksiantoon toteuttaakseen omia katalia suunnitelmiaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Isi Foighel

**Isi Foighel** (21. joulukuuta 1927 Chemnitz, Saksa – 12. syyskuuta 2007) oli saksalaissyntyinen tanskalainen oikeustieteen professori, tuomari ja konservatiivisen kansanpuolueen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1984–1987 ja toimi Tanskan vero- ja menoministerinä 1982–1987.

Foighel väitteli oikeustieteen tohtoriksi Kööpenhaminan yliopistosta vuonna 1961, ja hänestä tuli professori kolme vuotta myöhemmin. Hän johti Tanskan Pakolaisapua (*Dansk Flygtningehjælp*) 1965–1971. Vuosina 1988–1998 hän työskenteli tuomarina Euroopan ihmisoikeustuomioistuimessa.

## Yksityiselämä
Foighel syntyi Saksassa juutalaiseen perheeseen vuonna 1927 ja pakeni pienenä perheensä mukana kansallissosialististen aloittamaa juutalaisvainoa Tanskaan. Saksan miehitettyä Tanskan toisessa maailmansodassa perhe pakeni edelleen Ruotsiin mutta palasi sodan jälkeen Tanskaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Isi Foighel'' Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla
Xu Rongmao

**Xu Rongmao** (s. 1950) on kiinalais-australialainen miljardööri. Hän on Manner-Kiinan 40. rikkain mies ja samalla yksi Shanghain suurimmista kiinteistösijoittajista. Xu on Shimao Group -nimisen kiinteistöremontointi- ja sijoitusfirman johtaja. Hänen arvioitu varallisuutensa on noin 16,8 miljardia Yhdysvaltain dollaria. 

## Elämä

Xu syntyi Fujianin maakunnan Quanzhoun kaupungin Shishissä Kaakkois-Kiinassa. Hän oli perheen kahdeksasta lapsesta vanhin. Hänen valmistuttuaan lukiosta 1960-luvulla Kiinan kulttuurivallankumouksen aikaan hänet lähetettiin paljasjalkalääkäriksi. 1970-luvulla hän muutti Hongkongiin tekstiilityöläiseksi.

### Rikastuminen
1980-luvun alussa Xu teki huhujen mukaan omaisuuden käymällä kauppaa Hongkongin pörssin osakkeilla. 1980-luvun puolivälissä Xu muutti takaisin Kiinaan. Hän sijoitti 1,2 miljoonaa dollaria kotikaupungissaan Shishissä sijaitsevaan neuletehtaaseen. ”Neuletehtaan” rakentaminen oli kuitenkin vain peitenimi hotellin rakentamiselle, joka oli tuolloin Kiinassa kiellettyä. ”Tehtaan” valmistumisen aikoihin Kiinan lainsäädäntö kuitenkin muuttui ja yksityisten hotellien omistaminen tuli lailliseksi. Tällöin Rongmaosta tuli Kiinan ensimmäisen kolmen tähden hotellin omistaja. Xu lähti 1990-luvulla valloittamaan Australian kiinteistömarkkinoita. Hän siirtyi lopulta Australiasta Pekingin ja Shanghain kiinteistömarkkinoille. Siellä hän verkostoitui korkea-arvoisten valtion virkamiesten kanssa. Näiden yhteyksien avulla hän sai ostettua halpoja tontteja, joille hän myi asuntoja ennakkoon. Ne taas mahdollistivat asuntojen rakentamisen. Tämän jälkeen Xu keskittyi uusien luksustalojen rakentamiseen Shimao Groupin kautta. Hänen kunnianhimoisin projektinsa oli suuren jokivarrella sijaitsevan luksusasuntokompleksin rakentaminen Pudongin kaupunginosaan Shanghaihin.

## Poliittinen ura

Xu on mukana monessa kiinalaisessa poliittisessa organisaatiossa. Hän on esimerkiksi Kiinan poliittisen neuvoston jäsen.

## Lähteet
ʻŌiwi TV

**‘Ōiwi TV** on Honolulusta käsin toimiva televisiokanava, joka keskittyy Havaijin alkuperäisväestön kulttuuriin ja kieleen. Kanava aloitti toimintansa vuonna 2007. Perustajia oli kolme: Keoni Lee, Nāʻālehu Anthony ja Amy Kalili.

Kanava pyrkii tuottamaan sisältöä Havaijin alkuperäisväestön näkökulmasta. Siihen kuuluvat muun muassa uutiset ja dokumentit. Lisäksi kanava tekee yhteistyötä samanlaisia tavoitteita jakavien tahojen kanssa, kuten Kamehameha-koulujen, Office of Hawaiian Affairsin ja Lili‘uokalani Trustin kanssa.

Aluksi pienimuotoisesti toiminut kanava on laajentunut nopeasti ja tavoittaa nykyään kuukausittain yli 140&nbsp;000 katsojaa. Kasvun myötä sisällön hallinnasta tuli yhä haasteellisempaa, mikä korostui erityisesti Mālama Honua -maailmanympäripurjehduksen valmistelussa. Tämän merkittävän projektin myötä ʻŌiwi TV otti käyttöön CatDV-arkistointijärjestelmän hallitakseen tehokkaasti suuria määriä raakavideoita.

Syyskuussa 2022 kanava oli julkaissut yhteensä hieman yli 1&nbsp;200 videota, joista hieman yli 900 oli havaijinkielisiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kanavan nettisivu
Venäjän liikekannallepano 2022

**Venäjällä** julistettiin 21. syyskuuta 2022 osittaiseksi luonnehdittu **[[liikekannallepano]]** osana helmikuussa alkanutta Venäjän hyökkäystä Ukrainaan. Liikekannallepano toteutettiin presidentti Vladimir Putinin julistamalla presidentin asetuksella vahvistamaan raskaita tappioita kärsineitä Venäjän asevoimia.

Venäjän viranomaisten mukaan liikekannallepanon avulla pyritään saamaan rintamalle 300&nbsp;000 uutta sotilasta, ja liikekannallepano koskee pääasiassa armeijassa hiljattain palvelleita sekä niitä, joilla on taistelukokemusta. Esimerkiksi Suomen Puolustusministeriön tiedustelusta vastaava kenraalimajuri Harri Ohra-aho arvioi 27. syyskuuta 2022, ettei Venäjällä kyseessä olisikaan osittainen, vaan vaiheittainen yleinen liikekannallepano. Sen ensimmäisessä vaiheessa palvelukseen kutsuttavien yhteismäärä olisi 1,2 miljoonaa.

Ukraina väitti 28. syyskuuta, että liikekannallepanossa värvättyjä oli alkanut saapua Ukrainaan.

## Seuraukset
Liikekannallepano on aiheuttanut mielenosoituksia ja sen seurauksena alle viikossa satojatuhansia asevelvollisuusikäisiä venäläisiä on paennut naapurimaihin. Venäjän turvallisuuspalvelun mukaan yli 260&nbsp;000 venäläismiestä on lähtenyt Venäjältä liikekannallepanon julistamisen jälkeen. Yhdistyneen kuningaskunnan puolustusministeriö arvioi, että laajamittainen Venäjältä pakeneminen johtaa siellä aivovuotoon, jolla on merkittäviä vaikutuksia Venäjän talouteen.

Venäjän hallinto ilmoitti 28. syyskuuta lopettavansa passien myöntämisen niille, joita liikekannallepano koskee.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Presidentti Vladimir Putinen puhe suomeksi
Venäjän kansanäänestykset miehitetyillä Ukrainan alueilla 2022

**[[Venäjä]]** järjesti 23.–27. syyskuuta 2022 kansanäänestykset sen helmikuussa aloittamassa hyökkäyksessä Ukrainaan valtaamillaan Donetskin, Luhanskin, Hersonin ja Zaporižžjan alueilla siitä, tulisiko alueet liittää Venäjään. Yleisen arvion mukaan tulokset oli päätetty etukäteen. Vaaliviranomaisten mukaan Venäjään liittymistä kannatti Donetskissa yli 99 prosenttia, Luhanskissa yli 98 prosenttia, Hersonissa yli 87 prosenttia ja Zaporižžjassa yli 93 prosenttia äänestäneistä.

Äänestykset eivät noudattaneet Ukrainan lakia tai kansainvälisiä säädöksiä, niihin ei päästetty riippumattomia vaalitarkkailijoita ja merkittävä osa alueiden väestöstä oli paennut Venäjän hyökkäystä. Lisäksi ukrainalaisten mukaan ihmisiä on muun muassa uhkailtu, viety väkisin äänestämään, kielletty poistumasta alueilta ennen äänestysten päättymistä ja uhattu ottaa vangiksi, jos he eivät äänestä.

## Tulokset
### Donetskin ja Luhanskin alueet

### Hersonin alueen miehitetyt osat

### Zaporižžjan alueen miehitetyt osat

## Seuraukset
Kansanäänestysten seurauksena Ukrainan presidentti Volodymyr Zelenskyi ilmoitti, että Ukraina ei aio neuvotella Venäjän kanssa.

Jopa Kiina, joka oli ollut Venäjän hyökkäyksen alkamisesta lähtien sen läheisin liittolainen, kommentoi kansanäänestyksiä kriittisesti.

### Lisäpakotteet
Euroopan unioni ilmoitti lisäävänsä pakotelistalleen henkilöitä, jotka olivat vastuussa kansanäänestysten järjestämisestä. Yhdysvallat lisäsi pakotteita Venäjän puolustusteollisuudelle ja venäläisviranomaisille mukaan lukien muun muassa loput valtioduuman jäsenet. Myös Yhdistynyt kuningaskunta määräsi lisää pakotteita.

### Alueiden liittäminen Venäjään

Venäjän johdon odotettiin käyttävän kansanäänestysten tuloksia oikeutuksena alueiden liittämiselle Venäjään. Venäläinen *[[Vedomosti]]* arvioi äänestyksen päättymispäivänä, että Venäjä saattaa liittää miehittämänsä neljä aluetta ja Krimin itseensä yhdeksänneksi federaatiopiirikseen. Venäjän tulkinnan mukaan sen vuodesta 2014 miehittämä Krim kuuluisi jo eteläiseen federaatiopiiriin.

Venäjän presidentti Vladimir Putin ja neljän alueen Venäjän tukemien nukkehallitusten johtajat allekirjoittivat 30. syyskuuta sopimukset, joilla alueet liitetään Venäjään. Valtioduuma hyväksyi ja ratifioi liittymissopimukset 3. lokakuuta yksimielisesti. Jokaisesta neljästä alueesta äänestettiin erikseen ja jokaisessa äänestyksessä liittymisen puolesta äänestäneitä oli tulostaulun mukaan enemmän kuin äänestäjiä.

## Katso myös
* Krimin kansanäänestys 2014
* Donetskin ja Luhanskin alueiden kansanäänestykset 2014

## Lähteet

## Aiheesta muualla
‘Ohana

**‘Ohana** on havaijinkielinen termi, joka on perusmerkityksessään ”perhe”. Havaijilla *‘ohana* tarkoittaa kuitenkin sukua olevan tai avioliiton kautta tulleen perheen lisäksi myös läheisiä ystäviä, perheystäviä ja muita sellaisia ihmisiä, jotka puhuja laskee perheekseen.

Sana tuli tunnetuksi Havaijin ulkopuolella muun muassa Disneyn Lilo ja Stitch -elokuvan avulla, jossa perheeseen kuuluminen on keskeisessä osassa.

## Lähteet
Australian ritarikunta

**Australian ritarikunta** () on australialainen ritarikunta. Se on perustettu vuonna 1975, ja arvoa myönnetään tunnustuksena erinomaisista ansioita. Samana vuonna Australiaan perustettiin oma kunniamerkkijärjestelmä. Aiemmin australialaisia palkittiin samoilla ehdoilla ja kunnianosoituksilla kuin brittejä. Ritarikunnan virallisten jäsenten tulee olla Australian kansalaisia, mutta ulkomaalaisia voidaan nimetä kunniajäseniksi.

Ritarikunnan suurmestarina toimii virallisesti Australian kuningas (nykyään Charles III), mutta uusista nimityksistä vastaan Australian kenraalikuvernööri.

Kunniamerkki on Australian korkein mahdollinen tunnustus, ja sitä jaetaan sekä siviili- että sotilasmuodossa, joissa kummassakin on neljä luokkaa: mitali, jäsen, upseeri ja seuralainen.

*  Siviilien nauha
*  Sotilashenkilöiden nauha

## Lähteet
Shrirangapattana

**Shrirangapattana** (ennen myös muodossa **Seringapatam**) on kaupunki  Kaverijoen saarella Intian Karnatakan osavaltiossa. Kaupunki oli aikanaan Mysoren hallitsijoiden pääkaupunki ja se tunnetaan useista historiallisista kohteistaan. Sen asukasluku vuonna 2011 oli 25&nbsp;061.

## Maanatiede

Shrirangapattana sijaitsee saarella Kaverijoella Intian Karnatakan osavaltiossa Mandyan piirikunnassa. Saarella on kokoa noin 7,2&nbsp;km². Osa joen saarista Shrirangapattanaista länteen ovat osa Ranganthittun lintujensuojelualuetta.

## Historia

Kansanperinteen mukaan hindulainen saagi Gautama asui aikanaan saarella. Myöhemmin Shrirangapattanan nimi on johdettu Shri Rangasta eli hindulaisesta jumala Vishnusta, jolle omistettu temppeli rakennettiin paikalle 1100-luvulla. Myöhemmin käytettiin usein nimen englantilaista muotoa Seringapatam. 

Saarelle alettiin rakentaa linnoitteita 1400-luvulla ja vuonna 1610 siitä tuli Mysoren hallitsijoiden pääkaupunki. Mysoren hallitsijat olivat alkujaan hinduja, mutta vuonna 1761 valtaan nousi muslimi Haider Ali ja hänen jälkeensä Tipu Sultan. Mysoren hallitsijat kävivät sodan sodan brittejä vastaan, jonka aikana britit piirittivät saaren Charles Cornwallisin johdolla. Piiritys päättyi Seringapatamin sopimukseen vuonna 1792. Mysore ja britit ajautuivat vielä myöhemmin uuteen sotaan, joka päättyi Tipu Sultanin kuolemaan Seringapatamin piirityksessä.

## Väestö

Shrirangapattanan asukasluku oli Intian vuoden 2011 mukaan 25&nbsp;061. Sen asukkaista hinduja oli 85,9&nbsp;% ja muslimeja 12,38&nbsp;%. Lukutaitoisuus oli 79,98&nbsp;%.

## Kulttuuri
Shrirangapattana on ollut Intian aielistalla Unescon maailmanperintöluetteloon vuodesta 2014. Saarella on useita historiallisia kohteita. Hindulaisia turisteja saarelle vetävät hindulaiset kohteet 1600-luvulta. Muita myöhempiä islamilaisia kohteita ovat esimerkiksi Tipu Sultanin rakennuttamat Jami Masjid-moskeija ja Daria Daulat Baghin kesäpalatsi. Lal Bagh eli punainen puutarha on Mysoren sulttaanien hautapaikka.

## Lähteet
Per Håkan Zilliacus

**Per Håkan Zilliacus** (2. joulukuuta 1902 Kotka – 15. helmikuuta 1965) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Zilliacuksen vanhemmat olivat toimitusjohtaja Hugo Alexander Zilliacus ja Manna Warburton ja puoliso vuodesta 1934 Irene Eklund. Zilliacus kävi kuusi luokkaa Grankulla samskolania ja harjoitti kaupallisia opintoja Englannissa 1919–1920 ja 1922–1923. Hän oli Suomen Semptaliini Oy Malmin tehtaan isännöitsijä 1924–1925, mainostoimistojen Oy Erwin, Wasey & Co Ltd:n ja Teollisuuden Ilmoituskeskuksen palveluksessa 1926–1927, Oy Semptalin Ab:n palveluksessa vuodesta 1928 ja yhtiön toimitusjohtaja vuodesta 1929 ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1936, Tienhaaran Kattohuopateollisuus Oy:n johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1929 ja toimitusjohtaja vuodesta 1946 sekä Hovinmaan Paperitehdas Oy:n toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1939. Zilliacuksella oli myös useita kattohuopa-alan ja muita luottamustehtäviä.  Sotilasarvoltaan hän oli reservin kapteeni (1944). Kauppaneuvoksen arvonimen Zilliacus sai 1961.

## Lähteet
Danylo Apostol

**Danylo Apostol** (, 14. joulukuuta 1654 – 28. tammikuuta 1734 Sorotšyntsi, Myrhorodin rykmentti) oli Myrhorodin rykmentin eversti 1683–1727 ja sen jälkeen vasemman rannan Ukrainan hetmani 1727–1734.

Apostol oli aluksi Ivan Mazepan vastustaja mutta tuki häntä myöhemmin. Hän kuitenkin hylkäsi joulukuussa 1708 Mazepan ja ruotsalaiset ja siirtyi tukemaan Pietari I:tä. Pietarin Pultavan taistelun jälkeen käyttöön ottamat Ukrainan autonomian rajoitukset saivat Apostolin tukemaan hetmani Pavlo Polubotokin alaisia ukrainalaisia upseereita. Apostol oli aloitteellinen niin sanotuissa Kolomakin vetoomuksissa 1723, joiden vuoksi Polubotok ja upseerilähetystö vangittiin Pietarissa ja Apostol liittolaisineen karkotettiin.

Omista taloudellisista syistään ruhtinas Aleksandr Menšikov kannatti Apostolia ja varmisti tämän valinnan hetmaniksi 1727. Hetmanin valtaa kuitenkin rajoitti Venäjän hallituksen 1728 antama asetus (”Reshitelnye Punkty”). Apostol sai valtakautensa alussa paljon aikaan uusimalla hallintoa ja oikeusjärjestelmää. Apostol oli maanomistaja, kauppias ja tehtailija ja puolusti ukrainalaisten kauppiaiden etuja. Hän vastusti venäläisiä aineksia hetmanivaltion hallinnossa, jossa kasakkarykmenttejä hallitsivat tsaarin nimittämät venäläiset ja muut ulkomaalaiset.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aarne Aho (kauppaneuvos)

**Aarne Antero Aho** (24. heinäkuuta 1898 Tervola – 10. huhtikuuta 1973 Rovaniemi) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Ahon vanhemmat olivat Kaarlo Juho Aho ja Josefina Elisabet Ylijurva ja puoliso Hilda Josefiina Maunu. Tervolassa syntynyt Aho kävi kansanopiston ja poliisikoulun, mutta siirtyi sitten liikealalle. Muutettuaan Rovaniemelle 1924 hän perusti sinne Aarne Ahon Autoliikkeen 1926, vuodesta 1946 Ahon Auto-Yhtiö, ja oli sen toimitusjohtaja aina vuoteen 1964 saakka, jolloin yritys myytiin uudelle omistajalle. Hän perusti myös kiinteistöliikkeen Ahon Kiinteistöyhtiöt ja toimi sen johtajana. Aho kuului lisäksi useiden muiden yritysten ja liikelaitosten johto- ja hallintoelimiin ja oli pitkään Rovaniemen kauppalanvaltuuston ja kauppalanhallituksen jäsen. Sotilasarvoltaan Aho oli reservin luutnantti. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1961.

## Lähteet
San Pablon lahti

**San Pablon lahti** on Tyynestämerestä erkaneva lahti Yhdysvalloissa Kalifornian osavaltiossa. Joissakin yhteyksissä se luetaan osaksi San Franciscon lahtea. Lahti on pyöreähkö ja läpimitaltaan noin 20 kilometriä. Sen eteläreuna yhdistyy San Franciscon lahteen ja itäreuna Carquinezinsalmen kautta Suisun Bayhyn. Lahti on suhteellisen matala lukuun ottamatta noin 180 metriä leveää ja 10 metriä syvää laivaväylää, joka johtaa San Franciscon lahdelta Mare Islandin salmeen ja Carquinezinsalmeen.

San Pablon lahti yltää neljän piirikunnan alueelle, ja sen ympäristössä sijaitsee useita asutuskeskuksia: länsi-lounaassa Novato ja San Rafael Marinin piirikunnassa; itä-kaakossa Richmond, San Pablo, Pinole, Hercules ja Rodeo Contra Costan piirikunnassa; sekä koillisessa Vallejo Solanon piirikunnassa. Sen sijaan luoteisrannalla Sonoman piirikunnassa ei ole juurikaan asutusta.

Lahden pohjoisrannalla on San Pablo Bay National Wildlife Refugen suojelualue, joka perustettiin vuonna 1974 kosteikkojen, muuttolintujen ja uhanalaisten lajien, kuten räikkäluhtakanan ja marskimaanvaivaishiiren, suojelemiseksi. Lahden lounaisrannalla sijaitsee puolestaan historiallinen China Camp State Park, jonka paikalla oli 1880-luvulla kiinalaisten siirtolaisten perustama kalastajakylä.

Lahti sai nimensä suuresta Rancho San Pablon maatilasta, joka sijaitsi nykyisen Richmondin, El Sobranten ja Pinolen alueella. Maatilan perustivat vuonna 1815 San Franciscossa sijainneen espanjalaisen Mission Doloresin lähetysaseman asukkaat ja se oli nimetty Paavalin mukaan ().

## Lähteet
Qinghainkuusi

**Qinghainkuusi** (*Picea crassifolia*) on mäntykasvien (Pinaceae) heimoon, kuusten (*Picea*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta havupuu, joka voi täysikasvuisena kasvaa noin 25 metriä korkeaksi. Rinnankorkeusläpimitta voi kasvaa noin 60 cm:iin. Neulaset ovat kirkkaanvihreitä, 1,2–3,5 cm pitkiä ja 2–3 mm paksuja. Kävyt ovat lieriömäisiä, 7–11 cm pitkiä ja halkaisijaltaan 2–3,5 cm. Qinghainkuusen pölytys tapahtuu huhti–toukokuussa ja siemenet kypsyvät syys–lokakuussa. Siemenet ovat noin 3,5 mm pitkiä ja niissä on noin 9 mm pitkä, vastapuikea lenninsiipi.

Qinghainkuusi kasvaa luontaisena Kiinan vuoristoissa 1600–3800 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajia tavataan Kiinassa Sisä-Mongolian, Gansun, Ningxian ja Qinghain maakunnissa. Laji kasvaa viileän ja kuivan mannerilmaston alueilla, joilla suurin osa vuotuisista sateista tulee lumena. Qinghainkuusi muodostaa yleensä puhtaita, yksilajisia metsiköitä, mutta kasvaa toisinaan yhdessä kuparikoivun (*Betula albosinensis*) tai metsähaavan (*Populus tremula*) kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* iNaturalist: ''Picea crassifolia''
* Trees and Shrubs Online: ''Picea crassifolia'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Picea crassifolia'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Picea crassifolia'' 
* Flora of China: ''Picea crassifolia''
Thanesar

**Thanesar** tai **Kurukshetra** on kaupunki Intian Haryanan osavaltiossa. Se on tärkeä hindulainen pyhiinvaelluspaikka. Kaupungin asukasluku vuonna 2011 oli 155&nbsp;152.

## Maantiede

Thanesar sijaitsee Intian Haryana osavaltion koillisosassa Kurukshetran piirikunnassa. Kaupunki on Saraswatijoen varrella noin 32 kilometriä Karnalin kaupungista pohjoiseen.

## Historia

Thanesarin historiallinen nimi on Kurukshetra. Paikka tunnetaan hyvin vanhana indoarjalaisena asutuksena. Se liitetään *[[Mahabharata]]ssa* esiintyviin legendoihin ja mainitaan *[[Bhagavad Gita]]n* ensimmäisessä säkeessä. Sen mainitsee myös kiinalainen tutkimusmatkailija Xuanzang. Kaupunki tunnettiin hindulaisesta temppelistä, jossa säilytettiin pronssista idolia. 600-luvulla kaupunki oli kuningas Harshan pääkaupunki.

Mahmud Ghaznilainen ryösti kaupungin sotaretkellään Intiaan vuosina 1014–1015 ja vei mukanaan sen kuuluisan pronssi-idolin. Ghaznavidit hallitsivat kaupunkia vuosiin 1043–1044, jolloin heidät kukisti hindulaisten hallitsijoiden liittouma. Hinduvaltaa kesti vuoteen 1192, jolloin alueen valtasivat islamilaiset ghuridit. Ghurideja seurasi puolestaan Delhin sulttaanikunta. Islamilaisetkin hallitsijat säilyttivät vanhan hindulaisen pyhätön, joka oli tärkeä pyhiinvaelluspaikka. Islamilaisia historiallisia kohteita kaupungissa ovat esimerkiksi sen linnoitus ja šeikki Chilli Jalalin hauta.

## Kulttuuri

Thanesar on tärkeä hindulainen pyhiinvaelluspaikka. Auringonpimennyksien aikaan kaupungin vesialtaille saapuu miljoonia pyhiinvaeltajia. Ympäröivällä seudulla on 350 pyhiinvaelluspaikkaa.

## Väestö
Thanesarin asukasluku oli Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 155&nbsp;152. Asukkaista hinduja oli 91,94&nbsp;%, sikhejä 6,51&nbsp;% ja muslimeja 1,08&nbsp;%. Lukutaitoisuus oli 89,04&nbsp;%.

## Lähteet
Harry Lindfors

**Harry Emil Rafael Lindfors** (8. heinäkuuta 1905 Helsinki – 17. kesäkuuta 1968) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Lindforsin vanhemmat olivat varastonhoitaja Emil Reinhold Lindfors ja Berta Irene Eklöf ja puoliso vuodesta 1931 Maj-Lis Margareta Nyström. Lindfors tuli ylioppilaaksi Svenska normallyceumista 1923 ja valmistui diplomiekonomiksi Svenska handelshögskolanista 1925. Hän oli Mercantilen rauta- ja metalliosaston palveluksessa vuodesta 1926, prokuristi vuodesta 1933, johtokunnan jäsen vuodesta 1939, varatoimitusjohtaja vuodesta 1945 ja toimitusjohtaja vuodesta 1957. Lindforsilla oli myös useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä, kuten HIFK:n monivuotinen puheenjohtajuus. Sota-aikana päämajassa hankinta- ja asiantuntijatehtävissä palvellut Lindfors oli sotilasarvoltaan reservin kapteeni. Lindfors sai kauppaneuvoksen arvonimen 1961.

## Lähteet
Eine Kleine Nachtmusik (albumi)

**Eine Kleine Nachtmusik** on brittiläisen äärimetalliyhtye Venomin livealbumi vuodelta 1986.

## Nauhoitukset ja julkaisu
Markkinoille oli 1980-luvun puoliväliin mennessä ilmestynyt useita Venom-bootlegeja, jotka oli julkaistu Neat Recordsin lisenssillä mutta ilman yhtyeen suostumusta. Niiden laatu oli heikko, ja vuonna 1985 Venomin jäsenet lupailivat haastatteluissa virallista konserttitaltiointia. Rumpali Anthony ”Abaddon” Brayn mukaan sen äänittäminen oli kuitenkin vaikeaa:

Virallisen livealbumin nimeksi suunniteltiin ensin *Alive In ’85*. Lopulliseksi nimeksi valittiin kuitenkin *Eine Kleine Nachtmusik* Mozartin samannimisen serenadin mukaan. Taidemusiikin klassikkoon viittaava nimi oli Venomille tyypillinen provokaatio ja rock-perinteitä tietoisesti rikkova ratkaisu. Livealbumille päätyi materiaalia kolmesta konsertista. Yksi niistä oli soitettu Lontoon Hammersmith Odeonilla lokakuussa 1985 ja kaksi New Yorkin The Ritzissä huhtikuussa 1986. Albumille valikoitiin konserttien suosituimmat kappaleet. Albumin tuotti Venomin basisti ja laulaja Conrad ”Cronos” Lant ja äänitti Keith Nicol.

*Eine Kleine Nachtmusik* julkaistiin joulukuussa 1986. Venomin alkuperäinen kitaristi Jeffrey ”Mantas” Dunn oli tuossa vaiheessa jo jättänyt yhtyeen. *Eine Kleine Nachtmusik* oli myös viimeinen albumi, jonka Venom julkaisi Neat Recordsin kautta.

## Vastaanotto

*[[Imperiumi (verkkosivusto)|Imperiumin]]* Janne Peltonen kirjoittaa vuonna 2005 julkaistussa arvostelussa, että ”*Eine Kleine Nachtmusik* onnistui vangitsemaan Venomin keikan hienosti – –, ja kun loistavista kappaleista ei varsinaisesti ollut pulaa, niin livelättyä kelpaa kuunnella edelleenkin.”

## Kappaleet
Kappaleet 1, 2, 5, 13, 14, 15, 18 C. Lant / J. Dunn. Kappaleet 3, 4, 6, 7, 8, 10, 11, 12, 16, 17, 20 ja 21 C. Lant / A. Bray / J. Dunn.

### LP 1

**A-puoli**
# 
# 
# 
# 
# 
# 

**B-puoli**
# 
# 
# 
# 
# 

### LP 2

**A-puoli**
# 
# 
# 
# 
# 

**B-puoli**
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Abaddon – rummut
* Cronos – laulu ja bassokitara
* Mantas – sähkökitara

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Veikko Varesmaa

**Veikko Verner Varesmaa** (vuoteen 1928 *Wilén*) (11. syyskuuta 1910 Turku – 27. tammikuuta 1996 Turku) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1968.

Varesmaan vanhemmat olivat faktori Sven Verner Konstantin Wilén ja ompelija Suoma Matilda Sjöström ja puoliso vuodesta 1939 sairaanhoitaja Aura Annikki Antila. Varesmaa kirjoitti ylioppilaaksi Turun suomalaisessa lyseossa vuonna 1930, valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1935 ja agronomiksi 1936. Hän toimi 1935 Satakunnan meijeriliiton konsulenttina, 1937 Etelä-Pohjanmaan meijeriliiton sihteerinä ja 1949–1975 Valion Jyväskylän konttorin johtajana ja sivutoimisesti Keski-Suomen meijeriliiton toiminnanjohtajana 1949–1957.

Varesmaalla oli useita luottamustehtäviä, muun muassa Jyväskylän Seudun Osuuspankissa, Osuusliike Keskimaassa, Keski-Suomen Lihantuottajat Oy:ssä, Suomen Pankin Jyväskylän konttorissa, Keski-Suomen Maitokunnassa ja Rantaloma Oy:ssä. 

## Lähteet
The Mars Volta (albumi)

__NOTOC__
**The Mars Volta** on The Mars Voltan seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 16. syyskuuta 2022. Albumista julkaistiin akustinen versio nimeltään *[[Qué Dios Te Maldiga Mí Corazón]]* 21. huhtikuuta 2023.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Inferno: 
* Soundi: 

## Lähteet
Jorma Koivuvaara

**Jorma Uolevi Koivuvaara** (15. huhtikuuta 1912 Lahti – 16. joulukuuta 1971 Inkeroinen) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1969.

Koivuvaaran vanhemmat olivat teknikko Paavo Aleksanteri Koivuvaara ja Anni Matilda Oksanen ja puoliso vuodesta 1933 Elli Mildred Hallas. Koivuvaara kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin toisesta suomalaisesta lyseosta vuonna 1931 ja valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1941. Hän aloitti Valion meijerin isännöitsijänä Turussa ja siirtyi 1950 Inkeroisiin toimitusjohtajaksi Kymenlaakson Osuusmeijeriin, joka oli maan suurin osuusmeijeri. Koivuvaara kuului Kotkan Meijeri Oy:n johtoon ja Tuottajain Maito Oy:n hallitukseen 1955–1966. Hän toimi myös Keskusosuusliike Hankkijan tilintarkastajana ja oli sanomalehti Kymen Keskilaakson Oy:n johtokunnan jäsen.

Koivuvaara osallistui jatkosotaan ja sotien jälkeen Inkeroisten reserviupseerien toimintaan.

## Lähteet
Kalliokylän työväentalo

**Kalliokylän työväentalo** oli Kiuruveden kaupungin Kalliokylässä sijainnut työväentalo. 

## Historiaa
Kalliokylän työväenyhdistys perustettiin yhden lähteen mukaan nimellä Kalliokylän Työväen ja Pienviljelijöiden Yhdistys. Perustamisajankohta ei ole tiedossa, mutta yhdistys on ollut olemassa viimeistään loppuvuonna 1913, jolloin se ilmoitti lehdessä pitävänsä iltamat. Omaa taloa ei ilmeisesti vielä tuolloin ollut käytössä. Marraskuussa 1922 yhdistys ilmoitti järjestävänsä "vapaaviikko-iltamia" omalla talollaan; tämä on ensimmäinen maininta talosta.

Elokuussa 1930 Savon Sanomissa ilmoitettiin Kalliokylän Työväen ja Pienviljelijöiden Yhdistyksen talon sulkemisesta väliaikaisesti kommunistilakien nojalla. Jo kymmenen päivää ennen sulkemisuutista kyseisen yhdistyksen kerrottiin kuitenkin lakkauttaneen itsensä ja luovuttaneen talonsa ja omaisuutensa Kalliokylään samana vuonna perustetulle sosialidemokraattiselle yhdistykselle. Työväen ja Pienviljelijöiden Yhdistys oli luultavasti alun perin ollut sosialidemokraattinen, mutta liittynyt vuonna 1920 perustettuun Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen, sillä uutisessa mainittiin talon olleen alun perin sosialidemokraattien omistuksessa. Samassa lehdessä julkaistiin uutinen uuden sosialidemokraattisen yhdistyksen perustamisesta.

Ilmeisesti talo omistajanvaihdoksesta huolimatta suljettiin pysyvämmin, sillä vuonna 1932 maaherra hylkäsi Voimistelu- ja urheiluseura Kallion anomuksen talon avaamisesta. Vuonna 1933 jokin taho järjesti talolla iltamat, mutta ei ole tiedossa, oliko talo silloin työväenyhdistyksen vai jonkin muun yhdistyksen hallussa. Yhden lähteen mukaan talo oli siirtynyt jossain vaiheessa 1930-luvun alussa omistajayhdistyksen lahjoituksen kautta Voimistelu- ja urheiluseura Kalliolle, jonka lakkauttamisen jälkeen talo myytiin Kiuruveden Työväen Osuuskaupalle 17.11.1934. Ei ole tiedossa, mitä tälle talolle sittemmin tapahtui.

Ilmeisesti yhdistys sai jatkaa toimintaansa sotien jälkeen, sillä sen toinen talo valmistui vuonna 1954. Talon suunnitteli Antti Juntunen. Yhdistys oli liittynyt sotien jälkeen SKDL:n.

## Rakennus
Vuoden 1954 talo oli runkorakenteinen lautatalo, jossa oli huopakatto. Sisäkatto ja sisäseinät oli vuorattu kovalevyillä. Talon pinta-ala oli 250 neliömetriä, johon kuului juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen/vaatehuone sekä yhden huoneen asunto. Talo oli puulämmitteinen, mutta siinä oli sähköt. Sisä-WC:tä ei ainakaan vuonna 1988 ollut, ja tuolloin mainittiin korjausten olevan muutenkin ajankohtaisia. Kyseisenä ajankohtana talo oli edelleen yhdistyksen käytössä. Talon myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.

## Lähteet
Mikko Linkola

**Mikko Linkola** (vuoteen 1935 *Yrjö Aksel Mikael Collan*) (3. helmikuuta 1913 Lempäälä – 11. helmikuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen ilmavoimien upseeri ja maanviljelijä, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1969.

Linkolan vanhemmat olivat ministeri, kansanedustaja, maaherra Mikko Collan ja Minna Elisabet Väisälä (aiemmin Veisell) ja puoliso vuodesta 1943 Lyyli Liisa Orvokki Puupponen. Linkola kirjoitti ylioppilaaksi, kävi Kauhavan Ilmasotakoulun ja aloitti 1938 ilmavoimien palveluksessa. Linkola osallistui talvi- ja jatkosodan taisteluihin lentolaivueiden 26 ja 24 päällikkönä. Hän jäi eläkkeelle ilmavoimista 1949 majurina ja ryhtyi viljelemään sukunsa omistamaa Vaaniin kartanoa Kiukaisissa ja Eurassa. Hän osallistui aktiivisesti maatalousjärjestöjen ja osuusliikkeiden toimintaan ja toimi Osuuskauppojen Keskuskunnan hallintoneuvoston puheenjohtajana.

## Lähteet
Luupuveden työväentalo

**Luupuveden työväentalo** oli Kiuruveden kaupungin Luupuveden kylässä sijainnut työväentalo.

## Historiaa
Luupuveden työväenyhdistys perustettiin todennäköisesti vuonna 1912, sillä kyseisenä vuonna yhdistys ilmoitti ensimmäisen kerran jäsenmääränsä SDP:n puoluetilastoon, ja elokuussa 1912 se myös järjesti ensimmäisen iltamansa Konolanmäen Wallan talossa. Iltamien ohjelmassa oli ”kaikenlaista iloa nuorille ja vanhoille” ja tervetulleiksi toivotettiin sekä köyhät että rikkaat. Vuonna 1912 yhdistyksellä oli 15 jäsentä, vuonna 1916 jäseniä oli 14.  Vuoteen 1925 mennessä yhdistys oli saanut käyttöönsä oman talon. Kyseisen vuoden elokuussa uutisoitiin, että Luupuveden työväenyhdistyksen talollaan järjestämissä iltamissa oli syntynyt tappelu, jonka yhteydessä yksi henkilö oli kuollut. Vuonna 1930 talo suljettiin väliaikaisesti kommunistilakien nojalla. Talon myöhemmästä kohtalosta ei ole tietoa.

## Lähteet
Koivujärven työväentalo

**Koivujärven työväentalo** oli Kiuruveden kaupungin Koivujärven kylässä sijainnut työväentalo.

Koivujärven työväenyhdistyksen perustamisen tai talon rakentamisen ajankohdat eivät ole tiedossa. Ensimmäinen maininta talosta on, että Koivujärven työväenyhdistys järjesti juhannusiltamat omalla talollaan vuonna 1920. Vuonna 1922 juhannusiltamat järjestettiin yhteistyössä Pielaveden ja Kiuruveden yhdistysten kanssa Koivujärven työväentalolla. Talo suljettiin väliaikaisesti kommunistilakien nojalla vuonna 1930. Syksyllä 1931 talo oli edelleen väliaikaisesti suljettuna, eikä maaherra suostunut avaamaan sitä, sillä yhdistyksen lakkauttamista käsiteltiin yhä kihlakunnanoikeudessa. Yhdistyksen tai talon myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.

## Lähteet
Johann Jacob Dillenius

**Johann Jakob Dillenius** (1687–1747) oli saksalainen kasvitieteilijä. Hän harjoitti erityisesti kuvailevaa kasvitiedettä ja teki useita teoksia, joissa hän kuvasi tekstein ja piirroksin satoja lajeja.

Dillenius opiskeli yliopistossa Gießenissä Saksassa ja kokosi kaupungin lähialueilta löytämistään lajeista teoksen *Catalogus Plantarum circa Gissam sponte nascentium* vuonna 1718. Teos sisälsi 980 lajia putkilokasveja, 200 lajia sammalia ja muita vastaavantyyppisiä kasveja sekä 160 lajia sieniä.

Elokuussa 1721 Dillenius lähti Englantiin, jossa hänestä tuli vuonna 1728 Oxfordin yliopiston ensimmäinen kasvitieteen professori. Oxfordin yliopistossa toimiessaan Dillenius julkaisi merkittävimmät teoksensa *Hortus Elthamensis* (1732) ja *Historia Muscorum* (1741). *Hortus Elthamensis* sisälsi tekstikuvaukset ja piirrokset 417 kasvilajista ja *Historia Muscorum* sisälsi puolestaan tekstikuvaukset ja piirrokset yli 600 lajia "sammalia", jotka nykyluokittelun mukaan olivat lehtisammalia, maksasammalia, liekomaisia kasveja, leviä, jäkäliä sekä muita matalampia kasveja.

Carl von Linné on nimennyt dillenioiden (*Dillenia*) suvun Dilleniuksen mukaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aikamies

**Aikamies** on Samppa Batalin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen elokuva, joka tuli ensi-iltaan joulukuussa 2022.

Elokuva sai maailman ensiesityksensä Varsovan elokuvajuhlien Free Spirit -sarjassa lokakuussa 2022. Elokuva voitti sarjan ja palkittiin Free Spirit -palkinnolla.

Aikamies on rakkaustarina, jossa yksinäinen ovimies asettaa vaakalaudalle sekä sydämensä että mielensä, kun lapsuudessa kielletyt aikamatkustusleikit muuttuvat todeksi.

Aikamiehen nimiroolissa nähdään Matti Pajulahti ja toisessa pääroolissa on Annika Hartikka. Elokuvassa näyttelevät muun muassa Joel Hirvonen ja Jaana Saarinen.

Elokuvan on kuvannut Miikka Pakarinen ja leikannut Tuomas Kohtamäki. Elokuvan levittää elokuvateattereihin Black Lion Pictures.

## Lähteet
Vesa Kuosmanen

**Vesa Kuosmanen** (s. 1984) on suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.

Hänen yhdessä Saila Kivelän kanssa ohjaamaa dokumenttielokuva Eläinoikeusjuttu (2022) sai maailman ensi-iltansa CPH:DOX elokuvafestivaalilla ja Pohjois-Amerikan ensi-iltansa Hot Docs elokuvafestivaalilla keväällä 2022. Kuosmasen esikoispitkä fiktioelokuva, yhdessä Henri Huttusen kanssa ohjattu Night Goes Long sai ensi-iltansa Rakkautta ja anarkiaa elokuvafestivaalilla syyskuussa 2015.

## Lähteet
Appelsiinisienet

**Appelsiinisienet** (Tethyidae) on sarveispiisieniin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan merivesistä.

## Taksonomia ja anatomia
Appelsiinisienet jaetaan 14 sukuun ja lajeja on noin 80. Lajien rakenne muodostuu proteiinisäikeistä, joita tukevat piidioksidista koostuvat piikit eli spikulit. Muodoltaan appelsiinisienet ovat useimmiten pallomaisia, mutta myös viuhkamaisia ja varrellisia lajeja tunnetaan.

Appelsiinisieniä tavataan niin lauhkeista kuin lämpimistäkin meristä. Useat ovat matalien vesien lajeja ja syvimmillään appelsiinisienet elävät 2&nbsp;100 metrin syvyydessä.

## Lähteet
Villa Grönberg

**Villa Grönberg** on Tikkurilan aseman itäpuolella Vantaan Jokiniemessä sijaitseva kolmikerroksinen kerhotila ja entinen asuinrakennus. Punatiilisen yksityistalon suunnitteli Lars Sonck, ja se valmistui alueella sijainneen lyijyvalkoistehtaan johtajan asunnoksi vuonna 1936. Vuonna 1928 perustetun tehtaan omisti liikemies Artur Grönberg, jonka poika Kurt perheineen oli Villa Grönbergin ensimmäinen asukas. Kurt Grönberg peri tehtaan toimitusjohtajan paikan isältään vuonna 1937. Rakennuksessa oli erilliset sisäänkäynnit vieraille ja palvelusväelle. Vantaan kaupunginmuseon mukaan Villa Grönbergissä on samoja piirteitä kuin Sonckin suunnittelemassa funktionalistisessa Mikael Agricolan kirkossa.

Edustusasunto pysyi Grönbergin suvun omistuksessa 1980-luvulle asti. Tehtaan toiminta päättyi vuonna 1984, ja maakauppojen yhteydessä myös Villa Grönberg siirtyi Vantaan kaupungin omistukseen. Se oli alun perin tarkoitus remontoida kaupungin edustustilaksi mutta jäi kuitenkin vuosiksi tyhjilleen. Vuonna 1992 kaupunki antoi rakennuksen ilmaiseksi käyttöön Vantaan A-killalle, joka kunnosti sen Museoviraston ohjauksessa kerhotilaksi. Kellariin museoitiin Grönbergin perheen pommisuoja. A-kilta on edelleen vuokralainen ja järjestää tiloissa työtoimintaa kuntoutujille. 

Entisen tehtaan alueet ovat jääneet rakentamattomiksi, mutta niille suunnitellaan muun muassa Tikkurilan osaamiskampusta. Villa Grönberg säilytetään, ja sen ympärille on suunniteltu puutarhaa. Rakennus on suojeltu asemakaavalla. 

## Grönbergin tehtaan ympäristöhaitat
Aikana, kun Grönbergin lyijyvalkoistehtaassa ei vielä ollut suodattimia, se levitti lyijyä ympäristöön useiden kilometrien säteelle. 1970-luvulla lyijylaskeumat ylittivät suositukset paikoitellen kymmenkertaisesti, ja myös tehtaan lähellä asuvien ihmisten veren lyijypitoisuus oli kohonnut. Ongelmallisin jäte oli savukaasujen pesussa syntynyt pesuriliete, joka sisälsi lyijyn lisäksi myös dioksiineja ja furaaneja. Lopulta tehdas purettiin, ja alueen pintamaita puhdistettiin 1990- ja 2000-luvuilla. Pilaantuneita massoja poistettiin alueelta 83&nbsp;000 tonnia. Tikkurilan ja Jokiniemen ympäristössä on kuitenkin voimassa suositus siitä, ettei siellä kasvatettaisi syötäviä kasviksia eikä poimittaisi marjoja tai sieniä.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Sääksjärven järjestötalo

**Sääksjärven Järjestötalo** on vuonna 1962 valmistunut Vimpelin Sääksjärven kylässä sijaitseva työväentalo.

## Historiaa
Sääksjärven ensimmäinen työväentalo valmistui samalle tontille vuonna 1908.

Vimpelin Sääksjärven kylässä perustettiin Sääksjärven Järjestötalo ry niminen yhdistys, jonka tarkoituksena oli rakentaa kylän järjestöjen yhteiseen käyttöön järjestötalo. Kylän yhdistyksistä mukana olivat muun muassa Työväenyhdistys Kipinä ja voimistelu- ja urheiluseura Sääksjärven Yritys. Eino Fahlenius piirsi jo vuonna 1954 rakennuksen piirustukset, mutta talo saatiin valmiiksi vasta vuonna 1962.

## Rakennus

Rakennus valmistui pääosin talkootyönä. Talo on puolitoistakerroksinen, rankarakenteinen ja sen ulkovuoraus on tehty paneelilaudoituksella. Katteeksi laitettiin huopa. Rakennuksessa on juhlasali ja näyttämö sekä erilliset ravintola- ja keittiötilat. Tontilla on myös puinen ulkorakennus, jossa on sauna pukuhuoneineen sekä käymälät.

## Toimintaa talolla

Järjestötalolla ovat toimineet alueen paikalliset työväenjärjestöt ja urheiluseura. Talolla on järjestetty myös tansseja, nuorisotoimintaa ja juhlia.

## Lähteet
All that Remains to Be Seen

**All that Remains to Be Seen** on Julie Bezerra Madsenin ohjaama ja käsikirjoittama suomalais-tanskalaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 2022.

Elokuva kertoo Christinasta ja hänen 7-vuotiaasta pojastaan, jotka sairastavat silmien verkkokalvoja rappeuttavaa Stargardtin tautia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Jumalten keinussa

**Jumalten keinussa** on Marjaana Mykkäsen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2022.

Elokuva käsittelee Suomen kansallisoopperan vuonna 2016 aloittamaa projektia, jossa on määrä esittää Richard Wagnerin neliosainen Nibelungin sormus -oopperasarja. Elokuvassa kuvataan oopperatuotantoa kulissien takaa projektissa, joka ajautuu moniin ongelmiin muun muassa koronaviruspandemian ja alati vaihtuvien työryhmän jäsenten vuoksi.

## Lähteet
Puutarha (dokumenttielokuva)

**Puutarha** on Minna Havukaisen ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2022.

Elokuva käsittelee BDSM-seksiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Ostróda

**Ostróda** (, muinaispreussiksi *Austrāti*) on turistien suosima kaupunki Puolassa Warmia-Masurian voivodikunnassa. Kaupungin pinta-ala on 14,2 neliökilometriä, ja vuonna 2020 siellä oli 32&nbsp;714 asukasta. Kaupungin pormestarina toimii Zbigniew Michalak.

Ensimmäiset kirjalliset tiedot Ostródasta ovat peräisin 1200-luvun puolivälistä, jolloin Saksalainen ritarikunta hallitsi aluetta. Kaupunkioikeudet Ostróda sai vuonna 1329, ja punatiilinen Ostródan linna rakennettiin vuosina 1349–1408. Vuonna 1440 Ostroda liittyi Saksalaista ritarikuntaa vastustaneeseen Preussin kaupunkien liittoon. Ostróda kukoisti etenkin vuosina 1886–1919, jolloin kaupunki kehittyi nopeasti ja sinne saatiin sähköt sekä kaasu- ja vesijohtojärjestelmät. Ennen toista maailmansotaa kaupunkia kutsuttiin "Masurian helmeksi". Kun puna-armeija saapui Ostródaan sodan lopulla vuonna 1945, siellä oli enää noin 2&nbsp;000 asukasta.

Ostródan tärkeimpiä nähtävyyksiä ovat L-kirjaimen muotoinen laituri, jonka pinta-ala on lähes 700 neliömetriä, sekä 1300-luvun alussa rakennettu Ostródan linna, jossa Napoleon Bonaparte asui runsaan kuukauden ajan vuonna 1807. Luonnonnähtävyyksiin kuuluvat viisi kaupungissa sijaitsevaa järveä sekä sen läpi virtaava Drwęca-joki.

Ostródan uskotaan saaneen nimensä Ala-Saksin ​​Osterode am Harzin kaupungista, mistä ensimmäiset asukkaat olivat kotoisin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
African Moot

**African Moot** on Shameela Seedatin ohjaama ja käsikirjoittama eteläafrikkalais-suomalaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 2022.

Elokuva käsittelee African Human Rights Moot Court Competition -kilpailua, jossa afrikkalaiset tuomarit, oikeusoppineet ja oikeustieteen opiskelijat argumentoivat toisiaan vastaan fiktiivisissä oikeustapauksissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Peltokankaan Työväentalo

**Peltokankaan Työväentalo** on vuonna 1949 valmistunut Perhon kunnassa Peltokankaan kylässä sijaitseva työväentalo.

## Historiaa

Omistajayhdistys rakensi talon pääosiltaan talkoilla. Materiaalihankintoihin otettiin pankkilainaa, järjestettiin keräyksiä ja saatiin lahjoituksia.

## Rakennus

Hirsirunkoinen rakennus valmistui 1949. Rakennusta ei alun perin vuorattu sisältä eikä ulkoa, vaan se jätettiin hirsipintaiseksi. Ulkopuoli maalattiin punaiseksi. Alkuperäisenä katteena oli päre, mutta se muutettiin tiilikatteiseksi vuonna 1967. Sisäkatto on paneloitu. Alkuperäiset vuoraamattomat sisäseinät vuorattiin 1963–1964 kuitulevyillä ja tapetilla. Talossa on juhlasali, ravintola, keittiö ja eteinen. Juhlasalin näyttämö purettiin 1964. Pihalla olevassa ulkorakennuksessa on käymälät ja puuvaja. Talo on peruskorjattu 1989.

## Toimintaa talolla

Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa ja tansseja. Talo on edelleen kunnossa, ja siellä järjestetään myös monenlaisia perhejuhlia.

## Lähteet
Perhereissu

**Perhereissu** on Janne Nykäsen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen independent-tuotantona tehty lastenelokuva vuodelta 2022.

Elokuva kertoo kahdesta tytöstä, Mariasta ja Asteesta, joiden vanhemmat ovat eroamassa. Tytöt päättävät kuitenkin saattaa vanhempansa jälleen yhteen. Tyttöjä esittävät tubettajasiskokset Elina ja Sofia.'''

## Vastaanotto
Helsingin Sanomien Tuomo Yrttiaho piti elokuvaa haparoivana mutta sympaattisena indietuotantona. Elokuvalla oli vuonna 2022 yhteensä 1307 katsojaa.

## Lähteet