open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antisuyu

**Antisuyu** oli yksi Inkavaltakunnan neljästä *suyusta* eli osavaltiosta Cuntisuyun, Collasuyun ja Chinchaysuyun ohella. Antisuyu käsitti alueen Cuscon pohjois- ja koillispuolella ja oli *suyuista* toiseksi pienin. Yhdessä Chinchaysuyun kanssa Antisuyu muodosti *Hanan Suyukunan* eli valtakunnan kaksi ylempää neljännestä käsittäneen alueen.

Alue rajoittui nykyiseen Amazonin sademetsään, ja siellä asuneita heimoja kutsuttiin yhteisnimellä *antit*. Myös Andien vuoriston nimi on todennäköisesti samaa alkuperää. Antisuyusta tuli osa Inkavaltakuntaa kahdeksannen Sapa Incan Viracochan aikakaudella, kun tämä valloitti alueen Cuscon itäpuolella.

Inkojen vaikutusalue päättyi Amazonin viidakon reunaan. 1400-luvulla Túpac Inca Yupanqui yritti valloittaa alueen, mutta ylängön olosuhteista poikkeava kuuma ja kostea ilmasto koitui sotajoukon kohtaloksi. Lähes kolmasosa sotilaista menehtyi, ja inkat joutuivat vetäytymään.

Antisuyun alueella oli hyvin monenlaisia luonnonolosuhteita ja ilmastoja: siihen kuului sekä itäisten Andien jyrkkiä rinteitä ja ruohoylänköä että vuoristometsiä. Ilmastoa leimasivat voimakkaat rankkasateet ja rehevä kasvillisuus. Ylängöillä voitiin viljellä perunaa ja kvinoaa ja alangoilla maniokkia ja trooppisia hedelmiä; muita alueen luonnonvaroja olivat koka, lääkekasvit, kulta ja linnunhöyhenet. Antisuyussa asui melko vähän ihmisiä, eivätkä inkat laajentaneet valtakuntaansa enää alle 1500 metrin korkeudella sijainneeseen sademetsään. Sittemmin Antisuyu tarjosi inkoille pakopaikan espanjalaisilta ja sissisodan keskuksen.

## Wamanit

Jokainen *suyu* jakautui *wamaneihin* eli provinsseihin. Antisuyuun kuuluivat seuraavat *wamanit*:

*Campa
*Chunchos
*Cunibo
*Lare eli Lari
*Machiguenga
*Omasayo eli Umasuyu
*Paucartambo eli Pawqartampu
*Piro
*Shipibo
*Vilcabamba eli Willkapampa

## Lähteet
Indriði G. Þorsteinsson

**Indriði G. Þorsteinsson** (1926 Skagafjörður, Islanti – 3. syyskuuta 2000) oli islantilainen kirjailija ja sanomalehti *[[Timinn]]in* päätoimittaja. Hänen läpimurtoteoksensa on *Numero 79 ajoon*. Hän kuvaa siinä maaseudun väen juurettomuutta kaupunkielämässä. Hän on käsitellyt myös toisen maailmansodan miehityksen aikana Islannissa tapahtunutta yhteiskunnallista muutosta. Hänen esikoisromaaninsa *Sjötíu og níu af stöðinni* ilmestyi 1955. Hän on toisen maailmansodan jälkeisen Islannin kirjallisuuden klassikoita.

Indriði G. Þorsteinssonin poika on kirjailija Arnaldur Indriðason.

## Suomennetut teokset
* *Numero 79 ajoon!* (*79 äf stödinni*), suom. Kai A. Saanila, WSOY 1963.

## Lähteet
Kokkolan sankarimuistomerkki

**Kokkolan sankarimuistomerkki Pro patria** on kuvanveistäjä Viljo Savikurjen veistämä sankarihautojen muistomerkki Kokkolan Marian hautausmaalla. Muistomerkki paljastettiin vuonna 1954. Patsas muodostuu kaksipuolisesta reliefistä. Etusivun vasemmassa reunassa on kuvattu sotaan lähtevä sotilas. Kahdesta sotilaasta koostuva sommitelma oikealla kuvaa haavoittuneen sotilaan viimeisiä hetkiä. Reliefin takasivulla on esitetty sotilaan leski, äiti ja poika.

Teos on veistetty Vehmaan punaisesta graniitista. Kaksipuolisen reliefin taustakuvasta toinen kappale on esillä Vehmaan kivityömuseosta ja Vehmaan kotiseutumuseosta koostuvilla Vehmaan museoilla Vehmaan Lahdingon Huolilassa. Taustakuva jäi jäljelle, kun sankaripatsaan ensimmäinen kappale tuhoutui junakuljetuksen yhteydessä sattuneessa tulipalossa vuonna 1953. Vakuutus korvasi vahingon ja patsas veistettiin kokonaisuudessaan uudelleen. Myöhemmin vuonna 1999 kiviveistämö lahjoitti reliefin Vehmaan museoille ehdolla, ettei reliefin kuvapuoli saisi näkyä suoraan tielle. 

## Lähteet
Mamoutou Diarra

**Mamoutou Diarra** (s. 21. toukokuuta 1980 Pariisi) on ranskalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Diarra edusti Ranskan maajoukkuetta vuoden 2005 EM-kilpailuissa voittaen pronssia ja vuoden 2006 MM-kilpailuissa. Hän edusti urallaan valtaosin ranskalaisseuroja ja pelasi myös Kreikassa ja Italiassa.

## Elämä ja urheilu-ura

Diarra edusti Ranskan miesten maajoukkuetta Serbia ja Montenegron EM-kilpailuissa 2005, missä Ranska voitti pronssia, ja Japanin MM-kilpailuissa 2006, missä maa sijoittui viidenneksi. Hän edusti Ranskaa vuosina 2004–2009 yhteensä 44 maaottelussa 3,6 pisteen keskiarvolla.

Seurajoukkuetasolla Diarra pelasi pääosin kotimaassaan mutta myös Kreikassa ja hetken aikaa Italiassa. Pisimpään hän edusti vuosina 2000–2005 Paris Basket Racingiä.

## Lähteet
* Profiili  teamfrancebasket.com 
* Mamoutou Diarra International Stats Basketball-Reference.com 
* Profiili lnb.fr 

### Viitteet
Valtteri Laine

**Valtteri Laine** (s. 8. lokakuuta 1997) on suomalainen salibandyn pelaaja. Laine edustaa F-Liigassa pelaavaa vantaalaista seuraa Tikkurilan Tiikerit. 

Laine on edustanut koko uransa samaa seuraa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Valtteri Laine F-Liigan verkkosivuilla
Georg Branting

**Georg Branting** (21. syyskuuta 1887 Tukholma – 6. heinäkuuta 1965 Tukholma) oli ruotsalainen poliitikko ja juristi. Hän toimi sosiaalidemokraattien valtiopäiväedustajana vuosina 1932–1961.

Juristina Branting toimi syytettyjen avustajana useissa työväenliikkeen aktiiveja vastaan käydyissä oikeudenkäynneissä myös Ruotsin ulkopuolella. Hän oli puolustusasianajanana muun muassa amerikanitalialaisten anarkistien Saccon ja Vanzettin tapauksessa 1921 sekä Suomen suuressa kommunistijutussa 1923–1924. Suomen kommunistijutusta Branting kirjoitti myös kirjan *Oikeudenkäyttö Suomessa*, joka julkaistiin käännettynä vuonna 1925.

Espanjan sisällissodan aikana kansainvälisten prikaatien pohjoismainen pataljoona nimettiin Brantingin mukaan.

Branting harrasti nuorena miekkailua ja osallistui Tukholman olympialaisiin vuonna 1912.

Georg Brantingin vanhemmat olivat pääministeri Hjalmar Branting ja kirjailija Anna Branting.

## Lähteet
Hubert Yencesse

**Hubert Yencesse** (28. huhtikuuta 1900 Pariisi – 4. lokakuuta 1987 Dijon) oli ranskalainen kuvanveistäjä. 

Yencesse osallistui vuoden 1948 Lontoon olympialaisiin, joissa hän sai pronssia patsaissa teoksellaan "Nageuse". Hänet palkittiin olympialaisten avajaisseremoniassa.

Muita Yencessen saamia palkintoja on taiteilijoille tarkoitettu *[[Prix Blumenthal]]* vuodelta 1934.

## Lähteet
Sirtaki

**Sirtaki** tai harvemmin **syrtaki** () on kreikkalainen tanssi, jonka Giórgos Proviás koreografioi vuoden 1964 elokuvaan *[[Kerro minulle, Zorbas (elokuva)|Kerro minulle, Zorbas]]*. Sirtaki on moderni kansantanssi, ja se on sekoitus hasapiko-tanssin hitaita ja nopeita rytmejä. Tanssia ja Míkis Theodorákisin säveltämää oheismusiikkia kutsutaan joskus myös ”Zorbaksen tanssiksi” elokuvan mukaan.

Nimi sirtaki tulee kreikan kielen sanasta *sýrtos* (σύρτος) ja se puolestaan sanasta *sýro* (*σύρω* (*τον χορό*)), joka tarkoittaa ”vetää” tai ”johtaa tanssia”. Se on yleisnimitys ryhmälle perinteisiä kreikkalaisia tansseja, joiden tyyli on niin sanotusti ”vetävä”, vastakohtana ”hyppivälle” pidihtos-tyyliselle tanssille (πηδηχτός, *pidichtós*). Tästä huolimatta sirtaki sisältää sekä hitaampia että nopeampia elementtejä.

## Lähteet
Luettelo Twicen saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

Tämä on **luettelo [[Twice]]n saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista**.

## Palkinnot ja ehdokkuudet

## Muut huomionosoitukset
### Valtiolliset kunnianosoitukset

## Huomioita

## Lähteet
J. Vikainen

**J. Vikainen** voi tarkoittaa seuraavia:

* Jussi Vikainen (1907–1992), kuvanveistäjä, professori 
* Juhani Vikainen (1936–2020), taidegraafikko ja kuvanveistäjä, Jussi Vikaisen poika
Akalauttapää

**Akalauttapää** (inarinsaameksi *Ákálávttááuáiváš*) on Tsarmitunturin erämaa-alueella Inarissa sijaitseva pyöreälakinen tunturi, jonka korkeus on 507 metriä mpy. Se on Tsarmitunturin erämaa-alueen korkein kohta. Akalauttapään ja Tsarmitunturin ylängön välissä on jyrkkä ja syvä kuru.

Tunturin huipulla on lautarakennuksen jäänteet. Rakennuksen on epäilty olleen toisen maailmansodan aikainen ilmavalvontamaja tai palovartijan maja.

## Katso myös
* Luettelo Suomen korkeimmista kohdista

## Lähteet
Mattias Kokljuschkin

**Mattias Kokljuschkin** (s. 13. huhtikuuta 1995) on suomalainen salibandyn pelaaja. Kokljuschkin edustaa Inssi-Divarissa pelaavaa vantaalaista seuraa Tikkurilan Tiikerit. 

Kokljuschkin on edustanut urallaan suomessa ainoastaan Tikkurilan Tiikereitä. Hän on pelannut myös Svenska Superliga:ssa .

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* F-Liigan pelaajakortti
Rehtorien kivi

**Rehtorien kivi** on alkujaan Vehmaan maatalousoppilaitoksen pihalle sen uuden päärakennuksen valmistuttua pystytetty muistomerkki kahdelle maatalousoppilaitoksen entiselle rehtorille, Selim  Liipolalle ja Väinö Mikkolalle. Kun oppilaitos lopetti toimintansa, kivi siirrettiin Vehmaan kotiseutumuseon pihaan Vehmaan Lahdinkoon. Kiven reliefit on tehnyt J. Vikainen.

## Lähteet
Vaeltajat (romaani)

***Vaeltajat*** () on Olga Tokarczukin romaani vuodelta 2007. Tapani Kärkkäisen suomentamana kirjan julkaisi Otava vuonna 2012.

*Vaeltajat* koostuu kertomuksista, joita yhdistää liikkeen ja matkalla olemisen teema. Keskeisenä aiheena käsitellään myös elämää matkana kohti kuolemaa. Nimensä teos on saanut Venäjällä 1700-luvulla perustetusta vanhauskoisesta lahkosta. Kirjasta myönnettiin vuonna 2008 Nike-palkinto. Suomennoksesta myönnettiin vuonna 2013 Mikael Agricola -palkinto ja Jennifer Croftin englanninkielisestä käännöksestä *Flights* vuonna 2018 Kansainvälinen Booker-palkinto.

## Lähteet
Teemu Hintikka

**Teemu Hintikka** (s. 1997) on suomalainen muodostelmaluistelija. Hän aloitti luistelu-uransa Jyväskylässä vuonna 2003 Jyväskylän Taitoluisteluseurassa ja viimeiset vuodet Jyväskylässä hän luisteli Ice Diamonds -joukkueessa.

Hintikka muutti Espooseen vuonna 2017 ja aloitti siellä senioreissa, koska sinne perustettiin SM-senioreille sarja. Vuonna 2021 hän lopetti luistelu-uransa SM-senioreissa ja sanoi yhdeksi syyksi vaakaliu’un, joka on hänen kaltaiselleen miehelle vaikea suorittaa. Kaudella 2020–2021 Hintikka oli Suomessa ainoa miesluistelija SM-tasolla, ja luistelu-uran lopetettuaan hän siirtyi valmentajan rooliin. Viimeisinä aktiivivuosina hän luisteli Lumineers-joukkueessa, joka on Espoo Synchronized Skatersin joukkue. 

Hintikka on ollut erityisen suosittu muodostelmaluistelija muiden luistelijoiden silmissä, mikä todennäköisesti johtuu siitä, että muodostelmaluistelussa miesluistelijat ovat hyvin harvinaisia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Heli Vuori-Soini

**Heli Marjatta Vuori-Soini** (14. lokakuuta 1920 – 28. joulukuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen koru- ja teksiilitaiteilija sekä pukusuunnittelun koulutuksen kehittäjä. Hän suunnitteli koruja Kalevala Korulle. Tekstiilitaidetta on kerätty laajalti Suomen Käsityön Ystävien kokoelmiin. Oman taiteellisen uransa ohella Vuori-Soini teki elämäntyönsä Taideteollisuuskeskuskoulun (nykyinen Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulu) pukusuunnittelun yliopettajana . 

## Ura
Heli Vuori-Soini toimi mm. Suomen Käsityön Ystävien omistaman Kotilieden Aitta -nimisen taideteollisuuden erikoisliikkeen toimitusjohtajana vuosina 1944–1950.

Vuori-Soini aloitti muotipiirustuksen opetuksen 1946 osana mallipiirustuksen osaston piirustusta. Muotisuunnittelu vakiintui omaksi osastokseen vuonna 1949 Taideteteollisuuskeskuskouluun. Tuolloin Vuori-Soini toimi muotiosaston johtajana.

Vuori-Soini voitti Kalevala Korun järjestämän korupiirustuskilpailun vuonna 1947 teoksellaan Tähkäkääty. Muihin kilpailussa palkittuihin kuuluivat Kaj Franck, Kirsti Ilvessalo, Vappu Niittylä, Nanny Still ja Bror Hulén. Lisäksi lunastettiin Tapio Wirkkalan ja Rut Brykin suunnittelemat työt . Vuori-Soinin Tähkäkääty otettiin Kalevala Korun mallistoon. Samana vuonna hän sai tekstiilitaiteen puolella tunnustusta voittamalla palkinnon Kööpenhaminassa järjestetyssä suuressa pohjoismaisessa taideteollisuusnäyttelyssä. Lisäksi hän osallistui ja sai palkintoja useissa koti- ja pohjoismaisissa taideteollisuuskilpailuissa. Hänen töistään voisi mainita mm. Lapin kansa -ryijyn vuodelta 1947  Kaikkiaan Vuori-Soini suunnitteli noin 40 Kalevala korua .

## Teoksia
**Koruja** 

Kaikkiaan Vuori-Soini suunnitteli noin 40 Kalevala korua, muun muassa: 
* Tähkäkääty (1947). Kalevala koru .
* Mummokääty .
* kotimaisista jalokivistä valmistettujen korumallien kokoelma , jossa muun muassa Kuukivineula.

**Teksiilitaidetta**
* Lapin kansa (1947) ryijy. 
* Satueläimet (1953) pellavapalttina, pöytäliina. Suomen Käsityön ystävät.
* Kala (1956) täkänä. Helmi Vuorelma oy 
* Pakkanen (1950-luku) ryijy. Suomen Käsityön ystävät

## Lähteet
* Priha, Päikki (1999) Rakkaat ystävät: Suomen käsityön ystävät 120 vuotta. Helsinki: Ajatus
* Sahi, Kirsi (2013) Muotipiirtäjä muodin kuvaajana. Tarkastelussa Kyllikki Rustilan muotipiirrokset Muotikuva-lehdessä 1944-1951. Helsingin yliopisto. Käsityöopetuksen pro gradu tutkielma. https://helda.helsinki.fi/handle/10138/41658
* Siukonen, Pekka (2018) Tähkäkääty sai uuden elämän. Kalevalaisten naisten liitto. https://www.kalevalaistennaistenliitto.fi/2018/03/02/tahkakaaty-sai-uuden-elaman/
* Taideteollinen oppilaitos (1973) Vuosikertomus 1972-1973. Helsinki: Erikoispaino Oy. https://aaltodoc.aalto.fi/handle/123456789/45866

### Viitteet
Hangonsilta

**Hangonsilta** on Hyvinkään ydinkeskustassa sijaitseva kaupunginosa, joka kuuluu Viertolaan. Sen rakennustyöt alkoivat 2010-luvun lopussa Hanko–Hyvinkää-radan ratapiha-alueella. Alueen asukasluvun odotetaan nousevan noin 2&nbsp;000 henkilöön. Kaupunginosa sijaitsee Hyvinkään rautatieaseman välittömässä läheisyydessä ja vastapäätä Suomen rautatiemuseota ja entistä Hyvinkään Hangon radan rautatieasemaa. Hangonsilta on entistä suomaata, joka on täytetty. Maa-aines on aiemmin ollut pilaantunutta teollisuudesta ja ratapiha-alueesta johtuen, mutta se on sittemmin saatu puhdistettua.

Kaupunginosan itäosassa sijaitsee vuonna 1928 valmistunut Rentto Oy:n Hyvinkään kenkätehtaan rakennus. Tehdas oli toiminnassa vuoteen 1990 asti. Rakennuksessa toimii nykyään Hyvinkään kaupungin tekninen virasto.

Hangonsiltaan valmistui vuonna 2020 Kipinä-talo, jossa uusi Hyvinkään lukio aloitti toimintansa. Rakennuksessa toimii myös Hyvinkään opisto. Lisäksi kaupunginosaan on suunnitteilla Red Carpet Arena -niminen monitoimiareena.. 

Hangonsillan yhdistää Hyvinkään keskustaan vuonna 2021 valmistunut, Hanko-Hyvinkää-radan ylittävä 300 metriä pitkä Vanhankirkonsilta. Tämän kävelysillan lisäksi keskustaan pääsee jo vuonna 1955 valmistuneen Siltakadun sillan kautta.

Kaupunginosassa on kaksi puistoa: Veturitallinpuisto ja Yhdysvaltoihin lähteineiden suomalaissiirtolaisten Ellis Islandilla sijainneen vastaanottokeskuksen mukaan nimetty Ellis Islandin puisto. Hangonsillassa sijaitsee myös siirtolaisuuden mukaan nimetty Ameriikanraitti.

## Lähteet
Promenadigalleria

**Promenadigalleria** on taidegalleria Hyvinkäällä. Se sijaitsee Vaiveronkadun ja Harjukadun risteyksessä Vieremän kaupunginosassa, 1800-luvulta peräisin olevassa Terijoelta Hyvinkäälle tuodussa huvilamaisessa puurakennuksessa. 

Galleriassa järjestetään talon ylä- ja alakerrassa näyttelyitä, jotka vaihtuvat kolmen viikon välein.
Taidenäyttelyiden lisäksi Promenadigalleriassa toimii taidekehystämö ja -lainaamo sekä taidetarvikemyymälä.

## Lähteet
Cuntisuyu

**Cuntisuyu** oli yksi Inkavaltakunnan neljästä osasta eli *suyusta* Antisuyun, Collasuyun ja Chinchaysuyun ohella. Yhdessä Collasuyun kanssa se oli osa Inkavaltakunnan "alempaa puolikasta" *Urin Suyukunaa*. Cuntisuyu sijaitsi Cuscon ja Tyynenmeren välissä ja oli neljästä *suyusta* pienin.

Pienen ja harvaan asutun Cuntisuyun maisemaa hallitsivat kuivat Andien länsirinteet ja rannikon rutikuiva autiomaa, jotka ulottuivat nykypäivän Arequipasta Perun etelärannikolle. Alueen läpi virtasi 15 lyhyttä jokea, joiden rannoilla voitiin viljellä maata. Talvisin ja El Niñon aikaan alue sai kosteutta merisumusta, ja viljely oli tavallista tuottoisampaa. Arkkitehtonisesti inkat mukauttivat rakennustyyliään alueella vastaamaan paikallisten kulttuurien tyyliä, jonka rakennukset sopivat paremmin kuumaan ja kuivaan ilmastoon. Niinpä ylängöillä yleisen muurauksen sijaan Cuntisuyun rakennukset tehtiin tavallisimmin tiilestä.

## Wamanit

Jokainen *suyu* jakautui *wamaneihin* eli provinsseihin. Cuntisuyuun kuuluivat seuraavat *wamanit*:

* Acari
* Angará
* Arequipa eli Ariqipa
* Atico
* Aymara
* Camaná
* Caravelí
* Cavana eli Qhawana
* Chanca eli Chanka, kutsutaan myös nimellä Andahuayla tai Andawaylla.
* Chilque
* Choclococha eli Chuqlluqucha
* Chocoruo eli Chukurpu
* Chumbivilca eli Chumpiwillka
* Contisuyo eli Kuntisuyu
* Cotabamba eli Kutapampa
* Huanca eli Warka
* Ica eli Ika
* Nazca eli Naska
* Ocoña eli Ukhuña
* Parinacocha eli Pariwanaqucha
* Ketšua eli Qhichwa
* Quilca eli Qillqa
* Rucana eli Ruk'ana
* Sora
* Vilcas eli Willka
* Yanahuara eli Yanawara
* Yauca eli Yawka

## Lähteet
Palluau-sur-Indre

**Palluau-sur-Indre** on kunta Ranskassa Indren departementissa Centre-Val de Loiren alueella.  Se sijaitsee Indrejoen varrella, noin 35 kilometriä Châteauroux’n kaupungista luoteeseen.

Kunnan nähtävyyksiä on yksityisomistuksessa oleva feodaaliajan linna *Château de Palluau-Frontenac*, joka tunnetaan myös nimellä *Château de Palluau-sur-Indre*. Linnan tunnetuin asukas on ollut Frontenacin ja Palluaun kreivi Louis de Buade, joka oli Uuden Ranskan kuvernööri 1600-luvulla.

Kunnan keskustassa oleva Saint-Sulpicen kirkko on peräisin 1100-luvulta. Kirkko on julkisivultaan yksinkertainen, mutta sisältä runsas lasimaalauksineen ja veistoksineen. Ulkoasultaan vieläkin vaatimattomampi on Saint-Laurentin pappila, jonka sisäseiniä koristavat vanhat frekot.


Tiedosto:Château_de_Palluau-Frontenac_-_Nord.JPG|Château de Palluau-Frontenac
Tiedosto:Palluau-sur-Indre_(Indre)_(27745779987).jpg|Saint-Sulpicen kirkko
Tiedosto:Palluau-sur-Indre_(Indre)_(40809889510).jpg|Kirkko sisältä
Tiedosto:Palluau-sur-Indre_(Indre)_(21917482746).jpg|Saint-Laurentin pappila
Tiedosto:Vierge_en_majesté_(Palluau).JPG|Pappilan freskoja


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Louis de Buade

**Louis de Buade**, Frontenacin ja Palluaun kreivi (12. toukokuuta 1622 – 28. marraskuuta 1698), oli Uuden Ranskan kuvernööri vuosina 1672–1682, ja uudestaan vuosina 1689–1698.

Louis de Buade edusti koko Uuden Ranskan palvelusvuosinaan, lähes 20 vuoden ajan, Ranskan kuningas Ludvig XIV:n hallintoa. Hän torjui voitokkaasti englantilaisen hyökkäyksen Québeciin vuonna 1690. Lisäksi hän osallistui Uuden Ranskan alueen laajentumiseen, ja taisteluista englantilaisten lisäksi irokeesien hyökkäyksiä vastaan.

## Elämä Ranskassa
Louis de Buade syntyi 12. toukokuuta 1622 Saint-Germain-en-Layen linnassa. Hänen isänsä Henry de Buade kuoli muutama viikko myöhemmin 29. kesäkuuta 1622 Saint-Antonin piirityksessä, joka oli osa Ranskan uskonsotia. Koulunsa hän kävi jesuiittakoulussa, ja liittyi sen jälkeen armeijaan 17-vuotiaana. Armeijassa hän osallistui useisiin taisteluihin kolmikymmenvuotisessa sodassa. Orbetellon taitelussa vuonna 1646 hän loukkasi oikean käsivartensa, josta hän ei koskaan parantunut. 28. lokakuuta 1648 Louis de Buade meni salaa naimisiin Anne de la Grange-Trianonin (1632–1707) kanssa, joka oli valtavan omaisuuden perillinen. 7. toukokuuta 1651 he saivat pojan. François-Louis de Buade oli heidän ainoa lapsensa. Hän liittyi myös armeijaan, ja kuoli ilman jälkeläisiä Saksassa vuonna 1672 tai 1673.

## Uusi Ranska
7. huhtikuuta 1672 Louis de Buade sai kuninkaalta Uuden Ranskan kenraalikuvernöörin viran. Hänen ensimmäisen kautensa suurin saavutus oli Mississippijoen löytäminen, jonka jälkeen hän rakennutti suuren linnakkeen Ontario-järven rannalle, ja jolle annettiin nimi Fort Frontenac. Hän kuitenkin riitautui paikallisten viranomaisten kanssa vuonna 1682, ja hänet palautettiin Ranskaan. Seitsemän vuoden jälkeen vuonna 1689 hän palasi Uuteen Ranskaan. Englantilaiset olivat tuona aikana käyneet sotaisimmiksi. Englantilaiset olivat ottaneet Fort Frontenacin itselleen, ja Louis de Buade otti sen takaisin ranskalaisille. Lisäksi hän teetti linnoitustöitä Québecissä ja Montrealissa. Vuonna 1690 englantilaisjoukot hyökkäsivät Québeciin vuonna 1690, mutta ranskalaiset onnistuivat torjumaan sen. Tämän jälkeen englantilaiset eivät enää hyökänneet Ranskan siirtomaata kohtaan, mutta he aseistivat irokeesejä hyökkäämään ranskalaisten kimppuun. Louis de Buade rakennutti linnoituksia Mississippin alueelle ja sitä ympäröivälle preerialle. Vuonna 1697 Ranskan ja Englannin välillä allekirjoitettiin rauha (Ryswickin sopimus). Syksyllä 1698 Louis de Buade sairastui vakavasti, ja hänen terveytensä heikkeni nopeasti. Hän kuoli 28. marraskuun 1698. Hänet on haudattu Québecin Notre-Dame katedraaliin.


Tiedosto:Anne_de_La_Grange-Trianon,_comtesse_de_Frontenac.jpg|Anne de la Grange-Trianon


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kake Randelin (1985)

**Kake Randelin** on iskelmälaulaja Kake Randelinin albumi vuodelta 1985. Sen on tuottanut Timo Lindström ja sovittanut Jori Sivonen, joka on myös säveltänyt yhtä lukuun ottamatta kaikki albumin kappaleet.

Kappaleella ”Unessa on mahdollisuus” laulaa myös Meiju Suvas.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
#  (yhdessä Meiju Suvaksen kanssa)
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
*Discogs.com -äänilevytietokanta 
*Fenno-musiikkiarkisto, levyhaku Kake Randelin
Yasushi Inoue

**Yasushi Inoue** (1907 Asahikawa, Japani – 1991) oli japanilainen kirjailija ja toimittaja. Hän opiskeli estetiikkaa Kioton yliopistossa, josta hän valmistui 1936. Hän oli *[[Mainichi Shimbu]]n* toimittaja ja Mainichi-kustantamossa apulaispäällikkönä. Sitten hän jäi vapaaksi kirjailijaksi. Hänen läpimurtoteoksensa on *Metsästyskivääri* (1949). Hänen teostensa teema on ihmisen yksinäisyys ja vieraantuneisuus. Hän on kirjoittanut myös historiallisia romaaneja ja novelleja.

## Suomennetut teokset
* *Metsästyskivääri*, engl. laitoksesta *The Hunting Gun* suom. Hilkka Mäki, Helsinki: Weilin + Göös 1966. Sarja: Weilin & Göösin kirjasto, 3
** *Metsästyskivääri*, kuunnelma, Yleisradion äänitallenne 1989
* *Erään väärentäjän elämä*, suom. Kai Nieminen, Otava 1971 
** 2. p. 1984  jossa mukana novelli "Vanha velka" Pirkko Vahervuoren suomentamana. – Novellivalikoima ilmestynyt englanniksi nimellä *The counterfeiter*, josta novelli "Täysikuu" on suomennettu, novellit "Erään väärentäjän elämä" ja "Obasute" suomennettu japaninkielisistä alkuteksteistä.
* *Äitini tarina*, englanninkielisestä laitoksesta suom. Jarkko Laine, Helsinki: Otava 1986  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Markus Hirvonen

**Markus Hirvonen** (s. 1983, Eno) on suomalainen sairaanhoitaja ja hallintotieteiden maisteri, joka on toiminut Pohjois-Karjalan maakuntajohtajana eli Pohjois-Karjalan maakuntaliiton johtajana loppuvuodesta 2020 lähtien. 

Ennen maakuntajohtajuutta Hirvonen työskenteli Juuan kunnanjohtajana vuodesta 2016. Sitä ennen hän oli Siun sotea edeltäneen Pohjois-Karjalan sairaanhoito- ja sosiaalipalvelujen kuntayhtymän hallintopäällikkö. Tätä aiemmin hän työskenteli oikeustieteen opintojensa ohessa myös sairaanhoitajana.

Hirvonen on valmistunut sairaanhoitajaksi, suorittanut ylemmän amk-tutkinnon sosiaali- ja terveysalan kehittämisen ja johtamisen koulutusohjelmassa Savonia-ammattikorkeakoulussa ja valmistunut sitten hallintotieteiden maisteriksi Itä-Suomen yliopiston oikeustieteen laitokselta.
 
Hirvonen asuu perheineen Juuassa. Hän on toiminut muun muassa jääkiekon erotuomarina ja tavannut Juuan kunnan nuoria mopoilijoita Mopomiitissä. Puheviestinnän valtakunnallinen tieteellinen yhdistys Prologos palkitsi hänet mutkattomasti nuorten mopoilijoiden kanssa sujuneen vuoropuhelun johdosta Vuoden vuorovaikutusteko -tunnustuksella (2017). Hän on noussut valtakunnallisten viestimien huomion kohteeksi myös hänen Juuan kunnanjohtajana toimiessaan keksimien, työhyvinvointia ylläpitämään tarkoitettujen kiky-jumppien seurauksena. 

## Lähteet
Aleksandr Volkov (vapaaottelija)

**Aleksandr Jevgenjevitš Volkov** (, s. 24. lokakuuta 1988 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen raskaansarjan vapaaottelija. Hän on entinen Bellatorin kaksinkertainen raskaansarjan mestari ja M-1 Globalin raskaansarjan mestari. Volkov on otellut UFC:ssä vuodesta 2016.

## Ammattilaisottelut

## Saavutukset
;Ultimate Fighting Championship
*Illan suoritus (kahdesti, vs. Fabrício Werdum, Alistair Overeem)
*Illan kamppailu (kerran, vs. Stefan Struve)

;Bellator MMA
*Kauden 7 raskaansarjan mestaruus
*Kauden 10 raskaansarjan mestaruus
*Raskaansarjan mestaruus (kerran)

;M-1 Global
*Raskaansarjan mestaruus (kerran, puolusti kerran)

## Muualla
Volkov on pelattavana hahmona vapaaottelupeleissä *[[EA Sports UFC 3]]* (2018) ja *[[EA Sports UFC 4]]* (2020).

## Lähteet
The Lunar Injection Kool Aid Eclipse Conspiracy

**The Lunar Injection Kool Aid Eclipse Conspiracy** on Rob Zombien seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 12. maaliskuuta 2021.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#  
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* The Lunar Injection Kool Aid Eclipse Conspiracy Discogsissa
Märsön

**Märsön** on Mälarenin saari Ruotsissa Enköpingin kunnassa Uppsalan läänissä ja Strängnäsin kunnassa Södermanlandin läänissä.

## Maantietoa
Märsön sijaitsee Mälarenin keskiosan saaristossa suuren Tosterönin Aspönin saarenosan pohjoispuolella. Saarien välissä sijaitsee Grannäsfjärden, joka on kapea ja matala salmi ja jonka läpivirtaus on vähentynyt salmen poikki rakennetun pengertien takia. Pohjoispuolella sijaitsee Hjulstafjärden, länsipuolella Agnesund ja idässä Oknöfjärden. Saari on 5,3 kilometriä pitkä ja 1,6 kilometriä leveä. Sen pinta-ala on noin 330 hehtaaria eli 3,3 neliökilometriä . Märsönin länsipuolella on Tedarön sekä Lilla- ja Stora Kalvholmen. Grannäsfjärdenissä on viisi luotoa, joista Stora Skansen on suurin. Märsönin pohjoispuolella sijaitsee Koholmen, joka jakaa Hjulstafjärdenin kahtia. Koholmenin seuralaissaaria ovat esimerkiksi Kyrksundet, Högarna, Pilholmen ja Tallskär. Oknöfjärdenin vastaranta kuuluu Oknölle ja järvenselällä sijaitsevat pienet Helgonskär, Horsgarn ja Svinryggen. Saarelle on kiinteä tieyhteys mantereen ja Aspönin välillä, sillä valtatie 55 kulkee saaren yli pohjois-etelä-suunnassa. Aspönistä tulee Grannäsfjärdenin yli 120-metrinen pengertie, jossa on Märsönin puolella kapea silta-aukko. Tie kulkee Västra Märsönin läpi ja se ylittää Hjulstafjärdenin ensin pengertietä ja sitten Hjulstabron siltaa pitkin. Se alkaa Märsönin puolella 500 metriä pitkällä pengertiellä, se jatkuu sitten 500 metriä pitkällä sillalla, ja lopuksi on mantereelle jatkuva alle 100 metriä pengertie. Valtatie johtaa pohjoisessa Enköpingiin. Saaren asuinalueilla asuu yhteensä noin 230 asukasta. Suurin osa saaresta, eli sen luoteispuoli, kuuluu Enköpingin kuntaan ja kaakkoispuoli Strängnäsin kuntaan. Maakuntaraja seuraa saaren yli sen matalimmasta kohdasta.

## Historiaa
Nykyisen Märsön saari on vuosisatoja sitten muodostunut kolmesta saaresta, jotka maankohoamisen seurauksena ovat maatuneet toisiinsa kiinni. Maakuntaraja on silloin sovittu kulkemaan kahden saaren välisessä salmessa. Kun saaret yhdistyivät, jäi maakuntaraja edelleen kulkemaan uuden saaren matalan kohdan ylitse. Kartoissa käytettyjen paikannimien mukaan saaret ovat olleet Märsön, Skärsholm ja Vadholmsholm.

Hjulstabron 0416.jpg|Hjulstabron
Hjulstabron geschlossen vom Schiff.jpg
Hjulstabron offen vom Schiff.jpg|Hjulstabron kääntösilta avattuna rahtilaivalle


## Katso myös
* Luettelo Mälarenin saarista

## Lähteet
### Huomioita

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Västra Märsöns Tomtägarförening
Chinchaysuyu

**Chinchaysuyu** oli yksi Inkavaltakunnan neljästä osasta eli *suyusta* Antisuyun, Collasuyun ja Cuntisuyun ohella. Valtakunnan luoteisosassa sijainnut väkirikkain *suyu* käsitti entisen Chimú-valtakunnan alueen ja suuren osan Pohjois-Andeista. Laajimmillaan *suyu* ulottui Perusta suureen osaan nykyistä Ecuadoria ja jonkin verran myös Kolumbian puolelle. Yhdessä Antisuyun kanssa se oli osa valtakunnan yläosaa *Hanan Suyukunaa*.

Alueen nimi juontuu nykyisellä Ican alueella aikoinaan vaikuttaneesta Chinchan kulttuurista. Ekologisesti ja etnisesti alue oli erittäin heterogeeninen, ja paremman valvonnan ja vakauden ylläpitämiseksi inkat antoivat eri heimojen säilyttää monet omat uskomuksensa ja perinteensä.

Chinchaysuyu oli toiseksi suurin Inkavaltakunnan neljästä *suyusta*. Vuoriston lisäksi sen maisemaan kuului kuiva ruohikkomaa, joka muuttui pohjoiseen mentäessä kosteammaksi. Joet virtasivat syvissä kanjoneissa, eikä viljelysmaata ollut kovin paljon. Pohjoisosissa oli trooppista kasvillisuutta ja kostealla rannikolla mangrovesuota, mutta myös kuivaa autiomaata. Rannikon autiomaan läpi virtasi 40 jokea, joiden ympärille inkat rakensivat kanaaliverkoston. *Qhapaq Ñan* eli Suuri Inkatie kulki Chinchaysuyun halki yhdistäen inkojen pääkaupungin Cuscon kaukana pohjoisessa sijaitsevaan Quitoon, nykyisen Ecuadorin pääkaupunkiin.

Chinchaysuyu tunnetaan Huayna Capacin, viimeisen inkahallitsijan Atahualpan ja hänen veljensä Huascarin isän synnyin- ja kuolinseutuna. Ennen inkojen sisällissodan alkua kuolleen inkahallitsijan poika Atahualpa hallitsi suurta osaa Chinchaysuyusta pääkaupunkinaan Quito.

## Wamanit

Jokainen *suyu* jakautui *wamaneihin* eli provinsseihin. Cuntisuyuun kuuluivat seuraavat *wamanit*:

* Atavillo eli Atawillu
* Ayavaca eli Ayawax'a
* Cajamarca eli Q'asamarka
* Cajatambo eli Q'asatampu
* Calva eli Kalua
* Casma
* Chachapoya
* Chancay
* Chao tai Suo
* Chicama
* Chicla eli Chillqa
* Chimbote eli Sancta
* Chimu
* Chincha
* Chinchayqucha
* Conchuco
* Huacrachuco
* Huamachuco
* Huamali
* Huambo eli Wampu
* Huancabamba eli Wañkapampa
* Huancavilca eli Wankawillka
* Huánuco
* Huarco
* Huarmey
* Huaura
* Huayla eli Waylla
* Lambayeque
* Lima eli Rimaq
* Lurin
* Mala
* Moyobamba eli Moyopampa
* Nepeña eli Wampachu
* Ocro
* Olmos eli Olmo
* Pacasmayo
* Parmunca
* Pinco
* Pisco
* Piura
* Shawsha eli Jauja
* Tarma eli Tarama
* Tumbes eli Tumpis
* Virú eli Wanapu
* Yauyo

## Lähteet
Alain Mosconi

**Alain Hermès Robert Mosconi** (s. 9. syyskuuta 1949 Puteaux) on ranskalainen uimari ja olympiamitalisti.

Mosconi edusti Ranskaa Méxicon kesäolympialaisissa 1968 ja Münchenin kesäolympialaisissa 1972. Méxicossa 1968 hän saavutti pronssia 400 metrin vapaauinnissa ja kilpaili myös 200 metrin vapaauinnissa sijoittuen viidenneksi sekä 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin sekauintiviestissä jossa Ranska sijoittui viidenneksi. Münchenin olympialaisissa 1972 Mosconi kilpaili 100 metrin perhosuinnissa sijoittuen sijalle 30 sekä 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaa- ja sekauintiviesteissä. Mosconi saavutti Utrechtissa 1966 EM-pronssia 400 metrin vapaauinnissa ja Barcelonassa 1970 EM-hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin sekauintiviestissä.

Mosconi edusti CN Marseille -seuraa. Hän on pituudeltaan 181-senttimetrinen ja painaa 80 kilogrammaa.

Sitten hänestä tuli Ford Automobilesin myyntijohtaja Ranskassa, sitten General Motors-autokonsernien Ranskan, Opel-brändin, Seat Francen pääjohtaja, sitten Fiat Auto France -konsernin, Fiatin, Alfa Roméon ja Lancian toimitusjohtaja ja toimitusjohtaja, ennen kuin hän osti BMW  vuoteen 2007 asti.

## Lähteet
Richard Gay

**Richard Nicolas Gay** (s. 6. maaliskuuta 1971 Chamonix) on ranskalainen kumparelaskija. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän sai kumparelaskussa pronssia.

Maailmanmestaruuskilpailuihin Gay osallistui kaksi kertaa. Vuonna 1999 Haslibergissä hän oli parikumparelaskussa viides ja kumparelaskussa 12:s. Vuonna 2001 Whistlerissä hän oli kumparelaskussa neljäs ja parikumparelaskussa yhdeksäs.

Maailmancupissa Gay voitti kerran, vuonna 2001 Steamboatissa parikumparelaskussa. Yhteensä hän oli maailmancupissa kumpare- ja parikumparelaskussa kolmen joukossa viisi kertaa vuosien 1996–2002 aikana.

## Lähteet
Lauttalaituri

**Lauttalaituri** tai **lauttapaikka**  on lautan tai lossin kiinnittymispaikka tauon ajaksi tai ajoneuvojen lastauksen tai purkamisen ajaksi. Pienillä lautoilla eli losseilla laituria voidaan kutsua lossilaituriksi. Lautta ja lossi eroavat määritelmänsä mukaan vain ohjausvaijerin osalta: Lossi liikennöi pääasiassa vaijerinsa ohjaamana ja lautta on vapaasti liikkuva ja ohjattava vesialus . Lauttarannassa voi olla useitakin lauttalaitureita. Näin on usein suurien järvien rannoissa ja merenrannikolla. Lauttarantaa käytetään silloin useiden lauttareittien pysähtymispaikkana ja rannassa voi olla lähtöänsä odottamassa samaan aikaan useita lauttoja. Laivalaiturin erottaa lauttalaiturista sen liikennöinti-idea: laivat lastaavat tavaransa nosturien avulla ruumaansa ja lautat lastataan ajamalla kuormat ajoneuvoineen ajoliuskaa pitkin lautan keulasta, perästä tai kyljestä sisälle. Lastaajana käytetään trukkia tai kuorma-ajoneuvoja. Kuljetettavana on useimmin henkilöautoja, kuorma-autoja ja junia. Irtolastin kuljetus ilman ajoneuvoa on harvinaisempaa. Toisinaan laiturin liikenne tarvitsee ohjausta ja palveluita, joiden järjestämiseksi tarvitaan lauttaterminaali. Lauttalaiturille tai -rannalle autoilijoita ohjataan ja siitä varoitetaan etukäteen liikennemerkillä.

Finland road sign A7.svg|Varoitusmerkki: A7 lauttalaituri tai ranta
Finland road sign F40.svg|Opastusmerkki: F40 autolautta
Adelsöleden Tora, 2012.jpg|Laituri Ädelsöledenillä Mälarenilla
Forsand Faehre.jpg|Saapuminen laituriin Forsandissa Norjassa
Hönö Pinans Färjeläge.jpg|Hönön laituri Göteborgin saaristossa
Viking 6 aug 1978.jpg|Viking Linen laituri Tukholmassa vuonna 1978


## Lähteet
Édouard Louis

**Édouard Louis** (ent. **Eddy Bellegueule**) (s. 30. lokakuuta 1992 Hallencourt) on ranskalainen kirjailija.

Louis julkaisi esikoisromaaninsa *En finir avec Eddy Bellegueule* (suom. *Ei enää Eddy*) 21-vuotiaana. Omaelämäkerrallinen romaani kertoo Louis'n lapsuudesta ja nuoruudesta köyhässä työläisperheessä. Sen teemoihin kuuluvat väkivalta, köyhyys ja homofobia. Teosta myytiin Ranskassa julkaisuvuonnaan yli 300 000 kappaletta, ja se herätti paljon keskustelua julkisuudessa. Myös Louis'n myöhempi tuotanto perustuu tämän omiin kokemuksiin. Hänen toinen teoksensa *Histoire de la violence* (suom. *Väkivallan historia*) pohtii väkivallan rakenteita ja kertoo raiskauksesta ja murhanyrityksestä, joiden uhriksi Louis joutui joulukuussa 2012. Kolmas romaani *Qui a tué mon père* käsittelee Louis'n isän elämää ottaen samalla kantaa ranskalaiseen politiikkaan. Neljäs romaani *Combats et métamorphoses d'une femme* kertoo Louis'n äidistä.

Louis on opiskellut sosiologiaa École normale supérieuressa Pariisissa. Sosiologinen näkökulma ja etenkin Pierre Bourdieun ajatukset näkyvät Louis'n kirjoituksissa. Romaaniensa lisäksi Louis tunnetaan poliittisesti kantaaottavista mielipidekirjoituksistaan ja esseistään.

Louis'n teoksia on käännetty kymmenille kielille, ja niitä on esitetty myös näytelmäsovituksina teattereissa. Esimerkiksi Suomessa Lilla Teatern on esittänyt kahteen ensimmäiseen romaaniin (*Ei enää Eddy* ja *Väkivallan historia*) perustuvaa näytelmää *Våldets historia* näytäntökaudella 2025–2026.

## Teokset
### Romaanit
* *En finir avec Eddy Bellegueule*. Éditions du Seuil, 2014. .
* *Histoire de la violence*. Éditions du Seuil, 2016. .
* *Qui a tué mon père*. Éditions du Seuil, 2018. .
* *Combats et métamorphoses d'une femme*. Éditions du Seuil, 2021. .
* *Changer : méthode*. Éditions du Seuil, 2021. .
* *Monique s’evade*. Éditions du Seuil, 2024. .

### Esseekokoelmat
* Édouard Louis, toim., Pierre Bergougnioux, Annie Ernaux, Didier Eribon, Frédéric Lordon, Arlette Farge, Geoffroy de Lagasnerie ja Frédéric Lebaron. *Pierre Bourdieu. L'insoumission en héritage*. Presses universitaires de France, 2013. .

### Suomennetut teokset
* *Ei enää Eddy*. (En finir avec Eddy Bellegueule.) Suomentanut Lotta Toivanen. Tammi, 2019. .
* *Väkivallan historia*. (Histoire de la violence.) Suomentanut Lotta Toivanen. Tammi, 2020. .
* *Kuka tappoi isäni*. (Qui a tué mon père.) Suomentanut Lotta Toivanen. Tammi, 2022. .
* *Naisen taistelut ja muodonmuutokset* (Combats et métamorphoses d'une femme.) Suomentanut Lotta Toivanen. Tammi, 2022. .
* *Muutos: metodi* (Changer : méthode.) Suomentanut Lotta Toivanen. Tammi, 2023. .
* *Monique pakenee* (Monique s’evade.) Suomentanut Lotta Toivanen. Tammi, 2025. .

## Lähteet
Einar Rancken

**Alf Einar Engelbrekt Rancken** (27. marraskuuta 1861 Pietarsaari – 16. marraskuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori, lyseon lehtori ja oppikirjojen tekijä.

Einar Ranckenin vanhemmat olivat filosofian tohtori, rehtori, professori Johan Oskar Immanuel Rancken ja Kristina Wilhelmina Asp. Hän pääsi ylioppilaaksi 1880 Vaasan ruotsalaisesta lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa voimisteluopettajatutkinnon 1884. Rancken valmistui sitten filosofian kandidaatiksi 1885, filosofian maisteriksi 1886, filosofian lisensiaatiksi 1899 ja filosofian tohtoriksi vuonna 1900.

Rancken oli Turun suomalaisen klassillisen lyseon voimistelunopettajana 1887–1890, Vaasan suomalaisen lyseon matematiikan ja luonnonhistorian kollegana ja voimisteluopettajana 1890–1897, matematiikan ja fysiikan lehtorina Savonlinnan reaalilyseossa 1897–1902 ja Oulun reaalilyseossa 1902–1908, Oulun reaalilyseon rehtorina 1905–1908 sekä Tampereen reaalilyseon lehtorina 1908–1911. Viimeksi hän oli Helsingin ruotsalaisen reaalilyseon vanhempana lehtorina 1911–1931.

Uno Saxén, Einar Rancken, Gösta Wasenius ja Hans Wasenius sekä joukkueen johtajana toiminut Reinhold Felix von Willebrand tekivät kilpailumatkan Pohjoismaiden kautta Saksaan, Belgiaan ja Sveitsiin kesällä 1885 ja osallistuivat heinäkuussa Dresdenin suurille voimistelujuhlille esittäen siellä muun muassa sauvaliikeohjelman. Osaan matkasta osallistuivat myös Mauritz Waenerberg ja Ivar Wilskman. Rancken ja von Willebrand julkaisivat matkasta myös kirjan *Fem sportsmäns resa till kontinenten, berättad af två af dem: sommarminnen och dagboksblad*.

Einar Rancken oli naimisissa vuodesta 1887 Vera Karolina Cannelinin kanssa.

## Julkaisuja
* *Fem sportsmäns resa till kontinenten, berättad af två af dem: sommarminnen och dagboksblad*; kirj. Reinhold Felix von Willebrand ja Einar Rancken. Edlund, Helsingfors 1885
* *Undersökning af svaflets liniespektrum*, Helsingin yliopiston väitöskirja. Helsingfors 1897
* *Grafisk framställning av algebraiska funktioner*. Helsingfors 1914
* *Lärobok i algebra för mellanskolan*. Söderström, Helsingfors 1915, 7. painos 1946, ilmestyi suomeksi nimellä *Keski-koulujen algebran oppikirja*. Gummerus 1919, 5. painos 1931
* *Lärobok i algebra 2, För gymnasialklasserna*. Söderström, Helsingfors 1917, 5. painos 1944, ilmestyi suomeksi nimellä *Algebran oppikirja: lukioluokkia varten*. 2. painos Gummerus 1927
* *Släkten Rancken i Finland: tabeller*. Tekijä, Helsingfors 1928
* *Piirteitä [[C. H. Asp]]in elämästä ja toiminnasta*. Suomi 5, 16. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1933

## Lähteet
Live at Third Man Records

**Live at Third Man Records** on yhdysvaltalaisen laulajan Billie Eilishin livealbumi. Albumi on äänitetty 6. marraskuuta 2019 Nashvillessä Eilishin ja hänen veljensä Finneas O’Connellin akustisessa konsertissa. Albumi julkaistiin 6. joulukuuta 2019, ja siitä on tehty vain vinyyliversio.

## Kappaleet
#
# (F. O’Connell)
#
#
#
#
#
#
#
# (F. O’Connell)

## Lähteet
Atos (yritys)

**Atos** on ranskalainen IT-yritys, joka perustettiin vuonna 1997.. Sen vuotuinen liikevaihto oli vuonna 2019 lähes 11 miljardia euroa ja noin 110 000 työntekijää hajautettuna 73 maahan. Ryhmä on listattu CAC 40. Vuodesta 2001 Atos on ollut olympia- ja paralympiakisojen globaali IT-kumppani.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Atosn kansainvälinen sivusto
Pitkäjärvi (Lohja)

**Pitkäjärvi** on runsasravinteinen järvi Lohjan länsiosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 3,2 neliökilometriä. Järven kaakkoisella rannalla sijaitsee Nummen taajama. Etäisyys Lohjan keskustasta on 19 kilometriä luoteeseen.

## Maantiede
Pitkäjärvi on rannoiltaan polveileva, etäisyys järven eteläisimmästä osasta pohjoisimpaan on lähes viisi kilometriä. Järvi kapenee keskiosastaan vain noin 130 metrin levyiseksi. Pitkäjärven nimettyjä saaria ovat etelästä lukien Pikkusaari eli Kirkkosaari, Isosaari, Puttisaari ja Uotilansaari, jonka pinta-ala on noin 4,5 hehtaaria. Pitkäjärven luoteisosa on hyvin matalaa. Järven syvin kohta sijaitsee Sannankärjestä luoteeseen. Pitkäjärven rannoilla on sekä peltomaata että metsämaata. Koillisrannan Vuorenmäki kohoaa yli 100 metriä merenpinnan yläpuolelle, eli noin 60 metriä Pitkäjärven pinnan yläpuolelle.

Pitkäjärven läheisyydessä sijaitsee useita järviä ja lampia, suurimpana Kovelanjärvi lännessä. Järvien välinen kannas on noin 350 metriä leveä, ja sen halki virtaava Filiskoski tuo vettä Kovelanjärvestä Pitkäjärveen. Tärkein laskujoki on pohjoisesta virtaava Somerjoki. Pitkäjärven etelärannalta lähtee Nummenjoki kaakkoon Musterpyynjärveen ja siitä edelleen Lohjanjärveen. Pitkäjärven koillispuolella sijaitsee muun muassa Kairajärvi, Joutikas ja Ahvisto.

Pitkäjärvi on runsasravinteinen ja runsaskalkkinen. Rehevyyden seurauksena kalasto on särkivaltaista. Järven ekologinen tila on tyydyttävä. Vesitilavuus on 10,3 miljoonaa kuutiometriä.

Pitkäjärvi (23.071.1.001) kuuluu Pitkäjärven alueeseen (23.071), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Nummenjoen valuma-alue (23.07). Pitkäjärvi on Pitkäjärven alueen laajin vakavesi ja Karjaanjoen vesistön läntisiä vakavesiä.

## Lähteet
Henri Eberhardt

**Martin Henri Eberhardt** (27. marraskuuta 1913 Riedisheim – 4. heinäkuuta 1976 Beaune) oli ranskalainen ratameloja ja olympiamitalisti. Hän saavutti Berliinin kesäolympialaisissa 1936 hopeaa 10&nbsp;000 metrin taitettavassa kajakkiyksikössä ja Lontoon kesäolympialaisissa 1948 pronssia 1&nbsp;000 metrin kajakkiyksikössä. Eberhardt sai Kööpenhaminassa 1934 EM-hopeaa 10&nbsp;000 metrin taitettavassa kajakkiyksikössä.

## Lähteet
Laura Laakso

**Laura Laakso** (s. 1974) on suomalainen kirjailija. Laura Laakson esikoisteos *Mrs. Milkyway* ilmestyi vuonna 2019 ja oli ehdolla sekä Runeberg-palkinnon että Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi.  

Laakso on valmistunut filosofian maisteriksi sekä Tampereen että Jyväskylän yliopistoista ja opiskellut lisäksi arkkitehtuuria Tampereen teknillisessä yliopistossa. Laakso on työskennellyt muun muassa arkkitehtuuritoimittajana, teatteri- ja tanssikriitikkona ja luovan kirjoittamisen opettajana.  

## Teoksia

### Romaanit
* 
* 
*
**bigmacbeth.* Helsinki: Aviador, 2023. .

### Muu tuotanto
* 

* *Tyttö nimeltä Pan.* Jyväskylä: Jyväskylän Ylioppilasteatteri, 2014.

## Palkinnot ja ehdokkuudet

* Runeberg-palkintoehdokkuus 2020
* Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokkuus 2019

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Laura Laakso Lukukeskuksen sivustolla
* Radio-ohjelma ''Kuusi kuvaa kirjailija Laura Laakson elämästä'' 
* ''Mrs Milkyway'' -kirjan arvio Helsingin Sanomissa 
* Mrs. Milkyway -kirjan arvio Turun Sanomissa
Sara Giraudeau

**Sara Giraudeau** (s. 1. elokuuta 1985 Boulogne-Billancourt) on ranskalainen näyttelijä. Hänet on palkittu parhaan sivuosan César-palkinnolla vuonna 2018 roolistaan elokuvassa Petit Paysan. Hänet tunnetaan myös agentti Marina Loiseaun roolista televisiosarjassa Le Bureau, vakoojaverkosto.

## Elämä ja ura

Giradeaun vanhemmat ovat näyttelijä-ohjaaja Bernard Giraudeau (k. 2010)  ja näyttelijä Anny Duperey. Hän teki ensimmäisen elokuvaesiintymisensä 11-vuotiaana isänsä ohjaamassa elokuvassa *Les Caprices d'un fleuve*. Seuraavana vuonna hän näytteli teatterissa nuorta porvarisnaista Oscar Wilden näytelmässä *Onnellinen prinssi*. Suoritettuaan kirjallisuuslinjan ylioppilastutkinnon hän alkoi 17-vuotiaana opiskella näyttelemistä Jean Périmonyn johtamassa teatterikoulussa Pariisissa. Hänen lahjakkuutensa pantiin merkille ja pian hän alkoi saada rooleja teatterista sekä televisiosarjoista. Vuonna 2015 hän sai merkittävän roolin Canal+:n vakoojasarjasta Le Bureau, vakoojaverkosto, jossa hän näyttelee agentti Marina Loiseau'ta, joka lähetetään Iraniin soluttautumaan ydinvoimalaan. Vuonna 2018 hän sai parhaan sivuosan César-palkinnon elokuvasta *Petit Paysan*.

Giradeaun asuu näyttelijä Simon Hubertin kanssa, ja heillä on kaksi tytärtä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mihail Isakovski

**Mihail Isakovski** (1900 Glotovka, Smolenskin kuvernementti, Venäjä – 1973 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen (neuvostoliittolainen) runoilija ja toimittaja. Isakovski toimi Neuvostoliiton kirjailijaliiton johtotehtävissä.

Isakovski käsitteli runoissaan maaseutuaiheita. Runoja on sävelletty suosituiksi lauluiksi. Hän kehitti niin sanottua pseudokansanlaulua, ja lajin tunnetuimpia on "Katjuša".

## Suomennettu tuotanto
Isakovskin tuotannosta on näytteitä teoksissa 
* *20 Neuvostoliiton runoilijaa*, suomentanut Armas Äikiä, Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike 1960
* *Uuden runon Venäjä*, toim. Toivo Flink, Petrozavodsk: Karelija 1989 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Inés Suárez

**Inés Suárez** (myös **Inés de Suárez**; k. 1580) oli espanjalainen naispuolinen konkistadori, joka osallistui 1540-luvulla Chilen valloitukseen Pedro de Valdivian rinnalla.

## Elämä
Suárez syntyi tiettävästi Espanjan Plasenciassa noin vuonna 1507 tai 1512. Hän meni ensimmäisen kerran naimisiin Espanjassa, ja matkusti vuonna 1538 yksin Peruun etsimään Amerikkaan lähtenyttä miestään, joka osoittautui kuolleeksi. Tämän jälkeen Suárezista tuli konkistadori Pedro de Valdivian rakastajatar. Valdivia oli jättänyt vaimonsa Espanjaan.

Suárez osallistui vuosina 1540–1541 Valdivian johtamaan valloitusretkeen, jonka yhteydessä pohjoinen Chile liitettiin Espanjan valtapiiriin ja Santiagon kaupunki perustettiin. Kun Santiago joutui syyskuussa 1541 Valdivian poissa ollessa paikallisen väestön piirittämäksi, sai Suárez tärkeän roolin alivoimaisen espanjalaisen varuskunnan puolustuksessa. Varuskunnan ainoana naisena hän vastasi haavoittuneiden hoidosta ja elintarvikehuollosta. Tappion uhatessa hän ehdotti kauhun kylvämistä vihollisiin teloittamalla seitsemän espanjalaisten vankeina ollutta caciqueta eli paikallista päällikköä, joiden irtileikatut päät singottiin piirittäjien puolelle. Suárez tiettävästi suoritti ainakin osan mestauksista henkilökohtaisesti ja johti sen jälkeen myös taistelua. Piirittäjät perääntyivät ja varuskunta pelastui, vaikka kaupunki olikin pääosin tuhoutunut.

Valdivia palkitsi Suárezin myöntämällä tälle oman encomienda-läänityksen. Väärinkäytöksistä syytetty Valdivia joutui lopettamaan suhteensa Suáreziin vuonna 1548 Perun varakuninkaan Pedro de la Gascan vaatimuksesta. Suárez nai tämän jälkeen toisen konkistadorin, Rodrigo de Quirogan, joka toimi Chilen kuvernöörinä vuosina 1565–1567 ja 1575–1580. Suárez rakennutti Santiagon Cerro Blanco -kukkulalle kirkon, jonka hän ja Quiroga luovuttivat dominikaaniveljeskunnalle vuonna 1553. Suárez kuoli vuonna 1580.

## Populaarikulttuurissa
Chileläissyntyinen kirjailija Isabel Allende on kirjoittanut Suárezista kertovan historiallisen romaanin *[[Sydämeni Inés]]* (2006). Sen pohjalta on tehty vuonna 2020 samanniminen televisiosarja, jossa Suárezia näyttelee Elena Rivera.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Joutikas

**Joutikas** on runsasravinteinen ja matala järvi Lohjan länsiosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 12,3 hehtaaria. Etäisyys Lohjan keskustasta on 21 kilometriä luoteeseen.

## Maantiede
Joutikkaan pituus etelästä pohjoiseen on 700 metriä. Järvi on saareton ja sitä reunustaa sekä peltomaa että metsä. Joutikkaan itä- ja pohjoisrannalle virtaa useita laskuojia, Joutikkaan läntisimmästä kolkasta virtaa laskuoja Tyrylammiin, joka sijaitsee kilometrin lounaaseen. Joutikkaan sisäinen ja ulkoinen kuormitus on voimakasta, järvi on erittäin rehevä, sen ekologinen tila on tyydyttävä ja kemiallinen tila hyvä.

Joutikkaan kalalajit ovat ahven, kiiski ja särki. Kasvillisuus on kelluslehtistä, yleisin laji on ulpukka. Vesitilavuus on 252&nbsp;000 kuutiometriä eli 252 miljoonaa litraa.

Joutikas (23.078.1.002) kuuluu Tyrylammen valuma-alueeseen (23.078), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Nummenjoen valuma-alue (23.07). Tyrylammen valuma-alueeseen kuuluu viisi vähintään hehtaarin laajuista vakavettä: Kairajärvi, Lamminjärvi, Ahvisto, Joutikas ja Tyrylammi.

## Lähteet