open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ruskeat Tytöt

**Ruskeat Tytöt** on suomalainen yhdistys, joka muun muassa ylläpitää taiteeseen ja kulttuuriin keskittyvää kulttuurikriittistä, ”ruskeilta ihmisiltä ruskeille ihmisille” suunnattua verkkomediaa Ruskeat Tytöt Media. Sen tavoitteena on lisätä moninaisuutta ja ei-valkoisten suomalaisten representaatiota mediassa ja yhteiskunnassa. 

Vuonna 2019 Ruskeat tytöt -medialle myönnettiin Suomi-palkinto. 

## Toiminta
Ruskeat Tytöt Media sai alkunsa Koko Hubaran vuonna 2015 aloittamasta Ruskeat Tytöt -blogista. Toiminta nykyisessä muodossa aloitettiin vuonna 2017. 

### Ruskeat tytöt: tunne-esseitä
Vuonna 2017 Koko Hubara julkaisi Ruskeat tytöt -blogilta nimensä lainaavan esseekokoelman, joka on ensimmäinen suomenkielinen kirja ” ruskeilta tytöiltä ruskeille tytöille”. 

### RT Lit -akatemia
Ruskeat tytöt perustivat RT Lit -akatemian (lyhenne sanoista Ruskeat Tytöt Literature)  vuonna 2017 kirjoittajakouluksi nuorille rodullistetuille suomalaisille. Kirjoittajakoulu toimi ensin yhteistyössä Helsingin kielilukion kanssa . Vuonna 2020 se aloitti ”master class”- yhteistyön Otava-kustantamon kanssa, ja jatkoi sitä usean vuoden ajan. Tänä aikana akatemiassa opiskelleilta julkaistiin useita ensiteoksia . RT Lit oli Vuosisadan rakentajat -finalisti.

### Podcastit
Vuonna 2017 Ruskeat tytöt aloittivat myös ensimmäisen podcast-sarjansa, *Afrosuomen historiaa etsimässä,* joka julkaistiin Radio Helsingissä. Tämän jälkeen Ruskeat tytöt ovat julkaisseet kehokuvasta kertovan *Pehmee*-podcastsarjan sekä suomalaisen koulun rakenteita tarkastelevan *Kaikkien koulu?*-podcastsarjan, jonka on toimittanut Mona Eid.

## Vastaanotto
Ruskeat tytöt nousi uutisotsikoihin voimakkaasti erityisesti vuonna 2019, kun Koko Hubara kokosi kuntavaalien alla Ruskeat tytöt -blogin pääkirjoituksessa ”ruskean listan”, jolle nosti kaikki ei-valkoiset kansanedustajaehdokkaat havainnollistaakseen ehdokaslistan valkoisuutta. Se sai osakseen paljon kritiikkiä ja huomiota.

Vuonna 2022 Helsingin yliopiston sukupuolentutkijat kirjoittivat Ruskeista tytöistä seuraavasti:*Ruskeat tytöt* on tehnyt sukupuolentutkimuksellisesti merkittävää työtä rodullistamisen ja sukupuolen risteäviä eroja koskevan kielen kehittämisessä.— sen käyttämä suomen kielen ilmaus ”Ruskeat tytöt” on jo itsessään vaikuttanut näkyvästi ja positiivisesti suomenkielisessä keskustelussa.

## Palkinnot

* Pro Feminismi -palkinto, 2017
* ETMU-tunnustuspalkinto 2018
* Suomi-palkinto 2019
* Vuoden Kristiina 2022

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ruskeat Tytöt
Jaana Hirsikangas

**Jaana Hirsikangas** on suomalainen toiminnanjohtaja ja yhteiskuntavaikuttaja. Hirsikangas on toiminut YK:n tasa-arvojärjestön UN Womenin Suomen toiminnanjohtajana vuodesta 2019.  

## Koulutus ja ura
Hirsikangas valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 2010. Hänellä on myös järjestöjohtamisen erityisammattitutkinto Rastor-instituutista. Hän on aikaisemmin toiminut muun muassa Naisten Pankin yhteyspäällikkönä sekä työskennellyt Plan Suomessa ja Earth Charter -sihteeristössä Costa Ricassa. 

## Lähteet
Hansaruusu

**Hansaruusu** (*Rosa* 'Hansa') on *Rosa* Rugosa-ryhmään eli tarhakurtturuusuihin kuuluva ruusulajike, jolle on tunnusomaista suurikokoiset, kerrannaiset, karmiininpunaiset, voimakkaan ruusuntuoksuiset kukat. Hansaruusu on Suomessa hyvin yleinen. Se menestyy rannikolla Oulun korkeudelle saakka.

Kurtturuusu eli *Rosa rugosa* -laji ja sen valkokukkainen muoto valkokurtturuusu (*Rosa rugosa* f. *alba*) on EU:ssa luokiteltu haitalliseksi vieraslajiksi. Sen sijaan kurtturuususta jalostetut tarhakurtturuusut, kuten hansaruusu, eivät ole vieraslajeja koskevien rajoitusten piirissä.

## Alkuperä
Hansaruusu jalostettiin Schaum & Van Tol -taimitarhassa Hollannissa ja se julkistettiin vuonna 1905. Ruusu on *Rosa rugosa* -lajin risteytys, mutta sen alkuperää ei tarkemmin tunneta. Kurtturuusu (*Rosa rugosa*) on peräisin Koillis-Aasiasta: Korean niemimaalta ja Kiinan ja Japanin pohjoisosista, josta sitä siirrettiin koristekasviksi muille mantereille. Euroopassa kurtturuusu yleistyi vuoden 1845 jälkeen.

## Kuvaus
Hansaruusu kasvaa 1,5–2 metriä korkeaksi, pystyksi, tuuheaksi pensaaksi. Versoissa on runsaasti piikkejä. Lehdet ovat suurikokoiset, tummanvihreät, pinnaltaan kiiltävät, nystyreunaiset. Kukinta alkaa heinäkuun alusta ja kestää syyskuulle. Kukat ovat kerrattuja, karmiininpunaisia, halkaisijaltaan 10–12 cm. Terälehtiä on 17–25 kpl. Ruusu kukkii ensimmäisen vuoden versoilla. Vasta-auenneen kukan tuoksu on voimakas, miellyttävä, raikas ruusun tuoksu. Kiulukat ovat suurehkoja ja oranssinpunaisia. Hansaruusu kasvattaa juurivesoja jonkin verran.

Viihtyy aurinkoisella tai puolivarjoisalla kasvupaikalla, tuoreessa, runsasmultaisessa, vettä läpäisevässä maaperässä. Menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I–V.

## Hansaruusun käyttö ruusujen jalostuksessa
Keijunruusu (*Rosa* ’Dart's Defender’) on hansaruusun ja nukkeruusun (*Rosa nitida*) risteytys. *Rosa* 'Annala' on hansaruusun ja valamonruusun (*Rosa* 'Splendens') risteytys.

## Lähteet
Jab We Met

**Jab We Met** (; suomeksi ”Kun me tapasimme”) on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen romanttinen draamakomediaelokuva, jonka ohjasi Imtiaz Ali. Päärooleja näyttelivät Shahid Kapoor ja Kareena Kapoor neljännessä yhteisessä elokuvassaan. Elokuva oli menestys ja se voitti useita palkintoja.

## Näyttelijät

## Soundtrack

## Palkinnot ja ehdokkuudet

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
2501 Lohja

**2501 Lohja** on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1942 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Sen nimi viittaa Lohjan kaupunkiin (Geodeettisen laitoksen mittausaseman sijaintipaikkaan).

Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,42&nbsp;kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3&nbsp;vuotta ja 9&nbsp;kuukautta.

Kohde kiertää Auringon ympäri  (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään  ja etäisimmillään  astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kohteen läpimitta on noin . Pyörähdysaika akselin ympäri on . Albedo on  ja magnitudi .

## Katso myös
* Luettelo Liisi Oterman löytämistä asteroideista

## Lähteet
Harald Klak

**Harald Klak** oli tanskalainen kuningas 800-luvun alkupuolella. Hän hallitsi Jyllantia ja mahdollisesti myös joitakin muita Tanskan osia. Hänen väitetään tulleen kuninkaaksi vuonna 812 yhdessä Ragnfredin kanssa, joka oli ilmeisesti hänen veljensä. Heidän vastustajansa Godfredin pojat kuitenkin karkottivat heidät, ja he joutuivat pyytämään apua frankkien keisari Ludvig Hurskaalta. Ludvigin tuella Harald palasi kuninkaaksi 819. Vuonna 826 Harald kastettiin Ingelheimissa lähellä Mainzia. Hän pyysi lähetyssaarnaajia mukaansa lähtiessään takaisin Tanskaan. Yksi mukaan tulleista lähetyssaarnaajista oli Ansgar. Godfredin pojat karkottivat Haraldin kuitenkin uudelleen Tanskasta jo vuonna 827. Hän asui sen jälkeen Friisinmaalla ja kuoli pian vuoden 840 jälkeen.

## Lähteet
Isaac Mayer Wise

**Isaac Mayer Wise** (29. maaliskuuta 1819 Steingrub, Itävallan keisarikunta – 26. maaliskuuta 1900 Cincinnati, Ohio) oli böömiläis-yhdysvaltalainen rabbi, jolla oli merkittävä rooli reformijuutalaisuuden synnyssä ja varhaisessa kehityksessä.

Palveltuaan kaksi vuotta rabbina Böömin Radnicen kaupungissa Wise muutti vuonna 1846 Yhdysvaltoihin, jossa hän toimi New Yorkin Albanyn kaupungin juutalaisessa synagogassa kahdeksan vuoden ajan. Vuonna 1854 hän otti vastaan cincinnatilaisen Bene Yeshurunin seurakunnan saarnaajan viran, ja piti sitä hallussaan loppuelämänsä.

Uransa aikana Wise perusti reformiaatteen tueksi kaksi sanomalehteä: englanninkielisen *[[The American Israelite|The Israelite]]n* sekä saksankielisen *Die Deborah’n*. Wise ei yrityksistään huolimatta onnistunut yhdistämään kaikkia Yhdysvaltojen juutalaisia yhden järjestön alaisuuteen, mutta hänen työnsä ansiosta amerikkalaiset reformijuutalaiset saivat aikaan varsin yhtenäisen organisaation. Tämän lisäksi Isaac Mayer Wise vastusti tiukasti juutalaisvaltion perustamista Palestiinaan.

## Lähteet
On elon retki näin

**On elon retki näin – Toivo Kärjen sota-ajan musiikkia**  on kahden albumin kokonaisuus, jonka julkaisi VL-Musiikki vuonna 2010. Mukana on Toivo Kärjen vuosina 1939–1945 säveltämää musiikkia.  

Solisteina toimivat Saija Varjus Tervakoskelta, Raimo Salo Kyyjärveltä, Mia Leivo Ylöjärveltä, Kaija Pietilä Sastamalasta ja Erkki Räsänen Kaavilta. Säestävänä orkesterina oli Ilmavoimien Big Band kapellimestarinaan musiikkimajuri Tomi Väisänen Jyväskylästä.   Sovitukset tekivät Pasi-Heikki Mikkola, Teppo Koski, Timo Hytönen ja Tomi Väisänen. Levyyn liittyi samana vuonna myös seitsemän konsertin kiertue, jolla juontajana toimi Heikki Kahila.    Konserttijulisteen ja levyjen kannet suunnitteli Jaakko Kärki.

## Albumiprojektin tausta
 
Toivo Kärki taisteli molemmat sodat rintamajoukoissa tykistöupseerina, talvisodan Kannaksella, jatkosodan Syvärillä. Välirauhan aikana 1940 sekä asemasotavaiheessa 1942-1944 hän sävelsi ja sovitti hyvin ahkerasti. Tuotteita levytettiinkin paljon Kristall-, Columbia- ja Isku-merkeille  , mutta ne eivät saavuttaneet suuren yleisön suosiota ja ovat jääneet asiantuntijoillekin enimmäkseen tuntemattomiksi. Tämän lisäksi kaksi suurta sävellyserää vuosina 1943 ja 1944 jäivät aikanaan tyystin levyttämättä. Valmiit nuotit sanoineen olivat kuitenkin tallella kahdessa mustakantisessa muistikirjassa. Kaikkiaan Kärjeltä jäi noin 120 sota-ajan (mukaan lukien välirauha) kappaletta, joista tuoreeltaan levytettiin noin 70.

Syksyllä 1999 seinäjokelainen Lasse Lintala oli yhteydessä Toivo Kärjen poikaan ja jäämistön haltijaan, suomalaisen iskelmämusiikin tutkija Kalervo Kärkeen. Tämä kertoi runsaasta täysin  tuntemattomasta sota-ajan materiaalista. Lintala ehdotti, että kappaleita ruvettaisiin esittämään Kiuruvedellä äskettäin käynnistyneessä Vihreät Niityt -tapahtumassa. Sen vetäjä Reijo Glad syttyi ajatukselle heti, jo kesällä 2000 aloitettiin, ja prosessi jatkui 13 vuoden ajan (tapahtuman nimi muuttui välillä), niin että suurin osa mustakantisten muistikirjojen kappaleista tuli ensiesitetyiksi Kiuruvedellä.

Kesällä 2005 Raimo Salo tapasi Kalervo Kärjen Hämeenlinnan Toivo Kärki -konsertissa, kuuli kyseisestä materiaalista ja kiinnostui siitä. Kului jokunen vuosi, ja syntyi idea tehdä levy. Salo tunsi henkilöitä, joilla oli kiinnostusta tuollaiseen ei-trendikkääseen musiikkiin, ja projekti sai nopeasti ilmaa siipien alle. Kappaleet tuntenut Kalervo Kärki valitsi aineiston, mukaan tulivat kaikki kuusi jokseenkin tunnettua kappaletta, useita vuosina 1940-1944 levytettyjä harvinaisuuksia sekä useita  aiemmin levyttämättömiä kappaleita, jotka oli testattu Kiuruvedellä. Kaikkiaan kappaleita kertyi 37, kahden cd:n verran. Enemmänkin olisi ollut tarjolla, mutta raja tuli vastaan. Olisi ollut hyvä ratkaisu tehdä kaksois-cd, mutta tuottaja päätyi kahteen erilliseen albumiin.

## Kappaleet
llä merkityt ovat aiemmin levyttämättömiä.  (*):llä merkityt ovat aiemmin kokonaisina levyttämättömiä

### Levy 1
#  *
# 
# 
# 
#  *
# 
# 
#  *
# 
#  (*)
#  *
# 
# 
#  *
#  *
# 
#  *
# 
# 

#### Levy 2
# 
#  *
# 
# 
# 
#  (*)
# 
#  *
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#  *

## Lähteet

*
LAC

**LAC** (**Limit of Acceptable Change**) -menetelmä eli suomeksi "hyväksyttävän muutoksen rajat" on menetelmä, jolla mitataan esimerkiksi virkistyskäytön tai luontomatkailun aiheuttamia vaikutuksia yksittäisen alueen ekologisen, taloudellisen ja sosiaaliskulttuurisen kestävyyden tilaan. 

Seurannan tarkoituksena on edistää kestävyyden moniulotteista toteutumista sekä havaita mahdolliset epäkohdat ja reagoida niihin. Seuranta pohjautuu kestävän käytön periaatteisiin ja niitä selittäviin tavoitetiloihin. 

Periaatteiden toteutumisen seurantaa varten määritellään aluekohteisesti jokaiselle periaatteelle relevantit indikaattorit. Tämän
jälkeen valituille indikaattoreille määritellään seurantatietojen avulla nykytila, josta edelleen johdetaan
tavoitetila ja -vuosi. 

Lisäksi määritellään indikaattorikohtaiset hyväksyttävän muutoksen rajat (minimi ja
maksimi), jotka auttavat kiinnittämään huomiota alueen tilaa mahdollisesti uhkaavaan kehitykseen.
Seurantaa tehdään määrävälein esimerkiksi vuosittain, jolloin samalla arvioidaan kestävyyden toteutuminen.

Mikäli seurannassa todetaan jonkin indikaattorin osalta hälyttäviä merkkejä, ryhdytään korjaaviin toimenpiteisiin, jotta varmistetaan
kehityksen toivottu suunta ja tavoitteiden toteutuminen. 

## Lähteet
Vivica A. Foxin filmografia

Tämä on **[[Vivica A. Fox]]in filmografia**.

## Elokuvat

## Televisiosarjat

## Ääninäyttely videopeleissä
Omaga

**Omaga** on tšekkiläis-angolalaisen laulajan Benny Criston esittämä kappale, jolla hän edusti Tšekkiä vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa.

Kappale kilpaili toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui viidenneksitoista ja täten karsiutui finaalista.

## Lähteet
Zero: Fever Part 1

**Zero: Fever Part 1** on eteläkorealaisen Ateez-yhtyeen viides minialbumi, joka julkaistiin 29. heinäkuuta 2020. Albumi sisältää singlet ”Inception” ja ”Thanxx”. Albumista julkaistiin kolme eri versiota, Thanxx, Inception ja Diary.

## Tausta ja vastaanotto
Zero: Fever Part 1 sisältää seitsemän kappaletta, ja se sulauttaa eri genrejä, kuten esimerkiksi hip-hopia, EDM:ää, reaggaeta ja synthpoppia. Albumi sijouttui Gaonin albumilistan listaykköseksi, tehden siitä Ateezin kolmannen albumin, joka sijouttui Koreassa listaykköseksi. Albumi sijouttui Billboardin maailmanlaajuisen albumilistan kuudenneksi ja ”Inception” yhdeksänneksi ja ”Thanxx” #18 singlejen listoille. Ateez promosi albumia Koreassa useammassa musiikkiohjelmassa. ”Inception” ja ”Thanxx” singleihin julkaistiin myös musiikkivideot heinä-elokuussa. Musiikkivideot saavuttivat yli 10 miljoonaa katselukertaa Youtubessa vain vuorokaudessa.

## Kappaleet

## Lähteet
Pekka Kankaanrinta

**Pekka Kankaanrinta**, vuoteen 1906 **Neiglick**  (18. kesäkuuta 1861 Rääkkylä – 8. huhtikuuta 1941 Rääkkylä) oli suomalainen kauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Kankaanrinnan vanhemmat olivat Eero Neiglick ja Maria Liisa Pekantytär Lehvonen ja puoliso Aina Josefiina Kankaanrinta. Pekka Kankaanrinta kävi 7 luokkaa Kuopion lyseota, mutta erosi koulusta 1881 ja alkoi maakauppiaaksi. Hän oli myös maanviljelijä vuodesta 1889, Rääkkylässä kunnallismies sekä laajemmin Pohjois-Karjalassa vaikuttanut henkilö.  Kankaanrinta oli talonpoikaissäädyssä Kiteen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1897 ja 1899. Hän oli molemmilla kerroilla valtiovarainvaliokunnan varajäsen ja 1897 säädyn yksityisen kielianomusvaliokunnan varajäsen.

## Lähteet
Robert Gustaf Niemi

**Robert Gustaf Niemi** (1836 – 1897) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Ratsutilallinen, hevosten kasvattaja Niemi Jämsästä oli talonpoikaissäädyssä Jämsän tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872.

## Lähteet
St. Charlesin piirikunta (Louisiana)

**St. Charlesin piirikunta** (, ) on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 53&nbsp;100 vuonna 2018. Piirikunnan hallintokeskus on Hahnvillen kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1807.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Juho Nikkarla

**Juho Nikkarla** (27. helmikuuta 1820 Lemu – 27. toukokuuta 1868 Lemu) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Nikkarlan vanhemmat olivat Tuomas Antinpoika ja Maria Juhontytär Nikkarla ja puoliso Sofia Karolina Nikkarla. Juho Nikkarla oli  talonpoikaissäädyssä Mynämäen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1867. Hän oli säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen.

## Lähteet
Richlandin piirikunta (Louisiana)

**Richlandin piirikunta** (, ) on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 20&nbsp;122 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Rayvillen kaupunki. Piirikunta on perustettu 29. syyskuuta 1878.

Meta ilmoitti joulukuussa 2024 rakennuttavan Richlandin piirikuntaan Hyperion-nimisen datakeskuksen. Sen sijainti on puolimatkassa Rayvillen ja Delhin kaupunkien välillä, ja sen on tarkoitus valmistua vuonna 2030. Hyperionin pinta-ala peittäisi merkittävän osan Manhattanin saaresta, ja se on valmistuessaan maailman suurin datakeskus. Sen rakentaminen maksaa noin 10 miljardia dollaria. Hyperionin arvioidaan luovan Richlandiin 5&nbsp;000 väliaikaista ja 500 pysyvää uutta työpaikkaa. Hyperionia on vastustettu, koska se kuluttaa runsaasti sähköä ja vettä, minkä lisäksi rakennustyöt aiheuttavat jatkuvasti vakavia liikennehäiriöitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Juho Möttölä

**Juho Möttölä (Iso-Möttölä)** (12. tammikuuta 1831 Karstula – 31. heinäkuuta 1905 Karstula) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Möttölän vanhemmat olivat  Matti ja Kaisa Iso-Möttölä ja puoliso Kaisa Möttölä. Juho Möttölä oli lähes 20 vuotta Karstulan kunnallislautakunnan esimies ja talonpoikaissäädyssä Laukaan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1882. Hän oli valtiopäivillä sekä yleisen että säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen.

## Lähteet
Buharkent

**Buharkent** on piirikunta Turkin Aydınin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Buharkentin väkiluku oli 12&nbsp;793.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Treasure EP.Fin: All to Action

**Treasure EP.Fin: All to Action** on eteläkorealaisen Ateez-yhtyeen ensimmäinen kokomittainen studioalbumi. Albumi julkaistiin 8. lokakuuta 2019, ja se sisältää singlen ”Wonderland”.

## Tausta ja vastaanotto
Studioalbumin tuottamisesta vastasi Eden, joka on tuottanut suurimman osan Ateezin albumeista. Buddy, Leez ja Ollounder osallistuivat kappaleiden sanoittamiseen ja tuottamiseen. Yhtyeen jäsenet Hongjoong ja Mingi osallistuivat myös albumin tuottamiseen. Albumi sijouttui Gaonin albumilistan listaykköseksi.

## Kappaleet

## Lähteet
3099 Hergenrother

**3099 Hergenrother** on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1940 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty amerikkalaisen pikkuplaneettatutkijan Carl William Hergenrotherin (s. 1973) mukaan.

Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,88&nbsp;kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 4&nbsp;vuotta ja 11&nbsp;kuukautta.

Kohde kiertää Auringon ympäri  (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään  ja etäisimmillään  astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin . Pyörähdysaika akselin ympäri on . Kiertoradan eksentrisyys on  ja inklinaatio on .

## Katso myös
* Luettelo Yrjö Väisälän löytämistä asteroideista

## Lähteet
Yhdystie 6040

**Yhdystie 6040** on Jämsän Kelhästä Jämsänkosken Konilannotkoon johtava tie. Maantiereitti Jämsän keskustasta Jämsänkosken keskustaan muodostuu yhdystiestä 46511 (noin 0,5 kilometriä) ja yhdystiestä 6040 (noin 6 kilometriä).

## Reitti
Yhdystie 6040 alkaa Siltakadun ja Pääskysmäentien kiertoliittymästä Jämsän rautatieaseman itäpuolelta ja kulkee puolisen kilometriä koilliseen Jämsänjoen ylittävän sillan kautta Siltakadun ja Koskentien kiertoliittymään jossa tien suunta kääntyy pohjoiseen. Yhdystie päättyy Konilannotkoon noin seitsemän kilometrin päähän. Tie on koko matkaltaan yksiajoratainen ja kaksikaistainen.Tien itäpuolelle on rakennettu jalankulun ja pyöräilyn väylä.

Yhdystie 6040 kulkee Jämsänjokilaakson historiallisessa kulttuurimaisemassa Jämsänjoen itäpuolta. Jämsänkoskella se on rakennettu rautakautisen Linnasenvuoren ja paperitehtaan väliin. Tien varrella sijaitsee muun muassa Jämsän ja Jämsänkosken kirkot, Ilveslinna ja Jukka Virtasen pallokenttä.

Runsaan kilometrin mittainen Mellansuora yhdystien 6040 puolivälissä on paikallisesti tunnettu. Jämsänkosken ja Jämsän entinen kuntaraja ja historiallinen pitäjäraja kulkee suoran eteläpuolitse.

Yhdystie 6040 jatkuu Konilannotkon kiertoliittymästä pohjoiseen seututienä 604.

## Liikennemäärät
Vuonna 2017 julkaistun liikenneselvityksen mukaan yhdystien 6040 vuorokautinen liikennemäärä on 5&nbsp;490 ajoneuvoa. Tie on määritelty pääkokoojaväyläksi.

## Lähteet
Mihail Varnakov

**Mihail Varnakov** (s. 25. kesäkuuta 1957 Gorki, Neuvostoliitto) on venäläinen, Neuvostoliittoa edustanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän toimi myöhemmin parikymmentä vuotta valmentajana. Pelaajana hän voitti Neuvostoliiton maajoukkueessa maailmanmestaruuden Moskovassa 1986 sekä saavutti MM-hopeaa Wienissä 1987 ja MM-pronssia Prahassa 1985. Hän pelasi Kanada-cupissa vuonna 1984 sekä NHL:n tähdistöjoukkuetta vastaan Challenge Cupissa vuonna 1979 ja Rendez-vous ’87 -otteluissa vuonna 1987.

Varnakov edusti seuratasolla suurimman osan urastaan Torpedo Gorkia, joka 1990-luvulla muutti nimensä Torpedo Nižni Novgorodiksi. Kaudella 1977–1978 hän edusti myös TsSKA Moskovaa ja voitti Neuvostoliiton mestaruuden. Uransa lopulla hän pelasi vielä Itävallassa ja Saksassa.

Varnakov on toiminut Venäjän päävalmentajana pääsarjassa Torpedo Nižni Novgorodissa ja Amur Habarovskissa sekä toisella sarjatasolla HK Sarovissa. Apuvalmentajana hän on ollut muun muassa Dinamo Moskovassa ja Ak Bars Kazanissa. Kausina 2012–2014 hän valmensi Venäjän alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta.

## Lähteet
1492 Oppolzer

**1492 Oppolzer** on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1938 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty itävaltalaisen tähtitieteilijän Theodor Ritter von Oppolzerin (1841–1886) mukaan.

Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,17&nbsp;kertaa niin kaukana kuin Maa.

Kohde kiertää Auringon ympäri  (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään  ja etäisimmillään  astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kohteen läpimitta on noin  ja pyörähdysaika akselin ympäri on . Albedo on  ja magnitudi .

## Katso myös
* Luettelo Yrjö Väisälän löytämistä asteroideista

## Lähteet
Didyman stadion

**Didyman stadion** oli antiikin aikainen kreikkalainen stadion Didyman pyhäkköalueella Miletoksen kaupungin lähellä Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa.

Stadion rakennettiin hellenistisellä kaudella 100-luvulla eaa. Apollon Didymaioksen juhliin kuuluneita kisoja varten. Se sijaitsi heti Apollonin temppelin kyljessä sen eteläpuolella ja oli rakennettu samalla tavalla itä-länsisuunnassa, ja hyödynsi temppelin eteläsivun seitsenportaisen krepidoman portaita katsomoportaina. Stadion oli kuitenkin oletettavasti temppeliä pidempi, sillä stadioninmitta oli noin 185–190 metriä eli paljon pidempi kuin temppelin krepidoman pituus 118,3 metriä.

Stadionin itäpäässä on säilynyt juoksijoiden kivestä tehty lähtöviiva sekä jonkinlaisen lähetyslaitteiston jäänteet: jokaisessa lähtöviivan kivessä on porattu reikä, jossa on ollut pystytanko. Tangot ovat kannatelleet mahdollisesti nauhaa tms., joka on poistettu lähtömerkiksi.

Stadionin kivissä on piirtokirjoituksena henkilöiden nimiä. Stadionin eteläsivun katsomon kiviä on käytetty uudelleen Didyman teatterin rakenteissa ensimmäisellä vuosisadalla jaa. Tämä voi tarkoittaa sitä, että musiikkikilpailuista oli tullut Didymassa urheilukilpailuja tärkeämmät tuohon mennessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Treasure EP.3: One to All

**Treasure EP.3: One to All** on eteläkorealaisen Ateez-yhtyeen kolmas minialbumi, joka julkaistiin 10. kesäkuuta 2019. Albumi sisältää singlet ”Illusion”, ”Wave” ja ”Aurora”.

## Tausta ja vastaanotto
Fanit saivat valita minialbumin singlen äänestämällä. ”Wave” tuli valituksi, mutta myös ”Illusion” päätyi minialbumin singleksi. Minialbumi sijoittui Gaonin albumilistalla toiseksi ja Billboardin maailmanlaajuisella albumilistalla kymmenenneksi. 

## Kappaleet

## Lähteet
Didyman teatteri

**Didyman teatteri** oli antiikin aikainen kreikkalainen teatteri Didyman pyhäkköalueella Miletoksen kaupungin lähellä Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa.

## Historia

Didyman teatteri rakennettiin roomalaisella kaudella ensimmäisen vuosisadan jälkimmäisellä puoliskolla keisari Neron aikana. Sitä laajennettiin 100-luvulla keisari Hadrianuksen aikana. Teatteria käytettiin Didyman Apollon Didymaioksen juhliin liittyneissä musiikki- ja näytelmäkilpailuissa.

Teatteri löydettiin saksalaisten suorittamissa arkeologisissa kaivauksissa vuosina 2010–2011. Sen löytyminen tuli yllätyksenä, sillä aiemmin oli ajateltu, ettei Didymassa olisi ollut teatteria, vaan musiikkikilpailut olisi järjestetty joko Didyman stadionilla tai Apollonin temppelin edustalla. Toisaalta teatteri oli hyvin yleinen rakennus suurilla kaupunkien ulkopuolella sijainneilla pyhäkköalueilla, kuten Amfiaraion, Epidauroksen Asklepieion ja Isthmia.

## Rakennus

Didyman teatteri sijaitsi Apollonin temppelin ja stadionin eteläpuolella. Rakentamisajankohdastaan huolimatta teatteri oli tyypiltään kreikkalainen, ei roomalainen teatteri. Teatterin katsomo suuntautui länteen päin. Sen halkaisija oli alun perin noin 48 metriä, ja siinä oli arviolta 25 penkkiriviä ja tilaa noin  katsojalle. 100-luvun jaa. alkupuolella sitä laajennettiin kuudella penkkirivillä niin, että sen halkaisijaksi tuli noin 56 metriä, jonka jälkeen tilaa oli noin  katsojalle. Teatterin keskellä olleen orkhestran halkaisija oli vain noin 12 metriä.

Lukujen valossa teatteri on ollut suhteellisen pieni. Sen koko vastaa suunnilleen Delfoin teatteria. Teatterin rakentamisessa oli käytetty uudelleen Didyman stadionin eteläsivun katsomon kiviä. Tämä voi merkitä sitä, että musiikkikilpailut olivat tuossa vaiheessa muuttuneet Didymassa urheilukilpailuja tärkeämmiksi.

Kaivauksissa on löydetty teatterin pohjoisseinämää sekä katsomon penkkirivien ja portaiden jäänteitä. Myös skene- eli näyttämörakennuksesta on tehty joitakin löytöjä ilmeisesti jo 1900-luvun alussa, jolloin niistä käytettiin nimitystä ”Tabernaakkeli”. Teatteri on ajoitettu Neron ajalta peräisin olevan miletoslaisen rahan ja saman aikakauden keramiikkalöytöjen avulla. Teatterin laajempi kaivaminen on vaikeaa sen paikalla olevien yksityistalojen vuoksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Keskinen Kalajärvi

**Keskinen Kalajärvi** on Koskenpäällä Jämsän pohjoisosassa sijaitseva runsaan 12 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on 31 kilometriä luoteeseen ja Tampereelta 90 kilometriä koilliseen. Lähin kaupunkimainen keskus on Mänttä seitsemäntoista kilometriä lounaaseen.

## Maantiede
Keskinen Kalajärvi on rannoiltaan varsin polveileva, järven luoteisosassa on kolmiomainen lahti. Se muodostaa kolmen järven kokonaisuuden Vataanjoen valuma-alueen lounaisosassa yhdessä Yläisen Kalajärven ja Alaisen Kalajärven kanssa. Ensin mainittu sijaitsee Keskisen Kalajärven pohjoispuolella, jälkimmäinen itäpuolella. Järvien eteläpuolella sijaitsee Joutsenlammi ja kaakkoispuolella Riihijärvi.

Keskisen Kalajärven pohjoiskolkasta lähtee laskuoja Alaisen Kalajärven luoteiskolkkaan. Järvien välissä on Saarenmaa, jonka korkeustaso on noin kymmenen metriä niitä ylempänä.

Vataanjoen valuma-alue on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Iso Rautaveden alueella, joka puolestaan on toisen jakovaiheen vesistö Jämsän reitin valuma-alueella. Päävesistönä on Kymijoen vesistö. Vesistön suurin järvi on Koijärvi, jonka pinta on noin 32 metriä Keskistä Kalajärveä alempana.

## Lähteet
Keisarillinen krypta

**Keisarillinen krypta** (saks. *Kaisergruft* tai *Kapuzinergruft*) on Kapusiinikirkossa ja -luostarissa Wienissä Itävallassa sijaitseva hautakammio. Sen perusti jälkisäädöksellään keisarinna Anna Tirolilainen, joka puolisonsa keisari Matiaksen kanssa haudattiin ensimmäisenä sinne. 

Kirkko rakennettiin vuosina 1622–1632 ja vuodesta 1618 lähtien se on ollut Habsburg-suvun jäsenten pääasiallinen hautapaikka. Kryptaan on haudattu 150 Habsburg-suvun jäsentä, näistä 12 keisaria ja 22 keisarinnaa ja kuningatarta.

### Keisarit

* Keisari Matias
* Keisari Ferdinand III
* Keisari Leopold I
* Keisari Joosef I
* Keisari Kaarle VI
* Keisari Frans I Stefan, Maria Teresian puoliso
* Keisari Joosef II
* Keisari Leopold II
* Keisari Frans II
* Itävallan keisari Ferdinand I
* Keisari Maksimilian I, Meksikon keisari
* Itävallan keisari Frans Joosef I

### Keisarinnat

* Anna Tirolilainen (1585–1618), keisari Matiaksen puoliso
* Maria Anna, keisari Ferdinand III:n 1. puoliso
* Eleonora Magdalena Gonzaga (1630–1686), keisari Ferdinand III:n 3. puoliso
* Maria Leopoldine, keisari Ferdinand III:n 2. puoliso
* Margareeta Teresia, keisari Leopold I:n 1. puoliso
* Eleonoora Magdalena (1655–1720), keisari Leopold I:n 3. puoliso
* Claudia Felicitas (1653–1676), keisari Leopold I:n 2. puoliso
* Elisabet Kristiina, keisari Kaarle VI:n puoliso
* Maria Teresia
* Maria Josefina (1739–1767), keisari Joosef II:n 2. puoliso
* Isabella Maria (1741–1763), keisari Joosef II:n 1. puoliso
* Elisabet Vilhelmine (1767–1790), keisari Frans II:n 1. puoliso
* Maria Teresa, keisari Frans II:n 2. puoliso
* Maria Ludovika (1787–1816), keisari Frans II:n 3. puoliso
* Karoline Augusta (1792–1873), keisari Frans II:n 4. puoliso
* Arkkiherttuatar Marie Louise, Ranskan keisarinna
* Maria Anna, Itävallan keisari Ferdinand I:n puoliso
* Elisabet, Itävallan keisari Frans Joosef I:n puoliso
* Zita, Itävallan keisari Kaarle I:n puoliso
Viimeisimmät kryptaan haudatut ovat arkkiherttua Otto (1912–2011), Itävallan keisari Kaarle I:n vanhin poika ja kruununperijä, joka luopui vaateestaan vuonna 1961 ja jonka vuonna 1979 saksalaiset äänestäjät valitsivat Euroopan parlamentin jäseneksi, jossa hän toimi useiden uudelleenvalintojen jälkeen pidempään kuin kukaan muu jäsen sekä puoliso arkkiherttuatar Regina (1925–2010). Hautapaikka on varattu arkkiherttuatar, prinsessa Yolande Marie Jeanne Charlotte de Lignelle (1923–2023), arkkiherttua Carl Ludvigin (1918–2007), Kaarle I:n ja keisarinna Zitan neljänneksi vanhimman pojan puolisolle.

Vuodesta 1971 lähtien suvun jäsenet, kuten Kaarle I:n ja keisarinna Zitan nuorin poika arkkiherttua Rudolf (1919–2010) on enimmäkseen haudattu Sveitsin Murissa sijaitsevan benediktiiniläisluostarin Loretto-kappelin kryptaan, jonka kreivi Radebot von Habsburg perusti vuonna 1027.

## Lähteet
Artemiin temppeli (Didyma)

**Artemiin temppeli** oli antiikin aikainen Artemis Pythielle omistettu kreikkalainen temppeli Didyman pyhäkköalueella Miletoksen kaupungin lähellä Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa.

Artemiin temppeli rakennettiin hellenistisellä kaudella 100-luvulla eaa. Se löydettiin saksalaisten suorittamissa Didyman arkeologisissa kaivauksissa vuosina 2013–2014. Tätä ennen temppeliä oli etsitty Didyman pyhäkköalueelta pitkään. Sen olemassaolo oli päätelty piirtokirjoituksista, jotka mainitsevat, että pyhäkköalueella palvottiin Apollonin lisäksi myös tämän sisarta Artemista.

Temppeli löydettiin nykyisen moskeijan, aiemman kreikkalaisortodoksisen kirkon pohjoispuolelta noin 100 metriä pohjoiseen Didyman tunnetummasta Apollonin temppelistä. Päin vastoin kuin Apollonin temppeli, Artemiin temppeli oli rakennettu tyypilliseen tapaan suoraan itä-länsisuunnassa. Sen perustusten koko on noin 31,7 × 12 metriä. Sisällä temppelissä oli kolme huonetta, ja se muistuttaa Apollonin temppelin adytonissa ollutta pienempää naiskosta. Temppelin alttaria ei ole vielä löydetty, joten ei tiedetä, oliko sen sisäänkäynti tyypilliseen tapaan itäpäässä vai Efesoksen Artemiin temppelin tavoin länsipäässä.

Antiikin aikana temppeli sijaitsi Miletoksen ja Didyman yhdistäneen Pyhän tien länsipuolella. Tie tuli Didymaan pohjoisluoteesta päin. Nykyinen moskeija, aiempi kirkko, rakennettiin vuonna 1830 antiikin aikaisten perustusten päälle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kangasjärvi (Multia)

**Kangasjärvi** on 20 hehtaarin laajuinen järvi Multialla. Se sijaitsee ylänkömaalla seitsemäntoista kilometriä Multian kuntakeskuksesta koilliseen. Järven keskisyvyys on vain puoli metriä ja tilavuus noin 98&nbsp;000 kuutiometriä.

## Maantiede
Kangasjärvi kuuluu Pengerjoen yläosan alueen kolmannen jakovaiheen vesistöön, toinen jakovaihe on Pengerjoen valuma-alue ja ensimmäinen Jämsän reitin valuma-alue. Päävesistö on Kymijoen vesistö. Kangasjärvi on Pengerjoen yläosan alueen toiseksi suurin vakavesi, suurin eli Lauttajärvi sijaitsee sen itäpuolella. Kangasjärven länsipuolella levittäytyy Kangasjärvenkangas, koillisessa on Tervavuori. Ympäristössä on useita lampia.

## Lähteet
Josef Benz

**Josef ”Sepp” Benz** (20. toukokuuta 1944 Zürich – 5. helmikuuta 2021 Zürich) oli sveitsiläinen rattikelkkailija, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari.

## Elämä ja urheilu-ura

Benz osallistui urallaan kaksiin talviolympialaisiin: Innsbruckissa 1976 hän saavutti Erich Schärerin kanssa kahden miehen kelkoissa pronssia ja Sveitsin neljän miehen kelkassa hopeaa. Lake Placidissa 1980 Benz ja Schärer voittivat kahden miehen kelkallaan kultaa, ja Sveitsi sijoittui jälleen neljän miehen kelkoissa hopealle. Benz voitti myös useita mitaleja MM- ja EM-kilpailuista.

Kansainvälisessä lajiliitossakin toiminut Benz kuoli Zürichissä 76-vuotiaana 5. helmikuuta 2021 pandemiana riehuneeseen COVID-19-koronavirustautiin.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*
Ylitalo (Tuusula)

**Ylitalo** (joskus myös: *Ehon talo*) oli Tuusulan Hyrylässä sijainnut suurtila ja kievari aina vuoteen 1990 asti, jolloin Tuusulan kunta purki tilan rakennukset uuden Kievarin kerrostaloalueen tieltä. Kievari juonsi juurensa Hyrylän kylän kantataloon Gästgifvarsiin, joka 1850-luvulla jakautui kahtia Ylitaloon ja Alitaloon. Ylitalon merkittävimmät omistajasuvut olivat Skogster ja Eskelin (myöhemmin suomennettu muotoon Eho).

## Historia

Hyrylän kantatalo Gästgifvars jakaantui 1850-luvulla kahtia Ylitaloon (tunnetaan myös nimellä Rustholli ja Viksberg) ja Alitaloon. Gästgifvars tunnettiin alun perin Yrlän talona, mutta nimi vaihtui muotoon Gästgifvars, kun tila sai kievarirasitteen 1600-luvulla. Tilan jakaannuttua kahtia kievaritoiminta siirtyi Ylitalon tilalle, joka sijaitsi aivan Hämeentien varressa.

1850-luvulla Ylitalon omisti rusthollari Henrik Skogster. Kirjallisissa lähteissä mainitaan, että Ylitalon kievarissa oli vuonna 1862 hollikyytejä varten 16 hevosta ja 9 varahevosta lähitaloista. Henrik Skogsterin jälkeen Ylitalo siirtyi tämän pojalle Oskar Skogsterille, joka puolestaan myi tilan August Reinhold Eskelinille Keravan Postlarin talosta vuonna 1909. Ylitaloa alkoi hoitaa A. R. Eskelinin pojat Otto ja Eskil Eskelin, jotka suomensivat nimensä Olavi ja Esko Ehoksi. Näin tila siirtyi Ehon suvun omistukseen ja säilyi suvun omistuksessa vuoteen 1986 asti, jolloin Ylitalon viimeiset omistajat Martti Eho ja Anne Eho myivät tilan Tuusulan kunnalle. Tuusulan kunta kaavoitti tilan asuinalueeksi ja purki tilan rakennukset. Nykyisin paikalla sijaitsee Kievarin asuinalue.

Ylitalon Ehojen (aiempien Eskelinien) sukuhaudat sijaitsevat Tuusulassa Paijalan hautausmaalla ja ovat yksiä hautausmaan merkittävimpiä hautamuistomerkkejä.

### Kievaritoiminta
Majatalon pito ja Kievarin kyyditykset jatkuivat Ylitalolla vielä Esko Ehon aikana. Hevoset korvattiin pikku hiljaa autoilla autojen yleistyessä, kunnes vuonna 1955 säädettiin asetus kievarien lopettamisesta. Kievaritoimintaa harjoitettiin Ylitalolla yhteensä 105 vuotta.

Ylitalon kievarin yksiä tunnetuimpia vieraita oli runoilija Eino Leino, joka majoittui kievarissa 1920-luvun alussa.

### Ylitalo Suomen sisällissodan aikaan
Ylitalon maat olivat Suomen sisällissodan taisteluiden keskiössä Tuusulassa, kun saksalaiset hyökkäsivät etelästä 19.4.1918. Punaisten tukikohta oli läheisellä kirkonmäellä ja etulinja kulki Kievarin pellolla. Taistelu kesti kokonaisuudessaan muutaman tunnin, jonka ajan siviiliväestö oli suojautuneena muun muassa perunakellareissa.

## Päärakennus
Ylitalon tilan päärakennus oli puurakenteinen puolitoistakerroksinen rakennus, jonka vanhimmat osat olivat luultavimmin peräisin 1800-luvulta. Rakennuksessa oli vesikatteena saumattu peltikatto, joka peitti myös rakennuksen kaksi muurattua savupiippua. Päärakennuksen yhteydessä oli myös piharakennuksia, kuten leivintupa, navetta ja hevostallit.

## Lähteet
1678 Hveen

**1678 Hveen** on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1940 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty tähtitieteilijä Tyko Brahen kotisaaren Venin mukaan.

Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 3,16&nbsp;kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 5&nbsp;vuotta ja 7&nbsp;kuukautta.

Kohde kiertää Auringon ympäri  (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään  ja etäisimmillään  astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kohteen läpimitta on noin  ja pyörähdysaika akselin ympäri on . Albedo on  ja magnitudi .

## Katso myös
* Luettelo Yrjö Väisälän löytämistä asteroideista

## Lähteet
Postlar

**Postlar**, myös nimellä **Mattila**, on Keravalla sijaitseva vanha ratsutila ja kruunun virkatalo, joka kuuluu osaksi säveltäjä Jean Sibeliuksen suojeltua kulttuurimaisemaa. Postlar-Mattilan alue muodostaa yhdessä Keravan kartanon, Keravan kivisillan ja jokilaakson peltojen kanssa yhden Keravan merkittävimmistä kulttuurimaisemista. Sibeliukset asuivat Postlarin tilakeskuksessa sijaitsevassa Mattilan talossa vuosina 1899-1902.

Nykyisin Mattilan talon omistaa Asunto Oy Keravan Mattila ja rakennus on muutettu paritaloksi.

## Historia
Postlar tunnetaan vanhana ratsutilana ja kruunun virkatalona ja tila mainitaan kirjallisissa lähteissä jo 1500-luvun lopulla. Vuonna 1736 tila jaettiin kahtia Postlariksi ja Mattilaksi. Virkataloa viljelivät vuokramiehet eli lampuotit kun taas Mattilan omistajina mainitaan Eskelinien suku (myöhemmin nimi suomennettu muotoon Eho).

Tilan pitkänomainen päärakennus on rakennettu 1800-luvun alussa. Tilakeskuksessa sijaitseva toinen asuinrakennus on 1800-luvun lopulta ja nuorin 1920-1930-luvulta.

1920-luvulla Suomen valtio otti Postlarin haltuunsa ja perusti tilan maille nuorisovankilan eli nykyisen Keravan vankilan.

Postlarin tilakokonaisuus kuuluu Firenzen maisemayleissopimuksen piiriin.

### Sibeliukset Mattilassa
Tilan tilakeskuksessa on vuodesta 1730 sijainnut entisen Mattilan talon tilakeskus, jossa Sibeliukset asuivat vuosina 1899-1902. Mattilalla asuessaan Jean Sibeliuksella oli tuottelias jakso, johon kuuluu muun muassa Sibeliuksen 2. sinfonia ja Finlandia. Mattilassa Sibelius sävelsi myös sekä yksinlaulu- että kuoroteoksia. Postlarin pihapiiriä rajaavaa 1800-luvulla rakennettua kaksiosaista luhtiaittaa kutsutaan myös Sibeliuksen aitaksi, sillä säveltäjä asui siinä kesäisin.

Tuottavasta ajasta huolimatta Sibeliusten aikaan Mattilassa mahtui myös surua, sillä perheen kuopus Kirsti kuoli lavantautiin.

## Lähteet
Ronit Elkabetz

**Ronit Elkabetz** (27. marraskuuta 1964 – 19. huhtikuuta 2016) oli israelilainen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänelle myönnettiin uransa aikana useita palkintoja, kuten kolme Ophir-palkintoa, ja hänen yhdessä veljensä Shlomi Elkabetzin kanssa ohjaama ja käsikirjoittama elokuva *Gett* oli Golden Globe -palkinnon ehdokkaana.

Elkabetz syntyi marokonjuutalaisille maahanmuuttajavanhemmille Beersebassa. Hän teki töitä mallina ennen kuin aloitti elokuvauransa vuonna 1990. Hän teki ohjausdebyyttinsä vuonna 2004 yhteistyössä veljensä Shlomi Elkabetzin kanssa. Hän myös näytteli kaikissa ohjaamissaan elokuvissa.

## Valikoitu filmografia

### Näyttelijänä

* *Sh'Chur* (1994)
* *[[Hatuna Meuheret]]* (2001)
* *Ve'Lakhta Lehe Isha* (2004)
* *Orkesterin vierailu* (2007)
* *Or* (2004)
* *Shiva* (2008)
* *Mabul* (2010)
* *Gett* (2014)

### Ohjaajana

* *Ve'Lakhta Lehe Isha* (2004)
* *Shiva* (2008)
* *Gett* (2014)

## Lähteet
Harry F. Byrd

**Harry F. Byrd Sr.** (10. kesäkuuta 1887 – 20. lokakuuta 1966) oli yhdysvaltalainen sanomalehtien kustantaja, poliitikko ja Virginian demokraattisen puolueen johtaja neljän vuosikymmenen ajan Byrd-organisaationa tunnetun poliittisen ryhmittymän johtajana. Byrd toimi Virginian kuvernöörinä vuosina 1926–1930, jonka jälkeen hän toimi Yhdysvaltain senaattorina vuosina 1933–1965.

Hän haki demokraattien presidenttiehdokkaaksi vuonna 1932, mutta hävisi ehdokkuuden tiukasti Franklin Rooseveltille. Tämän jälkeen hän ei koskaan hakenut presidenttiehdokkaaksi uudelleen, mutta hänet nimettiin ilman hänen lupaansa useita kertoja demokraattisen puolueen ehdokasehdokkaaksi. Vuoden 1952 vaaleissa hänet nimettiin America First Partyn varapresidenttiehdokkaaksi saaden koko maassa yhteensä 17 205 ääntä. Vuoden 1956 vaaleissa hänet nimettiin Kentuckyn States' Rights Partyn ehdokkaaksi, ja hän sai Kentuckyssä 2 657 ääntä, jonka lisäksi hän sai Etelä-Carolinassa itsenäisten valitsijamiesten kautta 88 509 ääntä. Lisäksi hän sai 15 valitsijamiesääntä vuoden 1960 presidentinvaaleissa, vaikkei ollut ko. vaaleissa lainkaan nimettynä ehdokkaana.

Byrd kuoli vuonna 1966. Hänet haudattiin Mount Hebronin hautausmaalle Winchesteriin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
The Herald (Glasgow)

**The Herald** on Skotlannissa ilmestyvä sanomalehti, joka on perustettu vuonna 1783. Se on yksi maailman vanhimmista edelleen ilmestyvistä sanomalehdistä. *The Herald* on puolueisiin sitoutumaton, linjaltaan keskusta-vasemmistolainen julkaisu. Lehti kannatti vuoden 2014 kansanäänestyksessä Skotlannin pysymistä Yhdistyneen kuningaskunnan osana mutta vaati samalla, että devoluutiota eli vallan hajauttamista Britannian keskushallinnolta alueelliselle tasolle pitää jatkaa.

*The Heraldin* ensimmäisessä numerossa vuonna 1783 oli skuuppi: Yhdysvaltain vapaussodan päättäneissä rauhanneuvotteluissa oli allekirjoitettu ensimmäiset sopimukset. Lehden nimi oli silloin *Glasgow Advertiser*. Nimi muutettiin muotoon *The Glasgow Herald* vuonna 1805 ja *The Herald* vuonna 1992.

Lehden perustaja ja ensimmäinen päätoimittaja oli John Mennons.

## Lähteet
Simplex

**Simpleksi** () on yksisuuntaisen radioyhteyden nimitys. Siinä radioverkon käyttäjät joutuvat puhumaan peräkkäin toistensa jälkeen järjestyksessä, koska radio lähettää ja vastaanottaa samalla taajuudella. Simpleksiradioyhteyksiä on monissa pätevyystodistusta, lähetyslupaa ja taajuusmaksua edellyttämättömissä radiojärjestelmissä, kuten PMR446, RHA68-metsästysradio ja CB. Simpleksiä kehittyneempiä radioyhteyksiä ovat puolidupleksi ( tai *semi-duplex*) ja dupleksi (). Niissä lähettäjä ja vastaanottaja käyttävät yhteyksissään eri taajuutta lähettämiseen kuin vastaanottamiseen.

## Lähteet
Juhan Raudsepp

**Juhan Raudsepp** (10. joulukuuta 1896 Luke (nykyisin Lugaži), Latvia – 15. joulukuuta 1984 Tallinna, Viro) on virolainen kuvanveistäjä, joka teki lukuisia muistomerkkejä ja veistoksia Viron ensimmäisen itsenäisyyden aikana.

## Nuoruus
Raudsepp kävi koulua Valgan kaupungissa ja siirtyi sieltä taidekouluun Penzaan, Venäjälle. Siellä opiskeli muitakin virolaisia ja latvialaisia joista tuli myöhemmin tunnettuja taiteilijoina. Penzan taidekouluun hänet sai lähtemään hänen piirustusopettajansa joka oli myös ollut siellä opiskelemassa.

## Ura
Kun Viron vapaussota alkoi vuonna 1918, Raudsepp otti siihen osaa sodan loppuun vuoteen 1920 asti. Sodan jälkeen hän työskenteli taiteen opettajana Tarton keskikoulussa ja lukiossa. Hän järjesti vuodesta 1924 aktiivisesti näyttelyitä Virossa ja ulkomalla muun muassa: Riiassa, Helsingissä, Kielissä, Kölnissä, Moskovassa, Kaunasissa ja Budapestissa. Hän työskenteli vuodesta 1929 lähtien vapaana taiteilijana ja teki 1920-luvun lopulla ja 1930-luvulla useita Viron vapaussodan muistomerkkejä. Hän teki myös veistoksia useiden rakennusten julkisivuihin muun muassa: Viron pankin julkisivuun, kapteni Tiidemannin huvilan julkisivuun ja Tallinnan taidehallin julkisivuun veistokset *Kauneus* ja *Työ* (vir. *Ilu* ja *Töö*). Hänen suunnittelemansa suihkulähde jossa on veistos *Naine vaagnaga* paljastettiin vuonna 1936 Tornien aukiolla, Tallinnassa. Raudsepp teki myös lukuisia rintakuvia.

Juhan Raudsepän vuonna 1905 valmistunut *Vuoden 1905 terrorismin uhrien muistomerkki* sijoitettiin Tallinnan Uusi tori -aukiolle vuonna 1931. Teos siirrettiin Rahumäen hautausmaalle vuonna 1959 ja tilalle tuli Lembit Palutederin ja Mart Portin (ark.) pronssiveistos *Vuoden 1905 vallankumouksen muistomerkki*.

Saksalaisten vetäytyessä neuvostoliittolaiset pommittivat Tallinnaa suurpommituksissa 9.–10. maaliskuuta. Raudsepp loukkaantui tuolloin ja hänen Tallinnan taidehallin talossa sijainnut ateljeensa, sekä suuri määrä siellä olleita veistoksia tuhoutui. Neuvostomiehityksen aikana Raudsepp oli syrjäytettynä. Useita hänen Viron itsenäisyyden aikana tekemiään muistomerkkejä tuhottiin, poistettiin tai sijaintia muutettiin Neuvostoaikana. Raudsepp teki 1960-luvulla hautausmaille muistomerkkejä kaatuneille neuvostosotilaille. Hänelle myönnettiin vuonna 1982 Viron sosialistinen neuvostotasavallan ansioituneen taiteilijan kunniamerkki. Raudsepp kuoli Tallinnassa 15. joulukuuta 1984 

## Kuvia teoksista

Tiedosto:Tallinn Art Hall, detail (cropped).JPG|*Työ*, 1934, Tallinna.
Tiedosto:Juhan Raudsepp Kauneus 1937.JPG|*Kauneus*, 1937, Tallinna.
Tiedosto:Juhan Raudsepp Naisen lantio 1936 Eva .JPG|*Naine vaagnaga*, 1936, Tallinna.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Franklinin piirikunta (Louisiana)

**Franklinin piirikunta** (, ) on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 20&nbsp;015 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Winnsboron kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1843.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kristiina Holm

**Kristiina Holm** (s. 1977) on suomalainen tietokirjailija ja aineenopettaja. Hän on laatinut oppikirjoja ja muita oppimateriaaleja yläkoulujen ja lukioiden käyttöön. Hän sai tammikuussa 2019 Suomen tietokirjailijat ry:n myöntämän Oppikirjailijapalkinnon.

Holm aloitti työnsä oppikirjailijana 2000-vuosikymmenen loppupuolella. Hänen töitään ovat yläkoulun uskonnonopetuksen vanha ja uusi *Lipas*-sarja, yläkoulun elämänkatsomustiedon kirja *Etiikkaa elämänkatsomustietoon* sekä lukion psykologian *Mieli*- ja *Motiivi*-sarjat. Hän on laatinut myös opettajan aineistoja, tehtäväkirjoja ja digitaalisia koetehtäviä oppimateriaaleihin sekä ideoinut oppitunneilla käytettäviä sähköisiä pelejä. Oppiarvoltaan Holm on kasvatustieteen tohtori. Hän työskentelee uskonnon, elämänkatsomustiedon ja psykologian lehtorina sekä opetusharjoittelun ohjaajana Helsingin Normaalilyseossa.  

## Lähteet
3281 Maupertuis

**3281 Maupertuis** on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1938 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Löytö on tehty Turussa, ja se on nimetty  Suomessa 1700-luvulla vierailleen ranskalaisen tutkijan mukaan.

Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,35&nbsp;kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3&nbsp;vuotta ja 7&nbsp;kuukautta.

Kohde kiertää Auringon ympäri  (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään  ja etäisimmillään  astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin . Pyörähdysaika akselin ympäri on . Kiertoradan eksentrisyys on  ja inklinaatio on .

## Katso myös
* Luettelo Yrjö Väisälän löytämistä asteroideista

## Lähteet
Abu Za'bal

**Abu Za'bal** on kaupunki Egyptissä parikymmentä kilometriä Kairosta pohjoiseen.

## Maantiede
Abu Za'bal sijaitsee Ala-Egyptissä noin 24 kilometriä Kairosta pohjoiseen.

## Historia
Nykyisen Abu Za'balin paikalla on sijainnut kylä, jonka historia ulottuu muinaisiin aikoihin. Se tunnettiin aikaisemmin nimellä al-Kusayr. Ibn Mammati (k. 1209) mainitsee sen teoksessaan *Kitab Kawanin al-dawawin*. Nykyisen nimensä se on saanut Egyptin mamelukkien valtakauden päättyessä. Nimi mainitaan historiallisissa lähteissä ensimmäisen kerran Egyptin ensimmäisen osmanikuvernööri Khairbein tekemässä wakf-säädöksessä.

Murad Bein joukot ryöstivät kylän ja pidättivät paikalliset šeikit 23. joulukuuta 1792. Napoleonin Egyptin sotaretkellä Abu Za'balin tuntumassa käytiin useampia taisteluja. Paikalla ollut kylä poltettiin 7. elokuuta 1788 paikallisten kieltäydyttyä toimittamasta ranskalaisille sotilaille tarvikkeita. Ranskalaiset iskivät myös viisi kuukautta myöhemmin 11. tammikuuta 1799 ryöstäen karjaa.

Muhammad Ali perusti Abu Za'baliin Egyptin ensimmäisen lääketieteen oppilaitoksen vuonna 1827. Paikka sijaitsi tuolloin armeijan tukikohdan lähellä ja oppilaitoksen perustaminen liittyi jo vuonna 1825 Abu Za'baliin perustetun sotasairaalan toimintaan. Oppilaitosta johti ranskalainen Antoine Clot eli egyptiläisittäin Clot Bei. Oppilaitoksen toiminnan yhteydessä alettiin kääntää lääketieteellisiä teoksia arabiaksi. Lääketieteellinen opisto siirtyi Kairoon vuonna 1837.

Sittemmin Abu Za'bal on ollut tunnettu etenkin suuresta vankilastaan. Vuonna 1933 Abu Za'baliin perustettiin leprasiirtokunta. Sen toiminta jatkui vielä 2010-luvulla Egyptin viimeisenä vastaavana leprasiirtokuntana.

## Talous
Abu Za'balissa sijaitsee esimerkiksi lannoite- ja kemikaaliteollisuutta. Paikalla on myös asevoimien sotateollisuutta, jonka tuotteisiin lukeutuvat esimerkiksi rakettimoottorit ja kranaatit. Suuri osa esimerkiksi Assuanin padon rakennuksessa käytetystä dynamiitista tuotettiin Abu Za'balissa. Paikalla on tuotettu myös kemiallisia aseita.

## Lähteet