open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kultainen sulka -palkinto

**Kultainen sulka -palkinto** on Suomen luonnonsuojeluliiton vuodesta 2013 myöntämä palkinto ansiokkaasta kirjoittamisesta luonnon puolesta. Kultainen sulka -palkinnon kunniakirjan on suunnitellut graafikko Erik Bruun.

## Palkitut
* 2013 toimittaja Pekka Rajala: Tasokkaista luontoartikkeleista vuosikymmenten ajan Ilkka-lehdessä.
* 2014 luontotoimittaja Minna Pyykkö: Korkealaatuisista ja sympaattisista luonto-ohjelmista, jotka ovat aikuisten ympäristökasvatusta parhaimmillaan.
* 2015 toimittaja Heli Saavalainen: Edellä käyvästä ympäristöuutisoinnista Helsingin Sanomissa.
* 2016 ympäristötoimittaja Päivi Mäki-Petäjä (MTV3): Vaikeidenkin ympäristöaiheiden popularisoinnista kaupallisella kanavalla.
* 2017 dokumentintekijä Petteri Saario: kotimaisten luontodokumenttien mestarille.
* 2018 toimittaja Arja Kivipelto: valppaasta luontoon ja luonnonsuojeluun pureutuvasta toimittajan työstä.
* 2019 YLE luonnon toimittaja ja tietokirjailija Juha Laaksonen: suomalaisten monimuotoisesta johdattamisesta luontoon erityisesti radion välityksellä.
* 2020 vapaa toimittaja ja kirjailija Juha Kauppinen: perehtymisestä moniin ympäristöongelmiin kuten kaivostoiminnan ympäristöhaittoihin. Hänen Monimuotoisuus-kirjansa käsittelee luonnon monimuotoisuutta kiitettävän ymmärrettävästi.
* 2021 tietokirjailija Kaarina Davis: oman elämäntapamuutoksen ja luonnonsuojelutyön kautta haastanut kuluttamiseen perustuvaa elämäntapaa.
* 2022 luontovaikuttaja ja Baltic Sea Action Groupin perustaja Saara Kankaanrinta: Ilta-Sanomien ymmärrettävät ja tunteisiin vetoavat kolumnit ympäristökriisin syistä ja seurauksista.
* 2023 Helsingin Sanomien ympäristötuottaja, luontotoimittaja Piia Elonen: ansiokkaasta ympäristöjournalismista.

## Lähteet
*
Nagarin ruhtinaskunta

**Nagar** () tai **Nagir** oli valtio nykyisen Pakistanin Gilgit-Baltistanissa Karakorumin vuoristossa. Ruhtinaskunnan pääkaupunki oli Nagar. Britit alistivat ennen itsenäisen Nagarin vuonna 1891. Nagar liittyi Pakistaniin Intian jaon yhteydessä vuonna 1947 ja sen hallitsijoiden maallinen valta lakkautettiin vuonna 1975.

## Maantiede

Nagar sijaitsi nykyisen Pakistanin Gilgit-Baltistanin alueella Karakorumin vuoristossa. Sen naapurissa sijaitsi Hunzan valtio. Kahden ruhtinaskunnan aluetta erotti joki. Nagarin pääkaupunki oli nykyinen Nagarin kaupunki. Ruhtinaskunnan asukkaat olivat etniseltä taustaltaan hunzia eli burušoja, jotka puhuvat burušaskin kieltä. Nagarin lounaisosissa asui myös šinoja. Uskonnoltaan Nagarin asukkaat olivat šiialaisia. Nagarin asukasluku vuonna 1931 oli noin 13&nbsp;500.

## Historia

Nagarin hallitsijat käyttivät arvonimeä *mir* tai *tham*. He olivat läheistä sukua viereisen Hunzan hallitsijoille. Molempien maiden hallitsijat jäljittivät omassa perinteessään sukunsa Aleksanteri Suureen. Kahdesta valtiosta Hunzaa pidettiin vahvempana. Molemmat maksoivat 1800-luvun loppupuoliskolla tribuuttia Jammun ja Kashmirin Dogra-dynastialle.

Epäilyt Venäjän aikeista Pamirin suunnalla niin sanotun suuren pelin aikana sai britit tekemään sotaretken alueelle. Hunzan hallitsija Safdar Ali taivutteli Nagarin hallitsijan liittoutumaan kanssaan brittejä ja kashmirilaisia vastaan. Vuonna 1891 alueelle edenneet brittijoukot valtasivat Nagaarin hallitsijan linnan Niltissa ja he etenivät edelleen kohti Hunzan pääkaupunkia Baltitia. Safdar Ali päätti lopulta paeta ja hänet korvattiin veljellään. Sen sijaan Nagarin tuolloin jo vanhan hallitsijan sallittiin pysyvän valtaistuimellaan. Molemmat valtiot oli nyt käytännössä alistettu osana Brittiläistä Intiaa.

Kun brittivalta oli päättymässä Intian jakoon Nagar, sekä naapurivaltio Hunza tekivät Pakistanin kanssa sopimuksen maiden liittymisestä Pakistaniin Intian sijaan 16. marraskuuta 1947. Nagarin hallitsija säilytti maallisen valtansa osana Pakistania vuoteen 1975 saakka, jolloin se lakkautettiin Zulfikar Ali Bhutton hallinnollisessa uudistuksessa. Myöhemmin Nagar on ollut oma piirikuntansa.

## Lähteet
Mehmet Kaplan

**Mehmet Kaplan** (s. 1971 Gaziantep) on turkkilais-ruotsalainen ympäristöpuolueen poliitikko ja Ruotsin entinen asuntoministeri (2014–2016). Hän istui valtiopäivillä vuosina 2006–2014 ja oli siellä ympäristöpuolueen ryhmänjohtaja vuosina 2013–2014.

Kaplan erosi ministerinvirastaan keväällä 2016, kun julkisuuteen oli paljastunut hänen juhlineen edeltävänä kesänä ramadania turkkilaisen äärioikeistolaisen Harmaat sudet -järjestön edustajan kanssa, ja että hän toisessa yhteydessä oli rinnastanut palestiinalaisten kohtelun Israelissa juutalaisten kohteluun Natsi-Saksassa.

## Yksityiselämä
Kaplan on naimisissa ja hänellä on kaksi tytärtä.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Mehmet Kaplan Ruotsin hallituksen verkkosivuilla 
* Mehmet Kaplan Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla
Piiskakyyntähkä

**Piiskakyyntähkä** (*Parapholis cylindrica*) eli aiemmin **piiskaheinä** (*Hainardia cylindrica*) on yksivuotinen matalakasvuinen heinälaji. Se on sijoitettu ainoaksi lajiksi piiskaheinien sukuun, joka kuitenkin yhdistetään kyyntähkiin. Niitä luonnehtii yksikukkaisten tähkylöiden sijoittuminen tiiviisti tähkylärangan myötäisesti. Piiskakyyntähkä esiintyy alkuperäisenä Välimeren alueella ja Lähi-idässä, lisäksi sitä kasvaa tulokkaana Amerikassa, Australiassa ja Etelä-Afrikassa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Piiskakyyntähkä – ''Parapholis cylindrica''
HMS Plym

**HMS Plym** (viirinumero K271) oli Britannian kuninkaallisen laivaston River-luokan fregatti. Alus upotettiin operaatio Hurrikaanissa, joka oli Britannian ensimmäinen ydinkoe.

## Valmistus

Alus tilattiin 24. tammikuuta 1942 Smiths Dock Companyltä South Bank-on-Teesistä, missä köli laskettiin 1. elokuuta. Se laskettiin vesille 4. helmikuuta 1943 ja otettiin palvelukseen 16. toukokuuta.

## Palvelus
Alus liittyi 29. syyskuuta 1943 Takoradissa *[[HMS Bann]]in*, *[[HMS Teviot]]in* ja *[[HMS Trent]]in* kanssa Britteinsaarilta Etelä-Afrikkaan matkanneeseen saattueeseen WS-33. Saattue saapui 9. lokakuuta Capetowniin. Saattue jatkoi edelleen Durbaniin, jonne se saapui 14. lokakuuta.

Alus osallistui 22. helmikuuta - maaliskuu 1945 operaatio Staceyyn suojaten saattuetukialuksia, joiden lentokoneet tekivät kuvauslentoja Penangissa ja Kran niemimaalla.

Aluksella räjäytettiin 3. lokakuuta 1952 Länsi-Australiassa Monte Bello-saarten Tremouille-saarella ydinräjähde.

## Päälliköt
Aluksen päälliköinä olivat:
*Alan Foxall 15. maaliskuuta 1943 - elokuu 1945
*Robert Stevenson Miller elokuu 1945 - maaliskuu 1946

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*The Damned: Chapter 1 - Operation Hurricane
*Nuclear Testing - Montebello Islands Fishing
Nagar (kaupunki)

**Nagar** tai **Nagar Khas** () on kaupunki Pakistanin Gilgit-Baltistanin alueella. Nagar oli ennen itsenäisen Nagarin valtion pääkaupunki.

## Maantiede

Nagar sijaitsee Pakistanin Gilgit-Baltistanin alueella Karakorumin vuoristossa. Kaupunki on Nagarjoen laaksossa. Nagarjoki on puolestaan Hunzajoen sivujoki. Ympäröivä seutu on hyvin vuoristoista ja hankalakulkuista. Nagarin korkeus merenpinnasta on noin 2&nbsp;250 metriä.

## Historia
Nagar oli aikanaan itsenäisen Nagarin valtion pääkaupunki. Kaupungissa on edelleen hallitsijan palatseja. Venäjän vaikutusvaltaa pelänneet britit tekivät sotaretken alueelle ja valtasivat sen vuonna 1891. Myöhemmin Nagar oli osa Brittiläistä Intiaa ja Jammun ja Kashmirin ruhtinaskuntaa. Intian jaon jälkeen vuonna 1947 se kuului Pakistaniin. Perinteinen valtio lakkautettiin vuonna 1975. Nykyisin Nagar on osa omaa piirikuntaansa.  

## Lähteet
Korealaiset kielet

**Korealaiset kielet** on pieni kielikunta joka koostuu korean ja jejun kielistä. Jeju mielletään usein korean murteeksi, mutta on tarpeeksi eriävä, että se voitaisiin lukea omaksi kielekseen. Jotkut kielitieteilijät ehdottavat, että Koillis-Korean Yukjinin murretta tulisi eritellä samalla tavalla. Korean kieltä on dokumentoitu runsaasti 1400-luvulla kehitetyn Hangul-aakkoston ansiosta. Sitä aiempaa kiinan kirjoitusjärjestelmällä kirjoitettua koreaa on merkittävästi vaikeampi tulkita.

Korean kaikki modernit muodot polveutuvat Sillan muinaiskoreasta. Se vähä mitä Korean niemimaalla ennen 600-luvun lopulla tapahtunutta Sillan yhdistymistä puhutuista kielistä tiedetään tulee lähinnä paikannimistä. Joidenkin näistä kielistä uskotaan olleen korealaisia, mutta jotkin todisteet viittaavat myös japanilaisiin kieliin, joita puhuttiin niemimaan keski- ja eteläosissa. Korealaisia kieliä on usein pyritty yhdistämään muihin kielikuntiin, yleensä tunguusilaisiin tai japanilaisiin kieliin, mutta sukulaisuutta ei ole pystytty todistettavasti osoittamaan.

## Lähteet

## Katso myös
*Korean historia
Lämpöpunoitus

**Lämpöpunoitus** toisinaan myös **paahtuneen ihon syndrooma** ja lääketieteelliseltä nimeltään **erythema ab igne** on ihotauti, joka johtuu pitkäaikaisesta lämpösäteily altistumisesta ihon alueelle .

Toistuva pitkäaikainen altistuminen suoralle lämmölle (43-47°C) ihon alueella johtaa verkkomaisen eryteeman muodostumiseen, voimakkaaseen värimuutokseen, hilseilyyn ja suonikohjujen syntymiseen.
Lämpöpunoitus saattaa aiheuttaa lievää kutinaa tai polttelua, mutta yleensä se huomataan vasta ihon ulkonäön muutoksesta.

## Aiheuttajat

Lämpöpunoituksen yleisimpiä aiheuttajia:
*Voimakas infrapunasäteily
*Lämpöpuhaltimet
*Sähköiset lämpöpeitot
*Penkinlämmittimet 
*Kuumavesipullot
*Kuumentuneet kannettavat tietokoneet

Lämpöpunoitusta esiintyy monesti kroonista kipua kärsivillä ihmisillä, jotka yrittävät lievittää kipua lämmöllä sekä ääreisverenkierroltaan heikentyneillä lämpöön turvautuvilla vanhuksilla.

Tietyissä ammateissa, joissa työskennellään lämmön äärellä voi olla suurempi riski lämpöpunoitukselle.

Ihotautia esiintyy myös paljon Kashmirin alueella vaatteiden alla lämpimänä pysyttelemiseen käytettävän perinteisen kangri padan vuoksi.

## Hoito

Lievät ihomuutokset paranevat yleensä itsestään muutamassa kuukaudessa, mutta saattavat jäädä näkyviksi pitkäksi aikaa tai jopa pysyvästi. Paikallinen tretinoiinivoide sekä laserhoito saattavat toimia lämpöpunoituksen hoitomuotoina. Vaikeimmissa tapauksissa lämpöpunoituksen muutokset voivat aiheuttaa levyepiteelikarsinoomaa.

## Patogeneesi
Lämpöpunoituksen syntymekanismia ei täysin tiedetä. Teorian mukaan se johtuu pinnallisten verisuonten vaurioitumisesta lämpösäteilyn seurauksena, joka johtaa myöhemmin orvaskeden verisuonten laajentumiseen. Punasolujen purkaumat ja hemosideriinin kerrostuminen voisi aiheuttaa värimuutoksen verkkomaisella jäljellä.

## Lähteet
Taiwanilainen nationalismi

**Taiwanilainen nationalismi** () on nationalistinen suuntaus, jonka mukaan Taiwan on oma entiteettinsä, eikä Kiina. Taiwanilainen nationalismi menee yhden Kiinan politiikkaa vastaan ja katsoo, että Taiwanin pitäisi julistautua itsenäiseksi nimellä Taiwanin tasavalta eikä Kiinan tasavalta. Aatteen näkyvin edustaja on Demokraattinen edistyspuolue, joka edustaa pan-vihreää liittoa.

Yksi taiwanilaisen nationalismin ilmenemismuoto on Taiwan-nimen käyttäminen Kiinan tasavallan sijaan. Vuonna 2020 maassa otettiin käyttöön uusi passin kansi, jossa nimi *Kiinan tasavalta* oli kirjoitettu pienemmällä fontilla kuin *Taiwan*.

Pan-vihreän liiton edustajat ovat myös katsoneet, että Kiinan tasavallan kansallislaulu ei edusta heitä, minkä vuoksi nämä ovatkin suosineet muita lauluja kuten esim. *[[Vihreä Taiwan]]*.

## Taiwanin itsenäisyysliike

Taiwanilaiseen nationalismiin kuuluu myös usein Taiwanin itsenäisyysliike, jonka nojalla Taiwan julistautuisi itsenäiseksi nimellä Taiwan ja jättäisi Kiinan tasavallan taakseen. Vuonna 2020 presidentti Tsai Ing-wen sanoi BBC:n haastattelussa, ettei Taiwanin tarvitse julistautua itsenäiseksi, koska se on jo itsenäinen. Hän ei kuitenkaan tarkentanut asiaa.

Manner-Kiinassa kommunistinen puolue on suhtautunut kielteisesti taiwanilaiseen nationalismiin ja erityisesti siihen kuuluvaan itsenäistymisliikkeeseen. Kiinan on arveltu pyrkivän valloittamaan Taiwanin saari vuoteen 2049 mennessä, jolloin kommunistisen puolueen johtama Kiina täyttäisi 100 vuotta.   

## Galleria

Tiedosto:Republic of China (Taiwan) Passport 2020.jpg|Kiinan tasavallan passin kansikuva vuodesta 2020 alkaen.
Tiedosto:Wild-lily-movement.jpg|Mielenosoitus osana maaliskuun opiskelijaliikettä 1990-luvulla, jolloin vaadittiin demokratiaa Taiwaniin.
Tiedosto:Taichung Post Office, Taiwan Post Co., Ltd. 20070831.jpg|Taiwanin postilaitoksen toimipaikka Taichungissa kuvattuna vuonna 2007, jolloin laitoksen virallinen nimi oli *Taiwan Post Office*.


## Lähteet
Johannes Rahamägi

**Johannes Adolf Rahamägi** (16. tammikuuta 1883 Saue – 1920) oli virolainen kirjailija, esperantisti ja ateisti. Hänen veljensä oli arkkipiispa Hugo Bernhard Rahamägi.

## Suomennetut teokset
*
*

## Lähteet
Hugo Bernhard Rahamägi

**Hugo Bernhard Rahamägi** (2. kesäkuuta 1886 Saku – 1. syyskuuta 1941 Kirov) oli virolainen pappi ja poliitikko, joka toimi Viron evankelis-luterilaisen kirkon arkkipiispana vuosina 1934–1939. Hän oli myös Tarton yliopiston teologian professori vuodesta 1921 lähtien sekä Viron opetusministeri 1924–1925. Rahamägi edusti Kristillistä kansanpuoluetta.

Puna-armeija vangitsi Rahamägin Viron miehityksen jälkeen keväällä 1941 ja seuraavana syksynä hänet teloitettiin vankileirillä Neuvostoliitossa.  

Hugo Bernhard Rahamägin veli oli kirjailija ja ateisti Johannes Rahamägi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ilja Leonard Pfeijffer

**Ilja Leonard Pfeijffer** (s. 17. tammikuuta 1968 Rijswijk, Alankomaat) on alankomaalainen kirjailija. Hän opetti Leidenin yliopistossa pitkään klassisia kieliä. Hän on asunut vuodesta 2008 Italiassa Genovassa. 

Pfeijffer aloitti runoilijana, ja esikoiskokoelma 1998 *Van de vierkante man* ilmestyi 1998. Esikoisromaani *Rupert* ilmestyi 2002. *[[Grand Hotel Europa]]* ilmestyi 2018, ja vuonna 2021 se ilmestyi Sanna van Leeuwenin suomentamana. Jukka Koskelainen käsittelee teosta *[[Kanava (aikakauslehti)|Kanava]]*-lehden artikkelissaan. Hän ottaa sen rinnalle Thomas Mannin *[[Taikavuori|Taikavuoren]]*, johon siinä on viitteitä. Molemmissa kirjan päähenkilö asettuu hotelliin, jossa hän tapaa kansainvälistä väkeä. Koskelainen sanoo, että Mannin romaani on kuitenkin moniääninen, kun taas Pfeijffer esittää purevaa kritiikkiä, jonka kautta hän Koskelaisen mukaan vahvistaa kirjan sanomaa, Euroopan rappiota. Pfeijffer punoo tarinassa rinnakkain kahta lankaa, Ilja Leonard Pfeijffer -nimisen kertojan ja hänen rakastettunsa Clion suhdetta ja toisaalta heidän etsintätyötään Caravaggion kadonneen maalauksen perässä.

## Palkinnot ja tunnustukset
* C. Buddingh'-Prijs 1999, teoksesta *Van de vierkante man*
* Anton Wachter-Prijs 2002, teoksesta *Rupert*
* Libris Literatuurprijs 2014, teoksesta *La Superba*
* VSB Poëzieprijs 2016, teoksesta *Idyllen*

## Suomennetut teokset
* *[[Grand Hotel Europa]]* (*Grand Hotel Europa*), suom. Sanna van Leeuwen. Helsinki: Gummerus 2021 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Act of Uniformity (1662)

**Act of Uniformity (1662)** () on Englannin parlamentin laki, joka määräsi Englannin kirkon julkisten rukousten muodon, sakramenttien jaon ja muut riitit yhteisessä rukouskirjassa (*Book of Common Prayer*) määrättyjen rituaalien ja seremonioiden mukaisesti. Tämän lain koko nimi on ”Laki julkisten rukousten ja sakramenttien ja muiden rituaalien ja seremonioiden yhtenäisyydestä sekä piispojen, pappien ja diakonien vihkimisen muodon vahvistamisesta Englannin kirkossa.”

## Historia
Kaarle II:n hallituskauden alussa vuonna 1660 kuninkaanvalta palautettiin. Valtaan päässeet rojalistit halusivat myös anglikaanisen kirkon yhtenäisyyden palauttamista. Vuonna 1662 tätä varten säädettiin yhtenäisyyslaki, jolla koko anglikaaninen papisto pakotettiin 24. elokuuta mennessä hyväksymään yhteinen rukouskirja kokonaisuudessaan tai heidät häädettäisiin anglikaanisesta kirkosta. Konventtilaki määräsi rangaistuksia niille, jotka osallistuivat sellaiseen jumalanpalvelukseen, jossa ei noudatettu yhteisen rukouskirjan kaavaa. Vuonna 1665 säädetty Five Mile Act esti lakia noudattamattomia saarnaajia asumasta tai vierailemasta paikassa, jossa he olivat aiemmin palvelleet pappeina.

Lain välittömänä seurauksena oli, että yli 2&nbsp;000 pappia kieltäytyi vannomasta valaa, joten vuonna 1662 heidät erotettiin Englannin kirkosta. Tapahtumaa kutsuttiin suureksi karkotukseksi. Vaikka kirkon ulkopuolella oli muutenkin pappeja, tämä leimasi kaikki erotetut kerettiläisiksi. Niinpä huomattava osa englantilaista yhteiskuntaa oli tästä alkaen puolentoista vuosisadan ajan suljettuna ulos julkisista tehtävistä ja päätöksenteosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Charles II, 1662: An Act for the Uniformity of Publique Prayers and Administracion of Sacraments & other Rites & Ceremonies and for establishing the Form of making ordaining and consecrating Bishops Preists and Deacons in the Church of England 
* Uniformity, Act of 19 May 1662 
* An Act for the Uniformity of Public Prayers
Valentin Kubrakov

**Valentin Aleksejevitš Kubrakov** (; s. 25. heinäkuuta 1972 Salsk, Venäjä) on venäläinen koripalloilija. Kubrakov kilpaili vuoden 2000 kesäolympialaisissa miesten koripallossa sijoittuen kahdeksanneksi. 

## Lähteet
Huulipekari

**Huulipekari** (*Tayassu pecari*) on pekarien heimoon kuuluva amerikkalainen sorkkaeläin.

Suomen eläintarhoista Korkeasaaren eläintarhassa elää huulipekareita.
## Lähteet
Jovinianus

**Jovinianus** oli 400-luvulla vaikuttanut kristillinen teologi. Jovinianus vastusti asketismia, Marian ikuista neitsyyttä ja uskoi, että kun ihminen on kastettu ja uskova, paholainen ei voi ikinä voittaa häntä. Jovinianusta pidetään monesti hyvin varhaisena protestantismin edeltäjänä. Joidenkin mukaan Jovinianuksella oli myös protestanttinen idea Jumalan armosta ja pelastusopista. Jovinianus uskoi, että neitsyt, lesket ja naimisissa olevat naiset, jopa uudelleen naimisissa olevat lesket, ovat yhtä arvokkaita kristillisessä yhteisössä. Jovinianusta pidettiin harhaoppisena ja Hieronymus kirjoitti häntä vastaan. Jovinianus oli joskus munkki, mutta myöhemmin ryhtyi vastustamaan luostareita.

## Lähteet
SKZ2021

**SKZ2021** on eteläkorealaisen Stray Kidsin toinen kokoelma-albumi. Albumi julkaistiin digitaalisesti JYP Entertainmentin ja Dreamusin kautta 23. joulukuuta 2021. Albumi sisältää yhtyeen aikaisempia kappaleita uudelleen nauhoitettuna, jotka eivät olleet osana aikaisempaa kokoelma-albumia *[[SKZ2020]]*. Albumi sisältää myös koreankielisen version singlestä ”Scars”.

## Tausta ja julkaisu
Woojin jätti yhtyeen lokakuussa 2019, jonka jälkeen yhtye julkaisi kokoelma-albumin *SKZ2020*, jossa oli uudelleen nauhoitettuja versioita kappaleista ilman Woojinia. Edellinen albumi sisälsi yhteensä 27 kappaletta ja se sisälsi kappaleita myös *[[Mixtape (EP)|Mixtape]]* EP:ltä. Se toimi myös yhtyeen Japanin debyyttinä, sillä se sisälsi kolme japaninkielistä singleä.

Vuoden alussa Stray Kids julkaisi *Step Out 2021* -nimisen videon, jossa oli listattu yhtyeen vuoden 2020 saavutukset ja vuoden 2021 tavoitteet. Tavoitteisiin kuului kokoelma-albumi *SKZ2021*. Videoon oli listattu kappaleet, joita ei oltu vielä uudelleen nauhoitettu. Joulukuun 21. päivä julkistettiin, että kokoelma-albumi tultaisiin julkaisemaan vain digitaalisena versiona. Kappalelista julkistettiin seuraavana päivänä. Albumi koostuu 14 kappaleesta, ja se sisältää koreankielisen version singlestä ”Scars”. Kappaleeseen ”Placebo” julkaistiin spesiaalimusiikkivideo julkaisun myötä.

## Kappaleet

* Kappaleiden ”Placebo”, ”Behind the Light”, ”For You”, ”Broken Compass” ja ”Hoodie Season” alkuperäiset nimet EP-levyillä ovat ”Mixtape #1”, ”Mixtape #2”, ”Mixtape #3”, ”Mixtape #4” ja ”Mixtape #5”.

## Lähteet
Kodi Smit-McPhee

**Kodi Smit-McPhee** (s. 13. kesäkuuta 1996 Adelaide, Australia) on australialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa *[[Tie (elokuva)|Tie]]* (2009), *[[Ystävät hämärän jälkeen (vuoden 2010 elokuva)|Ystävät hämärän jälkeen]]* (2010), *[[X-Men: Apocalypse]]* (2016), *[[X-Men: Dark Phoenix]]* (2019) sekä *[[The Power of the Dog]]* (2021), josta hän sai parhaan miessivuosan Golden Globen ja ehdokkuuden parhaan miessivuosan Oscariin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
* 
*
Nicole Joraanstad

**Nicole Joraanstad** (s. 10. marraskuuta 1980 Seattle, Washington, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen curlingpelaaja. Hän kilpaili vuoden 2010 talviolympialaisissa naisten curlingissa sijoittuen kymmenenneksi.

## Lähteet
Hjalmari Tuominen

**Sakarias Hjalmari Tuominen** (24. lokakuuta 1892 Hollola – 15. maaliskuuta 1963 Lahti) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Tuomisen vanhemmat olivat maanviljelijä Sakarias Tuominen ja Henriikka Hölmä ja puoliso vuodesta 1920 Ingrid (Inkeri) Irene Jokela. Tuominen kävi kansakoulun ja Lahden maamieskoulun ja hoiti sitten kotitilaansa. Vuonna 1921 hän perusti Lahteen valmisvaate- ja lyhyttavaraliikkeen ja puolisonsa kanssa sen yhteyteen vuonna 1927 pukutehtaan. Vuonna 1940 liikkeistä muodostettiin kaksi osakeyhtiötä, Tuominen Oy vähittäiskaupaksi ja Tuomisen Pukutehdas Oy vaatteiden valmistajaksi. Tuominen oli itse kummankin toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja. Sota-aikana pukutehtaassa valmistettiin asetakkeja ja housuja, sotien jälkeen varsinkin miesten pukuja ja päällystakkeja.

Vuonna 1951 Tuominen perusti vielä valmisvaateliike Muotisuunnan ja ryhtyi myös sen toimitusjohtajaksi. Hän omisti lisäksi Lahdessa useita asuin-, teollisuus- ja liikekiinteistöjä sekä tontteja. Tuominen osallistui aktiivisesti Lahden seudun ja vaatetusalan yhteistyöhön sekä yleishyödyllisiin järjestöihin. Hän teki huomattavia lahjoituksia koulutuksen, liikunnan, tutkimuksen ja sosiaalisen hyvinvoinnin edistämiseksi. Teollisuusneuvoksen arvonimen Tuominen sai 1953. Hänen perustamansa ja harjoittamansa vaatetusalan liiketoiminta ajautui lopulta, kolmisenkymmentä vuotta hänen kuolemansa jälkeen, konkurssiin vuonna 1991. 

## Lähteet
Florian Geyer

**Florian Geyer von Giebelstadt** (noin 1490–10. kesäkuuta 1525) oli saksalainen aatelinen, diplomaatti ja sotilas. Hän on tunnetuin talonpoikaissodan aikana johtamastaan Mustasta Joukosta.

## Elämä
Florian Geyer syntyi noin vuonna 1490 Baijerin Giebelstadtissa. Ollessaan kolmevuotias, hänen isänsä ja vanhemmat veljensä olivat kuolleet, ja hän peri Geyerin linnan. Vuonna 1517 kieltäydyttyään maksamasta perimiään velkoja hänet karkotettiin mailtaan. Geyer kierteli Saksan eri kuningaskuntien armeijoissa, ja toimi diplomaattina myös muissa Euroopan maissa. Vuonna 1523 Geyer oli Martti Lutherin mukana tämän vieraillessa Wittenbergissä. On arveltu, että viimeistään tällöin Geyer alkoi kannattaa uskonpuhdistuksen aatetta.

Saksan talonpoikaissodan puhjettua vuonna 1524, Geyer kokosi ratsuväkiosaston kourallisesta muita matala-arvoisia aatelisia, sekä useasta sadasta pikakoulutuksen saaneesta talonpojasta. Tämä osasto tunnettiin Geyerin Mustan Joukon nimellä. Joukko osallistui taisteluihin muiden armeijoiden mukana, ja oli osallisena useissa protestanttien saamissa voitoissa. Joukko sai molempien osapuolten parissa maineen kirkon miesten ja aatelisten murhaamisesta ja omaisuuden tuhoamisesta. Tämä toiminta lopulta ajoi myös Martin Lutherin kannattamaan kapinallisten tuhoamista. Sodan jatkuessa ja protestanttien ollessa tappiolla monet Geyerin joukkoon liittyneet ritarit kuolivat tai hylkäsivät joukon.

## Kuolema
Musta Joukko joutui väijytyksen uhriksi Ingolstadtissa. Joukko linnoittautui kylän katedraaliin ja linnaan. Katedraali poltettiin hyökkääjien toimesta, johtaen kaikkien sisällä olleiden kuolemaan. Linna valloitettiin usean hyökkäyksen jälkeen. Osa joukon miehistä onnistui murtautumaan ulos, mutta heidät myöhemmin saarrettiin ja tuhottiin. Geyerin läsnäolo taistelussa on epävarmaa. Mikäli hän osallistui taisteluun, hän oli ulos päässeiden joukossa. 9. kesäkuuta hänen velipuolensa kaksi palvelijaa otti häneen yhteyttä Würzburgissa, ilmoittaen tahtovansa auttaa tätä jatkamaan sotaa. Seuraavana päivänä kaksi palvelijaa kuitenkin murhasivat Florian Geyerin Gramschatzin metsässä. Geyerin haudan sijaintia ei tunneta.

## Perintö
Geyerin linna on yhä olemassa, ja tunnetaan Florianin syntypaikkana. Geyerin suku sammui jo 1700-luvulla.

Friedrich Engels teoksessaan *[[Talonpoikaissota|Der Deutsche Bauernkrieg]]* (1850) puhuu Saksan talonpoikaissodasta luokkasotana, kutsuen Geyeria kommunismin esitaistelijaksi.

1920-luvulla sävelletty saksalainen marssilaulu, *[[Wir sind des Geyers schwarzer Haufen]]*, pohjaa vanhempaan runoon, joka kertoo Florian Geyerin elämästä. Laulussa toistuu teema Geyerin vihasta aatelisia ja kirkkoa kohtaan. Ajan saatossa laulusta on tehty pehmennettyjä versioita, ja se on käännetty esimerkiksi englanniksi ja unkariksi. Laulu on ollut suosittu sekä Natsi-Saksassa että myöhemmin kommunistisessa Itä-Saksassa.

Useita sotilasosastoja on 1900-luvulla nimetty Geyerin mukaan. Näistä tunnetuimpina ovat 8. SS-ratsuväkidivisioona Florian Geyer, sekä Itä-Saksan rajavartiolaitoksen 3. Rajarykmentti *Florian Geyer*.
Bützow

**Bützow** on kaupunki Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltiossa Vorpommern-Greifswaldin piirikunnassa Koillis-Saksassa Bützower Seen rannalla. Kaupunkialueen läpi virtaa Warnowin joki.

## Kulttuuria
Bützow’n linna ja tiilestä rakennettu keskiaikainen goottilaistyylinen kirkko sijaitsee kaupungissa. Kirkon alttaritaulu on kuuluisan maalarin teos. Kaupungissa sijaitsee  Leninille omistettu muistomerkki, joka on viimeisiä hänelle Saksassa omistettuja.
 
## Historiaa
Kaupunki mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 1171. Vuosina 1815–1918 se kuului Mecklenburg-Schwerinin suurherttuakuntaan ja vuodesta 1871 se kuului Saksan keisarikuntaan.

## Lähteet
Korvahuuhtelu

**Korvahuuhteluksi** kutsutaan tointa, jossa korvat tyhjennetään ylimääräisestä korvavahasta.

## Syitä toimenpiteelle
Korvaan saattaa toisinaan muodostua korvavahaa eli vaikkua. Tämä saattaa aiheuttaa kuulon heikkenemistä tai muita ei-toivottavia oireita korviin.

## Korvahuuhtelun suorittaminen
Ennen korvahuuhtelua korvien sisäosat tarkastetaan niin, että selvitetään, missä siellä on vaikkua ja paljonko sitä on.

Korvahuuhtelu suoritetaan yleensä isolla ruiskulla, josta pumpataan korviin kehonlämpöistä vettä tai keittosuolaliuosta. Tämän nesteen mukana korvavahan tulisi valua ulos korvista.

## Lähteet
Tiolaktonit

**Tiolaktonit** ovat heterosyklisiä orgaanisia yhdisteitä. Rakenteeltaan ne ovat rengasrakenteisia tioestereitä. Tiolaktoneja voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä.

## Ominaisuudet ja valmistus
Tiolaktoneita, joiden rengasrakenne muodostuu kolmesta atomista kutsutaan α-tiolaktoneiksi. Vastaavasti neljästä, viidestä ja kuudesta atomista muodostuvia rengasrakenteita nimitetään β-, γ-, ja δ-tiolaktoneiksi. Yhdisteistä α-tiolaktonit ovat hyvin epästabiileja, mutta muut ovat pysyvämpiä. Tiolaktonit hydrolysoituvat happamissa tai emäksisissä olosuhteissa tiolikarboksyylihapoiksi. Myös muut nukleofiilit reagoivat yhdisteiden kanssa, jolloin rengasrakenne avautuu. Esimerkiksi amiinit reagoivat muodostaen tioliamideja. Tiolaktonit voidaan myös pelkistää tiolialkoholeiksi.

Tiolaktonien valmistusmenetelmä riippuu renkaan koosta. β-tiolaktoneista voidaan valmistaa keteenien ja tioketonien sykloadditiolla. Muita tiolaktoneja valmistetaan esimerkiksi tiolikarboksyylihappojen tai tiolihahappokloridien molekyylinsisäisellä reaktiolla ja laktonien ja fosforipentasulfidin reaktiolla.

## Lähteet
Suomalainen metodologiayhdistys

**Suomalainen metodologiayhdistys** (Finnish methodology society) perustettiin vuonna 2020 edistämään suomalaista metodologian kehittämistä eri tieteenaloilla. Yhdistys julkaisee Metodologia nimistä kaikkien alojen metodologiaan keskittyvää vertaisarvioitua tiedejulkaisua sekä edistää metodologian kehittämistä ja aiheen julkaisuja Suomessa.
Yhdistyksen alaisuudessa toimii lehden lisäksi metodineuvosto, jonka tehtävänä on vastata toiminnan tieteellisestä laadusta.

## Yhdistyksen puheenjohtajat
* 2020– Ari J. Tervashonka

## Yhdistyksen julkaisut
* Metodologia

## Lähteet
*Metodologiayhdistys
Fiilaten ja höyläten

**Fiilaten ja höyläten** on Rauli Badding Somerjoen Suomen singlelistan ykköseksi noussut läpimurtokappale vuodelta 1973. Se on käännös Chuck Berryn kappaleesta ”Reelin’ and Rockin’” vuodelta 1957, mutta Jarkko Laineen kynästä se sai 1970-luvun alkuvuosille tyypillisen suorasukaisen suomennoksen, jossa ei kerrota läpi yön tanssimisesta vaan varsin peittelemättä seksin harrastamisesta. Levytyksellä Baddingiä säestää Seppo Hovin yhtye, ja sovituksen on tehnyt Antero Jakoila.

Levytys julkaistiin huhtikuussa 1973, ylsi listaykköseksi heinäkuussa ja pysyi kärjessä marraskuuhun asti, jolloin se putosi singlelistan kakkoseksi. Elo-syyskuussa listan kakkostilalla oli Markku Karjalaisen samaan tapaan vihjaileva kappale ”Läähätän ja läkähdyn”, ja sijalle 17 nousi myös Wolde Valdemar Punnalan esittämä ”Naulaan ja naputan”. ”Fiilaten ja höyläten” oli epäkaupalliseen ”vaihtoehtomusiikkiin” erikoistuneen, vuonna 1966 perustetun Love Recordsin ensimmäinen listaykkönen. Idean Chuck Berryn kappaleen suomentamisesta oli saanut Love Recordsin voimahahmo Atte Blom.

Syksyllä 2010 Radio Suomessa tehdyssä kaikkien aikojen suomalaisten rockklassikoiden listauksessa ”Fiilaten ja höyläten” ylsi kymmenennelle sijalle.

Somerjoen ohella kappaleen ovat Jarkko Laineen sanoituksella levyttäneet ainakin Kalmar Union 1976, Sleepy Sleepers 1988, Vesa-Matti Loiri 1988, Bat & Ryyd 1991, Pate Mustajärvi 1999, Menneisyyden Vangit 1999 ja Anssi Kela 2017.

## Lähteet
Roni on rikki

**Roni on rikki** (engl. *Ron’s Gone Wrong*) on vuonna 2021 valmistunut tietokoneanimoitu tieteiskomediaelokuva, jonka ovat ohjanneet Sarah Smith ja Jean-Philippe Vine. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Peter Baynham sekä Sarah Smith.

Elokuva sai ensi-iltansa Yhdistyneessä kuningaskunnassa 15. lokakuuta ja Yhdysvalloissa sekä Suomessa 22. lokakuuta 2021.

## Ääninäyttelijät

Suomenkielisen version käänsi Aki Heinlahti ja ohjasi Nina Palmgren.

## Lähteet
Metodologia (aikakauslehti)

**Metodologia** on Suomalaisen metodologiayhdistyksen kaikkien tieteenalojen metodologiaa käsittelevä tiedejulkaisu. Lehti julkaisee vuosittain vertaisarvioituja artikkeleita ja esseitä metodologian, tieteenfilosofian sekä menetelmien praktisten soveltamisen alueilla. Lehdessä julkaistaan myös meta-analyysejä, teoria-artikkeleita, kirja-arvioita, metodien sovellusartikkeleita sekä yleistieteellisiä kannanottoja. Metodologia käyttää CC-BY 4.0 mukaista creative commons -lisenssiä.

## Historia
Lehden perusti Suomalainen metodologiayhdistys (Finnish methodology society) vuonna 2020. Ensimmäinen lehden julkaisu ajoittuu samalle vuodelle. Metodologialle myönnettiin Jufo 1 -luokitus Julkaisufoorumin toimesta.

## Lehden filosofia
Lehden filosofiana ja kantavana ajatuksena on avoimuus, kattavuus ja suomalaisen metodologian alueen kehittäminen. Lehdessä julkaistaan tämän vuoksi myös metodologisia käännösartikkeleita, jotta kansallisella tasolla olevat metodologiset ajatukset voidaan saada globaalin tiedemaailman piiriin.

## Päätoimittajat
*2020–Juha-Matti Huusko

## Lähteet
*Metodologia
*Suomalainen metodologiayhdistys
Andrija Šljukić

**Andrija Šljukić** (; s. 8. syyskuuta 1995 Belgrad, Serbia) on serbialainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 2016 kesäolympialaisissa sijoittuen kymmenenneksi pariairokaksikossa yhdessä Marko Marjanovićin kanssa.

## Lähteet
Tiit Terik

**Tiit Terik** (s. 15. kesäkuuta 1979 Tallinna) on virolainen keskustapuolueen poliitikko. Hän toimi Viron kulttuuriministerinä vuosina 2021–2022. Vuosina 2016–2019 hän oli edustaja riigikogussa. Koulutukseltaan hän on valtiotieteiden maisteri Tallinnan yliopistosta.
## Yksityiselämä
Terik on naimisissa, ja hänellä on kaksi lasta. Hän osaa äidinkielensä viron lisäksi englantia, venäjää ja suomea.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tiit Terik Viron hallituksen verkkosivuilla
Marko Marjanović

**Marko Marjanović** (; s. 24. marraskuuta 1985 Zemun, Serbia) on serbialainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 2016 kesäolympialaisissa sijoittuen kymmenenneksi yhdessä Andrija Šljukićin kanssa.

## Lähteet
Olivier Véran

**Olivier Véran** (s. 22. huhtikuuta 1980 Saint-Martin-d’Hères) on ranskalainen poliitikko. Hän toimia Élisabeth Bornen johtamassa hallituksessa hallituksen ja parlamentin välisistä suhteista vastaavana ministerinä 2022 ja demokratiauudistusministerinä 2022–2024. Tätä ennen hän oli Ranskan terveysministeri vuosina 2020–2022.

Aiemmin hän on toiminut edustajana kansalliskokouksessa sekä aluevaltuutettuna. Koulutukseltaan hän on neurologi, missä ammatissa hän myös työskenteli ennen politiikkaan siirtymistään. Hän edustaa La République En Marche -puoluetta. Aiemmin hän kuului sosialistiseen puolueeseen.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Olivier Véranin kotisivut  
* Olivier Véran Ranskan hallituksen verkkosivuilla
Vilkku

**Vilkku** on Kuopion seudun yhteistariffilla toimiva joukkoliikennejärjestelmä.

Vilkku liikennöi Kuopion paikallisliikennettä sekä maaseutu- ja seutuliikennettä lähialueille ja naapurikuntiin.

## Liput
Vilkun paikallisliikenteessä lipputuotteita myydään käteisellä bussista (kertaliput), Vilkku- ja Waltti Mobiili- sovelluksesta (kerta- ja vuorokausiliput ja Waltti-matkakortille. Uutena maksutapana lähimaksu tuli käyttöön Kuopiossa kesäkauden 2023 alkaessa.

## Liikennöitsijät
Seuraavassa on lista liikennöitsijöistä ja linjoista, joita ne liikennöivät.

* Koiviston Auto Kuopio Oy: Paikallisliikenne: 2, 4, 5, 6, 6X, 7, 8, 9, 14, 16, 19, 20, 21, 22, 23, 29. Lisäksi maaseutu linja 71 Sekä seutulinja 50.
* Pohjolan Liikenne: 2K ja 10 (kesä), 25, 31, 32 sekä 35.
* Kuopion Tila-Auto: 55, 61, 70, 74, 75, 76, 81–86, 90, 98 ja
* Kuopion Tila-Auto: 1, 3, 39, 40, 42, 46-48
* Mika K.Niskanen: 62-68
* Pohjolan Matka: 60 
* Kymen Charterline: 90
* Rautalammin Auto: 70
* Koivuranta: 70

## Linjat

**Kuopio – Siilinjärvi**

**Maaseutuliikenne**

* **42, 46, 47, 48:**	Siilinjärven sisäiset yhteydet

* **61:**	Kuopio – Nilsiä

* **62-68:** Nilsiän sisäiset yhteydet

* Nilsiän asiointiliikenne

* **71:** Hirvilahti – Kuopio

* **74:** Sotkanniemi – Kuopio

* **75:** Kurkimäki – Kuopio

* **82:** Vehmersalmi – Kuopio

* **83, 84, 85, 86**: Vehmersalmen ja Riistaveden sisäiset yhteydet

**Seutuliikenne** (Ely-keskus)

## Aiheesta muualla
* https://vilkku.kuopio.fi
Georgi Božilov

**Georgi Božilov** (; s. 9. huhtikuuta 1989 Sofia, Bulgaria) on bulgarialainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 2016 kesäolympialaisissa miesten pariairokaksikossa sijoittuen yhdeksänneksi Kristian Vasilevin kanssa.

## Lähteet
Adrián Oquendo

**Adrián Oquendo** (s. 23. helmikuuta 1990 Aguada de Pasajeros, Kuuba) on kuubalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 2016 kesäolympialaisissa sijoittuen sijalle 13 pariairokaksikossa Eduardo Rubion kanssa.

## Lähteet
Eduardo Rubio

**Eduardo Rubio Rodríguez** (s. 13. marraskuuta 1986 Yaguajay, Kuuba) on kuubalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 2016 kesäolympialaisissa pariairokaksikossa Adrián Oquendon kanssa sijoittuen sijalle 13.

## Lähteet
Kristian Vasilev

**Kristian Vasilev** (; s. 18. marraskuuta 1991 Plovdiv, Bulgaria) on bulgarialainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 2016 kesäolympialaisissa sijoittuen yhdeksänneksi miesten pariairokaksikossa yhdessä Georgi Božilovin kanssa.

Vasilev saavutti yksikössä EM-pronssia Oberschleißheimissa 2022 ja oli samassa veneluokassa EM-kilpailuissa viides 2023 ja kuudes 2020. Hän sijoittui pariairokaksikossa kuudenneksi MM-kilpailuissa 2014 sekä viidenneksi EM-kilpailuissa 2015 ja 2017.

## Lähteet
Naisen kanssa

**Naisen kanssa** on suomalainen sarjakuva, jonka ovat käsikirjoittaneet Teppo Sillantaus ja Mikael Gylling. Sen on kuvittanut Stéphane Rosse (1962–2024), ranskalainen taiteilija, joka muutti Suomeen vuonna 1993.

Sarjakuvan kertoja yrittää opastaa kaljuuntuvaa miespuolista päähenkilöä välttämään parisuhteen karikot ja elämään sopusoinnussa naisen kanssa. Sillantauksen mukaan sarjassa kerrotaan, kuinka parisuhteeseen hiipii kolmas osapuoli, joka on parisuhde itse, ja se alkaa määrittää osapuolten käyttäytymistä.

*Naisen kanssa* luotiin *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomien]]* Nyt-liitteeseen ja se ilmestyi lehdessä vuosina 1995–2009  kaikkiaan 275:n jakson verran.

Siitä on tehty animaatiosarja, jota esitettiin ensin Maria Veitolan *[[Maria!]]*-talkshow'ssa vuosina 2008–2011 ja sen jälkeen Nyt-liitteessä. Siitä on tehty myös kuunnelmia.

Sarjakuvaa on julkaistu myös ranskaksi käännettynä.

## Kokoelmat

* Rosse, S., Sillantaus, T. & Gylling, M. (1998). *Naisen kanssa*. Nemo. 
* Rosse, S., Sillantaus, T. & Gylling, M. (2000). *Yhä naisen kanssa*. Nemo. 
* Rosse, S., Sillantaus, T. & Gylling, M. (2001). *Naisen kanssa: Työkirja*. Nemo. 
* Rosse, S., Sillantaus, T. & Gylling, M. (2002). *Ymmällään naisen kanssa*. Nemo. 
* Rosse, S., Sillantaus, T. & Gylling, M. (2005). *Opas miehen ja naisen väliseen ylioppilaselämään*. Nemo. 
* Rosse, S., Sillantaus, T. & Gylling, M. (2006). *Viikonloppu naisen kanssa*. Unilever Finland. 
* Rosse, S., Sillantaus, T. & Gylling, M. (2008). *Naisen kanssa: Nykyaikainen parisuhde värikuvina*. WSOY. 
* Rosse, S., Sillantaus, T. & Gylling, M. (2009). *Naisen kanssa: Greatest hits*. WSOY. 
* Rosse, S., Sillantaus, T. & Gylling, M. (2010). *100 % naisen kanssa*. WSOY. 

## Lähteet
Billy Goodbye

**Billy Goodbye** on skotlantilaisen rockyhtyeen Franz Ferdinandin kappale, joka julkaistiin singlenä yhtyeen tulevalta kokoelma-albumilta *Hits to the Head* 2. marraskuuta 2021. Kappaleen musiikkivideon ovat ohjanneet Diane Martel, Alex Kapranos ja Ben Cole, ja se julkaistiin samana päivänä videopalvelu YouTubessa.

Kappale on Franz Ferdinandin ensimmäinen julkaisu sen jälkeen kun yhtyeen pitkäaikainen rumpali Paul Thomson erosi lokakuussa 2021. Yhtyeen uusi rumpali ja sen ensimmäinen naisjäsen Audrey Tait esiintyy kappaleen musiikkivideolla.

Singlen B-puoleksi digitaaliseen julkaisuun lisättiin yhtyeen hittikappale ”Do You Want To” vuodelta 2005. Musiikillisesti ”Billy Goodbye” onkin paluu perinteiseen Franz Ferdinandin tyyliin, ja siinä on yhtäläisyyksiä B-puoleen.

## Kappaleet

## Kokoonpano ja muut tekijät
### Yhtye
* Alex Kapranos – laulu, kitara
* Bob Hardy – basso
* Audrey Tait – rummut
* Julian Corrie – koskettimet, taustalaulu
* Dino Bardot – kitara

### Tuotanto
* Tuottaja: Stuart Price, Alex Kapranos, Julian Corrie

## Lähteet
Myroslav Skoryk

**Myroslav Myh’ailovytš Skoryk** (; 13. heinäkuuta 1938 Lviv – 1. kesäkuuta 2020 Kiova) oli ukrainalainen säveltäjä.

Skoryk aloitti opiskelun Lvivin musiikkikoulussa vuonna 1945, mutta pari vuotta myöhemmin hänet karkotettiin vanhempineen Siperiaan. Hän pääsi kotiin vuonna 1955. Tämän jälkeen Skoryk hyväksyttiin Lvivin konservatorioon, jossa hän opiskeli sävellystä Stanislav Ljudkevytšin, Roman Simovytšin ja Adam Sołtysin johdolla. Vuosina 1960–1964 hän jatkoi opiskelua Moskovan konservatoriossa Dmitri Kabalevskin johdolla. Valmistumisensa jälkeen hän liittyi Lvivin konservatorion ja vuonna 1967 Kiovan konservatorion henkilökuntaan. Skoryk oli yksi merkittävimmistä sävellysprofessoreista Ukrainassa Borys Ljatošynskyin kuoleman (1968) jälkeen. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Jevhen Stankovytš, Ivan Karabyts, Oleh Kiva, Vadim Ylyn ja Osvaldas Balakauskas.

Skoryk pääsi vuonna 1968 Ukrainan säveltäjäliiton sihteeriksi ja 1980-luvun lopulla sen Lvivin-osaston johtoon. Vuodesta 1984 hän toimi Lvivin konservatorion sävellyslaitoksen johtajana ja Kiovan konservatorion professorina. Vuonna 2009 hän nousi Lvivin filharmonikkojen akateemisen sinfoniaorkesterin taiteelliseksi johtajaksi. Keväällä 2011 hänestä tuli Kiovan kansallisoopperan taiteellinen johtaja. Skoryk oli Ukrainan kansantaiteilija ja sai Taras Ševtšenkon kansallisen palkinnon yksiosaisella sellokonsertollaan (1983). Hän oli myös Ukrainan kansallisen taideakatemian jäsen ja Ukrainan sankari.

Skoryk omaksui sekä perinteisempiä että avantgardistisia vaikutteita. Hänen musiikissaan oli myös jazztyyliä sekä folkloristisia piirteitä, jotka kuuluvat muun muassa *[[Menneitten sukupolvien varjot]]* -elokuvan musiikissa. Kansanomaiset vaikutteet tulivat etenkin Karpaattien alueen ja Ukrainan perinteistä. Yksi Skorykin läpimurtoteoksista oli ensimmäinen viulukonsertto (1969). Hänen tuotantoonsa kuuluu myös muun muassa raamatullinen ooppera *Moses*. Hänen muiden teostensa joukossa on baletteja, kantaatteja, soolosoitinteoksia, konserttoja eri soolosoittimille sekä Niccolò Paganinin *[[24 kapriisia|24 kapriisin]]* orkesterisovitukset. Yksi hänen suosituimmista kappaleistaan on *Melodia a-mollissa*, jonka hän usein itsekin esitti pianistina ja kapellimestarina. Skorykin musiikkia on esitetty lukuisissa Euroopan maissa, Kanadassa, Yhdysvalloissa, Australiassa, Japanissa ja Kiinassa.

Skorykin isoäidin sisko oli oopperalaulaja Solomija Krušelnytska.

## Lähteet
Dmytro Kuleba

**Dmytro Ivanovytš Kuleba** (; s. 1981 Sumy Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen poliitikko, diplomaatti ja Ukrainan entinen ulkoministeri (2020–2024). mutta on jättänyt eronpyynnön 5 syyskuuta 2024.

Kuleba on yksi Ukrainan nuorimmista korkea-arvoisista diplomaateista. Hän aloitti ammattidiplomaatin uransa jo 22-vuotiaana.

## Tausta ja yksityiselämä
Kuleba syntyi Sumyn kaupungissa vuonna 1981 Jevhenija ja Ivan Kuleban pojaksi. Hänen isänsä oli myös ammatiltaan diplomaatti, joka toimi suurlähettiläänä sekä vuosina 2003–2004 Ukrainan varaulkoministerinä. 

Kuleba valmistui vuonna 2003 Kiovan kansallisen yliopiston Kansainvälisten suhteiden instituutista kansainvälisestä oikeudesta. Hän väitteli oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 2006.

Kuleba on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.

## Ura diplomaattina
Kuleba aloitti uran Ukrainan ulkoministeriön palveluksessa vuonna 2003. Hän erosi ulkoministeriön palveluksesta venäläismielisen presidentin Viktor Janukovytšin aikana vuonna 2013. Kuleba osallistui aktiivisesti Arvokkuuden vallankumoukseen eli ns. Euromaidaniin vuodenvaihteessa. 2013–2014. Kuleba teki paluun ulkoministeriöön erikoislähettiläänä Venäjän Ukrainan-vastaisen aggression alkuvaiheessa vuonna 2014.

## Poliittinen ura
Kuleba nimitettiin vuonna 2016 maansa pysyväksi edustajaksi Euroopan neuvostoon. Vuosina 2019–2020 Kuleba toimi Ukrainan Eurooppa-suhteista ja euroatlanttisesta integraatiosta vastaavana varapääministerinä. Hänet nimitettiin 4. maaliskuuta 2020 Ukrainan ulkoministeriksi. Hänen eropyyntönsä hyväksyttiin 5. syyskuuta 2024, jolloin häntä seurasi Andri Sybiha.

Knyholav-kustantamo julkaisi vuonna 2019 Kuleban kirjan *Війна за реальність. Як перемагати у світі фейків, правд і спільнот* (*Vijna za realnist. Jak peremahaty u sviti feikiv, pravd i spilnot*).

### Poliittisia näkemyksiä
Ulkopoliittiselta linjaltaan Kuleba on länsimielinen ja on jatkuvasti kannattanut maansa jäsenyyttä Natossa ja EU:ssa. Hän korostaa ukrainalaisten keskieurooppalaista identiteettiä ja pitää tärkeänä Ukrainan suhteiden tiivistämistä Keski-Eurooppaan.

## Poliittisen uran jälkeen
Tammikuussa 2025 Kuleba aloitti Sciences Po:n apulaisprofessorina erikoisalanaan sota-ajan diplomatia. Työ ei kuitenkaan vaadi muuttoa Ranskaan.

## Kunnianosoitukset
*  Ansioritarikunnan 3. luokka (Ukraina, 2021)
*  Liettuan ansioritarikunnan suurkomentaja (Liettua, 2022)

## Lähteet
Independence Rock

**Independence Rock** on graniittikivi Yhdysvaltojen Wyomingin osavaltiossa. Se tunnetaan historiastaan Oregonin reitin siirtolaisten matkoilla 1800-luvulla.

## Kohde

Independence Rock on suuri graniittinen kivi, joka sijaitsee Yhdysvaltojen Wyomingin osavaltiossa Natronan piirikunnassa lähellä Sweetwater River-jokea, sekä Wyoming State Highway 220-tietä. Alcova sijaitsee kivestä noin 37 kilometriä pohjoiseen. Kivi on noin 40 metriä korkea.

## Historia

Yhdysvaltojen itäosista kohti mantereen länsiosia muuttaneet siirtolaiset käyttivät niin sanottua Oregonin reittiä (), joka kulki Independence Rockin pohjoispuolelta. Kivi oli tärkeä maamerkki reitin varrella, jolla siirtolaiset pysähtyivät ja leiriytyivät hankkimaan juomavettä ja lisätietoja reitistä. Samalla kivelle tultaessa tiedettiin, että matkasta kohti Tyynenmeren rannikkoa oli kuljettu noin kaksi viidesosaa.

Kiven nimen alkuperästä ei ole täyttä varmuutta. Se on todennäköisesti peräisin vuosilta ennen 1830-lukua. Joissain tarinoissa nimi liitetään itsenäisyyspäivän juhlintaan (4. heinäkuuta) kivellä siirtolaisten parissa. Ilmeisen vanha oli myös tapa kaivertaa kiven ohi kulkeneiden nimiä kiveen. Kivessä on edelleen siihen kaiverrettuja nimiä. Ensimmäisen nimen kirjoittajaa ei kuitenkaan tunneta. Yksi varhaisimmista on kaiverrus "M. K. Hugh" vuodelta 1824.

## Lähteet
Báruèn kapina

**Báruèn kapina** on Mosambikissa puhjennut kapina portugalilaista siirtomaavaltaa vastaan maaliskuun 1917 ja heinäkuun 1918 välillä. Kapinan nimen mukaisesti sen alkuperäinen ydinalue oli Báruè Manican maakunnassa, mutta kapina levisi myöhemmin laajemmalle alueelle Sambesin varrella. Kapinallisten onnistui ensin vallata joitakin alueita ja piirittää muita portugalilaisia keskuksia, mutta lopulta heidät kukistettiin. Pienempimuotoinen sissisota jatkui aina vuoteen 1920 saakka.

## Tausta
Portugali oli liittynyt ensimmäisessä maailmansodassa ympärysvaltojen puolelle keskusvaltoja vastaan. Portugalin Afrikan siirtomaissa sota koski etenkin sotaa Saksan Itä-Afrikan joukkoja vastaan. Sota merkitsi Portugalin Mosambikissa esimerkiksi lisääntyvää *[[chibalo]]*-pakkotyövoiman käyttöä, jonka lisäksi paikallisia rekrytoitiin kasvavissa määrin kantajiksi asevoimille.

Báruè oli piirikunta nykyisessä Manican maakunnassa. Portugalilaiset olivat karkottaneet paikallisen hallitsijasuvun vuonna 1902, mutta nyt heidän kannattajansa huomasivat tilaisuuden kapinalle kasvavan portugalilaisten vastaisen mielialan vallitessa.

## Kapina
Báruèn kapina puhkesi maaliskuussa 1917. Sen oleellisimpia johtajia olivat Nongwe Nongwe ja Makosa. Hyvin oleellinen osa kapinan syttymisessä oli myös henkimiehellä nimeltä Mbuya. Kapina levisi pian ydinalueeltaan Báruèsta pitkin Sambesin vartta aina Zumboon saakka. Paikallisen alkuperäisväestön lisäksi kapinaan liittyivät monet afroportugalilaiset ja chicundat. Portugalilaiset menettivät Sambesin eteläpuolisten alueiden hallinnan. Kapinalliset valtasivat Zumbon ja alkoivat piirittää Teteä ja Senaa.

Joistakin onnistumisista huolimatta kapinallisilta puuttui selkeä pitkän aikavälin tavoite. Jotkin kapinan johtohahmoista yrittivät turhaan saada tukea Etelä-Rhodesiaa hallinneilta briteiltä. Portugalilaiset vastasivat kapinaan alkamalla palkata riveihinsä paikallisia, sekä nguneja. Sambesille lähetettiin tykkivene. Taktiikkaan kuului myös peltojen polttaminen ja karjan surmaaminen. Vangiksi saatuja kapinallispäälliköitä teloitettiin. Pääosa kapinallisista oli voitettu vuoden 1917 loppuun mennessä, jolloin kapina muuttui sissisodaksi.

Kapinan sivunäyttämönä kapinan puhkeaminen vaikutti saksalaisten päätökseen iskeä Itä-Afrikasta Mosambikin pohjoisosiin vuonna 1917. Kenraali Paul von Lettow-Vorbeck johti ympärysvaltojen joukkojen jahtaamat joukkonsa Mosambikin puolelle marraskuussa 1917, josta he sodan lopulla päätyivät vielä Pohjois-Rhodesiaan.

Heinäkuussa 1918 portugalilaisten hyökkäys pakotti jotkin viimeisistä Báruèn kapinan johtajista ja kannattajista pakenemaan brittien hallitseman Rhodesian puolelle. Pienempimuotoinen sissisota jatkui kuitenkin aina vuoteen 1920 saakka. Báruèn kapinaa on joskus kuvailtu viimeiseksi vakavammaksi yritykseksi uhmata Portugalilaisten siirtomaavaltaa Mosambikin siirtomaahistorian alkuvaiheessa.

## Lähteet