open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Liotyroniini

**Liotyroniini** eli **natriumliotyroniini** on aktiivisesta kilpirauhashormonista (L-trijodityroniini) sekä natriumista teollisesti valmistettu pitkävaikutteinen lääkeaine. Liotyroniinia käytetään lisäämään elimistön l-trijodityroniinin tasoja.

## Käyttö
Liotyroniinia pidetään ensisijaisena lääkkeenä kilpirauhashormonin korvaushoidossa ja kretinismissä. Se saattaa olla hyödyllinen myös niille kilpirauhasen vajaatoimintaoireista kärsiville potilaille, joilla epäillään olevan vaikeuksia levotyroksiinin imeytymisessä tai joiden kudokset eivät muunna sitä riittävässä määrin aktiiviseksi kilpirauhashormoniksi sekä myös potilailla, jotka ovat allergisia luontaiselle kilpirauhashormonille. 

Liotyroniinia käytetään kilpirauhasen vajaatoiminnan hoitoon siinä tapauksessa, ettei vajaatoiminnan oireita saada poistumaan pelkällä tyroksiinilla. Lääkettä käytetään Suomessa yhdessä levotyroksiinin eli T4-hormonin kanssa. Kymmenen mikrogrammaa liotyroniinia vastaa erään arvion mukaan hoitovaikutukseltaan korkeintaan 40 mikrogrammaa levotyroksiinia tai 0,4 jyvästä eli noin 26 milligrammaa kilpirauhashormonien esiastena toimivaa luontaista tyreoglobuliinia (TG). Vastaavuudet ovat käytännössä kuitenkin hyvin yksilöllisiä.

Päivittäisen liotyroniiniannoksen nauttiminen kerralla nostaa aktiivisen kilpirauhashormonin tasoja siten, että huippupitoisuus saavutetaan tyypillisesti 3–4 tunnin kuluttua annoksen ottamisesta. Tasot laskevat tämän jälkeen ennalleen seuraavien 12 tunnin aikana. Liotyroniinin puoliintumisaika taas vaihtelee yksilöllisesti välillä 1–2 vuorokautta.  

Liotyroniinihoidon käytössä tulee olla varovainen ja hoitoa aloitettaessa suositellaan konsultoimaan kilpirauhastautien hoitoon perehtynyttä lääkäriä.  Tämä johtuu siitä, että veren kilpirauhashormonitasot saattavat heilahdella suuresti silloin kun annostelu on vain kerran vuorokaudessa. Liotyroniini saattaa aiheuttaa lisäksi sydänterveyteen liittyviä ongelmia sydänsairailla ja vanhuksilla.

Liotyroniinin jakamista 2-3 päiväannokseen kannattaa kokeilla varsinkin silloin, jos oireet eivät väisty yhdellä päiväannoksella. Monet lääkärit suosittelevat kahta annosta, koska aamulla otetun annoksen hoitovaikutus kestää usein vain puoleen päivään tai alkuiltapäivään. Lääkkeen nauttiminen myöhään iltapäivällä tai illalla saattaa taas johtaa siihen, että elimistön hormonipitoisuus on suurimmillaan vasta nukkumaanmenon jälkeen, mikä voi johtaa uniongelmiin. Pieni osa potilaista kykenee kuitenkin nauttimaan nukkumaan mennessä jopa koko vuorokausiannoksensa.

Liotyroniinilla saattaa olla yhteisvaikutusta estrogeenivalmisteiden ja eräiden lääkeaineiden kanssa. Myös isot muutokset ruokavaliossa saattavat aiheuttaa tarvetta muuttaa annostusta. 

T3-hormonin viitearvot ovat 3,5–6,5&nbsp;pmol/l, mutta kilpirauhaspotilaiden hoidossa tulisi pyrkiä pääsääntöisesti tasoon 5,5–6,5&nbsp;pmol/l. Joillekin naisille riittää kuitenkin jo 5 pmol/l.

## Aiheesta muualla
* Liotyroniini PubChem-sivustolla. 
* Natriumliotyroniini PubChem-sivustolla. 

## Lähteet
Öljypuusieni

**Öljypuusieni** (*Omphalotus olearius*) on Omphalotaceae-heimoon kuuluva sienilaji, jota tavataan Etelä-Euroopassa. Laji on myrkyllinen, ja sen voi sekoittaa esimerkiksi keltavahveroon. Öljypuusienellä on kuitenkin isompi lakki. Lisäksi lakki hohtaa pimeässä sinivihreää valoa.

Euroopassa esiintyy myös toinen *[[Omphalotus]]*-laji, *[[Omphalotus illudens]]*, joka on levinneisyydeltään pohjoisempi kuin öljypuusieni. Toisinaan näitä on pidetty yhtenä ja samana lajina. *Omphalotus illudens* -lajia tavataan myös Pohjois-Amerikassa.

## Ulkonäkö ja koko
Öljypuusienen lakki on 6–15 senttimeriä leveä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* iNaturalist: ''Omphalotus olearius''
* UniProt: Taxonomy - ''Omphalotus olearius'' 
* MushroomExpert: ''Omphalotus olearius'' 
* University of Virginia: Jack-o-Lantern Mushroom, ''Omphalotus olearius'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Omphalotus olearius''
Saint-André-du-Bois

**Saint-André-du-Bois** on kunta Lounais-Ranskassa Gironden departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee noin yhdeksän kilometriä Langonin kaupungista koilliseen.

Château de Malromé on peräisin 1500-luvulta. Linnan omisti tuolloin Bordeaux’n parlamentin jäsen Étienne de Rostéguy de Lancre. Linna pysyi Lancren suvun hallinnassa kaksisataa vuotta. Muutaman omistajavaihdoksen jälkeen vuonna 1883 Toulouse-Lautrecin kreivitär Adèle osti linnan ja sitä ympäröivät 34 hehtaarin viinitarhat. Hänen poikansa taidemaalari Henri de Toulouse-Lautrec vietti linnassa kesiään. Henri myös kuoli linnassa 37-vuotiaana 9. syyskuuta 1901, ja hänet haudattiin läheisen Verdelais’n hautausmaalle. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Suomen Brasílian-suurlähetystö

**Suomen Brasílian-suurlähetystö** () on Suomen ulkomainen edustusto Brasilian pääkaupungissa Brasíliassa. Edustustoa on huhtikuusta 2022 lähtien johtanut suurlähettiläs Johanna Karanko.

Brasilia tunnusti Suomen itsenäisyyden vuonna 1919. Suomen edustajisto perustettiin vuonna 1937 Rio de Janeiroon. Suomen suurlähetystö muutti uuteen pääkaupunkiin Brasíliaan vuonna 1973. Lähetystön rakennukset (1974) suunnitteli arkkitehti Jonas Cedercreutz. Suurlähetystön lisäksi Suomella on konsulaatti São Paulossa, kunniapääkonsulaatti Rio de Janeirossa sekä useita muita kunniakonsulaatteja.

## Katso myös
*Luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Etelä-Amerikassa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomi ulkomailla: Brasilia (finlandabroad.fi)
* Suomen edustustot ulkomailla (um.fi)
Jevhenija Doluh’anova

**Jevhenija Hryhorivna Doluh’anova** (; s. 10. kesäkuuta 1984) on ukrainalainen shakinpelaaja. Hänet tunnetaan vuonna 2006 ansaitsemastaan naisten shakin suurmestarin (WGM) tittelistä.

Vuonna 2004 Doluh’anova voitti pronssia Ukrainan naisten shakin mestaruuskilpailussa. Vuotta myöhemmin hän taas saavutti toisen sijan kansainvälisessä naisten shakkiturnauksessa Femidassa.

## Lähteet
Evan Goldberg

**Evan Goldberg** (s. 11. toukokuuta 1982 Vancouver, Kanada) on kanadalainen käsikirjoittaja, tuottaja ja ohjaaja. Hänet tunnetaan parhaiten näyttelijä ja elokuvantekijä Seth Rogenin yhteistyökumppanina.

## Filmografia

## Palkinnot ja ehdokkuudet

### [[Primetime Emmy]] -palkinnot

## Lähteet
Super Prestige Pernod

**Super Prestige Pernod** oli maantiepyöräilyssä vuosina 1959–1987 toiminut kilpailusarja, jossa jaettiin pisteitä maantiepyöräilyn isoimmista kilpailuista, kuten suurista ympäriajoista ja yhden päivän klassikoista. Sarja korvasi vuosina 1948–1958 ajetun Challenge Desgrange-Colombo -kilpailusarjan. Super Prestige Pernod -kilpailusarjaa sponsoroi ranskalainen alkoholituotteiden valmistaja Pernod. Kilpailusarja päättyi vuonna 1987, kun Ranskassa kiellettiin alkoholin mainonta urheilun yhdeydessä. Kilpailusarjan tilalle tuli vuonna 1989 Maantiepyöräilyn maailmancup, jonka seuraajia olivat UCI ProTour ja nykyinen UCI World Tour.

Kilpailun voittanutta pidettiin kauden parhaana pyöräilijänä. Monet pyöräilyn suurista nimistä voitti kilpasarjan useasti. Belgialainen Eddy Merckx onnistui voittamaan sarjan ennätykselliset seitsemän kertaa. Neljään voittoon ylsivät ranskalaiset Jacques Anquetil ja Bernard Hinault. Irlantilainen Sean Kelly voitti kilpailun kolmesti.

## Tulokset

### Eniten voittoja

### Voittajat vuosittain

## Lähteet
Sanan- ja uskonnonvapaus (yhdistys)

**Sanan- ja uskonnonvapaus ry** on vuonna 2021 perustettu suomalainen ihmisoikeusjärjestö. Järjestön tarkoituksena on edistää ja valvoa kristittyjen sanan- ja uskonnonvapauden toteutumista Suomessa. Järjestö korostaa vapautta ilmaista ja harjoittaa julkisesti *[[Raamattu|Raamattuun]]* perustuvaa kristillistä uskoa ja vakaumusta.  

## Perustaminen
Järjestö perustettiin kesäkuussa 2021. Silloisen puheenjohtajan Santeri Marjokorven mukaan yhdistyksen perustamista esittivät kristityt, jotka näkivät sanan- ja uskonnonvapaustilanteen Suomessa heikentyneen. Etenkin Päivi Räsästä ja Juhana Pohjolaa vastaan nostetut syytteet kiihotuksesta kansanryhmää vastaan olivat herättäneet halun tukea heitä. Yhdistyksen tehtäväksi määriteltiin erilaisen asiantuntijatuen tarjoamisen tilanteessa, jossa joku kristitty joutuu uskonnollisen vakaumuksensa julkituomisesta rikosoikeudellisten toimien kohteeksi. Jäsenet olivat yksityishenkilöitä hyvin monenlaisella kristillisellä taustalla. Perustetun yhdistyksen hallituksen jäsenissä oli katolilaisia, helluntalaisia sekä luterilaisten herätysliikkeiden jäseniä, niin evankelisia, kuin lestadiolaisia. Yhdistyksen mukaan sanan- ja uskonnonvapaus koskee myös sateenkaaripappeja, mutta ei erityisesti katsonut näiden asian ajamisen olevan yhdistyksen tehtävä.  

## Johto
Hallituksen puheenjohtajana toimii teologian maisteri Ville Kettunen, ja varapuheenjohtajana dosentti ja filosofian tohtori Mikko K. Heikkilä. Hallituksen puheenjohtajana toimi vuosina 2023-2025 Susanna Koivula, ja varapuheenjohtajana vuosina 2023-2025 kristillisdemokraattien poliitikko ja pastori Mika Ebeling. Hallituksen jäseniin kuului myös perussuomalaisten entinen puheenjohtaja Timo Soini. Aiemmin hallituksen jäsenenä on ollut myös emeritusprofessori ja kristillisdemokraattien poliitikko Tapio Puolimatka.

## Lähteet
Flovi

**Flovi Oy** (aiemmin **Biila Solutions Oy**) on Suomessa, Ruotsissa ja Puolassa toimiva, pääasiallisesti autojen siirtopalvelua tarjoava teknologiayritys.

Yritys perustettiin vuonna 2008 opiskelijavoimin, kunnes vuonna 2015 yksi perustajista, Aapeli Kallunki, ryhtyi toimitusjohtajaksi muiden perustajien jättäytyessä pois. Yritys toimi nimellä CarCare Finland Oy vuoteen 2019 asti, jolloin yritys muutti nimensä Biila Solutions Oy:ksi osana kansainvälistymisprosessiaan. Samana vuonna yritys osti Kempeleessä toimineen ohjelmistoyritys Ninjami Oy:n koko osakekannan liittäen sen itseensä. Tammikuussa 2024 Biila sai  3,5 miljoonan euron sijoituksen kansainvälistymiseen teknologia-alan kasvuyhtiöihin sijoittavalta Voland Partnersilta. Helmikuussa 2025 yritys ilmoitti ostavansa Saka Finland Oy:n koko ajamalla suoritettavan logistiikan, mukaan lukien lähes sata autonkuljettajaa. Samaan aikaan yritys vaihtoi nimensä Flovi Oy:ksi.

Lokakuussa 2025 yritys ilmoitti laajentavansa liiketoimintaansa Puolaan.

Flovin pääkonttori sijaitsee Vantaalla. Lisäksi yrityksellä on toimipisteitä Tampereella, Oulussa ja Ruotsin Borlängessä.

## Flovi-verkkoalusta

Vuonna 2016 yritys julkaisi autojen siirtopalvelua tarjoavan verkkoalustan OmaKuskin, jonka nimi muutettiin yrityksen vuoden 2019 nimenmuutoksen yhteydessä Biila Go:ksi ja sittemmin Floviksi. Rekisteröityneet kumppaniyritykset voivat tilata alustan kautta autojen siirtoja Ahvenanmaata lukuun ottamatta kaikkialla Suomessa ja rajoitetusti Ruotsissa. Myös rekisteröitymättömät yritykset ja yksityiset käyttäjät voivat tilata autonsiirtoja Flovi One -palvelun kautta.

Flovin kautta tilatut autonsiirrot suoritetaan ajamalla. Pääosa kuljettajista ei ole Flovin työntekijöitä, vaan toimivat itsenäisinä yrittäjinä, joilla on vapaus päättää missä, milloin ja kuinka paljon he työskentelevät. Kuljettajaksi pääseminen edellyttää tarkastusprosessin ja kuljettajakoulutuksen hyväksyttyä läpäisemistä. Lisäksi kuljettajilta edellytetään suomalaista voimassa olevaa ajokorttia, älypuhelimen omistamista ja puhtaita luottotietoja. Rekisteröityjä kuljettajia oli vuonna 2022 noin 10&nbsp;000, joista aktiivisia noin 1400.

Flovin pääasiallisia asiakkaita ovat autokaupat, huoltoliikkeet ja leasing-yhtiöt. Vuonna 2024 alustan kautta siirrettiin Suomessa noin 110&nbsp;000 autoa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yrityksen verkkosivut
Reijo Lähteenmäki

**Reijo Ilmo Aulis Lähteenmäki** (s. 20. kesäkuuta 1941 Mouhijärvi) on suomalainen yritysjohtaja ja osuustoimintavaikuttaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.

Lähteenmäki syntyi maanviljelijä Veikko Vilho Lähteenmäen ja Greta Laitilan perheeseen ja avioitui 1960 ekonomi Pirkko Elina Pääjoen kanssa. Hän tuli ylioppilaaksi 1960 ja valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta 1966. Lähteenmäki oli Jyväskylän työvoimapiirin työnvälitysharjoittelija 1964, Tampereen Työkeskussäätiön tuntiopettaja 1966 ja Tampereen yliopiston työvoimaopin vt. lehtori 1966.

Karjakunnan,  vuodesta 1979 Keskuskunta OK-Liha, markkinointijohtajan assistentti Lähteenmäki oli 1967, Helsingin myymälöiden johtajan assistentti vuodesta 1968, johdon kehitysprojektien erityistehtävissä 1969, keskusleikkaamoiden päällikkö Helsingissä 1970–1971, vuotakaupan johtaja 1971–1985, liharyhmän apulaisjohtaja 1972, liharyhmän johtaja 1973–1975, lihalinjan johtaja 1976, Etelä-Suomen aluejohtaja 1977–1978, lihalinjan johtaja 1979, johtaja keskushallinnossa 1980, markkinointijohtaja 1981–1982 ja eteläisen tulosryhmän johtaja 1983–1985 sekä johtokunnan varajäsen 1975–1980 ja jäsen 1981–1985.

Lähteenmäki oli SOK:n päivittäistavaralinjan johtaja 1985–1989 ja hankintajohtaja 1990, Inex Partners -yhtiön toimitusjohtaja 1991–1994 ja hallituksen varapuheenjohtaja 1999–2001 ja puheenjohtaja vuodesta 2001 sekä Hankkija-Maatalous Oy:n toimitusjohtaja 1995–1998 ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1999. SOK:n kenttäryhmän johtaja ja hallituksen jäsen Lähteenmäki oli 1999–2003. Hänellä oli työuransa aikana lisäksi useita osuustoiminnallisia ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 2002.

## Lähteet
Abraham Wuchters

**Abraham Wuchters** (n. 1608 – 23. toukokuuta 1682 Sorø, Tanska) oli alankomaalaissyntyinen taidemaalari, joka työskenteli Tanskassa vuodesta 1638. Wuchtersista tuli hovimaalari 1671, ja hän teki muotokuvia muun muassa Kristian IV:stä, Ulrik Frederik Gyldenlövestä ja Fredrik III:sta. 
## Muotokuvia
 
Christian IV (Abraham Wuchters).jpg|Kristian IV 
Christian V (Abraham Wuchters).jpg|Kristian V 
Claus Ahlefeldt (1614-1674), by Abraham Wuchters.jpg|Claus von Ahlefeldt 
 

## Lähteet
 

## Aiheesta muualla
Överum

**Överum** on taajama sekä entinen kunta ja ruukkiyhteisö Västervikin kunnan pohjoisosassa Ruotsin Kalmarin läänissä. Siellä asui vuoden 2020 väestönlaskennassa 1&nbsp;155 ihmistä, mikä tekee siitä Västervikin neljänneksi suurimman taajaman. Överum sijaitsee noin 40 kilometriä luoteeseen Västervikin keskustasta ja 70 kilometriä kaakkoon Linköpingistä. Alue on kumpuilevaa ja siellä on monia järviä.

Överumissa toimii vallonien vuonna 1655 perustamaan tykkivalimoon pohjautuva konepaja Överums Bruk AB, joka valmistaa erilaisia vedettäviä maatalouskoneita kuten kyntöauroja. Tehtaan omistajia ovat olleet Åtvidabergs Industrier (myöhemmin nimellä Facit) 1943–1972 ja Electrolux 1972–1998. Nykyisin sen omistaa tanskalainen Kongskilde Industries A/S. Nykyisen ruukinkartanon päärakennuksen on suunnitellut Axel Nyström (1793–1868) ja se edustaa arkkitehtuuriltaan tämän Tjustiksi kutsutun alueen tyypillistä *tjustempire*-tyyliä.

Överumin kautta kulkevat valtatie 35 ja Västervikin ja Linköpingin välinen rautatie Tjustbanan.

## Lähteet
Emilia Uljas

**Emilia Uljas** (s. 2001 Askola) on suomalainen korkeakouluopiskelija. Uljas toimi vuonna 2021 Suomen Lukiolaisten Liitto ry:n puheenjohtajana, ja tämän jälkeen hän on toiminut mm. kolumnistina Ylellä. Uljas on Ylen Aamun Jälkiviisaat-paneelin vakiojäsen. Hän on ohjelman historian nuorin panelisti. Tämän lisäksi hän toimi vuosina 2023–2024 Allianssi ry:n nimittämänä Suomen EU-nuorisodelegaattina. Uljas työskenteli viestintätoimisto Milttonilla maaliskuusta 2022 elokuuhun 2023.

Uljas valmistui vuonna 2020 Ressun lukiosta, ja nyt hän opiskelee Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa.

## Lähteet
Tulilintu (kirja)

**Tulilintu** on Markku Sadelehdon toimittama antologia, johon on koottu naisten kirjoittamia kauhunovelleja. Esipuheessa Sadelehto kertoo, että ”kansainvälinen käytäntö on ollut sijoittaa antologiaan yksi naisen kirjoittama novelli. Olen julkaissut seitsemässä antologiassani naisnovellin, suhde miesnovelleihin on suunnilleen 1:8,5. Palauttessani nyt tasapainon kiistän jyrkästi, että minulla olisi ollut ennakkoluuloja, tendenssini oli vain briljeerata kirjanteossa.” Vuonna 1995 julkaistussa haastattelussa Sadelehto kertoi kirjan olleen ”vanha päähänpinttymä, jonka sain tehdä, kun Marja Luoma kelpuutti sen julkaisuohjelmaansa. Toinen kustannustoimittaja sanoi, että ei.”

*Kirjavinkit*-sivustolla julkaistu arvio toteaa antologian tunnetuimpien kirjailijoiden Elizabeth A. Lynnin ja Joyce Carol Oatesin tuottavan pettymyksen, mutta ”muut kirjoittajat nostivat tukkaa pystyyn sitten senkin edestä”. Sadelehdon mukaan nuoret lukijat inhosivat kirjan lopetusta, koska se on ”uskomattoman lohduton –&nbsp;– mutta kunhan he ovat vanhoja ja rukoilevat päivästä päivään kuolemaa jossakin inhottavassa vanhainkodissa –&nbsp;– kusessa ja paskassa maaten! Olen sitä mieltä, ettei ihmisen pitäisi elää liian vanhaksi.”

## Novellit

* Angela Carter: Verikammio (*The Bloody Chamber*, 1979)
* Nancy A. Collins: Friikit (*Freaktent*, 1990)
* Lisa Tuttle: Läpisyöty (*Bug House*, 1983)
* Shirley Jackson: Arpajaiset (*The Lottery*, 1948–1949)
* Chelsea Quinn Yarbro: Uudistuminen (*Renewal*, 1982)
* J. L. Comeau: Tulilintu (*Firebird*, 1990)
* Kathe Koja: Noxin ruhtinas (*The Prince of Nox*, 1992)
* Joyce Carol Oates: Marttyyrit (*Martyrdom*, 1992)
* Elizabeth A. Lynn: Valkoisen kuninkaan uni (*The White King’s Dream*, 1979)

## Lähteet
Louis Thomasi

**Louis Lucien Thomasi** (1910–1985) oli Gambian nykyisen lipun suunnittelija.

## Elämäkerta
Thomasi syntyi vuonna 1910 lähellä Bamakoa, joka on nykyisin Malin valtion pääkaupunki, mutta tuolloin osa Ranskan Länsi-Afrikkaa. Thomasi muutti sittemmin Bathurstiin (nykyisin Banjul), jonne hän perusti perheensä. Hän työskenteli ensin paikallisessa yrityksessä, sitten kalastajana ja myöhemmin vuonna 1964 yksityisenä kirjanpitäjänä.Thomasi kuoli 4. marraskuuta 1985.

## Lippu
Thomasi oli 52-vuotias, kun hallinto ilmoitti hakevansa ehdotuksia Gambian valtion tulevaksi kansallislipuksi. Thomasi suunnitteli kilpailuun kahdeksan erilaista ehdotusta, joissa kaikissa oli väreinä punaista, valkoista, sinistä ja vihreää. Thomasi selitti punaisen symboloivan aurinkoa, valkoisen symboloivan rauhaa, sinisen Gambia-jokea ja alhaalla olevan vihreän symboloivan maataloutta itsenäisen Gambian talouden perustana. Thomasi oli vakuuttunut, että jokin hänen laatimistaan ehdotuksista voittaisi kilpailun tulevasta lipusta ja niin tapahtuikin. Thomasi vastaanotti 50 punnan šekin pääministeri Dawda Jawaralta juhlaseremoniassa 21.12.1964. Uusi lippu liehui ensimmäisen kerran itsenäistymisseremoniassa helmikuun 17. ja 18. päivän välisenä keskiyönä 1965, kun Gambia virallisesti itsenäistyi. Thomasi oli mukana itsenäistymisseremoniassa, vaikkakaan ei kutsuttuna vieraana, mistä hän oli hyvin harmissaan, eikä Thomasi saanut koskaan kansallista kunnianosoitusta 50 punnan šekkiä lukuun ottamatta. Pääministeri Jawarda tarjosi Thomasille työpaikkaa valtion tilintarkastajana, mutta tuota työpaikkaa varten Thomasin täytyi ensin saada Gambian kansalaisuus. Hän sai kansalaisuuden vuosi Gambian itsenäistymisen jälkeen, mutta ei sitten kuitenkaan koskaan tuota valtion tilintarkastajan tehtävää.

## Lähteet
Suomen Bogotán-suurlähetystö

**Suomen Bogotán-suurlähetystö** () on Suomen ulkomainen edustusto Kolumbian pääkaupungissa Bogotássa. Edustustoa on heinäkuusta 2021 lähtien johtanut suurlähettiläs Antti Kaski.

Kolumbia tunnusti Suomen itsenäisyyden vuoden 1919 lopulla. Vuonna 1954 solmittiin diplomaattiset suhteet maiden välille. Suomen yhteystoimisto perustettiin Bogotáan vuonna 2013. Toimiston asema korotettiin suurlähetystoksi syyskuussa 2017.

## Katso myös
*Luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Etelä-Amerikassa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomi ulkomailla: Kolumbia (finlandabroad.fi)
* Suomen edustustot ulkomailla (um.fi)
Aavistus verta

**Aavistus verta** on Ellen Datlow’n toimittama kauhuantologia, johon on koottu vampyyriaiheisia novelleja. Datlow’n mukaan ”kauhukirjallisuuden tehtävä on hämmentää seisovia vesiä, kyseenalaistaa totuttuja olettamuksia”, ja kokoelman tarinat käsittelevät vampirismia enimmäkseen vertauskuvallisesti. Kirja oli ehdolla parhaan antologian World Fantasy -palkinnon saajaksi, mutta hävisi Datlow’n ja Terri Windlingin toimittamalle *[[The Year’s Best Fantasy and Horror]]* -sarjan 4. osalle. Myös suomennos sai myönteisen vastaanoton, ja *[[Aikakone (lehti)|Aikakoneen]]* Eija Elo piti sitä vuoden 1993 toiseksi parhaana antologiana Lisa Tuttlen toimittaman *[[Sielusi hipiä]]n* jälkeen.

## Novellit

* Suzy McKee Charnas: Levolle lasken Luojani (*Now I Lay Me Down to Sleep*, 1991)
* Karl Edward Wagner: Etana (*The Slug*, 1991)
* Robert Silverberg: Lämpöinen mies (*Warm Man*, 1957)
* Kathe Koja: Epämuodostumia (*Teratisms*, 1991)
* Elisabeth Massie: Äiti (*M Is for the Many Things*, 1991)
* Barry N. Malzberg: Kolmen kauppa (*Folly for Three*, 1991)
* Rick Wilber: Rakastunut seivästäjä (*The Impaler in Love*, 1991)
* Jonathan Carroll: Pyhän hirven kirkko (*The Moose Church*, 1991)
* Thomas Ligotti: Rouva Rinaldin enkeli (*Mrs. Rinaldi’s Angel*, 1991)
* Melissa Mia Hall: Allasväkeä (*The Pool People*, 1991)
* David J. Schow: Viikko epäelämää (*A Week in the Unlife*, 1991)
* Jack Womack: Elämänveri (*Lifeblood*, 1991)
* Melinda M. Snodgrass: Kuolinmessu (*Requiem*, 1987)
* Thomas Tessier: Vääräuskoinen (*Infidel*, 1991)
* Chelsea Quinn Yarbro: Uskallanko syödä persikan? (*Do I Dare to Eat a Peach?*, 1985)
* K. W. Jeter: Tosi rakkautta (*True Love*, 1991)
* Pat Cadigan: Koti meren rannalla (*Home by the Sea*, 1991)
* Robert Holdstock & Garry Kilworth: Räsypuu (*The Ragthorn*, 1991)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* A Whisper of Blood Internet Archive -sivustolla (vuoden 2008 laitos).
Oranian kuningasperheen ritarikunta

**Oranian kuningasperheen ritarikunta** () on alankomaalainen ritarikunta. Se perustettiin vuonna 1905 kuningatar Vilhelmiinan käskystä. Hän oli menettänyt oikeuden myöntää luxemburgilaista Tammikruunun ritarikuntaa, kun personaaliunioni Alankomaiden ja Luxemburgin välillä hajosi eriävien perimyslakien vuoksi vuonna 1890. Alkujaan ritarikunnassa oli 18 luokkaa sekä mitaleja.

Kunnianosoitusta jaetaan tunnustuksena ansiokkaasta palveluksesta Alankomaiden hallitsijalle tai Oranian kuningashuoneelle noin ylipäänsä. Saajan ei tarvitse Alankomaiden kansalainen. Päätökset ritarikunnna myöntämisestä tekee sen suurmestarina toimiva Alankomaiden hallitsija, nykyään Willem-Alexander, oman mielensä mukaan. Kaikki nimitykset tehdään ensin ritarikunnan alimpaan luokkaan, jonka jälkeen hallitsija voi päätöksellään ylentää ylempiin luokkiin.

Nykyään ritarikunnassa on neljä luokkaa ja sen nauha on oranssi:

*  suurristi
*  suuri kunniaristi
*  kunniaristi
*  ritari

## Lähteet
Lahaina

**Lahaina** on väestönlaskennallinen paikkakunta Mauin saarella Havaijilla. Paikkakunta on Havaijin kuningaskunnan historiallinen pääkaupunki, joka toimi valtion keskuspaikkana vuosina 1802–1845. Lahaina oli 1800-luvulla myös merkittävä valaanpyyntikeskus, mutta sittemmin siitä tuli sokeriteollisuuskaupunki ja 1900-luvun loppupuoliskolla tärkeä matkailukeskus. Lahainassa asui vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan 12&nbsp;702 ihmistä. Paikkakunta tuhoutui pahoin Havaijin maastopaloissa 2023, ja monet sen historiallisista rakennuksista paloivat.

## Sijainti
Lahaina sijaitsee Havaijilla Mauin saaren luoteisosassa. Paikkakunta käsittään noin kahden kilometrin verran suojanpuoleista rannikkoa. Lahainan taustalla nousee tulivuorihuippuja, joista korkein on Puʻu Kukui (1&nbsp;764 metriä). Paikkakunnan maapinta-ala on 20,2 neliökilometriä.

## Historia

Lahaina oli pieni kalastuskylä, kun Havaijisaaret yhdistänyt kuningas Kamehameha I teki siitä 1802 pääkaupunkinsa. Sinne hän aloitti myös rakentaa Mauin ensimmäistä länsimaistyylistä rakennusta, Brick Palacea. Lahaina säilyi pääkaupunkina vuoteen 1845, jolloin Kamehameha III siirsi hallintokeskuksen Oahun Honoluluun.

Lahaina kasvoi hallintokaupunkina myös merkittäväksi satamaksi, joka oli Tyynenmeren pohjoisosien tärkeimpiä valaanpyyntisatamia. Sinne alkoi tulla maahanmuuttajia, ja satama tuki kauppoja, hotelleja, majataloja, kapakkoja ja ilotaloja. Vuonna 1824 Lahainassa vieraili 100 alusta vuodessa, ja parhaimmillaan 1850-luvulla siellä kävi yli 400 valaanpyyntialusta vuodessa.

Valaanpyynti romahti 1860-luvulla, ja Lahainasta muodostui hiljainen plantaasikaupunki, kun 1861 sinne perustettiin sokeritehdas. Sokeri- ja ananasteollisuus olivat pitkään Lahainan merkittävimmät taloudenalat, mutta kummankin merkitys romahti 1900-luvun puolivälin jälkeen.

Lahainan historiallinen keskusta valittiin 1962 Yhdysvaltain kansallisten historiallisten alueiden joukkoon. Matkailusta on tullut sen jälkeen paikkakunnan tärkein taloudenala.

Lahaina on kärsinyt pahoin Havaijin maastopaloissa elokuussa 2023. Iso osa sen historiallisesta keskustasta on tuhoutunut, ja sadat perheet ovat joutuneet lähtemään pakoon. Tuhoutuneisiin rakennuksiin kuuluvat ainakin 1830-luvulla rakennettu Dwight Baldwinin kotimuseo, joka oli mahdollisesti Mauin vanhin rakennus, ja Waiolan kirkko, jonka hautausmaalla lepää useita Havaijin kuninkaallisia.

## Väestö
Lahainassa asui vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan 12&nbsp;702 ihmistä. Heistä 34,8 prosenttia oli aasialaisia, 27,9 prosenttia valkoisia ja 10,5 prosenttia havaijilaisia tai muita Tyynenmeren asukkaita. Useampaan väestönlaskennalliseen rotuun kuului 24,7 prosenttia asukkaista.

## Kuvagalleria

Tiedosto:2012-02-10 02-19 Maui, Hawaii 579 Lahaina, Baldwin House (6791209358).jpg|Dwight Baldwinin kotimuseo
Tiedosto:Maui-Lahaina-WaiolaChurch-up.JPG|Waiolan kirkko
Tiedosto:Banyan-tree-Lahaina-Hawaii.jpg|Banianiviikunoita oikeustalon puistossa


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Luxemburgin kansalaisuus

**Luxemburgin kansalaisuus** on laillinen suhde yksittäisen henkilön sekä Luxemburgin suurherttuakunnan välillä. Maassa noudatetaan sekä ius sanguinis- että ius soli -periaatteita.

## Kansalaisuuden saaminen syntymällä
Syntyperäisiä Luxemburgin kansalaisia ovat sellaiset henkilöt, jotka täyttävät jonkin seuraavista ehdoista:

* vähintään toinen vanhemmista on henkilön syntyessä Luxemburgin kansalainen
* henkilön adoptiovanhemmat ovat Luxemburgin kansalaisia tai saavat maan kansalaisuuden hakemuksella
* Luxemburgin maaperällä syntynyt lapsi, jonka biologisista vanhemmista vähintään toinen on myös syntynyt Luxemburgin maaperällä 
* Luxemburgin maaperällä syntynyt lapsi, joka ei voi saada vanhempiensa kansalaisuutta tai lapsen vanhemmat ovat jääneet tuntemattomiksi

Sellaiset lapset, jotka ovat syntyneet Luxemburgin maaperällä ja joiden vanhemmilla (biologiset tai adoptio) ei ole Luxemburgin kansalaisuutta, saavat maan kansalaisuuden automaattisesti täyttäessään 18, mikäli he ovat olleet maan vakinaisia asukkaita vähintään viisi vuotta, joista yhden vuoden yhtäjakoisesti ennen 18. syntymäpäivää. Myös sellainen maassa syntynyt lapsi saa 18-vuotiaana automaattisesti Luxemburgin kansalaisuuden, jos hän on syntynyt 1. heinäkuuta 2013 jälkeen ja vähintään yksi hänen vanhemmistaan on oleskellut laillisesti ja ensisijaisesti Luxemburgissa vähintään vuoden ennen lapsen syntymää.

## Kansalaisuuden saaminen hakemuksella
Hakemuksen perusteella Luxemburgin kansalaisuus voidaan myöntää hakijalle, joka täyttää seuraavat ehdot:

* on vähintään 18-vuotias
* on asunut maassa vähintään viisi vuotta, joista hakemusta edeltävä viimeinen vuosi yhtäjaksoisesti
* on läpäissyt kansalaisuustestin
* osaa todistettavasti luxemburgin kieltä
* on todettu hyvämaineiseksi (ei tuomittu yli vuoden vankeuteen tai kahden vuoden ehdolliseen vankeuteen; ei ole antanut kansalaisuutta hakiessa virheellisiä tietoja)

Itse hakemus ei maksa mitään, mutta kunnat voivat vaatia esimerkiksi kunnallisverojen maksun suorittamista ennen kuin ne myöntävät esimerkiksi avioliittotodistuksen.

Luxemburgin kansalaisuuslaki sisältää myös kansalaisuusoption, jota sovelletaan käytännössä sellaisissa tapauksissa, joissa hakijalla on jokin hyvä syy hakea kansalaisuutta helpotettua reittiä pitkin. Myös näiden hakijoiden tulee olla hyvämaineisia. Tällaisia tapauksia ovat:

## Kaksoiskansalaisuus
Luxemburg on sallinut kaksoiskansalaisuuden vuodesta 2009 lähtien.

Luxemburgin kansalaiset ovat automaattisesti myös Euroopan unionin kansalaisia.

## Lähteet
Lentopallo kesäolympialaisissa 2024

**[[Lentopallo]]ssa** kilpailtiin **[[Kesäolympialaiset 2024|Pariisin 2024 kesäolympialaisissa]]** 16:tta kertaa. Lentopallossa kilpailtiin kahdessa eri muodossa: sisällä pelattavassa lentopallossa ja rantalentopallossa. Olympialaisissa oli omat turnaukset naisille ja miehille. Sisälentopalloturnauksiin osallistui 12 joukkuetta ja rantalentopalloon 24 joukkuetta. Paris Expo Porte de Versailles isännöi sisälentopallo-ottelut, ja rantalentopallo-ottelut järjestettiin Marskentällä. Ottelut pelattiin 27. heinäkuuta – 11. elokuuta 2024. 

## Mitalitaulukko

## Mitaliyhteenveto

## Lähteet
Jonna Voima

**Jonna Voima** (s. Helsinki) on suomalainen järjestöjohtaja. Koulutukseltaan hän on oikeustieteen kandidaatti ja varatuomari.

## Ura
Jonna Voima on valmistunut Helsingin yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi. Hän suoritti auskultointinsa Loviisan käräjäoikeudessa ja sai varatuomarin arvon. Uransa alkuvaiheessa hän työskenteli kahdessa eri asianajotoimistossa rikosjuttujen parissa.

Uransa ammattiyhdistyksissä Voima aloitti vuonna 2004, kun hän toimi Tehyssä lakimiehen sijaisena.

Voima alkoi työskennellä työmarkkinalakimiehenä Ammattiliitto Jytyn edunvalvontaosastolla vuonna 2006. Vuonna 2013 hänet nimitettiin Jytyn johtavaksi työmarkkinalakimieheksi. Hänen tehtäviinsä kuului työehtosopimuksiin liittyvät neuvottelut. Marraskuusta 2020 lähtien hän on toiminut Jytyn puheenjohtajana.

Syyskuusta 2021 lähtien Voima on toiminut yhtenä Kevan 30 valtuutetusta.

## Yksityiselämä
Voima on asunut Porvoossa vuodesta 2004 lähtien.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Voiman LinkedIn-profiili
Himon anatomia (kirja)

**Himon anatomia** on Toni Jerrmanin toimittama novelliantologia vuodelta 1997. Kirjan tarinat käsittelevät kauhua ja erotiikkaa.

Antologia voitti Dark Fantasy -yhdistyksen Kultainen moottorisaha -palkinnon vuoden 1998 parhaasta kauhualan painotuotteesta.

## Novellit

* Wayne Allen Sallee: *Nopea siirtyminen* (Rapid Transit, 1985)
* Kathleen E. Jurgens: *Lukuisten asumus* (Multiple Dwelling, 1992)
* David J. Schow: *Läpäisy* (Penetration, 1992)
* Nancy A. Collins: *Mustan nahkan raivottaret* (Furies in Black Leather, 1995)
* Kathe Koja: *Kaksintanssi* (Pas de Deux, 1995)
* Joe R. Lansdale: *Bubba Ho-Tep* (Bubba Ho-Tep, 1994)
* Brian Hodge: *Kurkun alkemia* (The Alchemy of the Throat, 1994)
* Graham Masterton: *Jajouka-peniskuoriainen* (The Jajouka Penis-Beetle, 1995)
* John Peyton Cooke: *Katumuksenharjoittaja* (The Penitent, 1995)
* Poppy Z. Brite: *Muistin tuhka, halun tomu* (The Ash of Memory the Dust of Desire, 1994)
* Grant Morrison: *Braille-ensyklopedia* (The Braille Encyclopaedia, 1991)

## Lähteet
Einar Thulin

**Nils Einar Thulin** (21. huhtikuuta 1896 Lund, Ruotsi – 20. lokakuuta 1963 New York, New York, Yhdysvallat) oli ruotsalainen korkeushyppääjä. Hän osallistui vuoden 1920 kesäolympialaisiin.

Thulin kilpaili nuoruudessaan ruotsalaisessa IFK Mälmön joukkueessa. Vuoden 1920 kesäolympialaisissa hän jakoi korkeushypyssä sijan 7. ranskalaisen Pierre Levdenin kanssa.

## Lähteet
Teckomatorp

**Teckomatorp** on taajama Svalövin kunnassa Ruotsin Skånessa, noin viisi kilometriä kaakkoon keskustaajama Svalövistä. Asukkaita vuoden 2020 väestönlaskennassa oli 1&nbsp;866.

Teckomatorpin kautta kulkee Malmön ja Helsingborgin välinen rautatie.

## Myrkkyskandaali 1977
Vuonna 1894 Skånska sockerfabriks AB perusti Teckomatorpiin sokerijuurikkaiden käsittelyaseman, joka suljettiin 1960-luvun alussa.

Entisen sokeritehtaan tiloissa sen jälkeen vuosina 1965–1979 toiminut tanskalaisomisteinen kemiantehdas BT Kemi aiheutti Ruotsin pahimpana pidetyn ympäristöskandaalin. Tervapaperia, puunsuoja-aineita ja kasvinsuojeluaineita valmistaneen tehtaan hajuhaitoista valitettiin vuosia, ja tehtaan liepeiltä löytyi vuonna 1977 satoja muun muassa kloorifenolia ja fenoksihappoja, jopa dioksiinia sisältäviä myrkkytynnyreitä maahan haudattuina. Lisäksi vaarallisia kemikaaleja oli vuosia päästetty laittomasti Braån-jokeen, jonka vesi tehtaan alapuolella todettiin myrkylliseksi. Tehdas suljettiin, mutta käräjäoikeuden mukaan vaara ihmisille jäi kuitenkin näyttämättä toteen, ja tehtaan johtaja sai vain ehdollisen sakkotuomion talousrikoksista ja päästömittausasiakirjojen väärentämisestä. Vuonna 1971 tapahtunut jätetynnyrien hautaaminen oli myös jo vuoteen 1977 mennessä ehtinyt rikoksena vanhentua. Maaperän puhdistustyöt saatiin päätökseen vuonna 2009, yli 30 vuotta myöhemmin. Noin 77&nbsp;000 tonnia saastunutta maa-ainesta laivattiin Saksaan puhdistettavaksi. Paikalle on rakennettu Vallarna-niminen ulkoilupuisto.

## Lähteet
Kirjallisuusvuosi 1729

**Kirjallisuusvuosi 1729** käsittelee vuoden 1729 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.

## Tapahtumia
* Alankomaalainen juristi Hugo Grotius pyrki edistämään vapaata ulkomaankauppaa. Kauppaoikeuden ja merten vapauden yhdistämisestä Grotius kehitti aatteen, että kansainvälisten suhteiden ja kansainvälisen kaupan tulisi perustua lakeihin. Hänen teoksensa *De jure belli ac pacis* (1629) loi perustan kansainväliselle oikeudelle.
* Englantilainen Alexander Pope alkoi kirjoittaa runoelmaa *An Essay on Man*. Sen ensimmäiset kolme osaa julkaistiin vuonna  1733 ja loput kaksi osaa 1734. Teos julkaistiin aluksi ilman tekijän nimeä, kunnes Pope vuonna 1735 tunnusti olevansa sen kirjoittaja.

## Julkaisuja

* Mark Catesby &ndash; *The Natural History of Carolina, Florida and the Bahama Islands*
* Hugo Grotius &ndash; *De jure belli ac pacis*
* Jonathan Swift &ndash; *A Modest Proposal*
* Robert Samber &ndash; *Histories or Tales of Past Times, told by Mother Goose* (lastenkirjallisuutta)
* Jacob Campo Weyerman &ndash; *De levens-beschryvingen der Nederlandsche konst-schilders en konst-schilderessen* (Alankomaiden kuvataiteilijoiden elämäkertoja)

## Lähteet
Jukka Maarianvaara

**Jukka Maarianvaara** (s. 1974) on suomalainen juristi. Vuosina 2017–2022 hän toimi tasa-arvovaltuutettuna. Nykyään hän on ammattiliitto Jytyn edunvalvontajohtaja.

Koulutukseltaan hän on oikeustieteen kandidaatti ja varatuomari.

## Ura
Maarianvaara työskenteli uransa alussa muun muassa Turvatekniikan keskuksessa ja Opetusalan Ammattijärjestö OAJ:ssä. Vuodesta 2003 lähtien hän toimi terveys- ja sosiaalialan ammattijärjestö Tehyssä, ensin lakimiehenä ja neuvottelupäällikkönä ja vuodesta 2009 lähtien edunvalvontajajohtajana. 

Huhtikuussa 2017 hän aloitti viisivuotisen toimintakautensa tasa-arvovaltuutettuna. Hänen tehtäviinsä kuului tasa-arvon edistäminen ja syrjinnän estäminen. Alkuvuonna 2022 hänet valittiin tehtävään toiselle viisivuotiskaudelle. Hän jätti tehtävän siirtyessään alkuvuonna 2023 ammattiliitto Jytyn edunvalvontajohtajaksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Maarianvaaran LinkedIn-profiili
*Maarianvaara Ykkösaamun vieraana 19.3.2021
Skarsgård

**Skarsgård** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Alexander Skarsgård (s. 1976), ruotsalainen näyttelijä ja ohjaaja
* Bill Skarsgård (s. 1990), ruotsalainen näyttelijä
* Gustaf Skarsgård (s. 1980), ruotsalainen näyttelijä
* Stellan Skarsgård (s. 1951), ruotsalainen näyttelijä.
Raholanjärvi

**Raholanjärvi** on metsäjärvi Juuan länsiosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 2,6 neliökilometriä. Järvi on umpiperä eli vesireitin pää. Etäisyys Joensuusta on 81 kilometriä luoteeseen.

## Maantiede
Raholanjärvi koostuu verrattain tasalevyisestä altaasta, jonka pituus kaakosta luoteeseen on 3,6 kilometriä. Järven kaakkoisosan muodostaa Itälahti. Pohjoisosan lahdet (Riihilahti, Pohjoislahti) ovat suultaan avoimia. Alle kymmenesosa Raholanjärvestä on vähintään kuusi metriä syvä. Syvin kohta, noin neljätoista metriä, sijaitsee Itälahdella.

Raholanjärven saariluku on yhdeksäntoista. Saarista kolmetoista on alle aarin laajuisia luotoja. Vain yhden saaren pinta-ala on yli hehtaarin. Merkittävin saariryhmä on järven matalassa pohjoisosassa sijaitseva Suuret Kalmosaaret. Raholanjärven ympäristössä on laajoja suoalueita (Ollikkalansuo, Konosensuo, Teerisuo). Itälahden etelärannalla kohoaa Pieni Itävaara, jonka huippu on noin 205 metriä merenpinnan yläpuolella ja Suuri Itävaara, jonka huippu on lähes 200 metriä merenpinnan yläpuolella. Raholanjärven rannoilla on pientaloja, mutta ei historiallista asutusta. 1800-luvun alussa vakinainen asutus sijaitsi järven luoteispuolella nykyisen Raholanvaaran alueella.

Raholanjärveen virtaa suo-ojia, kuten Kohisovanpuro idästä. Raholanjärvi kääntyy alavirtaan eteläosan nimettömän lahden perukasta, josta alkaa Myllypuro, joka laskee Pieneen Raholanjärveen (155,7 metriä merenpinnan yläpuolella). Virta jatkuu Raholanjokena länteen.

Raholanjärven vesitilavuus on 7&nbsp;788&nbsp;000 kuutiometriä.

Raholanjärvi (04.746.1.018) kuuluu Hietajoen valuma-alueeseen (04.746), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Saarijärven alue (04.74) ja ensimmäinen jakovaihe on Juojärven reitin valuma-alue (04.7). Raholanjärvi on laajin Hietajoen valuma-alueen 23:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Kalliojärvi.

## Lähteet
Adolfo Celi

**Adolfo Celi** (27. heinäkuuta 1922 Messina, Italia – 19. helmikuuta 1986 Siena, Italia) oli italialainen näyttelijä. Hän näytteli konnan roolin *[[James Bond]]* -elokuvassa *[[Pallosalama (elokuva)|Pallosalama]]* (1965).

## Filmografia

## Lähteet
Alvar Aallon puisto

**Alvar Aallon puisto** () sijaitsee Otaniemen kampusalueen keskiosassa kaakkoisessa Espoossa. Se on osa laajempaa Alvar Aallon suunnittelemaa asemakaavaa, jota alettiin toteuttaa 1950-luvulta alkaen.

Alvar Aallon puisto rajoittuu etelässä Harald Herlin -oppimiskeskukseen, lännessä Aalto-yliopiston Kandidaattikeskukseen ja idässä Otakaareen. Puistoaukean ja Otakaaren välissä on jonkin verran metsikköä. Pohjoisessa puistoalue jatkuu Martti Levónin puistona. Alvar Aallon puisto putosi aikoinaan pois kampusalueen kartalta ja puistoa alettiin kutsua nimellä Alvarinaukio. Alvarinaukio on puiston eteläpuolisen pienen ostoskeskuksen edustalla sijaitsevan aukion virallinen nimi.

Alvar Aallon puisto on lounais–koillissuuntainen. Puiston eteläreunan kirjaston laajennusta ei toteutettu maan päälle, sillä uudisrakennus olisi sulkenut kokonaisuuden kannalta merkittävän näkymälinjan etelästä Vuorimiehentieltä kohti puistoa.

Alvar Aallon puiston lounaispuolella sijaitsee Hagalundin puisto.

## Kuvia

Alvar Aallon puisto näkymä Espoo 250723.jpg|Puisto heinäkuussa 2023.
Alvar Aallon puisto puistokuja 250723.jpg|Puistokuja.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Helins.fi:  Kaupunkikävely avartaa tuttujakin näkymiä
Wikimedia Enterprise

**Wikimedia Enterprise** on Wikimedia Foundationin tuottama maksullinen palvelu, jonka avulla kaupalliset yritykset voivat hyödyntää helposti Wikipedian ja muiden Wikimedia-hankkeiden sisältöjä. Vaihtoehtoisesti yritykset voivat käyttää näitä sisältöjä vapaasti saatavilla olevilla ilmaisilla tavoilla, mutta Wikimedia Enterprise pyrkii tarjoamaan kunkin yrityksen tarpeisiin räätälöidyn ratkaisun, asiakaspalvelun sekä esimerkiksi maksutonta vaihtoehtoa ajantasaisemmat ja paremmin koneluettavassa muodossa olevat tietoaineistot. 

Wikimedia Enterprise aloitti toimintansa lokakuussa 2021. Googlesta tuli yksi sen ensimmäisistä asiakkaista. Google käyttää Wikimedia Foundationin hankkeiden sisältöjä muun muassa verkkohakujen tulossivujen tietopaneeleissa sekä lainaamalla Wikipedia-artikkeleita joidenkin YouTubesta löytyvien videoiden yhteydessä vastapainona misinformaatiolle ja salaliittoteorioille. Myös Internet Archive hyödyntää Wikimedia Enterprisen palveluja. Se kuitenkin käyttää niitä maksutta.

Suurin osa Wikimedia Foundationin toimintaansa tarvitsemista varoista tulee sen oman arvion mukaan jatkossakin lahjoituksista ja apurahoista. Wikimedia Enterprisen tuottamien lisätulojen odotetaan kuitenkin edesauttavan organisaation vakautta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Kristinusko Ruandassa

Tämä artikkeli kertoo **kristinuskosta Ruandassa**. Kristinusko on Ruandan suurin uskonto ja suurin osa ruandalaisista kuuluu protestanttisiin kirkkoihin. Tämänkaltaisiin yhteisöihin kuuluu yhteensä 57,7 prosenttia ruandalaisista. Toiseksi suurimpaan kirkkokuntaan, roomalaiskatoliseen kirkkoon kuuluu 382, prosenttia väestöstä.

## Historia
Ruanda on alun perin batwojen, bahutujen ja batutsien aluetta. Vuonna 1884 alue annettiin Saksalle ja siitä tuli Belgian protektoraatti ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Ruandassa toteutettiin vuonna 1994 kansanmurha jossa kuoli yli miljoona ihmistä. Monet kirkot ovat kamppailleet vastuunsa kanssa kansanmurhasta. Toiset kirkot vastustivat kansanmurhaa, kun taas toiset osallistuivat siihen.

Ruandan suuria kirkkoja ovat katolinen kirkko, anglikaanit, presbyteerit, baptistit ja adventistit. Viime vuosina erityisesti uudet kristilliset ryhmät, kuten helluntaiherätys ovat kasvaneet.

## Kirkkojenväliset järjestöt
Monet protestanttiset kirkot toimivat yhteistyössä protestanttiseen kirkkojen neuvostossa. Maasssa toimii myös evankelinen allianssi.

## Lähteet
Kristinusko Sierra Leonessa

Tämä artikkeli kertoo **kristinuskosta Sierra Leonessa**. Kristinusko on Sierra Leonen toiseksi suurin uskonto. Suurin osa väestöstä kuuluu muslimeihin. Kristittyjä maan asukkaista on 22,9 prosenttia. Sierra Leonen suurin protestanttinen ryhmä on yhdistyneet metodistit. Helluntailaisia maan kristityistä on noin 10 prosenttia.

## Historia
Sierra Leonen sisällissota päättyi 2002. Monilla kirkoilla on ollut tämän jälkeen suuri rooli rauhan- ja sovinnontyössä. Kristityt kirkot ovat silti toimineet maassa vähemmistönä.

## Kirkkojenväliset järjestöt
Sierra Leonessa toimii paikallinen ekumeeninen kirkkojen neuvosto. Maassa toimii myös evankelinen liitto, joka on yhteydessä evankeliseen allianssiin.

## Lähteet
Rundvik

**Rundvik** on taajama Nordmalingin kunnassa Ruotsin Västerbottenin läänissä, Ångermanlandin maakunnassa, noin 9 tiekilometriä keskustaajama Nordmalingista lounaaseen. Se sijaitsee Pohjanlahden rannalla ja Eurooppatie E4:n varrella suunnilleen Uumajan ja Örnsköldsvikin puolivälissä. Myös Botniabanan-rautatielinja kulkee Rundvikin kautta.

Taajama on kasvanut vuonna 1861 perustetun höyrysahan ympärille, ja sen asukasluku vuoden 2020 väestönlaskennassa oli 800. Vuosina 1929–2011 paikkakunnalla toimi myös yhdysvaltalaisen Masonite-yhtiön lisenssillä kovalevyä valmistanut tehdas, joka meni konkurssiin 2011. Jäljelle jäi Masonite Beams AB, joka valmistaa puukuiturakenteisia I-palkkeja puurakentamiseen. Sahan omistaa nyt SCA Timber AB ja palkkitehtaan norjalainen Byggma Group.

## Lähteet
Täitimenjärvi

**Täitimenjärvi** on pitkänkapea ja erittäin matala järvi Rääkkylän eteläosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on kolme neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 42 kilometriä etelään. Järvi sijaitsee Oriveden Kokonselän pohjoispuolella.

## Maantiede
Täitimenjärven pituus kaakosta luoteeseen on 5,6 kilometriä. Järven keskiosa on vain noin sata metriä leveä. Rantaviiva on epämääräinen etenkin etelässä. Järven keskisyvyys on vain 84 senttimetriä. Syvintä on järven pohjoisosan muodostavalla Kapakkaselällä, suurin mitattu syvyys on 178 senttimetriä.

Täitimenjärven saariluku on viisitoista. Saarista kaksi on alle aarin laajuisia luotoja. Kolmentoista pinta-ala on yli aarin, mutta alle hehtaarin. Laajin saari on järven eteläosan Jänissaari-Mykräsaari. Täitimenjärven ranta-alueet ovat kulttuurimaisemaa, metsää ja suota, joka on eteläosan Metsonlahden ja Hirvilahden kohdalla merkitty vaikeakulkuiseksi.

Täitimenjärveen virtaa tulouoma luoteesta Leppälammilta. Järvi kääntyy alavirtaan Metsonlahden eteläkolkasta, josta alkaa Täitimenjoki. Sen pituus on noin kilometrin, suunta kohti kaakkoa ja se laskee Oriveden (75,9 metriä merenpinnan yläpuolella) Huotinlahteen.

Täitimenjärven vesitilavuus on 2&nbsp;497&nbsp;000 kuutiometriä.

Täitimenjärvi (04.318.1.001) kuuluu Täitimenjoen valuma-alueeseen (04.318), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Oriveden alue (04.31) ja ensimmäinen jakovaihe on Oriveden–Pyhäselän alue (04.3). Täitimenjärvi on selkeästi laajin Täitimenjoen valuma-alueen vakavesistä. Alueella on sen lisäksi kaksi vähintään hehtaarin laajuista järveä: Etelä-Leppälampi ja Pohjois-Leppälampi.

## Lähteet
Kristinusko Etelä-Afrikassa

Tämä artikkeli kertoo **kristinuskosta Etelä-Afrikassa**. Kristinusko on Etelä-Afrikan suurin uskonto. Kristittyihin kirkkoihin kuuluu 86 prosenttia väestöstä.  Etelä-Afrikassa on monia alkuperäiskansojen kirkkoja, joista suurin on Siionin kristillinen kirkko, jossa on kahdeksan miljoonaa jäsentä. Myös evankeliset ja helluntaiseurakunnat toimivat aktiivisesti.

## Historia
Etelä-Afrikka on ollut vuodesta 1652 lähtien hollantilaisten siirtomaa. Etelä-Afrikan väestö koostui alkuperäisväestön lisäksi hollantilaisista buureista että pienestä englantilaisesta väestöstä. Hollantilaiset olivat reformoituja.

Keväällä 1860 Etelä-Afrikkaan levisi uutiset Yhdysvaltain ja Englannin herätyksistä, jotka innostivat eteläafrikkalaisia rukouskampanjoihin. Rukousten myötä reformoiduissa kirkoissa syntyi herätysliikehdintää. Uuden sysäyksen sille antoi liikehdintä Andrew Murrayn kirkossa Worcesterissä. Worcesterin seurakunnan rukousherätyksen yhteydessä ainakin 7&nbsp;000 henkilöä tuli uskoon. Joukossa oli myös khoi- ja bantuheimojen jäseniä.

Buurit hävisivät alueen hallinnon vuonna 1902. Vuonna 1948 buurit tulivat valtaan Etelä-Afrikassa ja tuolloin otettiin käyttöön apartheid-hallinto. Useat Etelä-Afrikan kirkot tuomitsivat apartheidin, muun muassa arkkipiispa Desmond Tutun ja Alan Boesakin johdolla. Keskeisiä asiakirjoja olivat Belharin tunnustus, Kairos-dokumentti sekä Etelä-Afrikan evankelinen todistaja.

## Kirkkojenväliset järjestöt
Kirkkojen neuvoston nykyisiin jäseniin kuuluvat katolinen kirkko, helluntailainen Apostolic Faith Mission ja Hollannin reformoitu kirkko. Etelä-Afrikassa toimii myös evankelinen allianssi.

## Lähteet
Kristinusko Tansaniassa

Tämä artikkeli kertoo **kristinuskosta Tansaniassa**. Kristinusko on Tansanian suurin uskonto. Kristittyihin kirkkoihin kuuluu 63,1 prosenttia väestöstä.  Suurin kirkkokunta on katolisuus, johon kuuluu noin puolet kristityistä. Muita suuria kirkkoja ovat anglikaanit, luterilaiset, baptistit ja sisämaanlähetys. Helluntailaisten osuus protestanteista on noin 20 prosenttia. Tansanian ortodoksiset kuuluvat Aleksandrian patriarkaattiin.

## Historia
Tansaniassa on yli sata erilaista, pääasiassa bantuihin kuuluvaa, etnistä ryhmää. Arabien kauppakeskittymiä perustettiin Tansanian rannikolle ja Sansibarin saarelle jo 1000-luvulla. Saksa julisti alueen siirtomaakseen vuonna 1884. Alue päätyi sittemmin brittien siirtomaaksi, kunnes maa julistautui itsenäiseksi vuosina 1961 ja 1963.

## Lähteet
Grängesberg

**Grängesberg** on taajama Ludvikan kunnan Grängesbergin piirissä Ruotsin Taalainmaan läänissä. Asukasluku vuoden 2020 väestönlaskennassa oli 2&nbsp;188. Grängesberg sijaitsee 16 kilometriä etelälounaaseen kunnan keskustaajamasta Ludvikasta.

Grängesberg oli malminkäsittelykeskus alueen rautakaivoksille, joita avattiin jo 1500-luvulla. Raudan louhinta kasvoi suurtoiminnaksi 1800-luvun lopulla, kun keksittiin Thomas-Gilchrist-menetelmä teräksen valmistamiseksi myös fosforipitoisesta rautamalmista. Kaivostoiminta jatkui vuoteen 1989, ja alue oli tuotantomäärältään Ruotsin kolmanneksi suurin rautamalmin lähde. Vuonna 1971 Grängesbergin kaivoksissa työskennelleistä 400 miehestä 200 oli suomalaisia. Nykyisin vanha teollisuusalue on kulttuurikäytössä, muun muassa Ekomuseum Bergslagen -kokonaisuuteen kuuluvana museona.

Nykyinen alumiiniyritys Gränges juontaa juurensa Grängesbergiin, jossa se oli aikoinaan mahtiyhtiö. Trafik AB Grängesberg–Oxelösund (TGO) perustettiin vuonna 1896 rautatieyhtiöksi ja laajeni siitä Grängesbergsbolagetiksi, joka harjoitti kaivos-, metalliteollisuus- ja laivanvarustamotoimintaa. Se oli läpi 1900-luvun alkupuolen pohjoisen LKAB-kaivosyhtiön toinen omistaja Ruotsin valtion rinnalla.

Alueella tutkitaan uusia ja entistä ympäristöystävällisempiä menetelmiä kaivos- ja malminrikastustoiminnan elvyttämiseksi fosfaattimineraali apatiitin ja eräiden harvinaisten metallien tuottamiseksi.

Myös Spendrups-panimoyhtiö sai vuonna 1897 alkunsa Grängesbergistä, ja se on yhä paikkakunnan suurimpia työnantajia.

## Lähteet