open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Barkarbystadenin metroasema

**Barkarbystaden** on Tukholman metron sinisen linjan rakenteilla oleva metroasema, joka tulee sijaitsemaan Järfällan kunnassa Tukholman läänissä. Asema sijaitsee Barkarbystadenin keskustassa, jota rakennetaan Barkarbyn vanhan lentokentän paikalle. Aseman on tarkoitus avautua joulukuussa 2027.

## Rakenne
Asemalla on yksi maanalainen laituri, ja kaksi sisäänkäyntiä: itäinen sisäänkäynti, joka on integroitu uuteen rakennukseen pohjakerroksessa, ja läntinen sisäänkäynti, joka on suunniteltu paviljongiksi, ja sijaitsee Sveatorget-nimisellä keskusaukiolla. 

Molemmat sisäänkäynnit johtavat maanpinnan tasolla oleviin lippuhalleihin, joista liukuportaat ja hissit tarjoavat pääsyn maanalaisille laitureille. Suunnittelun tavoitteena on luoda valoisa tunnelma, jossa on Helena Byströmin suunnittelemia taiteellisia elementtejä.

## Rakentaminen
Barkarbystadenin aseman rakentaminen aloitettiin vuonna 2018, ja sen odotetaan avautuvan joulukuussa 2027. Asema sijoittuu noin 30 metriä maanpinnan alapuolelle, ja se on suunniteltu mukautumaan ympäröivän Barkarbystadenin alueen kasvuun, johon rakennetaan 14 000 uutta asuntoa ja erilaisia liiketiloja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Barkarbyn rautatieasema

**Barkarby** on rautatieasema ja tuleva metroasema, joka sijaitsee Barkarbyn alueella Järfällan kunnassa Tukholman läänissä. Se on tällä hetkellä osa Tukholman lähijunaverkostoa Mälaren-radalla, ja se sijaitsee noin 14,6 kilometriä Tukholman keskustan rautatieasemalta luoteeseen.

Asemaa laajennetaan palvelemaan myös kauko- ja aluejunia, ja sille rakennetaan uusi metroasema siniselle linjalle, jonka odotetaan avautuvan vuonna 2027.

## Lähijuna-asema

### Historia
Barkarbyn asema avattiin alun perin Tukholma-Västerås-Bergslagen-rautatien asemaksi vuonna 1878. Vuosien varrella rakennettiin useita asemarakennuksia, joista viimeinen rakennettiin vuonna 1922 ja purettiin vuonna 1969. 1960-luvulla asema rakennettiin uudelleen kaksiraiteiseksi lähijuna-asemaksi kasvavan raideliikenteen vuoksi. Asema oli käytössä vuoteen 2014 asti.

Vuonna 2016 rakennettiin uusi asema noin 250 metriä pohjoisemmaksi. Asemalla on yksi keskilaituri ja neljä rataa, joista kahta käytetään vain tavara- ja kaukojunaliikenteessä. Kauko- ja aluejunille tarkoitetut laiturin ovat rakenteilla. Aiemmista suunnitelmista aseman nimeämiseksi Tukholman läntiseksi ja myöhemmin Järfällan rautatieasemaksi luovuttiin vuonna 2018. Asemaa käytti 4 900 matkustajaa päivässä vuonna 2022.

### Uudistushanke
Barkarbyn asemaa kunnostetaan parhaillaan osana laajamittaista Barkarbystadenin kehityshanketta. Uudet laiturit alue- ja kaukojunille valmistuvat vuonna 2026. Asemalle rakennetaan myös uusi pohjoinen sisäänkäynti uudelle Veddestan sillalle ja uudelle Barkarbystadenin alueelle sekä uusi linja-autoasema.

Laajennukseen kuuluu raiteiden määrän lisääminen kahdesta neljään Mälaren-radan Tomteboda-Kallhäll-osuudella, joka erottaa lähijunaliikenteen seutu- ja kaukojunista. Barkarbyn asema toimii risteysasemana, joka tarjoaa yhteyden lähijuniin, aluejuniin, kaukojuniin, tukholman metroon sekä bussilinjoille.

## Metroasema
Barkarbyn asemalle rakennetaan metroasemaa osana sinisen linjan laajennusta. Aseman rakennustyöt aloitettiin elokuussa 2018, ja linjan odotetaan valmistuvan joulukuuhun 2027 mennessä.

Metroasemalle rakennetaan kaksi sisäänkäyntiä: toinen rautatieaseman uudelle pohjoiselle sisäänkäynnille Veddestan sillalla, joka tarjoaa yhteyden uuteen bussiterminaaliin, ja toinen Veddestavägenille. Asema sijaitsee noin 30 metriä maan alla, ja sillä on liukuportaat ja hissit. Aseman taideteokset suunnitteli taiteilija Irene Vestman.

## Linja-autoasema
Barkarbyn asemalle rakennetaan myös uutta linja-autoasemaa, jonka on määrä avautua vuonna 2026. Terminaalissa on 15 bussipysäkkiä ja sen pinta-ala on 6 000 neliömetriä, josta 200 neliömetriä on varattu sisätiloihin, kuten odotustilalle ja kaupoille. Se sijoittuu Barkarbyn aseman pohjoiselle sisäänkäynnille korvaamaan nykyiset väliaikaiset bussipysäkit eteläisellä sisäänkäynnillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Zeitounin Neitsyt Maria

**Zeitounin neitsyt Mariaksi** kutsutaan Egyptissä Kairon Zeitounissa vuosina 1968–1971 tapahtunutta Marian ilmestystä.

Ilmestykset tapahtuivat Pyhän Marian koptilais-ortodoksisen kirkon yllä, ja houkuttelivat tuhansia ihmisiä Zeitouniin kaikkialta. Huippuhetkellä arviolta 250 000 ihmistä tuli joka ilta paikalle. Kolmen vuoden aikana, jolloin ilmestykset kestivät, ilmestyksiin ei liittynyt mitään sanallista viestiä. Aleksandrian paavi Kyrillos VI nimitti 12 piispan komitean tutkimaan asiaa, ja vahvisti ilmestykset 5. toukokuuta 1968, noin kuukausi Marian ensimmäisen ilmestymisen jälkeen. Koptilaisen kirkon vahvistuksen lisäksi Egyptin hallitus suoritti oman tutkintansa. Zeitounin alueen määrättiin katkaisemaan kaikki sähköt 24 kilometrin säteellä kirkosta, mutta ilmestykset jatkuivat. Sitten Nasser tuli henkilökohtaisesti tutkimaan asiaa. Hän näki Jumalanäidin Pyhän Marian kirkon katolla, ja koska hän ei kyennyt selittämään ilmiötä, hän ja Egyptin hallitus myönsivät Zeitounin tapahtumat aidoiksi.

Zeitounin ilmestystä 1968–1971 pidetään väkimäärältään kenties kaikkein runsaimmin koskaan nähtynä Neitsyt Marian ihmestyksenä. Sen näkivät koptit, katolilaiset, protestantit, muslimit ja jopa sekulaarit marxilaiset, kuten entinen Egyptin presidentti Abdel Nasser. Ilmestykseen liittyi myös monia ihmeparantumisia, kuten sokeudesta, poliosta, halvaantumisesta, vammautumisesta, syövästä ja parantumattomista sairauksista. Lisäksi muslimeja ja muita kääntyi kristinuskoon.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*Travis Dumsday: *The Marian Apparitions at Zeitoun: An Evidential Inquiry*. St Vladimirs Seminary Press, 2024 
## Aiheesta muualla
*Virgin Mary Church in Zeitoun 
*St. Mary Apparition Zeitoun Memorial Foundation
*Zeitoun Web Gallery
*Zeitun, Egypt (1968-71) Miraclehunter.com
Nicușor Dan

**Nicușor Daniel Dan** (s. 20. joulukuuta 1969 Făgăraș) on romanialainen sitoutumaton poliitikko, joka valittiin maan presidentiksi 18. toukokuuta 2025 järjestetyssä presidentinvaalissa. Hänen vastaehdokkaansa, radikaalioikeistolaisen AUR-puolueen johtaja George Simion ehti jo onnitella häntä, mutta muutti mielensä ja vaati, että vaalitulos on kumottava, koska hänen mukaansa tulokseen ovat vaikuttaneet ulkopuoliset tahot. Edeltävänä syksynä Romanian presidentinvaalien ensimmäisen kierroksen tulos mitätöitiin perustuslakituomioistuimessa, koska Venäjän katsottiin edistäneen Putin-mielisen laitaoikeistolaisen Călin Georgescun kampanjaa.

Tätä ennen Dan toimi Bukarestin pormestarina. Dan on EU-myönteinen ja kannattaa Ukrainan tukemista sen puolustustaistelussa Venäjää vastaan. Häntä vastassa presidentinvaalin toisella kierroksella oli äärioikeistolainen George Simion.

Dan syntyi Făgărașissa vuonna 1969. Hän on matemaattisesti lahjakas ja voitti nuorena kahdesti kansainväliset matematiikkaolympialaiset. Vuonna 1990 hän muutti Ranskaan, missä hän opiskeli École normale supérieuressa ja Pariisin yliopistossa. Romaniaan palattuaan hän ryhtyi harjoittamaan kansalaisvaikuttamista muun muassa historiallisten rakennusten suojelemiseksi. Dan oli perustamassa Pelastakaa Romania -liittoa, mutta erosi siitä seksuaalivähemmistöjen oikeuksia koskeneiden erimielisyyksien takia. Hän olisi halunnut pitää puolueen avoimena sekä progressiivisille että konservatiivisille näkemyksille. Dan valittiin Bukarestin pormestariksi vuonna 2020 ja jatkokaudelle neljä vuotta myöhemmin. Häntä on kiitetty korruption vastaisesta työstään, mutta myös arvosteltu eräiden uudistusten hitaasta edistymisestä.

Dan vannoi virkavalansa 26. toukokuuta 2025.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sibutramiini

**Sibutramiini** on laihdutuslääke, jonka markkinointi on lopetettu monissa maissa. Se toimii serotoniinin ja noradrenaliinin takaisinoton estäjänä (SNRI) samalla tavalla kuin tietyt masennuslääkkeet. Vuoteen 2010 asti sitä markkinoitiin ja määrättiin laajalti lihavuuden lisähoidossa yhdessä ruokavalion ja liikunnan kanssa. Se on yhdistetty lisääntyneisiin sydän- ja verisuonisairauksiin sekä aivohalvauksiin, joiden takia se vedettiin markkinoilta vuonna 2010 useissa maissa ja alueilla, kuten Australiassa, Kanadassa, Kiinassa, Euroopan unionissa, Hongkongissa, Intiassa, Meksikossa, Uudessa-Seelannissa, Filippiineillä, Thaimaassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Yhdysvalloissa. Sitä ei koskaan hyväksytty käyttöön Japanissa. Lääkettä on kuitenkin edelleen saatavilla joissakin maissa.

Sibutramiinin määritelty vuorokausiannos (DDD) on 10 mg.

## Farmakologia
### Farmakokinetiikka
Sibutramiini on serotoniinin ja noradrenaliinin takaisinoton estäjä (SNRI), joka ihmisillä vähentää noradrenaliinin (~73 %), serotoniinin (~54 %) ja dopamiinin (~16 %) takaisinottoa.

## Katso myös
* Venlafaksiini

## Lähteet
Me (Sumer)

**Me** (sumeria, akkadiksi *parsu*) on Sumerin ja muiden Mesopotamian kulttuurien tarustossa käytetty nimitys sivilisaatiota ylläpitäville käytännöille ja laeille. Ne kuuluvat ensimmäisen jumalan, alkuäiti Nammun, synnyttämään jumalallisesti säädettyyn maailmanjärjestykseen.

*Me*-voimiin lukeutuu monenlaisia ilmiöitä. Niitä ovat esimerkiksi valta, kuninkuus, jumaluus, erilaiset pappisvirat, älykkyys, kirjoitustaito, käsityö, musiikki, yhdyntä, prostituutio, oikeus, rauha, hiljaisuus, panettelu, valehtelu, vanhuus ja kaupunkien tuhoaminen. Täydellistä luetteloa *me-*voimista ei ole.** Yhdistävä piirre oli niiden välttämättömyys maailman vakaalle toiminnalle. Sumerilaisessa mytologiassa *met* olivat aluksi Enkin hallussa, mutta myöhemmin Inanna kaappasi ne itselleen.

Sana *me* on substantiivijohdos sumerin olla-verbistä. Se tarkoittaa siis suunnilleen ’olemista’ tai ’olemusta’. Käsitteellä saattaa olla kaukainen yhteys muinaisen Egyptin Maatiin ja hindulaiseen dharmaan.

## Enki ja Inanna
*Enki ja Inanna* on sumerinkielinen kertomaruno. Sen mukaan *me*-voimat kuuluivat aluksi vedenjumala Enkille, joka majaili myyttisessä makeanveden lähteessä Abzussa Eridun lähellä. Urukin jumalatar Inanna himoitsee *me*-voimia itselleen ja matkustaa veneellä Eriduun. Enki huomaa Inannan saapuvan ja aavistelee pahaa. Hän kehottaa visiiriään (*[[sukkal]]*) kohtelemaan Inannaa kunniavieraana ja tarjoamaan tälle juhla-aterian. Kumpikin jumala juo runsaasti olutta, ja Enki nukahtaa, jolloin Inanna varastaa *met*, kantaa ne veneeseensä yksi kerrallaan ja suuntaa takaisin Urukiin. Herättyään Enki koettaa ottaa *met* takaisin taikuudella, mutta Inanna karkottaa takaa-ajavat demonit ja pääsee takaisin kotiin.

Tarina on säilynyt vain katkelmallisena, ja sen loppuratkaisu on vaikeaselkoinen. Ilmeisesti joku kolmas jumala toimii välittäjänä Enkin ja Inannan välillä. Kertomus saattaa heijastella muutoksia kaupunkivaltioiden ja sukupuolten välisissä valta-asetelmissa. Tarinan ilmeisin opetus on Urukin ja kaupunkijumala Inannan mahti. *Me*-voimat varastettuaan Inannalla (Urukilla) on valta hallita ihmiskuntaa. Tarina kertoo toisaalta myös siitä, kuinka alkuperämyyttien Abzuun säilötyt voimat vapautuivat maailmaan. Eridu oli sumerilaisessa mytologiassa nimenomaan alkulähde, ei niinkään synnyttämänsä potentiaalin toteutumisen paikka.

Kertomuksen lopussa luetteloidaan Inannan varastamat *met*, joita on yli 68. Kertomus ei ole säilynyt kokonaisena, ja osa *me*-voimista on aukkojen vuoksi mahdotonta lukea.

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Lintas

**Lintas** (sanoista **L**ever **Int**ernational **A**dvertising **S**ervices) oli kansainvälisen päivittäistavarajätin Unileverin 1900-luvulla omistama mainostoimistoketju. Lintas oli Suomessakin yksi merkittävimmistä mainostoimistoista 1950-luvulta 1990-luvulle. 1970-luvun taitteesta alkaen Lintas-ketju käytti yritysostojen ja yhdistymisten kautta nimiä SSC&B Lintas International, Ammirati Puris Lintas ja Lowe Lintas. Nykyisin joitakin Lintaksesta juontuvia ja Lintas-nimeä käyttäviä yrityksiä on jäljellä osana kansainvälistä Interpublic-markkinointiviestintäkonsernia, muun muassa intialainen MullenLowe Lintas Group.

## Historiaa
Lintaksen juuret juontavat brittiläisen saippuavalmistaja Lever Brothersin vuonna 1899 perustamaan mainososastoon. Kun Lever Brothers vuonna 1930 yhdistyi alankomaalaisen margariinivalmistajan kanssa Unileveriksi, Lintaksesta tuli itsenäinen mainostoimistoketju, joka palveli muitakin mainostajia jopa maailmanlaajuisesti. Sen asiakkaita ovat Unileverin lisäksi olleet muun muassa Coca-Cola, Mastercard ja IBM.

1960-luvun alusta lukien Lintas laajentui Euroopasta Yhdysvaltojen markkinoille yhteistyössä sikäläisen Sullivan, Stauffer, Colwell & Bayles -toimistoketjun kanssa. Vuonna 1970 yritykset yhdistyivät ja muodostivat maailmanlaajuisen SSC&B: Lintas International -ketjun, joka oli tuolloin alan seitsemänneksi suurin. Se teki mainontaa muun muassa Johnson & Johnsonille, Essolle Afrikassa ja Lähi-idässä sekä Monsantolle Euroopassa. Vuonna 1979 ketjusta tuli osa Interpublicia. Vuonna 1987 ketjuun yhdistyi yhdysvaltalainen Campbell-Ewald ja ketjun nimeksi tuli Lintas Worldwide. 1990-luvun puolivälissä Lintas-ketju fuusioitui yhdysvaltalaisen Ammirati and Purisin kanssa, ja yhteistyö käytti muutaman vuoden nimeä Ammirati Puris Lintas. Vuonna 1999 se fuusioitui Lowe Groupin kanssa ja nimeksi tuli Lowe Lintas & Partners Worldwide.

## Lintas Suomessa
1950-luvun alussa Turussa perustettu ja vuonna 1953 Helsinkiin muuttanut Lintas oli 1960-luvun lopulle asti pitkälti Unileverin Suomen-yksiköiden Turun Saippuan ja elintarvikeyhtiö Paasivaaran ”talotoimisto”, kunnes alkoi ottaa laajemmin myös ulkopuolisia asiakkaita. Lintas oli varsinkin suomalaisen televisiomainonnan edelläkävijä ja monien mainonnantekijöiden tärkeä kouluttaja. Suomen Lintaksen kansainvälisestikin levinnyt lanseeraus oli Unileverin Timotei-shampoo. 

Lintas oli Suomen mainostoimistoista liikevaihdoltaan yleensä noin kymmenennellä sijalla. Helsingin Lintaksessa työskentelivät eri aikoina muun muassa Harry Finér, Ilpo Hakasalo, Jorma Hinkka, Anssi Järvinen, Herbie Kastemaa, Hannu Konttinen, Matti Larres, Unto Paltemaa, Juhani Parta, Uolevi Pirhonen, Anneli Qveflander, Markku Rönkkö, Pirkko Tatarinov, Yrjö Turkama ja Bror Zetterborg. Suomen Lintasta johti yli 30 vuoden ajan Klaus Juva.

Lintaksesta eri vaiheiden kautta muodostunut Lowe & Partners Oy yhdistettiin vuonna 2006 niin ikään Interpubliciin kuuluneeseen McCann Helsinkiin, jonka toiminta päättyi konkurssiin vuonna 2020.

## Huomioita

## Lähteet
Risto Juvonen

**Risto Juhani Juvonen** (s. 15. maaliskuuta 1927 Suistamo) on suomalainen opettaja, insinööri ja emeritusprofessori.

Risto Juvosen vanhemmat olivat musiikinopettaja Matti Juvonen ja kansakoulunopettaja lida Haakana. Hän avioitui 1952 Raili Sinikka Nikulaisen kanssa. Juvonen tuli ylioppilaaksi Töölön yhteiskoulusta 1945 ja valmistui Helsingin yliopistosta kansakoulunopettajaksi 1949 ja Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1962 ja tekniikan lisensiaatiksi 1970 ja väitteli siellä tekniikan tohtoriksi 1974.

Juvonen oli kansakoulunopettaja Helsingissä 1949–1963, Teknillisen korkeakoulun laboratorioinsinööri 1963–1972, VTT:n puutavaralaboratorion johtaja professorin nimikkeellä 1972–1975 ja Teknillisen korkeakoulun puun mekaanisen teknologian professori 1975–1991. Hän oli siellä myös puunjalostusosaston johtaja 1978–1984. Helsingin yliopiston puuteknologian dosentti Juvonen oli 1978–1995. Hänellä on ollut myös useita asintuntija- ja luottamustehtäviä.

## Lähteet
Milena

**Milena** on monissa maissa esiintyvä naisen etunimi, Milan-nimen naispuolinen vastine.  Italiassa se voitu käsittää myös Maria- ja Elena-nimien yhdistelmäksi, Suomessa taas Mila-nimen muunnelmaksi.  Nimen yleistymiseen vaikutti aikoinaan Montenegron kuningatar Milena Vukotić, joka oli myös Italian kuningas Viktor Emanuel III:n puolison, kuningatar Elena Montenegrolaisen äiti.

Suomessa muutamia Milena-nimisiä oli jo 1800-luvulla, mutta nimi oli 1950-luvulle saakka hyvin harvinainen.  Vuoden 1960 alusta toukokuuhun 2025 mennessä se on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu 1499 henkilölle. Milenan nimipäivä on 19. toukokuuta. Nimi lisättiin almanakkaan vuonna 2025. 

## Tunnettuja Milenoja

* Milena Atanasova (s. 1963), bulgarialainen taidemaalari ja muotisuunnittelija
* Milena Canonero (s. 1946), italialainen puvustaja ja pukusuunnittelija 
* Milena Duchková (s. 1952), tšekkoslovakialainen uimahyppääjä
* Milena Gasperoni (s. 1961), San Marinon kapteenivaltionhoitaja
* Milena Govich (s. 1976), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
* Milena Hübschmannová (1933–2005), tšekkiläinen romanitutkimuksen uranuurtaja
* Milena Jesenská (1896–1945), tšekkiläinen journalisti, kirjailija ja kääntäjä
* Milena Kovaleva (s. 1987), saksalainen karateka
* Milena Milašević (s. 1984), montenegrolainen pika- ja aitajuoksija
* Milena Rašić (s. 1990), serbialainen lentopalloilija
* Milena Strnadová, o.s. *Matějkovičová* (s. 1961), tšekkiläinen pika- ja keskimatkojen juoksija
* Milena Tscharntke (s. 1996), saksalainen näyttelijä
* Milena Vecková, o.s. Blahoutová'' (1933–2018), tšekkoslovakialainen koripalloilija ja käsipalloilija
* Milena Vukotić (1847–1923), Montenegron kuningatar, kuningas Nikola I:n puoliso

## Lähteet
Sockenplanin metroasema

**Sockenplanin metroasema** on asema Tukholman metron vihreällä linjalla. Se sijaitsee Enskedefältetissä, Söderortissa. Asema vihittiin käyttöön 1. lokakuuta 1930 osana Gullmarsplanin ja Sturebyn välistä osuutta. Etäisyys Slusseniin on 4,6 kilometriä. 

## Tulevaisuus
Tukholman metron sinisen linjan eteläinen jatke on parhaillaan rakenteilla, ja sen odotetaan avautuvan matkustajille vuonna 2030. Osana laajennusta Sockenplanin asema siirretään siniselle linjalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Stadshagenin metroasema

**Stadshagenin metroasema** on Tukholman metron sinisen linjan asema, joka sijaitsee Stadshagenin kaupunginosassa. Asema vihittiin käyttöön 31. elokuuta 1975 osana T-Centralenin ja Hjulstan välisen sinisen linjan ensimmäistä osuutta. Junat kulkivat tuolloin Hallonbergenin ja Rinkebyn kautta. Etäisyys Kungsträdgårdeniin on 3 kilometriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sadlermiutit

**Sadlermiutit** olivat alkuperäiskansa nykyisen Kanadan Hudsoninlahden Southamptoninsaarella, Coats Islandissa ja Walrus Islandissa. Heidän taustastaan on epäselvyyttä, mutta ilmeisesti he poikkesivat tavoiltaan mantereen inuiteista. Eurooppalaisten saavuttua alueelle 1800-luvulla sadlermiutit kuolivat tauteihin, heistä viimeiset vuosina 1902–1903.

## Historia

Sadlermiutien alkuperää ei tunneta varmasti, mutta aiheesta on esitetty useampia teorioita. Joidenkin mukaan sadlermiutit polveutuivat nykyisten inuittien Thulen kulttuuria edeltäneestä Dorsetin kulttuurista. Toisen teorian mukaan he olivat yksinkertaisesti inuitteja, jotka kehittivät omia valtavirrasta poikkeavia piirteitä kulttuurissaan koska heidän asuinalueensa Hudsoninlahdella oli erillään muista inuiteista. Kolmannen teorian mukaan he olivat inuittien ja Dorsetin kulttuurin edustajien sekajälkeläisiä. Sadlermiutien arkeologisten jäännösten on tulkittu yhdistelevän piirteitä Dorsetin kulttuurista ja varhaisesta inuittikulttuurista. Geneettisten tutkimusten perusteella sadlermiutit eivät kuitenkaan olleet erityisen läheistä sukua Dorsetin kulttuurille, vaan he olivat lähimpänä Thulen kulttuuria eli nykyisiä inuiitteja.

Sadlermiutit esiintyvät joissakin historiallisissa lähteissä, joita kirjoittivat esimerkiksi seudulla liikkuneet valastajat ja tutkimusmatkailijat. Lähteiden perusteella sadlermiutien kulttuurissa, ulkonäössä ja kielessä oli inuiteista poikkeavia piirteitä. He olivat eristyksissä mantereen inuittiyhteisöistä. Sadlermiutit rakensivat asumuksia kivestä ja maa-aineksesta. Asumuksia käytettiin suurimman osan vuotta. He metsästivät hylkeitä, mursuja, valaita, jääkarhuja ja karibuja. Näiden ohella saatettiin pyydystää lintuja tai kalaa. 

Ensimmäiset eurooppalaiset tulivat sadlermiutien alueelle vuonna 1824 ja valaanpyytäjiä alkoi liikkua sadlermiutien alueella vuodesta 1860. Heidän väestömääränsä romahti eurooppalaisten mukanaan tuomien tautien myötä. Viimeiset heistä kuolivat vuosina 1902–1903.

Sadlermiutien entisillä asuinalueella asuu nykyisin inuitteja, joita muutti seudulle etenkin Repulse Baysta (nyk. Naujaat) ja Baffininsaarelta.

## Lähteet
Kristiina Harjula

**Kristiina Harjula** (s. 1947 Viiala) on tamperelainen kirjailija ja toimittaja, joka on työskennellyt useissa sanoma- ja aikakauslehdissä. Hän aloitti kolmivuotisen kirjoittajakoulun Viita-akatemiassa toimittajauran jälkeen vuonna 2010 ja on kirjoittanut kaunokirjallisia romaaneja sekä tietokirjoja. Harjulalle on myönnetty Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto vuonna 2013.

## Yksityiselämä

Harjula muutti yksivuotiaana äidin kanssa Tampereelle Pispalaan. Harjula avioituin vuonna 1968. 1969 syntyi esikoinen ja 1972 syntyi toinen lapsi.. Avioliitto kesti 47 vuotta puolison kuolemaan asti. Liittoon kuului myös Harjulan miehen alkoholisoituminen, raitistuminen ja dementoituminen.

## Kirjat
* Romaani *Pispalan kiviä* (Karisto, 2013) kuvaa 1950-luvun Pispalaa pienen Raili-tytön näkemänä.
* Romaani *Samettiruusuja Harjutiellä* (Karisto, 2017) sisältää myös inhimillisiä havaintoja kotiseudusta, läheisistä ja elämän perustekijöistä.
* Tietoteos *Ollaanko me jo vanhoja* (Kirjapaja, 2018) kertoo suurten ikäluokkien matkasta sotienjälkeisestä Suomesta kirjan julkaisuaikoihin.
* Kirja *Loukussa – Elämää alkoholistin läheisenä* (Kirjapaja, 2020) kertoo, millaista on olla alkoholistin läheinen. Kirjassa on tutkimustietoa ja asiantuntijoiden lausuntoja sekä yhdeksän ihmisen kertomuksia elämästä päihderiippuvuuden varjossa.
* Romaani *Sammonkatu* (Reuna, 2023) on esikoisteoksen *Pispalan kiviä* itsenäinen jatko-osa.
* *Suru, jollaista en tiennyt olevan - kertomuksia leskeydestä* (Kirjapaja 2023)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sittenkin alkoholistin muija – Vertaistukiryhmässä Kristiina Harjula ymmärsi, ettei toisen juominen ole koskaan puolison vika; Seura 25.4.2020
Huvudstan metroasema

**Huvudstan metroasema** on Tukholman metron Sinisen linjan asema, joka sijaitsee Huvudstassa, Solnan kunnassa. Asema avattiin 18. elokuuta 1985 osana Västra skogenin ja Rinkebyn välistä osuutta. Etäisyys Kungsträdgårdeniin on 5,2 kilometriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Zavodskan metroasema

**Zavodskan metroasema** voi tarkoittaa jotakin seuraavista:

* Zavodskan metroasema (Dnipro)
* Zavodskan metroasema (Harkova)
Gary Marcus

**Gary Marcus** (s. 8. helmikuuta 1970 Baltimore, Maryland) on yhdysvaltalainen psykologi, kognitiotieteilijä ja tietokirjailija. Hän on New Yorkin yliopiston psykologian ja kognitiotieteen emeritusprofessori ja kahden tekoäly-yrityksen perustaja. Hän on puhunut tekoälyn sääntelyn puolesta teoksessaan *Taming Silicon Valley* ja lausunnossaan Yhdysvaltain senaatin alakomitealle vuonna 2023. Marcus on arvostellut teknologiayrityksiä sisällöntuottajien hyväksikäytöstä, jossa dataa kerätään välittämättä tekijänoikeuksista tai tekijöiden suostumuksesta. Hän on myös syyttänyt yrityksiä katteettomista lupauksista ja pitänyt suuria kielimalleja yliarvostettuna. 

Marcus aloitti koodaamisen ollessaan kahdeksanvuotias. Luotuaan logo-ohjelmointikielellä toimivan latina-englanti-kääntäjän Commodore 64:llä hän sai luvan edetä high schoolissa kaksi vuotta tavallista nopeammin. Sitten hän valmistui Hampshire Collegesta kolmessa vuodessa ja aloitti tohtoriopinnot Massachusetts Institute of Technologyssä ollessaan 19-vuotias. Tohtoriksi kognitiotieteestä hän valmistui 23-vuotiaana, opettajinaan Steven Pinker ja Noam Chomsky. Hän toimi Massachusettsin yliopiston Amherstin kampuksen psykologian professorina vuosina 1993–1997. Marcus oppi Pinkeriltä lasten oppivan kielen säännöt erittäin nopeasti ja tekevän niitä koskevia yleistyksiä. Hänen työnsä lasten oppimisen parissa sai hänet kyseenalaistamaan tavan, jolla tekoälyä kehitetään. Marcuksen mielestä syväoppiminen pohjautuu liian yksinkertaistettuun käsitykseen aivojen toiminnasta. Syväoppimisessa tekoälylle pyritään saamaan mahdollisimman laajat neuroverkot, jolloin kone tarvitsee miljoonia esimerkkejä oppiakseen yksinkertaisia tehtäviä, kuten lintulajien tunnistamista. Halu kehittää tekoälyä, joka jäljittelee paremmin lapsen oppimista sai hänet perustamaan Geometric Intelligence -yrityksen. 

Marcus perusti tekoäly-yhtiö Geometric Intelligencen vuonna 2014 yhdessä Cambridgen yliopiston professori Zoubin Ghahramanin, Keski-Floridan yliopiston professori Kenneth Stanleyn ja neurolingvistiikan tohtori Douglas Bemisin kanssa. Uber osti sen joulukuussa 2016, jonka jälkeen Marcus toimi neljä kuukautta Uberin tekoälyjohtajana. Hän perusti toisen yrityksensä Robust.AI:n vuonna 2019 yhdessä robotiikan tutkija Rodney Brooksin kanssa.

## Teokset
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
Näckrosenin metroasema

**Näckrosenin metroasema** on Tukholman metron Sinisen linjan asema, joka sijaitsee Råsundan alueella Solnan kunnassa. Asema avattiin 31. elokuuta 1975 osana sinisen linjan ensimmäistä osuutta. Etäisyys Kungsträdgårdeniin on 5,7 kilometriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ustjurtin kaasukemiallinen kompleksi

**Ustjurtin kaasukemiallinen kompleksi** on Uz-Kor Gas Chemical -yhteisyrityksen omistama kemianteollisuuden tuotantolaitos Ustjurtin alueella Uzbekistaniin kuuluvassa Karakalpakstanin tasavallassa.

Vuonna 2008 perustetun Uz-Kor Gas Chemicalin omistavat Uzbekistanin kansallinen öljy- ja kaasuyhtiö Oʻzbekneftgaz ja eteläkorealaisten yhtiöiden muodostoma konsortio Kor-Uz Gas Chemical Investment Ltd. Yhteisyrityksen pääkonttori sijaitsee Nukusissa ja tuotantolaitokset Qırqqızin taajamassa Karakalpakstanin Qońıratin piirissä.

Vuonna 2015 valmistunut kompleksi käyttää Surgilin kaasukentältä saatavaa maakaasua ja kaasukondensaattia. Se käsittää kaasunerotuslaitoksen, eteenin, polyeteenin ja polypropeenin tuotantolaitokset sekä energialaitoksen. Tuotantolaitosten kapasiteetti on 387&nbsp;000 tonnia polyeteeniä ja 83&nbsp;000 tonnia polypropeenia vuodessa. Lisäksi valmistetaan tislaustuotetta ja pyrolyysiöljyä, jotka lähetetään Buharan öljynjalostuslaitokseen jatkojalostusta varten. Yhtiö on suunnitellut myös erittäin puhtaan typen, vedyn ja pesuöljyn tuotannon aloittamista.

## Lähteet
Timo Löyvä

**Timo Johannes Löyvä** (19. kesäkuuta 1964 Alavus – 21. helmikuuta 2024 Kauniainen) oli suomalainen muusikko ja säveltäjä. Hän soitti Kolmas Nainen -yhtyeessä kitaraa ja oli taustalaulaja vuosina 1982–1989 ja 2009–2024. Movetron-yhtyeessä hän soitti syntetisaattoria. Löyvä myös sävelsi Putouksen, Kokkisodan ja Uutisvuodon tunnusmusiikit. Hän perusti Movetron-yhtyeen vuonna 1994 sen nykyisten jäsenien Päivi Lepistön ja Jukka Tanttarin kanssa, Kolmas Nainen -yhtyeeseen hän liittyi heinäkuussa 1980 sen nimen ollessa vielä Rasa.

Löyvä jätti Kolmannen Naisen vuonna 1989 ja kertoi Ylen *Timo Löyvä - Kolmannen Naisen kitaristista eurodancetähdeksi* -dokumentissa lähdönsä syiksi hänen ja laulaja Pauli Hanhiniemen kiristyvät välit sekä loppuunpalamisen, koska oli samaan aikaan tekemässä keikkoja sekä äänityshommia Seinäjoen Kemu-studiolla. Hän lähti Yhdysvaltoihin opiskelemaan äänittäjän ja tuottajan linjaa erääseen Los Angelesissa olevaan musiikkikouluun, mutta palasi muutaman vuoden jälkeen Suomeen ja perusti Movetronin. 

Timo Löyvä kuoli Kauniaisissa 59-vuotiaana 21. helmikuuta 2024. Kolmas Nainen kertoi Instagramissa kuolinsyyksi nopeasti kehittyneen sairauden. Löyvä on haudattu Kauniaisten hautausmaalle.

## Lähteet
Deep in the Blues

**Deep in the Blues** on suomalaisen kitaristin Kalle Laen ja hänen projektikokoonpanonsa Orchestra Of BluezZ:n vuonna 2022 julkaisema studioalbumi.

## Tausta
Albumi toteutettiin Kalle Lae ja kapellimestari Markku Rengon yhteistyönä. Renko, joka tunnetaan erityisesti jazz- ja big band -eksperttinä, teki sovitukset, joita sävyttää big band -tyyliin puhaltimet. Äänittäjänä toimi Markku Veijonsuo Varistoteles-studiossa Vantaalla. Lae myös tuotti projektin. Mukana oli joukko suomalaisia jazzmuusikoita. Kappaleet koostuvat Laen suosikeista tuorein sovituksin.

## Vastaanotto
Albumin teemana on sen nimen mukaisesti blues. Levy kiinnittikin huomiota Suomessa lähinnä ns. blues-piireissä. Useat kappaleet pääsivät mukaan Ylen ja paikallisradioiden soittolistoille. Ylen *Bluesministeri*-ohjelmassa Esa Kuloniemi soitti jopa *[[Bésame Mucho]]n*, koska ilmeisesti kuuli vanhan lattarin tulkinnassa riittävästi bluessävyjäkin.

## Kappaleet
#  – Horace Silverin jazzklassikko
#  – Kenny Burrellin instrumentaali
#  – Duke Ellingtonin sävellys
#  – Perinteinen blues
# – Klassinen latinalaisamerikkalainen kappale
#  – Suomalainen kappale
#  – Juan Tizolin ja Duke Ellingtonin sävellys
#  – Ray Charlesin tunnetuksi tekemä R&B-kappale.

## Muusikot
* Kalle Lae – kitara, laulu
* Markku Renko – trumpetti
* Pentti Lahti – puupuhaltimet, huilut
* Mikko Mäkinen – puupuhaltimet, huilut
* Heikki Tuhkanen – pasuuna
* Johannes Salomaa – baritonisaksofoni
* Mikko-Pekka Svala – fagotti
* Antti Utriainen – piano
* Markus Niittynen – piano, koskettimet
* Hannu Rantanen – kontrabasso
* Ilkka Hanski – sähköbasso
* Juha Tanninen – vibrafoni, lyömäsoittimet
* Henrik Björklöf – rummut

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Deep in the Blues Spotifyssa
* Deep in the Blues Youtube Musicissa
Atlas (Coldplayn kappale)

**Atlas** on brittiläisen Coldplay-yhtyeen kappale, joka on mukana vuoden 2013 elokuvassa *[[Nälkäpeli – Vihan liekit]]* (*The Hunger Games: Catching Fire*). 
Kappale julkaistiina singlenä 6. syyskuuta 2013. Se nousi Britannian singlelistan sijalle 12. ”Atlas” oli ehdolla Grammy-palkinnon voittajaksi.

## Tuotanto ja julkaisu
Coldplay teki ”Atlas”-kappaleen varta vasten elokuvaa *[[Nälkäpeli – Vihan liekit]]* varten. Yhtyeen jäsenet Guy Berryman, Jonny Buckland, Will Champion ja Chris Martin sävelsivät kappaleen. Kappaleen tuotannossa oli mukana koko yhtye sekä tuottajat Daniel Green ja Rik Simpson.

Kappale on dramaattinen pianoballadi ja tyyliltään alternative rock -musiikkia. Sanoitukset liittyvät elokuvan tarinaan ja niissä puhutaan poliittisista levottomuuksista. Kappaleen tyyli vaikutti Coldplayn seuraavaan albumiin *[[Ghost Stories]]* (2014). Se levytettiin albumin levytyksen yhteydessä vuonna 2013. Yhtye aikoi aluksi laittaa kappaleen albumille, mutta se jäi pois lopulliselta kappalelistalta.

”Atlas” julkaistiina singlenä 6. syyskuuta 2013. Se oli ensimmäinen single soundtrack-albumilta *[[The Hunger Games: Catching Fire (Original Motion Picture Soundtrack)]]*. Kappale soi elokuvassa lopputekstien aikana.

Coldplay teki elokuvaan myös kappaleen ”We’re a Team”. Se sisältää instrumentaalisen variaation kappaleesta ”Atlas”. ”We’re a Team” on mukana elokuvan toisella soundtrack-albumilla *[[The Hunger Games: Catching Fire (Original Motion Picture Score)]]*.

## Vastaanotto
”Atlas” menestyi kaupallisesti hyvin, mutta ei yltänyt Coldplayn isoimpien hittien tasolle. Kappale nousi Britannian singlelistan sijalle 12. Yhdysvalloissa se oli listasijalla 69. Kappale oli kymmenen kärjessä Alankomaissa, Italiassa ja Sveitsissä. Suomessa kappale oli latauslistan sijalla 9.

”Atlas” sai Grammy-ehdokkuuden parhaan visuaaliselle medialle tehdyn kappaleen kategoriassa.  Se ehdolla myös parhaan kappaleen Golden Globe -palkinnon voittajaksi. ”Atlas” voitti vuoden kappaleen palkinnon Hollywood Film Awards -gaalassa.

## Listasijoitukset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kappaleen lyriikkavideo
Sofian metroasema

**Sofia** on rakenteilla oleva metroasema Tukholman metron sinisellä linjalla. Asema on osa sinisen linjan eteläistä jatketta Kungsträdgårdenista Nackaan ja Hägsatraan. Asema sijaitsee Stigbergsparkenissa, Södermalmilla, ja se on valmistuessaan yksi maailman syvimmistä metroasemista, sillä se tulee sijaitsemaan noin 100 metriä maanpinnan alapuolella. 

## Rakenne ja rakentaminen
Asemalla on yksi maanalainen laituri, jonne pääsee vain kahdeksalla pikahissillä. Nämä hissit kulkevat laituritasolta sisäänkäynnille vain  30 sekunnissa. Toisin kuin useimmilla Tukholman metroasemilla, Sofiassa ei ole liukuportaita syvyytensä vuoksi.

Sofian aseman rakentaminen aloitettiin elokuussa 2021 osana sinisen linjan jatkamista kohti Nackaa ja Hagsätraa. Tästä lähtien Södermalmin alla on ollut käynnissä mittavia rakennus- ja kallioräjäytystöitä. 30 metrin syvyys saavutettiin vuoden 2024 puolivälissä.

## Ympäröivä alue
Sofian aseman sisäänkäynti sijaitsee Stigbergsparkenissa, Folkungagatanin viheralueella, Södermalmin itäosassa. Tämä alue on suosittu asuin- ja kulttuurialue Tukholmassa, ja uuden aseman odotetaan parantavan Södermalmin saavutettavuutta, muualta kaupungista sekä Nackasta ja Hagsätrasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Salaliittoteoriat Ukrainan biologisista aseista

**Salaliittoteoriat Ukrainan biologisista aseista** ovat väitteitä, joiden mukaan Ukraina olisi kehittänyt tai kehittämässä biologisia aseita Yhdysvaltojen tuella. Näitä väitteitä on esittänyt erityisesti Venäjän hallinto vuoden 2022 hyökkäyssodan aikana. Väitteitä ei ole pystytty osoittamaan todeksi, ja niitä on pidetty osana laajempaa disinformaatiokampanjaa. Myös Kiinan ulkoministeriö ja Kiinan valtionmedia ovat levittäneet väitteitä.

Venäläiset biologit ovat julkisesti syyttäneet Venäjän hallitusta siitä, että se valehtelee Ukrainassa sijaitsevista salaisista ”bioaselaboratorioista”. Yhdysvallat, Ukraina, Yhdistyneet kansakunnat ovat kiistäneet väitteen ”bioaselaboratorioista”.

Sekä Yhdysvallat että Ukraina ovat allekirjoittaneet bioasekonvention, joka kieltää biologiset aseet ja toksiiniaseet kieltämällä niiden kehittämisen, tuotannon, hankinnan, siirron, varastoinnin ja käytön.

## Salaliittoteorioiden levittäminen

### Venäjän ja Kiinan viranomaiset ja valtionmedia
Sekä venäläiset että kiinalaiset viranomaiset ovat syyttäneet asiasta ja yrittäneet näin levittää salaliittoteoriaa. Venäläisiä osapuolia ovat olleet muun muassa ulkoministeri Sergei Lavrov, Yhtenäisen Venäjän puheenjohtaja Dmitri Medvedev ja Venäjän valtionmedia Sputnik ja Tass. Kiinan ulkoministeriö on pyytänyt ”kokonaisvaltaista selvitystä” Ukrainan ”biologisesta sotilaallisesta toiminnasta kotimaassa ja ulkomailla”.

Venäjä kutsui 11. maaliskuuta 2022 YK:ssa kokouksen koolle keskustelemaan väitteistä. Tämä johti YK:n ilmoitukseen, ettei Ukrainan biologisten aseiden ohjelmasta ole todisteita, kun taas Yhdysvallat ja liittolaiset syyttivät Venäjää väitteiden levittämisestä.

### Salaliittoteoreetikot sosiaalisessa mediassa
Maaliskuussa 2022 CNN, France 24 ja ''Foreign Policy'' uutisoivat, että QAnonin kannattajat levittivät venäläistä disinformaatiota. Infowars on myös kannattanut salaliittoteoriaa ja uutisoinut asiasta.

## Asiantuntijoiden arvio
Bioturvallisuuden asiantuntijoiden mukaan Ukrainassa ei ole viitteitä biologisten aseiden kehittämisestä tai biologisten aseiden kieltosopimuksen rikkomisesta. Laboratorioissa säilytettävät patogeenit ovat tavallisia tutkimuskäytössä olevia bakteereja ja viruksia, eivät aseiden osia. Venäjän esittämät dokumentit, joiden väitetään todistavan laitonta toimintaa, eivät sisällä erityisen vaarallisia taudinaiheuttajia, eikä niiden aitoutta ole voitu vahvistaa riippumattomasti.

## Katso myös

* Disinformaatio
* Biologinen ase
* Informaatiosodankäynti

## Lähteet
Kaksoislaskuilmiö

**Kaksoislaskuilmiö** kuvaa tilastotieteessä ja koneoppimisessa ilmiötä, jossa yliparametrisoidulla alueella mallin testivirhe alkaa uudelleen laskemaan, kun se on ensin saavuttanut aliparametrisoidulla alueella paikallisen optimin. Kun mallin vapaiden parametrien määrä vastaa likimäärin datapisteiden määrää opetusdatassa, on testivirhe tyypillisesti erittäin suuri. Tällöin sanotaan, että malli ylisovittaa opetusdataan. Aiemmin ajateltiin, että myös yliparametrisoidut mallit ylisovittaisivat opetusdataan, mutta empiiriset tulokset ovat osoittaneet tämän oletuksen vääräksi.

Ensimmäiset havainnot ilmiöstä nähtiin jo vuonna 1989. Ilmiölle annettiin nimi kuitenkin vasta vuonna 2019, kun yhä useampien koneoppimismallien havaittiin toteuttavan yllä kuvailtua käyttäytymistä. Ilmiön nimenneet Belkin et al. haastoivat samalla yleisen käsityksen harhan ja varianssin välisestä kompromissista: Yliparametrisoitu malli voi samanaikaisesti sekä minimoida mallin harhaisuuden että sovitettujen parametrien varianssin.

Vaikka neuroverkot toimivat tyypillisenä esimerkkinä malleista, joilla kaksoilaskuilmiötä havaitaan, on hyvä muistaa, että ilmiö ei suinkaan rajaudu niihin. Esimerkiksi isotrooppisten normaalijakautuneiden satunnaismuuttujien lineaarinen regressio normaalijakautuneen kohinan oletuksella toteuttaa ilmiön.

## Lähteet
Murtojärvi (Joensuu)

**Murtojärvi** on rantaviivaltaan osin rikkonainen järvi samannimisen kylän länsipuolella Joensuussa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 88 hehtaaria. Etäisyys Joensuun keskustasta on 27 kilometriä kaakkoon.

## Maantiede
Murtojärven suurin ulottuvuus etelästä pohjoiseen on noin 1,3 kilometriä ja lännestä itään noin kilometrin. Järven lahdet sijaitsevat itäosassa ja etenkin erittäin kapeasuinen Salmilahti on lähes kuroutunut erilleen pääaltaasta. Sen pohjoispuolella sijaitsee niin ikään kapeasuinen Lökälahti ja eteläpuolella avosuisempi Rutnikkalahti. Niemistä mainittakoon Papinniemi järven luoteisrannalla. Itärannan niemet ovat haarautuvia ja vailla karttanimiä. Murtojärven pohja on epätasainen. Noin kolmasosa järvestä on vähintään kuusi metriä syvä ja noin kuusi prosenttia on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin piste, noin neljätoista metriä, sijaitsee järven koillisosassa.

Murtojärven saariluku on kuusi. Saarista kolme on alle aarin laajuisia luotoja, kaksi on yli aarin mutta alle hehtaarin, ja yksi (Suursaari) on runsaan hehtaarin. Saarten yhteenlaskettu pinta-ala on noin 1,9 hehtaaria. Maasto järven ympärillä on mäkistä. Papinniemellä on peltoalueita, kuten myös Murtojärven kylässä järven itäpuolella. Murtojärven pohjoispuolitse kulkee seututie 492, joka on rakennettu aivan rannan tuntumaan.

Murtojärveen virtaa muutama nimetön tulouoma. Järven luusua sijaitsee Papinniemen kohdalla, josta alkaa halki suoalueen länteen virtaava Murtojärvenpuro.

Murtojärven vesitilavuus on 4&nbsp;093&nbsp;000 kuutiometriä.

Murtojärvi (04.362.1.002) kuuluu Myllylammen valuma-alueeseen (04.362), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Iiksenjoen valuma-alue (04.36) ja ensimmäinen jakovaihe on Oriveden–Pyhäselän alue (04.3). Murtojärvi on laajin Myllylammen valuma-alueen 13:sta vakavedestä.

## Lähteet
Eitikka

**Eitikka** on järvi Kuopiossa Pohjois-Savossa. Sen pinta-ala on 97 hehtaaria. Etäisyys Kuopion keskustasta on 40 kilometriä pohjoiskoilliseen.

## Maantiede
Etäisyys Eitikan etelärannalta järven pohjoisimpaan kolkkaan on noin 2,2 kilometriä. Järven pohjoisosa on keski- ja eteläosaa leveämpi ja matalampi. Nimettyjä lahtia ovat rantaviivaltaan epämääräinen Vesakkolahti ja Lukkarinlahti järven luoteisosassa. Niemet ovat pinta-alaltaan pieniä, kuten Honkaniemi järven eteläpuoliskolla. Vain noin 1,2 hehtaaria Eitikasta on vähintään kuusi metriä syvä. Alueita on kaksi ja ne sijaitsevat järven keskivaiheilla. Vähintään kolme metriä syvä alue kattaa noin neljäsosan Eitikan pinta-alasta. Järven syvin piste on noin 7,7 metriä.

Eitikan saariluku on yksi. Saaren pinta-ala on noin 350 neliömetriä ja se sijaitsee matalan Vesakkolahden eteläosassa. Eitikan pohjois- ja itärannalla on maatiloja, kuten Eitikka. Länsiranta on laajalti suoaluetta, ja 130 metrin korkeuskäyrä kulkee paikka paikoin jopa 200 metrin päässä rantaviivasta. Eitikan itäpuolitse kulkee maantie 16387, joka hipaisee järven koillista rantaa.

Eitikan lukuisista tulouomista on karttaan nimetty kaakosta Piikapuronniityn halki virtaava Piikapuro. Eitikan luusua sijaitsee järven pohjoisimmassa kolkassa. Sieltä alkaa pohjoiseen virtaava Eitikanjoki.

Eitikan vesitilavuus on 2&nbsp;084&nbsp;000 kuutiometriä.

Eitikka (04.633.1.019) kuuluu Ruokosjoen valuma-alueeseen (04.633), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Syvärin alue (04.63) ja ensimmäinen jakovaihe on Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Eitikka on laajin Ruokosjoen valuma-alueen 26:sta vakavedestä.

## Lähteet
Martha Lipton

**Martha Lipton** (6. huhtikuuta 1913 New York, New York – 28. marraskuuta 2006 Bloomington, Indiana) oli yhdysvaltalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka oli äänialaltaan mezzosopraano.

Lipton pääsi stipendillä Juilliard Schooliin. Hän debytoi vuonna 1941 Paulinen roolissa Pjotr Tšaikovskin esityksessä Manhattanin New Opera Companyssa. Lipton esitti helmikuussa 1944 Nancyn roolin Friedrich von Flotowin *[[Martha (ooppera)|Marthassa]]* New York City Operan avajaiskaudella. Samana vuonna hän teki Metropolitan-debyyttinsä Siebelin roolissa Charles Gounod’n *[[Faust (Gounod’n ooppera)|Faustissa]]*. Hänen muihin rooleihinsa Metropolitan-oopperassa kuuluivat Annina Richard Straussin *[[Ruusuritari]]ssa* ja Emilia Giuseppe Verdin *[[Otello (Verdi)|Otellossa]]*. Lipton tulkitsi Mrs. Sedleyn roolin Benjamin Brittenin *[[Peter Grimes]]in* Metropolitanin-ensiesityksessä vuonna 1948 ja esiintyi Mother Goosen roolissa Igor Stravinskyn *[[Hulttion tie]]n* Metropolitanin-ensiesityksissä vuonna 1953.

Lipton oli Metropolitan-oopperan säännöllinen esiintyjä 1940–1950-luvuilla. Hän teki siellä viimeisen vakituisen esiintymisensä vuonna 1961 Modest Musorgskin *[[Boris Godunov (ooppera)|Boris Godunovissa]]*, mutta palasi kunniavieraana gaaloihin vuosina 1966 ja 1983. Lipton loi Augustan roolin Douglas Mooren oopperan *The Ballad of Baby Doe* kantaesityksessä Central City Opera Housessa Coloradossa vuonna 1956. Hän oli myös aktiivinen resitalisti ja konserttisolisti. Hän teki monia levytyksiä. Lipton liittyi vuonna 1960 Jacobs School of Musicin henkilökuntaan.

## Lähteet
Mapon

**Mapon AS** on kalustonhallintaratkaisuja tarjoava yritys, joka kehittää ja hallinnoi GPS-paikannus- ja kalustonhallinta-alustaa. Mapon kehittää telematiikkaratkaisuja kuljetus-, rakennus-, jakelu-, huolto- ja palvelualoille.

Maponilla on toimistot Riiassa, Tallinnassa, Helsingissä, Barcelonassa ja Aarhusissa, ja sen palvelut ovat saatavilla yli 50 maassa. Yrityksellä 180 työntekijää maailmanlaajuisesti.

Vuonna 2024 Mapon laski liikkeeseen 3 miljoonan euron joukkovelkakirjalainoja rahoittaakseen yritysostoja ja laajentaakseen toimintaansa Euroopassa.

Helmikuussa 2025 Mapon laski liikkeeseen joukkovelkakirjalainoja, jotka on listattu Nasdaq Riian Baltic First North -markkinapaikalla.

Yritys perustettiin vuonna 2006 Riiassa Latviassa. Helmikuussa 2019 Mapon AS osti suomalaisen Mapon Finland Oy:n, joka toimi Suomen markkinoilla Mapon-brändin alla.

Vuonna 2024 Mapon aloitti yhteistyön Schmitz Cargobullin kanssa tarjotakseen telematiikka- ja kalustonhallintaratkaisuja perävaunuihin ja puoliperävaunuihin. Vuonna 2025 aloitettiin yhteistyö Scanian ja Volvon kanssa uusien integrointiratkaisujen kehittämiseksi ajopiirturitietojen automaattista lataamista ja analysointia varten.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Maponin kotisivut
Italian ympäriajo 2025

**Italian ympäriajo 2025** oli järjestyksessään 108. maantiepyöräilyn Italian ympäriajo. Kilpailu alkoi Albanian Durrësistä 9. toukokuuta, ja kaikkiaan kolme ensimmäistä etappia ajettiin Albaniassa. Italian ympäriajo päättyi Roomaan 1. kesäkuuta 2025. Kilpailussa ajettiin 21 etappia, joista kaksi oli henkilökohtaisia aika-ajoja, kuusi etappia luokiteltiin vuorietapeiksi, kaksi keskivaikeiksi vuorietapeiksi, kahdeksan mäkietapeiksi ja kolme tasamaaetapeiksi. Kilpailun kokonaispituus oli 3443,3 kilometriä. Italian ympäriajo kuului UCI World Touriin 2025.

Simon Yates voitti kilpailun kolmen minuutin ja 56 sekunnin erolla Isaac Del Toroon, Richard Carapaz sijoittui kolmanneksi. Kilpailu ratkesi toiseksi viimeisellä etapilla, Colle delle Finestren nousussa, jossa kokonaiskilpailssa kolmantena ollut Yates pudotti edellään olleet Del Toron ja Carapazin useiden minuuttien päähän. Pistekilpailun voitti Mads Pedersen, mäkikirikilpailun Lorenzo Fortunato, nuorten kilpailun Isaac Del Toro ja joukkuekilpailun UAE Team Emirates..

## Etapit
Lähde: Pro Cycling Stats

## Osallistuneet joukkueet
Lähde: Pro Cycling Stats

## Kokonaiskilpailun lopputulokset

## Lähteet
Qaraqalpaqstan (taajama)

**Qaraqalpaqstan** () on taajama Uzbekistaniin kuuluvan Karakalpakstanin tasavallan Qońıratin piirissä. Se sijaitsee Ustjurtin laakiolla 315 kilometriä Qońıratista luoteeseen. Taajamassa oli 3&nbsp;100 asukasta vuonna 2024.

Taajama on perustettu vuonna 1971 Qońıratin ja Beynewin välisen rautatien rakentamisen yhteydessä. Siellä on rautatieasema ja maakaasujohdon kompressoriasema. Qaraqalpaqstanin kautta kulkee rautatien lisäksi Kazakstaniin johtava huonokuntoinen maantie A380. Täjenin raja-asema sijaitsee noin 20 kilometrin päässä taajamasta.

Qaraqalpaqstanin asukkaista kolme neljäsosaa on kazakkeja ja loput etupäässä karakalpakkeja ja uzbekkeja. Taajamassa on pieni hotelli, pankki, posti, poliklinikka ja muita palveluja. Sieltä noin 40 kilometriä kaakkoon sijaitsevat keskiaikaisen Beleulin karavaaniseraljin rauniot.

## Lähteet
Terrace

**Terrace** on kaupunki Kanadan Brittiläisessä Kolumbian luoteisosassa. Kaupunki on perustettu vuonna 1912 ja on nykyisin esimerkiksi metsäteollisuuden ja lähialueen kaupan keskus, sekä liikenteen solmukohta. Terracen asukasluku oli vuoden 2021 väestönlaskennan mukaan 12&nbsp;017.

## Maantiede
Terrace sijaitsee Kanadan Brittiläisessä Kolumbian luoteisosan keskellä Rannikkovuorilla Skeena- ja Kalumjokien yhtymäkohdassa noin 62 kilometriä Kitimatista pohjoiseen ja 147 kilometriä Prince Rupertista itään. Terracen nimi "terassi" viittaa Skeenajoen vanhojen uomin yhteyteen jääkaudella syntyneisiin muodostelmiin.

## Historia

Nykyisen Terracen kaupungin paikalla oli aikanaan tsimshianien kylä. Nykyisen kaupungin perustajana pidetään George Littleä. Little oli saapunut paikalle vuonna 1905. Alueelle oltiin rakentamassa Grand Trunk Pacific Railway-rautatietä ja Little laati tätä odottaen kaupunkisuunnitelman vuonna 1912. Nimen Terrace hän antoi Skeenajoen laakson terassimuodostelmien mukaan. Terracesta tuli ensin sahateollisuuspaikkakunta. Kun 1950-luvulla ryhdyttiin rakentamaan Kitimatin kaupunkia Terracesta muodostui alueen kaupan ja jakelun keskus.

## Liikenne ja talous

Terrace on sijaintinsa takia tärkeä rauatie-, maantie- ja lentoliikenteen solmukohta.

Metsäteollisuus on alueen törkein elinkeino. Sahateollisuuden lisäksi paikalla on paperiteollisuutta. Myös matkailusta on tullut huomattava talouden ala. Terracen kautta kuljetaan esimerkiksi kohti Yukonia, Alaskaa ja Haida Gwaiia. Lähialueella on lisäksi luontomatkailua. Seutu tunnetaan esimerkiksi valkoissita mustakarhuista.

## Väestö
Terracen asukasluku oli Kanadan vuoden 2021 väestönlaskennan mukaan 12&nbsp;017. Vuonna 2016 vastaava lukema oli 11&nbsp;643. Vuonna 2021 asukkaista 82,6&nbsp;% puhui äidinkielenään englantia. 23,5&nbsp;% kuului Kanadan ensimmäisiin kansoihin.

## Lähteet
Mart Opmann

Mart Opmann (s. 27. maaliskuuta 1956 Surjussa ) on virolainen poliitikko, joka toimi valtiovarainministerinä vuosina 1995–1999. Myöhemmin hän toiminut yrittäjänä.

Mart Opmann kävi yläasteen Alatskivillä ja valmistui lukiosta Tartossa vuonna 1974. Vuonna 1979 hän valmistui talouskybernetiikasta Tarton valtionyliopistosta. Vuosina 1981-1989 hän toimi kuluttajakemikaaliyritys Flora AS:n johtotehtävissä.

Viron itsenäisyyden palautuessa Opmann työskenteli pankkialalla ja osallistui samanaikaisesti Kansanrintama-toimintaaan. Opmann oli Viron tasavallan valtiovarainministeri neljän vuoden ajan Tiit Vähin II ja III sekä Mart Siimannin hallituksessa huhtikuu 1995- maaliskuu 1999. Ministerivuosien jälkeen Opmann toimi investointipankkiirina.

Vuonna 2000 hän pyrki Viron keskuspankin pääjohtajaksi, mutta vetäytyi ehdokkuudestaan ​​korruptioepäilyjen ja presidenttiLennart Meren vastustuksen vuoksi, sillä presidentti Meri piti Opmannia epäpätevänä tehtävään.

Hän oli myös Sakun kunnanvaltuuston jäsen vuosina 1999–2002. Hän on toiminut myös Viron jalkapalloliiton puheenjohtajana vuosina 1992-1994.

## Lähteet