open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rachel Zegler

**Rachel Anne Zegler** (s. 3. toukokuuta 2001 Hackensack, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli Steven Spielbergin ohjaamassa musikaalielokuvassa *[[West Side Story (vuoden 2021 elokuva)|West Side Story]]* (2021).

## Elämä

### Tausta ja nuoruus

Zeglerin äiti on sukujuuriltaan kolumbialainen ja isä puolalainen. Zegler sai nimensä televisiosarjan Frendit hahmon Rachel Greenin mukaan. Ennen elokuvauransa alkua Zegler esiintyi teatterissa useissa musikaaleissa, myös *[[West Side Story]]ssa*.

### Läpimurto elokuvissa
Spielberg avasi roolihaut *West Side Story* -elokuvaan vuonna 2018, ja Zegler valittiin Marian rooliin 30 000 hakijan joukosta. Roolisuorituksestaan hän voitti National Board of Review'n parhaan näyttelijättären palkinnon vuonna 2021 ja hänestä tuli nuorin Golden Globe -palkinnon voittaja parhaan näyttelijättären kategoriassa komedia- tai musikaalielokuvassa.

Zeglerin seuraava rooli oli Warner Bros:n ja DC Comicsin supersankarielokuvassa *[[Shazam! Fury of the Gods]]* (2023), jossa hän näytteli Anthea-nimistä hahmoa. Tämän jälkeen hän sai pääroolin *[[Nälkäpeli]]*-elokuvasarjan prequel-elokuvassa *[[Nälkäpeli: Balladi laululinnuista ja käärmeistä (elokuva)|Nälkäpeli: Balladi laululinnuista ja käärmeistä]]* (2023), jossa hän esitti Nälkäpeli-kilpailijaa Lucy Gray Bairdia.

Vuonna 2024 Zegler valittiin pääosaan Netflixin ja Skydancen animoituun musikaaliin *Spellbound*. Disney kiinnitti hänet myös näyttelemään nimiroolia live-action *[[Lumikki (vuoden 2025 elokuva)|Lumikki]]*-elokuvan uudelleenfilmatisoinnissa, joka sai ensi-iltansa vuonna 2025.

### Julkiset kannanotot
Zegler on herättänyt huomiota poliittisilla kannanotoillaan. Elokuussa 2024 *Lumikki*-elokuvan trailerin julkaisun yhteydessä hän julkaisi viestipalvelu X:ssä Palestiinaa tukevan viestin, mikä aiheutti kohua. Disney reagoi tähän nopeasti, ja elokuvan tuottaja Marc Plattin kerrotaan jopa lentäneen New Yorkiin keskustelemaan Zeglerin kanssa, jotta tämä poistaisi viestinsä.

Marraskuussa 2024 Yhdysvaltain presidentinvaalien aikaan Zegler otti jälleen kantaa politiikkaan Instagram-tilillään vastustamalla Donald Trumpia, mikä aiheutti lisää kohua elokuvan ympärille. Hän pyysi lausuntojaan myöhemmin julkisesti anteeksi.

Näiden kannanottojen on arveltu vaikuttaneen negatiivisesti *Lumikki*-elokuvan vastaanottoon ja menestymiseen. Elokuvan tuottaja Marc Plattin poika Jonah Platt kommentoi tilannetta suorasanaisesti syyttäen Zegleriä elokuvan vahingoittamisesta.

## Filmografia

### Elokuvat

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen YouTube-kanava
* 
*
Katri Suutari

**Katri Johanna Suutari** (myöh. **Ahonen**, s. 8. huhtikuuta 1976 Anjalankoski) on suomalainen jousiampuja. Hän kilpaili Sydneyn olympialaisissa 2000 ja sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 50:nneksi. Hän sijoittui EM-kilpailuissa vuonna 2000 joukkuekilpailussa 12:nneksi ja henkilökohtaisessa kilpailussa 29:nneksi sekä MM-kilpailuissa vuonna 2001 joukkuekilpailussa 17:nneksi ja henkilökohtaisessa kilpailussa 53:nneksi. Hän voitti tauluammunnan Suomen-mestaruuden vuosina 2000–2001. Hän edusti seuratasolla kotkalaisseura Piiliä.

Katri Suutarin isosisko Kaisa Suutari on myös jousiammunnan arvokisaedustaja ja Suomen-mestari.

## Lähteet
Kaisa Suutari

**Kaisa-Mari Suutari** (s. 8. elokuuta 1969 Anjala) on suomalainen jousiampuja. Hän edusti Suomea MM-kilpailuissa vuosina 1995, 1997, 1999 ja 2001 sekä EM-kilpailuissa vuosina 1996 ja 2000. Hän voitti tauluammunnan tähtäinluokan Suomen-mestaruuden vuosina 1993 ja 1997.

Kaisa Suutarin pikkusisko Katri Suutari on myös jousiammunnan arvokisaedustaja ja Suomen-mestari.

## Lähteet
Ullavan helluntaiseurakunta

**Ullavan helluntaiseurakunta** on Kokkolan Ullavalla toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1975 nimellä *Ullavan Helluntailähetys ry*. Seurakunnan toimintamuotoihin kuuluva jumalanpalvelusten, raamattutuntien ja rukouskokousten lisäksi lapsi- ja nuorisotyö.

Helluntaiherätys saapui Ullavalle toisen maailmansodan jälkeen vuosien 1947–1948 aikana ja herätys jakoi paikkakunnan kahtia kannattajiin ja vastustajiin. Seurakunnan syntyyn vaikutti alkuaikoina Kälviän helluntaiseurakunnasta käsin tehty työ. Seurakunnan rukoushuone rakennettiin lähes täysin talkoovoimin ja vihittiin käyttöön 1975. Vuosina 1984–1985 rakennuksessa toteutettiin peruskorjaus, jolloin laajennettiin keittiötä, ruokasalia, toimistoa ja kerhotiloja.

## Katso myös

* Uskonto Keski-Pohjanmaalla

## Lähteet
Topkapi (elokuva)

**Topkapi** on Jules Dassinin tuottama ja ohjaama yhdysvaltalainen rikoselokuva vuodelta 1964. Eric Amblerin romaaniin perustuvan, Istanbuliin sijoittuvan viihteellisen tarinan pääosissa näyttelevät Melina Mercouri, Peter Ustinov, Maximilian Schell, Robert Morley ja Akim Tamiroff.

## Juoni
Tarinassa kansainvälinen murtovarasryhmä yrittää kaapata sulttaanin jalokivin koristellun tikarin.

## Vastaanotto
Peter Ustinov voitti koomisesta sivuroolistaan Oscarin, minkä lisäksi hän ja Melina Mercouri olivat Golden Globe -ehdokkaina.

*Helsingin Sanomissa* vuoden 1972 tv-esityksen alla elokuvaa luonnehdittiin lyhyesti hauskaksi, jännittäväksi ja harmittomaksi viihteeksi, mutta vuonna 1984 saman lehden Mikael Fränti oli analyyttisempi ja kirjoitti *Topkapin* edustavan Jules Dassinia sovinnaisimmillaan. Hänestä ohjaaja ei oikein vaikuta innostuneelta vaan tekee hitaasti etenevää pakkopullaa. Päänäyttelijöistä hän kehui monia paitsi hänestä viileän noitamaiseksi ohjattua Melina Mercouria ja ”jälleen rutikuivaa maneeripökkelöä” Maximilian Schelliä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Elisabet Ehrnrooth

**Filippa Josefin Elisabet Ehrnrooth** (o.s. **Dengg**, s. 2. toukokuuta 1967 Nyköping, Ruotsi) on ruotsalais-suomalainen kouluratsastaja. Hän sai Suomen kansalaisuuden vuonna 1997. Hän edusti Suomea Sydneyn olympialaisissa 2000 ja sijoittui kouluratsastuksen henkilökohtaisessa kilpailussa Harald-hevosellaan 37:nneksi. Pariisin olympialaisiin 2024 Ehrnrooth nimettiin paikan päälle matkustavaksi varaedustajaksi.

Ehrnrooth voitti Suomen-mestaruuden Angard-hevosellaan vuosina 2001 ja 2003 ja vuonna 2019 hevosella Bøgelys La-Ro. Hän on edustanut seuratasolla Helsingin Ratsastajia. 

## Lähteet
Akiva Schaffer

**Akiva D. Schaffer** (s. 1. joulukuuta 1977 Berkeley, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on yksi komediaryhmä The Lonely Islandin jäsenistä.

## Ura
Schaffer aloitti uransa tekemällä sketsejä Andy Sambergin ja Jorma Tacconen kanssa. Koomikkotrio otti nimekseen The Lonely Island, ja se saavutti kuuluisuutta lyhyillä komediaelokuvillaan ja musiikkivideoparodioillaan. Schaffer ja Taccone otettiin viihdeohjelma *[[Saturday Night Live]]n* käsikirjoittajien ryhmään ja Samberg ohjelman näyttelijäkaartiin. Schafferin vahvinta antia olivat niin kutsutut "SNL Digital Short" -sketsit.

Schafferin ensimmäinen elokuvaohjaus on komedia *[[Hot Rod (elokuva)|Hot Rod]]* vuodelta 2007. The Lonely Island -trio käsikirjoitti, tuotti ja ohjasi pseudodokumentaarisen musiikkikomedian *Popstar: Never Stop Never Stopping* (2016). Lisäksi kolmikko näytteli elokuvan pääroolit. Schaffer, Samberg ja Taccone ovat jatkaneet yhteistyötään muun muassa komediaelokuvassa *[[Palm Springs (elokuva)|Palm Springs]]* (2020).

## Muuta
Schafferin aviopuoliso on käsikirjoittaja ja komedienne Liz Cackowski.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*The Lonely Island
Ulla Rantala

**Ulla Margit Rantala** (o.s. **Rajakisto**, myöh. Rajakisto, s. 1. toukokuuta 1957 Tammela) on suomalainen jousiampuja. Hän kilpaili Los Angelesin olympialaisissa 1984 ja sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 15:nneksi. Hän sijoittui MM-kilpailuissa henkilökohtaisessa kilpailussa 44:nneksi vuonna 1984 ja 20:nneksi vuonna 1985 sekä joukkuekilpailussa kahdeksanneksi vuonna 1987. Hän saavutti EM-kilpailuissa pronssia joukkuekilpailussa 1982 ja sijoittui tuolloin 24:nneksi henkilökohtaisessa kilpailussa. Vuonna 1986 hän oli EM-kilpailujen joukkuekilpailussa neljäs ja henkilökohtaisessa kilpailussa yhdestoista. Rantala voitti Pohjoismaiden-mestaruuden henkilökohtaisessa kilpailussa vuonna 1982 ja joukkuekilpailussa vuonna 1986. Hän voitti tauluammunnan Suomen-mestaruuden vuonna 1984. Hän edusti seuratasolla Turengin Kiilaa.

## Lähteet
Fatal Instinct

**Fatal Instinct – vaarallinen vaisto** (*Fatal Instinct*) on Carl Reinerin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1993. Elokuva parodioi toiminta- ja trillerielokuvia kuten *[[Cape Fear]]*, *[[Vihollinen vuoteessani]]*, *[[Vaarallinen suhde]]* sekä *[[Basic Instinct – vaiston varassa]]*. Elokuvan nimi on yhdistelmä *Vaarallinen suhde* -elokuvan alkuperäisnimeä *Fatal Attraction* sekä *Basic Instinct*.

## Rooleissa

## Aiheesta muualla
*
Chris Pang

**Christopher Pang** (s. 29. joulukuuta 1984 Melbourne, Victoria) on australialainen näyttelijä ja tuottaja. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa *[[Huomenna taistelun alettua]]* (2010) ja *Crazy Rich Asians* (2018).

## Ura
Pangin ensimmäinen merkittävä rooli oli Lee Takkam australialaisessa seikkailuelokuvassa *Huomenna taistelun alettua* vuonna 2010. Hän laajensi uranäkymiään muuttamalla Hollywoodiin 2013. Hän sai roolin muun muassa kungfu-elokuvassa *[[Hiipivä tiikeri, piilotettu lohikäärme: Kohtalon miekka]]* (2016). Roolihahmon nimi on Flying Blade, ja sen puitteissa Pang sai hyödyntää kungfu-taitojaan. Pangin ura on jatkunut muun muassa sivuosilla komedioissa *[[Palm Springs (elokuva)|Palm Springs]]* (2020) ja *The Portable Door* (2023).

Pang on näytellyt myös televisiosarjoissa, kuten *[[Marco Polo (televisiosarja)|Marco Polo]]* (2016) ja *As We See It* (2022).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Stage13 : Chris Pang
Tutu Sohlberg

**Suvi Tuulikki Tutu Sohlberg** (o.s. **Bärlund**, s. 8. elokuuta 1941 Helsinki) on suomalainen kouluratsastaja ja autourheilja. Hän kilpaili Soulin olympialaisissa 1988 ja sijoittui kouluratsastuksen joukkuekilpailussa kuudenneksi sekä henkilökohtaisen kilpailun karsinnassa 35:nneksi. Hevosena hänellä oli Pakistan. Hän voitti Suomen-mestaruuden Frenchman-hevosellaan vuonna 1985. Hän edusti seuratasolla Suomen Kenttäratsastusseuraa. Hän voitti autourheilijana Suomen-mestaruuden jäärata-ajossa vuosina 1967, 1968, 1969 ja 1971.

Tutu Sohlbergin puoliso Kari O. Sohlberg on autourheilija, autourheiluvaikuttaja ja yritysjohtaja. Heidän poikansa Mika Sohlberg on kilpaillut ralliautoilussa ja toiminut urheilumanagerina. Tutu Sohlbergin serkku oli menestynyt nyrkkeilijä Gunnar Bärlund.

## Lähteet
Haapojärvi

**Haapojärvi** on rannoiltaan mutkainen ja valtaosin matala metsäjärvi Ilomantsissa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 2,1 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 70 kilometriä itään.

## Maantiede
Haapojärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 3,7 kilometriä. Järven polveilevan rantaviivan pituus on 16&nbsp;026 metriä. Järven eteläosa on pohjoisosaa leveämpi. Luoteessa Läävästönpohja sijaitsee varsin erillään pääaltaasta. Useista niemistä laajimpia ovat Lehtimäenniemi järven luoteisosassa sekä pitkä ja kapea Hakosalmenniemi järven eteläosassa. Haapojärven selkävedet ovat matalia. Syvin kohta, lähes kymmenen metriä, sijaitsee Hakosalmen tienoilla järven länsirannan tuntumassa. Vain kuutisen hehtaaria järven alasta on vähintään kuusi metriä syvä.

Haapojärven saariluku on kuusi. Saarista viisi on yli aarin mutta alle hehtaarin laajuisia. Järven keskivaiheilla sijaitseva Lehmisaari on yli hehtaarin laajuinen. Haapojärven rannoilla on metsä- ja suomaata. Länsirannalla sijaitsee Kauniinniemenkangas, jonka alueella on jonkin verran pientaloja. Haapojärven pohjoispuolella sijaitsee Petkeljärven kansallispuisto.

Haapojärveen virtaa Niemenjoki etelästä Melaselänjärveltä (145,0 metriä mpy). Pienempiä tulouomia ovat Heinäpuro luoteesta Patrikkasuolta ja Säynesuonpuro pohjoisesta Säynesuolta. Haapojärven lasku-uoma on noin puolen kilometrin mittainen Haapovirta järven kaakkoiskulmalla. Haapovirran kapein kohta on noin 30 metriä leveä ja virta vie järven vettä itään Nietalahteen (144,7 metriä mpy). Kartan perusteella Haapojärven pohjoisosan Korpilahdelta lähtee vähäinen lasku-uoma pohjoiseen Korpilammelle, joka on noin kolmen hehtaarin laajuinen suolampi, jonka tilavuus on vain 5&nbsp;000 kuutiometriä.

Haapojärven vesitilavuus on 4&nbsp;407&nbsp;000 kuutiometriä.

Haapojärvi (04.922.1.065) kuuluu Nuorajärven alueeseen (04.922), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Mekrijärven-Nuorajärven alue (04.92) ja ensimmäinen jakovaihe on Koitajoen valuma-alue (04.9). Suuri Haapojärvi on neljänneksi laajin Nuorajärven alueen 84:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajimmat ovat Nuorajärvi, Niettaanselkä ja Viinijärvi.

## Lähteet
Tulisielu (kappale)

**Tulisielu** on suomalaisen iskelmätaiteilija Paula Koivuniemen CD-single vuodelta 1996. Se on myös samannimisen studioalbumin nimikappale. Sen sävelsi ja sovitti Esa Nieminen ja sanoitti Sinikka Svärd. Singlen b-puoli "Jos sä rakastat mua vielä" on Jukka Kuoppamäen käsialaa. "Tulisielu" on edellä mainitun albumin avausraita, "Jos sä rakastat mua vielä" puolestaan on päätösraita.

## Rakenne
"Tulisielu" etenee iskelmälle tavanomaisesti introsta säkeistöön ja siltaa pitkin kertosäkeistöön, jota seuraa lyhyt välisoitto, josta edetään toisen säkeistön ja sillan kautta  kertosäkeistöön. Toisen kertosäkeistön jälkeen on lyhyehkö välisoitto, jonka jälkeen kertosäkeistöä toistetaan laulun loppuun. Sanoituksessa laulun kertojaminä laulaa tulisesta sielustaan, jonka vuoksi hän ei voi elää hetkeäkään puolittain.

## Vastaanotto
Koivuniemen uralla 1990-luku oli levymyynnin osalta vaisua verrattuna 1980-lukuun. "Tulisielu" kohosi Jukebox-listan sijalle 28 ja radiosoittolistan sijalle 8.

## Lähteet
*
Maarit Raiskio

**Tiina Maarit Raiskio** (s. 5. helmikuuta 1964 Pori) on suomalainen kouluratsastaja. Hän kilpaili Soulin olympialaisissa 1988 ja sijoittui kouluratsastuksen joukkuekilpailussa kuudenneksi sekä henkilökohtaisen kilpailun karsinnassa 48:nneksi. Hevosena hänellä oli Nør, jolla Kyra Kyrklund ratsasti Los Angelesin olympialaisissa 1984. Raiskio voitti Suomen-mestaruuden Ramsig-hevosellaan vuonna 1993. Hän edusti seuratasolla Porin Ratsastajia ja Lohjan Ratsastajia.

## Lähteet
Iso Haukilampi (Ilomantsi)

**Iso Haukilampi** on korpijärvi Ilomantsin keskustan itäpuolella Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 16 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 66 kilometriä itäkoilliseen.

## Maantiede
Ison Haukilammen pituus kaakosta luoteeseen on 1,15 kilometriä. Leveimmät kohdat ovat noin 200 metriä. Järven länsiranta on melko suora, itäranta mutkittelee. Kolmasosa Isosta Haukilammesta on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin kohta, noin 15 metriä, sijaitsee järven pohjoisosassa. Ison Haukilammen ainoa saari on noin kahden aarin laajuinen luoto järven länsirannan tuntumassa.

Isoa Haukilampea reunustaa metsämaa. Järven länsipuolella sijaitsee Iso Hiislampi. Järvien välinen kannas on Ison Haukilammen pituinen ja noin sata metriä leveä. Kannasta pitkin kulkee Taitajan taival. Kannaksen korkeimmat kohdat ovat noin 20 metriä Ison Haukilammen pintaa ylempänä.

Ison Haukilammen pohjoispuolella sijaitsee Pieni Haukilampi (04.922.1.023), jonka korkeustaso on sama kun Ison Haukilammen. Järvien välillä on vesiyhteys.

Ison Haukilammen vesitilavuus on 1&nbsp;394&nbsp;000 kuutiometriä.

Iso Haukilampi (04.922.1.076) kuuluu Nuorajärven alueeseen (04.922), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Mekrijärven-Nuorajärven alue (04.92) ja ensimmäinen jakovaihe on Koitajoen valuma-alue (04.9).

## Lähteet
Kuonokoppa

**Kuonokoppa** on eläimen suun tai turvan päälle laitettava esine, joka estää eläintä avaamasta suutaan. Yleisimmin kuonokoppia käytetään koirilla, jotta ne eivät voisi purra tai haukkua. Kuonokopat valmistetaan yleensä muovista ja niissä on monta aukkoa hengittämistä varten. Hevosten kuonokoppia käytetään yleensä niiden liiallisen syömisen tai vierasesineiden pureskelun rajoittamiseen.

Koirilla kuonokoppia voidaan käyttää myös vähentämään haavojen nuolemista tai estämään myrkyllisten asioiden syömistä. Kuonokoppaa käytetään myös erilaisilla kilpailu- ja työkoirilla. 

## Lähteet
Katri Kalpala

**Katri Johanna Kalpala** (nyk. **Työppönen**, s. 29. syyskuuta 1976 Helsinki) on suomalainen rytminen voimistelija. Hän kilpaili Atlantan olympialaisissa 1996 ja sijoittui henkilökohtaisen kilpailun karsinnassa 34:nneksi. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui joukkuekilpailussa 12:nneksi vuonna 1992 sekä henkilökohtaisessa kilpailussa 42:nneksi vuonna 1993 ja 31:nneksi vuonna 1995. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän sijoittui joukkuekilpailussa kahdeksanneksi vuosina 1992 ja 1993 sekä henkilökohtaisessa kilpailussa 29:nneksi vuonna 1994 ja 18:nneksi vuonna 1996. Hän voitti Pohjoismaiden-mestaruuden vuonna 1994. Hän voitti neliottelun Suomen-mestaruuden vuosina 1994–1996 sekä useita mestaruuksia eri välineillä. Hän edusti seuratasolla Elannon Iskua.

Katri Kalpalan isä Asmo Kalpala toimi Tapiola-ryhmän pääjohtajana ja isoisä Osmo Kalpala voitti kolme kertaa Jyväskylän suurajot alppihiihtäjänä olympialaisissakin kilpailleen veljensä Eino Kalpalan kanssa.

## Lähteet
Minna Heinonen

**Minna Kaarina Heinonen** (myöh. **Koivisto**, s. 26. elokuuta 1967 Harjavalta) on suomalainen jousiampuja. Hän kilpaili Soulin olympialaisissa 1988 ja sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 56:nneksi ja joukkuekilpailussa 13:nneksi. Hän sijoittui MM-kilpailuissa henkilökohtaisessa kilpailussa 63:nneksi vuonna 1989 sekä joukkuekilpailussa kahdeksanneksi vuonna 1987 ja 15:nneksi vuosina 1989 ja 1993. Hän saavutti EM-kilpailuissa hopeaa joukkuekilpailussa vuonna 1988 ja sijoittui tuolloin 15:nneksi henkilökohtaisessa kilpailussa. Vuonna 1986 hän oli EM-kilpailujen joukkuekilpailussa neljäs ja henkilökohtaisessa kilpailussa kahdeksastoista sekä vuonna 1990 henkilökohtaisessa kilpailussa 46:s. EM-hallikilpailussa hän sijoittui yhdeksänneksi henkilökohtaisessa kilpailussa vuonna 1989. Heinonen voitti useita Suomen-mestaruuksia. Hän edusti seuratasolla Harjavallan Jousiampujia.

Heinosen ennätys FITA-kierroksella on 1291 pistettä vuodelta 1989. Hän ampui parhaimmillaan 70 metristä 311, 60 metristä 329, 50 metristä 319 ja 30 metristä 345 pistettä.

## Lähteet
Jutta Poikolainen

**Jutta Anneli Poikolainen** (o.s. **Vähäoja**, s. 15. maaliskuuta 1963 Tampere) on suomalainen jousiampuja. Hän kilpaili Soulin olympialaisissa 1988 ja sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 55:nneksi ja joukkuekilpailussa 13:nneksi. Hän sijoittui MM-kilpailuissa henkilökohtaisessa kilpailussa 58:nneksi vuonna 1981, 36:nneksi vuonna 1983 ja 57:nneksi vuonna 1985 sekä joukkuekilpailussa seitsemänneksi vuonna 1983 ja 11:nneksi vuonna 1985. Hän saavutti EM-kilpailuissa hopeaa joukkuekilpailussa vuosina 1980 ja 1988 ja sijoittui noina vuosina henkilökohtaisessa kilpailussa 11:nneksi ja 12:nneksi. Vuonna 1983 hän saavutti EM-hallikilpailujen joukkuekilpailussa hopeaa. Poikolainen voitti Suomen-mestaruuden henkilökohtaisessa kilpailussa vuonna 1986 sekä joukkuekilpailussa vuosina 1986 ja 1988. Hän edusti seuratasolla hyvinkääläistä Amarcoa.

Poikolaisen ennätys FITA-kierroksella on 1278 pistettä vuodelta 1988. Hän ampui parhaimmillaan 70 metristä 313, 60 metristä 328, 50 metristä 319 ja 30 metristä 342 pistettä.

Jutta Poikolaisen puoliso on jousiammunnan olympiavoittaja Tomi Poikolainen.

## Lähteet
Jänner-ralli

**Jänner Rallye** tai **Jänner-ralli** on Itävallassa Freistadtin lähellä järjestettävä rallikillpailu. Kilpailua on järjestetty vuodesta 1969 lähtien ja se on kuulunut rallin EM-sarjaan.

Kilpailua ei ole järjestetty vuonna 1974, vuosina 1987-1999 eikä vuonna 2010.

## Voittajat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset verkkosivut
* Jänner Rallye eWRC-sivustolla
Jennifer Eriksson

**Jennifer Alexandra "Jenny" Eriksson** (s. 23. heinäkuuta 1959 Helsinki) on suomalainen kouluratsastaja. Hän kilpaili Soulin olympialaisissa 1988 ja sijoittui kouluratsastuksen joukkuekilpailussa kuudenneksi sekä henkilökohtaisen kilpailun karsinnassa 39:nneksi. Hevosena hänellä oli My Way. Hän edusti seuratasolla Suomen Kenttäratsastusseuraa.

## Lähteet
Piccadilly

**Piccadilly** on katu Lontoon City of Westminsterin kaupunkipiirissä. Se alkaa Piccadilly Circusin risteyksestä ja päättyy lounaassa Hyde Park Cornerin risteykseen. Sen pohjoispuolella levittäytyy Mayfair, kaakkoispuolella St. James ja lounaispuolella Green Parkin kuninkaallinen puisto.

Piccadillyn eteläpuolella kohoaa Christopher Wrenin barokkityylinen St. Jamesin kirkko, jota Wren piti yhtenä onnistuneimmista seurakuntakirkoistaan. Se vihittiin käyttöön 1684 ja kärsi pahoja vaurioita Lontoon pommituksissa 1940. Kirkosta länteen kadun pohjoispuolella sijaitsevassa Burlington Housessa on toiminut vuodesta 1867 lähtien kuninkaallinen taideakatemia Royal Academy of Arts. Kadun länsipäässä Hyde Park Cornerin pohjoislaidalla on arkkitehti Robert Adamin 1770-luvulla suunnittelema Apsley House, jonka Wellingtonin herttua Arthur Wellesley remontoi kodikseen 1820-luvulla. Nykyään siinä toimii Wellesleyn taidekokoelmaa esittelevä museo.

Piccadillyllä on monia tunnettujen brittiläisten ja kansainvälisten merkkien myymälöitä, esimerkiksi tavaratalo Fortnum & Mason, koruliike Bentley & Skinner sekä vaateliikkeet Tiger of Sweden ja Arc’teryx. Sen varrella sijaitsevat myös vuonna 1819 perustettu kauppakäytävä Burlington Arcade ja loistohotellit Ritz ja Dilly (entinen Piccadilly Hotel).

Piccadilly on ollut Oxford Streetin ohella toinen Lontoosta länteen johtavista pääteistä ainakin keskiajalta lähtien. Nimen ’Piccadilly’ alkuperästä ei ole täyttä varmuutta, mutta se on ilmeisesti tullut kadun varrella sijainneesta Piccadilly Hallista, jonka rakensi pickadill-kauluksien myynnillä rikastunut räätäli 1600-luvun alussa. Kadusta tuli entistä tärkeämpi, kun Charing Crossista Hyde Park Corneriin kulkeneen tien paikalle rakennettiin Green Park vuonna 1668.

Piccadillyn pohjoisreunalle rakennettiin aatelisten kaupunkitaloja 1600-luvulla ja sen eteläreunalle avattiin paljon kirjakauppiaiden ja kustantajien liikkeitä 1700-luvulla. Vuonna 1707 hovissa lakeijana työskennellyt William Fortnum perusti vuokraisäntänsä Hugh Masonin kanssa Piccadillylle kaupan, josta kehittyi Fortnum & Masonin tavaratalo. Katunumerossa 170 oli vuosina 1812–1905 suosittu näyttelyhalli Egyptian Hall, joka oli rakennettu muinaisegyptiläiseen tyyliin. 1900-luvun alussa Lontoon kreivikunta lunasti useita tontteja Piccadillyn varrelta ja levensi katua lähes koko sen pituudelta.

## Lähteet
Kanariansaarten ralli

**Kanariansaarten ralli** eli **Rally Islas Canarias** on vuodesta 1977 lähtien järjestetty rallikilpailu, joka järjestetään Kanariansaarilla.
Kilpailu pidettiin aluksi nimellä Rally El Corte Inglés ja siitä tuli osa Espanjan mestaruussarjaa vuonna 1979. Kilpailun nimeksi vaihdettiin Rally de Canarias vuodelle 2002 ja uudestaan nimelle Rally Islas Canarias vuodelle 2009. Ralli on kuulunut Intercontinental Rally Challenge -sarjaan vuodesta 2010 ja kuuluu rallin EM-sarjaan. Kilpailu tulee mukaan rallin MM-sarjaan vuosiksi 2025 ja 2026. Tammikuussa 2026 ilmoitettiin kolmen vuoden jatkosopimuksesta vuoteen 2029 saakka.

## Voittajat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset verkkosivut 
* Rally El Corte Inglés / Islas Canarias eWRC-sivustolla
Fred Williamson

**Frederick Robert Williamson** (s. 5. maaliskuuta 1938 Gary, Indiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, elokuvantekijä ja amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän pelasi 1960-luvulla kulmapuolustajana American Football League -sarjassa Oakland Raidersin ja Kansas City Chiefsin joukkueessa, jolloin hänet tunnettiin lempinimellä **The Hammer**. 1970-luvulla Williamsonista tuli blaxploitaatio-elokuviin erikoistunut näyttelijä, elokuvatuottaja ja -ohjaaja.

## Filmografia

### Elokuvat

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Villikkotyttäreni

**Villikkotyttäreni**, televisioesityksessä **Varokaa, isä irti!** (*Take Her, She’s Mine*), on Henry Kosterin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1963. Sen pääosia, opiskelemaan lähtevää teinitytärtä ja tätä Eurooppaan asti seuraavaa ylisuojelevaa isää näyttelevät Sandra Dee ja James Stewart. Tarina perustuu Henry ja Phoebe Ephronin näytelmään, jonka pohjalta käsikirjoituksen laati Nunnally Johnson.

*Helsingin Sanomat* luonnehti elokuvaa pikkuhauskaksi komediaksi, joka sopii lähinnä tyttöjen katsottavaksi. *Cleveland Pressin* aikalaiskritiikissä Tony Mastroianni moitti elokuvan vitsejä pahimmillaan nolostuttavan huonoiksi – esimerkkinä se, että Stewartin esittämää hahmoa luullaan lentokentällä kuuluisaksi näyttelijäksi James Stewartiksi – mutta kirjoitti Stewartin ja Deen tekevän kuitenkin parhaansa. Hauskimmaksi rooliksi hän nimesi Robert Morleyn sivuosan brittituristina.

Sekä Stewart että Dee olivat rooleistaan Laurel Award -ehdokkaina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Daryll Neita

**	Daryll Saskia Neita** (s. 29. elokuuta 1996 Lontoo) on brittiläinen pikajuoksija. Hän on saavuttanut useita arvokisamitaleja erityisesti viestijuoksussa.

Neita sijoittui neljänneksi 100 metrin juoksussa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. Yleisessä sarjassa hän saavutti vuonna 2016 ensimmäiset arvokisamitalinsa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestijuoksussa, hopeaa EM-kilpailuissa ja pronssia olympialaisissa. Hän saavutti viestissä vuonna 2017 MM-hopeaa ja voitti vuonna 2018 EM-kultaa. MM-kilpailuissa 2019 saaliina oli jälleen viestihopeaa.

Neita saavutti Tokion olympialaisissa 2021 pronssia viestijuoksussa ja ylsi henkilökohtaisessa 100 metrin juoksussakin loppukilpailuun, jossa hän sijoittui kahdeksanneksi. Vuonna 2022 britit jäivät MM-kilpailujen viestissä kuudenneksi mutta saavuttivat Kansainyhteisön kisoissa hopeaa. Neita saavutti henkilökohtaisessa 100 metrin juoksussa pronssia sekä Kansainyhteisön kisoissa että EM-kilpailuissa. Sisäratojen EM-kilpailuissa 2023 hän saavutti pronssia 60 metrin juoksussa. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän saavutti 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestissä pronssia ja sijoittui 200 metrillä viidenneksi. Rooman EM-kilpailuissa 2024 hän saavutti kultaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestissä ja hopeaa 200 metrilä. Pariisin olympialaisissa hän sijoittui 100 metrillä neljänneksi ja 200 metrillä viidenneksi sekä juoksi ankkuriosuuden hopeaa saaneessa Britannian 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin viestijoukkueessa. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän karsiutui 100 ja 200 metrillä välierissä ja sijoittui pikaviestissä neljänneksi.

Neita on voittanut Britannian-mestaruuden ulkoradoilla 100 metrin juoksussa vuosina 2022 ja 2024 sekä 200 metrin juoksussa vuosina 2022 ja 2023 sekä sisäradoilla 60 metrin juoksussa vuonna 2023. Hän alitti 100 metrillä 11 sekunnin rajan ensi kerran Tokion olympialaisten alkuerissä 2021 ja sen jälkeen samana vuonna Timanttiliigan kilpailuissa Lausannessa ja Zürichissä. Vuonna 2022 hän paransi Birminghamissa Kansainyhteisön kisojen välierissä ennätyksekseen 10,90. Sisäradoilla hän on juossut 60 metriä parhaimmillaan aikaan 7,05 Berliinissä helmikuussa 2023.

## Lähteet
Rumeysa Gelgi

**Rumeysa Gelgi** (s. 1. tammikuuta 1997 Karabük, Turkki) on turkkilainen nainen, joka pääsi Guinnessin ennätysten kirjaan ”maailman pisimpänä naisena” ja ”maailman pisimpänä alle 18-vuotiaana tyttönä”.

Gelgi syntyi vuonna 1997 Karabükissa, jossa hän vieläkin asuu. Hän on 215&nbsp;cm pitkä, ja hänen pituutensa johtuu Weaverin oireyhtymästä, harvinaisesta sairaudesta, joka aiheuttaa nopeaa kasvua. Tilansa vuoksi hän käyttää usein pyörätuolia liikkumiseen, mutta pystyy kuitenkin kävelemään lyhyitä aikoja ilman tukea.

## Katso myös
* Sultan Kösen

## Lähteet
Invenius

**Invenius** on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* Anitra Invenius (s. 1942), näyttelijä ja teatteriohjaaja
* Evert Invenius (s. 1875), huonekalutehtailija
* Otto Invenius (s. 2000), ampumahiihtäjä
* Rosa Invenius (1853–1932), kansakoulunopettaja, kansansivistäjä ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija
* Tuukka Invenius (s. 1997), ampumahiihtäjä
Annikki Maattola

**Annikki Maattola** (s. 7. joulukuuta 1945 Hollola) on suomalainen keilaaja ja ampuja. Hän saavutti keilailun MM-kilpailuissa 1991 hopeaa 5&nbsp;×&nbsp;6 sarjan joukkuekilpailussa. Soulin olympialaisissa 1988 keilailu oli näytöslajina ja Maattola sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa kolmanneksi oltuaan alkukilpailussa toinen ja hävittyään välierässä Japanin Atsuko Asaille pistein 187–209.

Maattola voitti keilailussa Pohjoismaiden-mestaruuden joukkuekilpailussa vuonna 1984. Hän sijoittui henkilökohtaisessa maailmancupissa viidenneksi vuonna 1990 ja Euroopan-cupissa 13:nneksi vuonna 1994. Hän voitti henkilökohtaisen Suomen-mestaruuden vuosina 1984, 1992 ja 1993 sekä pari- ja joukkuekilpailun mestaruudet vuonna 1990.

Maattola voitti ammunnassa Suomen-mestaruuden trapissa vuonna 1971, olympiatrapissa vuonna 1974 ja kaksoistrapissa vuonna 1975.

Annikki Maattolan siskot Hilkka ja Mirjam sekä veljen vaimo Helena ovat menestyneet haulikkoampujina.

## Lähteet
Abbie Eaton

**Abigail ”Abbie” Eaton** (s. 2. tammikuuta 1992 Kingston upon Hull, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen autourheilija. Hän on ollut *[[The Grand Tour]]* -televisiosarjan testikuljettaja sarjan toisesta tuotantokaudesta lähtien. Hän on kilpa-ajouransa ohella myös kilvanajon opettaja.

Eaton kasvoi lapsena moottoriurheilun parissa: hänen isänsä Paul oli 1980-luvulla menestyksekäs kartingkuljettaja. Hän aloitti itse kartingin harrastamisen kymmenvuotiaana ja kilpaili lajissa Britannian kansallisella tasolla. Hän siirtyi kilpa-autoihin 15-vuotiaana kilpailtuaan Citroën Saxo VTR -autoilla ajetussa SAXMAX-sarjassa. Vuonna 2009 hän voitti luokkansa mestaruuden ensimmäisellä kaudellaan Production Touring Car Championship -sarjassa voitettuaan kauden 18:sta kilpailusta 15. Hän siirtyi kilpailemaan Mazda MX-5 Supercup -sarjaan, jossa voitti mestaruuden vuonna 2014.

MX-5 Supercupin jälkeen Eaton siirtyi kilpailemaan GT-luokkiin. Ensimmäisellä osittaisella kaudellaan brittiläisessä GT Cupissa hän voitti yhden osakilpailun ja siirtyi sitten British GT Championshipiin, jossa hän sijoittui GT4-luokan Maseratilla Pro Am -luokan toiseksi ja koko sarjan neljänneksi. Kaudella 2017 Eaton ei saanut täysiaikaista ajopaikkaa, vaan kilpaili osittaisen kauden Blancpain GT Seriesissä GT3-luokan Ferrarilla. Monzan osakilpailussa Eaton otti luokkavoiton sarjan historian ensimmäisenä naisena.

Eaton oli alun perin naisille tarkoitetun W Series -formulasarjan kriitikko, mutta hänen suhtautumisensa sarjaan muuttui, kun hän näki sen edistävän siihen osallistuneiden naisten uria. Hän liittyi itse sarjaan kilpakuljettajaksi kaudelle 2021. Hänen paras kilpailusijoituksensa kauden aikana oli kuudes sija, jonka hän saavutti kahdesti. Kauden toiseksi viimeisessä osakilpailussa Austinissa hän ajoi terävän kanttikiven päältä ajauduttuaan ulos kilparadalta ja mursi yliajon aiheuttamassa iskussa selkänsä. Hän joutui jättämään kauden päätösosakilpailun väliin loukkaantumisensa vuoksi ja sijoittui sarjan loppupisteissä kolmanneksitoista. Hän kuntoutui vammoistaan ajoissa kauden 2022 avauskilpailua varten ja ajoi jälleen täyden kauden sarjassa. Toisella kaudellaan hän sijoittui jälleen sarjassa kolmanneksitoista oltuaan yksittäisessä kilpailussa parhaimmillaan seitsemäs.

Kilpauransa ohella Eaton on esiintynyt television autoiluohjelmissa. Hänen ensiesiintymisensä oli *[[Drive (brittiläinen televisiosarja)|Drive]]*-sarjassa, jossa ammattikuljettajat opettivat julkisuuden henkilöitä ajamaan kilpaa. Hän toimi sarjassa räppäri Professor Greenin ajokouluttajana, ja he voittivat sarjan ensimmäisen tuotantokauden. Hänet valittiin *[[The Grand Tour]]* -televisiosarjan testikuljettajaksi sarjan toisesta tuotantokaudesta lähtien.

Eaton on tullut tunnetuksi myös seksuaalivähemmistöjen oikeuksien puolestapuhujana. Hän seurustelee niin ikään W Seriesissä kilpailleen Jessica Hawkinsin kanssa.

## W Series -tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Maantieviestin Suomen-mestaruuskilpailut

**Maantieviestin Suomen-mestaruuskilpailut** järjestettiin vuosina 1987–1991. Kilpailut järjesti Suomen Urheiluliitto.

## Kisaohjelma

## Mitalistit
;Miehet

;Naiset

## Lähteet
Bruna Tomaselli

**Bruna Alberti Tomaselli** (s. 18. syyskuuta 1997 Caibi, Brasilia) on brasilialainen autourheilija.

Tomaselli aloitti kilvanajon seitsemänvuotiaana ja sijoittui heti ensimmäisessä kilpailussaan kolmanneksi. Hän siirtyi kartingista Formula-kilpailuihin kaudella 2013. Hän ajoi kaudet 2013–2014 Brasilian juniorisarjoissa ennen kuin siirtyi kaudeksi 2015 Fórmula 4 Sudamericana -sarjaan. Kaudella 2016 hän sijoittui sarjan neljänneksi. Vuonna 2017 hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän alkoi kilpailla MRF Challenge Formula 2000 -sarjassa. Kaudet 2018 ja 2019 hän ajoi sarjassa täysiaikaisesti sijoittuen kokonaispisteissä 16:nneksi ja kahdeksanneksi. Kaudella 2018 hän ajoi myös Formula Academy Sudamericana -sarjaa, jossa sijoittui viidenneksi.

Tomaselli haki mukaan naisille tarkoitetun W Series -formulasarjan ensimmäiselle kaudelle vuonna 2019. Hänet valittiin 55 kuljettajaehdokkaan joukkoon, mutta hän ei päässyt valintaprosessissa jatkoon. Hän haki uudestaan mukaan seuraavalle kaudelle, ja tällä kertaa hänet otettiin yhdeksi sarjan uusista kilpakuljettajista. Kausi 2020 peruttiin kuitenkin koronaviruspandemian vuoksi, ja Tomaselli kilpaili sen sijaan Brasilian Império Endurance Brasil -kestävyyskilpailusarjassa. Hän otti kauden aikana sarjan historian ensimmäisenä naisena osakilpailuvoiton. Hän debytoi W Seriesissä lopulta kaudella 2021, mutta menestyi heikohkosti. Kauden kahdeksasta kilpailusta hän ajoi vain kahdessa pisteille ja sijoittui sarjan 15:nneksi. Kaudella 2022 hän jatkoi sarjassa, mutta ajoi jälleen vain kahdesti pisteille ja sijoittui 12:nneksi. Hänen paras sijoituksensa yksittäisestä kilpailusta on viides, jonka hän saavutti kerran kummallakin kaudellaan sarjassa.

Kaudeksi 2023 Tomaselli siirtyi kilpailemaan Brasilian vakioautosarja Stock Seriesiin.

## W Series -tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Christine Caron

**Christine "Kiki" Caron** (s. 10. heinäkuuta 1948 Pariisi) on ranskalainen kilpauimari, joka 1960-luvulla voitti selkäuinnissa Euroopan-mestaruuden ja saavutti olympiahopeaa.

Caron ui 100 metrin selkäuinnissa maailmanennätyksen 1.08,6 vuonna 1964 ja useita Euroopan-ennätyksiä 100 metrin ja 200 metrin selkäuinnissa vuosina 1963–1964. Hän saavutti Tokion olympialaisissa 1964 hopeaa 100 metrin selkäuinnissa ajalla 1.07,9, millä hän hävisi 0,2 sekuntia maailmanennätyksen uineelle Yhdysvaltain Cathy Fergusonille. Caron voitti Utrechtin EM-kilpailuissa 1966 kultaa 100 metrin selkäuinnissa.

Christine Caronin sisko Annie Caron kilpaili myös olympialaisissa uimarina.

## Lähteet
Annie Caron

**Annie Caron** (s. 10. elokuuta 1941 Pariisi) on ranskalainen kilpauimari.

Caron edusti Ranskaa Rooman olympialaisissa 1960 mutta ei yltänyt loppukilpailuihin. Hän sijoittui alkuerissä yhdeksänneksi 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestissä, kymmenenneksi 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä ja 18:nneksi 100 metrin perhosuinnissa.

Annie Caronin pikkusisko Christine Caron on uinnin Euroopan-mestari ja olympiamitalisti.

## Lähteet
John B. Kelly (nuorempi)

**John Brenden ”Kell” Kelly Jr.** (24. toukokuuta 1927 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat – 2. maaliskuuta 1985 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen soutaja, olympiamitalisti, poliitikko ja urheilujohtaja. Kelly osallistui neljiin olympialaisiin ja sai 1956 pronssia yksikkösoudusta. Hän voitti urallaan muun muassa kultaa Pan-Amerikan kisoista, ja hänet palkittiin James E. Sullivan -palkinnolla Yhdysvaltain parhaimpana yliopistourheilijana.

Kilpauransa jälkeen Kelly jatkoi urheilujohtajana, ja hänet valittiin juuri ennen kuolemaansa Yhdysvaltain olympiakomitean johtoon. Lisäksi hän toimi Philadelpian paikallispolitiikassa ja edusti valtuustossa 1968–1979.

## Nuoruus ja opiskelu
John Kelly syntyi Philadelphiassa 1927. Hän oli John ja Margaretin Kellyn toiseksi vanhin lapsi. Johnilla oli kolme siskoa, Peggy, Grace ja Lizanne. Grace Kellystä tuli kuuluisa näyttelijä sekä myöhemmin Monacon ruhtinatar. John Kelly vanhempi oli voittanut soudussa kaksi olympiakultaa vuoden 1920 kesäolympialaisista ja kolmannen kullan neljä vuotta myöhemmin. Perhe oli varakas, sillä irlantilaista sukujuuria omaavalla Johnilla oli myös menestynyt muurausyritys.

Kelly opiskeli Pennsylvanian yliopistossa, missä hän muun muassa toimi Kappa Sigma -veljeskuntansa puheenjohtajana sekä kuului veljeskuntien väliseen valtuustoon. Hän valmistui vuonna 1950.

## Urheilu-ura

Kelly oli opiskeluaikanaan yliopistojoukkuen soutaja ja voitti 1947 James E. Sullivan -palkinnon Yhdysvaltain parhaimpana yliopistourheilijana. Kelly valittiin Yhdysvaltain joukkueeseen Lontoon 1948 olympialaisiin, joissa hän osallistui yksikkökilpailuun muttei sijoittunut mitaleille.

Kellyn toiset olympialaiset olivat Helsingissä 1952. Hän jäi jälleen mitalien ulkopuolelle, mutta Pan-Amerikan kisoissa 1955 hän voitti kultaa. Kelly sai olympiapronssia Melbournessa 1956, mutta Roomassa 1960 hän ei sijoittunut mitaleille. Kelly voitti urallaan viisi kertaa Yhdysvaltain-mestaruuden sekä kahdesti Royal Henley Regattan Diamond Challengen.

## Poliitikkona ja urheilujohtajana
Kelly oli urheilu-uransa jälkeen aktiivinen Philadelphian paikallispolitiikassa sekä johti isänsä perustamaa muurausyritystä. Kelly istui demokraattisen puolueen listoilta vuodet 1968–1979 Philadelphian kaupunginvaltuustossa. Lisäksi hän toimi Philadelphia Athletic Clubin ja Philadelphian baletin puheenjohtajana.

Kelly oli aktiivisesti mukana myös Yhdysvaltain olympiakomiteassa, ja hän oli kesäolympialaisissa 1964 kahdeksikon joukkueenkohtaja ja kesäolympialaisissa 1968 viisiottelun järjestelykomiteassa. Kelly oli Yhdysvaltain olympiakomitean varapuheenjohtajana 1980–1984, ja hänet valittiin puheenjohtajaksi helmikuussa 1985. Kelly kuoli seuraavassa kuussa saatuaan sydänkohtauksen hölkkälenkillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Marilyn Ramenofsky

**Marilyn Ramenofsky** (s. 20. elokuuta 1946 Phoenix) on yhdysvaltalainen kilpauimari, jonka päälaji oli 400 metrin vapaauinti.

Ramenofsky paransi vuonna 1964 kolme kertaa 400 metrin vapaauinnin maailmanennätystä ajoillaan 4.42,0, 4.41,7 ja 4.39,5. Hän saavutti Tokion olympialaisissa 1964 hopeaa 400 metrin vapaauinnissa ajalla 4.44,6, millä hän hävisi 1,3 sekuntia joukkuetoverilleen Virginia Duenkelille. Maailmanennätys pysyi Ramenofskyn hallussa elokuuhun 1965 saakka.

## Lähteet
Ayla Ågren

**Ayla Ågren** (s. 20. kesäkuuta 1993 Bærum, Norja) on norjalais-ruotsalainen autourheilija, joka edustaa autourheilussa Norjaa.

Ågren aloitti kartingin harrastamisen seitsemänvuotiaana. Hän kilpaili kartingissa Norjan, Ruotsin, Tanskan, Saksan ja Alankomaiden kansallisissa sarjoissa sekä Euroopan- ja maailmanmestaruustasolla. Hän siirtyi Formula-kilpailuihan vuonna 2012 muutettuaan Yhdysvaltoihin, jossa osallistui sponsorinsa tuella Skip Barber Racing Schooliin. Hän ajoi koulun kesäsarjassa neljästi palkintokorokkeelle. Kaudeksi 2013 hän siirtyi F1600 Championship Series -sarjaan ja voitti vuonna 2014 toisella yrityksellään sarjan mestaruuden noustuaan päätöskilpailun voittoon viimeisen kierroksen ohituksella. Seuraavaksi kaudeksi hän nousi USF2000 Championshipiin, jossa Ågren sijoittui tulokaskaudellaan yhdeksänneksi. Hän kilpaili sarjassa vielä kahdella seuraavalla kaudella, mutta häneltä jäi kilpailuja väliin rahoituksen puutteen vuoksi. Oman kilpailu-uransa jäätyä tauolle Ågren työskenteli spotterina Indianapolis 500 -kilpailussa.

Ågren haki mukaan naisille tarkoitetun W Series -formulasarjan ensimmäiselle kaudelle vuonna 2019. Hänet valittiin 55 kuljettajaehdokkaan joukkoon, mutta hän ei päässyt valintaprosessissa jatkoon. Sen sijaan hän sai paikan IndyCar Seriesin turva-auton kuljettajana. Ågren haki uudelleen W Seriesiin kaudeksi 2020 ja sai kilpakuljettajan paikan sarjasta. Kausi kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian takia. Ågren pääsi lopulta debytoimaan sarjassa kaudella 2021. Hän ajoi täyden kauden lukuun ottamatta Belgian osakilpailua, johon hän ei startannut jouduttuaan sairaalaan aika-ajoissa sattuneen usean auton kolarin seurauksena. Hän sijoittui kauden kahdeksassa kilpailussa kuitenkin vain kahdesti pisteille ja tuli sarjan lopputuloksissa 17:nneksi. Kaudeksi 2022 Ågren menetti kilpakuljettajan paikkansa, mutta hänestä tuli sen sijaan sarjan varakuljettaja. Hän ajoi kaudella yhden kilpailun, kun hän korvasi loukkaantuneen Tereza Bábíčkován Singaporessa.

## W Series -tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nienke Brinkman

**Nienke Brinkman** (s. 28. lokakuuta 1993) on alankomaalainen kestävyysjuoksija.

Brinkman sijoittui vuonna 2022 Rotterdamin maratonilla toiseksi Alankomaiden-ennätyksellä 2.22,51. Myöhemmin samana vuonna hän saavutti Münchenin EM-kilpailuissa maratonilla pronssia ajalla 2.28,52. Maaliskuussa 2023 hän juoksi Haagissa puolimaratonin ennätyksensä 1.07,44. Huhtikuussa 2023 hän sijoittui Bostonin maratonilla 15:nneksi ajalla 2.24,58.

## Lähteet
Lea Meyer

**Lea Meyer** (s. 16. syyskuuta 1997 Löningen) on saksalainen yleisurheilija, jonka päälaji on 3&nbsp;000 metrin estejuoksu.

Meyer sijoittui alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa estejuoksussa kuudenneksi vuonna 2017 ja viidenneksi vuonna 2019. Maastojuoksun MM-kilpailuissa hän sijoittui alle 23-vuotiaiden sarjassa parhaimmillaan 12:nneksi vuonna 2019.

Meyer karsiutui alkuerissä 3 000 metrin juoksussa sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 sekä estejuoksussa Tokion olympialaisissa 2021 ja Eugenen MM-kilpailuissa 2022. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän saavutti hopeaa silloisella ennätysajallaan 9.15,35. Vuonna 2024 hän sijoittui 3&nbsp;000&nbsp;metrin estejuoksussa yhdeksänneksi Rooman EM-kilpailuissa ja kymmenenneksi Pariisin olympialaisissa. Apeldoornin sisäratojen EM-kilpailuissa 2025 hän 3&nbsp;000&nbsp;metrillä seitsemäs. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän sijoittui 3&nbsp;000&nbsp;metrin estejuoksussa 12:nneksi ja karsiutui 5&nbsp;000&nbsp;metrillä alkuerissä.

Meyer voitti Saksan-mestaruuden 5&nbsp;000&nbsp;metrin juoksussa vuosina 2023 ja 2025 sekä 3&nbsp;000 metrin estejuoksussa vuosina 2022 ja 2023 sekä sisäratojen Saksan-mestaruuden 3&nbsp;000&nbsp;metrillä 2025.

Meier juoksi 3&nbsp;000&nbsp;metrin estejuoksuennätyksensä 9.09,21 Oslossa 12. kesäkuuta 2025.

## Lähteet
Vasili Dolgorukov

**Vasili Dolgorukov** voi tarkoittaa jotain seuraavista henkilöistä:

*Vasili Vladimirovitš Dolgorukov (1667–1746), venäläinen sotamarsalkka
*Vasili Lukitš Dolgorukov (n. 1670 – 1739), venäläinen diplomaatti
*Vasili Mihailovitš Dolgorukov (1722–1782), venäläinen kenraali
*Vasili Andrejevitš Dolgorukov (1804–1868), venäläinen kenraali, Venäjän sotaministeri
*Vasili Aleksandrovitš Dolgorukov (1868–1918), venäläinen kenraali, hovimarsalkka
Svetlana Babanina

**Svetlana Viktorovna Babanina** (s. 4. helmikuuta 1943 Tambov) on Neuvostoliittoa edustanut kilpauimari, joka oli 1960-luvuln puolivälissä maailman kärkipään rintauimareita.

Babanina kilpaili kaksissa olympialaisissa. Tokion olympialaisissa 1964 hän saavutti pronssia 100 metrin rintauinnissa ja 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä. Méxicon olympialaisissa 1968 hän sijoittui 200 metrin rintauinnissa kuudenneksi ja 100 metrin rintauinnissa seitsemänneksi. Vuoden 1965 universiadeissa Babanina voitti kultaa 200 metrin rintauinnissa sekä saavutti pronssia 100 metrin vapaauinnissa ja 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestissä. Utrechtin EM-kilpailuissa 1966 hän ui alkuerissä 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestissä, jossa Neuvostoliitto voitti kultaa.

Babanina paransi kahdesti 100 metrin rintauinnin maailmanennätystä, ensin vuonna 1964 aikaan 1.17,2 ja seuraavana vuonna aikaan 1.16,5. Hänen maannaisensa Galina Prozumenštšikova vei ennätyksen häneltä heinäkuussa 1966.

## Lähteet
Terri Stickles

**	Terri Lee Stickles** (s. 11. toukokuuta 1946) on yhdysvaltalainen kilpauimari, joka saavutti olympiapronssia vapaauinnissa vuonna 1964.

Stickles voitti Pan-Amerikan kisoissa 1963 kultaa 100 metrin vapaaäuinnissa ja saavutti hopeaa 200 metrin vapaauinnissa. Tokion olympialaisissa 1964 hän saavutti pronssia 400 metrin vapaauinnissa ajalla 4.47,2, millä hän hävisi kahdelle maannaiselleen selvästi mutta voitti australialaisen Dawn Fraserin 0,4 sekunnilla.

Stickles oli naimisissa kolumbialaisen kestävyysjuoksijan Álvaro Mejían kanssa.

## Lähteet
Bianca Bustamante

**Bianca Bustamante** (s. 19. tammikuuta 2005) on filippiiniläinen autourheilija.

Bustamante aloitti autourheilun kuusivuotiaana. Hän on kolminkertainen Filippiinien vuoden kartingkuljettaja, kaksinkertainen Aasian kartingin juniorimestari ja kolminkertainen Macaon kansainvälisen karting-GP:n voittaja. Vuonna 2021 hänelle myönnettiin FIA Girls on Track -stipendi. Bustamante kutsuttiin alkuvuodesta 2022 Yhdysvaltoihin naisille tarkoitetun W Series -formulasarjan uusien kuljettajien testeihin. Hän osallistui myös toiseen testiin Barcelonassa, jonka perusteella valittiin kauden 2022 kilpakuljettajat. Bustamante valittiin kilpakuljettajaksi W Seriesin akatemiaohjelmaan, johon hän sai kaksivuotisen sopimuksen. 17-vuotiaana hän oli sarjan toiseksi nuorin kuljettaja. Esikoiskaudellaan sarjassa Bustamante ajoi vain kerran pisteille ja sijoittui kokonaispisteissä 15:nneksi. Hän oli kuitenkin sarjan paras tulokaskuljettaja.

Alkuvuodesta 2023 Bustamante ajoi Prema Racing -tallin kuljettajana täyden kauden Formula 4 UAE -talvisarjassa. Hän ajoi kauden aikana kahdesti pisteille. Kesäkaudeksi 2023 hän siirtyi uuteen F1 Academy -sarjaan, jossa hän ajaa niin ikään Preman kuljettajana. Hän nousi ensimmäisen kerran palkintopallille heti kauden ensimmäisessä kilpailussa, jossa hän nousi Nerea Martín hylkäyksen myötä toiseksi.

Bustamante on rahoittanut kilpa-ajouraansa muun muassa myymällä NFT:itä.

## W Series -tulokset

## F1 Academy -tulokset

}
| style="background:#;" | ZAN<br>2
| style="background:#;" | SIN<br>1
| style="background:#;" | SIN<br>2
| style="background:#;" | LSL<br>1
| style="background:#;" | LSL<br>2
| style="background:#;" | ABU<br>1
| style="background:#;" | ABU<br>2
| style="background:#;" |
| style="background:#;" |
| style="background:#;" |
| style="background:#;" |
| style="background:#;" |
| style="background:#;" |
| style="background:#;" |
! style="background:#" | 57*
! style="background:#;" | 5.*
|}

## Lähteet

## Aiheesta muualla