open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jari Lehtoväre

**Jari E. Lehtoväre** (s. 20. marraskuuta 1966 Juupajoki) on tamperelainen tietokirjailija. Lapsuutensa ja nuoruutensa Kuorevedellä viettänyt Jari Lehtoväre kirjoitti ylioppilaaksi Mäntän lukiosta vuonna 1985. Hän valmistui upseeriksi Kadettikoulusta vuonna 1991 ja filosofian lisensiaatiksi Tampereen yliopistosta 2013. Hänen esikoisteoksensa "Riihimäen varuskunnan historia 1" julkaistiin vuonna 2001.

## Teokset
* *Riihimäen varuskunnan historia 1**, 1909–1939. Riihimäen varuskunta ja Riihimäen kaupunki, 2001. 
* *Riihimäen varuskunnan historia 2, 1939–1945. Omakustanne, 2005). 
* *Etulinjassa 50 vuotta. Etelä-Hämeen Reserviläispiiri 1958–2008*. Hämeenlinna: Etelä-Hämeen Reserviläispiiri ry, 2008. 
* & Seppo Uro: *Riihimäen varuskunnan historia 3*, 1945–2009. Riihimäki, Viestirykmentti, 2009. 
* *Asevelvollisten koulutus Karjalan kannaksen sotatoimiyhtymissä jatkosodan aikana*. Lisensiaatintyö Tampereen yliopisto 2013. Verkossa 
* *Muistakaa – Heille kallis oli maa. Riihimäen Kallenpäivät 1945–2015*. Riihimäki: Riihimäen Kallenpäivätoimikunta, 2015. 
* *Kutsui meitä taisteluun Isänmaa – Hausjärven veteraanikirja 1939–1945*. Hikiä: Hausjärven Sotaveteraanit ry, 2016. 
* *Tampere varuskuntakaupunkina 1914–2014*. Omakustanne, Tampere 2019. 
* *Ukkospatteristo. Raskas Patteristo 23/33 1941–1944*. Hausjärvi Matti T. Virtanen. Tallinna 2025. 

## Artikkelit
* Talvisodan pommitukset Riihimäellä. Teoksessa: Risteysasema Riihimäki (Riihimäen kaupunginmuseo 2010).
* Taistelu Riihimäestä 22.4.1918. Teoksessa: Sotahistoriallinen aikakauskirja 29 (Suomen Sotahistoriallinen Seura, Helsinki 2010).*
* Kerho- ja muu yhdistystoiminta. Teoksessa: Suomen puolustusvoimat 1944–1974, Puolustusvoimien rauhan ajan historia osa 2. Maanpuolustuskorkeakoulun Sotahistorian laitos 2006 
* Riihimäen varuskunta 1909–2009. Viestimies 3/2009 ja 4/2009.
* Naton CIS - viestitaktiikkaako? Teoksessa: Informaatioajan viestitaktisia ajatuksia (Viestikoulu, Loimaa 2000).
* NORDPOL (Nordic-Polish) prikaatin viestitoiminta Bosnian IFOR-operaatiossa. Viestimies 4/1996 ja 1/1997.
* Etelä-Suomen Viestipataljoona 1985–1995. Viestimies 4/1995.

## Lähteet

* Kadettiupseerit 1920-2000. Kadettikunta ry ja Upseeriliitto ry, Jyväskylä 2000. .
* https://trepo.tuni.fi
Suomi talviolympialaisissa 2022

Vuonna 2022 järjestettävissä Pekingin talviolympialaisissa kilpaili 95 suomalaista urheilijaa 9 eri lajissa.

## Mitalistit

## Alppihiihto

;Miehet

;Naiset

## Ampumahiihto

**Miehet**

;Naiset

; Seka

## Freestylehiihto

;Kumparelasku

;Slopestyle, big air ja halfpipe

 Big airissa lasketaan kahden parhaan eri tempun yhteistulos. 

## Jääkiekko

### Miesten turnaus

#### Alkusarja

#### Puolivälierä

#### Välierä

#### Loppuottelu

### Naisten turnaus

#### Alkusarja

#### Puolivälierä

#### Välierä

## Lumilautailu

;Miehet

;Naiset

## Maastohiihto

### Pitkä matka
**Miehet**

**Naiset**

### Sprintti
**Miehet**

**Naiset**

## Mäkihyppy

**Miehet**

Myös Niko Kytösaho valittiin olympiajoukkueeseen, mutta koronavirustartunnan vuoksi hän joutui jättämään kilpailun väliin.

**Naiset**

## Taitoluistelu

**Naiset**

**Seka**

## Yhdistetty

**Miehet**

## Lähteet
Lauantaisauna

**Lauantaisauna** oli Yle TV2 -kanavan ajankohtainen keskusteluohjelma vuosina 1985–1991. Sitä lähetettiin kerran kuukaudessa vaihtelevina aikoina lauanta-iltaisin, ja ohjelman alaotsikkona oli alkuvaiheessa ”Ajankohtaisen kakkosen suora yhteys kokijoihin ja näkijöihin”. Ensimmäinen lähetys oli 14. syyskuuta 1985 ja viimeinen 25. toukokuuta 1991, ja jaksoja tehtiin yhteensä 111.

*Lauantaisaunan* tavoitteena oli päästä irti ajankohtaisohjelmien tavanomaisesta ”politiikka ja talous -vatkauksesta” ja ottaa vakavien keskustelujen aiheiksi päivänkohtaisten teemojen sijaan suurta yleisöä kiinnostavia laajempia ”ilmiöitä”, kuten armokuolema, alkoholismi ja porno. Illan aiheesta keskusteltiin kussakin jaksossa noin 50 minuutin ajan.

Ohjelmasarjan alkuvaiheen tuottaja oli Juhani Wiio ja muita eri aikojen tekijöitä Risto Arkimies, Anne Flinkkilä, Risto Heikkilä, Pirjo Isomäki, Tauno Jarva, Mari Kiukas, Markku Laukkanen, Matti Mannila, Erkki Sarkkinen, Eero Silvasti, Maarit Tastula, Seija Wallius ja Hannu Vilpponen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lauantaisaunan keskustelu aidsista 12.10.1985, video 53 min, Yle Areena
* Lauantaisaunan keskustelu hyvästä kuolemasta 2.11.1986 , video 52 min, Yle Areena
Kesäkameliat

**Kesäkameliat** (*Stewartia*) on teekasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on 22 lajia. Niitä esiintyy sekä Aasiassa että Pohjois-Amerikassa: Kiinassa, Koreassa, Japanissa ja Vietnamissa sekä Yhdysvaltojen kaakkoisosassa. Kesäkameliat ovat puita tai pensaita, kookkaimmat kasvavat 25 metriä korkeiksi puiksi. Lajeista suurin osa on nahkealehtisiä ja ainavihantia, muutamat lajit ovat ohutlehtisiä ja osa lehtensä pudottavia. Kukat ovat kookkaita, kameliamaisia, (kelta-)valkoisia. Hedelmätyyppinä on kota.

## Lajeja
* virginiankesäkamelia (*Stewartia malacodendron*)
* carolinankesäkamelia (*Stewartia ovata*)
* japaninkesäkamelia (*Stewartia pseudocamellia*)
* kiinankesäkamelia (*Stewartia sinensis*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Kesäkameliat – ''Stewartia''
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Stewartia''
Inkarvilleat

**Inkarvilleat** eli **lähetyssaarnaajankukat** (*Incarvillea*) on bignoniakasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on 18 lajia. Niitä esiintyy luonnonvaraisina Keski- ja Itä-Aasiassa, runsaimmin Kiinassa. Inkarvilleat ovat yksi- tai monivuotisia suurikukkaisia ruohoja, joista monia viljellään koristekasveina.

## Inkarvillealajeja
* tupasinkarvillea (*Incarvillea compacta*)
* isoinkarvillea eli korkeainkarvillea (*Incarvillea delavayi*)
* loistoinkarvillea (*Incarvillea mairei*)
** pikkuinkarvillea (*I. mairei* var. *grandiflora*, syn. *I. grandiflora*)
* kesäinkarvillea (*Incarvillea olgae*)
* valkoinkarvillea (*Incarvillea sinensis* subsp. *variabilis*)
* siipaninkarvillea (*Incarvillea younghusbandii*)
* purppurainkarvillea (*Incarvillea zhongdianensis*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Incarvillea''
* Suomen Lajitietokeskus: Inkarvilleat – ''Incarvillea''
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Incarvillea'' 
* ITIS: ''Incarvillea'' 
* Flora of China: ''Incarvillea''
Ramondat

**Ramondat** (*Ramonda*) on gesneriakasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on neljä lajia. Ne ovat Etelä-Euroopan vuoristoissa luonnonvaraisina kasvavia pieniä lehtiruusukkeellisia ruohoja. Kasvutavaltaan ramondat muistuttavat esimerkiksi Itä-Afrikan vuoristoissa kasvavia paavalinkukkia. Kaikkein lähimpiä sukulaisia ovat haberleat (*Haberlea*), joihin kuuluu yksi tai kaksi lajia, joka kasvaa Bulgarian ja Kreikan rajan Rodópi-vuoristossa.

## Lajit
* olympoksensoilimo (*Ramonda heldreichii* (Boiss.) C.B.Clarke, syn. *Jankaea heldreichii* (Boiss.) Boiss. – aiemmin luokiteltu monotyyppiseen sukuun soilimot.)
* pyreneittenramonda eli ramonda (*Ramonda myconi* (L.) Rchb.)
* balkaninramonda (*Ramonda nathaliae* Pancic & Petrovic)
* *[[Ramonda serbica]]* Pancic 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Ramonda''
Pertinjärvi (Soanjoki)

**Pertinjärvi** () tai **Perttisenjärvi** (Перттисенъярви) on Venäjällä Karjalan tasavallan Suojärven piirissä sijaitseva järvi, jonka laskupuro laskee Soanjärveen.

## Maantietoa
Pertinjärvi on 1,8&nbsp;kilometriä pitkä, lähes kilometrin leveä ja sen pinta-ala on noin 110&nbsp;hehtaaria. Järvi on selkeän soikean muotoinen vaikka sillä on koilliseen tyäntyvä kapea lahti. Saaria ei ole eikä sen rannoilla ole asutusta. Monet rannat ovat suoreunaisia, mutta myös metsäisiä rantoija esiintyy yhtä paljon. Pertinjärvi on Soanjärven kanssa Soanjoen valuma-alueen suurimmat järvet. Järven eteläpuolella kulkee vanha tie Soanlahdelta pohjoiseen päin. Järven ympärillä kulkee metsäautoteitä, joiden avulla ympäristössä on suoritettu laajoja hakkuita. Lähin asutus löytyy Soanlahdelta noin 17&nbsp;kilometrin päästä.

## Vesistösuhteita
Soanjärvi kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jossa se sijaitsee Soanjoen valuma-alueella Jänisjärven lähialueessa. Jänisjärvi laskee vuorostaan Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen.

Pertinjärvi sijaitsee Soanjoen valuma-alueen pohjoispäässä ja järven valuma-alueen pinta-ala on 12,2&nbsp;neliökilometriä, joka tekee lähes 10&nbsp;% koko Soanjoen valuma-alueesta (126&nbsp;km²). Järven länsirannasta alkaa puro, joka lähtee länteen päin, mutta kääntyy suolla kohti etelää ja se laskee viiden kilometrin päässä etelässä Soanjärven pohjoisrantaan. Purolle kertyy pudotusta 16&nbsp;metriä eli kaltevuudeksi tulee 3,2&nbsp;metriä kilometrille. Soanjärvestä alkaa Soanjoki, joka laskee Jänisjärven Soanlahteen.

## Lähteitä
### Huomioita

### Viitteet
Olli Litmanen

**Olli Alarik Litmanen** (s. 26. heinäkuuta 1998 Oulu) on oululaislähtöinen tubettaja, jolla on yhteensä yli 500&nbsp;000 seuraajaa eri somealustoilla. Youtubessa hänen, Konsta Saajannon ja jo kanavalla lopettaneen Joonatan Väisäsen yhteinen kanava Iha Just Imus on yli 250 miljoonalla näyttökerralla yksi Suomen suurimmista kanavista. Litmanen on esiintynyt myös muutamia kertoja Nikita Touviken ja Daniel Aholan kanavalla sekä Joona Puhakan ja Roope Ranniston kanavalla ”Koukus”.

## Palkinnot ja ehdokkuudet

## Lähteet
* Litmasen Youtube-kanava

### Viitteet
Paz de la Huerta

**Paz de la Huerta** (oik. **María de la Paz Elizabeth Sofía Adriana de la Huerta y Bruce**; s. 3. syyskuuta 1984 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa *[[Oman elämänsä sankari]]* (1999), *[[Muistojen polku]]* (2002), *[[Enter the Void]]* (2009) ja *[[Nurse 3D]]* (2013) sekä televisiosarjassa *[[Boardwalk Empire]]* (2010–2011).

Vuonna 2017, Me Too -kampanjan aikana, de la Huerta kertoi elokuvamoguli Harvey Weinsteinin raiskanneen hänet kaksi kertaa vuonna 2010. Yli 75 naista on syyttänyt Weinsteinia seksuaalisesta häirinnästä: Weinstein on kiistänyt syytökset.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Tarinoiden Suomi

**Tarinoiden Suomi** on Jussi Orozan ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2017.

Elokuva on dokumentti, joka kertoo suomalaisuudesta useiden eri henkilöiden tarinoiden kautta.

## Lähteet
Kaikki talot huojuu

**Kaikki talot huojuu** on Antti Aution kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 11. maaliskuuta 2022. Singlelle "Kaunein sana maailmassa" on tehty musiikkivideo.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Helsingin Sanomat: 
* Kulttuuritoimitus: 
* Soundi: 

## Lähteet
Matti ja Sami

**Matti ja Sami** (myös **Matti ja Sami – Universumin kolme suurinta virhettä**) on Stefan Westerwellen ohjaama ja käsikirjoittama saksalais-suomalaisena yhteistuotantona tehty lastenelokuva vuodelta 2018.

Elokuvassa saksalais-suomalaisen perheen 10-vuotias poika Matti kertoo perheelleen tarinan arpajaisvoitosta saadakseen heidät lähtemään kesälomamatkalle Suomeen.

## Vastaanotto

Seura-lehden kriitikko Jussi Karjalainen antoi elokuvalle kaksi ja puoli tähteä ja luonnehtii elokuvaa viihdyttäväksi perhe-elokuvaksi, joka kärsii juonellisesta kankeudesta ja viihdyttää kulttuurierojen käsittelyllään.

## Lähteet
Pihalla tuulee taas

**Pihalla tuulee taas** on Antti Aution toinen studioalbumi, joka julkaistiin 11. lokakuuta 2019.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Soundi: 

## Lähteet
John Grigg

**John Edward Poynder Grigg** (15. huhtikuuta 1924 Lontoo – 31. joulukuuta 2001 Lontoo) oli brittiläinen journalisti ja historioitsija. Hän käytti vuosina 1955–1963 nimeä **lordi Altrincham**, jonka hän oli perinyt isältään, Kenian kuvernööri Edward Griggiltä (1879–1955). Hän luopui aatelisasemastaan (”2. paroni Altrincham”) vuonna 1963, kun luopuminen tuli lain mukaan mahdolliseksi.

Vuosina 1954–1960 Grigg julkaisi ja toimitti konservatiivista *National and English Review* -aikakauslehteä. Elokuussa 1957 hän aiheutti kohun arvostelemalla lehtikirjoituksessa kuningatar Elisabet II:ta. Hän kuvaili tämän puhetapaa ”rasittavaksi” () ja totesi, että kuningattaren julkinen persoona muistutti ”omahyväistä koulutyttöä” (*a priggish schoolgirl*). Grigg huomautti, että kuningatar eli eristyksissä kansastaan; hänen hovinsa oli liian yläluokkainen,  ”eikä enää ajan tasalla” (*out of touch*). Griggin mukaan tällainen sopi huonosti moderniin yhteiskuntaan.

Grigg oli perustuslaillisen monarkian vankka kannattaja, ja hän koki itse antaneensa rakentavaa palautetta. Hänen kommenttinsa herättivät kuitenkin Britanniassa suuttumusta, ja kadulla häneen kohdistettiin jopa väkivaltaa. Myös monet tiedotusvälineet asettuivat vastustamaan häntä, ja esimerkiksi BBC esti häntä osallistumasta ohjelmaansa. Griggin artikkelin myötä kuningashuoneen käytäntöjä alettiin kuitenkin uudistaa. Kuningatar lähetti jo samana vuonna kansalaisille ensimmäisen televisioidun joulutervehdyksensä.

*National and English Review* -lehden lakkauttamisen jälkeen Grigg toimi muun muassa *[[The Guardian]]in* vakinaisena kolumnistina vuosina 1960–1970. Hän kirjoitti myös kummitätinsä Nancy Astorin elämäkerran. Hänen kirjallisen uransa huipentuma oli moniosainen, arvostettu elämäkertateos pääministeri David Lloyd Georgesta. Sen kolme ensimmäistä osaa julkaistiin vuosina 1973–1985, mutta neljäs ja viimeinen osa jäi Griggiltä kesken syöpään sairastumisen vuoksi.

## Lähteet
Geir Inge Sivertsen

**Geir Inge Sivertsen** (s. 29. elokuuta 1965) on norjalainen oikeistopuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan kalastusministerinä lyhyen aikaa alkuvuonna 2020, mutta joutui eroamaan, kun kävi ilmi, että hän oli saanut perusteettomasti erorahaa siirtyessään Lenvikin pormestarin tehtävästä valtiosihteeriksi.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Geir Inge Sivertsen'' suurkäräjien verkkosivuilla 
* ''Geir Inge Sivertsen'' oikeistopuolueen verkkosivuilla
Balkaninramonda

**Balkaninramonda** (*Ramonda nathaliae*) on gesneriakasveihin ja ramondoihin kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen, matala, kymmenen senttimetriä korkeaksi kasvava ruoho. Lehdet ovat vaaleanvihreät, karvaiset, hieman kurttuiset, viisi senttimetriä pitkät ja muodostavat matalan ikivihreän lehtiruusukkeen. Ruusukkeen keskeltä kasvaa alkukesällä kukkavanoja, joissa on kussakin muutamia kukkia terttuna. Kukat ovat enintään neljä senttimetriä leveitä, neliterälehtisiä, sinivioletteja ja keskeltä keltaoransseja.

Balkaninramonda esiintyy luonnonvaraisena Balkanvuoristossa, Bosnia-Hertsegovinassa, Serbiassa, Pohjois-Makedoniassa ja Pohjois-Kreikassa. Se kasvaa varjoisissa kallionkoloissa. Kasvia viljellään myös perennana kivikkopuutarhoissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Ramonda nathaliae''
Pyreneittenramonda

**Pyreneittenramonda** eli ramonda (*Ramonda myconi*) on gesneriakasveihin ja ramondoihin kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen, matala, kymmenen senttimetriä korkeaksi kasvava ruoho. Ikivihreät, tummanvihreät ja hieman kurttuiset kahdeksan senttimetriä pitkät lehdet muodostavat maanmyötäisen lehtiruusukkeen. Sen keskeltä kasvaa kukkavanoja, joissa on muutamia kukkia terttuna. Kukat ovat 2,5 cm leveitä, useimmin syvän sinivioletteja ja keskeltä keltaisia.

Pyreneittenramonda esiintyy luonnonvaraisena Pyreneitten vuoristossa Koillis-Espanjassa, Etelä-Ranskassa ja Andorrassa. Espanjassa se kasvaa myös Valencian ja Katalonian rajalla Els Ports -massiivilla. Pyreneittenramonda kasvaa varjoisissa kallionhalkeamissa. Kasvia viljellään myös perennana kivikkopuutarhoissa.

## Lähteet
Torre Canavese

**Torre Canavese** () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 608 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Prudentius Troyeslainen

**Pyhä Prudentius Troyeslainen** (alun perin **Galindo** – 6. huhtikuuta 861 Troyes, Ranska) oli espanjalaissyntyinen piispa ja pyhimys. Hän oli aikanasa oppineimpia prelaatteja ja onnistui osoittamaan vääräksi Gottesschalkin, Scotus Erigenan ja muiden harhaoppeja. Hän toimi luostarillisen reformin puolesta, työskenteli luostarillisen kurin palauttamiseksi sekä teki katekismuksen ja breviaarin yhdistelmän opettaakseen pappiskandidaatteja. Hänet tunnettiin laajalti kirjoituksistaan, kuten läntisten frankkien historiasta, tutkielmasta “De praedistinatione contra Johannem Scotem” ja kirjoitukseseta “Epistola tractoria ad Wenilonem”. Hänen juhlapäiväänsä vietetään 6. huhtikuuta.

## Lähteet
Minä tuon mukanani sateet

**Minä tuon mukanani sateet** on Antti Aution debyyttialbumi, joka julkaistiin 14. helmikuuta 2017.
## Kappaleet
# 
# 
#  
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Helsingin Sanomat: 
* Soundi: 

## Lähteet
Lusikkakeltapaunikko

**Lusikkakeltapaunikko** (*Aichryson dumosum*) on Madeiralla kotoperäisenä kasvava uhanalainen maksaruohokasvilaji. Se on keltakukkainen ruohomainen mehikasvi, jonka ruusukelehdet ovat lusikkamaiset. Laji esiintyy Madeiran saaren lounaispäässä Calhetan kunnassa nykyisin vain yhdellä kasvupaikalla. Lusikkakeltapaunikko kasvaa 300–400 metrin korkeudella kivikkoalueen koloissa. Kasvin nykyinen yksilömäärä vaihtelee vuosittain, mutta niitä arvioidaan olevan 50–250. Harvinaisuutensa ja erilaisten mahdollisten uhkien vuoksi laji on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Aichryson dumosum''
Aavikkopaksujalka

**Aavikkopaksujalka** (*Pachypodium lamerei*) on Madagaskarilta kotoisin oleva huonekasvina tunnettu oleanterikasvilaji. Se kasvaa pieneksi puuksi, korkeudeltaan 2–8 metriä, jonka sukkulenttinen varsi on alaosasta pullistunut ja vankkapiikkinen. Varsi alkaa vähitellen haarautua kasvin kasvaessa. Lehdet ovat kapeansuikeat. Kukinnoissa on suuria, jopa kymmenen senttimetrin levyisiä, valkoisia, terälehtien keskeltä kellertäviä ja tuoksuvia kukkia.

Luonnonvaraisena aavikkopaksujalka esiintyy Madagaskarissa enimmäkseen saaren eteläosassa. Se kasvaa savanneilla ja kuivissa piikkipuumetsiköissä kalkkikivisellä tai hiekkaisella maalla.

## Lähteet
Palloleijonankorva

**Palloleijonankorva** (*Leonotis nepetifolia*, kissanmintunlehtinen) on koristekasvina käytetty huulikukkaiskasvi. Se on yksivuotinen tai lyhytikäinen monivuotinen ruoho, joka kasvaa yleensä yhdestä kolmeen metriä korkeaksi. Lajin kukinnot kasvavat varressa säännöllisin välein, useasta kukkakiehkurasta muodostuu tiiviitä pallomaisia ryhmiä. Verhiön hampaat ovat otakärkisiä, kukat melko pitkätorvisia, yleensä oranssinpunaisia.

Palloleijonankorva esiintyy alkuperäisenä Afrikassa ja Intiassa. Lisäksi se esiintyy tulokaslajina muissa maanosissa kuten Etelä-Amerikassa ja lukuisilla valtamerten saarilla kuten Havaijissa, Seychelleillä ja Saint Helenalla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Palloleijonankorva – ''Leonotis nepetifolia''
Cinema Dadaab

**Cinema Dadaab** on Kati Juuruksen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2018.

Elokuva kertoo Kenian Dadaabissa sijaitsevasta pakolaisleiristä, jossa *Abdikafi Mohamed* pitää elokuvateatteria. Abdikafi ja monet muut leirin asukkaat ovat tulleet leirille lapsina ja viettäneet siellä koko elämänsä, joten heidän käsityksenä maailmasta perustuu leirillä näytettyihin elokuviin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Silkkimaloppi

**Silkkimaloppi** eli **maloppi** (*Malope trifida*) on yksivuotinen malvakasvilaji, jota viljellään kesäkukkana. Se kasvaa 100–120 senttimetriä korkeaksi. Varsi on pysty ja latvasta monihaarainen. Lehdet ovat munuaismaiset tai herttamaiset, hammaslaitaiset; ylimmät lehdet ovat jakautuneet 3–5 liuskaan. Kukat kasvavat yksittäin lehtihangoissa, noin 5 cm pitkien kukkaperien päissä. Lisäverhiön lehdet ovat suuria ja varsinaisia verholehtiä leveämpiä. Kukat ovat jokseenkin suppilomaisia, 5–7 cm leveitä, silkinhohtoisia, terälehdet purppuranpunaisia ja tummasuonisia. Hedelmänä on lohkohedelmä.

Silkkimaloppi esiintyy alkuperäisenä Marokossa, Algeriassa ja Maltalla.

## Lähteet
Pirkko Frank-Arkimies

**Pirkko Frank-Arkimies** (1. kesäkuuta 1946 Hämeenkoski – 4. marraskuuta 2017 Tampere) oli suomalainen Yleisradion palveluksessa ollut televisiotoimittaja ja tuottaja.

Frank-Arkimies tuli 1960-luvun puolivälissä opiskelemaan journalistiikkaa Tampereelle. Hän oli toimitusharjoittelijana Pohjois-Suomessa muun muassa Pohjolan Sanomat-lehdessä. Suurimman osan toimittajan urastaan hän oli työssä TV2:ssa Tampereen Tohlopissa. Frank-Arkimies palkittiin televisio-ohjelmistaan Telvis-kunniakirjoilla sekä Jussi-kunniakirjalla. Tuottajana hän oli muun muassa Pohjantähden alla-dokumenttisarjassa.

Frank-Arkimies oli naimisissa Yleisradion televisiotoimittajan Risto Arkimiehen kanssa. Heidän lapsiaan ovat STT:n toimittaja Tuomas Arkimies ja toimittaja Kirsikka Arkimies.

## Kirjallista tuotantoa
* *Kertomus Huoltoliitto r.y:n toiminnasta vv. 1951-1971*. Huoltoliitto, Helsinki 1971

## Televisio-ohjelmia
* *Esko Nikkari - köyhän miehen Brando*, tv-dokumentti. 2001, ohjaaja
* *Seela Sella - Aina joku toinen*, tv-elokuva. 2007, ohjaaja ja käsikirjoittaja
* *Ransu - Kansakunnan koira*, tv-dokumentti. 2008, tuottaja
* *Tuomari Nurmio - oikeuden puolesta*, tv-dokumentti. 2008, tuottaja

## Lähteet
Jouhikasuariina

**Jouhikasuariina** (*Casuarina equisetifolia*, kortteenlehtinen) on kasuariinojen sukuun kuuluva puu. Se on ainavihanta, keskikokoinen tai suuri, 10–30 tai jopa 40 metriä korkeaksi kasvava. Oksat ovat naru- tai piiskamaisen kapeita. Lehdet ovat pieniä ja suomumaisia, ne kasvavat nelilukuisina kiehkuroina. Kukat ovat huomaamattoman pieniä. Hedekukinnot sijaitsevat oksien kärjissä parin senttimetrin pituisina lieriömäisinä ryhminä. Käpymäiset emikukat sijaitsevat oksilla lähempänä tyveä. Emikukat ovat soikean pyöreitä tai liereitä, halkaisijaltaan 1–2 cm. Siemenet ovat pieniä ja kuivia, niissä on kalvomainen lenninsiipi.

Jouhikasuariina esiintyy alkuperäisenä Aasiassa, Intiasta Uuteen-Guineaan ja Australiaan. Jouhikasuariinaa käytetään hiekansitojana, tuuliesteenä ja kujannepuuna hiekkarannoilla, dyyneillä ja jokisuistoissa. Lajia viljellään puuaineksen korkean lämpöarvon vuoksi polttopuuksi tai puuhiilen raaka-aineeksi varsinkin Intiassa ja Kiinassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Jouhikasuariina (''Casuarina equisetifolia'')
Leonard Saari

**Leonard Oiva Saari** (9. heinäkuuta 1909 Eveleth, Minnesota, Yhdysvallat – 10. heinäkuuta 1989 Ramseyn piirikunta (Minnesota), Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen jääkiekkoilija, joka edusti Yhdysvaltoja vuoden 1939 maailmanmestaruuskilpailuissa. Saari saavutti joukkueineen turnauksesta hopeaa. Saari pelasi hyökkääjänä.

## Lähteet
Jokikasuariina

**Jokikasuariina** (*Casuarina cunninghamiana*) on kasuariinojen sukuun kuuluva puu. Laji esiintyy alkuperäisenä Australian itä- ja pohjoisosassa melko lähellä rannikoita. Se kasvaa lämpimän vyöhykkeen metsissä elinvoimaisena. Sitä on viljelty hyötykasvina eri tarkoituksiin, kuten maisemointiin ja polttopuuksi. Sen sydänpuusta tehdään sahatavaraa sisustusmateriaaliksi. Jokikasuariina esiintyy myös tulokaslajina useissa maissa eri puolilla maailmaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Jokikasuariina (''Casuarina cunninghamiana'')
Asko Vuorjoki

**Asko Vuorjoki** (8. lokakuuta 1937 Helsinki – 11. lokakuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja valtiotieteen maisteri.

Asko Vuorjoki oli valtiotieteen maisteriksi valmistuttuaan ''Uusi Suomi'' -lehden ulkomaantoimittajana vuodesta 1963 aina lehden lopettamiseen saakka 1991. Tämän jälkeen hän oli ''Iltalehdessä'' ympäristötoimittajana aina eläkkeelle jäämiseensä saakka. Vuorjoki oli *Uuden Suomen* Bonnin kirjeenvaihtajana 1965–1969. Hän sai aivoinfarktin kesällä 2012 ja oli sitten viimeiset vuotensa sairaalassa halvautuneena ja miltei puhekyvyttömänä.

Vuorjoki toimi aktiivisesti vapaamuurarijärjestössä viiden vuosikymmenen ajan. Hän oli myös lintuharrastaja ja valokuvauksen harrastaja.

## Julkaisuja
* Arvo Aallas : *Pilkkuja meren peilissä*; valokuvat Asko Vuorjoki, U. A. Saarinen ja Arvo Aallas. Karisto 1958
* *Akateemisen Karjala-Seuran ulkopoliittinen linja*, pro gradu-tutkielma. Helsingin yliopisto 1963

## Suomennoksia
* Klaus Mehnert : *Peking ja Moskova* ; suom. Maija-Liisa ja Asko Vuorjoki. WSOY 1964 (alkuteos *Peking und Moskau*)
* Krister Wahlbäck : *Veljeys veitsenterällä: Suomen-kysymys Ruotsin politiikassa 1937-1940* ; suomentaneet Maija-Liisa Vuorjoki ja Asko Vuorjoki. WSOY 1968 (alkuteos *Finlandsfrågan i svensk politik 1937-1940*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomenlahti yllätti 1959: Pernajan ulkosaaristoon ajautui kuollut pingviini, joka katosi yhtä mystisesti kuin se oli saapunut, Ilta-Sanomat 1.1.2019
Kasuariiniot

**Kasuariiniot** (*Allocasuarina*) on kasuariinakasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Sen on erottanut australialainen Lawrence Johnson 1980-luvulla kasuariinojen (*Casuarina*) suvusta. Kasuariinioihin sisältyy 61 lajia puita ja pensaita, jotka kaikki kasvavat Australiassa.

## Lajeja
* luutakasuariinio (*Allocasuarina distyla*, aiemmin *Casuarina distyla*) – Esiintyy Uudessa Etelä-Walesissa.
* riippakasuariina (*Allocasuarina verticillata*, aiemmin *Casuarina stricta*) – Esiintyy Kaakkois-Australiassa.
* puhurikasuariinio (*Allocasuarina zephyrea*) – Esiintyy Tasmaniassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Kasuariiniot – ''Allocasuarina''
Hannu Vilpponen

**Hannu Vilpponen** (s. 23. tammikuuta 1939 Varkaus) on suomalainen eläkkeellä oleva televisiotoimittaja, toimituspäällikkö ja tuottaja.

Vilpponen opiskeli Työväen Akatemiassa ja Tampereen yliopistossa. Hän oli Yleisradion palveluksessa 1963–2003. Vuoteen 1988 saakka Vilpponen oli TV2:n ajankohtaisohjelmien toimituspäällikkönä, sen jälkeen hän oli 1988-1990 Yleisradion Moskovan kirjeenvaihtajana, 1991–1998 Yleisradion ympäristö-projektin johdossa ja viimeksi 1999–2003 TV2:n erityisohjelmien toimituspäällikkönä. 

## Televisio-ohjelmia
* *Joululahjavalvojaiset*, tv-elokuva. 1963, ohjaaja
* *Arvo Turtiainen - Työn ja rakkauden lauluja*, tv-elokuva. 1965, ohjaaja
* *Kenttäharmaa nuoruus*, tv-elokuva. 1965, ohjaaja
* *Lepikon torppa*, tv-dokumentti. 1966, ohjaaja
* *Kinkerit - Elävää kansanperinnettä Luopioisista*, tv-dokumentti. 1966, ohjaaja
* *[[Tasavallassa tapahtuu]]*, 1975-1977, tuottaja
* *[[Ajankohtainen kakkonen]]*, 1981-1984, tuottaja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yle Areena : Tasavallassa tapahtuu: Ystävä kylässä. Toimittaja Hannu Vilpponen seurasi Neuvostoliiton pääministerin Aleksei Kosyginin viisipäiväistä Suomen-vierailua maaliskuussa 1977. (31.3.1977)
Timo Vuorela

**Timo Vuorela** (20. toukokuuta 1941 Tampere – 28. lokakuuta 2021 Mikkeli) oli suomalainen toimittaja ja ulkomaankirjeenvaihtaja.

Timo Vuorela vietti lapsuus- ja nuoruusvuotensa Orivedellä. Hän opiskeli Tampereen yliopistossa lehdistö- ja tiedotusoppia ja valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi vuonna 1968. Hän työskenteli ''Helsingin Sanomien'' ulkomaanosastolla 12 vuoden ajan ja siirtyi 1980 Beirutiin *Helsingin Sanomien* ensimmäiseksi Lähi-idän kirjeenvaihtajaksi. Vuorela toimi vuodesta 1985 alkaen *Helsingin Sanomien* Skandinavian-kirjeenvaihtajana Tukholmassa ja tämän jälkeen  freelancetoimittajana Kyproksella Larnakassa. Vuorela palasi Suomeen vuonna 2010. Viimeiset vuotensa hän asui Mikkelissä.

## Lähteet
Edward Maki

**Edward "Ed" Alexander Maki** (13. elokuuta 1914 Rudyard, Michigan – 6. kesäkuuta 1998 Green Bay, Wisconsin) oli amerikansuomalainen jääkiekkomaalivahti, joka edusti Yhdysvaltoja jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1939. Maki saavutti turnauksesta joukkueineen hopeaa. Hänen päästettyjen maalien keskiarvonsa turnauksessa oli kaksi maalia ottelua kohden.

## Yksityiselämä
Maki muutti nuorena perheineen Rudyardista Hancockiin. Hänen perheeseensä kuuluivat myös kaksi veljeä Alfred (1924–1999) ja Albert (1920–2011), jotka myös pelasivat jääkiekkoa. Edward Maki oli lahjakas urheilija, joka sisäisti eri lajit vaivatta. Toisessa maailmansodassa Maki palveli Yhdysvaltain laivastossa. Sodan jälkeen hän toimi urheiluvalmentajana muun muassa jääkiekon ja amerikkalaisen jalkapallon parissa. Hänen vanhempansa olivat Alexander Maki ja Olga Matilda (o.s. Tossava). Puoliso oli Signe Iola (o.s. Ponnikas) (1918–2007) vuodesta 1940. Maki valmistui vuonna 1938 Michiganin teknillisestä yliopistosta (silloinen Michigan College of Mining and Technology), jossa työskenneltyään hän siirtyi myöhemmin Green Bay kaupunkiin Standard Oil yhtion palvelukseen. 

## Lähteet
Bligny-lès-Beaune

**Bligny-lès-Beaune** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin kuusi kilometriä Beaunen kaupungista etelään.

Kunnan keskustassa on 900-luvulta peräisin oleva romaaninen Saint-Baldoux’n kirkko. Kirkko on rakennettu samalla paikalla olleen pakanallisen temppelin tilalle.

## Tunnettuja kuntalaisia
*Jean Taboureau (1879-1970), tunnetaan myös nimellä *Jean des Vignes Rouges*, kirjailija

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lukkikämmekät

**Lukkikämmekät** (*Brassia*) on kämmekkäkasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Suvun lajeja esiintyy lähinnä Keski- ja Etelä-Amerikassa. Lajeihin kuuluu myös huonekasvina käytetty lukkikämmekkä (*Brassia caudata*).

Lukkikämmekät kasvavat päällyskasveina. Niillä on suuret, valkoiset tai vaaleat kukat, joissa on kapeat kehälehdet.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Brassia'' 
*ITIS: ''Brassia'' 
*Flora of North America: ''Brassia'' 
*UniProt: Taxonomy - Brassia 
*Pherobase: Floral volatiles of Genus Brassia
Avdijivka

**Avdijivka** (; ) on Ukrainassa Donetskin alueen Pokrovskin piirin kaupunki, joka sijaitsee kymmenisen kilometriä Donetskista pohjoiseen. Avdijivka sijaitsee strategisesti vain viitisen kilometriä Donetskin lentokentän pohjoispuolella. Kaupungissa on rautatieasema ja kaupungin itäpuolelta kulkee Donetskista pohjoiseen johtava valtatie.

## Historia
Asutus on saanut alkunsa noin 1770 ja nimen Avdiivka se sai ensimmäisen uudisasukkaansa mukaan. Paikka valittiin Mariupolin ja Bah’mutin välisen postireitin varrelta. Kylä siitä tuli 1884; merkittävä kehitys tapahtui rautatien rakentamisen myötä. Paikkakunta toimi piirikeskuksena vuosina 1923–1931 ja 1938–1963. Kaupungin aseman asutus sai 1956. Vuosina 1960–1963 rakennettiin ajanmukainen koksitehdas. Avdijivkan koksitehtaasta kasvoi yksi Euroopan suurimmista, mikä edesauttoi kaupungin kehittymistä. Kaupungissa on ollut myös muuta teollisuutta,, esimerkiksi 1900 valmistunut tiilitehdas tuotti parhaimmillaan 3 miljoonaa tiiltä vuodessa.

Toisessa maailmansodassa Avdijivka oli Natsi-Saksan miehittämä lokakuusta 1941 syyskuuhun 1943, jolloin Neuvostoliiton 40. ja 127. jalkaväkidivisioonat vapauttivat kaupungin. Vetäytyessään joukot tuhosivat rautatieaseman ja ryöstivät keramiikkatehtaan.

### Venäjän-Ukrainan sota
Kaupungin hallinnasta on taisteltu osana Venäjän laajamittaisia pyrkimyksiä horjuttaa Ukrainan suvereniteettiä. Tammi-helmikuun 2017 taitteessa seudulla käytiin Avdijivkan taistelu Venäjän tukemien kapinallisten ja maataan puolustaneiden Ukrainan asevoimien välillä.

Venäjän täysimittaisen hyökkäyksen Ukrainaa vastaan alettua, myös Avdijivkan hallinnasta taisteltiin verisesti ja melkein kaikki asukkaat lähtivät pakolaisiksi. Venäläisjoukkojen taistelutaktiikkaa kuvattiin huonosti koulutettujen sotilaitten "ihmisaallon" käyttämiseksi. Raskaitten tappioitten vuoksi monet venäläiset kapinoivatkin hyökkäyskäskyjä vastaan. Ukrainan armeija vetäytyi kaupungista helmikuussa 2024 välttääkseen mottiin joutumisen.

## Väestö
Vuonna 2001 kaupungin väkiluku oli 37&nbsp;237. Tuolloin 63,5 prosenttia asukkaista oli ukrainalaisia, 33,7 % venäläisiä, 0,9 % valkovenäläisiä ja 0,6 % kreikkalaisia. Vuonna 2021 Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 31&nbsp;940 asukasta. Osana vuonna 2014 käynnistynyttä Itä-Ukrainan sotaa seudulla on taisteltu useiden vuosien aikana. Monet rakennukset ja kaupungin rakenteet ovat vaurioituneet pahoin. Kaupungin asukasluvusta on esitetty pienempiäkin arvioita ainakin sotaisempien vaiheiden aikana. Tällöin osa asukkaista voi kuulua Donetskin alueelta lähteneiden satojen tuhansien maan sisäisten evakkojen joukkoon, vaikka olisivatkin kirjoilla kaupungissa.

## Kulttuuri
Riisiin ja maitoon keitetty puuro on Avdijivkan pitäjänruoka, joka sisällytettiin vuonna 2019 kansalliseen aineettomaan kulttuuriperintöön.


Avdiivka rail station 2012 (3).JPG|Avdijivkan rautatieasema.
Avdiivka town administration building 20151204.jpg|Kaupungin hallintorakennus.
Avdijivskij Koksochimicheskij Zavod (2).JPG|Avdijivkan koksitehdasta.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Erkki Lehtonen (teollisuusneuvos)

**Rauli Erkki Lehtonen**  (7. marraskuuta 1922 Hattula – 31. heinäkuuta 2004 Oulu) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Lehtosen vanhemmat olivat maalarimestari Johannes Lehtonen ja Siiri Nylund ja puoliso vuodesta 1949 terveyssisar Eeva Karoliina Niskasaari. Lehtonen osallistui sekä talvisotaan että jatkosotaan, jossa hän haavoittui, jääden pysyvästi sotainvalidiksi. Sotien jälkeen vuonna 1945 Lehtonen  tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan yhteiskoulusta ja valmistui sitten sähköinsinööriksi Tampereen teknillisestä opistosta. Hän työskenteli vuodesta 1948 Kemissä, mutta ryhtyi vielä opiskelemaan Helsingin kauppakorkeakoulussa. 

Kun opinnot kuitenkin keskeytyivät, Lehtonen palasi Kemiin, sähköasennusliike Tekomaan toimitusjohtajaksi. Hän hankki yhtiön kokonaan omistukseensa 1956 ja osti sen sisaryhtiöiksi myöhemmin kaksi muuta yritystä, vuonna 1964 Tornion Sähköasennuksen Torniosta ja vuonna 1979 Tuiran Sähkön Oulusta. Takamaa-yhtiöstä kasvoi Lapin läänin suurin sähköasennusliike. Sille perustettiin myös metalliosasto, josta tuli vuonna 1967 konepajayhtiö Teräspiste. Teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1976 saanut Lehtonen johti konserniyhtiöidensä liiketoimintaa  vuoteen 1981 asti. Hän osallistui alansa työmarkkinapolitiikkaan, toimien muun muassa Sähkötyönantajain liiton hallituksessa ja valtuuskunnassa. Liiton hallituksen puheenjohtaja hän oli 1980–1981. 

## Lähteet
Pino (täsmennyssivu)

**Pino** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

* Pino, joukko päällekkäin järjestettyjä esineitä tai asioita, esimerkiksi halkopino.
* Pino, abstrakti tietotyyppi tietojenkäsittelytieteessä
* Pino d’Asti, kaupunki Piemonten alueella Italiassa
* Pino Torinese, kaupunki Piemonten alueella Italiassa

## Sukunimenä
* Danny Pino (s. 1974), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Geraldo Pino (1939–2008), sierraleonelainen laulaja ja kitaristi
* Javier del Pino González (s. 1980), espanjalainen jalkapalloilija
* Jimmy Pino (s. 1978), kolumbialainen pikajuoksija
* Nasta Pino (1934–2017), virolainen kirjailija, toimittaja ja historioitsija
* Teodoro Enrique Pino Miranda (1946–2020), meksikolainen katolinen piispa
* Yeremi Pino (s. 2002), espanjalainen jalkapalloilija.
Pino Torinese

**Pino Torinese** () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 8&nbsp;378 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pino d’Asti

**Pino d’Asti** () on kunta Italiassa Piemonten alueella olevassa Astin maakunnassa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 211 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nella Larsen

**Nella Larsen** (13. huhtikuuta 1891 Chicago, Illinois – 30. maaliskuuta 1964 New York, New York) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka vaikutti erityisesti Harlemin renessanssin aikaan.

Larsenin äiti oli tanskalainen ja isä kotoisin Tanskan Länsi-Intiasta. Hän opiskeli vuoden Fisk Universityssä ja myöhemmin Kööpenhaminan yliopistossa 1910–1912. Asetuttuaan New Yorkiin hän opiskeli sairaanhoitajaksi ja työskenteli myös kirjastossa.

Larsenin ensimmäinen novelli julkaistiin 1927 ja ensimmäinen romaani *Quicksand* vuonna 1928. Hänen toinen romaaninsa *Passing* ilmestyi 1929. Siitä ilmestyi vuonna 2021 Rebecca Hallin ohjaama samanniminen Netflix-elokuva. Teos ilmestyi suomeksi nimella *Irene ja Clare* vuonna 2025.

## Teokset
* Quicksand (1928)
* Passing (1929)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Wertheim, Bonnie: Overlooked: Nella Larsen New York Times.
Duesme

**Duesme** on kunta Ranskassa Côte-d’Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Seinen varrella, noin 34 kilometriä Montbardin kaupungista itään.

Kunnan keskustassa oleva Saint-Philippen ja Saint-Jacquesin kirkko on rakennettu vuosina 1686–1705. Se korvasi aiemman kirkon, joka oli rakennettu linnan muurien sisäpuolella, ja joka oli tuhoutunut Ranskan uskonsodissa vuonna 1595. Lähistöllä on vanhan linnoitetun linnan rauniot. Se on alkujaan 1100-luvulla rakennettu linna, josta Burgundin herttuat tekivät yhden linnoituksistaan. Écorcheursit valloittivat linnan vuonna 1363. Ranskan kuningas Henrik IV purki linnan 1600-luvulla, ja lopullisesti se tuhottiin 1700-luvulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vaidas Baumila

**Vaidas Baumila** (s. 28. toukokuuta 1987 Vilna, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen laulaja ja näyttelijä. Baumila nousi julkisuuteen sijoituttuaan kolmanneksi liettualaisessa musiikkishow'ssa *Dangusissa*. Vuonna 2014 Vaidas sijoittui kolmanneksi Liettuan euroviisukarsinnassa *Eurovizijos Atranka 2014* -laulukilpailussa.

25. helmikuuta 2015 Baumila voitti yhdessä Monika Linkytėn kanssa *Eurovizijos Atranka 2015* -laulukilpailun kappaleella This Time ja valikoitui näin Liettuan edustajaksi vuoden 2015 Eurovision laulukilpailuun. Duetto kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa 21. toukokuuta ja pääsi finaaliin. 23. toukokuuta pidetyssä finaalissa duetto sijoittui 18:nneksi.

## Diskografia
### Studioalbumit

### Singlet

## Filmografia

## Lähteet
Lady Macbeth

**Lady Macbeth** on naispäähenkilö William Shakespearen tragediassa *[[Macbeth]]*. 

Näytelmässä Lady Macbeth on skotlantilaisen aatelismiehen, Macbethin puoliso ja hän pakottaa miehensä murhaan, jonka jälkeen hänestä tulee Skotlannin kuningatar. Miehensä muuttuessa murhaavaksi tyranniksi, Lady Macbeth alkaa tuntea syyllisyyttä, joka ajaa hänet hulluksi ja hän päätyy tekemään itsemurhan. Lady Macbeth on yksi Shakespearen tunnetuimmista hahmoista ja häntä ovat näytelleet lukuisat kuuluisat näyttelijät niin valkokankaalla kuin teatterissa.

## Lähteet
Ketojärvi

**Ketojärvi** on ylänköjärvi Enontekiön kuntakeskuksen Hetan kaakkoispuolella Lapin maakunnan luoteisosassa. Sen pinta-ala on 5,4 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemeltä on 207 kilometriä pohjoisluoteeseen.

## Maantiede
Ketojärven pituus etelästä pohjoiseen on noin 4,2 kilometriä. Järvi muodostuu laajasta selkävedestä sekä kahdesta koilliseen työntyvästä lahdesta, joita erottaa Keinoniemi. Runsas neljännes Ketojärvestä on vähintään kuusi metriä syvä. Järven länsiosa on itäosaa syvempi ja länsirannalla kohoaa Pikku Ketovaara ja Iso Ketovaara, jonka laki on lähes sata metriä järven pintaa korkeammalla. Järven ainoa saari on itärannan läheisyydessä sijaitseva Ketojärvensaari. Sen pinta-ala on noin kahdeksan hehtaaria.

Ketojärveen virtaa Vielmajoki kaakosta ja useita pienempiä laskuojia eri ilmansuunnista. Järven luusua on luoteiskolkan Jokipää, josta alkaa lyhyt ja mutkitteleva Ketojoki, joka virtaa Ounasjokeen. Ounasjoki virtaa Ketojärven länsipuolitse kohti etelää.

Ketojärven vesitilavuus on 22&nbsp;011&nbsp;000 kuutiometriä eli noin 22 kuutiohehtometriä.

Ketojärvi (65.626.1.001) kuuluu Ketojoen valuma-alueeseen (65.626), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Ounasjoen Raattaman alue (65.62) ja ensimmäinen jakovaihe Ylä-Ounasjoen valuma-alue (65.6). Ketojärvi on laajin Ketojoen valuma-alueen 25:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Ylimmäinen Nikinjärvi. Suurella osalla alueen järvistä ei ole virallista nimeä.

Ketojärvi on kuudenneksi laajin Enontekiön yli 3&nbsp;000 järvestä.

## Lähteet
Suistamonjärvi

**Suistamonjärvi** () on Venäjällä Karjalan tasavallan Suojärven piirissä sijaitseva järvi, jonka laskujoki Ulmosenjoki laskee Jänisjärveen.

## Maantietoa
Suistamonjärvi on 4,6&nbsp;kilometriä pitkä, 3,1&nbsp;kilometriä leveä ja sen pinta-ala on noin 8,7&nbsp;neliökilometriä eli 870&nbsp;hehtaaria. Järvi sijaitsee Jänisjärven lähellä ja järviä erottaa lähes kaksi kilometriä leveä matala kannas. Suomalaisaikana järven ympäristössä eli maatalousvaltaista väestöä Ulmalahden, Suistamon ja Ahvenlammen pienissä kylissä. Järvi on selkeäpiirteisen pyöreä ja etelärannasta Pyhäniemi työntyy järvelle erottaen siitä suuremman itäisen ja pienemmän läntisen osan. Monet merkit vanhoissa kartoissa, kuten harjut ja supat, sekä satelliittivalokuvat rannoista, viittaavat siihen, että järven rannat ovat hiekkapohjaiset. Järvi on niemen kohdalta 750&nbsp;metriä leveä. Järven ympäristön asutus on kutistunut alle sataan asukkaaseen. Alueen maantiet kiertävät järven sen pohjoispuolelta ja rautatie oikaisee järven eteläpuolelta. Vuonna 1924 valmistunut Matkaselkä–Suojärvi-rautatie viistää aivan järven rantoja ja siirtyy sitten sieltä pois Ahvelammen luokse.

Суйстамонъярви 1.jpg|Länsinantaa maaliskuussa 2020
Суоярвский р-н, мост через Улмосенйоки, вид на Суйстамонъярви.jpg|Ulmosenjoen silta ja takaalalla näkyy Pyhäniemi


## Vesistösuhteita
Suistamonjärvi kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jossa Ulmosenjoen valuma-alue sijaitsee Jänisjärven lähialueella. Jänisjärvi laskee vuorostaan Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen.

Suistamonjärvi sijaitsee Sarkajoen alapuolella ja Ulmosenjoen yläpuolella ja on siten näiden jokien läpivirtausjärvi. Järven valuma-alueen pinta-ala on 245&nbsp;neliökilometriä , josta suurin osa muodostuu Sarkajoen valuma-alueesta, jonka pinta-ala on 204&nbsp;neliökilometriä . Suistamonjärven lähialueella on muutama puro tai oja, jotka laskevat järveen. Vanhoihin suomalaiskarttoihin on merkitty pohjoisrantaan laskevina Katajaoja sekä Papinoja, joka alkaa Tuomilammista ja virtaa Suistamon kylän läpi järveen. Vielä järven koillisrantaan laskee Pukkilansuolta alkava kuivatusoja. Itärannan tuntumassa sijaitsee kaksi suolampea, joista ei ole ojia järveen. Myös kaakkoisrannan tuntumassa on pieni laskuojaton lampi, jonka nimi on Sirkkalampi edellisten tapaan. Sen sijaan Liessuon läpi virtaa luonnollinen Liesoja (Лиесоя), jonka latva-alueilla sijaitsee viisi suolampea. Aivan järven lounaisrannassa sijaitsee kaksi lampea, Ryöttilampi ja Valkealampi (Валькеалампи), jotka on yhdistetty toisiinsa väliojalla, ja josta Valkealampi laskee Suistamonjärveen. Lammet erottaa Suistamonjärvestä lyhyt harjujakso, joiden nimet ovat Linnamäki ja Pyhäniemi. Lammista hieman kauempana sijaitsee Ahvenlampi (Ахвенлампи), jonka laskuoja laskee Suistamonjärven läntiseen osaan.

## Lähteet
### Huomioita

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Vuontisjärvi (järvi, Käsivarren erämaa)

**Vuontisjärvi** (*Davit Vutnesjávri*) on ylänköjärvi Käsivarren erämaa-alueella Enontekiön kunnassa Lapin maakunnan luoteisosassa. Sen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemeltä on 300 kilometriä pohjoisluoteeseen.

## Maantiede
Vuontisjärven pituus kaakosta luoteeseen on noin 4,9 kilometriä. Järven leveimmät kohdat ovat joitakin satoja metrejä, järven keskivaiheilla on noin kymmenmetrinen kapeikko. Vuontisjärven rantaviivan pituus on 19&nbsp;489 metriä. Niemet ovat hyvin kapeita ja järveen kuuluu erinäisiä pääaltaasta lähes erilleen kuroutuineita vesialueita. Vuontisjärven luodoilla ei ole karttanimiä, ei myöskään niemillä eikä lahdilla.

Vuontisjärveen laskee noin kilometrin mittainen vesiuoma etelästä Ylimmäiseltä Vuontisjärveltä (509,0 metriä mpy). Vuontisjärvi kääntyy alavirtaan luoteessa, josta alkaa pohjoiseen Torisenoon virtaava Vuontisjoki.

Vuontisjärvi (67.753.1.001) kuuluu Vuontisjärven valuma-alueeseen (67.753), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Tornionjoen vesistössä (67). Toinen jakovaihe on Torisenon valuma-alue (67.75) ja ensimmäinen jakovaihe Lätäsenon valuma-alue (67.7). Vuontisjärvi on toiseksi laajin Vuontisjärven valuma-alueen 23:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Ylimmäinen Vuontisjärvi. Alueen 21 muuta vakavettä ovat pinta-alaltaan alle viisihehtaarisia ja monet niistä vailla karttanimeä.

## Lähteet
Pasmajärvi (Enontekiö)

**Pasmajärvi** (*Basmajávri*) on soiden ympäröimä matala ylänköjärvi Enontekiön kuntakeskuksen Hetan itäpuolella Lapin maakunnan luoteisosassa. Sen pinta-ala on 5,6 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemeltä on 215 kilometriä pohjoisluoteeseen.

## Maantiede
Pasmajärven pituus etelästä pohjoiseen on noin 4,4 kilometriä. Järvi muodostuu laajasta selkävedestä sekä pohjoisosan Laattulahdesta ja Kovatuslahdesta, joita erottaa Lammasniemi. Kartan mukaan Pasmajärven syvin kohta on kaksi metriä. Järven pohjoisosassa sijaitsee useita saaria (Petsalmensaari, Kovatuslahdensaari), kaakkoisrannan läheisyydessä sijaitsee Ylijoensaari.

Pasmajärveen virtaa Ylijoki idästä ja useita pienempiä laskuojia eri ilmansuunnista. Pasmajärven luoteisrannalta alkaa Pasmajoki, joka virtaa noin kaksi kilometriä länteen sijaitsevan Peltovuoman kylän halki Angelijärveen (298,1 metriä mpy). Virta vie edelleen länteen Käkkälöjokeen, joka laskee Ounasjokeen.

Pasmajärvi (65.678.1.001) kuuluu Pasmajärven alueeseen (65.678), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Käkkälöjoen valuma-alue (65.67) ja ensimmäinen jakovaihe Ylä-Ounasjoen valuma-alue (65.6). Pasmajärvi on laajin Pasmajärven alueen 71:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Sattajärvi. Suurella osalla alueen järvistä ei ole virallista nimeä.

Pasmajärvi on viidenneksi laajin Enontekiön yli 3&nbsp;000 järvestä. Sitä seuraa Ketojärvi.

## Lähteet
Norsunkorva

**Norsunkorva** (*Coccoloba uvifera*) on tatarkasvien heimoon ja norsunkorvien sukuun kuuluva kukkiva kasvilaji, joka kasvaa trooppisen Amerikan ja Karibian rannikoilla.

## Hedelmä
Norsunkorva tuottaa loppukesästä vihreitä hedelmiä, joiden halkaisija on noin 2 cm. Hedelmät kasvavat suurina ryppäinä. Hedelmät kypsyvät vähitellen purppuranvärisiksi. Jokaisessa yksittäisessä hedelmässä on siemen, joka muodostaa suurimman osan hedelmän tilavuudesta.

## Viljely ja leviäminen
Norsunkorva pystyy selviytymään noin 2 °C:n lämpötilassa, mutta se ei kestä pakkasta. Keräämisen jälkeen norsunkorvan siemenet on kylvettävä välittömästi, sillä toisin kuin useimmilla kasveilla, ne eivät kestä varastointia. Norsunkorva kestää hyvin tuulta ja kohtalaisesti varjoa. Hyvän suolankestävyyden vuoksi sitä istutetaan usein vakauttamaan rantojen reunoja. Norsunkorvaa käytetään myös koristepensaana. Norsunkorva on kaksikotinen laji eli hede- ja emikukinnot ovat eri kasviyksilöissä ja ristipölytys on välttämätöntä hedelmän kehittymiselle. Hunajamehiläiset ja muut hyönteiset auttavat pölyttämään näitä kasveja. Hede- ja emikasvit voidaan erottaa kukkien ulkonäöstä, sillä hedekasveilla on yleensä kuolleita kukkavarsia.

## Käyttö
Norsunkorva on suosittu koristekasvi Etelä-Floridan pihoilla. Se stabiloi hiekkadyynejä ja tarjoaa suojaisan elinympäristön pienille eläimille. Hedelmästä saatavaa mehua on käytetty nahan värjäämiseen ja parkitsemiseen. Norsunkorvan puuta voidaan käyttää huonekaluissa, polttopuuna ja puuhiilen valmistuksessa. Norsunkorvan hedelmiä voidaan syödä raakana, keittää hyytelöiksi ja hilloiksi tai fermentoida viiniksi.

## Lähteet
Gassino Torinese

**Gassino Torinese** () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 9&nbsp;385 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jennifer Dale

**Jennifer Dale** (s. 16. tammikuuta 1956 Toronto, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Shakespeare-näytelmistä ammattiuransa aloittanut Dale on näytellyt laaja-alaisesti teatterissa, elokuvissa ja televisiossa.

## Ura
Jennifer Dale opiskeli teatteritaiteita Montrealissa 1974–1977. Opintojensa jälkeen hän näytteli lyhyen aikaa Stratfordin festivaaleilla, joiden aiheena on William Shakespearen tuotanto. Dalen näyttämötyössä on korostunut selkeä artikulaatio, tunneresonanssi ja psykologinen syvyys.

Dalen ensimmäinen päärooli valkokankailla oli nimiosa draamassa *[[Suzanne (elokuva)|Suzanne]]* (1980). Hänen elokuva- ja televisioroolinsa ovat olleet monipuolisia, kuten ilolinnun ja countrylaulajan osat sarjassa *E.N.G.*, lääkärin osa sarjassa *Side Effects* ja pääosat sarjoissa *Once a Thief*, *Live Through This* ja *Rumours*. Dale on vieraillut muun muassa komediasarjassa *Men With Brooms*. Dalen elokuvista mainittakoon *[[Arviomies]]*, *Cadillac Girls*, *Love Come Down* ja *Gravy Train*.

Jennifer Dalen sisko on näyttelijä Cynthia Dale.

## Lähteet