open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Petter Wilhelm Snellman

**Petter Wilhelm Snellman** (17. heinäkuuta 1876 Oulu – 31. joulukuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen sisäasiainministeriön kansliapäällikkö ja hallitusneuvos.

Snellmanin vanhemmat olivat kauppias, raatimies, kunnallisneuvos Petter Vilhelm Snellman ja Fredrika Fellman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1898 Oulun ruotsalaisesta lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa ylemmän hallintotutkinnon 1901 ja oikeustutkinnon 1902. Snellman sai varatuomarin arvon 1904.

Snellman oli Oulun kaupunginvoutina 1906–1918 ja hän toimi myös kaupunginvaltuuston sihteerinä, anniskeluyhtiön tarkastajana ja kaupungin eläkekassan rahastonhoitajana sekä oli Oulun säästöpankin johtokunnan jäsenenä. Snellaman osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella ja oli muun muassa tykkimiehenä Tampereen ja Viipurin piirityksissä. Sodan jälkeen hän oli sodan suorituskomitean seka sotasaaliskeskuskomitean jäsenenä. Vuonna 1918 Snellman nimitettiin senaatin siviilitoimituskunnan esittelijäksi ja esittelijäsihteeriksi. Vuonna 1922 hänestä tuli sisäasiainministeriön esittelijäneuvos ja 1932 sisäasiainministeriön kansliapäällikkö ja hallitusneuvos. Kansliapäällikkönä Snellman oli vuoteen 1944 saakka.

Snellman oli naimisissa vuodesta 1906 Gertrud Eufemia Schreyn kanssa.

## Julkaisuja
Nimellä *P. W. Snellman*:
* *Handelssocieteten och handlandenas pensionsinrättning i Uleåborg 1771-1936: förteckning över medlemmar och delägare jämte korta biografiska anteckningar om dem*. Oulu 1937, näköispainos Kaleva, Oulu 1986
* *Skepp och skeppare i Uleåborg 1765-1815 : Uleåborgs handelsflotta 1765-1815 : förteckning över seglare, redare och befälhavare jämte några anteckningar om dem*. Handlandenas i Uleåborgs pensions- och understödsförening, Oulu 1938, näköispainos Handelssocietetens i Uleåborg stiftelse, Oulu 1995
* *Kertomus Oulun kauppaseuran ja Oulun kauppiaiden eläkelaitoksen toiminnasta vuosina 1771-1939*. Oulun kauppiaiden eläke- ja apurahalaitos, Oulu 1939
* *Oulun laivoja ja laivureita vuosina 1816-1875*; toim. Aarne Kopisto. Kaleva, Oulu 1974

## Lähteet
Monimuotoisuuskoulutus

**Monimuotoisuuskoulutus** (**moninaisuuskoulutus, diversiteettikoulutus)** on mikä tahansa ohjelma, joka on suunniteltu helpottamaan ryhmien välistä myönteistä vuorovaikutusta, vähentämään ennakkoluuloja ja syrjintää tai opettamaan, miten erilaiset ihmiset voivat työskennellä yhdessä tehokkaasti.

Moninaisuuskoulutuksella pyritään usein houkuttelemaan ja saamaan asiakkaita, ylläpitämään korkeaa työmoraalia tai lisäämään ymmärrystä ja harmoniaa työntekijöiden välillä. 

Väitetyistä ja tarkoitetuista eduista huolimatta systemaattiset tutkimukset eivät ole osoittaneet hyötyä pakollisesta monimuotoisuuskoulutuksesta ja osoittavat sen sijaan, että ne voivat haitata ja vähentää monimuotoisuutta ja johtaa siihen, että syrjintävalitukset otetaan vähemmän vakavasti.

## Vaikutus
Tutkimukset monimuotoisuuskoulutuksista ovat ristiriitaisia. Harvardin yliopiston sosiologin Frank Dobbinin mukaan ei ole näyttöä siitä, että ennakkoluulojen vastainen koulutus johtaisi naisten tai ei-valkoisten suurempaan määrään johtotehtävissä.  Vuonna 2009 *[[Annual Review of Psychology]]* -lehdessä julkaistussa tutkimuksessa johtopäätös oli, ettei voida sanoa, toimivatko ohjelmat, ja vuonna 2020 tutkimuksen tekijät totesivat vaikutusten olevan sitä vähäisempiä, mitä laadukkaampia tutkimukset niistä ovat. 

*American Sociological Review -lehden* vuoden 2006 tutkimuksen mukaan "monimuotoisuuskoulutus ja monimuotoisuuden arvioinnit ovat vähiten tehokkaita lisäämään valkoisten naisten, mustien naisten ja mustien miesten osuutta johtotehtävissä". Eräs meta-analyysi viittaa siihen, että monimuotoisuuskoulutuksella voi olla suhteellisen suuri vaikutus kognitiivisiin ja taitopohjaisiin koulutustuloksiin. Analyysi yli 800 yrityksen 30 vuoden ajalta saamasta tiedosta osoittaa, että monimuotoisuuskoulutus- ja valitusmenettelyt kääntyvät itseään vastaan ja johtavat yritysten työvoiman monimuotoisuuden vähenemiseen. Vuonna 2013 tehdyssä tutkimuksessa todettiin, että monimuotoisuusohjelmat saivat korkeassa asemassa olevat ottamaan vähemmän vakavasti valitukset syrjinnästä.

Alexandra Kalev suoritti laajan katsauksen kulttuurisesta monimuotoisuudesta annetuista koulutuksista 830 keskisuuressa tai suuressa yhdysvaltalaisessa työpaikassa 30 vuoden aikana.  Tulokset osoittivat, että monimuotoisuuskoulutuksen jälkeen naisten määrä johtotehtävissä laski 7,5–10%. Ylimmässä asemassa olevien mustien miesten osuus laski 12 prosenttia. Samanlaiset vaikutukset osoitettiin latinoille ja aasialaisille. Tutkimuksessa ei havaittu, että kaikki monimuotoisuuskoulutukset olisivat tehottomia. Pakolliset koulutusohjelmat, joita tarjotaan suojaksi syrjintäoikeudenkäynneiltä, olivat kyseenalaisimpia. Vapaaehtoinen monimuotoisuuskoulutukseen osallistuminen organisaation liiketoiminnan tavoitteiden edistämiseksi liittyi lisääntyneeseen monimuotoisuuteen johtotasolla.

## Katso myös

* Monimuotoisuuden johtaminen
* Monikulttuurisuus
* Neurodiversiteetti

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
August Vilhelm Snellman

**August Vilhelm Snellman** (6. tammikuuta 1876 Oulu – 24. toukokuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen konsuli ja Kemi Oy:n toimitusjohtaja.

August Snellmanin vanhemmat olivat kauppaneuvos Karl August Snellman ja Alma Maria Antman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1894 Oulun ruotsalaisesta lyseosta ja harjoitti 1897-1901 kaupallisia ja kieliopintoja Englannissa, Ranskassa ja Saksassa. Hän teki opintomatkoja niihin Euroopan maihin, jotka pääasiallisesti olivat Suomen puutavaran ostajia, ja hankki siten perusteellisen puutavaramarkkinatuntemuksen.

Snellman oli J. W. Snellman G:sonin kauppahuoneen palveluksessa Oulussa 1901–1913. Hän perusti 1913 Muurolan Hartsi- ja tärpättitehtaan, ja hän oli Kemi Oy:n toimitusjohtajana 1913–1923. Silloinen Kemi Oy:n pääkonttori oli Oulussa Snellmanin talossa. Tänä aikana August Snellman oli Oulun kaupunginvaltuustossa vuosina 1915-1918. Tämän jälkeen Snellman toimi Kemi Oy:n Helsingin myyntikonttorin johtajana vuodesta 1923 alkaen, ja hän oli yhtiön hallituksen puheenjohtajana 1937–1947. Snellman oli myös Pohjolan Osake-Pankin hallintoneuvoston jäsenenä. Snellman oli pitkään Suomen Sahanomistajayhdistyksen hallituksen jäsenenä ja vuodesta 1933 sen varapuheenjohtajana. Hän oli myös Suomen Puunjalostusteollisuuden Keskusliiton hallituksen ja lukuisten muiden puutavara ja taloudellisella alalla toimivien yritysten johtokuntien jäsenenä.

Snellman oli naimisissa vuodesta 1902 Nina Lucia Heleniuksen kanssa.

## Lähteet
Otto Ferdinand Schmidt

** Otto Ferdinand Schmidt** (17. heinäkuuta 1886 Sipoo – 14. tammikuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen sähköinsinööri ja Oy Strömberg Ab:n toimitusjohtaja 1927–1937.

Otto Schmidt kävi Helsingin ruotsalaisen reaalilyseon ja hän opiskeli sitten Polyteknillisesä opistossa ja Karlsruhen teknillisessä korkeakoulussa Saksassa, jossa hän suoritti insinööritutkinnon 1909. Hän työskenteli opiskeluaikanaan useissa tehtaissa Saksassa.

Schmidt oli Brown, Boveri & Cie A/G:n palveluksessa Mannheimissa vuosina 1909–1911 ja 1912–1913 sekä Maffei Schwarzkopf Werken palveluksessa Berliinissä 1911–1912. Schmidt palasi Suomeen vuonna 1913 ja hän oli Oy Gottfr. Strömbergin tehtaan johtajana vuoteen 1917 saakka. Vuonna 1916 Schmidt perusti toiminimen Oy Special Ab, joka sulautui vuonna 1918 Schmidtin perustamaan toiseen yritykseen Suomen Sähköteollisuus Osakeyhtiöön. Tämä yritys ja Oy Gottfr. Strömberg yhdistyivät vuonna 1921, jolloin niistä muodostettiin Suomen Sähkö Osakeyhtiö Gottfr. Strömberg. Schmidt oli aluksi Suomen Sähkö Osakeyhtiö Gottfr. Strömbergin tehtaanjohtajana ja hallituksen jäsenenä. Vuonna 1924 suoritettujen uudelleenjärjestelyiden jälkeen hän oli yhtiön toimitusjohtajan apulaisena ja hallituksen varapuheenjohtajana. Schmidtistä tuli yhtiön toimitusjohtaja 1927 ja hän oli myös yhtiön hallituksen jäsenenä. Vuonna 1921 Schmidt oli mukana perustamassa hehkulamppuja valmistanutta Suomen Sähkölampputehdas Oy:tä (vuodesta 1938 Oy Airam Ab).

Schmidt toimi Suomen Metalliteollisuusyhdistyksen puheenjohtajana ja hän oli Suomen Teollisuusliiton, Suomen Metalliteollisuuden Työnantajaliiton sekä Suomen Työnantajain Keskusliiton hallituksen jäsen, Suomen Standardisoimislautakunnan ja Suomen Teknillisen Yhdistyksen puheenjohtaja, Suomen Sähkötukkuliikkeiden Liiton puheenjohtaja sekä Helsingin kauppakamarin jäsen. Hän oli muun muassa Suomen valtuuskunnan jäsenenä Saksan kanssa käydyissä kauppasopimusneuvotteluissa ja hän oli Pohjoismaiden taloudellisen yhteistyölautakunnan sekä Yleisradion hallintoneuvoston jäsenenä.

Otto Schmidt kuoli tammikuussa 1937 sydänkohtaukseen.

## Lähteet
David Lappartient

**David Lappartient** (s. 31. toukokuuta 1973 Pontivy) on ranskalainen poliitikko ja urheiluvaikuttaja. Hän on ollut Kansainvälisen pyöräilyliiton puheenjohtaja 23. syyskuuta 2017 alkaen. Hän on ollut Ranskan pyöräilyliiton puheenjohtaja vuosina 2009–2017.

Vuonna 2021 Lappartient valittiin Morbihanin yleisneuvoston puheenjohtajaksi. Hän oli Sarzeaun pormestari vuosina 2008–2021. Hän on Ranskan republikaanipuolueen jäsen.

Lappartient on koulutukseltaan maanmittausinsinööri.

## Lähteet
Buddha Souls

**Buddha Souls** on Kiiskinen-Priha-duon albumi vuodelta 2019. Sen on julkaissut 2019 Priha Records (PRICD06).

Albumi sisältää laulaja, lauluntekijä Timo Kiiskisen ja trumpetisti, säveltäjä Antero Prihan yhdessä säveltämiä lauluja historiallisen henkilön Buddhan sanomiksi kerrottuihin teksteihin. Musiikin esittävät Kiiskinen ja Priha. He ovat yhdessä rakentaneet musiikin akustisin instrumentein ja Logic-tietokonesamplein.

Albumin on miksannut tuottaja, kitaristi, rumpali Hannu Pikkarainen, joka myös soittaa levyllä kitaroita ja perkussioita. Yhtyeen musiikki sisältää maailmanmusiikillisia aiheita ja etnisiä instrumentteja trumpetin improvisaatiolla ja meditatiivisella jazz-laululla.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Buddha Souls,  Antoropriha.com
Hanne Valtari

**Hanne Valtari** (s. 1983) on suomalainen kirjailija, viestintäalan yrittäjä ja sosiaalisen median vaikuttaja. Hän on kotoisin Vähästäkyröstä ja asuu nykyisin perheensä kanssa Helsingin Herttoniemessä. 

Valtari perusti *Lähiömutsi*-perhebloginsa vuonna 2011 odottaessaan esikoistaan. Blogi käsittelee kaupunkilaisperheen arkea ja vanhemmuutta. *Lähiömutsi* tavoittaa Valtarin mukaan kuukausittain noin 60 000 uniikkia lukijaa. Instagram-palvelussa Valtarilla on yli 16 000 seuraajaa.

Valtari ja Satu Rämö ovat kirjoittaneet kirjat *Unelmahommissa* ja *Unelmaduunarin tilipäivä*, joissa he kertovat, miten harrastuksesta voi tehdä itselleen kannattavan ja omannäköisen työn.

## Teokset

* *Unelmahommissa*, WSOY (2017). Toinen tekijä Satu Rämö. 
* *Unelmaduunarin tilipäivä,* WSOY (2020). Toinen tekijä Satu Rämö. 

## Lähteet
Brian Moore

**Brian Moore** (1921 Belfast, Pohjois-Irlanti – 1999 Malibu, Kalifornia, Yhdysvallat) oli irlantilainen kirjailija. Hän muutti 1948 Kanadaan ja sieltä 1959 Yhdysvaltoihin. Hän kuvaa tuotannossaan usein syrjäytyneitä. Esikoisteoksessaan *Judith Hearnessa* (1960) hän kuvaa alkoholisoituvaa naista. Irlannin tasavaltalaisarmeijan terrorismia käsittelee *Lies of Silence* (1990).

## Suomennetut teokset
* *Lääkärin vaimo* (*The doctor's wife*), suom. Leena Tamminen, Helsinki: WSOY 1977 
* *Veren väri* (*The lies of silence*), suom. Heikki Sarkkila, Hyvinkää: Book Studio 1991 
* *Taikurin vaimo* (*The magician's wife*), suom. Matti Rosvall, Helsinki: Book Studio 1999 

## Lähteet
S-101 (1938)

**S-101** oli Neuvostoliiton laivaston Stalinets-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin Leningradista Sudomehilta, missä köli laskettiin 20. kesäkuuta 1937. Alus laskettiin vesille 20. huhtikuuta 1938 ja otettiin palvelukseen 15. joulukuuta 1940.

## Palvelus
Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon kesällä 1941 alus oli Ust-Dvinskissä päällikkönään komentajakapteeni V. K. Vekke. Aluksen lähtiessä 23. kesäkuuta 1941 ensimmäiselle sotaretkelleen dieselmoottoreissa havaittiin vikaa ja retki keskeytettiin.

Alus lähti 27. kesäkuuta Ust-Dvinskistä ensimmäiselle varsinaiselle sotaretkelleen Irbensalmen läntisensuun alueelle, missä se ei kuitenkaan havainnut vihollisia. Alus sai 12.-13. heinäkuuta välisenä yönä määräyksen siirtyä kokoontumispaikalle Kihelkonnan lahteen, missä sen pitäisi olla illalla 13. heinäkuuta. Alus joutui 15. heinäkuuta Hiidenmaan ja Saarenmaan välisessä salmessa ilmahyökkäykseen, jolloin ensimmäinen pommi rikkoi aluksen torniluukun ja toinen pommi osui räjähtämättä 100 millimetrin kansitykkiin. Pommi jatkoi matkaansa muotorungon läpi merenpohjaan. Aluksen vauriot eivät kuitenkaan estäneet sukeltamista, joten se kykeni pakenemaan. Alus saapui vielä samana päivänä Triigiin.

Alus lähti 17. heinäkuuta edelleen Tallinnan kautta Kronstadtiin, jonne se saapui seuraavana päivänä. Alus oli 22.-26. heinäkuuta telakalla korjattavan ja valmisteltavana Pohjoiseen laivastoon siirtoa varten. Alus lähti 5. elokuuta Kronstadtista Vienanmeren-Itämeren kanavaa ja saapui 8. syyskuuta Belomorskiin, missä se liitettiin Pohjoiseen laivastoon.

Alus poistettiin palveluksesta 1956.

## Lähteet
*
*
* 
*

### Viitteet
S-102 (1938)

**S-102** oli Neuvostoliiton laivaston Stalinets-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa.

## Valmistus

Alus tilattiin Leningradista Sudomehilta, missä köli laskettiin 20. kesäkuuta 1937. Alus laskettiin vesille 20. huhtikuuta 1938 ja otettiin palvelukseen 15. joulukuuta 1940.

## Palvelus
Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon kesällä 1941 alus oli Ust-Dvinskissä päällikkönään kapteeniluutnantti B. V. Ivanov. Se lähti 27. kesäkuuta ensimmäiselle sotaretkelleen Ruhnun pohjoispuolelle Riianlahden länsiosaan. Alus sai 7.-8. heinäkuuta välisenä yönä käskyn siirtyä Ust-Dvinskin edustalle tuhoamaan alueella ollut Saksan laivaston risteilijä. Sukellusveneen päällikkö totesi 8. heinäkuuta risteilijän olevan miinanraivaajien emäalus, joka tuki alueella olevia miinanraivaajia. Saksalaiset havaitsivat sukellusveneen, joka poistui paikalta.

Aluksen saavuttua 10. heinäkuuta Kolkan niemimaan edustalle tähystäjä havaitsi Riikaan matkalla olevan saksalaisen saattueen, mutta saattuetta vastaan ei kyetty hyökkäämään veden mataluuden vuoksi. Seuraava saattue havaittiin 12. heinäkuuta, mutta meren syvyys ei mahdollistanut hyökkäystä. Alus ilmoitti kuitenkin havainnoistaan Itämeren laivaston esikuntaan ja lähti paluumatkalle. Se joutui 15. heinäkuuta Hiidenmaan ja Saarenmaan välisessä salmessa ilmahyökkäykseen, mutta ei vaurioitunut. Alus saapui vielä samana päivänä Triigiin, mistä se siirtyi 17.-18. heinäkuuta Tallinnan kautta Kronstadtiin. Alus siirrettiin telakalle huoltoon ja valmistautumaan siirtoon Pohjoiseen laivastoon, jonne se lähti 5. elokuuta. Alus saapui 8. syyskuuta Belomorskiin, missä se liittyi Pohjoiseen laivastoon.

Alus poistettiin palveluksesta 1959.

## Lähteet
*
*
* 
*

### Viitteet
Filippiinien ilmavoimien C-130-onnettomuus

Filippiinien ilmavoimien Lockheed C-130 Hercules syöksyi maahan 4. heinäkuuta 2021 Sulussa Filippiineillä. Törmäyksessä kuoli ainakin 45 henkilöä, joista 42 lentokoneen törmäyksessä ja kolme putoamispaikalla.

## Lentokone

Onnettomuuten joutunut lentokone oli Lockheed C-130H Hercules, jonka rekisteritunnus oli 5125. Se oli entinen Yhdysvaltain ilmavoimien lentokone, jonka Filippiinien ilmavoimat osti Yhdysvalloilta tammikuussa 2021.

## Onnettomuus

Filippiinien ilmavoimien C-130 lähti Villamorin lentotukikohdalta Pasaysta, josta se suuntasi Lumbian lentokentälle, joka sijaitsee lähellä Cagayan de Oron kaupunkia. Lentokone kuljetti henkilöstöä Suluun. Kello 11.30 paikallista aikaa lentokone yritti laskeutua Jolon lentokentälle. Kone suistui kiitotieltä, törmäsi louhokseen harvaan asutun Patikulin kaupungin läheisydessä ja syttyi tuleen törmäyksen yhteydessä.

Törmäyksen aikana lentokoneessa oli 92 henkeä, johon kuului kolme lentäjää, viisi muuta miehistön jäsentä ja 84 Filippiinien armeijan henkilöstöä. Ainakin 42 matkustajaa ja 3 siviiliä maassa kuoli. Loukkaantuneita oli 49. 

## Lähteet
Organ Free

**Organ Free** on urkuri Kalle Salosen, trumpetisti Antero Prihan ja rumpali Hannu Pikkaraisen vapaan ilmaisun yhtye.

Improvisointia painottava free jazz -yhtye Organ Free kertoo säveltävänsä musiikkinsa tässä hetkessä. Yhtye on esiintynyt klubeilla ja festivaaleilla muun muassa Pietarissa, Helsingissä ja Tukholmassa.
Urkuri Kalle Salonen soittaa Hammond-urkujen lisäksi efektoitua Nord-syntetisaattoria. Priha soittaa trumpetin ja efektipedaalien lisäksi etnisiä puuhuiluja.
Pikkarainen rytmittää improvisaatioita muun muassa New Orleansista sekä jazz- ja funk-musiikista löytyvin keinoin.

Yhtyeen esikuvina ovat muun muassa Peter Brötzmann, Paal Nielsen Love, Ken Vandermark, Mats Gustavsson ja Evan Parker. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*https://www.facebook.com/organfreemusic
*https://www.anteropriha.com/organfree 
*Jussi Niemi: Levyarvio: Vapaasti Hammondilla! Organ Free -trion kokeellisuus kuulostaa spontaanilta Soundi
Kaunis turhuus (Waltari)

**Kaunis turhuus** on Antero Prihan säveltämä laulusarja Harri Saksalalle ja Antero Prihan orkesterille. Tekstit ovat Mika Waltarin runoja eri vuosikymmeniltä. Musiikki liikkuu tangon ja jazzin eri tyyleissä. Laulusarja on julkaisu CD-levynä vuonna 2009.

 

Waltari huomasi pian kuumien nuoruusrunojen saaman kritiikin ja oman kehityksensä kautta olevansa enemmän prosaisti. Hän kirjoitti kuitenkin koko elämänsä ajan runoja itselleen pöytälaatikkoon säilyttääkseen tunteita ja muistoja elämänsä vaiheista. 

Runot on julkaistu kokoelmassa *[[Mikan runoja ja muistiinpanoja 1925–1978]]*, ja säveltäjä Antero Priha on säveltänyt ne tätä levyprojektia varten. 

CD:llä olevat Waltarin runot ovat eri vuosilta:
*vuodelta 1926: Inspiraatio, Chanson Monotone, Runo pienille sisarille, Laulu sydämelleni, Tumma jumala ja Koulu. Vuodelta 
*Vuodelta 1938 Intohimo, 1944-46 Viimeinen kevätyö, Vanhaan tyyliin, Rakastunut kivenhakkaaja, Kenraali kuolee aamunkoitteessa, Elämän lokakuussa, Täysikuu. 
*Angelus Silesiuksen Taivaan matkamies on Mika Waltarin käännös vuodelta 1978.

## Yhtye
Julkaistu lokakuussa 2009 Rosebud Oy;lle / Hannu Paloviita
*Harri Saksala, laulu 
*Antero Priha, trumpetti 
*Anne-Mari Kanniainen, harmonikka 
*Antti Heerman, viulu 
*Ulf Krokfors, basso 
*Markku Ounaskari, rummut 
*Antero Priha, säveltäjä 
*Mika Waltari, sanoittaja 
*Risto Hemmi, äänitys, miksaus 2009
*Henrik Otto Donner, tuottaja

## Kappaleet
# Rakastunut kivenhakkaaja
# Inspiraatio
# Runo pienille sisarille
# Koulu
# Vanhaan tyyliin
# Viimeinen kevät
# Intohimo
# Chanson monotone
# Laulu sydämelleni
# Tumma jumala
# Täysikuu
# Kenraali kuolee
# Taivaan matkamies
# Elämän lokakuussa

## Lähteet
Kerttu Selin

**Kerttu Olga Selin** (2. maaliskuuta  1925 Kuhmoinen – 13. syyskuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen mannekiinikoulun johtaja ja suomalaisen mannekiinikoulutuksen uranuurtajia.

Selin perusti mannekiininkoulun Helsinkiin vuonna 1959 ja johti sitä yli 35 vuotta. Useat Suomen merkittävimmistä malleista kävivät hänen koulunsa.

Selin on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.

## Lähteet
Petter Wilhelm Snellman (kauppias)

**Petter Wilhelm Snellman** (29. kesäkuuta 1834 Tervola – 10. marraskuuta 1900 Oulu) oli suomalainen Oulussa vaikuttanut kauppias, laivanvarustaja ja kunnallisneuvos.

Snellmanin vanhemmat olivat Tervolan kappalainen, varapastori Adolf Snellman (1783–1843) ja Sara Christina Cajaner (1803–1874). Snellman kävi lyhyen aikaa Oulun triviaalikoulua ja oli sitten kauppa-apulaisena 1847-1851 kauppaneuvos Frans Johan Franzénin liikkeessä Oulussa. Hän lähti merille jo 17-vuotiaana oululaisessa Hoppet-laivassa. Hän suoritti perämiehen tutkinnon Kristiinankaupungissa 1855 ja merikapteenin tutkinnon Helsingissä 1858. Snellman oli vuodesta 1860 priki Kemin päällikkönä kolme vuoden ajan ja sen jälkeen Freden ja Helios-nimisten laivojen päällikkönä.

Snellman asettui sitten asumaan Ouluun ja perusti sinne 1872 kauppaliikkeen. Vuonna 1880 hänet valittiin Oulun kunnallisraatimieheksi ja hän hoiti tätä tointa parikymmentä vuotta ollen viimeisinä vuosina virkavapaalla terveyssyistä. Snellman sai kunnallisneuvoksen arvon 1898.

Snellman oli Oulun kauppiaitten eläkekassan rahastonhoitajana, Oulun säästöpankin johtokunnan jäsenenä sekä useiden oululaisten kauppiaiden liikeyritysten johtajana.

Snellman oli naimisissa Louise (Lovisa) Fellmanin (1846–1870) kanssa ja sen jälkeen Fredrika Fellmanin (1848–1917) kanssa. Sisäasiainministeriön kansliapäällikkö ja hallitusneuvos Petter Wilhelm Snellman oli hänen poikansa toisesta avioliitosta. Snellmanin veli Anton Erik Snellman (1836–1899) oli Oulun tyttökoulun opettaja ja vuodesta 1888 Tervolan meijerikoulun perustaja ja johtaja.

## Lähteet
Mixtape: Oh

**Mixtape: Oh** () on eteläkorealaisen Stray Kids -yhtyeen kappale, joka julkaistiin digitaalisena singlenä. Se julkaistiin JYP Entertainmentin ja Dreamusin toimesta 26. kesäkuuta 2021. Sen on sanoittanut yhtyeen tuottaja-trio 3racha, joiden lisäksi tuottamiseen osallistuivat Kobee ja Holy M. Kappale nousi Billboardin latauslistan ykköseksi heinäkuussa 2021. 
## Tausta ja julkaisu
Yhtye ilmoitti julkaisevansa uuden digitaalisen singlen **' voittonsa jälkeen. Kappale tulisi kuulumaan yhtyeen mixtape-projektiin, jonka aikaisempia julkaisuja ovat ”Mixtape: Gone Days” (2020) ja ”Mixtape: On Track” (2020). [[JYP Entertainment]] ilmoitti digitaalisesta singlestä 15. kesäkuuta. Kappale ja sen musiikkivideo julkaistiin yllättäen 26. kesäkuuta. [[Hyunjin]] palasi tauoltaan julkaisun myötä, jolla hän oli ollut helmikuusta asti.

Kappale sisällytettiin yhtyeen toisen studioalbumin ''[[Noeasy]]'' kappalelistaan. Albumi julkaistiin elokuussa 2021.

== Tuottaminen ==
Musiikillisesti ”Mixtape: Oh” on keskitempoinen [[elektropop]]-kappale [[Reggaeton|reaggaeton]]-rytmillä, jossa on vaikutteita [[Deep house|deep housesta]] ja [[Trooppinen house|trooppista housesta]]. Kappaleen on sanoittanut [[3racha]]. Sen tuottamiseen osallistui 3rachan lisäksi Kobee ja Holy M. Kappaleen sanoitukset kertovat rakastuneen ihmisen aidoista tunteista ja levottomasta mielestä. Kappaleen koreankielinen nimi "애" tarkoittaa lasta ja rakkautta, joten kappaleen nimi viittaa yksilön turhautumiseen itseään kohtaan, kun käyttäytyy kuin lapsi rakkauden kohteensa edessä.

== Musiikkivideo ==
Kappaleen musiikkivideo julkaistiin yllättäen 26. kesäkuuta JYP Entertainmentin [[YouTube]]-kanavalle. Sen ohjasi VIA Productionin Jimmy. Video on värimaailmaltaan hillityn vaaleansininen, joka kuvastaa yhtyeen jäsenien omakohtaisia pulmia, ja halua sulautua yhdeksi ja unohtaa eroavaisuudet.

== Kappaleet ==
**Digitaalinen lataus ja suoratoisto'''

# ”Mixtape: Oh” (애) – 3.32

## Kokoonpano

* Stray Kids – päälaulu
** Bang Chan (3racha) – taustalaulu, sanoitus, sävellys
** Changbin (3racha) – taustalaulu, sanoitus, sävellys
** Han (3racha) – taustalaulu, sanoitus, sävellys
** Felix – taustalaulu
* Kobee – sävellys, sovitus, kitara, rummut, tietokoneohjelmointi
* Holy M – sävellys,  sovitus, basso, syntetisaattori, tietokoneohjelmointi
* Lee Sang-yeob – äänitys
* Lee Tae-seop – miksaus
* Kwon Nam-woo – äänen masterointi

## Lähteet
Lise Vidal

**Lise Vidal** (24. marraskuuta 1977 – 2. heinäkuuta 2021) oli ranskalainen purjelautailija. Hän kilpaili vuoden 2000 kesäolympialaisissa ja sijoittui yhdeksänneksi.

## Lähteet
Mielen taivas

**Mielen Taivas / Sky of Mind** on Antero Prihan säveltämä 8-osainen laulusarja Anu Komsille. Sanoitus on Prihan. Teos on sävelletty seitsemään eri kirkkosävellajiin eli ns. moodiin. Kahdeksas osa ”Rauha” on hymni Eino Leinon runoon.

Priha soittaa teoksen trumpettisolistina ja Kalle Salonen urkusolistina. Äänite on Komsin Coloramaestron, Prihan Priha Recordsin sekä Teuvo Merkkiniemen ja Kalle Pajamaan Hikinauhat-yhtiön yhteistuotanto.

Se julkaistiin 2017 CD-, vinyyli- ja digitaalisena julkaisuna. Teos kantaesitettiin 10.2.2016 Espoon kulttuurikeskuksen Louhisalissa. 

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Muusikot
* Anu Komsi, laulu
* Kalle Salonen, urut
* Antero Priha, trumpetti
* Sakari Oramo, viulu
* Henrik Perello, viulu
* Tuula Riisalo, alttoviulu
* Lea Pekkala, sello
* Seppo Kantonen ja Antti Ikola koskettimet
* Eerik Siikasaari, basso
* Hannu Pikkarainen, perkussiot

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://www.anteropriha.com/mielen-taivas
Natsismin alla vainottujen homoseksuaalien muistomerkki

**Natsismin alla vainottujen homoseksuaalien muistomerkki** () on Berliinissä sijaitseva patsas natsi-Saksan homoseksuaalisten uhrien muistolle. Muistomerkki pystytettiin Tiergartenin puistoon 27. toukokuuta 2008. Sen suunnittelivat tanskalais-norjalainen taiteilijapari Michael Elmgreen ja Inger Dragseth.

Patsas on suorakulmion muotoinen ja se on valmistettu betonista. Patsaan yhdessä sivussa on neliön mallinen syventymä, jossa pyörii video suutelevista homoista. Patsas on muistomerkki natsien vainoamille ja surmaamille homoseksuaaleille.

## Katso myös
* Homomonument
*Pink Triangle Park

## Lähteet
Jennifer Ehlen filmografia

Tämä on **[[Jennifer Ehle]]n filmografia**.

## Elokuvat

## Televisio

## Lähteet

* . Viitattu 4.7.2021.
* 

## Aiheesta muualla

*
Pink Triangle Park

**Pink Triangle Park** on natsi-Saksan tappamien homoseksuaalien muistoksi rakennettu muistomerkki San Franciscossa Kaliforniassa.

Puistossa on viisitoista graniitista tehtyä pylvästä. Jokainen pylväistä edustaa 1000 keskitysleirillä kuollutta vainon uhria. Pylväät ovat kolmikulmaisia, ja niiden ylöspäin osoittavat sivut ovat vaaleanpunaisia. Keskellä puistoa on iso, ruusukvartsin palasista kasattu kolmio, joka symboloi rakkautta, paranemista ja ylpeyttä (pride). Puiston vierailijat voivat ottaa palan ruusukvartsia mukaansa kaatuneiden homojen muistolle, ja levittääkseen sanaa toivosta ja rakkaudesta ympäri maailmaa. Puisto avattiin 10. joulukuuta 2001.

Puiston vaaleanpunaiset kolmiot viittaavat Natsi-Saksan keskitysleirien tapaan erottaa homomiehet muista vangeista merkitsemällä heidät vaaleanpunaisella kolmiolla. Mustaa kolmiota natsit käyttivät puolestaan "epäsosiaalisten" ihmisten, kuten lesbojen merkitsemiseen. Juutalaisten homojen merkitsemiseen käytettiin puolestaan vaaleanpunaista kolmiota, jonka taustalla on keltainen kolmio. Seksuaalivähemmistön edustajat ovat sittemmin omineet symbolit itselleen, ja käyttävät niitä nykyään voimaannuttavina muistutuksina aktiivisesta taistelusta. Vaaleanpunainen kolmio oli myöhemmin myös osa AIDSin vastaisen taistelun symboliikkaa.

## Katso myös
* Homomonument
* Natsismin alla vainottujen homoseksuaalien muistomerkki

## Lähteet
Sápmi Pride

**Sápmi Pride** on Saamenmaalla järjestettävä saamelaisten pride-tapahtuma, joka on järjetetty vuosittain vuodesta 2014. Pridefestivaalin aikana järjestetään mm. konsertteja, luentoja, pridekulkuetta ja työpajoja Sápmi Priden tarkoituksena on nostaa esille seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia, yhdenvertaisuutta ja kulttuuria. Sen lisäksi se luo fyysisen paikan, jossa sateenkaarisaamelaiset voivat tutustua toisiinsa ja samalla sekä olla saamelaisia että kuulua seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin kokematta vähemmistöstressiä kummastakaan.

## Historia
Ensimmäinen Sápmi Pride järjestettiin 16.&ndash;19. lokakuuta 2014 Kiirunassa. Sen järjesti ruotsinsaamelainen nuortenjärjestö Sáminuorra. Festivaalin toisena päivänä perustettiin Queer Sámit -yhdistys ja Jenni Laiti kertoi Gállokin protestitaiteesta. Lauantaina oli festivaalin pridekulkue, Sofia Jannokin konsertti ja yökerho. Pridekulkueeseen osallistui suunnilleen 300 ihmistä. Sunnuntaina pidettiin mm. sateenkaarimessu.

Seuraavana vuonna Sápmi Pride oli 29.&ndash;31. toukokuuta Kaarasjoella. Festivaalin järjesti edellisen Sápmi Priden aikana perustettu Queer Sámit -yhdistys. Tämä pridefestivaali oli ensimmäinen paikka, johon Heidi Lunabban ja Ilar Gunilla Perssenin luoma *[[Tvättlina – Pyykkinaru]]* -yhteisötaideprojekti siirtyi vuoden 2014 Jeppis Priden jälkeen. Kaarasjoella pyykkinaruja oli sekä Pridetalon että Pridelaavun ulkopuolella ja sisällä sekä runsaasti ympäri kylää. Sen lisäksi pridekulkueen osallistujat kantoivat mukanaan yhtä pyykkinarua läpi kylän.

Suomen puolella Sápmi Pride järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2017, jolloin se järjestettiin Inarissa. Se piti alun perin järjestää jo vuonna 2016 Inarissa, mutta se siirrettiin Koutokeinoon protestina Kautokeinon seurakuntaneuvoston päätökselle kieltää seksuaalivähemmistöjen vihkiminen seurakunnan kirkoissa.

Oli tarkoitus järjestää vuoden 2020 Sápmi Pride taas Suomen puolella Saamenmaata, tällä kertaa Utsjoella, mutta koronaviruspandemian vuoksi pridefestivaali siirrettiin järjestettäviksi vuoteen 2021.

## Tapahtumat

## Katso myös
*Sápmi Priden sivu Facebookissa

## Lähteet
Anders als die Andern

**Anders als die Andern** () on vuonna 1919 Weimarin tasavallassa valmistettu mykkäelokuva. Kyseistä elokuvaa pidetään historian ensimmäisenä homomyönteisenä elokuvana. Elokuva oli menestys jo heti ensi-iltansa jälkeen. Elokuvan rahoitti Institut für Sexualwissenschaft.

Elokuvan ohjasi Richard Oswald, ja käsikirjoitus tehtiin yhdessä tunnetun seksologin Magnus Hirschfeldin kanssa. *Anders als die Andernia* pidetään merkittävänä kulttuurihistoriallisena dokumenttina, joka liittyy 1900-luvun alun Saksan elinvoimaiseen homoseksuaalien oikeusliikkeeseen. Elokuva puolustaa voimakkaasti homoseksuaalisuuden normalisointia ja rikosoikeudellisen syrjinnän poistamista. Silti sen melodramaattinen juoni huipentuu hahmojen elämän romahtamiseen julkisen kaapista ulos tulemisen seurauksena.

Elokuvan näyttäminen kiellettiin vuosi sen julkaisun jälkeen, koska se rikkoi rikoslain 175. pykälää, joka kriminalisoi homoseksuaalisuuden. Elokuvan näyttäminen sallittiin ainoastaan seksologisen instituutin tiloissa opetustarkoituksessa.

Natsien noustua valtaan elokuva pyrittiin hävittämään kokonaan. Osia alkuperäisestä elokuvasta löydettiin uudelleen 1970-luvulla, ja nykyään noin kolmannes alkuperäisestä filmistä on säilynyt. Elokuva on sittemmin rekonstruoitu mm. vuonna 1927 tehdyn lyhennelmän ja aikalaiskertomusten mukaan.

## Lähteet
Jonas Albert Sandman

**Jonas Albert Sandman** (25. maaliskuuta 1866 Haapavesi – 10. huhtikuuta 1947 Oulunkylä) oli suomalainen kollegineuvos, kalastuksentarkastaja ja valokuvaaja.

Sandmanin vanhemmat olivat kruununvouti, kihlakunnantuomari Nils Edvard Sandman (1829–1890) ja Laura Cecilia Nygrén. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun ruotsalaisesta lyseosta 1885 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1891.

Sandman oli Suomen Kalastusyhdistyksen ensimmäinen sihteeri ja hän toimi vuodesta 1892 alkaen kalastustarkastajan apulaisena. Kalastustarkastajana Sandman oli 1904–1918. Hän edusti Suomea kansainvälisessä merentutkimusneuvostossa vuosina 1904–1918 ja oli Suomen Kalastusyhdistyksen puheenjohtajana 1906–1911. Sandman harrasti valokuvausta ja tallensi valokuviinsa kalastusta ja ravustusta. Sandman kuoltua perustettiin 1947 hänen testamenttisäätiönsä Fiskeri-inspektot J.Alb.Sandmans stiftelse för understödjande av Finlands havsfiskare.

## Julkaisuja
* *Några iakttagelser om Leptodora hyalina i Finland*. Acta Societatis pro fauna et flora Fennica 15, 6. Societas pro fauna et flora Fennica, Helsingfors 1898-1899
* *Om fryshus: föredrag hållet vid Fiskeriföreningens i Finland höstmöte den 30 sept. 1899*. Fiskeriföreningen i Finland, Helsingfors 1900, suomeksi nimellä *Jäähdytyshuoneista: esitelmä Suomen kalastusyhdistyksen syyskokouksessa syyskuun 30 p:nä 1899*. Suomen kalastusyhdistys, Helsinki 1900
* *Fiskeriinspektörens årsberättelse för 1910*. Senaten, Helsingfors 1911 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jonas Albert Sandman, valokuva vuodelta 1894. Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna)
* Jonas Albert Sandmanin ottamia valokuvia Finnassa
Maram Kaire

**Maram Kaire** (s. 1978 Dakar) on senegalilainen tähtitieteilijä. Hän on ensimmäinen senegalilainen, jonka mukaan on nimetty asteroidi (*35462 Maramkaire*, alun perin *35462 1998 DW 23*). Kaire kiinnostui tähtitieteestä lapsena kirjallisuuden kautta ja rakensi ensimmäisen kaukoputkensa 14-vuotiaana. Hän opiskeli Ranskassa järjestelmäinsinööriksi. Palattuaan vuonna 2006 Senegaliin hän oli mukana perustamassa järjestöä *l'Association sénégalaise de promotion de l'astronomie (l'ASPA)*, jonka tavoitteena on levittää tietoa tähtitieteestä ja innostaa senegalilaisia nuoria opiskelemaan sitä. Kaire itse on ollut mukana kahdessa NASA:n operaatiossa vuosina 2018 ja 2020.

## Lähteet
Kaksoisjäsennys

**Kaksoisjäsennys** on kielitieteellinen käsite, joka tarkoittaa sitä, että luonnollisissa kielissä symboli jakautuu (ensimmäinen jäsennys) merkitykseen ('auto') ja muotoon (ruots. *bil*, eng. *car* jne.) ja muoto jakautuu (toinen jäsennys) vielä pienempiin itsenäisiin yksiköihin (esimerkiksi foneemit). Kaksoisjäsennys tekee luonnollisista kielistä ilmaisuvoimaisia verrattuna sellaisiin viestimisjärjestelmiin, joissa muoto koostuu vain yhdestä jakamattomasta kokonaisuudesta (esimerkiksi liikennevalojen värit).

## Lähteet
Dune (videopeli)

**Dune** on Cryo Interactiven kehittämä ja Virgin Gamesin julkaisema seikkailupeli, joka on julkaistu vuonna  Amigalle, DOS:lle ja Sega CD:lle.

Peli perustuu Frank Herbertin kirjaan *[[Dyyni (romaani)|Dyyni]]*.
Pelin arvosteluissa on kiinnitetty huomiota Stéphane Picqin ääniraitaan.

## Pelaaminen
Peli yhdistää seikkailupeliä ja strategisia elementtejä.
Pelissä on myös managerointia ja hieman taistelua.

Pelaaja ohjaa Paul Atreidesia, joka tutustuu palatsin salaisuuksiin ja ansaitsee Fremenien luottamuksen. Fremen-heimoista voi tulla rohdon kerääjiä, sotilaita tai myöhemmin ekologeja. Rohtoa tarvitaan varusteiden hankintaan ja maksuksi keisarille, joka lähettää ryhmänsä tappamaan Paulin mikäli maksua ei tapahdu.

## Kehitys
Pelin kehitys alkoi Cryo Interactivella vuonna 1989 ja se keskeytettiin vuonna 1990 johdon vaihduttua Virgin Interactivella. Virgin ei ollut tyytyväinen pelin estetiikkaan ja sen yhdistelmään seikkailua ja strategiaa, jonka johdosta lisenssi annettiin Westwood Studiosille *[[Dune II]]:n* kehitykseen. Cryo kuitenkin jatkoi pelin kehitystä salassa.

Peli perustuu Herbertin kirjaan, mutta osa sen estetiikasta on peräisin David Lynchin elokuvasovituksesta *[[Dyyni (elokuva)|Dyyni]]*. Pelin päähenkilö muistuttaa Kyle MacLachlania, joka esitti päähenkilöä Paul Atreidesia elokuvassa ja Pohjois-Amerikan julkaisussa on myös hänen kuvansa pelin kannessa.

## Ääniraita
Pelin ääniraita on julkaistu nimellä *Dune: Spice Opera*.
*Tilt*-lehti (ranskalainen lehti) myönsi Stéphane Picqille Golden Tilt -palkinnon.

## Vastaanotto
Peli on saanut *[[CU Amiga]]* -lehden arvostelussa arvosanaksi 83%.

Peli on saanut *[[The One]]* -lehden arvostelussa arvosanaksi 90%.

Peli oli kaupallinen menestys myyden  vuoteen 1997 mennessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Virolahden lukio

**Virolahden lukio** on Virolahdella sijaitseva suomenkielinen lukio. Se sijaitsee samassa tilassa Virolahden yläasteen kanssa. Lukiossa on alle 50 opiskelijaa vuonna 2021, 2000-vuosikymmenen alkupuolella opiskelijoita oli 90. Virolahden kunta suunnitteli lukion opiskelijamäärän kasvattamista hakemalla uzbekistanilaisia opiskelemaan lukioon Finest Future -yrityksen kautta, mutta hanke kaatui kunnanhallituksessa. Pienen opiskelijamääränsä vuoksi Virolahden lukio on houkutellut uusia opiskelijoita kustantamalla lukiolaisille ilmaiset koulumatkat ja kannettavat vuodesta 2005 alkaen. Lukio on tehnyt yhteistyötä Harjun oppimiskeskuksen kanssa mahdollistaen lukio-opintojen yhdistämisen hevosalan opintoihin. Harjun oppimiskeskuksen ja Virolahden lukion yhteistyö päättyi vuonna 2021, kun oppimiskeskus valitsi Haminan lukion uudeksi yhteistyökumppanikseen. Virolahden lukio ja Harjun oppimiskeskus tekivät yhteistyötä 1990-luvulta lähtien. 

## Lähteet
Onnelliset

**Onnelliset** voi tarkoittaa seuraavia:

* Onnelliset, Hannu Lemisen ohjaama draamaelokuva vuodelta 1954
* Onnelliset, Wille Hyvösen ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 2015
* ”Onnelliset” (”Jo valkenee kaukainen ranta”), Aleksis Kiven kirjoittama ja Oskar Merikannon säveltämä laulu 
* ”Onnelliset”, Leevi Madetojan säveltämä laulu
* ”Onnelliset”, Leevi and the Leavingsin kappale albumilta *[[Mies joka toi rock ’n’ rollin Suomeen]]*.
Paul Morand

**Paul Morand** (1888 Pariisi, Ranska – 1976 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kirjailija ja diplomaatti. Hän oli Vichyn Ranskan aikana Ranskan suurlähettiläs, ja se katkaisi hänen diplomaattiuransa. Hänen valintaansa 1959 Ranskan akatemiaan paheksuttiin voimakkaasti, ja nimitys toteutui vasta 1968.

Tuotannossaan Morand käsittelee usein maailmansotien välisen ajan henkistä tilaa. Romaaneissaan hän käyttää elokuvamaista kerrontaa.

## Suomennetut teokset
* *Ihanteita etsimässä* (*Le Bouddha vivant*, 1927), suom. Valfrid Hedman, Karisto 1932 Sarja: Uusia romaaneja, 30

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lübbenau

**Lübbenau** virallisesti **Lübbenau / Spreewald** sorbiksi Lubnjow / Błota on kaupunki Saksassa Brandenburgin osavaltiossa Oberspreewald-Lausitzin piirikunnassa 82 kilometriä Berliinistä kaakkoon. Kaupunki sijaitsee Spreewaldin metsäalueella ja se kuuluu perinteiseen sorbien asuma-alueeseen. Kaupunki onkin kaksikielinen. Kaupungissa asuu vähän yli 15 000 asukasta.

Lübbenau mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1315 Vuosina 1364-1635 Lübbenau kuului Böömin kuningaskuntaan, jonka jälkeen se oli aina vuoteen 1815 osa Saksia ja joutui sen jälkeen Preussin kuningaskunnan haltuun. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kaupungin kotisivut (saksaksi
Kędzierzyn-Koźle

**Kędzierzyn-Koźle** () on kaupunki ja oma kuntansa Kędzierzyn-Koźlen piirikunnassa Opolen voivodikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 60&nbsp;641. Kędzierzyn-Koźle on piirikuntansa hallinnollinen keskus.

Kędzierzyn-Koźlen pinta-ala on noin 124&nbsp;neliökilometriä. Kaupunki rajoittuu Bierawan, Cisekin, Leśnican, Reńska Wieśin, Rudziniecin, Ujazdin ja Zdzieszowicen kuntiin. Se sijaitsee Kotlina Raciborskan (”Racibórzin laakso”) fyysismaantieteellisellä alueella. Korkeus merenpinnasta vaihtelee kaupungissa 165&nbsp;metristä 222,5&nbsp;metriin. Oderjoki virtaa Kędzierzyn-Koźlen kaupungissa. Siitä haarautuvat kaupungin alueella sivujoki Kłodnica sekä Kłodnican ja Gliwicen kanavat.

Kędzierzyn-Koźlen kaupunki muodostettiin vuonna 1975 Kędzierzynin, Koźlen, Kłodnican ja Sławięcicen siihenastisista kaupungeista.

Vuoden 2019 joulukuussa Kędzierzyn-Koźlessa asui 60&nbsp;641&nbsp;asukasta, joista 51,9&nbsp;prosenttia oli naisia ja 48,1&nbsp;prosenttia miehiä. Vuonna 1995 kaupungin väkiluku oli 70&nbsp;648. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 joulukuussa 15,1&nbsp;prosenttia, työikäisten 59,9&nbsp;prosenttia ja eläkeikäisten 25,1&nbsp;prosenttia. Väestön keski-ikä oli 44,1&nbsp;vuotta. Kaupungin työttömyysaste oli vuoden 2019 lopussa noin 7,6&nbsp;prosenttia. Työssäkäyvistä asukkaista 38,3&nbsp;prosenttia työskenteli teollisuus- tai rakennusalalla, 19,6&nbsp;prosenttia palvelualalla, 15,0&nbsp;prosenttia maatalousalalla ja 1,7&nbsp;prosenttia rahoitusalalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Kyösti Sipilä

**Heikki Kyösti Sipilä** (22. toukokuuta 1872 Siikajoki – 30. kesäkuuta 1931 Ollila, Terijoki) oli suomalainen pappi, päätoimittaja ja kouluneuvos.

Kyösti Sipilän vanhemmat olivat kirkkoherra, rovasti Johan Gustaf Sipilä ja Sofia Alexandra Palmqvist. Hän kävi Oulun ja Kuopion lyseoita ja pääsi ylioppilaaksi 1892. Sipilä suoritti Helsingin yliopistossa teologisen erotutkinnon 1896 ja hänet vihittiin papiksi samana vuonna. Vuonna 1908 Sipilä kävi tutustumassa sokeiden opetukseen ja kasvatukseen Saksassa ja Itävallassa. 

Sipilä oli Kaavin kirkkoherran apulaisena 1896, Leppävirran kirkkoherran virallisena apulaisena 1896, vt. kirkkoherrana valtiopäivien aikaan 1897, Kuopion papiston apulaisena 1897–1899 ja Kuopion tuomiokapitulin notaarina 1900–1904. Hän oli Kuopion sokeainkoulun opettajana 1898–1900, Suomen Kirkon Julkisten Sanomien toimittajana 1900–1921 ja Helsingin sokeainkoulun johtajana 1904–1926. Sipilä toimi apulaisesittelijänä opetusministeriössä 1919–1927 ja hän oli kouluhallituksen aistiviallisopetuksen tarkastajana ja kouluneuvoksena vuodesta 1927 alkaen.

Sipilä oli Suomen Sokeain Liiton puheenjohtajana 1908–1913 sekä 1919–1922 ja Sokeain Airut-lehden päätoimittajana 1912–1927. Hän oli myös Suomalaisen Teologisen Kirjallisuusseuran sihteerinä ja rahastonhoitajana.

Kyösti Sipilä oli naimisissa 1896–1930 Lydia Karolina Tallqvistin (1865–1930) kanssa. Heidän poikansa oli professori Arvo Sipilä.

## Lähteet
Kyproksen turkkilainen liittovaltio

**Kyproksen turkkilainen liittovaltio** () oli nykyisen Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan alueella vuosina 1975–1983 sijainnut tunnustamaton valtio. Se perustettiin 13. marraskuuta 1975 Kyproksenturkkilaisten autonomisen hallinnon seuraajaksi, ja lakkautettiin 15. marraskuuta 1983 valtion siirryttyä käyttämään nimeä Pohjois-Kyproksen turkkilainen tasavalta.

## Lähteet
Voimamiesten Saarijärvi Open

**Voimamiesten Saarijärvi Open** -kilpailut ovat Keski-Suomen Voimailijoiden järjestämiä voimamieskilpailuita, joihin osallistui Suomen vahvimpia miehiä. Kilpailu järjestettiin 12 kertaa vuosina 2002-2013. Vuonna 2008 kilpailuun osallistui Espanjan vahvin mies Juan Carlos Heredia Cortés. Ainoa moninkertainen Saarijärvi Open voittaja on ollut Juha-Matti Järvi, joka ylsi kolmeen peräkkäiseen voittoon vuosina 2007, 2008 ja 2009.

## <small>Voimamiesten Saarijärvi Open -kilpailuiden mitalistit</small>
**2002**

1. Juha-Matti Räsänen 

2. Jarmo Hirvi 

3. Jari Mäkinen

**2003**

1. Tomi Lotta 

2. Hannu Vilkko 

3. Juha Heikkilä

**2004**

1. Hannu Vilkko 

2. Juha-Matti Järvi 

3. Mika Mattila 

**2005**

1. Jani Kolehmainen 

2. Mika Mattila 

3. Juhani Pakkala

**2006**

1. Mika Mattila 

2. Juhani Pakkala 

3. Marko Laitinen

**2007**

1. Juha-Matti Järvi 

2. Ville Vihola 

3. Harri Peltomaa

**2008**

1. Juha-Matti Järvi 

2. Kai Pasanen 

3. Juan Carlos Heredia Cortés

**2009**

1. Juha-Matti Järvi 

2. Juha Harrivaara 

3. Jarmo Hirvi

**2010**

1. Janne Rahikainen 

2. Veli-Pekka Kauhanen 

3. Jarno Leppämäki

**2011**
1. Veli-Pekka Kauhanen 

2. Henri Peiponen 

3. Jyrki Rantanen

**2012**
1. Jarno Jokinen 

2. Martti Harjapää 

3. Veli-Pekka Kauhanen

**2013**

1. Jyrki Rantanen 

2. Kirmo Varvikko 

3. Martti Harjapää

## Lähteet
Dirikkidekafluoridi

**Dirikkidekafluoridi** (S2F10) eli **rikkipentafluoridi** on rikin ja fluorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste.

## Ominaisuudet ja valmistus
Huoneenlämpötilassa dirikkidekafluoridi on väritöntä nestettä, joka haihtuu helposti. Yhdiste ei liukene veteen, mutta reagoi kuumennettaessa veden kanssa ja myös useiden muiden aineiden kanssa. Kuumennettaessa yhdistettä yli 150 °C:n lämpötilaan se disproportioituu rikkitetrafluoridiksi ja rikkiheksafluoridiksi. Dirikkidekafluoridi on hyvin myrkyllistä.

Dirikkidekafluoridia muodostuu rikin ja fluorin reagoidessa keskenään. Se on rikkiheksafluoridin valmistuksen sivutuote ja sitä muodostuu myös eristekaasuna käytetyn rikkiheksafluoridin hajotessa. Laboratorioissa dirikkidekafluoridia tuotetaan rikkikloridipentafluoridin fotolyysillä.

## Lähteet
Iirikit

**Iirikit** (*Rhodohypoxis*) on iirikkikasvien (Hypoxidaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu kuusi lajia. Iirikkien suku yhdistetään toisinaan helotähtien (*Hypoxis*) sukuun.

## Lajeja
* *[[Rhodohypoxis baurii]]* – iirikki
* *[[Rhodohypoxis deflexa]]*
* *[[Rhodohypoxis incompta]]*
* *[[Rhodohypoxis milioides]]*
* *[[Rhodohypoxis rubella]]*
* *[[Rhodohypoxis thodiana]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto, Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Rhodohypoxis''
Verneri Salovirta

**Werner (Verneri) Salovirta**, sukunimi aik. *Marckström* (1. toukokuuta 1883 Suojärvi – 27. kesäkuuta 1936 Muddusjärvi, Inari) oli suomalainen metsänvartija ja itseoppinut Lapin maisemakuvistaan tunnettu taidemaalari. 

Salovirta, jonka isä oli metsänhoitajana Suojärvellä valmistui metsänvartijaksi Evon metsänvartijakoulusta vuonna 1906. Hän oli sitten metsänvartijana eri yhtiöitten ja valtion palveluksessa vuoteen 1918 saakka. Salovirta osallistui Suomen sisällissotaan 15. jääkäripataljoonassa. Hän kävi suojeluskuntien päällystökoulun vuonna 1920 ja oli sitten Pylkönmäen suojeluskunnan paikallispäällikkönä vuoteen 1921 saakka. Keväällä 1921 hän muutti Okeroisiin Lahden lähelle ja oli valtion palveluksessa metsätyönjohtajana vuoteen 1925, jolloin hän erosi tehtävästä sairauden takia.

Salovirta oli harrastanut maalausta sivutoimisesti jo vuodesta 1915 lähtien ja vuonna 1926 hän ryhtyi täyspäiväiseksi taidemaalariksi. Hän sai ensimmäiset vaikutteensa taidemaalari Gabriel Engbergiltä vuosien 1914 ja 1915 tienoilla. Salovirta teki ensimmäisen matkansa Lappiin kesällä 1926 ja tämän jälkeen hän oli Lapissa jokaisena kesänä sekä talvella 1929–1930, 1931–1932 ja 1935–1936. Salovirta piti yksityisnäyttelyitä Lahdessa 1928, 1930 ja 1934. Hän maalasi maisemamaalauksia aluksi Okeroisten maisemista ja sitten useina kesinä Lapissa.

Salovirta oli myös harrastajanäyttelijä ja hän näytteli Lahden teatterissa 1927–1928. Hän kirjoitti lisäksi novelleja, kertomuksia ja näytelmiä. Salovirran näytelmistä tunnetuin oli satunäytelmä "Elävä miekka", jota esitettiin Viipurin teatterissa.

Salovirran vene kaatui myrskyssä 27. kesäkuuta 1936 hänen ollessaan kalastusmatkalla Inarin Muddusjärvellä. Salovirta oli lähtenyt asunnostaan Inarin Haapalasta tarkoituksenaan vierailla Muddusjärven rannalla asuneen tuttavansa puutarhuri Yrjö Aholan luona. Veneen kaaduttua Salovirta ui pitkän matkaa uistinsiima jalkoihin sotkeutuneena mutta uupui noin 100 metrin päässä rannasta ja hukkui. Salovirran ruumis löydettiin 4. heinäkuuta ja hänet haudattiin Inariin. 

Lahden Taideyhdistys järjesti huhtikuussa 1937 taiteilijoiden B. B. Alancon ja Verneri Salovirran muistonäyttelyn Lahden lyseossa.

## Lähteet
Anacridium aegyptium

**Anacridium aegyptium** on heinäsirkkojen (Acrididae) heimoon kuuluva hyönteislaji.

## Koko ja ulkonäkö

*Anacridium aegyptium* voi kasvaa korkeintaan kahdeksan senttimetrin mittaiseksi, mutta yleensä naaraan pituus on enintään 6,5 senttimetriä ja koiraan enintään 3,5 senttimetriä. Liitäessään laji näyttää huomattavasti suurikokoisemmalta, jopa pienen linnun kokoiselta.

Täysikasvuinen *Anacridium aegyptium* on yleensä harmaa, ruskea tai oliivinvärinen vaihtelevilla kuvioilla. Myös vihreitä yksilöitä tavataan toisinaan, mutta tämä on harvinaisempaa. Värityksensä avulla laji sulautuu helposti ympäristöönsä. Tuntosarvet ovat molemmilla sukupuolilla suhteellisen lyhyet ja vankkarakenteiset. Silmissä on pystysuoria raitoja. Siivet taittuvat lepotilassa vartaloa pitkin ja ulottuvat vain hieman sen ulkopuolelle.

## Levinneisyys ja elinympäristö

*Anacridium aegyptiumia* tavataan Välimeren valtioista, Pohjois-Afrikasta sekä mahdollisesti Euroopan puoleisen Venäjän eteläosista. Sen elinympäristöä ovat lämpimät ja kuivat alueet, jotka sisältävät usein puita ja pensaita. Laji voi elää myös hedelmätarhoissa ja puutarhoissa, mutta se ei aiheuta niissä juurikaan vahinkoa.

## Ravinto ja elintavat
*Anacridium aegyptium* käyttää ravinnokseen erilaisia lehtiä. Laji viettää suuren osan ajastaan piileskellen oksien, puiden, pensaiden ja lehvistön seassa. Häirittynä se voi liitää siipiensä avulla tai hypätä vahvoilla takajaloillaan toiseen paikkaan. Laji on aktiivinen ympäri vuoden ja elää 1&nbsp;500 metrin korkeudessa merenpinnasta.

*Anacridium aegyptium* lisääntyy keväällä. Naaras laskee munat maaperän pinnan alle, jossa ne kuoriutuvat. Nymfit voivat olla väritykseltään monenvärisiä, jopa oransseja. Tässä kehitysvaiheessa siivet ovat vielä hyvin pieniä.

## Lähteet
Iina Hyttinen

**Iina Laura Amanda Hyttinen** (s. 18. syyskuuta 1991) on suomalainen sosiaalisen median vaikuttaja ja yrittäjä. Hyttinen asuu miehensä ja lastensa kanssa Helsingissä. Hän aloitti perhe- ja lifestyle-aiheisen bloginsa *But I'm a Human not a Sandwich* kirjoittamisen vuonna 2011 odottaessaan esikoistaan. Blogi on yksi Suomen suosituimmista ja sillä on noin 80 000 lukijaa kuukaudessa. Hyttinen ja hänen miehensä Otto ovat tehneet *Yhdessä*-podcastia. 

## Lähteet