open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rip Van Winkle

**Rip Van Winkle** on Washington Irvingin kirjoittama novelli, joka sijoittuu Yhdysvaltain siirtokunta-ajalle. Sen nimihenkilö asuu hollantilaisten uudisasukkaiden pienessä kylässä New Yorkin osavaltiossa. Novellin tarina perustuu saksalaiseen kansansatuun. Rip Van Winkle julkaistiin alun perin Irvingin vuosina 1819–1820 ilmestyneessä novellikokoelmassa The Sketch Book, joka sisältää muun muassa The Legend of Sleepy Hollow -kauhutarinan.

## Juoni
Rip Van Winkle on hyväntahtoinen maanviljelijä, joka törmää Catskillvuorilla vaeltaessaan ryhmään kääpiöitä, joilla on keilapeli kesken. Rip juo heidän tarjoamaansa alkoholia ja nukahtaa. Kun hän herää, onkin kulunut 20 vuotta, ja Ripistä on tullut vanha ukko, jolla on pitkä valkea parta. Kääpiöt ovat kadonneet jäljettömiin.

Rip palaa kotiinsa, jossa kaikki on muuttunut. Hänen vaimonsa on kuollut, lapset ovat kasvaneet aikuisiksi, ja tuvan seinällä on kuningas Yrjö III:nnen kuvan sijaan George Washingtonin kuva. Vanha Rip viihdyttää kylän väkeä kertomalla tarinoita menneistä ajoista ja kohtaamistaan kääpiöistä.

## Suomenkielinen käännös
Rip Van Winkle on julkaistu suomeksi vuonna 1959 kokoelmateoksessa *Amerikkalaisia kertojia : valikoima Yhdysvaltain kirjallisuutta*.

## Lähteet
Michael Finnissy

**Michael Finnissy** (s. 17. maaliskuuta 1946 Tulse Hill, Lontoo) on brittiläinen säveltäjä ja pianisti.

Finnissy opiskeli Royal College of Musicissa sävellystä Bernard Stevensin ja Humphrey Searlen sekä pianonsoittoa Edwin Benbow'n ja Ian Laken johdolla. Hän täydensi opintojaan Italiassa Roman Vladin johdolla. Finnissy perusti London Contemporary Dance Schoolin musiikin laitoksen. Hän on ollut monien brittiläisten tanssiyhtiöiden yhteistyökumppani. Hän on opettanut muun muassa Chelsea College of Art and Designissa, Royal Academy of Musicissa ja Southamptonin yliopistossa. Finnissylla on ollut taiteilijaresidenssejä Isossa-Britanniassa ja Australiassa. Vuonna 1990 Finnissy sai nimityksen International Society of Contemporary Musicin (ISCM) puheenjohtajaksi. Vuonna 1993 hänet valittiin uudelle kaudelle, ja vuonna 1998 hänestä tehtiin ISCM:n kunniajäsen.

Finnissy on hyödyntänyt sävellyksissään muun muassa kansanmusiikkivaikutteita ja matemaattisia rakenteita. Pianistina hän on tulkinnut varsinkin uusia teoksia muiden muassa sellaisilta säveltäjiltä kuin Elisabeth Lutyensiltä, Judith Weiriltä, James Dillonilta, Oliver Knussenilta, Nigel Osbornelta, Chris Newmanilta, Howard Skemptonilta ja Andrew Tooveylta.

## Lähteet
Atfih

**Atfih** on pieni kaupunki Egyptin al-Gizan kuvernementissa. Sen asukasluku oli vuonna 2006 13&nbsp;760.

## Maantiede
Atfih sijaitsee Keski-Egyptissä Niilin varrella joen itärannalla. Matkaa Kairoon pohjoisessa on noin 21 kilometriä.

## Historia
Muinaisen Egyptin kaudella nykyinen Atfih tunnettiin egyptinkielisellä nimellä *Tep-yeh* tai *Per Hathor nebt Tep-yeh*. Jälkimmäinen viittaa jumalatar Hathoriin. Koptiksi vanha muoto muuttui muotoon *Petpeh* ja arabiaksi muotoon Atfih. Kreikkalaiset tunsivat sen Afroditopoliksena.

Kaupunki oli ilmeisesti vielä melko suuri kristillisellä kaudella. Sen sanotaan sisältäneen 20 kirkkoa. 1200-luvulla kirkkoja oli vielä 10. Fatimidien laatiessa uusia maakuntia yksi niistä nimettiin Atfihin mukaan. Kaupunki taantui kuitenkin sittemmin voimakkaasti ja oli jo mamelukkien valtakaudella varsin vähämerkityksinen. Sitä vaivasivat mamelukkien ja beduiinien ryöstöretket. Maakunta liitettiin Gizan maakuntaan vuonna 1834–1835. Toisaalta Egyptin kediivit alkoivat myös jälleenrakentaa kaupunkia. Paikalle rakennettiin esimerkiksi uusia kanavia ja vanhoja kunnostettiin. Kaupunki ei kuitenkaan kasvanut sen merkittävämmäksi. Nykyisin se on pieni kauppapaikka ja jokisatama.

Vuonna 2011 kaupungissa oli jännitteitä koptien ja muslimien välillä. Muslimit olivat polttaneet paikallisen kirkon liittyen kiistaan musliminaisen ja koptimiehen suhteesta. Levottomuudet levisivät myös Kairoon ja useita henkilöitä kuoli.

## Väestö
Vuonna 2006 kaupungissa oli Egyptin väestönlaskennan mukaan 13&nbsp;760 asukasta.

## Lähteet
Derbe

**Derbe** (, myös , ) oli antiikin aikainen kaupunki Lykaoniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan nykyiseen Kerti Hüyukiin lähelle Karamanin maakunnan Ekinözün kylää.

## Maantiede

Derbe sijaitsi Lykaoniassa tai joidenkin näkemysten mukaan Isauriassa. Strabon sijoitti Derben Isaurian "laidoille” ja lähes Kappadokiaan. Kaupungin paikka oli pitkään epäselvä. Sen nykyisin oletettu paikka Kerti Hüyuk sijaitsee noin 24 kilometriä pohjoiskoilliseen Karamanista eli antiikin Larandasta ja 105 kilometriä kaakkoon Konyasta eli antiikin Ikonionista. Paikka on tasangolla olevalla kukkulalla, jonka koko on pohjois-eteläsuunnassa noin 700 metriä ja itä-länsisuunnassa noin 500 metriä. Paikka on idempänä kuin mihin kaupunki oli aiemmin sijoitettu, ja vaikuttaisi olleen varsin keskellä Lykaoniaa.

Strabonin ajan jälkeen Derbe muodosti yhdessä muun muassa Larandan kanssa Antiokhanaksi (lat. *Antiochana*) kutsutun alueen, joka sijaitsi Lykaonian ja Tyanitiksen välissä. Stefanos Byzantionlainen sanoo, että Derbessä olisi ollut satama (), mutta tämä on ilmiselvä virhe, sillä kaupunki sijaitsi sisämaassa. Tämä onkin korjattu muotoon *limnē* (, ’järvi’, sillä lähiseudulla on joitakin järviä, vaikkakin hieman kauempana.

## Historia

Derben kaupunki on ollut olemassa ainakin hellenistisellä ja roomalaisella kaudella. Kerti Hüyukin kukkulalla on merkkejä myös tätä varhaisemmasta asutuksesta. Antiikin lähteistä Derben vaiheistä tiedetään vain vähän. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Derbētēs* ().

Ciceron aikana 1. vuosisadalla eaa. Derbeä hallitsi hänen ystävänsä Antipatros. Tuttavuus oli todennäköisesti peräisin Ciceron kaudelta Cilician provinssin prokonsulina. Cicero kirjoitti Asian provinssin prokonsulille Quintus Philippukselle Antipatroksen puolesta, sillä tämä piti Antipatroksen lapsia panttivankeina. Antipatroksen kukisti ja surmasi Amyntas, joka liitti Derben omistuksiinsa.

Apostoli Paavali kävi Derbessä ensimmäisellä lähestysmatkallaan vuonna 47–48, ja siksi se mainitaan *[[Apostolien teot|Apostolien teoissa]]*. Hän tuli sinne käytyään Ikonionissa ja Lystrassa. Kristillisellä kaudella Derbe oli Ikonionin metropoliitan alainen piispanistuin. Paikalta löydetty piirtokirjoitus mainitsee sen piispan Mikhaelin. Toinen piispa Dapimos mainitaan Konstantinopolin kirkolliskokouksen osanottajien joukossa vuonna 381. Nykyisin Derbe on katolisen kirkon titulaaripiispan istuin (*Derbeus*, *Derbensis*).

Derben oletetun paikan Kerti Hüyukin arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 2013.

## Rakennukset ja löydökset

Derbe oli linnoitettu. Kerti Hüyuk muodostaa rauniokummun, josta on löydetty muurien tai rakennusten seinien jäänteitä, mahdollisen kirkon rauniot ja hautoja, sekä kaksi piirtokirjoitusta, jotka mainitsevat Derben nimen, mikä tukee kaupungin sijoittamista paikalle.

## Lähteet
Kalle Oittinen

**Kalle Oittinen**  (27. heinäkuuta 1852 Rautalampi – 21. syyskuuta 1899 Lappeenranta) oli suomalainen maanviljelijä, opettaja ja valtiopäivämies.

Maanviljelijän poika Kalle Oittinen kävi Jyväskylän seminaarin ja tuli väliaikaiseksi opettajaksi Tampereelle 1877. Sieltä hän siirtyi kansakoulunopettajaksi Lapvedelle, hoitaen tätä tehtävää yli kaksikymmentä vuotta. Oittinen oli myös maaviljelijä ja kunnallismies ja talonpoikaissäädyssä Lappeen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1894, 1897 ja 1899. Hän oli 1894 valtiovarainvaliokunnan varajäsen, 1897 yleisen valitusvaliokunnan jäsen ja kieli- ja tarkastusvaliokunnan varajäsen sekä 1899 asevelvollisuusvaliokunnan jäsen.

## Lähteet
Tõnis Palts

**Tõnis Palts** (s. 29. maaliskuuta 1953 Kuressaare) on virolainen yrittäjä ja poliitikko. Hän on toiminut Tallinnan pormestarina ja valtiovarainministerinä 2000-luvun alkupuoliskolla ja edusti Reformipuoluetta.

Valmistuttuaan lukiosta Tõnis Palts opiskeli radiotekniikkaa Tallinnan ammattikorkeakoulussa vuosina 1971-1976. Vuoteen 1987 asti hän työskenteli valtion omistamassa kalastusyrityksessä, jossa hän viime vaiheessa toimi viestintäosaston johtajana. Sen jälkeen hän oli vuoden ajan hankintaosaston johtaja.

Viron itsenäistymisen myötä Palts perusti tietoliikennealan yrityksiä, joiden myötä hänestä tuli Viron rikkaimpia. Vuosina 1993-1999 hän oli mukana matkapuhelinyritys Levicom Cellular AS:n hallituksen jäsenenä ja toimitusjohtajana. Vuosina 1996-2001 hän toimi teleoperaattori AS Ritabellin ja Tallinnan kaapelitelevisioyhtiön hallituksen puheenjohtajana ja vuosina 1999-2002 Levicom BroadBandin hallituksen puheenjohtajana. Palts yhtenä suurimpana omistajana myi Levicomin ja Ritabelin omistuksiaan ruotsalaiselle telejätille Tele2:lle 2000-luvun alussa, joka on ollut hänen varallisuutensa pohjana.

Liikejohtotehtäviensä jälkeen Palts siirtyi politiikkaan. Hän liittyi Res Publica-puolueeseen ja toimi myös puolueen suurena rahoittajana. Vuoden 2001 aikana kesäkuu-joulukuu 2001 Tallinnan pormestarina. Keskustapuolueen voitto Tallinnan kaupunginvaltuustovaaleissa pakotti Paltsin eroamaan ja nosti Keskustan vahvan miehen Edgar Savisaaren kaupungin johtoon. Hän toimi valtakunnan politiikassa sen jälkeen, ja hänestä tuli huhtikuussa 2003 Partsin hallituksen valtiovarainministeri, jossa tehtävässä hän toimi puolen vuoden ajan lokakuuhun 2003. Tällöin käynnistyneet tutkimukset ja syytteet Paltsin liiketoimien mahdollisista veroepäselvyyksistä pakottivat hänet eroamaan valtiovarainministerin tehtävästä. Hänet valittiin syyskuussa 2003 suurella äänimäärällä riigikogun jäseneksi, jossa tehtävässä hän toimi lokakuuhun 2004. Sen jälkeen hänestä tuli uudelleen Tallinnan pormestari, jossa tehtävässä hän toimi marraskuuhun 2005. 

Sen jälkeen Tõnis Palts palasi yritysmaailmaan palaten vielä yhden vaalikauden riigikogu-edustajaksi vuonna 2011 Isänmaan ja Res Publican liitto (IRL) -puolueen riveissä. Yritystoiminnassa hän sijoitti mm. Ukrainaan taksiliiketoimintaan. Lisäksi hänellä oli maaomaisuutta Venäjän miehittämällä Krimin alueella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lystra

**Lystra** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Lykaoniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan nykyiseen Konyan maakunnan Hatunsarayhin.

## Maantiede

Lystra sijaitsi Lykaoniassa tai Isauriassa noin 30 kilometriä etelään Ikonionista eli nykyisestä Konyasta. Se oli rakennettu vanhan Kuninkaallisen tien varrelle. Roomalaisella kaudella kaupunki luettiin Galatian provinssiin, ja tie tunnettiin nimellä Via Sebaste.

## Historia

Lystran kaupunki oli olemassa ainakin hellenistisellä ja roomalaisella kaudella sekä bysanttilaisen kauden alussa. Antiikin lähteistä sen vaiheista tiedetään suhteellisen vähän. Kaupungin mainitsevat Plinius vanhempi ja Klaudios Ptolemaios.

Keisari Augustus teki vuonna 25 eaa. Lystrasta colonian eli sotilassiirtokunnan nimellä *Colonia Julia Felix Gemina* (*Colonia Julia Felix Gemina Lustra*). Sinne oli sijoitettuna Legio VII Claudia Pia Fidelis.

Apostoli Paavali kävi Lystrassa sekä ensimmäisellä, toisella että kolmannella lähestysmatkallaan, ja siksi se mainitaan usein *[[Apostolien teot|Apostolien teoissa]]* sekä myös *[[Toinen kirje Timoteukselle|Toisessa kirjeessä Timoteukselle]]*. Ensimmäisellä lähetysmatkallaan vuosina 47–48 hän tuli sinne Ikonionista ja jatkoi Derbeen. Toisella (vuonna 50) ja kolmannella (vuonna 53) matkalla hän jatkoi Lystrasta Ikonionin kautta Pisidian Antiokiaan. Kristillisellä kaudella kaupunki oli Ikonionin metropoliitan alainen piispanistuin, ja sen piispa mainitaan Khalkedonin kirkolliskokouksen osanottajien joukossa. Nykyisin se on katolisen kirkon titulaaripiispan istuin (*Lystra*, *Lystrensis*).

Persialaiset tuhosivat kaupungin 500-luvulla ja arabit 600–800-luvuilla. 1000–1200-luvuilta lähtien sitä hallitsivat seldžukit ja vuodesta 1466 lähtien osmanit. Lystrassa on suoritettu joitakin arkeologisia kaivauksia.

## Rakennukset ja löydökset

Lystran paikalta on löydetty muun muassa asuntojen ja kirkkojen raunioita, vartiotornien jäänteitä, vesisäiliöitä sekä hautoja. Löydöt ajoittuvat pääosin 100–700-luvuille.

## Lähteet
Barrington Atlas of the Greek and Roman World

**Barrington Atlas of the Greek and Roman World** on suurikokoinen antiikin ajan kreikkalaisen ja roomalaisen maailman kartasto, joka käsittää Euroopan, Etu-Aasian ja Pohjois-Afrikan. Kartat kuvaavat tilannetta suunnilleen arkaaisesta Kreikasta myöhäisantiikkiin, eli noin vuosia 550 eaa.–640 jaa. Teos on englanninkielinen, ja sen on toimittanut Richard J. A. Talbert ja julkaissut Princeton University Press vuonna 2000.

## Historia

Kartastoprojekti sai alkunsa Pohjois-Carolinan yliopistossa Chapel Hillissä vuonna 1988. Projekti sai kestäessään tukea yhteensä 4,5 miljoonaa dollaria. Suurin tukija oli The Barrington Foundation noin miljoonalla dollarilla, minkä johdosta kartasto nimettiin säätiön mukaan. Kartasto on ensimmäinen ajantasainen ja uusimman tutkimuksen mukainen esitys antiikin maantieteestä sitten William Smithin toimittaman teoksen *An Atlas of Ancient Geography, Biblical and Classical* (Lontoo: John Murray, 1872–1874).

## Sisältö

Karttakirjassa on 175 sivua, ja sen koko on 33,7 x 46,4 cm. Pohjakartat pyrkivät kuvaamaan antiikin ajan luonnonmaantieteellisen tilanteen, joka voi poiketa nykyisestä. Pohjakarttojen päälle on merkitty muun muassa tärkein luonnonmaantieteellinen nimistö (vuoret, niemet, saaret yms.), kaikki paikannetut antiikin aikaiset kaupungit ja tärkeimmät muut asutukset, kaupunkien ulkopuoliset pyhäköt sekä roomalaiset tiet.

Teoksen sisältö rakentuu seuraavasti:

* Osallistujat, tarkastajat ja kartografit
* Esipuhe, johdanto ja viittauskäytännöt
* Tiedot MapQuest -tuotantodatasta ja pohjakartoista
* Kuusi yleiskuvakarttaa mittakaavassa 1::
** Välimeri (*Internum Mare*)
** Hibernia – Skandinavia (*Scandinavia*)
** Etu-Aasia (*Asia Occidentalis*)
** Arabia – Azania
** Intia
** Baktria, Sogdiana, Arakhosia, Indus-joen laakso (*Asia Orientalis: Bactria, Sogdiana, Arachosia, Indus*)
* 93 karttaa jaettuna kuuteen pääalueeseen:
** Osa 1: Pohjois-Eurooppa (*Europa Septentrionalis*)
** Osa 2: Hispania – Libya
** Osa 3: Italia
** Osa 4: Kreikka (*Graecia*) – Vähä-Aasia (*Asia Minor*)
** Osa 5: Syyria (*Syria*) – Meroe
** Osa 6: Mustameri (*Pontus Euxinus*) – Persianlahti (*Persicus Sinus*) – Baktria (*Bactria*)
* Kolme karttaa Rooman valtakunnan hallintoalueista mittakaavassa 1::
** Rooman provinssit keisari Trajanuksen kuollessa (117 jaa.)
** Diokeesit ja provinssit Veronan luettelon (n. 303–324) mukaan
** Diokeesit ja provinssit Hierokleen *[[Synekdemos|Synekdemoksen]]* mukaan (400–500-lukujen vaihde)
* Paikannimihakemisto

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kartaston dataa hyödyntäviä digitaalisia kartoitusprojekteja:
** Digital Atlas of the Roman Empire
** Pleiades
** ToposText
* Map-by-map directory to accompany Barrington Atlas of the Greek and Roman World. Kartaston hakemisto.
Kalmasiivous

**Kalmasiivouksella** tarkoitetaan asunnon siivousta kuoleman jäljiltä. Hajun saaminen pois voi edellyttää siivouksen lisäksi remontointia, jos ruumiin nesteet ovat imeytyneet rakenteisiin.

## Lähteet
Aatu Okko

**Aatu Okko**  (26. maaliskuuta 1852 – 29. huhtikuuta 1917 Ikaalinen) oli suomalainen maanviljelijä, kauppias, opettaja ja valtiopäivämies.

Jyväskylän seminaarista valmistunut kansakoulunopettaja, kunnallismies ja maanviljelijä Aatu Okko omisti myös kirjakaupan. Hän oli talonpoikaissäädyssä Ikaalisten tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä  1904–1905. Hän oli yleisen anomusvaliokunnan jäsen.

## Lähteet
Colonia Aelia Hadriana Augusta

**Colonia Aelia Hadriana Augusta** voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:

* Formiae (*Colonia Aelia Hadriana Augusta Formiae*), kaupunki Latiumissa
* Ikonion (*Colonia Aelia Hadriana Augusta Iconiensium*), kaupunki Fryygiassa
3132 Landgraf

**3132 Landgraf** on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1940 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty Werner Landgrafin mukaan. Landgraf on laskenut tämän asteroidin radan.

Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 3,16&nbsp;kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 5&nbsp;vuotta ja 7&nbsp;kuukautta.

Kohde kiertää Auringon ympäri  (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään  ja etäisimmillään  astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kohteen läpimitta on noin . Pyörähdysaika akselin ympäri on .

## Katso myös
* Luettelo Liisi Oterman löytämistä asteroideista

## Lähteet
Potsdamin sopimus

**Potsdam Agreement** (saksaksi: *Potsdamer Abkommen*) oli elokuussa 1945 solmittu sopimus kolmen toisen maailmansodan liittolaisen; Yhdistyneen kuningaskunnan, Yhdysvaltojen ja Neuvostoliiton välillä. Se koski Saksan, sen rajojen muutoksia ja koko maan sotilaallista miehitystä ja jälleenrakentamista. Se käsitteli myös Saksan demilitarisointia, hyvityksiä, sotarikollisten syytteeseenpanoa ja etnisten saksalaisten massakarkottamista eri puolilta Eurooppaa.

Tiedonantona toteutettu sopimus ei ollut kansainvälisen oikeuden mukaan rauhansopimus, vaikka se loikin toteutuneita tosiasioita. Se korvattiin Saksan lopullista järjestelyä koskevalla sopimuksella, joka allekirjoitettiin 12. syyskuuta 1990.

Koska De Gaullea ei ollut kutsuttu konferenssiin, Ranska vastusti Potsdamin sopimusten täytäntöönpanoa miehitysvyöhykkeellään. Erityisesti ranskalaiset kieltäytyivät siirtämästä karkotettuja saksalaisia ​​idästä. Ranskalaiset eivät myöskään hyväksyneet mitään velvollisuutta noudattaa Potsdamin sopimusta liittoutuneiden valvontakomission menettelyissä; erityisesti vastustamalla kaikkia ehdotuksia jotka olisivat voineet johtaa Saksojen yhdistymiseen. 

## Katso myös
* Potsdamin konferenssi
Leander Olofsson

**Leander Olofsson**  (25. maaliskuuta 1831 Vårdö – 7. marraskuuta 1913 Vårdö) oli suomalainen maanviljelijä, laivanvarustaja ja valtiopäivämies.

Leander Olofssonin isä oli  Evert Kortex Olofsson ja puoliso Gustava Ulrika Blomqvist. Hän oli laivuri, laivanvarustaja ja maanviljelijä. Olofsson oli talonpoikaissäädyssä Ahvenanmaan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä  1877–1878.

## Lähteet
The Legend of Sleepy Hollow

**The Legend of Sleepy Hollow** on Washington Irvingin kirjoittama kauhunovelli. Novelli julkaistiin alun perin Irvingin vuosina 1819–1820 ilmestyneessä novellikokoelmassa *[[The Sketch Book]]*, joka sisältää myös muun muassa novellin ”Rip Van Winkle”.

## Juoni
Tarinan päähenkilö on opettaja Ichabod Crane, joka asuu hollantilaisten uudisasukkaiden asuttamalla alueella Sleepy Hollow'ssa. Crane on kylässä muukalainen, jenkki. Hän on taikauskoinen, ja paikalliset haamuista ja noituudesta kertovat tarinat viehättävät häntä. Crane on erityisen vaikuttunut tarinasta, joka kertoo aavemaisesta päättömästä ratsumiehestä, jonka sanotaan kummittelevan alueella. Cranella on myös tavoite. Hän piirittää 18-vuotiasta Katrina Van Tasselia lähinnä siksi, että tämä on rikkaan maanviljelijän tytär, joka tulee perimään huomattavan omaisuuden. Cranella on kuitenkin kilpakosija, Abraham Van Brunt, joka on kyläläisten suosikki ja taitava hevosmies. Hän tekee jatkuvasti kepposia Cranelle.

Eräänä iltana Crane ratsastaa kotiin Katrinan luota, kun hänet yhtäkkiä säikäyttää päätön ratsumies. Aave ajaa Cranea takaa ja viskaa häntä kohti pyöreän esineen, jota kauhistunut Crane luulee olennon pääksi. Tapauksen jälkeen Cranea ei enää koskaan nähdä Sleepy Hollowissa.

## Katso myös
*Herne (mytologia)
*The Adventures of Ichabod and Mr. Toad

## Lähteet
Hagelberg

**Hagelberg** on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* Dagmar Hagelberg-Raekallio (o.s. *Sarlin*, 1871–1948), laulaja ja kuoronjohtaja
* Emil Hagelberg (1836–1885), kirjakauppias, kirjapainon omistaja ja kustantaja
* Emil Hagelberg (1895–1941), jääkärieversti ja nykyaikainen 5-ottelija
* Jan Hagelberg (s. 1985), jääkiekkoilija
* Kai Hagelberg (1935–2024), uimari, urheiluvaikuttaja, kokoomuslainen poliitikko ja kunnallisneuvos
* Matti Hagelberg (s. 1964), sarjakuvataiteilija, graafinen suunnittelija ja opettaja.
1527 Malmquista

**1527 Malmquista** on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1939 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty ruotsalaisen tähtitieteilijän G. Malmquistin mukaan.

Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,23&nbsp;kertaa niin kaukana kuin Maa.

Kohde kiertää Auringon ympäri  (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään  ja etäisimmillään  astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kohteen läpimitta on noin  ja pyörähdysaika akselin ympäri on . Albedo on  ja magnitudi .

## Katso myös
* Luettelo Yrjö Väisälän löytämistä asteroideista

## Lähteet
Rooman ryöstö (846)

**Rooman ryöstö (846)** oli pohjois-afrikkalaisten saraseenien tekemä ryöstöretki Roomaan elokuussa 846. Tulijat olivat luultavasti Tunisian emiraatin aghlabideja, jotka saapuivat joko Afrikasta tai Sisiliasta. Saraseenien laivasto rantautui Tiberin suulle, minkä jälkeen saraseenit, joita oli ehkä 5500, valtasivat satamakaupunki Ostian, josta asukkaat olivat paenneet.  Saraseenit saivat vastaansa Roomassa kootun siviilikaartin, mutta se ei kyennyt estämään heidän aikeitaan.

Hyökkääjät eivät pyrkineet Roomaan, joka oli muurien suojassa, vaan ryöstivät niiden ulkopuolelle jääneet kaksi kirkkoa, vanhan Pietarin kirkon eli Konstantinuksen basilikan sekä Pyhän Paavalin kirkon. Tämän jälkeen saraseenit jatkoivat ryöstöretkeä Rooman eteläpuolelle pitkin Via Appiaa. He saivat peräänsä frankkien kuninkaan Lotharin Spoletosta lähettämän luultavasti korkeintaan muutaman tuhannen miehen siviilikaartin, joka hävisi taistelun saraseneeja vastaan lähellä Caietaa. Saraseenit nousivat laivoihinsa Rooman ja Napolin puolivälissä vasta huhtikuussa vuonna 849. Näin he pyrkivät välttämään merelliset talvimyrskyt, mutta joutuivat kuitenkin sellaisen kohteeksi, ja menettivät ryöstösaaliita ja miehistöä kuljettaneet laivat. Saraseenit uusivat hyökkäyksen vuonna 849, mutta tällä kertaa heidät lyötiin jo Ostiassa.

## ''Ghazw'' ("ratsia")
Hyökkäys vastasi beduiinien perinteistä tapaa ryöstöretkiä *(ghazw)*, jotka olivat nopeita iskuja tarkoituksella hankkia ryöstösaalista. Hyökkäyksen teki vuonna 800 Tunisian alueelle muodostunut itsenäinen aghlabidien emiirikunta, joka oli muodollisesti vasallisuhteessa abbasidien kalifaattiin. Aghlabidit hallitsivat merirosvolaivoillaan keskistä Välimerta ja olivat alkaneet haastaa Bysantin herruutta aloittamalla Sisilian valtauksen vuonna 827. Riccardo Affinatin mukaan saraseenit olivat jo vuonna 830 hyökänneet Rooman muurien ulkopuolella sijainneille Pietarin kirkolle ja Pyhän Paavalin kirkolle. Hyökkäys toistui nyt suuremmalla voimalla 16 vuotta myöhemmin. Se kohdistui ensin rannikolla Ostiaan, joka jäi ilman vastarintaa hyökkääjien haltuun, vaikka se oli linnoitettu, ja jatkui jokea pitkin Roomaan, missä suuret Pietarin ja Paavalin kirkot ryöstettiin ja myös naiset ja lapset surmattiin ikään katsomatta. 

## Vaikutukset
Paavi Leo IV (847–855) antoi rakennuttaa Vatikaanin kukkulan ympärille muurin, *mura leonine,* tulevia hyökkäyksiä vastaan. Muurien ympäröimä alue sai 1500-luvulta alkaen oman hallintonsa. Nykyinen Vatikaanivaltio käsittää jotakuinkin tämän alueen, josta käytettiin nimeä *Città leonina*. Saraseenit tekivät uuden hyökkäyksen  vuonna 849, mutta nyt Rooma oli saanut avukseen muiden rannikkokaupunkien laivastoja, jotka oli sijoitettu Ostiaan. Kun merirosvojen purjeet ilmestyivät näkyviin, vastahyökkäys hajotti saraseenien laivueen ja sai aikaan suurta tuhoa. 

## Lähteet

* 
* 
* 

### Viitteet
Luettelo Toivo Kärjen teoksista

Luettelossa ovat kaikki tiedossa olevat Toivo Kärjen säveltämät kappaleet, joista on olemassa äänite tai nuotti tai molemmat. Äänitteistä ensisijainen on ensimmäinen levytys, tai jos sellaista ei ole, ensimmäinen muu äänite.

Sarake 1: Kappaleen nimi

Sarake 2: Rytmilaji / tyylilaji

Sarake 3: Sanoittaja

Sarake 4: Ensilevyttäjä, tai jos sellaista ei ole, ensiesittäjä. Myös ensilevytys- tai ensiesitysvuosi, jos se poikkeaa selvästi sävellysvuodesta

Sarake 5: Sävellysvuosi

Sarake 6: L = levy (savikiekko / vinyylilevy / cd-levy / kasetti)

Sarake 7: Ä = muu äänite (live-esitys, elokuvakappale tai vastaava)

Sarake 8: N = painettu nuotti

Sarake 9: K = käsinkirjoitettu nuotti

## Lähteet
**Kalervo Kärki: Sydämeni sävel - Toivo Kärki ja hänen musiikkinsa* (Mediapinta, Tampere 2015)
Skarbimierz

**Skarbimierz** (*Gmina Skarbimierz*; vuoteen 2002 asti *Gmina Brzeg*) on maalaiskunta Brzegin piirikunnassa Puolassa. Kunnan väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 8&nbsp;217. Sen hallintokeskus on Skarbimierz Osiedlen kylä. Vuoteen 2002 asti kunnan hallintoelimet sijaitsivat viereisessä Brzegin kaupungissa.

Kunnan kylät ovat Bierzów, Brzezina, Kopanie, Kruszyna, Lipki, Łukowice Brzeskie, Małujowice, Pawłów, Pępice, Skarbimierz, Skarbimierz Osiedle, Zielęcice, Zwanowice sekä Żłobizna. Sen pinta-ala on 110&nbsp;neliökilometriä. Skarbimierz rajautuu Lewin Brzeskin, Lubszan, Olszankan, Oławan, Wiązówin ja Popielówin kuntiin sekä Brzegin kaupunkiin. Kunnan pinta-alasta noin 76 prosenttia on maatalouskäytössä ja noin neljä prosenttia metsää.

Vuoden 2019 lopussa 49,8&nbsp;prosenttia Skarbimierzin asukkaista oli naispuolisia ja 50,2&nbsp;prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat kunnan väestöstä 19,6&nbsp;prosenttia, työikäiset 64,2&nbsp;prosenttia ja eläkeikäiset 16,2&nbsp;prosenttia väestön keski-iän ollessa 38,8&nbsp;vuotta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
IPSC Pistoolin maailmanmestaruuskilpailut

**IPSC Pistoolin maailmanmestaruuskilpailut** (), tunnetaan myös nimellä **[[Practical-ammunta|Practicalin]] pistoolin maailmanmestaruuskilpailut** tai **Pistoolipracticalin maailmanmestaruuskilpailut**, on IPSC-lajiliiton korkein pistoolilla ammuttava arvokilpailu. Kilpailut kestävät useita päiviä ja sisältävät 30 ampumaosuutta. Ne pidetään kolmen vuoden välein.

## Katso myös
* IPSC Kiväärin maailmanmestaruuskilpailut
* IPSC Haulikon maailmanmestaruuskilpailut
* Practical-ammunta

## Lähteet
Pitkäjärvi (Jämsä, Koskenpää)

**Pitkäjärvi** on 24 hehtaarin laajuinen järvi Koskenpään kylän eteläpuolella Jämsässä. Etäisyys Jämsän keskustasta on noin kahdeksantoista kilometriä pohjoiseen ja Tampereelta 93 kilometriä koilliseen.

## Maantiede
Pitkäjärven pituus etelästä pohjoiseen on noin 2,5 kilometriä. Järven levein kohta on keskiosan noin 250 metriä. Eteläiset rannat ovat metsäisiä, kaakkoisrannalla on vanhojen metsien suojelualue. Idässä ja pohjoisessa on jonkin verran asutusta. Luoteispuolella sijaitsee Riihilammi ja koillispuolella Autiolammi. Pitkäjärven vedet virtaavat lyhyen laskuojan kautta pohjoiseen Salosveteen, ja kiertävät lännen kautta Kankarisveteen ja edelleen Päijänteeseen.

Pitkäjärven länsipuolella sijaitsee Huhtia, järvien välissä kulkee seututie 604.

Pitkäjärvi kuuluu Salosveden-Pettämän alueen kolmannen jakovaiheen vesistöalueeseen. Toinen jakovaihe on Iso Rautaveden alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Päävesistö on Kymijoen vesistö.

## Lähteet
Fågelön

**Fågelön** on Mälarenin saari Ruotsissa Ekerön kunnassa, joka sijaitsee Tukholman läänissä.

## Maantietoa
Fågelön sijaitsee Mälarenin itäosassa Tukholmasta tulevan lahdensuun edustalla. Saaren pituus on 1,8 kilometriä ja leveys on 1,0 kilometriä. Tukholmasta alkaa lounaaseen päin Fiskarfjärdeniin johtava salmi ja siitä haarautuu luoteeseen päin jatkuva toinen Lambarfjärdeniin johtava salmi. Salmien väliin ja Lovönin eteen jää pieni saariryhmä, jonka suurimpia saaria Fågelön on. Saariryhmän muita saaria ovat esimerkiksi Kärsön, Kungshatt, Björnholmen, Tallholmen, Granholmen, Krankholmen ja Skräddarholmen. Saari on metsämaan peitossa, mutta sillä on edelleen peltomaata sen lounaispäässä Kungshattia vastapäätä. Pellon reunoilla sijaitsee muutamia vapaa-ajan asuntoja. Niitä on myös saaren kaakkoisrannassa Fläsketin kohdalla.

## Historiaa
Vanhan kartan mukaan vuodelta 1901 on saaressa ollut maatila peltoineen samalla paikalla, missä sijaitsee nykyään vapaa-ajan asuntoja.

## Luontoarvoja
Saari liitettiin vuonna 2014 Lovön luonnonsuojelualueeseen (Lovö naturreservat, 3&nbsp;228&nbsp;hehtaaria, josta maa-alaa 2&nbsp;090&nbsp;hehtaaria, Natura 2000 hankkeessa *Lovö Kärsö* (SE0110186)). Siihen kuuluvat Lovön (lukuun ottamatta Lindön niemeä) ja itäpuoliset saaret, pois lukien Kunghatt, kuten esimerkiksi Kärsön, Fådelön, Skräddarholmen, Krankholmen, Granholmen, Tallholmen, Björnholmen ja Fläsket. Suojelualueeseen ei kuulu asumiseen kuuluvat yksyistontit, valtion- tai kunnan omistamat laitokset. Fågelönillä ei ole merkittyjä retkireittejä, mutta sen länsipäässä Skräddarholmenia vastapäätä on merkitty tulentekopaikka.

## Katso myös
* Luettelo Mälarenin saarista

## Lähteet
### Huomioita

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Liesjärvi (Jämsä)

**Liesjärvi** on Keski-Suomessa Jämsässä Ehunsalmen lähellä sijaitseva järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on noin 23 kilometriä luoteeseen ja Tampereelta noin 81 kilometriä koilliseen.

Jämsässä on myös Yläinen Liesjärvi ja Alainen Liesjärvi, ne sijaitsevat Jämsänniemellä noin 30 kilometriä Kuoreveden Liesjärveltä kaakkoon.

## Maantietoa
Liesjärvi on 2,0 kilometriä pitkä, 1,3 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 135 hehtaaria eli 1,4 neliökilometriä. Liesjärvi sijaitsee Kuoreveden koilliskolkassa lähellä entistä Jämsän ja Kuoreveden kuntarajaa. Järven keskelle työntyy idästä Teeriniemi, jonka sivuille jäävät Honkalahti ja Talaslahti. Sen itäpuolella sijaitsee Jämsänjärvi. Liesjärven eteläpuolella on parin hehtaarin laajuinen Pärnäjärvi, josta on laskuoja järvien välisen kannaksen halki Liesjärveen. Kannaksella on pieni viljelysaukea. Myös järven pohjois- ja itärannalla on jonkin verran maatalousmaisemaa. Liesjärven pohjoisosassa sijaitsee Annansaari. Järven länsiosassa on Kuljunlahti, jonka lounaispuolella sijaitsee Kuljunlammi, jonka eteläpuolella on Kuljunkorpi. Siinä on kaksi saarta, joista Annansaari on suuri ja toinen saari pelkkä luoto. Annansaaren pinta-ala on 0,83 hehtaaria, mutta se on autio metsäsaari. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 3,94 miljoonaa kuutiometriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 2,9 metriä. Teeriniemen edustalla on matalikko, joka yltää korkeintaan 2,5 metrin syvyyteen. Kummallakin puolella matalikkoa sijaitsee syvänteet. Pohjoisosassa on vain 6–7 metriä syvää, mutta eteläosassa syvänteessä on 11 metriä syvää . Järven rantaviivan pituus on 7,9 kilometriä, josta Annansaaren osuus on 400 metriä. Liesjärven pohjoispuolella on laaja hiekkakankaan alue, joka on osa kauempaa pohjoisesta alkavaa harjujaksoa. Harju kulkee Rimmin kohdalta Liesjärven kaakkoispuolelle, missä sijaitsee Teeriniemi ja sitä korkeampi Paloharju. Etelärannassa sijaitsee Pärnäjärven kulmakunta. 

## Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Jämsänjoen alueella (14.51), jonka Lahnajoen valuma-alueeseen (14.514) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114 metriä mpy. Vedet virtaavat Liesjärven koilliskulmasta lyhyttä laskuojaa Rimmiin ja siitä edelleen Jämsänjärven luoteiskulmaan.

## Lähteet
Jämsänjärvi

**Jämsänjärvi** on Keski-Suomessa Jämsässä Ehunsalmen lähellä sijaitseva järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on 23 kilometriä luoteeseen ja Tampereelta 83 kilometriä koilliseen.

## Maantietoa
Jämsänjärvi on 1,2 kilometriä pitkä, 900 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 67 hehtaaria. Jämsänjärvi sijaitsee Kuoreveden koilliskolkassa. Sen länsipuolella on Liesjärvi. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 3,28 miljoonaa kuutiometriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 4,9 metriä. Järvellä on kaksi noin 12-metristä syvännettä ja yksi paljon syvempi. Siinä on vettä 17 metriä ja tämä syvänne sijaitsee järven länsirannan edustalla tulo-ojan lähellä . Järven rantaviivan pituus on 3,6 kilometriä. Jämsänjärven kaakkoispuolella on viljelysaukea, muutoin järven rannat ovat metsäiset.

Jämsän ja Kuoreveden kuntaraja kulki aikoinaan Jämsänjärven halki siten, että järven länsi- ja keskiosa kuului Kuoreveden kuntaan. Aivan rajan tuntumassa Kuoreveden puolella karttaan on merkitty miilu, joka tosiasiassa kuitenkin on maakellarin tai korsukuopan raunio.

## Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Jämsänjoen alueella (14.51), jonka Lahnajoen valuma-alueeseen (14.514) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 113,4 metriä mpy. Vedet virtaavat Liesjärven koilliskulmasta laskuojaa Jämsänjärven luoteiskulmaan. Jämsänjärven etelärannalta lähtee Hanhioja kaakkoa kohti laskien lopulta Karppijärveen.

## Lähteet
Linda Nyman

**Linda Nyman** (s. 21. tammikuuta 1994) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kaudella 2024 Åland Unitedia. Aiemmin hän on edustanut Suomessa Gamlakarleby BK:ta, kausina 2014–2018 FC Honkaa ja kausina 2022–2023 Helsingin Jalkapalloklubia, Ruotsissa Kungsbackaa, Italiassa Inter Milanoa, Espanjassa Logroñoa ja Tanskassa AGF:ää. Suomessa hän on kauden 2023 loppuun mennessä pelannut Liigassa 156 ottelua ja tehnyt niissä 15 maalia. Ruotsin Damallsvenskanissa hän on pelannut 21 ottelua, Italian Serie A:ssa viisi ottelua, Espanjan Primera Divisiónissa 13 ottelua, joissa hän teki yhden maalin, ja Tanskan Kvindeligaenissa kahdeksan ottelua.

Nyman lähti ulkomaille kaudeksi 2019 Ruotsin Kungsbackaan, ja sieltä hän pääsi italialaisseura Interiin. Nyman kävi koronaviruspandemian aiheuttaman tauon jälkeen kesällä 2020 Interin terveystarkastuksessa, jossa häneltä löydettiin synnynnäinen sydämen läppävika. Tämä esti hänen jatkonsa Interissä, mutta lisätutkimusten jälkeen Nyman sai kuulla, että löydös ei estäisi hänen pelaamistaan tiukempia säännöksiä noudattaneen Italian ulkopuolella. Nyman pelasi seuraavaksi espanjalaisessa Logroñossa mutta ei viihtynyt huonohenkisessä joukkueessa. Hän piti raudanpuutteen ja henkisen väsymyksen vaivatessa vain parin kuukauden tauon eikä päässyt täyteen pelikuntoon syksyllä 2021 tanskalaisessa AGF:ssä. Huhtikuussa 2022 Nyman siirtyi HJK:hon. Heti toisissa harjoituksissa hänen pohkeensa revähti, mikä aiheutti lähes neljän kauukauden tauon. Toipumisensa jälkeen hän pelasi HJK:ssa kauden 2023 loppuun saakka.

Suomen maajoukkueessa Nyman on pelannut vuoden 2020 loppuun mennessä kahdeksan maaottelua. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi maaliskuussa 2018 Kypros Cupissa Sveitsiä vastaan.

## Lähteet
Murtojärvi (Jämsä)

**Murtojärvi** on Jämsän Hopsussa Kankarisveden luoteispuolella sijaitseva noin 27 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on noin kahdeksantoista kilometriä luoteeseen ja Tampereelta noin 87 kilometriä koilliseen.

## Maantiede
Murtojärven leveys lännestä itään on noin kilometri. Järvi on saareton ja sen rannoilla on verraten tiheä rakennuskanta. Murtojärven kaakkoispuolella avautuu Hopsun maatalousmaisema, kokonaisuuteen kuuluu eräitä Kankarisveden länsipuolisia pieniä järviä, kuten Poikkeus ja Majajärvi. Murtojärven itärannalle virtaa laskuoja Kotijärvestä, länsirannalta lähtee Murto-oja kohti Saaralammia, josta vedet kulkevat Lahnajokea pohjoiseen. Saaralammin länsipuolella sijaitsee Jumijärvi, joka niin ikään laskee Saaralammiin.

Murtojärven eteläpuolella on Murtovuori, joka kohoaa noin 60 metriä Murtojärven pintaa korkeammalle.

Murtojärvi kuuluu Lahnajoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Lahnajoen valuma-alue kattaa suuren osan Jämsänjoen alueesta, ja sen vakavesistä vain Liesjärvi on yli neliökilometrin laajuinen. Murtojärvi kuuluu valuma-alueen koillisiin järviin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Fishing.fi: Murtojärvi
Psametik II

**Psametik II** eli **Psammetikos II** oli faarao Egyptin 26. dynastiassa kuuden vuoden ajan vuosina 595–589 eaa. Hänen valtaistuinnimensä oli **Neferibre**, jonka merkitys on "Ren sydän on kaunis".

Psametik II oli edellisen faaraon Nekau II:n poika. Hänet muistetaan pääasiassa Kušiin tekemästään voitokkaasta sotaretkestä, joka ulottui kolmannelle kataraktille asti. Retken mainitsee myös Herodotos. Psametik II saattoi uskoa Kušin muodostavan uhan Egyptille, minkä vuoksi hän lähetti sitä vastaan myöhemmin faaraoksi tulleen Amasisin johtaman armeijan. Armeija koostui egyptiläisistä sekä kreikkalaisista, foinikialaisista ja juutalaisista palkkasotureista. Kyseessä oli ensimmäinen Egyptin ja Nubian välinen yhteenotto faarao Tantamanin ajan jälkeen. Seuraavana vuonna Psametik II teki sotaretken Etelä-Palestiinaan. Kušin-sotaretken jälkeen vuonna 1591 eaa. hän teki myös rauhanomaisen vierailun Foinikiaan.

Psametik II aloitti Egyptin 25. eli kuušilaisen dynastian muiston tuhoamisen hakkauttamalla heidän nimensä patsaista ja reliefeistä. Yksi tunnetuimmista hänen pystyttämistään muistomerkeistä on Heliopoliissa sijainnut obeliski, jonka keisari Augustus vei Roomaan ja jonka Pius VI siirrätti vuonna 1789 Piazza di Montecitorioon Antonius Piuksen pystyttämän pylvään jatkeeksi.

Psametik II:n puoliso oli kuningatar Takhut. Faarao kuoli helmikuussa 589 eaa., minkä jälkeen häntä seurasi valtaistuimella hänen poikansa Apries.

## Lähteet
Viherlaakson kirjasto

**Viherlaakson kirjasto** on Espoon Viherlaakson kaupunginosassa toimiva yleinen kirjasto. Se on yksi Espoon kaupunginkirjaston toimipisteistä ja toimii osana pääkaupunkiseudun Helmet-kirjastoverkkoa.

Kirjasto- ja terveyskeskusrakennus oli valmistunut vuonna 1970. Kirjastosiivessä oli etelään päin olevat betoniset ikkunaruudukot. Vanha kirjasto purettiin marraskuussa 2022 sisäilmaongelmien takia.

Kirjasto muutti vuoden 2022 syksyllä osoitteeseen Kavallinmäki 15. Viherlaakson kirjaston uudet tilat ovat reilusti alle puolet pienempiä kuin vanhat, mutta toimivampia ja lähempänä Turuntietä. Tietokonehuone on erillisenä. Nykyinen lehtilukusali on pienempi kuin vanhassa. Kirjahyllyjä on viidennes vanhasta kirjaston hyllymäärästä. Parkkipaikat ovat välittömästi rakennuksen edustalla. Polkupyörille on paikoitus rakennuksen sivulla. Rakennus, jossa kirjasto nyt sijaitsee, on valmistunut elokuun alussa 2006. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sijainti kartalla (Espoon karttapalvelussa) (espoo.fi)
Yhdysvaltain veteraaniasiainministeri

**Yhdysvaltain veteraaniasiainministeri** () on Yhdysvaltain veteraaniasiainministeriön johtaja, hallituksen jäsen ja järjestyksessä seitsemästoista presidentin sijainen. Ministerin tehtäviin kuuluu veteraaneille annettavien tukien, terveydenhuollon, muistomerkkien ja hautausmaiden ylläpitämisen valvominen.

Nykyinen veteraaniasianministeri Doug Collins astui virkaan 5. helmikuuta 2025.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nektanebo II

**Nektanebo II**, joskus kreikkalaisittain **Nektanebos II**, oli Egyptin 30. dynastiaan kuulunut faarao vuosina 360–343 eaa. Hän oli yhdessä Nektanebo I:n kanssa yksi Egyptin viimeisistä faaraoista ja Egyptin viimeinen egyptiläistaustainen hallitsija ennen 1950-luvulla valtaan noussutta Gamal Abdel Nasseria. Hänen syntymänimensä oli Nakhthorheb ja hallitsijanimensä Snedjem-ib-re Setep-en-inhur.

Nektanebo II nousi valtaan syrjäyttämällä edellisen faaraon, setänsä Teoksen Spartan kuninkaan Agesilaoksen tukemana. Nektanebo II:n isä Tjahapimu oli Teoksen veli ja faarao Nektanebo I:n poika. Koko valtakautensa ajan hän joutui puolustamaan maataan persialaisilta, jotka yrittivät vallata Egyptin takaisin provinssikseen, niin kuin se oli ollut 27. dynastian ajalla. Sekä Nektanebo I että Nektanebo II olivat myös innokkaita rakentajia, ja monet myöhemmät Ptolemaiokset ovat itse asiassa vain jatkaneet Nektanebojen aloittamaa työtä.

Vuonna 342 eKr. Persian kuningas Artakserkses III valloitti Egyptin ja syrjäytti Nektanebos II:n perustaen Egyptin viimeisen, 31. dynastian. Nektanebo II pakeni ensin Memfisiin ja sitten Ylä-Egyptiin, eikä hänen myöhemmistä vaiheistaan ole tietoa.

## Lähteet
Nurmeksen kaupunginkirjasto

**Nurmeksen kaupunginkirjasto** on Nurmeksen kaupungissa toimiva kunnallinen kirjasto. Sillä on kaksi kiinteää toimipaikkaa: kaupungin keskustassa oleva Nurmeksen pääkirjasto (Kauppatori 3; Nurmes-talon remontin ajan osoite Kirkkokatu 22 B) ja Valtimon koulukeskuksen läheisyydestä löytyvä Valtimon kirjasto (Sepänkatu 6). Taajamien ulkopuolella kiertää Nurmeksen kirjastoauto.

Nurmeksen kaupunginkirjasto on osa Vaara-kirjastojen kirjastokimppaa. Kumppanuuskirjastojen palvelut ovat myös nurmeslaisten lainaajien käytettävissä.

Yleisradion mukaan nurmeslaiset olivat vuonna 2014 Suomen ahkerimpia kirjastonkäyttäjiä asukasta kohden. Suomen kirjastoseuran mukaan Nurmes oli myös maailman paras kirjastokunta.

## Lähteet
Keskellä kesää

**Keskellä kesää** on Samuli Putron soolouran seitsemäs, 19.&nbsp;helmikuuta 2021 julkaistu studioalbumi. Albumin on tuottanut Riku Mattila, ja Putron parina kappaleita on sanoittanut Ronja Salmi. Levy nousi Suomen virallisen albumilistan 4.&nbsp;sijalle.

Singleinä albumilta julkaistiin ”Kesän tyynet hetket” elokuussa ja ”Sydän hakkaa ahneesti” marraskuussa 2020. Kappaleesta ”Tyttäreni” julkaistiin Aki Roukalan ohjaama musiikkivideo. ”Tee minusta ihminen” oli puolestaan mukana Mika Ronkaisen ohjaaman *[[Kaikki synnit]]* -televisiosarjan toisella tuotantokaudella, joka julkaistiin lokakuussa 2020.

## Kappaleet

## Arviot
* Soundi: 

## Lähteet
Suomen Puunhoidon Yhdistys

**Suomen Puunhoidon Yhdistys**  SPY r.y. on vuonna 1996 perustettu aatteellinen yhdistys, jonka tarkoituksena on edistää rakennetun ympäristön puiden hoitoa. Yhdistyksen päätehtävänä on oikeista työmenetelmistä ja -tavoista tiedottaminen ja puunhoitoalan tunnetuksi tekeminen.

## Jäsenistö
Jäsenistö koostuu arboristeista ja puunhoidosta kiinnostuneista viheralan ammattilaisista. Vuoden 2017 alussa jäseniä oli 267 ja yritysjäseniä 24 ja määrä on tasaisessa kasvussa. Joukossa on sekä henkilö-, yritys-, opiskelija-, että kannattajajäseniä.

## Tavoitteisiin pyritään
* Seuraamalla kansainvälistä kehitystä ja kirjallisuutta sekä kääntämällä ja muokkaamalla sitä Suomen olosuhteisiin
* Järjestämällä kursseja ja seminaareja ammattilaisille ja muille puunhoidosta kiinnostuneille tahoille
* Järjestämällä ammattiaiheisia matkoja kotimaassa ja ulkomailla 
* Järjestämällä tapahtumia ammattilaisille ja suurelle yleisölle
* Edistämällä alan koulutusta toimimalla asiantuntijana ja neuvonantajana vaalimalla puunhoidon ammattilaisten etuja ja oikeuksia.

## Kilpailutoiminta
Puukiipeilyn SM-kisat järjestetty vuodesta 2010 alkaen. Ensimmäiset SM-kilpailut pidettiin 22.5.2010 Brödtorpin tilalla Raaseporissa.
Kisoissa kilpaillaan seuraavissa lajeissa:
* Työkiipeily 
** Simuloidaan puunhoitotyötä ja pisteytetään kilpailijan taitoa liikkua tehokkaasti ja turvallisesti puun latvuksessa.
* Nopeuskiipeily
** Kilpailijat etenevät varmistettuna mahdollisimman nopeasti merkityn radan tyveltä puun latvaan.
* Heittopainon heitto 
** Kilpaillaan köyden asentamisesta latvustoon heittopainon ja -narun avulla.
* Nousutekniikat-tehtävä 
** Tavoitteena on kiivetä köyttä pitkin valittua nousutekniikkaa käyttäen mahdollisimman nopeasti ylös puun latvukseen 12–25 metrin korkeudelle.
* Puusta pelastaminen 
** Mitataan taitoa toimia onnettomuustilanteessa ja tuoda loukkaantunut kiipeilijä turvallisesti alas puusta.

## Lähteet
Marinus (munkki)

**Marinus** (italiaksi San Marino) (k. 366) oli katolilainen munkki, jota pidetään San Marinon perustajana ja maan suojeluspyhimyksenä. 

## Elämäkerta
Marinuksen syntymäaikaa ei tiedetä, mutta hänen uskotaan olleen kotoisin Dalmatian alueelta. Toisten lähteiden mukaan hän oli Urbinosta, Italiasta. 

Perimätiedon mukaan hän saapui vuonna 257 Riminiin, josta hän joutui pakenemaan jonkin ajan kuluttua. Syynä olivat keisari Diocletianuksen kristittyjen vainot. Marinus pakeni Monte Titano -vuorelle, joka kuului Felicita-nimisen ylhäistöläisnaisen maihin. Kun Marinus legendan mukaan paransi Felicitan pojan, hän sai palkkioksi tämän vuoren. Myöhemmin Marinus rakensi paikalle kirkon ja perusti San Marinon kaupungin, kun lähialueen kristitty väestö kasvoi ja haki turvaa Marinuksen johtamasta yhteisöstä Monte Titanolla..

Marinus on ainoa valtion perustanut pyhimys. Hänen viimeisten sanojen kerrotaan olleen "jätän teidät vapaiksi molemmista miehistä". Näiden miesten uskotaan olleen Rooman keisari ja paavi.. Sanat löytyvät nykyään San Marinon ritarikunnan rististä.

## Muistaminen
Pyhän Marinuksen muistopäivä on 3. syyskuuta, jolloin juhlitaan myös San Marinon valtion perustamista (italiaksi *Festa della Fondazione della Repubblica*).

Yhdessä Pyhän Leon kanssa Marinus on myös San Marino-Montefeltro -hiippakunnan suojeluspyhimys. Hiippakunta käsittää koko San Marinonen sekä ympäröiviä seurakuntia Italiassa. Marinus on myös poikamiesten ja diakonien suojeluspyhimys.

## Galleria

Tiedosto:Cathedral San Marino - Exterior.jpg|Pyhän Marinuksen basilika San Marinossa.
Tiedosto:San Marino Palazzo Pubblico painting.jpg|Pyhä Marinus astuu taivaaseen sanmarinolaisten ympäröimänä. Freskomaalaus Palazzo Pubblicossa.
Tiedosto:Marino als steinhauer.png|Piirros Pyhästä Marinuksesta rakentamassa kirkkoa.
Tiedosto:Pompeo batoni san marino risolleva la repubblica by stefano bolognini.JPG|Stefano Bologninin maalaus Pyhästä Marinuksesta (1740)


## Lähteet
Kanadanruusu

**Kanadanruusu** (*Rosa blanda*) on Pohjois-Amerikassa luonnonvaraisena kasvava ruusulaji, jota on 1770-luvulta lähtien käytetty myös koristepensaana. Kanadanruusu on saanut tieteellisen nimensä kauniista kukastaan. Blandus tarkoittaa latinaksi viehättävää. Ruusun luokitteli skotlantilainen kasvitieteilijä William Aiton vuonna 1789. Englannin kielessä kanadanruususta käytetään nimiä Smooth Rose, Meadow Rose ja Labrador Rose. Kanadanruusun ruotsinkielinen nimi on labradorros.

## Ulkonäkö ja koko
Kanadanruusu kasvaa luonnonvaraisena noin 70–150 cm korkeaksi pensaaksi. Nuoret versot ja oksat ovat vihreitä ja piikittömiä. Vanhetessaan ne muuttuvat punaruskeiksi tai tumman purppuran sävyisiksi ja lopuksi harmaiksi. Piikkejä kasvaa versojen alaosiin. Yläosat säilyvät piikittöminä. Lehdet ovat 5–9 lehden lehdyköissä, väriltään tummanvihreät, pitkänomaiset ja sahalaitaiset. Kanadanruusu kukkii Amerikan mantereella alkukesästä, Britanniassa touko-kesäkuussa, Suomessa kesä-heinäkuussa. Kukissa on viisi terälehteä. Kukkien väri vaihtelee valkoisesta vaalean- ja ruusunpunaiseen. Kukat ovat halkaisijaltaan 5–7 cm. Heteet ovat ruskeankeltaiset. Kukat ovat yksittäin tai enimmillään viiden kukan ryppäissä. Ruusu kukkii toisen vuoden versoilla. Kukinta on runsas. Vasta-auenneen kukan tuoksu on mieto ja miellyttävä ruusun tuoksu. Loppukesällä muodostuvat kiulukat ovat muodoltaan pyöreitä ja väriltään kirkkaan punaisia. Ruusu leviää juurivesoista.

## Levinneisyys
Kanadanruusu kasvaa luonnonvaraisena lähes koko Pohjois-Amerikan mantereella etelä- ja länsiosia lukuun ottamatta. Sen päälevinneisyysalue ulottuu pohjoisesta Quebecistä ja Ontariosta etelään Kansasiin ja Missouriin ja idässä Ohioon. Sen kasvuympäristönä ovat aurinkoiset niityt, preeriat ja kuivat rinteet. Kanadanruusua kutsutaan myös preerianruusuksi (prairie rose), mutta preerianruusu nimityksen ovat saaneet myös *Rosa arkansana,* *Rosa setigera* ja *[[Rosa virginiana]]*. 

## Käyttö ruusujen jalostuksessa
Kanadanruusun risteymät ja geneettiset muunnokset muodostavat tarhakanadanruusujen eli blandaruusujen *Rosa* Blanda-ryhmän. *Rosa* Blanda-ryhmään kuuluvia ruusulajikkeita ovat esim. ''Rosa'' 'Betty Bland', ja ''Rosa'' 'Herttoniemi'.

## Käyttö koristepensaana
Kanadanruusua käytetään koristepensaana yksittäin, aidanteena tai köynnösruusuna. Se viihtyy parhaiten aurinkoisessa paikassa, tuoreessa, humuspitoisessa ja vettä läpäisevässä maaperässä. Laji menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I–V.

## Kuvia kanadanruususta

Tiedosto:Prickly Rose (3815707785).jpg
Tiedosto:Badlands Flowers - Rosa blanda - Badlands National Park 3.jpg
Tiedosto:Rosa Persian Yellow Rosa blanda Rosa foetida var. bicolor 2019-06-04 5501.jpg


## Lähteet
Mitra (täsmennyssivu)

**Mitra** voi tarkoittaa seuraavia asioita tai henkilöitä:

* mitra,  piispan tai apotin päähine
* Mitra Kaislaranta, suomalainen laulaja
** Mitra, Mitra Kaislarannan albumi
* La Mitra, panamalainen kaupunki
* Volkswagen Mitra, Volkswagen Basistransporterista käytetty nimi
* PS Mitra Kukar, indonesialainen jalkapalloseura
* mitrakukat, kasvisuku
* Mithra, muinaispersialainen, alkujaan intialainen jumala
Kalajärven kirjasto

**Kalajärven kirjasto** on Espoon Kalajärven kaupunginosassa, Vihdintien äärellä, Kalajärven palvelukeskuksen ja Kalajärven terveysaseman kanssa samassa rakennuksessa toimiva yleinen kirjasto. Se on yksi Espoon kaupunginkirjaston toimipisteistä ja toimii osana pääkaupunkiseudun Helmet-kirjastoverkkoa. 

Kalajärven kirjasto on yksi Espoon ennakkoäänestyspaikoista esimerkiksi kuntavaaleissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sijainti kartalla (Espoon karttapalvelussa) (espoo.fi)