open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ingvild Synnøve Midtskogen

**Ingvild Synnøve Midtskogen** (s. 21. joulukuuta 2007)  on norjalainen mäkihyppääjä.

Midtskogen kilpaili aiemmin yhdistetyssä. Hän sijoittui nuorten MM-kilpailujen Gundersen-kilpailussa 12:nneksi vuonna 2023. Nuorten olympialaisissa 2024 hän saavutti mäkihypyssä hopeaa sekajoukkuemäessä ja pronssia normaalimäessä. Hän voitti normaalimäen nuorten maailmanmestaruuden 2025. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, Trondheimin MM-kilpailuissa 2025, hän voitti kultaa joukkuemäessä.

Midtskogen kilpaili mäkihypyn maailmancupissa ensimmäisen kerran Lillehammerissa joulukuussa 2022. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan vuotta myöhemmin Lillehammerin suurmäessä 22:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran, kun hän oli viides Lillehammerin suurmäessä marraskuussa 2024. Se on edelleen hänen paras maailmancupsijoituksensa (tilanne 3.3.2025). Continental Cupin osakilpailussa hän on ollut parhaimmillaan neljäs.

## Lähteet
Heidi Dyhre Traaserud

**Heidi Dyhre Traaserud** (s. 10. heinäkuuta 2003 Skien) on norjalainen mäkihyppääjä. Hän edustaa Heddal IL -seuraa.

Traaserud saavutti nuorten MM-kilpailuissa pronssia sekajoukkuemäessä vuonna 2022. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, Trondheimin MM-kilpailuissa 2025, hän voitti kultaa joukkuemäessä sekä oli suurmäessä ja normaalimäessä kuudestoista. Milano–Cortinan olympialaisissa 2026 hän sijoittui sekä normaalimäessä että suurmäessä kuudenneksi.

Traaserud kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Hinzenbachissa helmikuussa 2024. Hän sai heti maailmancupin pisteitä oltuaan 28:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän selviytyi ensimmäisen kerran, kun hän oli yhdeksäs Planican normaalimäessä maaliskuussa 2024. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Lillehammerissa marraskuussa 2025. Hän oli samalla kaudella kolmas Sapporon jälkimmäisessä kilpailussa.

Traaserud on sijoittunut Intercontinental Cupin osakilpailuissa kolme kertaa toiseksi ja kolme kertaa kolmanneksi. Mäkihypyn kesä-GP-sarjan osakilpailussa hän on ollut parhaimmillaan viides ja Continental Cupin osakilpailussa kuudes. (tilanne 27.11.2025)

## Lähteet
Take Me Back To Eden

***Take Me Back To Eden*** on brittiläisen metalliyhtye Sleep Tokenin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 19. toukokuuta 2023. Albumi oli Spotifyn vuoden 2023 kuunnelluin metallialbumi. Joulukuuhun 2024 mennessä albumi on myynyt briteissä kultaa.

## Kappaleet

## Tausta
Sleep Token julkaisi ensimmäisen singlensä "Chokehold" 5. tammikuuta 2023, ja heti seuraavana päivänä julkaisiin toinen single "The Summoning". Näitä seurasivat singlet "Granite" ja "Aqua Regia", jotka julkaistiin 19. ja 20. tammikuuta. Helmikuussa Sleep Token kertoi virallisesti julkaisevansa keväällä kolmannen studioalbuminsa *Take Me Back to Eden*, ja samana päivänä julkaistiin viides single "Vore". Kuudes ja viimeinen single "DYWTYLM" julkaistiin 20. huhtikuuta 2023.

## Palkinnot
22. elokuuta 2024, Take Me Back To Eden -albumi voitti Heavy Music Awardsin vuoden parhaan albumin palkinnon. 12. joulukuuta 2024, Sleep Token voitti Billboard Music Awardseissa parhaan hard rock albumin palkinnon.

Vuoden 2023 lopussa *Take Me Back to Eden* sisältyi useiden musiikkijulkaisujen Top listoille:

## Lähteet
Hyvät, rumat ja rillumarei

**Hyvät, rumat ja rillumarei** oli Yle TV2 -kanavalla kesällä 1983 esitetty elokuva-aiheinen tietokilpailuohjelma. Sitä tuotettiin kymmenen jaksoa, jossa kussakin oli vaihtuvat kaksi joukkuetta. Ohjelmaidea syntyi vuonna 1982 aloitetun ja Venlalla palkitun teatteriaiheisen *[[Thilia Thalia]]* -ohjelman saamasta suosiosta.

Ensimmãisessä jaksossa 11. kesäkuuta 1983 kilpailivat elokuvakriitikot Heikki Eteläpää, Helena Ylänen ja Tapani Maskula vastassaan elokuvantekijöiden joukkue, johon kuuluivat Matti Kassila, Jaakko Talaskivi ja Jarmo Valkola. Muut joukkueet oli koottu elokuvatoimittajista (Kaarle Stewen, Pentti Kejonen ja Heikki Peltonen), alan kouluttajista (Juha Rosma, Taru Mäkelä ja Veli-Pekka Makkonen) ja Suomen elokuvasäätiön henkilöstöstä (Kari Uusitalo, Liisa Heikkilä-Palo ja Jorma Ahonen).

Kaikki kymmenen 40 minuutin jaksoa nauhoitettiin Ylen kakkoskanavan studiossa Tampereen Tohlopissa kahden ja puolen vuorokauden aikana. Ohjelman tekijöitä olivat Olli Alho, Sakari Toiviainen, Matti Rosvall ja Jarmo Porola.

## Lähteet
Ingelheim am Rhein

**Ingelheim am Rhein** on kaupunki Rheinland-Pfalzin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Se sijaitsee osavaltionsa itäosassa Hessenin rajan tuntumassa. Asukasluku on noin 36&nbsp;000.

## Maantiede
Ingelheim am Rhein sijaitsee noin 15 kilometriä Mainzista länteen ja noin 18 kilometriä Wiesbadenista lounaaseen. Pohjoisessa Ingelheimin rajana on Rein.

## Historia
Nykyisen Ingelheimin seutu toimi Rooman valtakuntaan liittämisen jälkeen ennen kaikkea Mainziin asettuneiden joukkojen tukikohtana. Roomalaisia seurasivat frankit, jotka asettuivat viljelemään paikallisia peltoja viimeistään 400-luvulla.

Sebastian Münster syntyi Ingelheimissa 1488. Hän kirjoitti teoksen *Kosmographie*, joka oli 1500–1600-lukujen luetuimpia kirjoja.

Kolmikymmenvuotisen sodan päätyttyä 1648 paikallisten ruhtinaiden tuli hyväksyä kolme uskontoa: katolinen, protestanttinen ja reformoitu. Napoleonin aikana Ingelheim, kuten koko Reinin länsipuolinen alue, kuului Ranskaan. Vuodesta 1816 alue oli osa Hessenin suurherttuakuntaa ja edelleen Volksstaat Hesseniä aina vuoteen 1945. Teollistuminen, joka alkoi 1800-luvulla, muutti eritoten Nieder-Ingelheimin ilmettä. Maatalous menetti pääelinkeinon asemiaan teollisuudelle. Ingelheimin asukkaat kuitenkin säilyttivät maatalouden sivuelinkeinonaan, joten 1930-luvun lama ei vaikuttanut heihin yhtä vahvasti kuin voimakkaammin teollistuneilla alueillla.

Kristalliyön marraskuussa 1938 jälkeen alkoivat juutalaisten, romanien ja vammaisten karkotukset keskitysleireihin, joissa useimmat murhattiin. Toisen maailmansodan jälkeen Ingelheimin kasvu jatkui, kun paikkakunnalle muutti pakolaisia, jonka seurauksena oli rakennettava asuntoja ja uusia katuja.

Ingelheimin historiallista arkkitehtuuria edustaa muun muassa kirkko Saalkirche.

## Talous ja liikenne
Ingelheimin suuryrityksiin kuuluu muun muassa vuonna 1885 perustettu Boehringer Ingelheim, joka on erikoistunut lääkkeiden valmistukseen. Ingelheimin rautatieasema sijaitsee osoitteessa Bahnhofstraße 1. Kaupungin halki kulkee moottoritie A 60.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Ingelheim am Rhein, Rheinland-Pfalz, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Henri Huohvanainen

**Henri Juhani Huohvanainen** (s. 3. toukokuuta 1980, Joensuu) on pelaajauransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän on Jokipoikien kasvatti, ja pelasi Joensuussa aina vuoden 2002 loppuun, jonka jälkeen siirtyi KalPaan. KalPassa hän pelasi 2002–2008, jonka jälkeen siirtyi viimeiseksi vuodeksi Jokipoikiin kapteeniksi.

Nykyään Huohvanainen toimii yrittäjänä (Ikkunasi Oy).

## Lähteet
Julia Mühlbacher

**Julia Mühlbacher** (s. 2. elokuuta 2004 Braunau am Inn) on itävaltalainen mäkihyppääjä. Hän edustaa ASVÖ SC Hoehnhart -seuraa. Hän on kaksinkertainen joukkuemäen MM-mitalisti.

Mühlbacher voitti nuorten olympialaisissa 2020 kultaa sekajoukkuemäessä ja sijoittui normaalimäessä neljänneksi. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden joukkuemäessä 2020 ja 2021 sekä sekajoukkuemäessä 2022 ja 2024. Normaalimäessä hän saavutti MM-hopeaa 2024 ja MM-pronssia 2023.

Mühlbacher saavutti Planican MM-kilpailuissa 2023 hopeaa joukkuemäessä ja sijoittui normaalimäessä 11:nneksi. Hän sai hopeaa joukkuemäessä myös Trondheimin MM-kilpailuissa 2025.

Mühlbacher kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Ramsaussa joulukuussa 2020. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan 24:s Hinzenbachissa helmikuussa 2021. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran, kun hän oli seitsemäs Râșnovin normaalimäessä helmikuussa 2023. Ensimmäisen palkintosijansa hän sai seuraavana päivänä oltuaan Râșnovin toisessa kilpailussa kolmas. Se on toistaiseksi hänen ainoa palkintosijansa. (tilanne 3.3.2025)

Mühlbacher sijoittui Continental Cupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi kaudella 2020–2021. Continental Cupin osakilpailuissa hän on ollut kaksi kertaa toinen ja viisi kertaa kolmas.

## Lähteet
Ramnäs

**Ramnäs** on taajama Surahammarin kunnassa Västmanlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1&nbsp;185 asukasta vuoden 2023 lopussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kågeröd

**Kågeröd** on taajama Svalövin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 1&nbsp;585 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luettelo Videopac-peleistä

Tämä on **luettelo [[Philips Videopac G7000]]/[[Philips Videopac G7200|G7200]]** ja **[[Philips Videopac+ G7400|G7400]] -mallien -pelien** virallisista Euroopan julkaisuista.

## Videopacin viralliset pelijulkaisut Euroopassa

## Kotelotyypit
* Pahvinen kiiltävä kotelo, Musta kansi pelin numerolla, käytetty pelien 1-13 julkaisuissa
* Pahvinen matta kotelo, Musta kotelo pelin kansikuvalla, käytetty pelien 1-26 julkaisuissa
* Muovikotelo, läpinäkyvä kansi pelin kansikuvalla ja musta kotelo, käytetty pelien 1-47 julkaisuissa
* Muovikotelo, läpinäkyvä kansi pelin kansikuvalla ja läpinäkyvä kotelo, Kotelon kaikissa reunoissa oranssi etiketti. Käytettiin 47-60 ja Videopac+ uusintaversioissa sekä joissain tavallisissa uusintajulkaisuissa (esim. 22)

## Huomautukset

## Lähteet
Aqua Alexandrina

**Aqua Alexandrina** (myös *Aqua Alexandriana*) oli antiikin aikainen akvedukti Rooman kaupungissa Italiassa. Sen pituus oli noin 22 kilometriä ja se toi kaupunkiin vettä idästä Gabiin suunnasta.

## Historia

Aqua Alexandrinan rakennutti keisari Severus Alexander, josta ja se nimensä. Se valmistui vuonna 226. Akvedukti oli tarkoitettu pääasiassa palvelemaan Alexanderin kylpylää, jonka Alexander laajensi Neron kylpylästä. Koska Aqua Alexandrina valmistui vasta Frontinuksen ajan jälkeen, se tunnetaan monia muita akvedukteja huonommin. Se säilyi käytössä ainakin 700-luvulle saakka. Näyttää siltä, että akveduktiin viitataan nimellä *Forma Jovi* eräässä asiakirjassa vuodelta 993. Paavi Sixtus V käytti Aqua Alexandrinan lähteitä Acqua Feliceen (1585–1587), mutta akveduktin koko reitti tunnistettiin vasta 1600-luvulla.

## Rakennelma

Aqua Alexandrinan lähteet sijaitsivat Tusculumin alueella Gabiin ja Regillus-järven välisellä alueella, roomalaisen mailin eli noin 1,5 kilometriä etelään Via Praenestinan neljännentoista mailin eli noin 21 kilometrin kohdalta. Akveduktin pituus oli noin 22,4 kilometriä. Se tuli Roomaan maan pinnan tasolla lähellä Spes vetusta. Se, että akvedukti oli tarkoitettu lähinnä Alexanderin kylpylälle, käy ilmi sen matalasta korkeudesta; kylpylä sijaitsi alavalla maalla Campus Martiuksella.

Nymphaeum Alexandri, joka nykyisin tunnetaan nimellä Trofei di Mario, ei nimestään huolimatta ollut Aqua Alexandrinan vaan Aqua Julian päätesuihkulähde. Vigna Contin *piscina*, joka yleensä yhdistetään Helenan kylpylään, on kuitenkin saattanut kuulua tähän akveduktiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aqua Alsietina

**Aqua Alsietina** oli antiikin aikainen akvedukti Rooman kaupungissa Italiassa. Sen pituus oli noin 33 kilometriä, ja se toi kaupunkiin vettä luoteesta päin.

Aqua Alsietinan rakennutti keisari Augustus, ja siksi sitä kutsuttiin joskus myös nimellä *Aqua Augusta*. Se sai vetensä Alsietinus (*Alsietinus lacus*, nyk. Lago di Martignano) -järvestä, ja siihen lisättiin vettä lähellä Careiaeta sijainneesta Sabatinus (*Sabatinus lacus*, nyk. Lago di Bracciano) -järvestä. Nämä lähteet sijaitsivat kuusi roomalaista mailia oikealle Via Clodian neljänneltätoista maililta. Akveduktin pituus oli  passusta (kaksoisaskelta) eli noin 32,8 kilometriä, joista vain 358 passusta eli noin 530 metriä kulki holvikaarilla. Sen vedenjakelu oli vain 392 quinariaa, ja kaikki tämä käytettiin kaupungin ulkopuolella.

Akveduktin veden laatu oli niin huonoa, että sitä käytettiin luultavasti pääasiassa Augustuksen naumachiassa, jonka taakse vesijohto päättyi. Ylijäämävesi käytettiin puutarhoihin ja kasteluun, paitsi silloin kun kaupungin sillat olivat korjattavina; tällöin se oli ainoa vesilähde Transtiberimin alueelle.

Frontinuksen mukaan Aqua Alsietina oli korkeudeltaan Rooman akvedukteista kaikista matalin. Akveduktin vesikanavasta on löydetty osia Aqua Trajanan eteläpuolelta huomattavasti sitä matalammalta tasolta. Joskus akvedukti ja sen pääteallas (*castellum*) on yhdistetty jäännöksiin, jotka sijaitsevat paljon pohjoisempana Tasson tammen (*Quercia del Tasso*) alapuolella, mutta tämä tulkinta on hylätty.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aqua Augusta

**Aqua Augusta** voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin akvedukteihin:

* Aqua Augusta, akvedukti Campaniassa
* Aqua Alsietina eli Aqua Augusta, akvedukti Roomassa
Kahvin paahtaminen

**Kahvin paahtaminen** on prosessi, jossa vihreät kahvipavut muunnetaan aromikkaiksi ja maultaan täyteläisiksi ruskeiksi pavuiksi, joita käytetään kahvin valmistuksessa. 

Kahvipavut eivät ole oikeastaan papuja vaan siemeniä, jotka löytyvät kahvikirsikoista. Kahvipuu on hedelmäpuu, ja sen hedelmät muistuttavat marjoja. Poiminnan jälkeen kuori ja hedelmäliha poistetaan, ja jäljelle jäävät siemenet eli kahvipavut. 

Vihreät kahvipavut paahdetaan korkeissa lämpötiloissa (180–250 °C) 7–20 minuutin ajan, jolloin pavut menettävät painostaan 14–23 % ja laajenevat. Paahtamisen aikana kehittyvät kahville ominaiset aromit ja maut. Liian pitkä paahtaminen voi heikentää makua. Pavut jäähdytetään nopeasti paahtamisen jälkeen, ja huonosti paahdetut pavut poistetaan lajittelun avulla. Paahtaminen voi tapahtua perinteisellä metallisylinterillä tai nykyaikaisilla kuuma-ilmapaahtimilla, jotka varmistavat tasaisen paahtumisen.

Kahvin paahtotasoja voidaan luokitella kolmeen pääkategoriaan: vaalea-, keski- ja tummapaahdot:

* **Vaaleapaahdot** säilyttävät kahvin alkuperäiset ominaisuudet ja tarjoavat usein maussa hapokkuutta. Pavut sisältävät hieman enemmän kofeiinia kuin tummemmat paahtotasot.
* **Keskipaahdot** ovat maultaan voimakkaampia ja pavuilla on matta pinta ilman öljyistä kerrosta. Tämä paahtotaso on erityisen suosittu Yhdysvalloissa, ja sitä kutsutaan usein nimellä "amerikkalainen paahto" tai "aamukahvipaahto".
* **Tummapaahdot** ovat tummempia, pavuissa on öljyinen pinta ja voimakkaan karvaita makuja. Tummassa paahtokahvissa on vähemmän hapokkuutta, ja tummimmissa paahdoissa maku voi olla jopa palanut (esimerkiksi ranskalainen tai italialainen paahto).

Espressopaahto ei ole yksittäinen paahtotaso, vaan se viittaa paahtoon, joka on optimoitu erityisesti espresson valmistukseen. Yleensä espressopaahto on keski- tai tummapaahto.

## Lähteet
Aqua Appia

**Aqua Appia** oli antiikin aikainen akvedukti Rooman kaupungissa Italiassa. Sen pituus oli noin 16,6 kilometriä, ja se toi kaupunkiin vettä idästä Via Praenestinan suunnasta.

## Historia

Aqua Appia oli ensimmäinen Rooman akvedukteista. Sen rakennuttivat vuonna 312 eaa. kensorit Appius Claudius Caecus ja Gaius Plautius. Jälkimmäinen sai liikanimen ”Venox”, koska hän löysi akveduktin lähteet.

Quintus Marcius Rex kunnostutti akveduktia vuosina 144–140 eaa. ja keisari Augustus vuosina 11–4 eaa. On mahdollista, että Aqua Appia on sama kuin ”*Aqua subtus montem Aventinum currens*” (”Vesi, joka virtaa Aventinus-vuoren alapuolella”), joka mainitaan *[[Einsiedelnin itinerarium]]issa*.

## Rakennelma

Aqua Appian vesikanava oli rakennettu lähes kokonaan maan alle, ja sen pituus oli  passusta (kaksoisaskelta) eli noin 16,6 kilometriä. Akveduktin kapasiteetti oli  quinariaa eli  kuutiometriä vettä vuorokaudessa. Korkeuseroltaan Aqua Appia oli Rooman akvedukteista matalin, eikä sillä ollut tarpeeksi korkeutta tarjoamaan vettä koko kaupungille.

Frontinuksen mukaan Aqua Appian lähteet sijaitsivat Agro Lucullanossa, 780 passusta eli noin 1,1 kilometriä vasemmalle Via Praenestinan seitsemännen ja kahdeksannen mailin väliltä, mutta lähteitä ei ole koskaan tunnistettu tyydyttävästi.

Aqua Appia tuli Roomaan Aurelianuksen muurin Porta Praenestinan (nyk. Porta Maggiore) kohdalta. Lähellä Spes vetusta akveduktiin liittyi sivuhaara, joka tunnettiin nimellä Augusta, koska se rakennettiin Augustuksen toimeksiannosta. Tämän sivuhaaran lähteet sijaitsivat 980 passusta eli lähes mailin verran Via Praenestinan kuudennen mailin vasemmalla puolella, lähellä Via Collatinaa. Sivuhaaran pituus oli  passusta eli noin 9,4 kilometriä.

Serviuksen muurin Porta Capenan lähellä oli akveduktin ainoa osuus, joka kulki kaarien ja muiden rakenteiden päällä. Osuuden pituus oli 60 passusta eli noin 89 metriä. Portin lähellä akvedukti leikkasi Via Appian. Sitten se kulki taas maan alla Aventinukselle. Akveduktin kanavan jäänteitä löydettiin vuonna 1677 ja uudelleen vuonna 1887 Aventinus minorin ja Aventinus majorin väliltä, nykyisen Via di Porta San Paolon kaakkoispuolelta. Aventinuksen alitse kuljettuaan akvedukti päättyi Salinaehen Clivus Publiciuksen alapäähän, lähelle Porta trigeminaa ja Tiberin rantaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pål Svensson

**Pål Svensson** (s. 5. heinäkuuta 1950) on ruotsalainen kuvanveistäjä. Hänet tunnetaan erityisesti monumentaalisista kiviveistoksistaan. Svensson opiskeli göteborgilaisessa Valandin taidekorkeakoulussa.
## Teoksia

Pal Svensson Sprungen ur.JPG|*Sprungen ur* (Vanåsin linna)
Pål Svensson Streckkod Borås 2011 01.JPG|*Streckkod* (Borås)
Pål Svensson Ljusrum.JPG|*Ljusrum* (Kumla)
Pal Svensson Vattenhjul.JPG|*Vattenhjul* (Landskrona)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lucas Bergvall

**Lucas Erik Holger Bergvall** (s. 2. helmikuuta 2006 Tukholma) on ruotsalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Tottenham Hotspuria ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.

## Seurajoukkueura

Bergvall on IF Brommapojkarnan kasvatti. Hän liittyi seuran junioriakatemiaan 8-vuotiaana. Bergvall pelasi Brommapojkarnan edustusjoukkueessa ensimmäistä kertaa 21. marraskuuta 2021 Ettanin kauden päätösottelussa Piteå IF:ää vastaan. Kaudella 2022 Bergvall pelasi Brommapojkarnassa 11 ottelua ja teki yhden maalin, kun tukholmalaisseura voitti Superettanin ja nousi Allsvenskaniin.

Bergvall siirtyi joulukuussa 2022 Brommapojkarnasta Djurgårdeniin samanaikaisesti isoveljensä Theo Bergvallin kanssa. Ensimmäisellä kaudellaan Djurgårdenissa Bergvall pelasi 25 sarjaottelua, joista 11 avauskokoonpanossa, ja teki niissä kaksi maalia. Kaudella 2024 hän pelasi 12 sarjaottelua, joissa hän teki kolme maalia ja antoi yhden maalisyötön.

Helmikuussa 2024 englantilaisseura Tottenham Hotspur ilmoitti tehneensä Bergvallin kanssa heinäkuussa 2024 alkavan viisivuotisen sopimuksen. Siirtosummaksi uutisoitiin noin 10 miljoonaa euroa. Bergvall teki ensimmäisen maalinsa Tottenhamin pelaajana 8. tammikuuta 2025 Englannin liigacupin välierien ensimmäisessä osaottelussa Liverpoolia vastaan. Hän pelasi kaudella 2024–2025 kaikkiaan 27 valioliigaottelua, joista avauskokoonpanossa 11 peliä. Hän antoi yhden maalisyötön. Tottenhamin voittamassa Eurooppa-liigassa hän oli kymmenessä ottelussa avauskokoonpanossa ja tuli kahdesti vaihdosta kentälle. Hän syötti kolme maalia. Hän oli nilkkavamman vuoksi sivussa välierä- ja loppuotteluista. Bergvall teki ensimmäisen maalinsa Valioliigassa 13. syyskuuta 2025 ottelussa West Hamia vastaan.

## Maajoukkueura
Bergvall pelasi Ruotsin alle 15-, alle 16-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa vuosina 2021–2023. Bergvall debytoi Ruotsin A-maajoukkueessa 12. tammikuuta 2024 ystävyysottelussa Viroa vastaan, jossa hän tuli vaihdosta kentälle Sebastian Nanasin tilalle ottelun 59. minuutilla. Hän on pelannut tammikuun 3. päivään 2026 mennessä yhteensä kuusi maaottelua, joissa hän on ollut kaksi kertaa avauskokoonpanossa. 

## Muuta
Bergvallin veljet Theo ja Rasmus Bergvall ovat myös jalkapalloilijoita.

## Lähteet
Valandin taidekorkeakoulu

**Valandin taidekorkeakoulu** () oli Ruotsin Göteborgissa vuosina 1865–2012 toiminut kuvataideoppilaitos. Vuonna 2012 se yhdistyi kolmen muun taidekoulun kanssa Valandin akatemiaksi, joka puolestaan 2020 liitettiin yhteen Göteborgin yliopiston alaisen muotoilu- ja taidekäsityökorkeakoulu HDK:n kanssa.

Valandin taidekorkeakoulu perustettiin alun perin nimellä Göteborgs musei ritskola (Göteborgin museon piirustuskoulu). Sitä alettiin kutsua Valandiksi sen muutettua vuonna 1886 Valandin taloon. Koulu valtiollistettiin vuonna 1977, jolloin siitä tuli yksi maan neljästä taidekorkeakoulusta. Vuosina 1950–1970 se toimi Guldhedenin kaupunginosassa ja sen jälkeen Lindholmenissa, kunnes se 1996 muutti takaisin kaupungin keskustaan.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* HDK-Valand
Josef Čapek

**Josef Čapek** (23. maaliskuuta 1887 Hriňová, Böömi – huhtikuu 1945 Bergen-Belsenin keskitysleiri, Saksa) oli tšekkiläinen taiteilija, kirjailija ja runoilija.

Čapek opiskeli Vrchlabín teollisessa taidekoulua ja Prahan soveltavan taiteen koulussa vuosina 1904–1910. Maalauksiinsa Čapek sai inspiraation kubismista ja tulkitsi sen omalla, erityisellä tavallaan taiteessaan. Hänen käsialansa esiintyy monissa kuvissa, kirjanselkämyksissä ja lavastussuunnitelmissa. Čapekoli introvertti ja keskittyi mestariteoksensa aikana ihmismielen syvyyksiin. Vuonna 1907 hän julkaisi lyhyitä proosateoksia ja työskenteli lavastajana Prahan ”Na Vinohradech” -teatterissa. Hän matkusti Pariisiin veljensä, kirjailija Karel Čapekin, kanssa vuosina 1910–1911. Čapek oli yksi ”Skupina výtvarných umělců” (Visual Artists Group) -ryhmän perustajista ja julkaisi taiteen aikakauslehteä ”Umělecký měsíčník”. 1920-luvun puolivälistä alkaen hän käsitteli yhteiskunnallisia teemoja ja toimi taidekriitikkona. Vuonna 1931 hän sai Tšekkoslovakian kirjallisuuspalkinnon romaanistaan ”Im Schatten des Fernkrauts” ja teki poliittisia pilakuvia kansallissosialisteista 1930-luvun lopulla.

Čapek vaikutti veljensä kanssa merkittävästi Tšekkoslovakian kulttuuri- ja poliittiseen elämään. He olivat aktiivisia journalistisia toimijoita ja tukivat voimakkaasti nuorta demokratiaa. Heidän vaikutusvaltaansa lisäsi pitkäaikainen ystävyys maan ensimmäisen presidentin Tomáš Masarykin kanssa, joka kävi usein heidän perheensä villassa Prahan Vinohradyssa.

Gestapo pidätti Čapekin 1. syyskuuta 1939 ja hänet vietiin Pankrácin vankilaan Prahaan, sieltä Dachauhun, myöhemmin Buchenwaldiin ja Sachsenhauseniin. Helmikuussa 1945 hänet siirrettiin Bergen-Belseniin, jossa hän kuoli lavantautiin huhtikuun alussa. Hänen säilyneisiin teoksiinsa kuuluvat runot ja piirrokset Buchenwaldin ja Sachsenhausenin leireiltä.

## Lähteet
Aqua Anio novus

**Aqua Anio novus** oli antiikin aikainen akvedukti Rooman kaupungissa Italiassa. Se toi kaupunkiin vettä idästä Anio-joelta päin, josta se sai nimensä.

## Historia

Aqua Anio novuksen rakentamisen, samoin kuin Aqua Claudian, aloitti keisari Caligula vuonna 38 jaa. ja sen saattoi valmiiksi keisari Claudius vuonna 52. Hän vihki molemmat käyttöön 1. elokuuta kyseisenä vuonna. Akveduktien yhteenlasketut kustannukset olivat 350 miljoonaa sestertiusta. Akveduktia kutsuttiin nimellä Aqua Anio novus (”Uusi Aqua Anio”) erotuksena vanhemmasta Aqua Aniosta, joka sai uuden rakentamisen myötä lisänimen *vetus* (”vanha").

Keisari Trajanus teki muutoksia akveduktin vedenottoon (katso alla). Korjauksia akveduktiin on dokumentoitu vuodelta 381 olevassa piirtokirjoituksessa, mutta ei ole varmaa, mitä osaa tämä tarkoittaa.

## Rakennelma

Aqua Anio novuksen vesi otettiin alun perin Anio (nyk. Aniene) -joesta Via Sublacensiksen 42. mailin kohdalta. Claudiuksen Porta Praenestinaan laittamassa piirtokirjoituksessa mainittu akveduktin alkuperäinen pituus, 62 mailia, on ilmeisesti virhe ja sen olisi pitänyt olla 52 mailia eli noin 77 kilometriä. Tutkijat, jotka ovat koettaneet selittää tätä eroa muutoin, ovat epäonnistuneet. Akveduktin vedenotto oli  quinariaa eli  kuutiometriä vettä vuorokaudessa.

Koska akveduktin vesi oli usein sameaa, Trajanus otti sen veden lähteiksi kaksi ylintä Neron Sublaqueumiin rakentaman huvilan, Villa Sublacensiksen, koristukseksi tehdyistä kolmesta järvestä, jotka Tacitus mainitsee nimellä Simbruina stagna. Tämä pidensi akveduktin 58 mailiin ja 700 passukseen (kaksoisaskeleeseen) eli noin 86,9 kilometriin.

Via Latinan seitsemännen mailin kohdalla sijainneesta *piscinasta* eli suodatusaltaasta lähtien Aqua Anio novus kulki Aqua Claudian korkeilla kaarilla, ja sen kanava oli välittömästi Aqua Claudian yläpuolella. Kaaret päättyivät Pallaksen puutarhojen (*Horti Pallantiani*) taakse, missä näiden kahden akveduktin päätepiste sijaitsi.

Aqua Anio novus ja Aqua Claudia olivat Rooman akvedukteista korkeimpia, ja niin toimittivat vettä kaupungin korkeimmille alueille. Ennen Frontinuksen uudistuksia Aqua Anio novusta käytettiin vapaasti muiden akveduktien puutteiden paikkaamiseen, ja sameutensa vuoksi se teki muut vedet epäpuhtaiksi. Kun sen puutteet kuitenkin korjattiin, sen kerrottiin vastanneen laadultaan Aqua Marciaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aqua Anio vetus

**Aqua Anio vetus** oli antiikin aikainen akvedukti Rooman kaupungissa Italiassa. Sen pituus oli noin 63,6 kilometriä, ja se toi kaupunkiin vettä idästä Anio-joelta päin, josta se sai nimensä.

## Historia

Aqua Anio vetus oli Rooman toinen akvedukti. Sen rakennustyöt aloitettiin vuonna 272 eaa. Sopimuksen akveduktin rakentamisesta teki kensori Manius Curius Dentatus, jonka kollega oli Lucius Papirius Praetextatus (Frontinuksella Lucius Papirius Cursor), joka kuoli toimikautensa aikana. Koska työ ei valmistunut kahdessa vuodessa, Curius ja eräs Fulvius Flaccus nimitettiin duovireiksi saattamaan työ päätökseen. Viiden päivän kuluessa myös Curius kuoli, epäilemättä vuoden 270 lopussa tai vuoden 269 alussa eaa., sillä uudet kensorit nimitettiin vuonna 269 eaa. Työn saattoi päätökseen yksin Fulvius.

Quintus Marcius Rex kunnostutti Aqua Anio vetusta. Myöhemmin sitä kunnostuttivat Agrippa vuonna 33 eaa. ja Augustus vuosina 11–4 eaa. Akvedukti sai lisänimen *vetus* (”vanha”) sen jälkeen, kun Aqua Anio novus (”uusi”) rakennettiin. Frontinuksen uudistusten myötä Aqua Anio vetuksen sameaa vettä käytettiin enimmäkseen puutarhojen kasteluun ja muihin kaupungin vähäpätöisempiin tarpeisiin.

## Rakennelma

Frontinus arvioi Aqua Anio vetuksen pituudeksi  passusta (kaksoisaskelta) eli noin 63,6 kilometriä, joista suurin osa 221 passuksen eli 327 metrin pituista osuutta lukuun ottamatta kulki maan alla, epäilemättä strategisista syistä. Augustuksen aikaiset *[[cippus|cippukset]]* eli etäisyyksiä merkinneet pylväät kuitenkin antavat ymmärtää, että akvedukti olisi ollut pidempi, mikä viittaa siihen, että akveduktin linjaa ehkä lyhennettiin Frontinuksen aikana tai ennen sitä.

Aqua Anio vetus oli korkeudeltaan kuudes Rooman akvedukteista. Sillä ei kuitenkaan ollut tarpeeksi korkeutta tarjoamaan vettä koko kaupungille. Frontinus arvioi, että akveduktin vedenottokohdassa virtaus oli  quinariaa eli  kuutiometriä vettä vuorokaudessa.

Akvedukti sai vetensä Anio (nyk. Aniene) -joesta, kohdasta vastapäätä Varian kaupunkia (nyk. Vicovaro), kahdeksan roomalaisen mailin päässä Tiburista. Akvedukti tuli Roomaan Aurelianuksen muurin Porta Praenestinan (nyk. Porta Maggiore) kohdalta. Akveduktin kanava on löydetty portin rakenteiden sisältä.

Alle kahden roomalaisen mailin päässä kaupungista kanavasta haarautui *Specus Octavianus*, Augustuksen rakennuttama haara, joka ulottui Via novan alueelle lähelle Asiniuksen puutarhoja (*Horti Asiniani*). Sitä on tunnistettu useissa kohdissa, mutta Via novan tarkkaa sijaintia ei tunneta. On arveltu, että haara olisi ylittänyt Via Appian todellisen (ei niin sanotun) Drusuksen riemukaaren kohdalla lähellä Vicus Drusianusta.

Useita Augustuksen ajan *cippuksia* on löydetty, ja niiden mukana pitkä osuus Aqua Anio vetuksen kanavaa, joka kulkee pohjoiseen Serviuksen muurin Porta Esquilinasta kaupungin sisällä. Mailipylväissä etäisyyksien mittaaminen alkaa tavalliseen tapaan Roomasta. Akvedukti päättyi jonkin verran Porta Esquilinan sisäpuolelle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Yamandú Orsi

**Yamandú Ramón Antonio Orsi Martínez** (s. 13. kesäkuuta 1967 Canelones, Uruguay) on uruguaylainen poliitikko ja maansa presidentti maaliskuusta 2025. Vasemmistolainen Orsi voitti marraskuussa 2024 järjestetyissä vaaleissa niukasti toisella kierroksella keskustaoikeistolaisen Alvaro Delgadon. Asiantuntijat eivät odota häneltä radikaaleja muutoksia.

Orsi on kotoisin Canelonesin maaseudulta ja koulutukseltaan historian opettaja. Hänen poliittisena oppi-isänään pidetään maan presidenttinä vuosina 2010–2015 toiminutta José Mujicaa. Julkisuudessa Orsi on tullut tunnetuksi kansanomaisesta elämäntyylistään, ja hän on kertonut ettei aio asettua asumaan presidentinpalatsiin. Kampanjassaan Orsi korosti ympäristönsuojelua ja sosiaalista oikeudenmukaisuutta sekä toisaalta markkinoiden ja yksityisen sektorin merkitystä.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Olen yhä täällä

**Olen yhä täällä** () on vuonna 2024 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka on ohjannut Walter Salles. Elokuva kertoo brasilialaisen poliitikon Rubens Paivan elämästä sekä katoamisesta vuonna 1971.

Musiikin elokuvaan on säveltänyt Nick Cave and the Bad Seeds -yhtyeessä soittava Warren Ellis.

*Olen yhä täällä* sai ensi-iltansa 1. syyskuuta 2024 Venetsian elokuvajuhlilla, missä se palkittiin parhaan käsikirjoituksen palkinnolla. Suomessa se saa ensi-iltansa 14. maaliskuuta 2025.

## Juoni
Eletään vuotta 1970 Brasiliassa. Entinen kongressiedustaja ja rakennusinsinööri Rubens Paiva asuu Rio de Janeirossa vaimonsa Eunice Paivan sekä viiden lapsensa kanssa. Heille sotilasdiktatuuri näyttäytyy lähinnä helikoptereina taivaalla tai ikävinä uutisina televisiossa. Kunnes eräänä päivänä aseistautuneet miehet tulevat hakemaan Rubensin kuulusteltavaksi. Sitten hänen vaimonsa ja yksi tyttäristä viedään myös kuulustelukeskukseen. Eunicea kuulustellaan ja yritetään saada ilmiantamaan tuttaviaan. Sellissä ollessaan hän kuulee miten muita vankeja kidutetaan. 

Lopulta Eunice päästetään kotiin. Hän alkaa selvittämään miehensä kohtaloa ja samalla yrittää pitää huolta lapsistaan vaikka epätietoisuus ahdistaa ja perheen talous on tiukilla. Kuinka kertoa lapsille heidän kadonneesta isästään, kun itsekkään ei tiedä juuri mitään. Eunice suojelee lapsiaan antamalla heille ilon ja toivon hetkiä peittäen samalla oman surunsa ja ahdistuksensa. 

Elokuva perustuu Rubens Paivan pojan Marcelo Rubens Paivan muistelmateokseen isänsä kohtalosta. 

## Näyttelijät

## Palkinnot
Elokuva palkittiin Venetsian elokuvajuhlilla 2024 parhaasta käsikirjoituksesta (Murilo Hauser ja Heitor Lorega).

Elokuvassa näyttelevä Fernanda Torres palkittiin roolistaan paras naispääosa draamaelokuvassa Golden Globe -palkinnolla tammikuussa 2025. Se oli myös ehdolla parhaan ei-englanninkielisen elokuvan sarjassa.

Elokuva sai parhaan kansainvälisen elokuvan Oscar-palkinnon 2025. Lisäksi se oli ehdolla parhaan elokuvan palkinnon saajaksi ja Fernanda Torres oli ehdolla parhaan naispääosan palkinnon saajaksi.

## Lähteet
Judith Suminwa

**Judith Suminwa Tuluka** (s. 19. lokakuuta 1967 Keski-Kongo) on kinshasankongolainen kehitysmaatyön maisteri ja poliitikko, joka on toiminut Kongon demokraattisen tasavallan pääministerinä kesäkuusta 2024 lähtien. Presidentti Félix Tshisekedi nimitti hänet tehtävään 1. huhtikuuta 2024. Hän on ensimmäinen nainen tämän viran haltijana. Virkaan Suminwa astui Kongon demokraattisen tasavallan parlamentin alahuoneen eli kansalliskokouksen () hyväksymisen jälkeen 12. kesäkuuta 2024. 

Suminwa on kotoisin Keski-Kongon maakunnasta. Hän opiskeli Belgiassa ja valmistui ensin kirjanpitäjäksi (1992, Ecole de Promotion et de formation continue, EPFC, Bryssel), suoritti sitten soveltavan taloustieteen tutkinnon (Facultés Universitaires catholiques de Mons, FUCAM). Hän valmistui pääaineenaan työ kehitysmaissa työelämätieteiden, hallinnon ja henkilöstöhallinnon maisteriksi Université libre de Bruxelles -yliopistosta (ULB, 1997). Hän on naimisissa ja perheellä on kaksi täysi-ikäistä lasta.

Työuransa Suminwa aloitti opiskeluaikanaan puhelinmyyjänä. Valmistuttuaan hän toimi muun muassa pankkialalla ja YK:n kehitysohjelmassa (UNDP). Poliittinen ura käynnistyi valtiovarainministerin kabinetissa ja sen jälkeen hän oli apulaiskoordinaattorina tasavallan presidentin alaisessa strategissa valvontaneuvostossa (CPVS). Hän on ollut presidentti Félix Tshisekedin läheinen yhteistyökumppani, ja tunnettu eräänä presidentin puheiden kirjoittajista. Ennen pääministerin tehtävää hänet tunnettiin pikemminkin teknokraattina kuin poliitikkona. Hän toimi Kongon demokraattisen tasavallan suunnittelusta vastaavana ministerinä runsaan vuoden (27.3.2023–1.4.2024) ennen nimitystään pääministeriksi. 

Virkaan astuessaan Suminwa Tuluka totesi: *Olen tietoinen siitä suuresta vastuusta, joka minulla on*. Hän pyrkii tekemään Kongon demokraattisesta tasavallasta ”koko Afrikan kehityksen veturin”, koska hän tietää, että maassa on paljon potentiaalia. Judith Suminwan tehtävä on valtava: vaikka Kongon demokraattinen tasavalta on erittäin mineraalirikas valtio, se on edelleen yksi maailman köyhimmistä maista. Kaksi kolmasosaa sen 100 miljoonasta asukkaasta elää köyhyysrajan alapuolella. Maan tieverkosto on puutteellinen.

Vahvasti Pohjois-Amerikkaa korostava yhdysvaltalainen talousjulkaisu *[[Forbes]]* arvioi Judith Suminwa Tulukan vuonna 2024 maailman 77. vaikutusvaltaisimmaksi naiseksi.

## Lähteet
Pirkko Hämäläinen (diplomaatti)

**Pirkko Mirjami Hämäläinen** (s. 26. syyskuuta 1961) on suomalainen diplomaatti. Vuodesta 2023 alkaen hän toiminut Suomen Turkin-suurlähettiläänä.

## Ura
Hämäläinen syntyi Juankoskella vuonna 1961. Hän suoritti maisterintutkinnon Turun yliopistossa vuonna 1988, ja seuraavana vuonna hän liittyi ulkoministeriön palvelukseen. Hän on toiminut diplomaattina muun muassa Reykjavíkissa, Wienissä, Tallinnassa ja Riiassa. Vuonna 2012 hänet nimitettiin Suomen Latvian-suurlähettilääksi, kunnes vuonna 2014 hänestä tuli ulkoministeriön alivaltiosihteeri.

Vuoden 2019 alussa Hämäläinen nimitettiin Suomen Itävallan-suurlähettilääksi sekä Suomen pysyväksi edustajaksi Wienissä sijaitsevissa kansainvälisissä järjestöissä. Keväällä 2023 tasavallan presidentti Sauli Niinistö nimitti Hämäläisen suurlähettilääksi Suomen Ankaran-suurlähetystöön 1 syyskuuta 2023 alkaen.

## Kunnianosoituksia

* Suomen Leijonan I luokan komentajamerkki (2025)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Louie Gohmert

**Louie Gohmert** (s. 18. elokuuta 1953 Pittsburg, Texas) on yhdysvaltalainen republikaanipuolueen poliitikko.

Gohmer sai humanististen tieteiden kandidaatin arvon Texas A&M Universitysta vuonna 1975 ja oikeustieteen tohtorin arvon Baylorin yliopistosta vuonna 1977. Hän palveli Yhdysvaltain maavoimissa vuosina 1978–1982. Gohmer työskenteli Smithin piirikunnan piirituomarina vuosina 1992–2002 ja Texasin 12. vetoomustuomioistuimen päätuomarina vuosina 2002–2003.

Gohmer istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 2005–2023. Hän edusti teekutsuliikettä. Gohmert sai huomiota muun muassa ankaralla retoriikallaan siirtolaisuudesta. Hän esimerkiksi väitti raskaana olevien arabinaisten hakevan viisumeita Yhdysvaltoihin synnyttääkseen “terrorivauvoja”.

## Lähteet
Der Standard

**Der Standard** on itävaltalainen vuonna 1988 perustettu kuusipäiväinen sanomalehti. Se on *[[Die Presse]]n* ohella toinen maan johtavista päivälehdistä. Toimitukselta linjaltaan *Der Standard* on liberaali, ja sitä pidetään keskusta-vasemmistolaisena. Lehden esikuvana on toiminut *[[New York Times]]*.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Marseillelainen Tarot

**Marseillelainen Tarot** on tarot-pakka, joka oli erittäin suosittu Ranskassa 1600- ja 1700-luvuilla tarot-korttipelien pelaamisessa ja jota tuotetaan edelleen.

## Historia
Ranskalaiset valloittivat Milanon vuonna 1499, ja Milanolainen Tarot-pakka levisi muualle Eurooppaan. Marseillesta tuli pitkäksi aikaa tarot-korttien tuotantokeskus. Marseillessa kortintekijät toteuttivat uudistuksen: valttikortteihin lisättiin kortin nimi. Valttikorttien numerointi keksittiin hieman aiemmin,

Tarot de Marseillen myötä Tarot-kortit levisivät kaikkiin yhteiskuntaluokkiin. Ylimystön käyttöön tarkoitettujen käsin maalattujen ja arvokkaiden korttien aika oli ohi. Taroteista tuli kulutustavaraa, huonokuntoiset pakat heitettiin pois. Arvion mukaan Ranskassa valmistettiin 1500-luvulla puoli miljoonaa Marseille-pakkaa, ja 1600-luvulla noin miljoona.
1600-luvulta alkaen tarot levisi moniin Euroopan maihin ja se oli kansainvälisesti suosittu korttipeli. Tärkeä korttien valmistuksen keskus oli Marseillen kaupunki Ranskassa. Muuallakin valmistetut tarot-pakat seurasivat Marseillen tarokkien ulkonäköä ja rakennetta.

## Lähteet
* 
* 

## Viitteet
Manuel Estrada Cabrera

**Manuel Estrada Cabrera** (21. marraskuuta 1857 Quetzaltenango – 24. syyskuuta 1924 Guatemala) oli Guatemalan presidentti vuosina 1898–1920. Hän johti maata itsevaltaisesti armeijan ja salaisen poliisin avulla. Koulutukseltaan Cabrera oli juristi, ja ennen presidentiksi nousemistaan hän toimi kansanedustajana sekä sisä- ja oikeusministerinä. Kun presidentti José María Reina Barrios salamurhattiin vuonna 1898, Cabrera nimettiin väliaikaiseksi presidentiksi ja valittiin sitten vaaleilla virkaan. Ensimmäisen kautensa ajan hän kunnioitti perustuslakia, mutta muutti sitä sitten pysyäkseen vallassa. Cabreran aikana maassa säilyi yleinen järjestys, ja talous sekä elinolot kehittyivät jonkin verran. Toisaalta hän kahmi itselleen ja lähipiirilleen rikkauksia, sorti alkuperäisväestöä ja antoi valtaa yhdysvaltalaiselle United Fruit Companylle. Cabrera syrjäytettiin asellisella vallankaappauksella vuonna 1920 ja hän kuoli vankilassa neljä vuotta myöhemmin.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
John Helliwell

**John Anthony Helliwell** (s. 15. helmikuuta 1945, Todmorden, Englanti) on brittiläinen muusikko ja rock-yhtye *[[Supertramp|Supertrampin]]* puhallinsoittaja, kosketinsoittaja sekä seremoniamestari. 

Helliwell liittyi yhtyeeseen vuonna 1973, ja soitti yhtyeessä *[[Crime of the Century]]* -albumista aina sen hajoamiseen saakka.

## Lähteet
SPARQL

**SPARQL** on World Wide Web Consortiumin (W3C) määrittelemä kyselykieli ja standardi graafitietokannoille. Nimellä yleensä viitataan kyselykieleen. Nimi on alkujaan suunniteltu olevan lyhenne sanoista *Simple Protocol and RDF Query Language*, mutta se muutettiin rekursiiviseksi akronyymiksi *SPARQL Protocol and RDF Query Language*. SPARQL:stä tuli W3C:n virallinen suositus tammikuussa 2008. SPARQL on tarkoitettu semanttisen webin tarpeita varten ja perustuu RDF-standardille, sekä käyttää muita WSDL-standardeja.

## Toimintaperiaate
RDF käsittelee *tripletejä*, jotka koostuvat subjektista, predikaatista ja objektista. RDF-datajoukkoja siirretään päätepisteistä ja niissä olevaa tietoa pyritään yhdistämään SPARQL-kyselyn *tripleteihin*. 

Kyselyissä käytetään avainsanoja:
* `PREFIX` helpottaa lyhentämällä käytettyjä URI-tunnisteita
* `SELECT` kertoo mitkä tiedot kysely palauttaa
* `WHERE` määrittää ehdot, joiden mukaan tietoa suodatetaan haluttuihin: tiedot määritetään *tripleteinä*, joissa voidaan käyttää muuttujia
* `LIMIT` rajoittaa palautettavien tietojen määrää
* `FROM` kertoo tietojen lähteen, joka tarjoaa RDF-dataa
* `FILTER` suodattaa edelleen haluttuja tietoja, joita `WHERE`-ehdoilla yhdistetään

## Esimerkki
Esimerkki SPARQL-kyselystä Wikidata-palvelusta:

```sparql
SELECT ?human ?humanLabel ?humanDescription
WHERE
{
  ?human wdt:instanceOf wd:human;
         wdt:placeOfBirth wd:Munich.
  SERVICE wikibase:label { bd:serviceParam wikibase:language "[AUTO_LANGUAGE],en" }
}
```


Kysely palauttaa Münchenissä syntyneet henkilöt, jotka ovat tietokannassa. Kyselyssä `?human` on objekti, `?humanLabel` on nimi ja `?humanDescription` on henkilön kuvaus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* SPARQL 1.1 Query Language - W3C:n suositus
San Joaquin

**San Joaquin** tai **San Joaquín** voi tarkoittaa seuraavia:

* San Joaquín, Pyhä Joakim, Jaakobin protoevankeliumin mukaan Neitsyt Marian isä

* San Joaquin, joki Kaliforniassa
* San Joaquin Valley, jokilaakso Kaliforniassa
* San Joaquinin piirikunta, piirikunta Kaliforniassa
* San Joaquín, kaupunki Benin departementissa Boliviassa
* San Joaquín, kaupunki Caaguazún departementissa Paraguayssa
* San Joaquín (1699), Espanjan laivaston San José -luokan linjalaiva
* San Joaquín (1771), Espanjan laivaston san Joaquín -luokan linjalaiva
* San Joaquín -luokka, Espanjan laivaston linjalaivaluokka 1700-luvulla.
GNU Affero General Public License

**GNU Affero General Public License** (usein lyhennettynä **GNU AGPL**) on GNU GPL -lisenssin muunnelma. AGPL-lisenssin erona on vaatimus, että mikäli ajat muokattua ohjelmistoa palvelimella johon muut ihmiset voivat ottaa yhteyttä on myös tarjottava mahdollisuus ladata muokattu lähdekoodi käyttäjille. Tavallisella GPL-lisenssillä ohjelmistoa voi muokata ja ajaa palvelua, mutta lähdekoodia ei tarvitse julkaista jos ohjelmistoa ei jaeta eteenpäin.

Alkuperäisen Affero-lisenssin kehitti Henry Poole, joka käytti sitä Affero-yrityksessään ja julkaisi lisenssin vuonna 2002. Tuolloin lisenssi perustui GPL-lisenssin versioon 2. Free Software Foundation julkaisi lisenssistä oman version vuonna 2007, jolloin se perustui GPL-lisenssin versioon 3 ja nimessä säilytettiin viittaus alkuperäiseen. Lisenssi on suunnattu verkkosovelluksien kuten blogpalveluiden lähdekoodille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lisenssin verkkosivut
Julius Håkans

**Julius Håkans** (s. 1998) on suomalainen liikemies ja yritysjohtaja, joka toimii perheomisteisen meripalveluihin erikoistuneen yrityskonserni Alfons Håkansin hallituksen puheenjohtajana. Vuonna 1945 perustettu Alfons Håkans on Suomen johtava hinaus- ja meripelastusalan yritys. 

## Ura
Håkans aloitti työuransa kansimiehenä 15-vuotiaana Alfons Håkansin aluksilla. Koulutukseltaan hän on merikapteeni ja MBA.

Håkans nimitettiin yrityksen Alfons Håkans -yhtiöiden hallituksen puheenjohtajaksi joulukuussa 2023 osana yrityksen sukupolvenvaihdosta. Håkans edustaa perheyhtion kuudetta sukupolvea. Meripalveluiden lisäksi Alfons Håkans -yhtiöiden toimintoihin kuuluvat jalkapalloseura FC Inter Turku, jalkapallostadion Veritas Stadion sekä ravintola- ja tapahtuma-alue Ruissalon Telakka.

Håkans on toiminut turkulaisen jalkapalloseuran FC Inter Turku Ry:n junioritoiminnasta vastaavan yhdistyksen puheenjohtajana vuodesta 2022 ja seuran edustusjoukkueesta vastaavan yhtiön FC Inter Oy:n hallituksen jäsenenä vuodesta 2023.

## Yksityiselämä
Håkansin veli Nikolas Håkans on jalkapalloseura FC Inter Oy:n puheenjohtaja sekä Håkans-konsernin meripalveluyhtiöiden varatoimitusjohtaja. 

Håkansin isä on Alfons Håkans-yhtiöiden entinen toimitusjohtaja Joakim Håkans ja hänen isoisänsä suomalainen liikemies sekä jalkapallovaikuttaja Stefan Håkans.

## Lähteet
Mulieris dignitatem

**Mulieris dignitatem** on paavi Johannes Paavali II:n apostolinen kirje naisten arvosta, julkaistu Marian taivaaseenottamisen päivänä (15. elokuuta) 1988. Se on jaettu yhdeksään osaan, mukaan lukien johdanto ja lopetus.

Kirjeessä tulkitaan luomiskertomusta siten, että nainen on miehen tasa-arvoinen kumppani. Syntiinlankeemus rikkoi tämän tasapainon ja synnytti epätasa-arvon. Jeesuksen toiminta palautti naisille arvon ja kunnioituksen. Naisen kutsumuksina pidetään erityisesti äitiyttä ja neitsyyttä, joita pidetään naisellisuuden ilmentyminä.

Kirjeessä arvostellaan feminismiä, joka pyrkii sukupuoliroolien poistamiseen tai miehisten piirteiden omaksumiseen. Samalla se kuitenkin torjuu syrjinnän ja puolustaa tasa-arvoa luomiskäsityksen pohjalta. Tämä asettaa kirjeen jännitteiseen suhteeseen modernin feminismin kanssa, erityisesti sen suhteen, miten sukupuolieroja ja naisen autonomiaa tulkitaan.

## Katso myös
*Christifideles laici
*Redemptoris missio

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Mulieris dignitatem
Cancel

**Cancel** on Tuukka Temosen ohjaama suomalainen elokuva, joka sai ensi-iltansa 8. lokakuuta 2025. 

Elokuvan on käsikirjoittanut stand up -koomikko, käsikirjoittaja Pietari Vihula yhdessä sosiaalisesta mediasta tunnettujen Niko Meurosen, Santeri Hännisen ja Henry Weckströmin kanssa.

Elokuvassa Santtu (Santeri Hänninen) joutuu puhelinvarkauden uhriksi. Puhelimessa on erittäin arkaa sisältöä, joka julki tullessaan johtaisi sometähtien cancelointiin, joka tuhoaisi heidän uransa sekä vesittäisi suuren markkinointisopimuksen.

Sivurooleissa nähdään muun muassa Elastinen, Ville Tiihonen, Henna Tanskanen, Helmi Kantola, Mandimai, Herbalisti, Jaakko Parkkali, Niilo22, Janne Saarinen, Matti Leino ja Iikka Forss.

Elokuvan kuvaukset alkoivat maaliskuussa 2025.

Cancelin tuottivat Hanna Virolainen, Markus Selin ja Jukka Helle Solar Films -tuotantoyhtiöstä. Elokuvan levitti elokuvateattereihin Nordisk Film. Elokuvan tv-esitysoikeudet on hankkinut MTV.

Elokuvan ikärajaa nostettiin marraskuussa 2025 seitsemästä vuodesta kahteentoista, syynä Kansallisen audiovisuaalisen arkiston (KAVI:n) mielestä melko voimakas väkivalta. Kavin päätöksestä tullaan valittamaan.

## Vastaanotto
*Helsingin Sanomien* Tero Kartastenpää piti arviossaan elokuvaa kyhäelmänä: Pääosia esittävät Meuronen ja Hänninen näyttelevät itseään heikosti. Komiikan rytmi on jatkuvasti jäljessä. Tuotesijoittelu on röyhkeää jopa Solar Filmsin mittapuulla. *Ilta-Sanomien* Taneli Topeliuksen mukaan elokuva on niin totaalisen pöljä, että se naurattaa. *Episodin* Nea Pietiläisen mielestä elokuva ei välttämättä ole hauskin tai hallituin kokonaisuus, mutta se ”keksii jatkuvalla syötteellä tapoja esitellä vallitsevaa suomalaista somekulttuuria erikoisista kulmista”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Cancel-elokuvan teaser Youtubessa.
FAB-9000

**FAB-9000** (; *Fugasnaja aviatsionnaja bomba*) on venäläisvalmisteinen, raskas ilmasta pudotettava räjähdyspommi. Sitä pystyvät kuljettamaan vain raskaat pommikoneet, kuten Tupolev Tu-16 "Badger", Tupolev Tu-22M "Backfire"  sekä Tupolev Tu-95 "Bear-H" ja superraskas Tupolev Tu-160 "Blackjack". Pommin pituus on 5,05 metriä sekä halkaisija 1,2 metriä eli 47 tuumaa. Noin 9400 kg:n omamassan pommi käyttää räjähteenä TNT:ta. FAB-9000:n muotoilu lienee erityistä, eikä vaikuta kovinkaan aerodynaamiselta. Pommi käyttää kahta erilaista sytytyskärkeä, joista toinen on viivästetty. Pommityyppi kehiteltiin 1950-luvulla, ja sitä pienempi pommi on FAB-5000.

## Lähteet
Sari Haapamäki

**Sari Haapamäki** (s. 19. marraskuuta 1971) on suomalainen näyttelijä ja tanssija.

## Ura
Haapamäki on työskennellyt tanssijana muun muassa näytelmissä *Slow O* (Ruumiillisen Taiteen Teatteri, 2000), *Mulle kaikki heti* (Helsingin kaupunginteatteri, 2004) ja *First Sex & The White Room* (Helsingin kaupunginteatteri, 2005). Hänen muita roolejaan ovat esimerkiksi Cindy (*[[Hairspray (musikaali)|Hairspray]]*, Helsingin kaupunginteatteri, 2005), Tule ja puserra (*[[The Producers]]*, Helsingin kaupunginteatteri, 2007) ja Marianne (*Peppi Pitkätossu*, Helsingin kaupunginteatteri, 2015).

Useita rooleja Haapamäellä on ollut muiden muassa näytelmissä *[[Kerjäläisooppera]]* (2007), *Shrek* (2016) ja *Tatu ja Patu Helsingissä* (2021).

Haapamäki suunnitteli koreografian teokseen *Hansu ja Pirre – mieleni minun tekevi* vuonna 2017.

Haapamäen televisioroolit ovat olleet enimmäkseen pieniä. Historiallisessa draamasarjassa *[[Hovimäki]]* hän näytteli muutamassa jaksossa kauppiaan tytär Maija Huttusta.

## Lähteet
Anna Pitkämäki

**Anna Pitkämäki** (s. 27. toukokuuta 1972) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt Lahden kaupunginteatterissa vuodesta 1999 alkaen.

## Ura
Pitkämäen koulutustausta on Tampereen yliopistossa. Hän aloitti Lahden kaupunginteatterissa 1999. Pitkämäen rooleja ovat olleet muun muassa Constanze Weber (*Amadeus*, 2004), Hanna (*[[Karkurit]]*, 2006), Aliide Truu (*Puhdistus*, 2010), Armi (*Pesärikko*, 2011), Riikka (*[[Tohvelisankarin rouva]]*, 2011), Katherina Minola (*[[Kuinka äkäpussi kesytetään]]*, 2012) ja Patu (*Tatun ja Patun Suomi*, 2017).

Televisiossa Pitkämäen merkittävä rooli on Sepän Stina historiallisessa draamasarjassa *[[Hovimäki]]*. Lastenelokuvassa *[[Etsivätoimisto Henkka & Kivimutka]]* (2022) hän näytteli päähenkilön Henkan äitiä. Pitkämäen valkokangasroolit ovat olleet yleensä pieniä, kuten kikattava lotta sotaelokuvassa *[[Pikkusisar]]* (1999).

Taiteellisen työnsä lisäksi Pitkämäki on opettanut esiintymistä, näyttämötaidetta ja soveltavaa draamaa.

## Lähteet