open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Louise de Marillac

**Pyhä Louise de Marillac** (12. elokuuta 1591 Meux, Ranska – 15. maaliskuuta 1660 Pariisi, Ranska) oli pyhimys, äiti ja järjestön *[[Vinsentiläissisaret|Compagnie des Filles de la Charité]]* perustaja pyhän Vincent de Paulin kanssa. Hän meni naimisiin Antony LeGrasin kanssa ja tämän kuoleman jälkeen tapasi pyhän Vincent de Paulin josta tuli hänen hengellinen neuvonantajansa. He perustivat vuonna 1633 yhdessä yhteisön *Compagnie des Filles de la Charité* joka omistautui erityisesti köyhien palvelemiseen. Louise kuoli vuonna 1660 luonnollisista syistä muutama kuukausi ennen pyhän Vincentin kuolemaa. Nainen eli seuraavien 9 paavien hallintokausien aikana: Gregorius XIV (1590-1591), Innocentius IX (1591), Klemens VIII (1592-1605), Leo XI (1605), Paavali V (1605-1621), Gregorius XV (1621-1623), Urbanus VIII (1623-1644), Innocentius X (1644-1655) ja Aleksanteri VII (1655-1667). Paavi Benedictus XV julisti hänet autuaaksi 8. toukokuuta 1920 ja paavi Pius XI julisti hänet pyhimykseksi 11. maaliskuuta 1934. Hän on pettymyksen tuottavien lasten, vanhempien menettämisen, sääntökuntien torjumien ihmisten, sairaiden ihmisten, leskien ja sosiaalityöntekijöiden suojeluspyhimys. Naisen muistopäivää vietetään 15. maaliskuuta.

## Lähteet
Argentiina kesäolympialaisissa 1996

**[[Argentiina]]** osallistui **[[Atlanta]]n [[Kesäolympialaiset 1996|vuoden 1996 kesäolympialaisiin]]** 179 urheilijan joukkueella 20 eri lajissa. Argentiina voitti kisoissa kaksi hopeamitalia ja yhden pronssimitalin. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi judoka Carolina Mariani.

## Mitalistit
Lähde: 

### Hopeaa
* Carlos Espínola – purjehdus, miesten purjelauta
* Argentiinan jalkapallomaajoukkue – jalkapallo, miesten turnaus

### Pronssia
* Pablo Chacón – nyrkkeily, miesten höyhensarja

## Lähteet
Georg Borgström (maanviljelysneuvos)

**Georg Borgström** (21. toukokuuta 1842 Helsinki – 2. tammikuuta 1920 Sipoo) oli suomalainen tilanomistaja ja agronomi, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen. Hän toimi Östersundomin kartanon isäntänä vuodesta 1870 alkaen.

Borgströmin isä oli Helsingin vauraimpiin porvareihin kuulunut kauppaneuvos Henrik Borgström ja äiti Carolina Christina Kjemmer. Hänen veljiään olivat kauppaneuvos Johan Leonard Borgström ja kauppaneuvos August Borgström. Borgström opiskeli Stuttgartissa kauppatieteitä, jotka hän joutui kuitenkin keskeyttämään silmäsairauden vuoksi. Myöhemmin hän opiskeli agronomiksi Ruotsissa ja Mustialan maanviljelysopistossa.  

Ulkomailta palattuaan Borgström työskenteli aluksi isänsä toimistossa ja hoiti hetken isänsä omistamaa Tuurholman kartanoa. Hän osti 1870 leskirouva Sofia Lindforsilta isänsä avustuksella Karlsvikin eli Östersundomin kartanon, josta tuli hänen johtonsa aikana taloudellisesti kannattava. Kartanon maille rakennettiin Borgströmin johdolla uusi päärakennus, mylly, puistoalue ja kauppapuutarha, ja kartano laajensi toimintaansa karjatalouteen. 1920-luvulle tultaessa tilalla työskenteli vakituisesti jo 26 henkeä. Borgström oli kiinnostunut erityisesti siemenjalostuksesta.

Borgström oli useita vuosia Söderkullan maanviljelyskoulun johtokunnan puheenjohtajana ja Suomen maalaisten palovakuutusyhdistyksen hallituksen jäsen. Vuonna 1875 Borgström avioitui ruotsalaisen Hilda Hagströmerin kanssa. Heidän poikiaan olivat professori Leonard Borgström, maanviljelysneuvos Erik Borgström ja maanviljelysneuvos Nils Borgström.
 
## Lähteet
Vanha Hautuumaasaari

**Vanha Hautuumaasaari** () on Inarinjärvessä sijaitseva saari, joka toimi Pielpajärven kirkon hautausmaana 1700-luvulla. Vajaan hehtaarin suuruinen saari sijaitsee noin seitsemän kilometrin päässä Inarin kirkonkylästä. Saaressa on kaksi muistoristiä sekä opastaulu. Toinen Inarinjärven hautausmaasaarista on vuosina 1793–1905 käytössä ollut Hautuumaasaari.

## Historia
Parinsadan metrin päässä järven pohjoisrannan Pielpanniemestä sijaitseva Vanha Hautuumaasaaren ensimmäiset hautaukset tehtiin 1700-luvun vaihteessa ja ne lopetettiin vuonna 1793. Saaressa on noin 500 hautakuoppaa, joista noin 170 on avattu antropologisten tutkimusten yhteydessä. Vanhassa Hautuumaasaaressa on ollut myös esihistoriallista asutusta ja saaresta on löydetty viisi pyyntikuoppaa.

Vanhan Hautuumaasaaren hautoja on avattu kahdesti rotubiologisia tutkimuksia varten. Vuonna 1878 kaivosinsinööri C. P. Solitander kaivoi luvattomasi haudoista 103 saamelaisen pääkallot. Kesällä 1934 saarelle lähetettiin professori Väinö Lassilan johtama Helsingin yliopiston Antropologisen toimikunnan retkikunta, joka kaivoi saaresta 69 luurankoa tieteellistä tutkimusta varten. Luita säilytettiin Helsingin yliopiston anatomian laitoksen kokoelmissa, kunnes 95 vainajan jäänteet haudattiin uudestaan Vanhalle Hautuumaasaarelle Inarin seurakunnan pyynnöstä vuonna 1995. Lassilan kaivamat 69 vainajaa siirrettiin vuonna 2001 Inarissa toimivaan saamelaismuseo Siidaan mahdollisia uusia tutkimuksia varten. Kun tutkimuslupaa ei 20 vuoden kuluessa myönnetty, haudattiin vainajat viimein kesällä 2022 uudelleen Vanhalle Hautuumaasaarelle.

## Kirjallisuutta
*

## Lähteet
Henrik Gustaf Kyander

**Henrik Gustaf Kyander** (6. syyskuuta 1811 Heinävesi – 30. syyskuuta 1867 Heinävesi) oli suomalainen Heinävedellä vaikuttanut tilanomistaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1867.

Kyanderin vanhemmat olivat hovisihteeri Johan Henrik Kyander ja Margareta Elisabet Bohm ja puoliso vuodesta 1840 Karolina Katarina Envald. Johan Henrik Kyander omisti Heinäveden pohjoiset ja luoteiset osat ja oli 1800-luvun alkupuolella vaikutusvaltaisin henkilö pitäjässä. 

Henrik Gustaf Kyander kirjoitti ylioppilaaksi Turussa vuonna 1828. Yliopisto-opintojen lisäksi hän suoritti 1830-luvulla maanmittarin tutkinnon ja sai vuonna 1839 varamaanmittarin arvon. Vuodesta 1840 Kyander toimi Karvion kartanon isäntänä Heinävedellä. Hän osallistui aktiivisesti pitäjänkokouksiin sekä toimi monissa luottamustehtävissä, osallistuen muun muassa pitäjäntuvan ja pappiloiden rakentamiseen ja toimi pitäjänmakasiinin hoitajana lähes yhtäjaksoisesti vuosina 1841-186. Hän oli myös Heinäveden maanviljelysseuran perustajia. Kyander oli myös kulttuurivaikuttaja, ja tuki paikallista talonpoikaisrunoilijaa Olli Kymäläistä. 
 
Kyanderin kuoleman jälkeen Karvion kartanolle ei löytynyt suvusta uutta isäntää, ja se päätyi lopulta valtiolle vuonna 1884 kruununpuistoksi. 

## Lähteet
Széchenyi

**Széchenyi** on vanha unkarilainen kreivillinen suku. Sen jäseniin kuuluvat:

* György Széchényi (k. 1695), Esztergomin arkkipiispa
* Pál Széchényi (1642–1710), Kalocsan arkkipiispa
* Ferenc Széchényi (1754–1820), kreivi, lahjoittaja
* István Széchenyi (1791–1860), kreivi ja edistyshankkeiden alkuunpanija, ”suurin unkarilainen”
* Béla Széchenyi (s. 1837), edellisen poika, tutkimusmatkailija

## Katso myös
* Széchenyin ketjusilta
* Széchenyin kylpylä
* Széchényi-kansalliskirjasto

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*BLKÖ:Széchenyi, das Grafengeschlecht, Genealogie
Svjatohor

**Svjatogor** () on bylina-runoudessa esiintyvä sankari, joka on peräisin esikristilliseltä, Kiovan Rusin ajalta. Svjatogor on niin voimakas jättiläinen, ettei maakaan voi häntä kantaa. Bylina on koottu erilaisista aineksista: siinä on nähty vaikutteita Raamatun apokryfisistä kertomuksista Simsonista ja Mooseksesta sekä jälkiä Pyhän Yrjön legendasta.

## Suomennos
* 

## Lähteet
Sára Mihalik

**Sára Anna Mihalik** (s. 13. huhtikuuta 1996) on unkarilainen kilpameloja, joka edusti aikuisten arvokisoissa Suomea. Seuratasolla Mihalik edusti Kangasalalaista seuraa, Kangasalan melojia . Hän asui Tampereella. Hän osallistui vuoden 2022 ratamelonnan MM-kisoihin ja voitti pronssia K1-luokan 5 000 metrillä. Mihalik ei ole Suomen kansalainen, mutta hän on saanut luvan edustaa Suomea arvokisoissa. Hänen haaveilemaansa olympiaedustuspaikkaa varten selvitystyö on käynnissä.

## Ura
Sára Mihalik on edustanut aiemmin synnyinmaataan Unkaria. Hän on kilpaillut nuorille olympialupauksille suunnatussa Olympiatoivojen kilpailuissa kolmesti. Vuonna 2011 hän oli kajakkinelosten 500 metrillä kolmas, 2012 kajakkikaksikkolähdöissä toinen ja kolmas sekä 2013 kajakkiyksikkökilpailussa neljäs. Vuonna 2016 Mihalik osallistui alle 23-vuotiaiden ratamelonnan MM-kilpailuissa Saksassa kajakkiyksikön maratonmatkan kilpailuun sijoittuen toiseksi, aikuisten MM-kilpailuissa Saksassa kajakkikaksikon maratonmatkalle saaden kolmannen sijan ja alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa Bulgariassa kajakkiyksikön 500 metrillä tullen kuudenneksi.

Mihalik kuului Unkarin melontamaajoukkueen alle 23-vuotiaiden kansalliseen kehitysryhmään, mutta vuonna 2019 tie edustaa Unkaria nousi pystyyn eikä hän ole edustanut maata sen jälkeen. Hän on kertonut edustuspaikkojen "olevan kortilla" Unkarissa, joten hän lähti etsimään uutta suuntaa päätyen Suomeen. Vuoden 2022 vaihteessa Sára Mihalikin edustusoikeus vaihtui Suomeen. Kesällä 2022 hän on ollut mukana kahdessa maailmancupin kilpailussa sekä osallistunut kansallisiin karsintakilpailuihin Suomessa. Mihalik on harjoitellut Suomen maajoukkuemelojien kanssa Tampereen Kaukajärvellä kisakautta varten 

## Ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailut 2022
Sára Mihalik osallistui 2022 ratamelonnan MM-kisoihin Kanadan Dartmouthissa ja voitti pronssia K1-luokan 5 000 metrillä. Kilpailussa Mihalik yritettiin ensin liputtaa pois radalta "knock-out" -hylkäystuomiolla hänen kaaduttuaan kanootista toisen kanto-osuuden jälkeisessä veteen laskeutumisessa. Tällöin Mihalik oli kilpailussa ensimmäisellä sijalla. Syynä liputtamiseen oli tuomariston tekemä vääränlainen tulkinta kaatumistilanteesta. Suomen maajoukkue teki tuomariston päätöksestä kaksi protestia sekä valituksen Kansainvälisen kanoottiliiton ICF:n ratakomitealle, jolloin tuomariston tuomio kumottiin ja Mihalikin pronssi varmistui. Päätös tuli vasta 3,5 tuntia kilpailun päättymisen jälkeen. Mihalik osallistui myös kajakkikaksikkojen 500 metrille Netta Malisen kanssa. Alkuerässä kaksikko oli seitsemäs.

## Lähteet
Orlando Cossani

**Orlando Cossani** (2. elokuuta 1932 Concepción del Uruguay – 18. maaliskuuta 2004 Buenos Aires) oli argentiinalainen uimari.

Cossani kilpaili Helsingin kesäolympialaisissa 1952 sijoittuen 200 metrin rintauinnissa 14:nneksi. Hän saavutti Pan-Amerikan kisoissa kaksi hopeamitalia: 3&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä Buenos Airesissa 1951 ja 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä Méxicossa 1955.

Cossanin puoliso Eileen Holt oli myös olympiauimari ja Pan-Amerikan kisojen mitalisti.

## Lähteet
Suriana maritima

***Suriana maritima*** on Surianaceae-heimoon kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta ja runsasoksainen pensas, joka kasvaa tavallisesti enintään kolme metriä korkeaksi, mutta poikkeuksellisesti se voi kasvaa jopa seitsemän metriä korkeaksi.

*Suriana maritima* kasvaa koralliriutoilla sekä hiekkaisella maaperällä vuorovesien ylimmän vedenpinnan yläpuolella. Lajia tavataan usein mustamangroveja kasvavien mangroverämeiden rannikonpuoleisissa osissa. Yleisesti ottaen lajia kasvaa lähes koko maailman trooppisten alueiden rannikkoseuduilla.

*Suriana maritima* -lajin maanpäällisiä osia on käytetty paikallisesti adstringenttina sekä punataudin hoitoon. Jauhettuja kukkia on puolestaan käytetty ripulin hoitoon ja muita osia muihin vaivoihin. *Suriana maritima* ei kvassiakasveille (Simaroubaceae) tyypillisesti sisällä terpenoidilaktoneja, vaikka kuuluukin eri heimoon. *Suriana maritima* -lajia käytetään lisäksi sitomaan hiekkadyynejä ja -rantoja sekä joskus koristekasvina.

## Lähteet
* Useful Tropical Plants: ''Suriana maritima'' 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* JSTOR Global Plants: ''Suriana maritima'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Suriana maritima'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Suriana maritima'' 
* Flora of China: ''Suriana maritima''
Karl Alfred Wasastjerna

**Karl Alfred Wasastjerna** (19. kesäkuuta 1860 Helsinki – 13. tammikuuta 1945 Kemiö) oli suomalainen kartanonomistaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1920.

Wasastjernan vanhemmat olivat valtiopäivämies Alfred Edgar Wasastjerna ja Maria Adelaide Boij ja puoliso vuosina 1890–1943 Bertha Alfthan. Heillä oli kaksi tytärtä. Karl Alfred Wasastjerna kirjoitti ylioppilaaksi ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1877. Hän aloitti uransa Hackman & Co:n konttorissa Viipurissa ja siirtyi sitten Tampereen Pellava- ja Rautateollisuus Oy:n konttoriin. Tilanomistajaksi Wasastjerna ryhtyi vuonna 1888, kun hän osti Kemiöstä Strömman kartanon, josta hän kehitti paikallisen mallitilan. Erityisesti hän kehitti tilan metsänhoitoa, ja toimi pitkään Turun ja Porin läänin lääninmetsälautakunnan puheenjohtajana sekä Suomen Metsänhoitoyhdistys Tapion hallituksen puheenjohtajana.  

Strömman kartanoon kuuluneiden höyrysahan, höyrymyllyn, tiilitehtaan ja purje- ja moottorivenetehtaan myötä Wasastjerna säilytti yhteytensä liike-elämään. Wasastjerna toimi myös Saloon 1918 perustetun Suomen Raakasokeritehdas Oy:n hallintoneuvoston jäsenenä, ja omasi yhteyksiä muutenkin suomalaiseen sokeriteollisuuteen.  

Wasastjernalla oli useita kunnallisia ja muita luottamustehtäviä ja jäsenyyksiä. Hän oli muun muassa Suomen Talousseuran hallituksen jäsen 1910-luvulla sekä Sydvästra Finlands jordbrukarklubbin ja Perniön maamiesseuran jäsen. Wasastjerna oli myös mukana osuustoiminnassa, muun muassa Osuuskassojen Keskuslainarahasto Oy:n hallintoneuvostossa.

## Lähteet
Santamaria

**Santamaria** tai **Santamaría** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Baptiste Santamaria (s. 1995), ranskalainen jalkapalloilija
* Claudio Santamaria (s. 1974), italialainen näyttelijä
* José Santamaría (s. 1929), uruguaylais-espanjalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
* Juan Santamaría (1831–1856), costaricalainen sotilas
* Sabrina Santamaria (s. 1993), yhdysvaltalainen tennispelaaja
* Soraya Sáenz de Santamaría (s. 1971), espanjalainen poliitikko
* Valentín Comellas y Santamaría (1861–1945), espanjalainen roomalaiskatolinen piispa

## Katso myös
* Santa Maria
Drăculești (suku)

**Drăculeștin ruhtinashuone** oli toinen Basarabin dynastian haaroista Valakian voivodeina. Sen tunnetuin jäsen oli Vlad III Seivästäjä eli Vlad Dracula.

Historioitsijoiden Radu Florescun ja Raymond McNallyn laatiman sukututkimuksen mukaan, mikä on julkaistu heidän vuoden 1989 kirjassaan *Dracula: Prince of Many Faces*, Vlad III:n jälkeläisten romanialainen mieslinja sammui vuonna 1632. Unkarilaisen sukulinjan viimeinen miespuolinen jälkeläinen taas kuoli myöhään 1500-luvulla.

## Katso myös
*Luettelo Valakian hallitsijoista

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
HMS Somerset

**HMS Somerset** voi tarkoittaa seuraavia Britannian kuninkaallisen laivaston aluksia:

* HMS Somerset, kolmannen luokan 80-tykkinen linjalaiva
* HMS Somerset, kolmannen luokan 80-tykkinen linjalaiva
* HMS Somerset, kolmannen luokan 64-tykkinen linjalaiva
* HMS Somerset, tyypin 23 fregatti.
Stierna

**Stierna** oli ruotsalainen aatelissuku, joka aateloitiin Ruotsin ritarihuoneeseen vuonna 1625 numerolla 77. Suku sammui mieslinjalta vuonna 1749.

## Suvun jäseniä

# Tuomari ja Västran piirin piiripäällikkö *Nils Gregersson* (1400–1431) Bäckabyn seurakunnassa Smoolannissa, joka kantoi viisisakaraista tähteä vaakunassaan.
## *Måns Nilsson Stierna* oli hänen poika, joka mainittiin vuonna 1463, kun hän sinetöi Nydalan luostarille lahjakirjan, kantoi vaakunassaan kuusisakaraista tähteä.
### Hänen poikansa *Peder Månsson* oli asemies ja piiripäällikkö Västrassa. Hän oli naimisissa Estrid Arvidsdotterin, valtiopäivämies Arvid Knutssonin (Drake af Intorp) tyttären kanssa.
#### Heidän tyttärensä Estrid Stierna oli naimisissa Isak Birgersson (Halvhjort av Älmtaryd) kanssa.
#### Anders Pedersson (Stierna) oli naimisissa Kerstin Esbjörnsdotter Bååtin kanssa.
##### Heidän tyttärensä Ingrid Jönsdotter oli naimisissa Bo Anderssonin (Oxehufvud) kanssa Hovin Hällstadin seurakunnassa.
#### *Måns Pedersson,* Uppsalan läänin vouti 1535–1537, vangittiin Dacken sodan aikana ja vapautti itsensä ilman kuninkaan lupaa, minkä vuoksi hän menetti lääninsä hoidon.
##### Poika *Göran Månsson Stierna* oli piiripäällikkö Östbon piirissä ja luultavasti osallistui Stångebron taisteluun. Hän oli Kronobergin ja Jönköpingin läänien käskynhaltija vuodesta 1612 kuolemaansa vuonna 1617 saakka.
###### Hänen poikansa *Anders Göransson Stierna,* Säby Bäckabyn seurakunnassa intrudusoitiin vuonna 1625 Ruotsin ritarihuoneessa numerolla 44, joka muutettiin myöhemmin numeroksi 77. 

## Lähteet

* Gabriel Anrep, *Svenska adelns Ättar-taflor*, osa 4
* Stierna nro 77 Adelsvapen-Wikissä
* Ajankohtaisia muistiinpanoja Oxehufvudin aatelissuvusta (1575-1625). Julkaistu ja huomautettu kirjoittanut Jan Eric Almquist, Journal of Personal History 1955, nro 1–2, sivut 64–70
* Härän pää nro 102 Adelsvapen-Wikissä.

## Viitteet
Herman Mathias Gisiko

**Herman Mathias Gisiko** (26. toukokuuta 1850 Raisio – 25. elokuuta 1912 Sauvo) oli suomalainen Sauvossa vaikuttanut maanviljelijä ja kunnallismies, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1896. Gisiko viljeli Ruonankartanon maita neljä vuosikymmentä.

Gisikon vanhemmat olivat Mynämäen kihlakunnan henkikirjuri, Turun meritullikamarin pakkahuoneentarkastaja Herman Otto Gisiko ja Emilia Rosendal ja puoliso vuodesta 1874 Sigrid Jolanda Tötterman. Gisikon isä Herman Otto Gisiko oli syntynyt Tukholmassa Preussista tulleeseen juutalaisperheeseen, mutta hänet oli kastettu luterilaiseksi perheen muutettua Helsinkiin.  

Mathias Gisiko aloitti lyseon Turussa, mutta siirtyi Alexander Jakob von Wendtin omistaman Palikaisten kartanon pehtooriksi ja vuonna 1872 Ruonankartanon kruununvirkatalon isännäksi. Gisiko ei omistanut Ruonankartanoa, vaan se oli hänellä vuokralla. Gisiko perusti Ruonaan meijerin vuonna 1881 ja pienen meijerikoulun muutamaa vuotta myöhemmin. Karjanpidon lisäksi Gisiko viljeli muun muassa sokerijuurikasta.  

Gisiko osallistui aktiivisesti Suomen Talousseuran ja Varsinais-Suomen maanviljelysseuran toimintaan ja maanviljelysnäyttelyihin. Hän toimi Peksalan kartanon ruotsinkielisen maanviljelyskoulun johtokunnassa ja oli Peksalan karjanhoitokoulun perustajia. Gisiko toimi Sauvon kuntakokouksen puheenjohtajana vuodesta 1884 vuoteen 1892 saakka, vaikkakin kunnan suomenkielinen johto syytti häntä ruotsin kielen suosimisesta. Gisiko toimi myös Suomen Hypoteekkiyhdistyksen arviomiehenä vuodesta 1894 lähtien, Turun ja Porin läänin virkatalojen tarkastajan sijaisena ja Turku–Karjaa-rautatien pakkolunastuslautakunnan puheenjohtaja.  

## Lähteet
Lapsuus (yhtye)

**Lapsuus** on vuonna 2018 Mikkelissä perustettu punk-yhtye.

Vuonna 2019 yhtye julkaisi kasetti- ja digijulkaisuna neljän kappaleen EP:n. Sen jakelijana toimi suomalainen Kasettipesä Oy.

Vuonna 2020 Lapsuus solmi levytyssopimuksen Stupido Recordsin kanssa. Yhtye on julkaissut Stupido Recordsin kautta täyspitkän albumin *Kaikki menee mustaksi* (2020) ja neljän kappaleen EP:n *Haamuna maailmassa* (2021).

Debyyttialbumi sai kriitikoilta pääosin positiivisen arvion (mm. Soundi, neljä tähteä).

Syyskuussa 2023 yhtye julkaisi toisen studioalbuminsa *Huoleton ja suruton*. 

Yhtyeen musiikille ominaista ovat värikkäät, kitaroiden ja bassokitaran luomat sointumaailmat, henkilökohtaisia aiheita käsittelevät sanoitukset sekä tarttuvat pop-melodiat.

Lapsuus ilmoitti lopettavansa keikkailun joulukuussa 2023. Yhtyeen jäsenistä Janne (basso) toimii sooloartistina nimellä Rakkaudella Janne

## Kokoonpano
* Kamila - laulu, tamburiini
* Esko - lead-kitara, taustalaulu
* Janne - basso, taustalaulu
* Janne - rummut
* Tero - komppikitara

## Diskografia
### Studioalbumit
* *Kaikki menee mustaksi* (2020) 
* *Huoleton ja suruton* (2023)

### EP:t
* *Lapsuus* (2019)
* *Haamuna Maailmassa* (2021)

### Singlet
* ”Autolla mereen” (2020)
* ”Rikkinäisen sydämen tuoksu” (2020)
* ”Elämän maku suus” (2021)
* ”Sunny ja mä” (2023)
* ”Roskiin” (2023)
* ”Salaiset syntymäpäivät” (2023)

## Lähteet
*https://www.soundi.fi/artistit/lapsuus/
*https://stupido.fi/artistit/lapsuus/

### Viitteet
Gō Ichinose

**Gō Ichinose** () on japanilainen videopelimusiikin säveltäjä. Hänet tunnetaan muun muassa Pokémon-pelisarjan musiikin säveltäjänä.

## Lähteet
Gladys Moreno

**Gladys Moreno Cuéllar** (28. marraskuuta 1933 Santa Cruz de la Sierra – 3. helmikuuta 2005 Santa Cruz de la Sierra) oli bolivialainen laulaja.

Moreno aloitti uransa 1940-luvulla, ja hänen lauluaan äänitettiin ensimmäisen kerran hänen ollessaan 15-vuotias. Hän levytti uransa aikana tunnetuimpiin kuuluneiden bolivialaisten lauluntekijöiden kappaleita. Hän tuli tunnetuksi muun muassa taquirarista "Viva Santa Cruz" ja valssista "Misterios del corazón". Moreno sai vuonna 1980 maansa hallitukselta Andien kondorin ritarikunnan ritarinarvon, Bolivian korkeimman kunnianosoituksen. Hänen diskografiansa kattaa kaksitoista levyä. Hän teki esiintymisiä Bolivian lisäksi Argentiinassa, Yhdysvalloissa ja Paraguayssa. Moreno luopui taiteellisesta aktiivisuudestaan noin kaksikymmentä vuotta ennen kuolemaansa.

Moreno sairasti diabetesta ja korkeaa verenpainetta ennen kuolemistaan sydänkohtaukseen vuonna 2005. Leskeksi jäi Alfredo Tomelic, jonka kanssa Morenolla oli tytär.

## Lähteet
Almir dos Santos

**Almir dos Santos** (s. 4. syyskuuta 1993) on brasilialainen kolmiloikkaaja.

Dos Santos kilpaili yleisen sarjan arvokilpailuissa ensimmäisen kerran Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa 2017 ja sijoittui pituushypyssä viidenneksi myötätuulituloksella 751&nbsp;cm. Aiemmin samana vuonna hän teki pituushyppyennätyksensä 796&nbsp;cm mutta on sen jälkeen keskittynyt kolmiloikkaan. Vuonna 2018 hän saavutti sisäratojen MM-kilpailuissa hopeaa tuloksella 17,41&nbsp;m. Toukokuussa 2018 hän hyppäsi Ranskassa ulkoratojen ennätyksensä 17,53&nbsp;m, ja helmikuussa 2019 hän paransi Yhdysvalloissa sisäratojen ennätyksensä 17,46&nbsp;metriin.

Vuoden 2019 arvokilpailuissa dos Santos sijoittui Pan-Amerikan kisoissa neljänneksi tuloksella 16,70&nbsp;m ja Dohan MM-kilpailuissa sijalle 12 tuloksella 15,01&nbsp;m hypättyään karsinnassa tuloksen 16,92&nbsp;m. Vuonna 2021 kilpailluissa Tokion olympialaisissa hän jäi karsintaan tuloksella 16,27 metriä. Helmikuussa 2022 dos Santos saavutti Etelä-Amerikan sisäratojen mestaruuskilpailuissa hopeaa ja toukokuussa hän sijoittui Ibero-Amerikan mestaruuskilpailuissa neljänneksi; molemmissa hänen tuloksensa oli 16,59&nbsp;m. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 16,87&nbsp;m. Hän voitti kolmiloikan Etelä-Amerikan-mestaruuden 2023 tuloksella 17,24&nbsp;m mutta karsiutui samana vuonna loppukilpailusta Budapestin MM-kilpailuissa. Pan-Amerikan kisoissa 2023 hän saavutti hopeaa tuloksella 16,92&nbsp;m.

Vuonna 2024 do Santos sijoittui sisäratojen MM-kilpailuissa kymmenenneksi ja voitti toukokuussa tuloksella 17,31&nbsp;m Ibero-Amerikan mestaruuden. Pariisin olympialaisissa 2024 dos Santos sijoittui kolmiloikan loppukilpailussa 11:nneksi tuloksella 16,41&nbsp;m. Kilpailun päätyttyä hän kosi tyttöystäväänsä stadionyleisön edessä. Sisäratojen MM-kilpailuissa 2025 dos Santos sijoittui alun perin kolmanneksi tuloksella 17,22&nbsp;m, mutta hänet hylättiin sääntöjen vastaisten jalkineiden vuoksi. Samana vuonna hän voitti Etelä-Amerikan mestaruuden tuloksella 16,68&nbsp;m ja jäi Tokion MM-kilpailuissa karsintaan tuloksella 16,79&nbsp;m.

Dos Santos on voittanut kolmiloikassa Brasilian-mestaruuden vuosina 2019, 2022, 2023 ja 2025.

## Lähteet
Helge Mortensen

**Helge Mortensen** (s. 9. toukokuuta 1941 Odense) on tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1984–2005 ja toiminut Tanskan liikenneministerinä vuosina 1993–1994 sekä viestintä- ja matkailuministerinä vuonna 1994. Vuosina 1994–2006 hän työskenteli valtiontilintarkastajana.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Helge Mortensen'' Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla
Ferenc Wesselényi

Kreivi **Ferenc Wesselényi de Hadad et Murány** (1605–1667) oli unkarilainen magnaatti ja Unkarin palatiini vuodesta 1655. Hän osallistui vuonna 1667 Frankopanin salaliittoon keisari Leopold I:stä vastaan, mutta kuoli samana vuonna ennen sen paljastumista. Wesselényi valloitti Murányn linnan vuonna 1644 linnan rouvan, kauniin Maria Széchyn avulla, jonka rakkauden hän herätti. Tätä episodia kuvaa yksi runoilija István Gyöngyösin romanttisista teoksista.

## Lähteet
Olof Westerlund

**Olof Westerlund** (14. tammikuuta 1921 - 12. tammikuuta 2011 Raasepori) oli suomalainen maanviljelijä sekä ravihevosten ohjastaja, valmentaja ja omistaja. Hän oli 1950-luvun näkyvimpiä raviurheilijoita Suomessa.

Tenholassa asuneen Westerlundin ensimmäinen menestyshevonen oli suomenhevosori Erkko. Erkon osti hänen isänsä Herman Westerlund näkemättä maanviljelystyöhön, mutta pienikokoinen hevonen osoitti olevansa kyvykäs juoksija. Erkko oli kolminkertainen ravikuningas ja viitenä vuonna eniten ansainnut hevonen Suomessa. Olof Westerlundin aloitteesta Vermossa aloitettiin Erkon muistoksi ajettava avoin suomenhevosten kilpailu vuonna 1978. Erkon Pokaali -niminen kilpailu ajetaan Vermossa edelleen vuosittain.

Westerlundin osaomistama Karina voitti ravikuningattaren tittelin Forssassa 1968. Westerlund kilpaili suomenhevosilla myös Ruotsissa lämminverisiä vastaan. 

Westerlund oli ensimmäisten joukossa, kun lämminverisiä ravureiden tuonti Suomeen aloitettiin. Hän kilpaili lämminverisillä ja kuului vuonna 1955 perustetun Lämminveriraviliiton ensimmäiseen johtokuntaan.

Kilpakumppanit tunsivat Westerlundin taitavana kilpa-ajajana ja rehtinä urheilijana, joka osasi myös käyttää muiden heikkouksia hyväkseen kilpailun aikana. Hän käytti kilpailuissa aina kelloa, mistä oli hyötyä sekä Kuninkuusravien ennätysaikojen saavuttamisessa sekä toisaalta aikanaan yleisten aikatasoitusten vuoksi.

Nuorena Westerlund kilpaili eri lajeissa, erityisesti maastohiihdossa ja maantiepyöräilyssä, jossa hän ylsi SM-hopealle saakka.

## Lähteet
Pálffy ab Erdöd

**Pálffy ab Erdöd** on huomattava unkarilainen suku, joka laskee polveutuvansa pääasiassa Miklos Pálffysta (s. 1552, k. 1600), joka oli johtomiehenä Unkarin tärkeimmillä puolustuspisteillä turkkilaisia ​​vastaan. Hän oli naimisissa rikkaan Maria Magdalena Fuggerin kanssa ja hänet korotettiin vuonna 1599 kreiviksi. Hänen jälkeläisensä saavuttivat korkeimmat virat ja kunniatehtävät; eräs suvun haara sai ruhtinaallisen arvon vuonna 1807.

## Lähteet
Shigeki Morimoto

**Shigeki Morimoto** () on japanilainen ohjelmoija ja videopelisuunnittelija. 

## Ura
Morimoto työskentelee Pokémon-pelisarjaa valmistavassa yhtiössä Game Freakissa. Hän on työskennellyt lähes jokaisen pääsarjan Pokémon-pelin parissa, aina Pokémon Redistä ja Bluesta lähtien. Redissä ja Bluessa Morimoton työtehtävänä oli suunnitella ja luoda pelien taistelujärjestelmä. Morimoto on työskennellyt myöhemmin myös Pokémon-pelien ohjaajana.

Hän on myös vastuussa harvinaisen legendaarisen Pokémonin Mewn ohjelmoinnista peliin. 

## Pelit

## Lähteet
Hinohara

**Hinohara** () on Japanin kyläkunta Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se kuuluu Nishi-Taman piirikuntaan. Hinohara sijaitsee sisämaassa Tokion länsiosan vuoristoalueella ja rajautuu etelässä Yamanashin prefektuuriin. Kunnan alueesta 92 prosenttia on metsän peitossa. Keskuskylä Motojuku on rakentunut Kita-Aki- ja Minami-Aki-jokien yhtymäkohtaan. Hinoharassa on 2&nbsp;039 asukasta (elokuussa 2022) ja sen pinta-ala on 105,41 neliökilometriä.

Hinohara on Tokion metropolin länsiosien ainoa jäljellä oleva kyläkunta. Pääosa sen pinta-alasta on jyrkkäpiirteistä vuoristoa, jonka korkein huippu on 1&nbsp;531 metriin kohoava Mitōvuori. Paikkakunnalla on pitkä historia, ja sen alueelta on löytynyt arkeologisia jäänteitä jo jōmon-kaudelta. Edo-kaudella sinne sijoitettiin daimiokunnan tulliportti. Hinohara on ollut itsenäinen kunta Japanin kunnallishallinnon perustamisesta lähtien vuonna 1889. Nykyisinkin merkittävä elinkeino on metsäteollisuus.

Luontonsa ansiosta Hinohara on suosittu retkeilykohde, ja seutua onkin kutsuttu ”tokiolaisten olohuoneeksi” (*okuzashiki*). 
Valtaosa Hinoharan alueesta kuuluu Chichibun–Taman–Kain kansallispuistoon. Luonnonnähtävyyksiin lukeutuvat noin 100 metriä korkea, huomiota herättävä Kanotoiwa-kalliomuodostelma ja Hossawan vesiputous. Syrjäisyytensä vuoksi alue on säilyttänyt myös monia perinteisiä kulttuuripiirteitä. Rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden luetteloon valittu Kobayashi-suvun asuintalo ja ”kypärä-tyyliin” (*kabuto-zukuri*) rakennetut vanhat maalaistalot.

## Kuvia

Tiedosto:Hinohara Vill Office.jpg|Hinoharan kunnantalo
Tiedosto:Kanotoiwa landscape.jpg|Kanotoiwa-kallio
Tiedosto:Hossawa falls, Hinohara, Tokyo, Japan.JPG|Hossawan vesiputous
Tiedosto:Henbori Bus stop (14094917885).jpg|Bussipysäkki ja kirsikkapuu Hinoharassa


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin internetsivut
Hunyadi

**Hunyadi** oli unkarilainen aatelissuku. Suvusta nousi Unkarin kuningas Matias Corvinus.

Suku on ottanut nimensä Hunyad- tai Vajdahunyad-nimisestä Transilvanian paikkakunnasta (rom. Hunedoara), jonka kuningas Sigismund Luxemburgilainen vuonna 1409 lahjoitti Vajk-nimiselle ritarilleen, János Hunyadin isälle. Vajkin kerrotaan olleen alempaa aatelia Valakiasta ja etniseltä taustaltaan mahdollisesti romanialainen tai eteläslaavi. 

Suvulla on ollut merkittävä asema sekä Unkarin että sen eteläisten ja kaakkoisten naapurimaiden kansallisessa historiassa, joten Hunyadien etnisestä alkuperästä on kiistelty pitkään. Vuonna 2023 Unkarin hallituksen perustama kansallinen tutkimusinstituutti *(Magyarságkutatási Intézet)* julkisti tutkimuksen, joka perustui kahden Hunyadi-suvun jälkeläisen (Matias-kuninkaan aviottoman pojan János Corvinuksen ja tämän pojan) jäännöksistä saadun DNA:n analyysiin. Tutkijoiden tulkinnan mukaan Hunyadien genomi on merkittävältä osaltaan peräisin väestöltä, joka on elänyt ”Karpaattien altaassa” jo tuhansia vuosia. Tutkimuksen luotettavuutta ja tieteellisen julkaisun laatua on kuitenkin myös ankarasti arvosteltu.

Hunyadi-suvun vaakunan tarkkaa syntyhistoriaa ei tunneta. Vaakuna esittää korppia (lat. *corvus*), ja sen mukaan kuningas Matias otti lisänimekseen *Corvinus.* Aikansa hallitsijoiden tapaan Matias halusi juontaa juurensa antiikin Roomasta, ja näin korppivaakuna yhdistettiin tarinaan Corvinus-nimisestä roomalaisesta soturista, jolle Liviuksen mukaan korppi toi voiton taistelussa gallialaisia vastaan. Tämän Corvinuksen jälkeläiset olisivat sitten päätyneet Transilvaniaan.

Suvun jäseniä:

* János Hunyadi (1407–1456) sotapäällikkö, suurmaanomistaja ja Unkarin valtionhoitaja.
* László Hunyadi (1433–1457), edellisen vanhin poika, valtiomies ja soturi.
* Mátyás Hunyadi (1443–1490), edellisen veli, Unkarin kuningas Matias (lisänimeltään *Corvinus*) vuosina 1458–1490.
* János Corvinus (1473–1504), edellisen avioton poika, Kroatian ja Slavonian baani.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Mănescu, Jean-Nicholas: *Das Oswaldussymbol in der Wappenwelt Osteuropas.* Tom C. Bergroth (toim.): Genealogica & Heraldica. Report of The 16th International Congress of Genealogical and Heraldic Sciences in Helsinki 16-21 August 1984. Helsinki 1984, s. 415-424.
Nyžni Sirohozy

**Nyžni Sirohozy** (; ) on kaupunkityyppinen taajama Henitšeskin piirissä, Hersonin alueella, Etelä-Ukrainassa. Taajama sijaitsee Velyki Sirohozy -joen varrella, 169 kilometriä aluekeskus H’ersonista itään ja 92 kilometriä piirikeskus Henitšeskistä pohjoiseen.

Vuonna 2021 taajaman väkiluvuksi arvioitiin 4&nbsp;544. Väestönlaskennassa 2001 kirjattiin 6&nbsp;021 asukasta, joista enemmistö oli ukrainalaisia. Paikkakunta on ollut heinäkuusta 2020 lähtien osa Henitšeskin piiriä. Tätä ennen se toimi Nyžni Sirohozyn piirin hallintokeskuksena.

Taajaman lähistöllä on 11 muinaista hautakumpua, joista tunnetuimmat ovat nimeltään Dijiv ja Ohuz. Nykyisen asutuksen alkuajankohtana pidetään vuotta 1812. Kaupunkityyppisen taajaman aseman asutus sai vuonna 1960.

Venäjän asevoimat miehittivät taajaman osana hyökkäyssotaansa Ukrainaan alkuvuodesta 2022.


Въезд в райцентр - panoramio.jpg|Taajaman nimikyltti taajamaan johtavan paikallistien varrella.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Nyžni Sirohozy.City (Нижні Сірогози.City)  (nsirogozy.city)
Inupiatit

**Inupiatit** tai **iñupiatit** ovat Pohjois-Alaskassa elävä inuiittikansa, joka elää Alaskan ja Kanadan pohjoisosissa ja Grönlannissa. Inupiatien perinteisiin elinkeinoihin kuuluvat karibujen, porojen, hirvien, mursujen ja maitovalaiden metsästys, kalastus ja keräily. Vastaavasti heidän perinteisiä ruokiaan ovat muktuk eli raaka ja jäinen valaanliha, hylkeenrasva, kala ja kuivattu karibunliha. Heidän perinteisten vaatteidensa ja saappaidensa valmistukseen on käytetty eläinten vuotia eli nahkoja, luuneulaa ja eläinten jänteitä. Iglujen sijaan inupiatien perinteinen asumus on kivistä ja ajopuusta tai valaanluusta rakennettu talo, joka on peitetty turpeella tai sammalella.

Upper One Games ja E-Line Media ovat kehittäneet yhteistyössä inupiatien kanssa vuonna 2014 julkaistun videopelin nimeltä Never Alone, joka esittelee inupiatien kulttuuria.

## Lähteet
90’s Show

**90’s Show** () on yhdysvaltalainen tilannekomediatelevisiosarja, joka sijoittuu 1990-luvulle. Sarjassa esiintyy alkuperäisen 70’s Show -televisiosarjan hahmoja ja näyttelijöitä lukuun ottamatta Steven Hydeä ja häntä näytellyttä Danny Mastersonia, jota odottaa oikeudenkäynti raiskaussyytteistä. Sarja keskittyy Eric Formanin ja Donna Pinciotin tyttären Leia Formanin ympärille.

## Juoni

Leia lähtee vanhempiensa kanssa kylään isovanhempiensa Kittyn ja Redin luo Point Placeen, jossa hän tutustuu paikallisiin nuoriin ja päättää jäädä sinne koko kesäksi. Eric on aluksi vastahakoinen, mutta antaa lopulta tyttärelleen luvan jäädä ja palaa kahdestaan Donnan kanssa Chicagoon. Pian selviää, että Leian isovanhempien naapurissa asuvan tytön Gwenin äidillä on suhde Fezin kanssa. Nuorten ystäväporukkaan lukeutuvat myös Michael Kelson ja Jackie Burkhartin poika Jay, jonka kanssa Leia alkaa seurustella, Gwenin veli Nate ja tämän tyttöystävä Nikki sekä aasialainen homoseksuaali Ozzie, jolla on etäsuhde kanadalaiseen poikaan Etienneen. 

Leian syntymäpäiville saapuu vierailulle myös Donnan isä Bob Floridasta. Hänen antamansa lahja karaokelaite on sen verran arvokas, että Redin täytyy pistää paremmaksi omalla lahjallaan. Lopulta hän keksii antaa lahjaksi Ericin entisen auton.

Sarjan aikana käy ilmi, että 70 Show'n lopussa keskenään seurustelemaan alkaneiden Fezin ja Jackien suhde kariutui, kun jälkimmäinen jäi kiinni pettämisestä Michaelin kanssa.

## Näyttelijät

### Erikoisvierailijat

## Lähteet
Rahkamadonlakki

**Rahkamadonlakki** (*Psilocybe fuscofulva*, syn. *Psilocybe turficola* ja *Psilocybe atrobrunnea*) on madonlakkeihin (*Psilocybe*) kuuluva sienilaji. Muista madonlakeista poiketen se ei tuota psykoaktiivisia yhdisteitä.

## Kuvaus
Rahkamadonlakki on pieni, ruskea sieni. Lakki on 1–3 senttimetriä leveä, väriltään tumman harmaanruskea tai punaruskea. Jalka on 3–10 senttimetriä pitkä, aluksi vaaleanruskea, mutta tummuu punaruskeaksi sienen vanhetessa.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Rahkamadonlakkia tavataan Yhdysvalloissa, Kanadassa sekä useissa Euroopan maissa. Suomessa se on yleisehkö. Sienen elinympäristöä ovat metsäsoistumat ja avosuot. Se kasvaa rahka- ja karhunsammalella, harvoin myös kostealla lahopuulla.

## Psykoaktiivisuus
Rahkamadonlakki ei tuota psilosybiiniä eikä psilosiinia, vaikka sieni on läheistä sukua muun muassa suippumadonlakille (*Psilocybe semilanceata*). Koska niin sanottuja vähämadonlakkeja (*Deconica*) ei enää luokitella madonlakkeihin, on rahkamadonlakki tiettävästi sukunsa ainoa laji, joka ei tuota psykoaktiivisia yhdisteitä. Rahkamadonlakilta puuttuu myös useimmille madonlakeille tyypillinen sienen jalan sinertyminen, joka psykoaktiivisilla lajeilla johtuu psilosiinin hapettumisesta.

## Taksonomia
Rahkamadonlakista on käytetty useita tieteellisiä nimiä. *Psilocybe turficola* on ollut monien eurooppalaisten tutkijoiden käytössä, mutta virheellisen lajikuvauksen takia nimi ei ole validi. Nimi *Psilocybe atrobrunnea* on kyseenalainen, eikä alkuperäinen lajikuvaus välttämättä edes viittaa rahkamadonlakkiin. Tästä syystä rahkamadonlakin tieteelliseksi nimeksi jää jäljelle *Psilocybe fuscofulva*.

## Lähteet
Turvapaikka (kirja)

**Turvapaikka** on Arto Salmisen vuonna 1995 ilmestynyt esikoisteos.

Kirjan tapahtumat sijoittuvat Punaisen Ristin pakolaiskeskukseen kaksikieliselle paikkakunnalle. Salminen keräsi kirjan aineiston työskennellessään pakolaiskeskuksessa Siuntiossa. Hän on kertonut kirjan olevan tarkka raportti keskuksen tapahtumista.

## Vastaanotto
Heti ilmestyttyään kirjaa kehuttiin, mutta sitä myytiin vain 450 kappaletta. Arviossaan Ari Lahdenmäki luonnehtii Salmisen kirjoja unohtumattomiksi, jotka luettuaan moni haluaisi ne unohtaa. Salmista hän piti hyvinvointivaltion rappion säälimättömänä kuvaajana.

## Muuta
Kirjasta on tehty näytelmä.

## Lähteet
Masked Singer Suomi (4. tuotantokausi)

**[[Masked Singer Suomi|Masked Singer Suomen]]** **neljännen kauden** esittäminen alkoi MTV3-kanavalla 3. syyskuuta 2022 ja päättyi 19. marraskuuta 2022. Kauden juonsi Ilkka Uusivuori ja vakiopanelisteina toimivat Janne Kataja, Jenni Kokander, Maria Veitola ja Christoffer Strandberg. Neljännen tuotantokauden hahmot olivat Banaani, Fikkari, Hodari, Kaappikello, Party Animal, Ritari, Sammakko, Sarvikuono, Siili, Timantti, Ukkonen ja Örkki. Kauden viidennessä jaksossa kilpailuun tulivat mukaan uudet hahmot, parina esiintyvät, Kruuna ja Klaava. Kuudennessa jaksossa mukaan tuli myös yksi uusi hahmo, Musta-Lammas.

## Kilpailijat

## Esitetyt kappaleet

### Jakso 1

### Jakso 2

### Jakso 3

### Jakso 4

### Jakso 5

### Jakso 6

### Jakso 7

### Jakso 8

### Jakso 9

### Jakso 10

### Jakso 11

### Jakso 12

## Jaksot

1 Keskikatsojamäärä televisiossa jakson ensiesityspäivänä.

## Lähteet
Zichy (suku)

**Zichy** (*de Zich et Vásonykő*) on yksi Unkarin vanhimmista ja tunnetuimmista aatelissuvuista. Se on mainittu jo 1200-luvulla. Suku sai ensin sukunimen Zayk vanhimman tunnetun esi-isänsä mukaan, sitten 1400-luvulta lähtien Zichin sukutilan mukaan. Suku sai vuonna 1679 keisarillisen kenraalin Istvan Zichyn (k. 1693) myötä kreivinarvon. Suvun jäsenistä ovat mainittavia seuraavat:

* Mihály Zichy (1827–1906), unkarilainen taiteilija, taidemaalari, Venäjän tsaariperheen hovimaalari
* Nándor Zichy (1829–1911), poliitikko
* Jenő Zichy (1837–1906), valtiopäivämies
* Géza Zichy (1849–1924), unkarilainen säveltäjä ja kirjailija

## Lähteet
Magnus Ilmjärv

**Magnus Ilmjärv** (s. 31. elokuuta 1961 Viljandi, Viron SNT) on virolainen nuoremman sukupolven tutkija, historioitsija ja Tallinnan yliopiston professori. Hän on opiskellut ja työskennellyt Tarton ja Helsingin yliopistoissa. Ilmjärv nosti ensimmäisenä esiin löytämiään arkistotietoja Viron ensimmäisen tasavallan politiikan kysymyksistä, erityisesti presidentti Konstantin Pätsin todellisesta toiminnasta maan vanhimpana ja presidenttinä vuodesta 1934 kesäkuuhun 1940. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2004.

## Lähteet
Sielun kaltainen tuote

**Sielun kaltainen tuote** on Apulannan 13. studioalbumi, joka julkaistiin 14. lokakuuta 2022. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet “Lokin päällä lokki”, “60 uutta ongelmaa”, "3D-Kriisit", "9 Väärää Kättä" ja "Kämmenen kuva poskeen". Albumia on työstetty vuosina 2019-2022 yhtyeen tukikohdassa Apulandiassa. Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Toni Wirtanen. Albumin on miksannut Jyrki Tuovinen ja tuottanut Jyrki Tuovinen, Apulanta ja DJ Infekto. Albumin on masteroinut Jasse Kesti. Levyjulkaisukeikka järjestettiin 14. lokakuuta 2022 Pakkahuoneella Tampereella. Albumi on myynyt platinaan oikeuttavan määrän.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Kaaoszine: 
* Kulttuuritoimitus: 
* Soundi: 
* V2.fi: 

## Lähteet
Novofedorivka

**Novofedorivka** (; ; vuoteen 1992 **Saky-4**) on taajama Etelä-Ukrainan Krimin autonomisen tasavallan Sakyn piirissä. Taajama sijaitsee Krimin niemimaan länsirannalla, maanteitse 56 kilometriä aluekeskus Simferopolista länteen ja seitsemän kilometriä piirikeskus Sakysta lounaaseen. 

Vuonna 2013 alussa taajaman väkiluvuksi arvioitiin 6&nbsp;558. Väestönlaskennassa 2001 kirjattiin 5&nbsp;570 asukasta.

Taajaman nimi oli vuoteen 1992 saakka *lentokasarmi Saky-4* (), mikä viittasi heti taajaman itäpuolella sijaitsevaan, Neuvostoliiton laivaston käytössä olleeseen Sakyn lentotukikohtaan. 

Venäjän asevoimat miehittivät taajaman osana Krimin miehitystään alkuvuodesta 2014. Lentotukikohdan ohella Novofedrivkaa on kehitetty Mustanmeren rantalomakohteena.


Tiedosto:Пляж. Новофёдоровка.jpg|Venäläisiä rantaturisteja Novofedorivkassa (2019).
Tiedosto:Russian Naval Aviation aircraft at Novofedorovka airbase.jpg |Venäläisiä laivaston hävittäjiä Sakyn lentotukikohdassa (2010).
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Väinö Suuronen

**Väinö Suuronen** (14. heinäkuuta 1887 Kangasniemi – 18. helmikuuta 1956 Kangasniemi) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

## Henkilöhistoria
Suurosen vanhemmat olivat maanviljelijä Adolf Fredrik Suuronen ja Mariana Kuitunen ja puoliso vuodesta 1916 talousopettaja Kerttu Emilia Tiitinen. Suuronen kävi viisi luokkaa Mikkelin lyseota 1900–1906 ja tuli ylioppilaaksi Helsingin maanviljelyslyseosta 1911. Hän teki myös opintomatkoja useisiin Euroopan maihin. Suuronen oli harjoittelija Suomen Kylvösiemenyhdistyksessä 1910–1911 ja Hankkijalla siemenosaston johtaja 1911–1918, apulanta-, väkirehu- ja viljaosaston johtaja 1918–1923 ja johtokunnan jäsen 1914–1922. Valtion Rikkihappo- ja superfosfaattitehtaiden myyntiosaston päällikkö Lappeenrannassa Suuronen oli 1922–1928 ja 1931–1944, kaupallisen osaston johtaja Helsingissä 1945–1953 ja johtokunnan jäsen 1945–1953 ja Vihtavuori-yhtiön kaupallisen osaston johtaja ja johtokunnan jäsen vuodesta 1946. Suomen Maanviljelijöiden Kauppa -yhtiön toinen johtaja Tampereella Suuronen oli 1929–1930. Hän omisti Hirvisalon tilan Hirvensalmella 1916–1945 ja Suomäen tilan Kangasniemellä vuodesta 1938. Suurosella oli myös useita luottamustehtäviä, mukaan lukien Lappeenrannan kaupunginvaltuuston jäsenyys Maalaisliiton edustajana. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1947.

## Julkaisuja
* *Hurudan är tillgången på utsäde?*, 1918
* *Blott med arbete och omsorg kunna vi detta år öka livsmedelsproduktionen*, 1918
* *Superfosfaatti lannoitusaineena*, 1923
* *Lannoitusmenetelmien uudistaminen: sarja kirjoituksia*, 1925, Väinö Suuronen, ym.
* *Ammattilaisen opas: mitä pienteollisuuden harjoittajan tulee tietää*, 1925
* *Väkilannoitteitten valinnasta Suomessa*, 1932
* *Halvempiin maataloustuotteisiin lisäämällä väkilannoitteitten käyttöä*, 1932
* *Eräitä keinoja maatalouspulan helpottamiseksi*, 1933
* *Suomen peltomaiden varustaminen fosforihappolannoitteilla*, 1933
* *Kangasniemen Unnukkalasta ja unnukkalaisista*, 1935
* *"Kälän metsä ja vesi" Hämeen ja Savon historiallisella rajalla*, 1937
* *20 vuotta Suomen maatalouden ja teollisuuden palvelua*, 1939
* *Kaskeaminen pellon ja laitumen perustamiskeinona*, 1945

## Lähteet
Tanssii tähtien kanssa (15. tuotantokausi)

**[[Tanssii tähtien kanssa]]** **15. kauden** esittäminen alkoi MTV3-kanavalla 28. elokuuta 2022. Ohjelma perustuu formaattiin *[[Dancing with the Stars]]*. Ensimmäinen suora lähetys esitettiin 4. syyskuuta 2022 ja kausi päättyi finaaliin 20. marraskuuta 2022.

Ohjelman juontajana jatkoi Vappu Pimiä. Uutena juontajana aloitti Ernest Lawson. Aikaisemmista kausista poiketen Pimiä juonsi parketin puolella ja Lawson haastatteli pareja takahuoneessa. Ohjelman tuomareina jatkoivat Jukka Haapalainen, Helena Ahti-Hallberg ja Jorma Uotinen.

## Kilpailijat
::*Katso myös: [[Luettelo televisiosarjan Tanssii tähtien kanssa kilpailijoista]]


* Signmarkin alkuperäinen tanssinopettaja oli Anniina Koivuniemi. Roosa nauha -erikoisjaksosta alkaen hänen tanssinopettajakseen tuli Katri Mäkinen.

== Jaksot ==




== Pisteet ==
:<span style="color: green;">*'Vihreä**</span> luku tarkoittaa viikon parasta pistemäärää.
:<span style="color: red;">**Punainen**</span> luku tarkoittaa viikon huonointa pistemäärää.
**Taustavärit''':
: kilpailun voittajat
: kilpailun 2. sija
: kilpailun 3. sija
: paras pari
: pudotusuhassa
: pudonnut pari
: keskeyttänyt pari

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tanssii Tähtien Kanssa MTV Katsomo
* Tanssii Tähtien Kanssa C More
* Tanssii Tähtien Kanssa Instagram
* Tanssii Tähtien Kanssa TikTok
* Tanssii Tähtien Kanssa X
* Tanssikupla MTV Katsomo
Fitnesspäiväkirja

***Fitnesspäiväkirja*** on discovery+-suoratoistopalvelun tositelevisiosarja, jossa seurataan tunnettujen suomalaisten naisten liikunnantäyteistä arkea.
Sarjaa on esitetty myös TV5, Frii ja TLC -televisiokanavilla.
Vuosina 2015–2016 sarjaa esitettiin nimellä *[[Fitnesspäiväkirjat]]*.

Sarjaa ovat tähdittäneet mm. Eevi Teittinen, Pernilla Böckerman, Tia-Maria Sokka, Nanna Karalahti, Lotta Harala, Erna Husko ja Emilia Leppänen.

Finnpanelin mukaan *Fitnesspäiväkirja 2020* oli yksi suoratoistopalvelu Dplayn (nyt discovery+) vuoden katsotuimmista ohjelmista.

## Jaksot
### Ensimmäinen tuotantokausi

### Toinen tuotantokausi

### Kolmas tuotantokausi

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Fitnesspäiväkirja Virallinen sivusto
* Fittarit Instagram
* Fitnesspäiväkirja YouTube
* Fitnesspäiväkirja2020 YouTube
* Fitnesspäiväkirja2022 YouTube
* Pernilla Böckerman - Fitnesspäiväkirjat YouTube
* 
*
Väinö Parkkinen

**Väinö Armas Parkkinen** (27. huhtikuuta 1902 Helsinki – 6. maaliskuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Parkkisen vanhemmat olivat liikemies Oskar Parkkinen ja Ester Dahlberg. Parkkinen kävi kolme luokkaa Suomalaista normaalilyseota 1913–1917 ja harjoitti opintoja Englannissa 1920–1923. Hän oli Oskar Parkkisen tukkuliikkeen palveluksessa 1917–1941 tullaaja, varastonhoitaja, autonkuljettaja, kauppamatkustaja ja prokuristi, ja sitten Oskar Parkkinen Oy:n toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja 1941–1956. Parkkinen oli myös Mauste-yhtiön toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja 1941–1956 ja hänellä oli useita kaupan alan ja muita luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Parkkinen sai 1947.

## Lähteet
Väinö Koskinen

**Väinö Emil Koskinen** (17. heinäkuuta 1880 Urjala – 17. helmikuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen puutarhuri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Väinö Koskisen ura alkoi paimenpoikana ja harjoittelijana Herman Hiltusen puutarhassa Helsingin maalaiskunnassa 1899–1901. Hän oli sitten Saksassa puutarhamies Frans Grümmerin kauppapuutarhassa 1901–1905, harjoittelija Conrad Maasilla Rellingenissä 1906–1907, Behralla Hannoverissa ja useissa puutarhaliikkeissä Berliinissä 1908–1909. Herman Hiltusen ja Frans Grümmerin palveluksessa Koskinen oli Suomeen palattuaan 1909, Edvars Steniuksen palveluksessa Männistön puutarhassa 1910–1912 ja veljensä Onni Koskisen kanssa perustamansa Veljekset Koskinen Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1912. Kauppapuutarha kasvoi alallaan Suomen suurimmaksi 1950-luvun puolivälissä. 

Koskinen oli Helsingin maalaiskunnan kunnanvaltuuston jäsen, Suomen Kauppapuutarhurien Seuran perustajia 1919, Helsingin Suomalaisen Puutarhaseuran perustajia 1922 ja puheenjohtaja aina vuoteen 1951 asti sekä Kauppapuutarhaliiton puheenjohtaja 1945–1953. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1948, Suomen Puutarhaviljelijäin Liiton kultaisen ansiomerkin 1940 ja seuran kunniajäsenyyden 1950. Kauppapuutarhaliiton ensimmäisen kunniajäsenyyden Koskinen sai 1953. Hän oli myös Helsingin Puutarhaseuran kunniajäsen ja -puheenjohtaja.

## Lähteet
Väinö Pätiälä

**Väinö Paavo Pätiälä** (22. huhtikuuta 1884 Asikkala – 24. marraskuuta 1957) oli suomalainen, pääasiassa Päijät-Hämeessä vaikuttanut kartanonomistaja ja yritysjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1948.

Pätiälän vanhemmat olivat taloustirehtööri Kalle Kustaa Pätiälä ja Adolfina Eskola. Torpparin poika Kalle Kustaa Pätiälä hankki useita kartanoita Päijät-Hämeen ja Kymenlaakson alueella, joiden viljelyä hänen poikansa jatkoivat.  

Väinö Pätiälä kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1904 ja valmistui agronomiksi Mustialan maanviljelysopistosta 1907. Hän hoiti vuodesta 1908 lähtien yhdessä isänsä kanssa Rautajärven kartanoa. Hän osti Hollolan Laitialan kartanon 1910 isältään ja hoiti sitä itsenäisesti vuoteen 1943. Sen jälkeen hän toimi vielä Luukin kartanon hoitajana Espoossa vaimonsa kanssa. Laitialassa Pätiälä valmisti suurisuuntaisesti AIV-rehua ja kunnostautui siemenviljelijänä. 

Pätiälällä oli Lahdessa ja Hollolassa lukuisia luottamustoimia, ja hän toimi kymmenien vuosien aikana muun muassa Itä-Hämeen maanviljelysseurassa, Ayrshire-yhdistyksessä ja Suomen Kylvösiemenyhdistyksessä. Pätiälä vaikutti myös Lahden elinkeinoelämässä, ja tuli paikallisen huonekaluyrityksen Joutjärvi Oy:n omistajaksi. Pätiälä sai Lahteen oman nimikkokatunsa. 

## Lähteet