open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alejandro Scopelli

**Alejandro Scopelli** (12. toukokuuta 1908 La Plata, Buenos Airesin maakunta, Argentiina – 23. lokakuuta 1987) oli argentiinalainen jalkapalloilija ja valmentaja. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä. Hänellä oli myös Italian kansalaisuus.

Scopelli edusti pelaajaurallaan muiden muassa AS Romaa, Racing Clubia ja Benficaa. Hän pelasi yhteensä 63 Serie A -ottelua, joissa hän teki 24 maalia. Argentiinan A-maajoukkueessa Scopelli debytoi heinäkuussa 1930 ja teki joukkueessa 4 maalia pelattuaan 8 ottelua. Italian A-maajoukkueessa hän taas debytoi helmikuussa 1935 ja pelasi joukkueessa ottelun. Hän voitti Argentiinan kanssa Copa Américan kaudella 1936–1937 ja oli joukkueen kokoonpanossa vuoden 1930 maailmanmestaruuskilpailuissa.

Valmentajana Scopelli saavutti kahdesti Messukaupunkien cupin voiton Valencian kanssa, jota hän valmensi 28 ottelussa. Hän voitti myös Copa MX:n kahdesti kausina 1963–1964 ja 1964–1965 valmennettuaan Club Américaa. Lisäksi hän voitti Chilen mestaruuden kaudella 1966–1967 valmennettuaan CF Universidad de Chileä. Valmentajana hän edusti myös monia muita joukkueita, kuten Granadaa, Celta Vigoa ja Sportingia.

## Lähteet
Julija Tsvetkova

**Julija Vladimirovna Tsvetkova** (; s. 25. toukokuuta 1993) on venäläinen kuvataiteilija, teatteriohjaaja, feministi ja HLBTI-oikeusaktivisti.

Tsvetkova kirjoitti ja luennoi Komsomolsk-na-Amuressa asuessaan muun muassa feminismistä sekä seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksista. Vuonna 2018 hän perusti yhteisökeskuksen kansalaisten omia aloitteita varten ja yhteisöpohjaisen Merak-teatterihankkeen. Tsvetkovan teoksia hankittiin muun muassa Stedelijk-museoon Amsterdamiin.

## Syytteet ja lähtö Venäjältä
Aktivisti Timur Bulatov teki Tsvetkovasta rikostutkintaan johtaneen valituksen osana julistamaansa "moraalista jihadia". Tsvetkova määrättiin kotiarestiin 22. marraskuuta 2019. Hänen saamansa syyte koski laitonta pornografisen materiaalin tuotantoa ja jakelua internetin välityksellä, josta ankarin mahdollinen rangaistus oli kuuden vuoden vankeustuomio. Pornografisiksi väitetyt kuvat olivat olleet esillä Tsvetkovan feministisellä ja kehopositiivisella Monologi vaginy -nettisivulla. Memorial-järjestö piti Tsvetkovan julkaisemien kuvien määrittelemistä pornografiaksi absurdina. Järjestö piti Tsvetkovaa poliittisena vankina ja näki syytteen osana hallituksen kampanjaa perinteisten arvojen suojelemiseksi. Memorial syytti hallintoa jopa pyrkimyksestä nykytaiteen kriminalisointiin ja taiteen asiantuntijoiden tehtävien siirtämisestä poliisien vastuulle. Monologi vaginy -sivulla julkaistut teokset kuvasivat naisen sukupuolielimiä abstraktilla tavalla.

Oikeuden päätöksellä Tsvetkova vapautettiin kotiarestista 16. maaliskuuta 2020, mutta hän pysyi tiukkojen matkustusrajoitusten alaisena. Vuonna 2020 BBC nimesi Tsvetkovan yhdeksi maailman sadasta vaikutusvaltaisimmasta naisesta. Tsvetkovalle langetettiin sakot "homopropagandasta". Pornografiasyytteitä koskenut oikeudenkäynti aloitettiin huhtikuussa 2021. Tsvetkova ryhtyi nälkälakkoon toukokuussa 2021. Amnesty International piti oikeustapausta poliittisena sortona. Taiteilijat Venäjällä keräsivät varoja Tsvetkovan puolustusta varten. Tsvetkovan saama syyte hylättiin heinäkuussa 2022, mutta syyttäjät valittivat ratkaisusta. 22. marraskuuta 2022 oikeusistuin Komsomolsk-na-Amuressa hylkäsi valituksen ja vahvisti Tsvetkovan vapauttamisen syytteistä. Kesäkuussa 2022 Venäjän oikeusministeriö oli kuitenkin julistanut Tsvetkovan ulkomaiseksi agentiksi, mikä rajoitti hänen oikeuksiaan ja asetti hänet erittäin alttiiksi uusille syytteille. Tsvetkova pakeni Venäjältä äitinsä kanssa ja siirtyi Liettuaan.

## Lähteet
Pen Cayetano

**Pen Cayetano** MBE (s. 1954 Dangriga) on belizeläinen taidemaalari, laulaja-lauluntekijä, lyömäsoittaja ja kitaristi.

Cayetanolla oli tärkeä rooli punta rock -musiikkityylin kehityksessä. Hän on herättänyt uutta mielenkiintoa garifunien musiikkiperinteitä kohtaan. Vuosina 1990–2009 Cayetano asui perheineen Saksassa. Samalla hän osallistui teoksillaan säännöllisesti kansainvälisiin taidenäyttelyihin. Palattuaan Dangrigaan Cayetano avasi vaimonsa, taiteilija Ingrid Cayetanon kanssa uuden studion heinäkuussa 2009. Vuonna 2013 hän sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsenen arvon. Cayetanolla on kolme lasta.

## Lähteet
Manuel Ferreira

**Manuel Ferreira** (22. lokakuuta 1905 Trenque Lauquen, Buenos Airesin maakunta, Argentiina – 29. heinäkuuta 1983) oli argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.

Ferreira edusti Estudiantes La Plataa 1924–1933, River Platea 1933–1935 ja uudestaan La Plataa 1935–1937. Hän edusti Argentiinan maajoukkuetta 21 ottelussa, joissa hän teki 11 maalia. Hän voitti Copa Américan kausilla 1926–1927 ja 1928–1929 ja teki niissä yhteenä 5 maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1930 maailmanmestaruuskilpailuissa ja kesäolympialaisissa 1928, jossa hän teki 6 maalia. Vuoden 1928 olympialaisista hän sai hopeaa.

## Lähteet
Ismail Gulgee

**Ismail Gulgee** (; 25. lokakuuta 1926 Karimpura – 16. joulukuuta 2007 Karachi) oli pakistanilainen taidemaalari ja kuvanveistäjä.

Gulgee kouluttautui insinööriksi. Hän opiskeli Aligarh Muslim Universityssa ja sitten Columbian yliopistossa sekä Harvardin yliopistossa. Hän aloitti maalaamisen ollessaan Yhdysvalloissa. Gulgee maalasi urallaan muun muassa henkilöiden muotokuvia ja hevosia esittäneitä teoksia. Lisäksi hän teki teoksia, jotka pohjautuvat abstraktiin ekspressionismiin ja islamilaiseen kalligrafiaan. Hänen teoksiaan on muun muassa Metropolitan Museum of Artin kokoelmissa New Yorkissa ja Faisalin moskeijassa Islamabadissa. Gulgee sai työstään monia kansallisia ja kansainvälisiä palkintoja. Hän teki muotokuvia monista merkittävistä henkilöistä, joihin kuuluivat Jimmy Carter, George H. W. Bush, kuningas Hussein, kuningas Faisal, Zulfikar Ali Bhutto ja Mohammad Ajub Khan.

Gulgee, hänen vaimonsa Zareen ja pariskunnan palvelija Asiya kuolivat henkirikoksen uhreina Karachissa joulukuussa 2007. Pariskunnan ainoa poika, taiteilija Amin Gulgee löysi ruumiit. Toukokuussa 2017 pariskunnan autonkuljettaja Akram Ali ja palvelija Muhammad Anwar tuomittiin murhista ja muista rikoksista elinkautiseen vankeuteen. Syyttäjät pitivät motiivina ryöstöä ja katsoivat pariskunnan kuristetun hengiltä kidutuksen jälkeen. Naispuolisen palvelijan katsottiin tulleen murhatuksi seuraavana päivänä saavuttuaan työpaikalleen.

## Lähteet
Lastenkodinkadun silta

**Lastenkodinkadun silta** on jalankulun ja pyöräilyn silta Helsingin Kampissa. Se johtaa Lastenkodinkadulta Marian uudelle yritysalueelle ylittäen Baanan. Sillan rakennustyöt alkoivat maaliskuussa 2024 ja ne valmistuivat lokakuussa 2025. Sitä ei ole kuitenkaan avattu liikenteelle, sillä Marian alue on vielä työmaata. Siltaa käytetään toistaiseksi vain pelastustienä.

## Rakennustyöt
Rakennustöitä edelsi Marian alueella sijaitsevan 1980-luvulla valmistuneen kerrostalon purkaminen. Sillan länsipäähän rakennettiin ramppi alas Baanalle, ja Lastenkodinkadun päässä sijaitsevat pysäköintipaikat muutettiin aukioksi. Baana pysyi avoinna liikenteelle koko rakennustöiden ajan.

Sillan ja siihen liittyvän kadunrakentamisen kustannusarvio oli noin 1,2 miljoonaa euroa. Sillan urakoitsija E. M. Pekkinen hakeutui konkurssiin syyskuussa 2024, ja se keskeytti rakennustyöt joksikin aikaa. Urakan hoiti loppuun rakennusyhtiö VM Suomalainen.

## Arkkitehtuuri
Sillan leveys yhdistetylle jalankululle ja pyöräilylle on 4,5 metriä ja rampilla 2,9 metriä. Sillan ja rampin päällysmateriaali on asfaltti. Rampin tukimuuri ja sillan maatuki on verhoiltu mustalla luonnonkivellä. Sillan kannen rakenne on värjätty umbraksi, jotta se sopii yhteen viereisen *Love Helsinki* -taideteoksen värimaailmaan.

## Rakentamisen vaiheita

Tiedosto:Lastenkodinkadun silta bridge (Kamppi, Helsinki, Finland) under construction Jun 17, 2024.jpg|17. kesäkuuta 2024.
Tiedosto:Lastenkodinkadun silta bridge (Kamppi, Helsinki, Finland) under construction Aug 14, 2024.jpg|14. elokuuta 2024.
Tiedosto:Lastenkodinkadun silta bridge (Kamppi, Helsinki, Finland) under construction Mar 10, 2025.jpg|10. maaliskuuta 2025.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Åmot (Vinje)

**Åmot** on taajama Vinjen kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 1,1 neliökilometriä ja asukasluku 725 vuonna 2023. Åmot ulottuu pieneltä osin myös Tokken kunnan puolelle; 98,8 prosenttia taajaman asukkaista asuu kuitenkin Åmotin puolella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Krossen (Vinje)

**Krossen** on taajama Vinjen kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,9 neliökilometriä ja asukasluku 558 vuonna 2023.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vinjen kirkko (Vinje)

**Vinjen kirkko** () on Vinjen kunnassa Telemarkin läänissä Norjasssa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1796.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Øyfjellin kirkko

**Øyfjellin kirkko** () on Vinjen kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1833.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Møsstrondin kirkko

**Møsstrondin kirkko** () on Vinjen kunnassa Telemarkin läänissä Norjasssa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1923. Rakennus sijaitsee 950 metrin korkeudella merenpinnasta, eli korkeammalla kuin mikään muu Norjan kirkko.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sarah Andersen

**Sarah C. Andersen** (s. 15. kesäkuuta 1992) on yhdysvaltalainen sarjakuvataiteilija ja kuvittaja. Hän aloitti uransa sosiaalisen median alustoilla ja nousi suureen suosioon Facebookissa sekä Instagramissa. Sittemmin hän on julkaissut taidettaan myös kirjoissa.

Andersen valmistui Maryland Institute College of Artista *Bachelor of Fine Arts* -oppiarvolla kuvituksessa vuonna 2014. Hän aloitti osittain omaelämäkerrallisen *[[Sarah's Scribbles]]* -sarjakuvan julkaisun vuonna 2011. Sarjakuva sisältää toksisen maskuliinisuuden satiirista käsittelyä, mutta siinä käsitellään myös muun muassa eksistentiaalisia teemoja, aikuisen vastuuta ja kissojen käyttäytymistä. Sarjakuvaan on omaksuttu vaikutteita muun muassa *[[Lassi ja Leevi|Lassista ja Leevistä]]*. Andersen sai ensimmäisellä kirjallaan (*Adulthood is a Myth*) vuonna 2016 Goodreads Choice Awardin graafisten romaanien ja sarjakuvien kategoriassa. Saman palkinnon hän voitti teoksillaan *Big Mushy Happy Lump* vuonna 2017 ja *Herding Cats* vuonna 2018. Andersenin kirja *Fangs* (2020) pääsi *[[The New York Times]]in* bestseller-listalle. Teoksen aihe on vampyyrin ja ihmissuden välinen rakkaustarina. Andersen sai teoksesta Eisner-palkintoehdokkuuden.

Andersen on kertonut yllättyneensä sosiaalisessa mediassa alun perin saamansa suosion määrästä. Hän alkoi kuitenkin saada myös kielteistä huomiota. 4chan-alustalla keskustelleet häiriköt alkoivat muunnella hänen töitään kansanmurhaan kannustavaan ja holokaustin kiistävään suuntaan. Vääristellyt kuvat levisivät muun muassa Twitterissä ja Redditissä. Andersen kohtasi lisää häirintää ihmisiltä, jotka luulivat vääristeltyjä kuvia hänen tekemikseen. Hän on myös ollut huolissaan tekoälyn vaikutuksesta taiteeseen. 29. tammikuuta 2020 Andersen teki Méxicossa *Sarah's Scribbles* -sarjakuvan päähenkilöä esittävän seinämaalauksen, jonka päälle maalattiin alle viikossa graffiti.

## Lähteet
Olav Vesaas

**Olav Vesaas** (s. 21. joulukuuta 1935 Vinje) on norjalainen toimittaja ja kirjailija. Hän työskenteli NRK:lla vuosina 1968–1998 ja teki erityisesti kirjallisuusaiheisia ohjelmia. Vesaas on myös kirjoittanut elämäkertoja, muun muassa vanhemmistaan Tarjei Vesaassista ja Halldis Moren Vesaasista.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ismael Nery

**Ismael Nery** (9. lokakuuta 1900 Belém – 6. huhtikuuta 1934 Rio de Janeiro) oli brasilialainen taidemaalari, piirtäjä ja runoilija.

Nery opiskeli Rio de Janeiron Kansallisessa kuvataidekoulussa. 1920-luvulla hän matkusti kahdesti Eurooppaan, jossa hän omaksui huomattavia vaikutteita aikansa avantgardisteilta. Neryn maalauksissa ovat edustettuina tyypilliset kubismin tunnusmerkit. Nery sairastui 30-vuotiaana tuberkuloosiin. Venetsian biennaaliin hänen teoksiaan otettiin ensimmäisen kerran vuonna 2024.

## Lähteet
AES (täsmennyssivu)

**AES** voi tarkoittaa seuraavia:
* AES, standardoitu salausmenetelmä
* atomiemissiospektrometri
* Sahelin liitto
* Ålesundin lentoasema, IATA-koodi AES
David Wojnarowicz

**David Wojnarowicz** (14. syyskuuta 1954 Red Bank, New Jersey – 22. heinäkuuta 1992 New York, New York) oli yhdysvaltalainen monipuolinen taiteilija ja aktivisti.

Wojnarowicz oli pitkälti itseoppinut. Keskeytettyään koulun hän matkusteli liftaamalla eri puolilla Yhdysvaltoja, kunnes asettui New Yorkiin 1970-luvun loppupuolella ja aloitti toimimisen sen taidepiireissä. Wojnarowicz käytti maalaamista, performanssia, veistoa, valokuvausta, musiikkia, elokuvaa ja kirjoittamista välineinä huomion kiinnittämiseksi kansalaisoikeuksiin ja seksuaalivähemmistöjen asemaan. Hän edusti aikansa East Villagen taiteilijaryhmää, johon kuuluivat hänen lisäkseen muiden muassa Nan Goldin, Kiki Smith ja Peter Hujar. Wojnarowicz ei pyrkinyt luomaan yhtenäistä tyyliä vaan kokeili laajalti erilaisia tekniikoita.

Monet Wojnarowiczin kulttuurihankkeet perustuivat hänen ja tapaamiensa henkilöiden todellisiin elämänkokemuksiin. Hän kuvasi teoksissaan myös AIDS-kriisin ja kulttuurisotien vaikutuksia. Hän oli itse HIV-positiivinen 1980-luvulta lähtien ja ajoi voimakkaasti tartunnan saaneiden oikeuksia. Wojnarowiczin teoksia kuuluu muun muassa Whitney Museum of American Artin ja Walker Art Centerin kokoelmiin. Wojnarowicz kuoli 37-vuotiaana AIDS:iin. Yksi hänen tunnetuimmista töistään on mustavalkoinen elokuva *[[A Fire in My Belly]]*. Kun teos oli osana näyttelyä Washington DC:n Smithsonian-instituutissa vuonna 2010, Catholic League keräsi mielenosoituksia museon ulkopuolelle. Tapaus oli jatkoa Yhdysvaltain kulttuurisodille, mutta myös johti Wojnarowiczin elämää ja työtä kohtaan tunnetun mielenkiinnon yleiseen kasvuun. 

## Lähteet
Lisa Fattah

**Lisa Fattah al-Turk** (alun perin *Marie-Luise Schiek*; 1941 Oslo – 1992) oli irakilaistunut taidemaalari.

Fattah syntyi saksalais-ruotsalaisille vanhemmille Norjassa. Hänen isänsä työskenteli pappina. Opiskellessaan Accademia di Belle Arti di Romassa Fattah tapasi tulevan miehensä, irakilaisen taiteilija Ismail Fattahin. Vuosina 1963–1964 hän täydensi opintojaan San Fernandon kuninkaallisessa kuvataideakatemiassa Madridissa. Fattah muutti miehensä kanssa Irakiin, jossa vietti suurimman osan elämästään. Hänen teoksiaan oli näytteillä muun muassa Bagdadin nykytaiteen kansallismuseossa ja Lontoon irakilaisessa kulttuurikeskuksessa. Suuri osa Fattahin teoksista kuvaa Irakin oloja. Töissä on tuon ajan irakilaiselle taiteelle epätyypillisiä ekspressionistisia piirteitä. 

Fattah sairasti vuodesta 1990 leukemiaa. Hänen teoksiaan oli näytteillä Darat al Fununissa Jordanian Ammanissa vuonna 1992, mutta hän ei päässyt itse paikalle. Hän kuoli samana vuonna 51-vuotiaana ja tuli haudatuksi Bagdadiin. Fattahilla oli neljä lasta. Vuosina 2008–2011 hänen työnsä kiersi Yhdysvalloissa liikkuvassa näyttelyssä *Breaking the Barriers: Female Artists from the Islamic World*.

## Lähteet
Sandra Suubi

**Sandra Nakitto Suubi** (s. 1990 Kampala) on ugandalainen kuvataiteilija ja laulaja.

Suubi sai Makereren yliopistosta taiteessa vuonna 2015 kandidaatin ja vuonna 2018 maisterin oppiarvon. Hän on erikoistunut ekotaiteeseen ja kierrättänyt muovia käyttämällä sitä taideteoksissaan, kuten installaatioissaan. Suubi on lisäksi tehnyt veistoksia ja ääniveistoksia. Hän on taiteellaan ottanut kantaa muun muassa naisten elämänkokemuksiin, teollistumiseen, ilmastonmuutokseen ja massatuotantoon. Suubin taideteoksia on ollut näytteillä muun muassa Kampalassa, Dakarissa, Eindhovenissa ja Liverpoolissa.

Laulajana Suubi tuli tunnetuksi voitettuaan Airtel Trace Music Star Uganda -laulukilpailun vuonna 2015. Hänen musiikkiaan on kuvailtu gospeliksi ja afropopiksi. Vuonna 2016 hän sai parhaan uuden naisartistin palkinnon Victoria Gospel Academylta. Suubi julkaisi kaksi ensimmäistä singleään vuonna 2016. Sekä "Togwamu Suubi" että "Nsiimye" olivat Ugandassa hittejä. Ensin mainittua käytettiin vuoden 2018 elokuvassa *[[Veronica's Wish]]*. Suubin ensimmäinen EP-julkaisu *Anthem of Life* julkaistiin 4. toukokuuta 2018. Hän on muusikkona saanut suosiota myös Keniassa.

## Lähteet
Paraguayn ralli

**Paraguayn ralli** (Rally del Paraguay) on Paraguayssa ajettava rallikilpailu. Keskuspaikka on Encarnaciónin kaupungissa. Kilpailu liittyy rallin MM-sarjaan ensi kertaa kaudella 2025. Kilpailun erikoiskokeet järjestetään Itapúan alueella. Kilpailu perustuu osittain FIA:n hyväksymään kilpailuun Rally Trans Itapúa, joka on ollut CODASUR-sarjan avauskilpailu. MM-sarja on tehnyt sopimuksen usealle vuodelle ja maassa on ennestään merkittävästi Rally2- ja R5-luokkien autoja.

## Lähteet
Citic Plaza

**Citic Plaza** () on Kantonissa Kiinassa sijaitseva 390 metriä korkea pilvenpiirtäjä. Rakennuksessa on 80 maanpäällistä ja kaksi maanalaista kerrosta. Rakentaminen aloitettiin vuonna 1993, ja torni valmistui 1996. Rakennus on toimistokäytössä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Best-Rest

**Oy Best-Rest Ab** oli pietarsaarelainen Palokarin veljesten omistama hotelli- ja kiinteistöyhtiö, joka muodosti 1980-luvulla Suomen suurimman yksityisen hotelliketjun. Ketju työllisti suurimmillaan noin 500 ihmistä. Sen toiminta loppui Suomen 1990-luvun alun lamassa syksyllä 1992, kun päärahoittaja Skop lopetti yhteistyön, haki Best-Restin tytäryhtiöineen konkurssiin yli 300 miljoonan markan veloista ja sai kärsittäväkseen 57 miljoonan markan luottotappiot muiden kaatumiseensa johtaneiden talousvaikeuksien lisäksi.

Palokarin veljekset Vesa ja Veli aloittivat hotelliuransa 1970-luvun alussa hotellipoikina Rovaniemen Pohjanhovissa, jossa heidän äitinsä toimi tilausvastaavana ja pääluottamusmiehenä. Vuonna 1973 perhe muutti Raaheen, jossa he alkoivat hoitaa perinteikästä Kauppaklubi-ravintolaa. Pian he luopuivat siitä ja vuokrasivat naapuripitäjä Vihannista hotelli Hermanin tilat. Vesa oli sen ohella töissä Ylivieskassa, ensin Alkossa ja sitten paikallisen osuuskaupan hotelli- ja ravintolatoiminnan vastaavana. Vuonna 1976 liiketoimintaan tuli mukaan myös perheen vanhin poika Esa Palokari. Vuonna 1977 perheyritys sijoitti ensimmäiseen omaan hotelliinsa ostamalla hotelli Poolin Pietarsaaresta. Vesa jäi pois Ylivieskan osuuskaupasta 1980, ja perhe päätti alkaa hankkia omistukseensa Keski- ja Pohjois-Suomen kaupunkihotelleja kiinteistöineen. Vuonna 1989 ostettiin Nilsiän Tahkovuori Oy Lehtimiehiltä ja sen pääomistajalta Urpo Lahtiselta.

Vuonna 1983 Palokarin veljekset tuomittiin päiväsakkoihin Pietarsaaressa sijainneen kulttuurihistoriallisesti arvokkaan Fontellin puutalon purkamisesta tulossa olleen suojelupäätöksen alla. Rakennus määrättiin restauroitavaksi, mutta paloi ennen töiden aloittamista. Tilalle nousi uusi, julkisivultaan tarkoin entistä puutaloa muistuttava mutta betonirakenteinen hotelli Fontell.

Konkurssiketju alkoi Kuopiosta, jossa Palokarit olivat tehneet vanhasta Kaupunginhotellista uuden Grand Hotelin mutta vaihtaneet sen pian Iso-Valkeiseen. Best-Restin suorassa tai tytäryhtiöiden omistuksessa olivat myös hotellit Fontell ja Pool Pietarsaaressa, hotelli Lakeus Seinäjoella, Juhana Herttua Porissa, Tahkovuori Nilsiässä, Ison-Syötteen hotellikiinteistö Pudasjärvellä ja Tiiranlinna Raahessa, vuoteen 1992 asti myös Kajaanin Kajanus. Best-Rest-ketjuun kuuluivat myös hotelli Polar ja Lapponia Rovaniemellä, Merihovi Kemissä, Tulikettu Sotkamon Vuokatissa, Paljakka Puolangalla ja pari hotellia Ruotsissa. Best-Rest vastasi myös kajaanilaisen Karolineburgin kartanon hotellitoiminnasta.

Konkurssien jälkeen Palokarit jatkoivat ainakin Raahen Tiiranlinnan pitoa yhtiönimellä Firerock Ky. Suvun hotelliperinnettä jatkaa myös Vesa Palokarin tytär Hilla-Rina Palokari, jonka Oy Rova-Rest Ab -yrityksen Peerâ Hotels & Cottages -ketjuun kuuluivat 2020-luvun alussa Hotelli Sodankylä, Peurasuvanto Mökit & Camping ja Tietotunturi KeloVilla. Vuonna 2024 ketjun verkkosivulla luetellaan myös Karolineburg ja Kajanus Kajaanista, Budget Hotel Raahe (ent. Tiiranlinna) ja Sodankylän Budget Hotel Karhu.

## Lähteet
Suomen Agraaritoimisto

**Osakeyhtiö Suomen Agraaritoimisto** (**Finska Agrarbyrån Aktiebolag**) oli Suomessa 1910-luvulla toiminut torppareiden rahoittamista varten perustettu pankin kaltainen yritys.

Suomen Hypoteekkiyhdistys perusti Suomen Agraaritoimiston vuonna 1915 ja merkitsi kaikki sen osakkeet. Agraaritoimiston taustalla oli tarve ratkaista torpparikysymys. Tarkoitus oli rahoittaa torppareita, jotta nämä voivat lunastaa torppansa ja palan maata omakseen.***' 

Hypoteekkiyhdistys ohjasi pienemmät luoton tarvitsijat Agraaritoimistoon ja keskittyi itse suuriin talonpoikais- ja säätyläistiloihin. Koska pieniä asiakkaita ei ollut tarpeeksi, Agraaritoimisto alkoi luotottaa myös suuria tiloja. Pian huomattiin, ettei Agraaritoimisto vastannut alkuperäistä tarkoitustaan.***'

Suomen Agraaritoimiston osakkeet listattiin Helsingin pörssiin vuonna 1918. Listaus jatkui vuoteen 1920. Tuolloin Agraaritoimiston ja Maanviljelyskonttorin omistajat päättivät perustaa Agraria-nimisen yhtiön jatkamaan perustajiensa liiketoimia. Yhdellä Agraaritoimiston osakkeella sai viisi Agrarian osaketta. Agraaritoimiston osakekirjat leimattiin Agrarian nimellä ja ne muuttuivat näin Agrarian osakekirjoiksi.**** Agraaritoimiston liiketoiminnot siirtyivät Agrarialle. Agraaritoimisto lakkautettiin vuonna 1923.

## Lähteet
Hyydytetty muna

**Hyydytetty muna** on kananmuna, joka on valmistettu hyydyttämällä. Kun hyydytettyjä munia keitetään, se tapahtuu uppomunan keittämistä muistuttavalla tavalla. Niitä ei kuitenkaan keitetä yhtä paljossa vedessä. Munia ei pidä keittää kovin kovalla lämmöllä. Keitinveteen lisätään etikkaa, joka pitää munaa koossa. Hyydytettyä munaa tarjotaan usein muun ruoan päällä, kuten munanuudelien päällä. Kananmunista voidaan tehdä myös munahyydykettä, joka voidaan maustaa yrteillä. Munaa voidaan hyydyttää myös täytetyissä tomaateissa paistamalla. Ranskassa on tapana syödä hyydytettyjä munia rapukastikkeen ja salaatin kanssa. 

## Lähteet
Emanuel Ikäläinen

**Emanuel Ikäläinen** (20. joulukuuta 1869 Keitele – 12. heinäkuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen rakennusmestari ja Rakennustaito-lehden päätoimittaja.

Emanuel Ikäläisen vanhemmat olivat puuseppä ja maanviljelijä Paavo Ikäläinen ja Reetta Jääskeläinen. Hän kävi Kuopion teollisuuskoulun 1892 ja harjoitti piirustusopintoja Ateneumin piirustuskoulussa.

Ikäläinen toimi tie- ja vesirakennushallituksen rakennusmestarina vuoteen 1897 saakka, jolloin hän siirtyi Helsinkiin piirtäjäksi ja rakennustöiden valvojaksi arkkitehtien Albert Petrelius, Usko Nyström ja Vilho Penttilä arkkitehtitoimistoon. Vuonna 1903 Ikäläinen perusti yhdessä arkkitehtien Werner von Essenin ja Kauno S. Kallion kanssa arkkitehtuuritoimiston, jonka toiminta jatkui sitten kymmenisen vuotta. Ikäläinen hoiti senjälkeen omissa nimissään rakennustoimistoa Helsingissä. Hän toimi piirustusten laatijana, työnvalvojana tai taloudellisen puolen järjestäjänä lähes sadalla uudisrakennuksella. Näihin kuuluivat muun muassa Johanneslinna, Kirjatalo Oy:n Satamapalatsi Hietalahdenranta 17:ssa, Mannerheimintie 72, Laivurinkatu 39 sekä valmistuessaan Pohjoismaiden suurin autohalli Vuorikatu 14:ssa.

Ikäläinen oli mukana rakennusmestarien omissa järjestöissä jo vuodesta 1896 alkaen avustaen kirjoituksillaan muun muassa Teollisuuslehteä. Kun Suomen Rakennusmestariliitto perustettiin vuonna 1905 Ikäläinen toimi liiton sihteerinä vuoteen 1911 saakka. Hän loi rakennusmestarien yhteistoiminnalle perustan, jolle kehittyivät Suomen Rakennusmestariliiton yhteyteen perustetut liikeyritykset Rakentajain Kustannus Oy, Tapaturmavakuutus Oy Louhi, Rakennusmestarien Eläkerahasto, Hautausapurahasto ja Rakennusmestarien Talo Oy. Ikäläisen aloitteesta perustettiin vuonna 1906 Rakennustaito-lehti ja Ikäläinen oli lehden päätoimittajana vuoteen 1913 saakka ja sen jälkeen hän kuului useita vuosia lehden avustajiin. Ikäläinen julkaisi Rakennustaito-lehdessä ja useissa muissa aikakaus- sekä päivälehdissä rakennusteollisuutta käsitelleitä kirjoituksia. Ikäläinen toimitti myös Suomen Rakennusmestariliiton vuonna 1907 julkaiseman Suomen Rakennusmestarien ensimmäisen albumimatrikkelin, joka sisälsi 946 rakennusmestarin elämäkerralliset tiedot. Suomen Rakennusmestariliitto kutsui hänet kunniajäsenekseen vuonna 1907 ja maalautti hänen muotokuvansa vuonna 1925.

Emanuel Ikäläinen kuoli 64-vuotiaana heinäkuussa 1934 Kirurgisessa sairaalassa Helsingissä vaikean sairauden seurauksena. Ikäläinen on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.

## Lähteet
Berzé-la-Ville

**Berzé-la-Ville** on kunta Ranskassa Saône-et-Loiren departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 13 kilometriä Mâconin kaupungista luoteeseen.

Chapelle des Moines, eli munkkien luostari, on peräisin 1000-luvulta. Kappelin perusti Clunyn luostarin apottina vuosina 1049–1109 ollut Hugues de Semur. Ranskan suuren vallankumouksen aikana 1700-luvun lopulla kappeli myytiin yksityiseksi maatilaksi. Vuonna 1887 Berzé-la-Villen seurakunnan pappi Philibert Jolivet havaitsi seinien paksun kalkin alta maalauksia. Kalkin poistaminen paljasti hyvin säilyneitä 1100-luvun freskoja, ja vuonna 1893 kappeli luokiteltiin historialliseksi muistomerkiksi. Toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1947 brittiläinen arkeologi Joan Evans osti kappelin ja lahjoitti sen Mâconin akatemialle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Shemeikka (suku)

**Shemeikka** on suomenkarjalainen ortodoksinen runonlaulajasuku, tarinan mukaan muuttanut neljättäsataa vuotta sitten Pohjois-Aunuksesta Tolvajärvien ja Loimolanjärven välisille asumattomille maille Korpiselän, Suojärven ja Suistamon pitäjän kulmauksessa. Suvun nimi oli alkujaan Hoškonen, mutta Suomen puolella alettiin sitä sekä sen asuinpaikkaa nimittämään Shemeikaksi paikalle ensiksi saapuneen miehen, Semanan mukaan. Semanalla oli poika Miihkali, jonka pojasta Hilipasta suku jakautui kahteen haaraan, Juakoi ja Iivana Hilipanpojan sukuihin.
Myöhemmistä Shemeikoista ovat tunnetuimmat:
*Pedri Shemeikka (k. 1915), Iivana Hilipanpojan sukuhaaraa
*Iivana Jehkinpoika Shemeikka (k. 1911), toisen sukuhaaran jäsen

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Malviniemi, Rauno: *Tapion tuvilla : Shemeikkain runonlaulajat ja kanteleensoittajat*. Shemeikka-sukuseura 1997 

## Aiheesta muualla
*Shemeikka sukuseura
Torttupohja

**Torttupohja** on torttujen pohja, jonka päälle laitetaan täyte. Kaupoissa myytävät valmiit torttupohjat sisältävät vehnäjauhoja, kananmunaa, sokeria ja glukoosisiirappia. Itse tehtävään perinteiseen torttupohjaan laitetaan vehnäjauhojen, sokerin ja kananmunan lisäksi perunajauhoja ja leivinjauhetta. Tällainen torttupohja muistuttaa sokerikakun pohjaa. Joissakin tapauksissa itse tehtävään torttupohjaan laitetaan fariinisokeria. Joskus se koostuu keksimuruista ja sulatetusta voista. Torttupohja voidaan tehdä erikoisen muotoiseksi, esimerkiksi perhosen muotoiseksi.

## Lähteet
Agraria

**A.B. Agraria O.Y.** oli vuosina 1920–1924 toiminut suomalainen pörssiyhtiö.

Suomen Agraaritoimiston ja Maanviljelyskonttorin omistajat perustivat Agrarian vuonna 1920 jatkamaan näiden yritysten toimintaa. Toimialana Agrarialla oli ostaa, palstoittaa ja välittää maanviljelystiluksia, omistaa alan yhtiöiden osakkeita, antaa ja välittää lainoja maakiinteistöjen kiinnitystä vastaan sekä harjoittaa maanviljelystuotteiden kauppaa.***'

Agraria ei antanut omia [[Osakekirja|osakekirjoja]]. Sen sijaan edeltäjäyhtiö Suomen Agraaritoimiston osakekirjat muutettiin Agrarian osakekirjoiksi leimaamalla ne Agrarian nimellä ja viisinkertaisella osakemäärällä.***'

Agrarian osakkeet noteerattiin Helsingin pörssissä vuosina 1920–1924. Osinkoa Agraria ei maksanut. Agraria haki itsensä konkurssiin vuoden 1924 lopussa.

## Lähteet
Arsenjev

**Arsenjev** voi tarkoittaa seuraavia:

;paikkakuntia:
* Arsenjev, kaupunki Venäjällä Primorjen aluepiirissä

;henkilöitä:
* Juli Arsenjev (1818–1873), venäläinen kuvernööri, salaneuvos ja kamarijunkkari
* Nikolai Ivanovitš Arsenjev (1760–1830), venäläinen kuvernööri ja todellinen valtioneuvos
* Vladimir Arsenjev (1872–1930), venäläinen tutkimusmatkailija, kirjailija ja upseeri

;muita merkityksiä:
* Arsenjevin lentokonetehdas, Arsenjevissa toimiva venäläinen lentokonetehdas.
Taizé (Saône-et-Loire)

**Taizé** on kunta Ranskassa Saône-et-Loiren departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Grosnejoen varrella, noin 34 kilometriä Mâconin kaupungista pohjoiseen.

Taizé on pieni kylä kukkulalla, josta on näkymät Grosnejoelle. Kylän vanhat talot ovat ryhmittyneet sen 1100-luvulta peräisin olevan romaanisen Sainte-Marie-Madeleinen kirkon ympärille. Kirkko luokiteltiin historialliseksi muistomerkiksi vuonna 1913. Taizé on maatalouskunta, jonka tärkeimpiä tuotteita ovat marjat, viljat, maito ja juusto. Toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1945 kunnassa perustettiin uskonnollinen Taizé-yhteisö.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hjalmar Tammilehto

**Johan Hjalmar Tammilehto** (13. heinäkuuta 1884 Helsinki – 30. syyskuuta 1945) oli suomalainen Helsingissä vaikuttanut kangastavarain tukkukauppias.

Tammilehto siirtyi jo nuorena liikealalle ja perusti kangas- ja trikootavarain vähittäiskaupan. Hän laajensi liikettään saman alan tukkumyyntiä harjoittavaksi tukkuliikkeeksi, joka kasvoi huomattavaksi trikootavarain tukkuliikkeeksi. Liikkeen muutettiin vuonna 1920 osakeyhtiöksi Oy Hj. Tammilehto ja Tammilehto oli yhtiön toimitusjohtajana vuoteen 1924 saakka. Oy Hj. Tammilehto joutui taloudelliseen vaikeuksiin ja yhtiö jätti konkurssihakemuksen maaliskuussa 1924, konkurssipesän varat vastasivat suunnilleen 7 miljoonan markan velkoja. Tammilehto hoiti sittemmin eri tehtaitten edustuksia Helsingissä, hän on muun muassa turkulaisten Kudos Oy Silon ja Kestilän Pukimo Oy:n pääedustajana Helsingissä. 

Tammilehto tuki taloudellisesti Turun yliopiston, Kansan Näyttämön ja useiden urheiluseurojen syntymistä ja kehitystä ja hän kuului useiden seurojen ja yhdistyksien johtokuntiin. Vuosina 1920–192l Tammilehto hoiti Kansan Näyttämön taloudenhoitajan tehtäviä. Hjalmar Tammilehto omisti 17 prosenttia vuonna 1920 perustetun Kansan Näyttämön Kannatus-Osakeyhtiön osakkeista, muita osakkaita olivat Lauri af Heurlin, Väinö Leander ja Akseli W. Malmi kukin 6,7 prosentin osuudella.

Hjalmar Tammilehto oli naimisissa kauppias Maria Valtosen kanssa. Heidän tyttärensä Irja Maria Liuksiala o.s.Tammilehto (1909–2004) meni 1934 naimisiin metsänhoitaja Aarno Liuksialan kanssa. Vuonna 1945 Irja Liuksiala alkoi hoitaa äitinsä perustamaa M. Valtosen herrainasusteliikettä Helsingissä. Liike siirtyi 1986 Aleksanterinkadun ja Keskuskadun kulmasta Leppävaaran ostoskeskukseen, missä se jatkoi toimintaansa Alexander-nimisenä.

Syyskuussa 1945 kuollut Hjalmar Tammilehto on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.

## Lähteet
Amur-Nyžnodniprovskin piiri

**Amur-Nyžnodniprovskin piiri** () on yksi Ukrainan Dnipron kahdeksasta hallinnollisesta alueesta (kaupunkipiiristä). Dneprin vasemmalla rannalla, Dnipron pohjoisosassa sijaitsevan kaupunkipiirin pinta-ala on 71,626 neliökilometriä. Amur-Nyžnodniprovskin piiri on perustettu vuonna 1918.

Amur-Nyžnodniprovskin piiri rajautuu lännessä ja pohjoisessa Dnipropetrovskin alueen Dnipron piirin muihin osiin; esimerkiksi Obuh’ivkan kylä sijaitsee Amur-Nyžnodniprovskin piirin länsipuolella. Idässä naapureina ovat Dnipron kaupungin Teollisuuspiiri ja Samaran piiri. Etelässä virtaa Dnepr ja sen vastarannalla on viisi Dnipron kaupungin keskustan ja länsiosan kaupunkipiiriä (idästä länteen lukien): Kirkkopiiri, Ševtšenkon piiri, Keskustan piiri, Tšetšelivkan piiri ja Novokodakin piiri.

Piirin väestöarvio on 144&nbsp;852 (1.1.2016). Aiemmin väkiluvut olivat 168&nbsp;768 (VL 1989), 160&nbsp;572 (VL 2001) ja 151&nbsp;515 (2008, arvio). Vuonna 2001 piirin asukkaiden yleisimmät äidinkielet olivat väestönlaskennan mukaan: ukraina ( %), venäjä  %) ja muut kielet ( %).  

Amur-Nyžnodniprovskin piirissä sijaitsevat tai sinne johtavat muun muassa:

* Nyžnodniprovskin rautatieasema
* Kaidakyn silta ()
* Amurin silta
* Tsentralnyi-silta (Keskustan silta)
* useita Dneprin saaria
* useita järviä


Дніпро вулиця Каруни - Залізнична станція Нижньодніпровськ.jpg|Nyžnodniprovskin rautatieasema.
Kaydacky-bridge Dnipropetrovsk from GOROD.DP.UA.jpg| Kaidakyn silta johtaa Dneprin oikealta rannalta joen vasemmalle rannalle, Amur-Nyžnodniprovskin piiriin.
Центральний міст, Днипро; 27.05.19.jpg|Keskustan silta (Tsentralnyi mist).
Днепр Левобережный храм ВНЛ.jpg|Pyhien martyyrisisarusten Vera, Nadežda ja Ljubov sekä heidän äitinsä Pyhän Sofian kirkko piirin itäosassa (вул. Марії Лисиченко, 2-Д).


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Amur-Nyžnodniprovskin piirin rajat Open Street Map -kartalla (OSM)  (openstreetmap.org)
Gennadi (nimi)

**Gennadi** (ven. Геннадий) on venäläinen miehen etunimi. Se on muunnos kreikkalaisperäisestä nimestä Γεννάδιος (Gennadios).

## Tunnettuja Gennadi-nimisiä

* Gennadi Aigi (1934–2006), tšuvassilais-venäläinen runoilija
* Gennadi Barabtarlo (1949–2019), yhdysvaltalainen professori
* Gennadi Bezzubenkov (s. 1949), venäläinen oopperalaulaja
* Gennadi Buharin (1929–2020), neuvostoliitolainen ratameloja ja maailmanmestari
* Gennadi Burbulis (1945–2022), venäläinen poliitikko ja ministeri
* Gennadi Dubovoi (1967–2023), ukrainalaissyntyinen Venäjän puolella taistellut militantti ja propagandisti
* Gennadi Fiš (1903–1971), neuvostoliittolainen kirjailija
* Gennadi Fjodorov (1909–1991), komilainen kirjailija
* Gennadi Garbuzov (1930–2009), neuvostoliittolainen nyrkkeilijä
* Gennadi Golovkin (s. 1982), kazakstanilainen nyrkkeilijä
* Gennadi Gusarov (1937–2014), venäläinen jalkapalloilija
* Gennadi Gusev, neuvostoliittolainen jääkiekkoilija
* Gennadi Janajev (1937–2010) neuvostoliittolainen ja venäläinen poliitikko
* Gennadi Juškov (1932–2009), komilainen kirjailija
* Gennadi Kolbin (1927–1998), kazakstanilainen poliitikko
* Gennadi Krasilnikov (1928–1975), udmurttilainen kirjailija
* Gennadi Kuprijanov (1905–1979), neuvostoliittolainen poliitikko
* Gennadi Kurdin (s. 1959), venäläinen jääkiekkoilija
* Gennadi Manakov (1950–2009), venäläinen kosmonautti
* Gennadi Maslajev (s. 1958), venäläinen jalkapalloilija, valmentaja ja pelituomari
* Gennadi Muravin (1931–2021), venäläinen kääntäjä, toimittaja ja taiteilija
* Gennadi Nižegorodov (s. 1977), venäläinen jalkapalloilija
* Gennadi Oleštšuk (s. 1975), valkovenäläinen painonnostaja
* Gennadi Padalka (s. 1958), venäläinen kosmonautti
* Gennadi Prigoda (s. 1965), venäläinen uimari
* Gennadi Roždestvenski (1931–2018), venäläinen kapellimestari
* Gennadi Sarafanov (1942–2005), neuvostoliittolainen kosmonautti
* Gennadi Šatkov (1932–2009), neuvostoliittolainen nyrkkeilijä
* Gennadi Solodov (1934–2020), venäläinen kilpakävelijä
* Gennadi Špigun (1947–2000), venäläinen kenraali ja sisäasiainministeriön erikoismies
* Gennadi Strekalov (1940–2004), venäläinen kosmonautti
* Gennadi Timtšenko (s. 1952), venäläinen liikemies ja oligarkki.
* Gennadi Tsygankov (1947–2006), venäläinen jääkiekkoilija
* Gennadi Tsypkalov (1973–2016), venäläis-ukrainalainen militantti
* Gennadi Tšurilov (1987–2011), venäläinen jääkiekkoilija
* Gennadi Vaganov (s. 1936), venäläinen maastohiihtäjä
* Gennadi Vavilov (s. 1933), venäläinen säveltäjä
* Gennadi Volnov (1939–2008), venäläinen koripalloilija
* Gennadi Voronov (1910–1994), Neuvostoliiton pääministeri 1922–1971
* Gennadi Zalogin (1953–2009), venäläinen näyttelijä
* Gennadi Zjuganov (s. 1944), venäläinen kommunistipoliitikko

## Lähteet
Väinö Laurola

**Erik Väinö Laurola**, sukunimi vuoteen 1920 *Leander* (5. elokuuta 1882 Sortavala – 21. tammikuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti ja pankinjohtaja.

Väinö Laurolan vanhemmat olivat huone­­kalu­­tehtai­­lija, rakennusmestari ja Sortavalan kunnallisraatimies Johan Oskar Leander (1848–1920)  ja Evelina Olivia Gröndahl. Hän kävi 7 luokkaa Sortavalan lyseota, opiskeli Polyteknillisessä opistossa vuoteen 1908 saakka ja valmistui arkkitehdiksi Konstanzin insinööriakatemiasta 1912. Laurola teki sitten laajoja opintomatkoja aina 1919–1920 Yhdysvaltoihin saakka. 

Laurola oli vuodesta 1908 Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan taloudenhoitajana 25 vuoden ajan aina kuolemaansa saakka ja jo aiemmin hän oli toiminut polyteknikkojen yhdistyksen taloudenhoitajana 1906-1908. Laurolan kaudella valmistui ylioppilaskunnalle Uusi ylioppilastalo ja ylioppilaskunnan talous saatiin niin vakaalle pohjalle että ylioppilaskunnan jäsenvero voitiin poistaa ja perustaa opintolainarahasto tukemaan varattomien ylioppilaiden ja nuorten tieteenharjoittajien opiskelua. Laurola ei työskennellyt pitkään arkkitehtinä vaan hän siirtyi liikealalle ja toimi vuoteen 1917 saakka Vuokravakuutus Oy:n tarkastajana, Palovakuutus Oy Imatran arviomiehenä ja omistamansa Helsingin Talonhoitotoimiston johtajana. Laurola oli sitten Luottopankki Oy:n toisena johtajana 1917—1933 sekä Kansallis-Osake-Pankin sivukonttorin Luottopankin esimiehenä vuodesta 1933 alkaen.

Laurola oli Helsingin kaupungin tilintarkastajana sekä tilintarkastajain puheenjohtajana, Suomen kaupunkien talonomistajain keskustoimikunnan puheenjohtajana ja palovakuutusyhtiö Imatran johtokunnan jäsenenä. Hän oli myös Helsingin kaupunginvaltuustossa valtuutettuna ja kuului useisiin kaupungin valiokuntiin. Laurola kuului Kansan Näyttämön hallintoneuvostoon ja teatterin johtokuntaan toimien johtokunnan puheenjohtajana ja teatterin taloudenhoitajana. Hän oli Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan keskeisimpiä johto- ja toimihenkilöitä. Hän kuului myös Suomen Rakennusmestariliittoon ja sen Helsingin osastoon. Hänelle myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkki.

Väinö Laurola suunnitteli Sortavalaan Raamattutaloksi kutsutun Suomen Kirkon Sisälähetysseuran kirjapainon ja kirjasitomon talon, talossa painettiin suomenkielisiä Raamattuja. Lisäksi Laurola suunnitteli Sortavalaan kaksi asuinrakennusta.

Väinö Laurolan veli oli rakennusmestari, pankinjohtaja ja Sortavalan kaupunginkamreeri Oskar Johannes (Oski) Leander (1873–1942).

Väinö Laurola kuoli tammikuussa 1935 sydänkohtaukseen 52-vuotiaana. Väinö Laurolan hautapatsas paljastettiin Hietaniemen hautausmaalla 21. tammikuuta 1939. 

## Suunnittelutöitä
* Risti ja Raamattu Oy:n Raamattutalo, Sortavala 1913 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* HS 16.2.1919 Väinö Leander. 14.2.1919. "Pankkimies ja talousasiain monipuolinen tuntija". Kansallisen edistyspuolueen eduskuntavaaliehdokas, piirroskuva. (Finna)
World Trade Center Abu Dhabi

**World Trade Center Abu Dhabi** () on kahdesta pilvenpiirtäjästä koostuva rakennuskokonaisuus Yhdistyneiden arabiemiraattien pääkaupungissa Abu Dhabissa. Siihen kuuluvat 381 metriä korkea asuinhuoneistoja sisältävä Burj Mohammed Bin Rashid () ja toimistotiloja sisältävä 277 metriä korkea toimistotorni (). Molempien tornien rakentaminen aloitettiin vuonna 2007, ja ne valmistuivat 2014. Kompleksiin oli tarkoitus kuulua myös kolmas pilvenpiirtäjä, hotellina toimiva hotellitorni (), mutta sitä ei koskaan saatu rakennettua. Burj Mohammed Bin Rashid on kaupungin korkein rakennus.

## Lähteet
Niilinsininen

**Niilinsininen** (C20H20N3O+) on aromaattinen oksatsiinirakenteinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää väriaineena esimerkiksi solubiologisissa tutkimuksissa.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Niilinsininen on rakenteeltaan kationi, ja useimmiten sitä käytetään kloridi-, perkloraatti- tai sulfaattisuolana. Ne ovat huoneenlämpötilassa vihreitä kiteisiä aineita. Kloridi- ja sulfaattisuolat liukenevat muun muassa veteen ja etanoliin, ja perkloraattisuola on niitä niukkaliukoisempi. Yhdiste on solvatokromista eli liuoksen väri riippuu liuottimesta. Niilinsininen absorboi pidempiä aallonpituuksia poolisissa kuin poolittomissa liuottimissa. Aine on pH-indikaattori ja liuokset muuttavat väriään sinisestä punavioletiksi pH-välillä 9,4–11,0.  Niilinsininen on lisäksi redox-indikaattori ja muuttuu pelkistyessään värittömäksi.

Niilinsinistä valmistetaan happamissa oloissa 4-nitroso-3-hydroksidietyylianiliinin ja 1-naftyyliamiinin reaktiolla.

:

Niilinsinistä on käytetty puuvillan värjäämiseen. Yhdistettä käytetään väriaineena mikroskopiassa tutkittaessa esimerkiksi lipidejä, amyloidinkertymäsairauksia, syöpäsoluja ja mikrobeja. Ainetta käytetään lisäksi väriainelasereissa ja niilinpunaisen valmistukseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Niilinsininen, Coloria.net
Oski Leander

**Oskar (Oski) Johannes Leander** (23. heinäkuuta 1873 Sortavala – 19. huhtikuuta 1942 Kuopio) oli suomalainen rakennusmestari, Sortavalan kaupunginkamreeri ja pankinjohtaja.

Oski Leanderin vanhemmat olivat Sortavalan kunnallisraatimies Johan Oskar Leander ja Evelina Olivia Gröndahl. Hän kävi Kuopion teollisuuskoulun ja suunnitteli Sortavalaan 1890-luvulta lähtien toistasataa rakennusta. Oski Leander oli 1897–1914 Sortavalan kaupunginvaltuuston sihteerinä, 1904–1906 Sortavalan kaupunginkamreerina ja vuodesta 1914 alkaen Kansallis-Osake-Pankin Sortavalan konttorin johtajana aina eläkkeelle jäämiseensä saakka. Lisäksi hän oli kymmenkunta vuotta Sortavalan Telefoni Oy:n toimitusjohtajana ja oli Sortavalan Kirjapaino Oy:n sekä Sortavalan Kirjakauppa Oy:n johtokunnan jäsen ja Sortavalan Säästöpankin isännistön jäsen.

Oski Leander oli Sortavalan kaupunginvaltuuston jäsenenä ja puheenjohtajana, kaupungin tilintarkastajana ja useiden kaupungin toimikuntien jäsenenä. Nuoruudessaan hän oli mukana palokuntatyössä sekä osallistui urheilutoimintaan. 

Oski Leanderin veli oli arkkitehti ja pankinjohtaja Väinö Laurola, vuoteen 1920 Leander.

## Lähteet
Dana Schutz

**Dana Schutz** (s. 1976 Livonia, Michigan) on yhdysvaltalainen taidemaalari.

Schutz aloitti maalaamisen 15-vuotiaana. Hän sai taiteessa kandidaatin oppiarvon Cleveland Institute of Artista vuonna 2000 ja maisterin oppiarvon Columbian yliopistosta vuonna 2002. Hän oli edustettuna Venetsian ja Prahan biennaaleilla vuonna 2003. Schutz sai The Louis Comfort Tiffany Foundationin palkinnon vuonna 2003 ja Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian palkinnon vuonna 2007. Hänen teoksiaan kuuluu muun muassa Museum of Modern Artin, Whitney Museum of American Artin ja Solomon R. Guggenheim -museon kokoelmiin. Schutzin teoksia on ollut näytteillä eri puolilla Yhdysvaltoja, Ruotsissa, Saksassa, Isossa-Britanniassa, Irlannissa, Ranskassa, Kreikassa, Venäjällä ja Kiinassa.

## Lähteet
Mark Grotjahn

**Mark Grotjahn** (s. 1968 Pasadena, Kalifornia) on yhdysvaltalainen taidemaalari, kuvanveistäjä ja piirtäjä.

Grotjahn sai kuvataiteessa kandidaatin oppiarvon Coloradon yliopistosta ja maisterin arvon Kalifornian yliopistosta, Berkeleysta. Hänellä oli residenssi Skowhegan School of Painting and Sculpture -ohjelmassa Mainen Madisonissa vuonna 1995. Tämän jälkeen Grotjahn muutti Los Angelesiin. Hänen ensimmäinen oma näyttelynsä pidettiin Santa Monicassa. Siinä oli töitä hänen teossarjoistaan *Sign Exchange 1993-98* ja *Tiered Perspectives*. Tärkeä asema Grotjahnin taiteellisessa kehityksessä on ollut vuonna 2001 aloitetulla teossarjalla *Butterfly*, joka on nimetty siipien kaltaisten muotojen mukaan. Veistoksista koostuu Grotjahnin teossarja *Masks*.

Grotjahnin teoksia kuuluu muun muassa Museum of Modern Artin, San Francisco Museum of Modern Artin, Solomon R. Guggenheim -museon, Stedelijk-museon, Tate Modernin, Whitney Museum of American Artin, Walker Art Centerin ja Hirshhorn Museum and Sculpture Gardenin kokoelmiin. Hänen teoksiaan on ollut näytteillä muun muassa eri puolilla Yhdysvaltoja, Saksassa ja Sveitsissä.

## Lähteet
Sky Tower (Abu Dhabi)

**Sky Tower** () on Yhdistyneiden arabiemiraattien pääkaupungissa Abu Dhabissa sijaitseva 292 metriä korkea pilvenpiirtäjä. Rakennuksessa on 74 kerrosta. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 2006, ja rakennus valmistui 2010.

## Lähteet
Kalliokielopistiäinen

**Kalliokielopistiäinen** (*Phymatocera aterrima*) on lehtipistiäisten heimoon kuuluva laji. Aikuinen kalliokielopistiäinen on väritykseltään kiiltävän musta. Lajin siivet ovat kirkkaan kimaltelevat. Aikuinen kalliokielopistiäinen on kooltaan 8–9&nbsp;mm. Lajin toukilla pää on musta ja ruumis harmahtavan valkoinen. Toukan nahka näyttää ryppyiseltä ja pinnassa on pieniä mustia pisteitä. Nuoret toukat ovat hieman vihertäviä, isommat ovat harmaanvaaleita. Täysikasvuinen toukka on noin 20&nbsp;mm pitkä. Toukat kuoriutuvat heinäkuun alussa ja hakeutuvat täysikasvuisina maahan koteloitumaan. Kalliokielopistiäisen toukat syövät muun muassa kalliokielojen (*Polygonatum*) lehtiä, erityisesti lehtokielo on niiden suosiossa. Toukat voivat syödä kasvin nopeasti lehdettömäksi. 

Kalliokielopistiäinen on luokiteltu Suomessa vakiintuneeksi ja elinvoimaiseksi lajiksi. Lajia esiintyy Suomessa suunnilleen Vaasa–Joensuu-akselin eteläpuolella. Lajia esiintyy laajemmin Pohjoismaiden eteläosissa ja Euroopassa.

## Lähteet

 

## Aiheesta muualla
* iNaturalist: Kalliokielopistiäinen (''Phymatocera aterrima'')
* UniProt: Taxonomy - ''Phymatocera aterrima'' 
* Plant Parasites of Europe: ''Phymatocera aterrima''
Thomas Kinkade

**Thomas Kinkade** (19. tammikuuta 1958 – 6. huhtikuuta 2012 Monte Sereno, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen taidemaalari. Hän tuli tunnetuksi 1980-luvulta lähtien tekemistään idyllisistä maisemamaalauksista. Hän käytti teoksissaan myös raamatullisia teemoja ja viittauksia. Kinkade halusi kertomansa mukaan puhutella taiteellaan laajaa yleisöä. Hänestä tuli yleisön parissa suosittu, mutta hän ei saavuttanut arvostelumenestystä vaan taidekriitikot usein pitivät hänen tuotantoaan kitschinä.

Kinkade varttui Placervillessä Kaliforniassa. Hänellä oli kaksi sisarusta. Kinkade sai varhaista tukea Glenn Wesselsiltä ja aloitti opinnot Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssa. Hän siirtyi sieltä ArtCenter College of Designiin ja keskeytti lopulta opintonsa. Kinkade ystävystyi taiteilija-kirjailija James Gurneyn kanssa. Kaksikko muutti New Yorkiin ja julkaisi yhdessä kirjan *The Artist's Guide to Sketching*. Kinkade palasi Kaliforniaan ja meni vuonna 1982 naimisiin Nanette-nimisen naisen kanssa. Pariskunnalle syntyi neljä lasta. Kinkade ryhtyi omien sanojensa mukaan vuonna 1980 uudestisyntyneeksi kristityksi, minkä hän kertoi myös vahvasti vaikuttaneen taiteeseensa. Kinkaden usein kitschiksi kuvailluista teoksista massatuotettiin näköispainoksia, ja Kinkade johti omaa yritystään, joka perusti franchising-periaatteella gallerioita kauppakeskuksiin eri puolille Yhdysvaltoja. Hän piti kohtaamaansa kritiikkiä elitistisenä.

Vuonna 2001 Kinkade kertoi *[[The New York Times]]ille*, että halusi tarjota taiteellaan vaihtoehdon uutistarjonnan välittämälle maailmankuvalle ja muistuttaa ihmisiä siitä, että maailmassa ei ole pelkkää rumuutta. Vuonna 2004 Etelä-Kaliforniassa pidettiin Kinkaden retrospektiivinäyttely, jonka yhteydessä taiteilija kertoi, ettei kokenut olevansa vastakkainasettelussa modernimpaa taidetta tekeviä vastaan. Samalla hän nimesi Franz Klinen ja Robert Rauschenbergin eräiksi suosikkitaiteilijoistaan. Vuonna 2006 *[[Los Angeles Times]]* julkaisi jutun, jossa Kinkadea syytettiin häikäilemättömyydestä liiketoimissa ja asiattomasta käytöksestä henkilökohtaisessa elämässä. Kinkade oli poliittisesti konservatiivi ja vieraili usein George W. Bushin luona Valkoisessa talossa.

Kinkade kärsi viimeisinä vuosinaan alkoholismista. Hänet pidätettiin 11. kesäkuuta 2010 Carmel-by-the-Seassa rattijuopumuksesta, josta hänet myöhemmin tuomittiin kymmenen päivän vankeusrangaistukseen. Hän oli asumuserossa vaimostaan. Kinkade kuoli huhtikuussa 2012 kotonaan tapaturmaiseen alkoholi- ja diatsepaamimyrkytykseen. Ruumiinavausraportin mukaan myötävaikuttavina tekijöinä kuolemaan olivat kohonneen verenpaineen ja sepelvaltimotaudin aiheuttamat sydänongelmat.

## Lähteet
Gran Torre Santiago

**Gran Torre Santiago** on Santiagossa Chilessä sijaitseva 300 metriä korkea pilvenpiirtäjä, joka on Etelä-Amerikan korkein rakennus. Siinä on yhteenä 68 kerrosta, joista 62 maan päällä ja loput maan alla. Rakentaminen aloitettiin vuonna 2006, ja torni valmistui vuonna 2014.

Gran Torre Santiago sijaitsee Costanera Center -finanssialueella. Tornin ylimmissä kerroksissa sijaitsee näköalatasanne, joka avaa näkymät Santiagon kaupunkiin ja sitä ympäröiville vuorille. Torni on saanut ympäristöystävällisyydestään kultaisen LEED-sertifikaatin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla