open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dikaia (Khalkidike)

**Dikaia** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta se sijoitetaan lähelle nykyisen Thermaïkóksen kunnan Epanomín kaupunkia.

## Maantiede

Dikaian kaupunki sijaitsi nykyisen Chalkidikín niemimaan läntisissä sisäosissa, oletettavasti sisämaahan Aineian ja Poteidaian välisestä rannikosta. Alue ei antiikin aikana kuulunut Khalkidiken alueeseen, josta koko niemimaa on saanut nykyisen nimensä. Kaupunki sijoitetaan lähelle nykyisiä Epanomín ja Plagiárin kaupunkeja. Tällöin Aineia sijaitsi rannikolla kaupungista länteen. Dikaian kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta.

## Historia

Dikaian historiasta tiedetään vain vähän. Se oli Euboian Eretrian perustama siirtokunta, ja löi omaa eretrialaismallista hopearahaa noin vuosina 500–350 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Dikaiopolitēs* ().

Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Dikaia kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 454/453–429/428 eaa. Dikaia saattoi osallistua seudun kaupunkien vuoden 432 eaa. kapinaan Ateenaa vastaan. 300-luvulla eaa. Dikaia kuului toiseen Ateenaan liittoon.

## Lähteet
Dionysopolis (Fryygia)

**Dionysopolis** (, myös ) oli antiikin aikainen kaupunki Fryygiassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.

## Maantiede

Dionysopolis sijaitsi Plinius vanhemman mukaan Apameian *[[conventus|conventuksen]]* alueella. Kaupunki sijoitetaan Maiandros (nyk. Büyük Menderes) -joen pohjoisrannalle jonnekin nykyisten Çal Dagin ja Çal Ovan lähelle.

Fryygian Dionysopolista ei tule sekoittaa toiseen Dionysopoliihin eli Krunoihin, joka sijaitsi Mustanmeren länsirannalla.

## Historia

Dionysopolis perustettiin hellenistisellä kaudella. Stefanos Byzantionlaisen mukaan perustajat olivat Pergamonin Attalos II ja Eumenes II. Muutoin kaupunki ei juuri esiinny antiikin lähteissä, lukuun ottamatta Ciceron tekemää mainintaa kirjeessä veljelleen Quintukselle. Siinä hän ilmaisee dionysopolislaisten olleen vihamielisiä Quintusta kohtaan, minkä on täytynyt johtua jostakin, mitä Quintus oli tehnyt  toimiessaan Asian provinssin preettorina.

Dionysopolis löi omaa rahaa. Rahojen perusteella kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä *Dionysopoleitēs* ().

## Lähteet
Dionysopolis (Pontos)

**Dionysopolis** (), alun perin **Krunoi** ( tai *Krounoi*; ), oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Pontisessa Traakiassa nykyisen Bulgarian alueella. Se sijaitsi nykyisen Baltšikin kaupungin paikalla.

## Maantiede

Dionysopolis sijaitsi Euroopan Myysiassa eli roomalaisittain Moesiassa Ziras-joen varrella. Samalla rannikolla kaupungista pohjoiseen sijaitsi Kallatis ja etelään Odessos. Dionysopoliin kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 200–500 neliökilometriä.

## Historia

Dionysopolis oli kreikkalainen siirtokunta, mutta sen syntyä ja historiaa ei tunneta kovin hyvin. Kaupunki perustettiin ilmeisesti arkaaisen kauden lopulla tai klassisen kauden alussa 500- tai 400-luvulla eaa. Sen arvellaan olleen perustettu Joonian Miletoksesta käsin. Antiikin aikaisen perinteen mukaan kaupungin alkuperäinen nimi oli *Krunoi*, mutta se muutettiin Dionysopoliiksi eli ”Dionysoksen kaupungiksi” sen jälkeen, kun merestä löytyi Dionysoksen patsas. Nimen muutos on saattanut tapahtua 300-luvun eaa. lopulla, ja se voi liittyä siihen, että kaupunki olisi perustettu tuolloin uudelleen. Strabon käyttää nimeä Krunoi kuitenkin vielä ajanlaskun alussa.

Dionysopolis löi omaa rahaa hellenistisellä kaudella. Kaupunki säilyi olemassa roomalaiselle ja bysanttilaiselle kaudelle saakka. Keskiajalla se tunnettiin nimellä *Karvuna*. Piirtokirjoitusten perusteella Dionysopoliissa oli roomalaisella kaudella seitsemän *[[fyle|fylēä]]*, joista kuusi olivat joonialaisia fylejä ja seitsemäs roomalaisille. Ainakin 200- ja 100-luvuilla eaa. kaupungissa oli neuvosto (*[[bule|bulē]]*) ja kansankokous (*[[ekklesia|dēmos]]*). Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Dionysopolitēs* ().

## Rakennukset ja löydökset

Kaupungin paikalta on löydetty piirtokirjoituksia, joista varhaisimmat ovat 300-luvulta eaa. Löydetyt rakennusten jäänteet ovat pääosin roomalaiselta kaudelta. Vuonna 2007 kaupungin paikalta löydettiin sattumalta Kybelelle omistettu pyhäkkö, joka ajoitetaan rakennetuksi hellenistisellä kaudella noin vuonna 280–260 eaa. Gootit polttivat sen vuonna 378. Pyhäkön esinelöytöihin lukeutuu lukuisia patsaita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Skivika

**Skivika** on taajama Fredrikstadin ja Sarpsborgin kunnissa Østfoldin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,5 neliökilometriä ja asukasluku 1&nbsp;075 vuonna 2022. Suurin osa asukkaista asuu Fredrikstadin kunnan puolella.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gigonos

**Gigonos** (, myös ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Krusiissa Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Néa Propontídan kunnan alueella lähellä nykyistä Néa Irákleian kylää.

## Maantiede

Gigonoksen kaupunki sijaitsi Krusiissa nykyisen Chalkidikín niemimaan länsirannikolla. Alue ei antiikin aikana kuulunut Khalkidiken alueeseen, josta koko niemimaa on saanut nykyisen nimensä. Samalla rannikolla kaupungista luoteeseen sijaitsi Aineia ja kaakkoon Haisa ja *[[Barrington Atlas of the Greek and Roman World]]* -kartastossa myös Brea, joskin sen sijainti on epävarma. Gigonoksen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu alle 100 ja mahdollisesti jopa alle 25 neliökilometriä.

## Historia

Gigonoksen historiasta tiedetään vain vähän. Herodotoksen mukaan kaupunki antoi joukkoja Kserkseen käyttöön hänen hyökätessään Kreikkaan vuonna 480 eaa. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Gigonos kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa varmuudella vain vuonna 434/433 eaa. sekä mahdollisesti myös 425/424 eaa.

## Lähteet
Haisa

**Haisa** (, ) eli **Aisa** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Néa Propontídan kunnan alueelle lähelle nykyistä Néa Kallikráteian kaupunkia.

## Maantiede

Haisan kaupunki sijaitsi Krusiissa nykyisen Chalkidikín niemimaan länsirannikolla. Alue ei antiikin aikana kuulunut Khalkidiken alueeseen, josta koko niemimaa on saanut nykyisen nimensä. Haisa sijoitetaan nykyisen Néa Kallikráteian kaupungin paikalle, josta on tehty siihen sopivia arkeologisia löytöjä, mutta paikkaa ei ole voitu vahvistaa aukottomasti. Samalla rannikolla kaupungista luoteeseen sijaitsi Gigonos ja kaakkoon mahdollisesti Brea. Haisan kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.

## Historia

Haisan historiasta tiedetään vain vähän. Néa Kallikráteiasta löydetty asutus on ollut olemassa kreikkalaisena siirtokuntana viimeistään geometrisella kaudella 700-luvulla eaa. Se on ollut edelleen asuttu ainakin 400-luvulla eaa. ja vielä varhaisella kristillisellä kaudella. Herodotoksen mukaan Haisa antoi joukkoja Kserkseen käyttöön hänen hyökätessään Kreikkaan vuonna 480 eaa. Herodotos-käsikirjoituksissa kaupungista esiintyy nimimuotoa *Lisai* (), minkä arvellaan olevan kopiointivirhe, jossa alfa on muuttunut lambdaksi. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Haisa kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuonna 434/433 eaa. sekä mahdollisesti myös 425/424 ja 422/421 eaa.

## Rakennukset ja löydökset

Néa Kallikráteiasta on löydetty keramiikan osia varhaiselta rautakaudelta ja geometriselta kaudelta sekä asutuksen jäänteitä ja hautoja 400-luvulta eaa.

## Lähteet
Ylikulma (Kuusjoki)

**Ylikulma** on kulmakunta Kuusjoella, nykyisessä Salossa. Ylikulma sijaitsee Kuusjoen koillisosassa Kuusjoen yläjuoksun varrella ja kulmakunnan keskus on Ylikulmantien ja Koskentien risteysalue.

Ylikulma on syntynyt Kuttilan, Kanungin ja Kuusjoenperän kylien reunoille maanteiden risteyskohtaan. Alue on historiallista mäkitupa-aluetta, jonne muutti 1800-luvun lopulla torppareita. Vuonna 1905 sinne perustettiin Ylikulman kansakoulu ja alueen asutus alkoi kasvaa. 1920-luvulla Ylikulmalle perustettiin pankki, kauppa ja Salon Seudun Osuuskaupan myymälä. Ylikulmaan rakennettiin uusia taloja vielä 1950-luvulla, mutta kulmakunta on sittemmin hiljentynyt. Palvelut ovat siirtyneet Kuusjoen keskustaan Kurkelaan, viimeisenä vuonna 2009 lakkautettu Ylikulman koulu.

## Lähteet
Imbros (täsmennyssivu)

**Imbros** voi viitata seuraaviin:

* Imbros eli Gökçeada, Turkille kuuluva saari Egeanmeressä
* Imbros, antiikin aikainen kaupunki samannimisellä saarella
* Ímpros, kylä Kreetan saarella Kreikassa
** Ímproksen rotko, rotko lähellä Ímproksen kylää
Brighamia

*Brighamia* on kellokasveihin kuuluva pieni kasvisuku, jossa on kaksi lajia. Ne molemmat ovat kotoperäisiä Havaijisaarilla. Kasvutavaltaan *Brighamia*-kasvit ovat mehivartisia lehtiruusukkeita.

Lajit:
* *[[Brighamia insignis]]* – Kasvanut Kauain ja Niihaun saarilla, mutta hävisi luonnosta sukupuuttoon 2010-luvun aikana. Laji on yleisesti viljelty huone- ja koristekasvi maailmanlaajuisesti.
* *[[Brighamia rockii]]* – Kasvaa Molokailla. Äärimmäisen uhanalainen laji, jonka luonnonvarainen kanta on noin kymmenen yksilöä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Uuden-Seelannin ralli 1994

**Uuden-Seelannin ralli 1994** (viralliselta nimeltään *25. Rothmans Rally of New Zealand*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1994. Kilpailu järjestettiin 29.&ndash;31. heinäkuuta 1994. Kilpailu oli kauden seitsemäs ja erikoiskokeiden yhteispituus oli .

Kilpailuun ilmoittautui 81 autokuntaa, joista 78 lähti kilpailuun ja maaliin pääsi 46.

## Tulokset

## Lähteet
Jevnakerin kirkko

**Jevnakerin kirkko** () on Jevnakerin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa sijaitseva kahdeksankulmainen puukirkko vuodelta 1834. Se on Hadelandin alueen suurin kirkko. Paikalla oli aiemmin keskiaikainen kivikirkko.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Avdijivkan koksitehdas

**Avdijivkan koksitehdas**, **AKH’Z** (, ) on Ukrainan Avdijivkassa sijaitseva koksia ja kemikaaleja tuottava tehdas, joka aloitti toimintansa 1963. Tehdas kuuluu Metinvest-konserniin, jota hallitsee oligarkki Rinat Ah’metov.

Tehtaan alue on 340 hehtaaria ja siellä on 84 kilometriä sisäistä rautatietä. Siellä työskenteli 4 000 henkeä, eli viidennes tai kuudennes kaupungin asukkaista.

Tehdas oli vuodesta 2014 demarkaatiolinjalla ja sen alueella räjähti 320 tykistön kranaattia ja tehdas suljettiin useita kertoja. Tehdas ei saanut tuoda kivihiiltä Ukrainan separatistialueilta, vaan sen oli tuotava hiiltä Amerikasta tai Australiasta.

Avdijivskij Koksochimicheskij Zavod.JPG|Tehdasaluetta (2012).
Avdiivka Coke Plant after Russian shelling, 2023-10-19 (01).jpg|Avdijivkan koksitehtaan hallintorakennus venäläisten tykistötulen jälkeen 2023-10-19.
 
## Historia
Ukrainan neuvostotasavalta päätti perustamisesta huhtikuussa 1960. Tavoitteena oli tuottaa koksia Mariupolin Iljitšin rauta- ja terästehtaalle ja muille terästehtaille Ukrainassa. Ensimmäinen koksausuuni valmistui 1963. Samalla aloitettiin myös ammoniumsulfaatin, bentseenin ja kivihiilitervan valmistus. Vuonna 1964 valmistui toinen koksausuuni. Rikinpoistolaitos alkoi tuottaa rikkihappoa. Vuonna 1969 oli toiminnassa neljä koksauslaitosta. Neuvostoliiton ministerineuvosto päätti laajentaa tehtaan toimintaa yhdeksään yksikköön. Vuonna 1993 Ukrainan teollisuusministeriö päätti yhtiöittää tehtaan.

## Lähteet
Hadeland Glassverk

**Hadeland Glassverk AS** on Norjan vanhimpia toiminnassa olevia lasitehtaita. Se perustettiin vuonna 1762 ja sen kotipaikka on Jevnaker.
## Kuvia

Exhibition of glass, Hadeland, Norway.jpg|Tuotteita näyttelyssä
Sylteglass - NMK.DEP.2018.0062 - National Museum of Art, Architecture and Design.jpg|Hillopurkki

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Yrityksen verkkosivut
Jorma Nokkala

**Jorma Antero Nokkala** (s. 29. lokakuuta 1942 Sortavala) on suomalainen yrittäjä ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.

Sortavalassa syntyneen Jorma Nokkalan isä oli maanviljelijä Eemeli Nokkala. Jorma Nokkala kävi kansakoulun Viitasaarella 1949–1956 ja opiskeli Kansanvalistusseuran kirjeopistossa 1958, Jyväskylän kristillisessä kansanopistossa 1960–1961 ja metalli- ja konetekniikkaa Pellervon kirjeopistossa. Kauppateknikoksi hän valmistui Markkinointi-instituutista 1976. 

Nokkala oli maanviljelijä Viitasaarella 1963–1969, mutta ryhtyi samalla metallialan pienyrittäjäksi 1965. Hän oli Maatalousmetalli J. Nokkalan perustaja 1967, Nokka-Koneet Toiminimi Jorma Nokkalan perustaja ja omistaja Muuramessa 1970–1987, Nokka-Koneet Oy:n omistaja, toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja 1987–1991 sekä Tume Oy:n, vuodesta 1998 Nokka-Tume Oy ja vuodesta 2006 Nokka-Yhtiöt Oy, omistaja, toimitusjohtaja 1986–2002 ja hallituksen puheenjohtaja. Hän on ollut myös Toiminimi Jorma Nokkalan ja Joinde Oy:n toimitusjohtaja, samoin kuin useiden ulkomaille perustettujen Nokka-yhtiöiden hallitusten jäsen. Taloudellisiin vaikeuksiin ajautuneen konsernin yhtiöt Nokka Oy ja Nokka-Yhtiöt Oy hakeutuivat konkurssiin 2017. 

Nokkala oli Muuramen kunnanhallituksen jäsen 1977–1980 ja kunnanvaltuuston jäsen 1977–2000 ja puheenjohtaja 1989–1990. Hänellä on lisäksi ollut useita liike-elämän ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen Nokkala sai 1998. Hän on saanut myös useita muita tunnustuksia, kuten Suomen ensimmäisen Vuoden liikemies -palkinnon 1980.

## Lähteet
Anders Andersen (norjalainen poliitikko)

**Anders Andersen** (22. lokakuuta 1846 Hønefoss – 8. tammikuuta 1931 Røyken) oli norjalainen sahatyöläinen ja työväenliikkeen aktiivi, josta tuli vuonna 1887 perustetun työväenpuolueen ensimmäinen puheenjohtaja. Hän asui tuolloin Arendalissa, jossa paikallinen pankki oli mennyt konkurssiin, mikä oli vuorostaan johtanut monien muiden yritysten konkursseihin ja työttömyyden kasvuun. Andersenista tuli arendalilaisten työläisten solidaarisuusliikkeen Samholdin johtohenkilöitä, ja juuri Samhold kutsui koolle paikallisia työväenyhdistyksiä ympäri maata Arendaliin, jossa työväenpuolue perustettiin. Andersenin puheenjohtajakausi kesti vain seuraavan vuoden puoluekokoukseen. Hän muutti vuonna 1889 Røykeniin, missä hän toimi kunnallispolitiikassa ja ammattiyhdistysliikkeessä.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Anders Andersen

**Anders Andersen** voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:

* Anders Andersen, norjalainen poliitikko
* Anders Andersen, tanskalainen poliitikko
Oliver Pettersson

**Oliver Pettersson** (s. 13. toukokuuta 2003 Espoo) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Gnistania.

Espoolainen Pettersson pelasi nuorena Hongan sekä EPS:n juniorijoukkueissa. EPS:n riveissä Pettersson pääsi myös pelaamaan Kakkosta kaudella 2020. Kaudeksi 2021 Pettersson siirtyi tammisaarelaisen EIF:n joukkueeseen Ykköseen. Hän onnistui maalinteossa heti kauden 2021 avausottelussa Jaroa vastaan ja vakiinnutti nopeasti paikkansa EIF:n pelaavassa kokoonpanossa, kirjauttaen tililleen lopulta 20 ottelua Ykkösessä. Kaudella 2022 Pettersson ehti pelata 16 sarjaottelua EIF:ssä ennen siirtoaan 1+1-vuotisella sopimuksella Veikkausliigan HJK:hon elokuussa 2022. Loppukauden hän pelasi Klubi 04:n riveissä Kakkosessa.

Kauden 2023 Pettersson aloitti HJK:n edustusjoukkueen mukana Veikkausliigassa, tullen kolmesti vaihdosta kentälle huhtikuun liigaotteluissa. Toukokuussa hän kuitenkin loukkasi polvensa harjoituksissa, minkä myötä häneltä jäi sivuun käytännössä koko loppukausi. Syyskuussa 2023 HJK lunasti Petterssonin sopimuksessa olleen option kaudesta 2024.

Heinäkuussa 2024 Pettersson siirtyi ilmaisella siirrolla Gnistaniin.

Pettersson on edustanut Suomea alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa.

## Lähteet
Santa Isabel (1728)

**Santa Isabel** oli Espanjan laivaston vuonna 1728 vesille laskettu kaksikantinen 80-tykkinen linjalaiva.

## Valmistus
Alus tilattiin Santoñasta, missä köli laskettiin 1726. Valmistus kuitenkin siirrettiin Guarnizoon. Alus laskettiin vesille 1728 ja otettiin palvelukseen 17. tammikuuta 1730. 

## Palvelus
Alus oli Cádizissa Francisco Cornejon lippulaivana. Aluksen ensimmäinen tiedossa oleva päällikkö oli 1731 Miguel de Malpica, jolloin alus oli Marqués de Marin lippulaivana. Alus lähti 7. lokakuuta 1731 Barcelonasta kuljettamaan joukkoja Livornoon, mistä se palasi 1732 Cádiziin. Alus oli 1734 huollettavana Cádizissa, mutta siitä huolimatta se oli reservissä vuoteen 1740.

Alus lähti 16. huhtikuuta 1741 Cádizista Francisco Liañon laivueessa ja palasi toukokuun alussa. Se lähti 6. toukokuuta uudelleen yhdeksän sotalaivan osastossa Juan José Navarron, Marqués de la Victorian, lippulaivana Ferroliin, mistä alus palasi 6. kesäkuuta. Alus lähti 15. marraskuuta Cádizista päällikkönään Juan Jordán. Se oli saattuetehtävissä ja etsi brittiläisiä saattueita.

Vuonna 1744 alus oli Navarron Cartagenan laivueen lippulaivana päällikkönään José Ignacio Daureville. Se osallistui 22. helmikuuta 1744 Cape Sicién taisteluun, minkä jälkeen alus palasi 7. maaliskuuta Cartagenaan. Alus oli 1744-1746 toistuvasti Britannian kuninkaallisen laivaston saartamana Cartagenassa. Kuninkaallinen määräys aluksen romuttamisesta annettiin 12. toukokuuta 1746, mikä toteutettiin 1748 Cartagenassa.

## Lähteet
*

### Viitteet
San Felipe (1726)

**San Felipe** oli Espanjan laivaston vuonna 1726 vesille laskettu kaksikantinen 80-tykkinen linjalaiva.

## Valmistus
Lorenzo Arzuetan valmistama alus tilattiin Guarnizosta, missä köli laskettiin 1724. Töitä valvoi José Campillo, joka oli korvannut Gaztañetan telakan johdossa. Alus laskettiin vesille 24. kesäkuuta 1726 ja otettiin palvelukseen 11. syyskuuta 1726 päällikkönään Gabriel de Medinueta. 

## Palvelus
Alus lähti Santanderista linjalaiva *San Carlosin* kanssa Coruñaan, mistä se jatkoi 11. maaliskuuta 1727 Rodrigo de Torresin lippulaivana Englannin kanaaliin päällikkönään Diego Álvarez. Kesäkuussa alus palasi Coruñaan ja elokuussa edelleen Cádiziin, mistä se lähti 4. lokakuuta 1728 *San Carlosin* ja fregattien *Nuestra Señora de Atochan* sekä *Nuestra Señora del Pilarin* kanssa Cantabrian rannikolle päällikkönään Andrés Reggio. Alus palasi 16. helmikuuta 1729 Cádiziin.

Alus osallistui 1731 Italian matkaan Marqués de Marin laivastossa päällikkönään Francisco Liaño. Se oli 27. lokakuuta Livornossa päällikkönään Agustin de Iturriaga. Joulukuussa alus lähti Livornosta Cartagenaan. Huhtikuussa 1732 alus oli Javier Cornejon lippulaivana päällikkönään Juan Jordán, kun se laski joukkoja maihin Oranissa. Vuonna 1733 alus oli Cádizissa päällikkönään Francisco Liaño, minkä jälkeen se partioi Välimerellä saapuen Alicanteen.

Huhtikuussa 1737 alus oli Cádizissa. Se lähti 31. heinäkuuta 1740 Ferrolista Rodrigo de Torresin lippulaivana Cartagena de Indiasiin päällikkönään Daniel Huoni. Laivastoon kuului kaikkiaan kymmenen linjalaivaa. Laivasto saapui 23. lokakuuta Cartagena de Indiasiin, mistä se jatkoi Havannaan. *San Felipe* joutui palaamaan Cartagena de Indiasiin menetettyään ison mastonsa. Alus osallistui 20. maaliskuuta 1741 Cartagena de Indiasin taisteluun, jossa se upotettiin sataman suulle estämään Britannian kuninkaallisen laivaston Edward Vernonin johtaman osaston pääsy satamaan.

## Lähteet
*

### Viitteet
Aiko

**Aljona Širmanova-Kostebelova**, (, s. 26. joulukuuta 1999 Moskova, Venäjä) taiteilijanimeltään **Aiko** on tšekkiläinen laulaja ja lauluntekijä kotoisin Karlovy Varysta. Nykyisin hän asuu Brightonissa Englannissa. Aiko edusti Tšekkiä vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä kappaleellaan ”Pedestal”. Hän putosi kilpailusta toisessa semifinaalissa saatuaan yhteensä 38 pistettä.

## Tausta
Aljona Širmanova-Kostebelova syntyi Moskovassa, Venäjällä. Nuorena hän muutti vanhempiensa mukana Karlovy Varyyn Tšekkiin, missä hän myös varttui.

## Ura
Vuonna 2015 Širmanova-Kostebelova osallistui *Česko Slovenská SuperStar* (Tšekin ja Slovakian versio *[[Idols (TV-formaatti)|Idols]]*-kilpailusta) -kykyjenetsintäkilpailun 4. tuotantokaudelle. Vuonna 2018 käyttäen taiteilijanimeään Aiko hän julkaisi omakustanteisen albumin ja vuonna 2020 albumin nimeltä *Expiration Date* ”Hunt”-kappaleen julkistamisen yhteydessä.

Aiko oli ensimmäinen tšekkiläinen artisti, jonka Spotify-artistiprofiili näytettiin Times Squaren valotaululla sekä ensimmäinen tšekkiläinen naisartisti, joka on osallistunut Spotifyn *Equal*-ohjelmaan. Equal-ohjelman tavoitteena on parantaa tasa-arvoa musiikissa ja nostaa näkyville naisartisteja, -tuottajia ja musiikkialan ammattilaisia eri puolilta maailmaa. Aiko on esiintynyt monilla festivaaleilla, kuten *Rock For People* -rockfestivaalilla sekä *ESNS-*, *Metronome Prague-*, *The Great Escape-* ja *Grape*-festivaaleilla. Hän on toiminut väliaikanumerona Alice Mertonin ja Taminon kiertueilla. Aikon musiikkia on soitettu myös televisio-ohjelmissa, kuten *[[Teen Mom]]* ja *[[Love Island]]* -ohjelmissa.

13. lokakuuta 2023 Aiko julkaisi albumin nimeltä *Fortune's Child*. 28. marraskuuta 2023 hänen ilmoitettiin olevan yksi seitsemästä kilpailijasta Tšekin vuoden 2024 euroviisukarsintana toimivassa *ESCZ 2024* -kilpailussa. Hänen kilpailukappaleensa ”Pedestal” on sävelletty ja tuotettu yhdessä Steven Ansellin kanssa. 13. joulukuuta ilmoitettiin, että Aiko oli voittanut kilpailun ja hän edusti täten Tšekkiä vuoden 2024 Euroviisuissa.

Aiko putosi Euroviisujen toisessa semifinaalissa saatuaan yhteensä 38 pistettä.

## Diskografia

### Albumit

### Singlet

#### Pääartistina

#### Vierailevana artistina

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Polytrimetyleenitereftalaatti

**Polytrimetyleenitereftalaatti** eli **PTT** on polyestereihin kuuluva polymeeri. Sen monomeerejä ovat 1,3-propaanidioli ja tereftaalihappo. Polytrimetyleenitereftalaatilla on useita käyttökohteita.

## Ominaisuudet
Polytrimetyleenitereftalaatti on termoplastinen polymeeri. Polymeerin moolimassa on tavanomaisesti 10&nbsp;000–56 000 g/mol. Yhdisteen sulamispiste on 225–228 °C ja lasisiirtymälämpötila on noin 45 °C. Polytrimetyleenitereftalaatin kiteisyysaste on 30–50 %, ja kiteisyys on suurimmillaan 70 °C:n lämpötilassa. Polytrimetyleenitereftalaatti liukenee vain heksafluori-isopropanoliin tai kuumiin kloorattuihin hiilivetyihin. Aineen tiheys on 1,3–1,4 g/cm3. Polytrimetyleenitereftalaatin mekaaniset ominaisuudet ovat hyvin samankaltaiset kuin polyetyleenitereftalaattilla, mutta on elastisempaa. Mekaanisia ominaisuuksia voidaan parantaa lasikuidun avulla. Yhdiste värjäytyy helposti ja värinkesto on hyvä. 

## Valmistus ja käyttö

Polytrimetyleenitereftalaatin valmistusmenetelmä patentoitiin ensimmäisen kerran vuonna 1941, mutta polymeerin kaupallinen valmistus alkoi vasta vuonna 1998, kun 1,3-propaanidiolin suuren mittakaavan valmistusmenetelmät olivat kehittyneet riittävästi. Yhdisteen monomeerit ovat 1,3-propaanidioli ja tereftaalihappo tai dimetyylitereftalaatti. Reaktiot ovat tyypiltään kondensaatioreaktioita tai vaihtoesteröintejä. Synteesi tapahtuu sulafaasissa 250–275 °C:n lämpötilassa. Katalyyttinä reaktiossa käytetään titaanibutoksidia tai 
dibutyylitinaoksidia.

Polytrimetyleenitereftalaatista valmistetaan erityisesti kuituja, mutta myös kalvoja ja kappaletuotteita. Käyttökohteita ovat muun muassa mattojen, tekstiilien, elintarvikepakkausten, kuumuutta kestävien pullojen ja sähköpistokkeiden valmistus.

## Lähteet
Kieruhelotähti

**Kieruhelotähti** (*Hypoxis obtusa*) on iirikkikasvien (Hypoxidaceae) heimoon, helotähtien (*Hypoxis*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ruohovartinen kasvi, joka voi kasvaa noin 15–50 cm korkeaksi.

Kieruhelotähti kasvaa luonnossa avoimilla heinämailla, kausivihannissa sekametsissä sekä soiden ja kosteikkojen reunamilla. Lajia tavataan laikuittaisesti päiväntasaajan eteläpuolisessa Afrikassa, ja laji oli vuonna 2013 luokiteltu silmälläpidettäväksi (NT).

Kieruhelotähteä on kerätty luonnosta varsin paljon lääkinnällisiin tarkoituksiin. Koristeellisen ulkonäkönsä ansiosta laji voisi sopia myös koristekasviksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Hypoxis obtusa''
Gran Princesa de los Cielos y San Nicolás de Tolentino

**Gran Princesa de los Cielos y San Nicolás de Tolentino** oli Espanjan laivaston vuonna 1720  ostettu kaksikantinen 80-tykkinen linjalaiva.

## Valmistus
Köli laskettiin Genovassa vuonna 1717. Alus laskettiin vesille 1719. Espanjan laivasto osti 23. lokakuuta 1720 Genovassa valmistetun aluksen, jolle annettiin lempinimi *Nuestra Señora de Loreto*. 

## Palvelus
Alus otettiin palvelukseen 1720 päällikönään Carlos Grillo, joka siirsi aluksen Rotaan. Alukselle nousi sotilaita Ceutaan toimitettavaksi. Alus lähti 31. lokakuuta 1721 Rotasta. Vuonna 1724 aluksen päällikkönä oli Juan de Olea, kun se oli matkalla Havannaan. Alus oli Cartagena de Indiasissa estämässä salakuljetusta, kunnes se palasi Cádiziin.

Alus lähti 1726 Cádizista Cartagenaan de Indiasiin estämään salakuljetusta. Se haaksirikkoutui 1. huhtikuuta 1726 Etelä-Amerikan pohjoisrannikolla.

## Lähteet
*

### Viitteet
Santísima Trinidad (1692)

**Santísima Trinidad** oli Espanjan laivaston vuonna 1692 vesille laskettu kaksikantinen 80-tykkinen linjalaiva.

## Valmistus
Alus tilattiin Cantabriasta Colindresilta, missä köli laskettiin 1688. Alus laskettiin vesille vuonna 1692.

## Palvelus
Alus lähti 9. syyskuuta 1699 Santoñasta Cádiziin linjalaivojen *Nuestra Señora de Tezanoksen* ja *San Franciscon* kanssa päällikkönään Antonio Rodriguez. Se oli Cádizissa, kunnes se riisuttiin aseista toukokuussa 1700. Aluksen miehistö ja tykit siirrettiin Navarreten laivastolle, joka oli lähdössä Darieniin. Vuonna 1701 alus oli Cádizissa päällikkönään Antonio Gaztañeta.

Alus muutettiin 13. huhtikuuta 1703 kuljettamaan elohopeaa Veracruziin. Se oli 31. toukokuuta valmis merelle lähtöön, mutta sitä ei kuitenkaan käytetty suunniteltuun tehtävään. Alku vuodesta 1705 alus oli Viscayassa, mistä se palasi Cádiziin joulukuussa. Sitä suunniteltiin jälleen elohopean kuljetukseen, mutta tälläkin kertaa *Nuestra Señora de Begoña* korvasi sen. Alus romutettiin 1706 Cádizissa.

## Lähteet
*

### Viitteet
Kasthanaia

**Kasthanaia** (, myös *Kasthanaie*, , *Kastanaia*, ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Magnesiassa Thessaliassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Rígas Feraíoksen kunnan alueella lähellä nykyistä Keramídin kylää.

## Maantiede

Kasthanaian kaupunki sijaitsi Pelion (nyk. Pílio) -vuoren juurella Magnesian itärannikolla eli Egeanmeren rannalla. Samalla rannikolla Kasthanaiasta pohjoiseen sijaitsivat Rhizuksen ja Eurymenain kaupungit ja etelään Sepiaksen niemi. Kasthanaian kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä.

## Historia

Kasthanaian historiasta tiedetään vain vähän. Antiikin historiassa sen mainitsee lähinnnä Herodotos, kertoessaan suuresta myrskystä, johon Kserkseen laivasto joutui Magnesian rannikon edustalla vuoden 480 eaa. hyökkäyksessään Kreikkaan, ja joka tuhosi osan laivoista. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä *Kasthanaios* () ja *Kassanaeus* (). Pelion-vuoren itärinteellä runsaana kasvanut kastanjapuu sai nimensä kaupungista.

## Rakennukset ja löydökset

Kasthanaian paikalta on löydetty akropoliin ja alakaupungin muurien jäänteitä, jotka ajoitetaan 400-luvulle eaa. Muurit oli tehty tasakokoisista kivistä, ja niitä on säilynyt parhaimmillaan seitsemän kivikerroksen korkeudelta. Kaupungissa oli Afrodite Kasthanitiille omistettu temppeli.

## Lähteet
San Felipe el Real

**San Felipe el Real** oli Espanjan laivaston vuonna 1716 vesille laskettu kaksikantinen 80-tykkinen linjalaiva.

## Valmistus
Antonio Gaztañeta, joka suunnitteli aluksen ja valvoi valmistusta, tilasi 1714 aluksen Cataluñan rannikolta Sant Feliú de Guixolsilta, missä köli laskettiin vielä samana vuonna. Alus laskettiin vesille 24. toukokuuta 1716 ja otettiin palvelukseen 8. kesäkuuta 1717.

## Palvelus
Alus lähti 24. heinäkuuta 1717 Barcelonasta Sardinian sotaretkelle Estaban Mari Centurionen, Marqués de Mari, lippulaivana. Se palasi 23. marraskuuta Barcelonaan. Alus lähti 17. kesäkuuta 1718 Sisilian sotaretkelle päällikkönään Pedro Despoix. Alus osallistui 11. elokuuta Antonio de Gaztañetan lippulaivana Cape Passeron taisteluun, missä *HMS Superbe* ja *HMS Kent* valtasivat aluksen.

Vallattu alus hinattiin Menorcalle Port Máhoniin neljän linjalaivan ja neljän fregatin kanssa. Syyskuussa 1718 alus tuhoutui räjähdyksessä, jossa sai surmansa 160 brittiä ja 50 espanjalaista.

## Lähteet
*

### Viitteet
Olizon

**Olizon** () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Magnesia Thessaliassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Nótio Pílion kunnan alueella lähellä Ágios Andréaksen kylää.

## Maantiede

Olizon sijaitsi Pelionin (nyk. Pílio) niemimaalla Magnesiassa. Plutarkhoksen mukaan kaupunki sijaitsi vastapäätä Euboian Artemisionin niemeä, ja siksi se sijoitetaan kannakselle, joka yhdistää nykyisen Tríkerin niemenkärjen muuhun Pílion niemeen. Kaupungilla oli akropolis eli yläkaupunki- ja linnavuori, joka tunnetaan nykyisin nimillä Palaiókastro ja Vígla. Sillä oli myös satama. Olizonin kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä.

## Historia

Varhaisin maininta Olizonista on Homeroksen *[[Ilias|Iliaan]]* Laivaluettelossa, jossa sillä on epiteetti ”kivipohjainen”. Kaupungin varsinaisesta historiasta tiedetään vain vähän. Magnesian kaupunkina Olizon osallistui joskus *[[hieromnemon|hieromnēmōn]]*-jäsenellä Delfoin amfiktyoniliittoon. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Olizōnios* ().

## Rakennukset ja löydökset

Kaupungin paikalta on löydetty akropoliin ympäröineiden muurien ja pienen marmorisen prostyylitemppelin jäänteet sekä keramiikan sirpaleita. Läheltä on löydetty varhaiselta kristilliseltä kaudelta 400- tai 500-luvulta peräisin olevan basilikakirkon rauniot.

## Lähteet
Rhizus

**Rhizus** ( tai *Rhizous*; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Magnesiassa Thessaliassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Agián kunnan alueella noin kuusi kilometriä koilliseen nykyisestä Melívoian kylästä.

## Maantiede

Rhizuksen kaupunki sijaitsi Magnesiassa lähellä sen itärannikkoa eli Egeanmeren rantaa, mikä käy ilmi Pseudo-Skylaksin luettelosta Pagasainlahden ulkopuolisista kaupungeista. Se sijoitetaan Ossa-vuoren itäpuolelle lähelle nykyisin nimellä Tarsanás tunnettua paikkaa, joka on nykyistä Paliourián kylää ja koilliseen Melívoian kylästä. Samalla rannikolla kaupungista pohjoiseen sijaitsi Eurymenai ja etelään Kasthanaia. Rhizuksen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä.

## Historia

Rhizuksen historiasta tiedetään vain vähän. Se löi omaa pronssirahaa 300-luvun eaa. puolivälissä, ja sen kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Rhizūntios* (). Rhizuksen asukkaat siirrettiin Demetriaahan kaupungin perustamisen yhteydessä vuonna 293 eaa.

## Rakennukset ja löydökset

Nykyisestä Tarsanásista on löydetty joitakin rakennuskiviä ja muita jäänteitä antiikin ajalta ja bysanttilaiselta keskiajalta, mikä kertoo siitä, että paikalla on ollut kyseisinä aikakausina asutus.

## Lähteet
Bukovinan ja Dalmatian metropoliittojen residenssi

**Bukovinan ja Dalmatian metropoliittojen residenssi** () on vuosien 1864–1882  aikana ortodoksisen kirkon metropoliitan asunnoksi rakennettu palatsi- ja kirkkorakennusten kokonaisuus Tšernivtsissä, Länsi-Ukrainassa.

Se rakennettiin aikana, jolloin Tšernivtsi ympäristöineen oli osa Itävalta-Unkaria. Rakennuksen suunnitteli tšekkiläinen arkkitehti Josef Hlávka. Siellä sijaitsi piispan asunto toiseen maailmansotaan saakka.

Rakennuskokonaisuus yhdistelee useaa rakennustyyliä. Siinä on nähtävissä elementtejä bysantin, goottilaisen ja barokin arkkitehtonisista tyyleistä. 

Vuonna 1955 kiinteistö siirrettiin Tšernivtsin yliopiston käyttöön. Rakennuskompleksi toimii yliopiston pääkampuksena.

Vuonna 2011 rakennuskokonaisuus liitettiin kulttuurikohteena Unescon maailmanperintökohteisiin Ukrainassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pedestal

**Pedestal** () on tšekkiläisen laulajan Aikon esittämä kappale, joka julkaistiin 22. syyskuuta 2023. Aiko voitti kappaleella Tšekin vuoden 2024 euroviisukarsintana toimineen *ESCZ 2024* -kilpailun ja täten edusti kappaleella Tšekkiä vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä. Kappale putosi kilpailusta toisessa semifinaalissa saatuaan 38 pistettä.

## Eurovision laulukilpailussa
Vuoden 2024 Eurovision laulukilpailun semifinaalijako arvottiin 30. tammikuuta 2024, jolloin selvisi Tšekin esiintyvän 9. toukokuuta järjestetyn toisen semifinaalin ensimmäisellä puoliskolla. Laulukilpailun tuottajien päättämä esiintymisjärjestys paljastettiin 26. maaliskuuta; Tšekin edustuskappale ”Pedestal” sai esiintymispaikakseen numeron 5. Kappaletta edelsi Sveitsin edustus ”The Code” ja seurasi suoran finalistin Ranskan esitys ”Mon amour”.

”Pedestalin” lavaesityksen ohjaamisesta vastasivat Matyáš Vorda ja Vit Belohradsky, jotka ohjasivat Tšekin esitykset myös vuosina 2022 ja 2023. Lavalla Aiko oli pukeutunut mustaan asuun ja hänen kanssaan oli neljä tanssijaa.

Toisen semifinaalin lopputuloksissa Tšekkiä ei mainittu kymmenen jatkoon etenevän maan joukossa, joten ”Pedestal” karsiutui 11. toukokuuta 2024 järjestetystä laulukilpailun finaalista. Kilpailun jälkeen paljastetuista semifinaalien tuloksista selvisi kappaleen sijoittuneen sijalle yksitoista 16 kappaleen joukossa saatuaan 38 pistettä.

Vuonna 2024 semifinaaleissa oli vain yleisöäänestys lukuun ottamatta San Marinoa, jonka pisteet tulivat raadeilta. Juuri tältä San Marinon raadilta ”Pedestal” sai suurimmat yksittäiset pisteensä eli kuusi pistettä. Kaikkiaan kappale sai pisteitä seuraavasti:

## Lähteet
Stoned Statues (albumi)

__NOTOC__
**Stoned Statues** on suomalaisen samannimisen yhtyeen debyyttialbumi, joka julkaistiin 22. huhtikuuta 2022 levymerkillä Sakara Records. Albumi oli äänitetty valmiiksi omakustanteena jo vuonna 2020, mutta miksattiin uudelleen ennen sen julkaisua.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Jenna Kosunen – laulu, basso
* Markus Hakala – kitara, laulu
* Allu Tanskanen – rummut

## Arvostelut
* Soundi: 
* Inferno: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Berndt Jonas Aminoff vanhempi

**Berndt Jonas Aminoff** (9. syyskuuta 1729 Iisalmi - 1. lokakuuta 1804 Nummenkylä, Siuntio) oli suomalainen kapteeni ja Valhalla-seuran varainhoitaja.

## Perhe
Aminoffin vanhemmat olivat kapteeni Gregori Aminoff (1696-1758) ja Schmiedefeltin aatelissuvun jäsen Beata Elisabet Schmiedefelt (1714-1793).

Hän avioitui vuonna 1770 Armfeltin-sukuun kuuluvan vapaaherratar Lovisa Charlotta Armfeltin kanssa, joka oli majuri, vapaaherra Claes Armfeltin tytär. Häät pidettiin Pernajan Sarvisalossa. Pariskunta sai yhteensä seitsemän lasta. Everstiluutnantti Berndt Jonas Aminoff oli Aminoffin poika. Valtiopäivämies, eversti Berndt Adolf Carl Gregori Aminoff oli Aminoffin pojanpoika.

## Ura
Aminoff liittyi vapaaehtoisena Savon ja Savonlinnan läänin jalkaväkirykmentin palvelukseen. vuonna 1747. Hänet ylennettiin kersantiksi Uudenmaan läänin jalkaväkirykmentissä vuonna 1749, kirjuriksi vuonna 1750, vänrikiksi vuonna 1758, luutnantiksi vuonna 1768, majoitusmestariksi vuonna 1771 ja kapteeniksi vuonna 1777. Aminoff erosi Ruotsin armeijan palveluksesta vuonna 1781.

Hänet palkittiin Ruotsin kuninkaallisen Miekkaritarikunnan ritarin arvolla. 

Aminoff valittiin vuonna 1781 perustetun Valhalla-seuran jäseneksi ja hän toimi seuran kassaintendenttilaitoksen walfauderina. Aminoff huolehti seuran taloudesta. Seura toimi Helsingin Suomenlinnassa. 

Valhalla-seuran johtaja Johan Anders Jägerhorn otti vaikutteita eversti Georg Magnus Sprenghtportenilta itsenäisestä Suomesta. Seura vaikutti Anjalan liiton syntyyn. Anjalan liiton johtaja, majuri Karl Henrik Klick luovutti Aminoffille kokoelman Anjalan liiton papereita, jotka myytiin myöhemmin kreivi Jacob Gustaf de la Gardielle. Kokoelma päätyi Lundin yliopiston arkistoihin. 

Aminoff kirjoitti helsinkiläisten elämäntyylistä *Stockholmspostenissa* vuonna 1790. Hän kertoi, että Helsinkiin saapui komediantteja, tanssimestareita, kieltenopettajia, taiteilijoita, musikantteja ja monia muita.

Aminoff omisti Siuntion Nummenkylän kartanon perintötilan, joka oli hänen jälkeläisten hallussa vuosina 1780-1834.

## Ritarikunnat

*   Miekkaritarikunta ritari

## Katso myös

* Aminoff-suku

## Lähteet
Melitaea

**Melitaea** voi viitata seuraaviin:

* Melitaia (lat. *Melitaea*), antiikin aikainen kaupunki Thessaliassa Kreikassa
* verkkoperhoset (*Melitaea*), perhossuku
Cebus aequatorialis

**Cebus aequatorialis**  on Etelä-Amerikan sademetsissä elävä kapusiiniapinalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt sen äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi.

Apinan pään ja vartalon yhteispituus on 30–50 cm, ja häntä voi olla suunnilleen samanpituinen. Koiraat painavat noin 3,5 kg, naaraat vajaat kolme kiloa. Selkäpuoli ja raajat ovat ruskeita, vatsapuoli vaalea.

Sitä tavataan Ecuadorin länsiosan alavilla mailla sekä Perun luoteisosassa trooppisissa ja subtrooppisissa metsissä. Sen uhanalaisuuteen ovat vaikuttaneet metsästys ja elinympäristön tuhoaminen. Elinympäristöksi sopivasta metsästä on tuhottu 99 % kun ihmisasutus on laajentunut ja metsää on hakattu pelloiksi ja laitumeksi.

## Lähteet
Cebus kaapori

**Cebus kaapori** on Brasilian sademetsissä elävä kapusiiniapinalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi.

Aikuinen koiras painaa noin kolme kiloa, sen pituus päästä hännäntyveen on 46 cm ja hännän pituus noin puoli metriä. *Cebus kaapori* -apinan tärkeintä ravintoa ovat hedelmät ja siemenet, mutta se syö myös kukkia, hyönteisiä, hämähäkkejä ja munia.

*Cebus kaapori* -apinoita tavataan Brasililassa Maranhãon ja Parán osavaltioissa. Sen uhanalaisuuteen ovat vaikuttaneet metsästys ja elinympäristön tuhoaminen sekä pyydystäminen lemmikeiksi.

Vuonna 2018 arvioitiin, että tämä laji on maailman 25 uhanalaisimman apinalajin joukossa.

## Lähteet
Kampamyyrät

**Kampamyyrät** (Ctenomyidae) eli tukot on piikkisikamaisiin jyrsijöihin kuuluva heimo. Siihen kuuluu suku *Ctenomys*. Kampamyyrät muistuttavat ulkonäöltään hieman marsua ja ne elävät Etelä-Amerikassa. 

## Lajeja
* argentiinantuko (*Ctenomys argentinus*)
* buenosairesintuko (*Ctenomys australis*)
* lapampantuko (*Ctenomys azarea*)
* boliviantuko (*Ctenomys boliviensis*)
* chacontuko (*Ctenomys bonettoi*)
* minasceraisintuko (*Ctenomys brasiliensis*)
* santacruzintuko (*Ctenomys colbumi*)
* paraquauntuko (*Ctenomys conoveri*)
* boqueronintuko (*Ctenomys dorsalis*)
* neuqueronintuko (*Ctenomys emilianus*)
* jujuyntuko (*Ctenomys frater*)
* montentuko (*Ctenomys fulvius*)
* rionegrontuko (*Ctenomys haigi*)
* catamarcantuko (*Ctenomys knightii*)
* tapiantuko (*Ctenomys latro*)
* titicacantuko (*Ctenomys leucodon*)
* tarijantuko (*Ctenomys lewisi*)
* tulimaantuko (*Ctenomys magellanicus*)
* talcantuko (*Ctenomys malinus*)
* mendozantuko (*Ctenomys mendocinus*)
* pikkutuko (*Ctenomys minutus*)
* matogrossontuko (*Ctenomys nattereri*)
* monteagudontuko (*Ctenomys occultus*)
* punantuko (*Ctenomys opimus*)
* sorianantuko (*Ctenomys pearsoni*)
* corriensintuko (*Ctenomys perensis*)
* punontuko (*Ctenomys peruanus*)
* sanlusintuko (*Ctenomys pontifex*)
* bonifalciontuko (*Ctenomys porteousi*)
* saltantuko (*Ctenomys saltarius*)
* chubutintuko (*Ctenomys sericeus*)
* huapintuko (*Ctenomys sociabilis*)
* itäandientuko (*Ctenomys steinbachi*)
* santafentuko (*Ctenomys talarum*)
* uruguayntuko (*Ctenomys torguatus*)
* consepcionintuko (*Ctenomys tuconax*)
* tucumanintuko (*Ctenomys tucumanus*)
* borbollonintuko(*Ctenomys validus*)

## Lähteet
Frode Fjellheim

**Frode Fjellheim** (s. 27. elokuuta 1959) on norjansaamelainen muusikko. Hän on valmistunut Trøndelagin konservatoriosta ja soittaa pianoa. Vuodesta 2010 hän on toiminut musiikin professorina Nord-yliopistossa. Fjellheim voitti vuonna 2004 avoimen luokan Spellemannprisenin.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jan Schugk

**Jan Schugk** on tunnettu suomalainen lääkäri, jolla on ollut runsaasti luottamustehtäviä. Hän opiskeli lääketiedettä Helsingin yliopistossa ja toimi Lääketieteenkandidaattiseuran puheenjohtajana 1991 ja Nuorten lääkärien yhdistyksen puheenjohtajana ja myöhemmin Helsingin alumniyhdistyksen hallituksessa. Työelämässään hän toimi asiantuntijalääkärinä Elinkeinoelämän keskusliitossa, josta hän siirtyi vuonna 2019 eläkevakuutusyhtiö Varman ylilääkäriksi.

Schugk on pohtinut paljon eläköitymiseen johtavia diagnooseja, ja kyseenalaistaa sellaisia toiminnallisiin häiriöihin perustuvia diagnooseja kuten krooninen väsymysoireyhtymä, koska niitä kuvaavia todentavia tutkimuksia ei ole, puuttuu vain hoitojärjestelmä. Tämän lisäksi hän varoittaa itsediagnostiikasta etenkin psykiatrian alalla ja muistuttaa, että "tunteissa vellominen työelämässä" voi johtaa aiheettomaan eläköitymiseen siinä mielessä, että potilaalla voi olla valmis diagnoosi, jonka lääketieteen ammattilainen vahvistaa. Hän kysyy myös, onko hoidon priorisointi edes mahdollista Suomen perustuslain puitteissa. Hän myös arvostelee lääkärien työajan lyhyyttä huomauttamalla, että osa-aikaisen lääkärin kouluttaminen maksaa saman kuin kokopäivätyötä tekevän.

Schugk on myös pohtinut väitteitä, joiden mukaan lääkärin professio on valinkauhassa. Hän ihmettelee kantaa, jonka mukaan lääkärin ammatti on vain ammatti muiden joukossa ja epäilee kannan johtuvan kenties siitä, että profession normit koetaan kenties esteeksi avoimen kaupalliselle toiminnalle. Hän myös eläkevakuutusyhtiön ylilääkärinä, joka ei päätyönään tapaa paljon potilaita, pohtii, pitääkö lääkärin olla lojaali työnantajalle vai potilaalle. Hän myös katsoo aiheelliseksi muistuttaa, että hänen mielestään lääkäriys on paljon enemmän kuin ammatti eli asiantuntijuuden, vastuun ja eettisen velvoitteen yhdistelmä tunnistamatta, että tämähän koskee muodossa tai toisessa kaikkia ammatteja.  

## Lähteet
Egil Olli

**Egil Olli** (s. 13. lokakuuta 1949) on norjansaamelainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan saamelaiskäräjien puheenjohtajana vuosina 2007–2013. Tätä ennen hän oli saamelaiskäräjien jäsen vuodesta 1989.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Uzbekkien kaanikunnat

**Uzbekkien kaanikunnat** tarkoittavat turkkilais-mongolialaisten uzbekkien perustamia islamilaisia dynastioita Transoxianassa eli nykyisten Kazakhstanin, Uzbekistanin ja eteläisen Venäjän alueilla. Kaanikunnat, joita uzbekit perustivat 1500-luvulta alkaen joutuivat 1800-luvun lopulla Venäjän haltuun sen protektoraateiksi. 

Kaanikuntiin kuuluivat shaibanidien dynastian sukuhaarojen perustamat Buharan kaanikunta (1501-1785) ja Hivan kaanikunta (1511**–**1920) sekä myöhempi Kokandin kaanikunta (1709**–**1876). Shaibanidit olivat  vallanneet Transoxianan timurideilta 1400-luvun lopussa, mutta heidän valtansa kaanikunnissa päättyi jo vuonna 1598. 

Shaibanidit olivat tyypillinen turkkilainen valloittajakansa. Sen eliitti oli jakautunut hallitsevaan dynastiaan, sen hallinnollisiin, uskonnollisiin ja kaupallisiin tukijoihin sekä heimopäälliköihin ja näiden klientteihin. Osa valloitetuista maista kuului veromaina hallitsijalle joko suoraan tai valtion maina, toinen osa jaettiin uskonnollisille johtajille ja kolmas ylimystölle.

Shaibanidihallitsijat legitimoivat valtaansa sunnalaisella islamilla ja Persian kirjallisen kulttuurin suosijoina. Hallitsijoiden kunnianimenä oli *khalifat al-rahman* (Armeliaan Jumalan sijainen). Shaibanidit kehittivät oman versionsa timuridien perinnöstä ja loivat näin uzbekkijohtoisen irano-islamilaisen valtion.

## Lähteet

* 

### Viitteet
Galepsos (Khalkidike)

**Galepsos** (; ) tai **Gale** () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Khalkidiken alueella Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Sithonían kunnan alueelle lähelle Nikítin kaupunkia.

## Maantiede

Galepsoksen kaupunki sijaitsi Sithonian niemen pohjoisosan länsirannikolla Toronenlahden rannalla, luoteispuolisen Sermylian ja kaakonpuoleisen Toronen välissä. Sithonian niemi on keskimmäinen nykyisen Chalkidikín niemimaan kolmesta niemestä, ja kuului antiikin ajalla Khalkidiken alueeseen, joka ei käsittänyt koko niemimaata mutta josta se on saanut nykyisen nimensä. *[[Barrington Atlas of the Greek and Roman World]]* -kartasto sijoittaa kaupungin noin 2,5 kilometriä etelään nykyisestä Nikítin kaupungista, tosin joskus se on sijoitettu etelämmäksi, etelään nykyisestä Néos Marmarásista.

Galepsoksen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 tai jopa 100–200 neliökilometriä. Sisämaassa sijainnut Parthenopolis kuului mahdollisesti Galepsoksen alueeseen.

Khalkidiken Galepsosta ei tule sekoittaa Traakian toiseen Galepsokseen, joka sijaitsi Thasoksen *[[peraia]]*-alueella kaakkoon Amfipoliista.

## Historia

Galepsoksen historiasta tiedetään vain vähän. Herododoksen mukaan kaupunki antoi joukkoja ja laivoja Kserkseen käyttöön hänen vuoden 480 eaa. hyökkäyksessään Kreikkaan. Herodotoksella kaupungin nimi on muodossa *Galepsos*, mutta on mahdollista, että oikea nimi oli *Gale*, ja Herodotos sekoitti kaupungin nimen Traakian toisen Galepsoksen nimeen. Myöhemmissä lähteissä esiintyy kaupunki nimeltä *Fyskella* (, lat. *Physcella*), jota on ehdotettu samaksi paikaksi kuin Sithonian Galepsos.

Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Galepsos kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 436/435–433/432 eaa. sekä vielä 422/421 eaa. Galepsos saattoi osallistua seudun kaupunkien vuoden 432 eaa. kapinaan Ateenaa vastaan, ja mahdollisesti liitettiin tuolloin *[[synoikismos|synoikismoksessa]]* Olynthokseen. Tuossa yhteydessä se mahdollisesti tuhottiin. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä *Galaios* () ja *Galēpsios* ().

300-luvulle eaa. ajoitetut rahat, joissa esiintyy kirjoitus , ”galepsoslaisten [polis]”, on joskus laitettu Sithonian Galepsoksen nimiin, mutta useimmiten ne laitetaan Traakian toisen Galepsoksen nimiin.

## Lähteet
Gale

**Gale** voi viitata muun muassa seuraaviin:

* Gale, etunimi
* Gale, sukunimi
* Galepsos eli Gale, antiikin aikainen kaupunki Khalkidikella