open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jalkaväkirykmentti 45 (jatkosota)

**Jalkaväkirykmentti 45 (JR 45)** eli niin sanotut Kolmen Kannaksen Koukkaajat oli Suomen maavoimien 8. divisioonan yksikkö jatkosodassa. Se oli yksi divisioonan kolmesta jalkaväkirykmentistä eli JR 4:n ja JR 24:n lisäksi. Kyseessä oli Suomenlahden Sotilasläänin perustama joukko, johon pääosa asevelvollisista tuli Etelä-Kymenlaakson, Etelä-Uudenmaan ja Helsingin suojeluskuntapiireistä.

Jalkaväkirykmentti 45:n sotatie kulki Suomenlahden rannikolta Viipurinlahden ylitse ja osallistui Viipurin vapauttamiseen ja Porlammin motin syntyyn. Se jatkoi hyökkäystä Koivistolle, jonka vapautuksen jälkeen oli hetken aikaa ylipäällikön reservinä. Lokakuun alussa divisioona siirrettiin Maaselän kannaksen länsipuolelle osaksi II armeijakuntaa. Se hyökkäsi Seesjärven molemmin puolin ottaen haltuun Maaselän kannaksen pohjoisosan ja ryhmittyi sitten sinne puolustukseen. Divisioona siirrettiin toukokuussa 1942 Laatokan Karjalaan osaksi VI armeijakuntaa. Kesällä 1944 se viivytti Syvärinvarren puolustusasemistaan Laatokan koillispuoliseen U-asemaan asti, jossa se osallistui Neuvostoliiton hyökkäyksen pysäyttämiseen Nietjärven taistelussa.

Kutsumanimekseen divisioona sai ”Kolmen Kannaksen Koukkaajat”. Rykmentin määrävahvuus oli noin 3 600 sotilasta. Tiedossamme ei ole, montako miestä JR 45:n riveissä kaikkiaan palveli, mutta sodan aikana heistä kaatui tai katosi 554.

Jalkaväkirykmentti 45:n muistopatsas paljastettiin Kotkassa vuonna 1971.

## Perustaminen

Rykmentinkomentajina olivat:
*everstiluutnantti Bertel Ikonen 17. kesäkuuta 1941 – 28. toukokuuta 1942
*everstiluutnantti Kaarle Kari 5. toukokuuta 1942 – 19. tammikuuta 1944
*eversti Torsti Kotilainen 27. tammikuuta - 20.  marraskuuta 1944

*E/JR 45, esikuntapäällikkö jääkärimajuri Armas Ylinen (25.6.1941-31.12.1942), everstiluutnantti Aarne Pietarinen (6.-16.1.1943), everstiluutnantti Aarne Pietarinen (15.-29.4.1943), 

*I/JR 45, komentajana kapteeni Tauno Kontula (15.6.-28.10.1941, kaatui Uunitsassa), majuri Lauri Ruokonen (7.10.1941-7.2.1942, kaatui Maaselässä Krivillä)
*II/JR 45, komentajana majuri Lunnas (17.6.-20.8.1941), majuri Lauri Ruokonen (20.8.-6.10.1941), majuri Eino Pokkinen (23.3.-14.8.1942), majuri Eino Pokkinen (26.11.1942-18.1.1944),majuri Eino Pokkinen (4.2.-30.5.1944), majuri Eino Pokkinen (14.7.-26.11.1944) 
*III/JR 45 kapteeni/majuri Kalle Karttunen (1.1.1943-19.9.1944)
*13.K/JR 45 eli Kranaatinheitinkomppania
*14.K/JR 45 eli (Panssarintorjunta)Tykkikomppania
*Kolonna/JR 45.

Rykmentti sai lähes määrävahvuuksien mukaisen varustuksen ns. varusmiesrykmenttinä, joten sen varustus oli pääosin parempi kuin divisioonan muiden rykmenttien.

III/JR 45 koottiin Helsingissä Vallilassa, ja joukot siirtyivät 19.6. junakuljetuksella Oulunkylästä Haminaan.
Karl von Piloty

**Karl Theodor von Piloty** (1. lokakuuta 1826 München – 21. heinäkuuta 1886 Ambach) oli saksalainen taidemaalari ja merkittävä taideopettaja. Häntä pidetään Saksan merkittävimpänä realistisen tyylisuunnan taidemaalarina. Aiheensa hän otti usein historiasta.

## Elämänvaiheita
Karl von Piloty aloitti taideopinnot Münchenissä vuonna 1840. Hänen opettajanaan oli Julius Schnorr von Carolsfeld, joka oli tunnettu nasareenit-taideryhmittymästä. Taideopinnot keskeytyivät vuosiksi 1844–1846, jolloin von Pilotyn täytyi huolehtia lapsuuden perheensä elatuksesta. 

Von Pilotyn tyyliin ja työskentelyyn vaikutti erittäin paljon belgialainen Louis Gallait, jonka monta henkilöä käsittäneiden historiamaalausten sommittelu ja värien käyttö herättivät hänessä ihailua. Von Piloty otti merkittäviä vaikutteita myös Paolo Veroneseltä ja Peter Paul Rubensilta. Hän ihaili myös ranskalaisia taidemaalareita Horace Vernet’tä ja Paul Delarochea.

Vuonna 1855 von Piloty sai valmiiksi historiamaalauksensa *Seni Wallensteinin ruumiin äärellä*. Maalaus, joka oli myös yleisön suursuosikki, avasi hänelle ovet ylimpiin taidepiireihin. Maalauksen ansiosta hän pääsi Münchenin tadeakatemian jäseneksi. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin akatemian professoriksi. 

Professuurin ansiosta hän sai tehtäväkseen maalata Baijerin kuninkaallisen palatsin seinämaalaukset. 1860-luvulla von Piloty maalasi useita kuuluisia historiamaalauksia, kuten *Nero palaneen Rooman raunioilla*, *Godefroy de Bouillon pyhiinvaelluksella* sekä *Galileo Galilei vankeudessa*. Maalausten ansiosta toteutui myös sosiaalinen nousu, kun Baijerin kuningas myönsi aatelisarvon.  

Taideakatemian johtajaksi von Piloty nimitettiin vuonna 1874. Monesta hänen oppilaastaan tuli omana aikanaan merkittävä taidemaalari. Heistä mainittakoon Hans Makart, Franz von Lenbach ja Franz Defregger. 

Koska von Piloty oli aikanaan merkittävä taiteilija, hänen töitään oli näytteillä useissa paikoissa. Hänen maalauksensa *Areenan alla*, toiselta nimeltä *Marttyyrit*, oli kaksi vuotta taiteilijan kuoleman jälkeen, vuonna 1888, näytteillä Australiassa. Teosta kuvailtiin siellä vaikuttavaksi ja maalaajaa kutsuttiin mestariksi. Teos perustuu nykyään kadonneisiin piirroksiin. Taiteilijan leski Bertha von Piloty kuvaili, että hänen miehensä rakasti teatraalista ilmaisua. Teatraalisuus näkyykin siinä, miten henkilöhahmot on sommiteltu maalaukseen ja miten rekvisiitta korostaa tapahtumia. Teos on nykyään Ballarat Fine Art Galleryssa.

Vaimonsa Berthan kanssa Karl von Piloty sai kolme lasta. Oskar von Piloty teki uraa tieteilijänä, mutta kaatui ensimmäisessä maailmansodassa, Robert von Pilotysta tuli oikeustieteilijä sekä poliitikko ja tytär Johanna avioitui insinöörin kanssa.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.zeno.org/Kunstwerke/A/Piloty,+Karl+Theodor+von
* http://www.artrenewal.org/artists/karl-theodor-von-piloty/4700
* http://americanart.si.edu/artist/karl-theodor-von-piloty-27430
Sakari Korpinen

**Sakari Otto Johannes Korpinen** on suomalainen pappi ja teologi. 

Korpisen valmistuttua teologian maisteriksi Helsingin yliopistosta hänet vihittiin papiksi 1971 Helsingin tuomiokirkossa. Hän opiskeli jatkolukuja dogmatiikassa, yleisessä historiassa ja filosofiassa ja valmistui teologian lisensiaatiksi  Helsingin yliopistosta 1977.
Aloitettuaan opiskelijapappina Korpinen siirtyi Naantalin seurakuntapapiksi. Sitten hän aloitti koulutus- ja opetustyössä.

Korpinen toimi SLEY-Kirjojen toimitusjohtajana (1991-1994),
jonka jälkeen SLEYn valtakunnallisessa julistustyössä vuoteen 2000.
Tämän jälkeen hän oli perustamassa Suomen Luther-säätiötä, jonka palvelukseen hän siirtyi 2001 ja  eläkkeelle 2009.
Työ on jatkunut Suomen ev.lut. Lähetyshiippakunnassa 
ja Apostoli Johanneksen luterilaisessa seurakunnassa Salossa.
Hän toimii myös Lindilän kartanon kappelin pastorina.
Korpinen on Paavalin synodin perustajäseniä ja puheenjohtaja 1993-1997.
Hän tuli tunnetuksi monista kirkkotaisteluun liittyvistä artikkeleista,
kuten YLE TV2 dokumenttielokuva Tunnustus.

Tämä toiminta johti lukuisiin
pohjoismaisiin kirkkoseminaareihin ja 
kontakteihin eurooppalaisten raamatullis-tunnustuksellisten
kirkonjohtajien kanssa.

Keväällä 2015 Korpinen menetti oikeutensa toimia
pappina Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa torjuessaan naispappeuden
epäraamatullisena ja osallistuessaan Lähetyshiippakunnan tehtäviin.

## Teokset
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Toimittanut
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
Gion Higashi

**Gion Higashi** (, vanh. **Higashi Shinchi**) on Kioton Gionin alueella sijaitseva kagai. Ennen vanhaan aluetta kutsuttiin myös nimillä Gion Otsubu (, ) ja Zezeura (, ). Vuosina 1949–1955 alueen nimi oli Higashi Shinchi, kunnes nimi Gion Higashi tuli käyttöön vuonna 1955. 

Suuri Gionin kagai perustettiin vuonna 1665 tai 1670 sen jälkeen, kun alueen teehuoneiden tarjoilijattarien työnkuva oli vähitellen muuttunut geishojen kaltaiseksi viihdyttämiseksi. Gion Higashin alueella sijaitsi 1870-luvulle asti suuri samuraiklaanin omistuksessa ollut kartano. Vuonna 1870 kartano kuitenkin purettiin ja sen paikalle rakennettiin teehuoneita. Vuonna 1881 Gion Higashi ja Gion Kobu erosivat eri geisha-alueiksi. Nykyään Gion Higashi kattaa koko alueen Hanamikoji- ja Higashioji-katujen välissä Shijo-kadun pohjoispuolella.

Gion Higashin maikot ja geikot opiskelevat tanssia Fujima-koulun mukaan. Joka marraskuussa he esiintyvät julkisesti Gion Odori -tapahtumassa.

## Tapahtumat
Gion Higashin maikojen ja geikojen elämää tahdittavat erilaiset vuosittain toistuvat tapahtumat:

* 7. tammikuuta: Shigyoshiki eli vuoden aloitusseremonia, jossa edellisenä vuonna parhaiten menestyneet teehuoneet, maikot ja geikot palkitaan.
* 2.–3. helmikuuta: Setsubun
* 16. huhtikuuta: Maikot ja geikot esittävät jumalille tanssin Heian-pyhäkössä.
* Toukokuun puoliväli: Maikot ja geikot rukoilevat Kankame Inari -pyhäkössä suojelua tulelta ja onnea liiketoiminnalle.
* Kesäkuun loppupuoli: Miyako no Nigiwai, jossa kaikkien Kioton geisha-alueiden maikot ja geikot esiintyvät.
* 1.–31. heinäkuuta: Osana Gion-matsuria maikot ja geikot osallistuvat useisiin tapahtumiin.
* Heinäkuun loppupuoli: Yukata-kai, jossa maikot ja geikot esiintyvät kesäyukatat päällä.
* 1. elokuuta: Maikot ja geikot vierailevat opettajiensa luona ja teehuoneissa osoittamassa kiitollisuutta.
* 22. lokakuuta: Jidai-matsuri, jossa maikot ja geikot esiintyvät kuuluisiksi historiallisiksi henkilöiksi pukeutuneina
* 1.–10. marraskuuta: Gion Odori
* 23. marraskuuta: Gion Kouta -matsuri, johon osallistuvat maikot vievät kukkia Gion Kouta -kappaletta kunnioittavalle muistomerkille Maruyaman puistossa ja lukevat kappaleen sanoja ääneen.
* Joulukuun alkupuoli: Maikot ja geikot vierailevat Minamiza-teatterissa katsomassa kabukiesityksiä.
* 13. joulukuuta: Maikot ja geikot vievät uuden vuoden riisikakkuja lahjaksi opettajilleen ja teehuoneiden pitäjille. Tanssikoulun mestari antaa heille puolestaan viuhkat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Gion Higashin virallinen kotisivu
*  Kartta, johon on merkitty kaikkien Kioton hanamachien sijainnit.
Rovaniemen Islamilainen yhdyskunta

**Rovaniemen Islamilainen yhdyskunta** on Rovaniemellä toimiva uskonnollinen yhteisö, joka rekisteröitiin vuonna 2014. Siihen kuului syksyllä 2015 noin 100 jäsentä. Rovaniemen Islamilainen yhdyskunta on Suomen pohjoisin muslimiyhteisö.

## Lähteet
Otto Jaatinen

**Otto Niko Johannes Jaatinen** (s. 15. heinäkuuta 2003 Iisalmi) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue JYPissä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.

## Ura
Jaatinen aloitti jääkiekkoilun omien sanojensa mukaan 3–4-vuotiaana. Hän on Iisalmen Peli-Karhujen kasvatti. Jaatinen pelasi kaudella 2017–2018 IPK:n lisäksi myös kaksi ottelua lainalla Jokipoikien C-nuorten SM-sarjajoukkueessa. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi Kalevan Pallon C-nuoriin, jonka kapteeniksi Jaatinen nousi. Kaudella 2020–2021 Jaatinen toimi seuran U18-joukkueen kapteenina.

Kaudella 2021–2022 Jaatinen debytoi miesten peleissä. Joulukuussa 2021 KalPan U20-joukkue lainasi hänet kasvattajaseuransa IPK:n Mestis-joukkueeseen, jossa Jaatinen pelasi kauden aikana kuusi runkosarjaottelua tehopistein 2+1=3. Kaudella 2022–2023 hän nousi KalPan U20-joukkueen kapteeniksi. Jaatinen voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 8+38=46, joilla hän jakoi koko U20 SM-sarjan seitsemännen sijan Tapparan Leevi Sorvalin kanssa. Jaatinen voitti kauden päätteeksi U20 SM-hopeaa. Hän pelasi kauden aikana myös lainalla IPK:ssa kuusi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Kaudella 2023–2024 Jaatinen oli KalPan U20-joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 7+44=51. Hän pelasi kauden aikana myös neljä ottelua lainalla IPK:ssa.

Jaatinen siirtyi kaudeksi 2024–2025 vuoden mittaisella Mestis-sopimuksella KeuPa HT:hen. Hän harjoitteli kesällä 2024 myös seuran yhteistyöjoukkueen, JYPin SM-liigajoukkueen mukana. Marraskuussa KeuPa lainasi Jaatisen JYPiin, jossa hän teki liigadebyyttinsä 23. marraskuuta 2024 Turun Palloseuraa vastaan. Jaatinen merkittiin joukkueen nelossentteriksi laidoilleen Valtteri Aliranta ja Riku Tohila. Hän sai ottelussa jääaikaa 6.09 minuuttia. Liigauransa avausmaalin Jaatinen teki 3. tammikuuta 2025 myös Turun Palloseuraa vastaan. Hänen osumansa jäi JYPin 6–3-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Jaatinen pelasi joukkueessa kauden aikana 23 runkosarjaottelua tehden kaksi maalia. Mestiksessä hän pelasi 34 runkosarjaottelua tehopistein 4+17=21 ja viisi karsintasarjan ottelua tehopistein 1+1=2. Huhtikuussa 2025 Jaatinen teki KeuPan kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.

Kaudeksi 2025–2026 Jaatinen nimettiin KeuPa HT:n varakapteeniksi. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 6+29=35. Jaatinen pelasi alkukaudella myös seitsemän ottelua lainalla JYPin SM-liigajoukkueessa. KeuPan kauden päätyttyä hän siirtyi SM-liigan siirtotakarajalla maaliskuussa 2026 loppukauden kattavalla sopimuksella JYPiin.

## Muuta
Jaatinen valmistui ylioppilaaksi Kuopion klassillisesta lukiosta keväällä 2022. Hänen isoveljensä Eemil pelaa hyökkääjänä III-divisioonaa Liikunnan Riemun kakkosjoukkueessa ja pikkusiskonsa Emma pelaa hyökkääjänä Naisten Suomi-sarjaa Oulun Kärppien akatemiajoukkueessa. Sisarusten isä Jouni Jaatinen toimii Iisalmen Peli-Karhut Juniorit ry:n junioripäällikkönä ja äiti Niina Jaatinen puheenjohtajana. Sisarusten eno on pelannut puolustajana IPK:n miesten joukkueessa.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Gjøran kappeli

**Gjøran kappeli** () on Sunndalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1935.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gion Kōbu

**Gion Kōbu** () on Kioton Gionin alueella sijaitseva kagai. Se on Kioton geisha-alueista kenties tunnetuin.

Suuri Gionin kagai perustettiin vuonna 1665 tai 1670 sen jälkeen, kun alueen teehuoneiden tarjoilijattarien työnkuva oli vähitellen muuttunut geishojen kaltaiseksi viihdyttämiseksi. Vuonna 1881 Gion Higashi ja Gion Kōbu erosivat eri geisha-alueiksi. 

Gion Kōbun maikot ja geikot opiskelevat tanssia Inoue-koulun mukaan. Alueella toimii ainakin yksi geishakoulu nimeltä Yasaka Nyokōba-gakuen (), joka opetti vuonna 2017 65 maikoa ja geikoa. 1800-luvun alussa koko Gionin alueella saattoi työskennellä jopa 3&nbsp;000 geikoa ja maikoa. Joka huhtikuussa Gion Kōbussa järjestetään Miyako-odori-tapahtuma, jossa maikot ja geikot esiintyvät. Lokakuisin järjestetään puolestaan syystapahtuma nimeltä Onshū-kai.

## Tapahtumat
Gion Kōbun maikojen ja geikojen elämää tahdittavat erilaiset vuosittain toistuvat tapahtumat:

* 7. tammikuuta: Shigyōshiki eli vuoden aloitusseremonia, jossa edellisenä vuonna parhaiten menestyneet teehuoneet, maikot ja geikot palkitaan.
* 11. tammikuuta: Tōka Ebisu -juhlan osana maikot ja geikot jakavat vieraille koristeltuja bambunoksia.
* 2.–3. helmikuuta: Setsubun
* 1.–30. huhtikuuta: Miyako-odori
* 16. huhtikuuta: Maikot ja geikot esittävät jumalille tanssin Heian-pyhäkössä.
* Kesäkuun loppupuoli: Miyako no nigiwai, jossa kaikkien Kioton geisha-alueiden maikot ja geikot esiintyvät.
* Heinäkuun alkupuoli: Maikot, geikot ja tanssikoulun mestari vierailevat Yasaka-pyhäkössä rukoilemassa onnea ja tanssitaitoja. Tilaisuutta varten kaikilla on uudet yukatat. Yukataan suunnitellaan joka vuodeksi uusi kuosi.
* 1.–31. heinäkuuta: Osana Gion-matsuria maikot ja geikot osallistuvat useisiin tapahtumiin.
* 1. elokuuta: Maikot ja geikot vierailevat opettajiensa luona ja teehuoneissa osoittamassa kiitollisuutta.
* 1.–6. lokakuuta: Onshū-kai
* 22. lokakuuta: Jidai-matsuri, jossa maikot ja geikot esiintyvät kuuluisiksi historiallisiksi henkilöiksi pukeutuneina
* 8. marraskuuta: Kanikakuni-matsuri, jonka osana maikot ja geikot vievät krysanteemeja Tatsumi-sillalla sijaitsevalle kivipaadelle Isamu Yoshiin muistoksi. Hän on vuonna 1960 kuollut runoilija.
* 23. marraskuuta: Gion kouta -matsuri, johon osallistuvat maikot vievät kukkia Gion kouta -kappaletta kunnioittavalle muistomerkille Maruyaman puistossa ja lukevat kappaleen sanoja ääneen.
* Joulukuun alkupuoli: Maikot ja geikot vierailevat Minamiza-teatterissa katsomassa kabukiesityksiä.
* 13. joulukuuta: Maikot ja geikot vievät uuden vuoden riisikakkuja lahjaksi opettajilleen ja teehuoneiden pitäjille. Tanssikoulun mestari antaa heille puolestaan viuhkat.
* 31. joulukuuta: Päivällä *o-kotōsan*, jonka osana maikot ja geikot vierailevat teehuoneissa. Niistä he saavat lahjaksi fukudama-lahjapalloja. Illalla Yasakan pyhäkössä järjestetään Okera-mairi, jossa osa maikoista saattaa käydä osallistumassa perinteiseen rituaaliin. Nykyään monet maikot lähtevät uudeksi vuodeksi kuitenkin kotiseudulleen.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*  Kartta, johon on merkitty kaikkien Kioton hanamachien sijainnit.
Vassendenin kirkko

**Vassendenin kirkko** () on Sunnfjordin kunnassa Norjassa sijaitseva kivikirkko vuodelta 2002.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sjörröd

**Sjörröd** on taajama Hässleholmin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1&nbsp;470 asukasta vuonna 2021.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Daria (nimi)

**Daria** on naisen etunimi, jonka suomalainen vastine on Tarja. Se on kreikkalaisen nimen Darius muunnelma. Nimi on johdettu persialaisesta nimestä Darayavahush. Nimi on erityisen suosittu Venäjällä ja muissa entisen Neuvostoliiton maissa. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on noin 1 925 Daria-nimistä henkilöä.

## Lähteet
Akharna

**Akharna** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi oletettavasti nykyisen Archánes-Asteroúsian kunnan alueella lähellä nykyistä Archánesin kylää.

Nykyisen Archánesin seutu oli asuttu jo minolaisella kaudella eli Kreetan pronssikaudella, jolloin siellä sijaitsi Archánesin palatsina tunnettu keskus. Paikannimi Akharna tunnetaan piirtokirjoituksista 400-luvulta eaa., ja yhdistetään Archánesin lähistöltä tehtyihin antiikin aikaisiin, arkaaiselle ja klassiselle kaudelle ajoitettuihin löytöihin.

## Lähteet
Ampelos (kaupunki)

**Ampelos** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Siteían kunnan alueella lähellä nykyistä Xerókampoksen kylää.

## Maantiede

Ampeloksen kaupunki sijaitsi Kreetan kaakkoiskulmassa, joka tunnettiin nimellä *Ampelos akra* (). Sen arkeologinen kohde sijaitsee nykyisessä Farmakokéfalossa noin kilometrin etelälounaaseen nykyisestä Xerókampoksesta, lähellä Pyhän Nikolaoksen (*Ágios Nikólaos*) kirkkoa ja Árgiloksen rantaa. Arkeologisesta kohteesta käytetään myös nimitystä *Xerókampoksen hellenistinen kaupunki*. Kaupungin lähellä oli terveellisen kivennäisveden lähde.

## Historia

Ampeloksen paikalla on ollut asutusta jo esihistoriallisella kaudella. Ampeloksen kaupunki oli olemassa hellenistiseltä roomalaiselle kaudelle ja mahdollisesti jo klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Se kukoisti erityisesti hellenistisellä kaudella 200–100-luvuilla eaa. Ampelos kävi kauppaa muiden Kreetan kaupunkien kanssa sekä erityisesti Rhodoksen ja Kalymnan suuntaan.

Kirjallisuudessa kaupungin mainitsevat lähinnä Klaudios Ptolemaios ja Plinius vanhempi. Kaupungin arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1984 Níkos Papadákisin johdolla.

## Rakennukset ja löydökset

Kaupungista on kaivetty erityisesti sen koillisosaa. Ampeloksen kaupunginmuurit oli tehty hiekkakivestä. Niistä on säilynyt vain osia. Kaupungista on löydetty myös muun muassa rakennusten perustuksia, katuja sekä hautakiviä. Lähistöltä on löydetty paljon suolantuotantoon käytettyjä altaita ja kanavointeja, jotka on kaiverrettu kallioon.

Kaupungista tehtyjä esinelöytöjä on esillä Siteían arkeologisessa museossa. Niihin lukeutuu muun muassa keramiikkaa, pienoispatsaita, käyttöesineitä, koruja ja rahoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Araden

**Araden** (, myös ) oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Sfakián kunnan alueella lähellä nykyistä Arádainan kylää.

## Maantiede

Aradenin kaupunki sijaitsi Kreetan länsiosassa lähellä saaren etelärannikkoa, heti nykyisen Arádainan rotkon länsipuolella. Rotkon toisella puolella sijaitsi Anopoliin kaupunki. Rannikolla Aradenin lähellä sijaitsi sen satamana toiminut Foiniks.

## Historia

Aradenin kaupunki oli olemassa hellenistiseltä kaudelta myöhäisantiikkiin. Hellenistisellä kaudella se oli itsenäinen polis eli kaupunkivaltio. Tämä tiedetään siitä, että sen nimi esiintyy niiden 30 kreetalaisen kaupungin joukossa, jotka solmivat liiton Eumenes II:n Pergamonin kanssa vuonna 183 eaa. Aradenia ei kuitenkaan ole luettu nykytutkimuksessa mukaan arkaaisen ja klassisen kauden polisten inventaarioon myöhäisen ajankohdan vuoksi. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä *Aradēnios* ().

Araden liitti mahdollisesti läheisen Anopoliin kaupungin itseensä. Siksi Anopolis mainitaan joskus kaupungin aiemmaksi nimeksi. Esimerkiksi Stefanos Byzantionlainen piti kaupunkeja samana. Toisaalta sekaannus voi johtua yksinkertaisesti siitä, että kaupungit sijaitsivat niin lähekkäin.

Nykyinen Arádainan kylä, joka on lähes autioitunut, on perinyt nimensä antiikin aikaisesta kaupungista.

## Rakennukset ja löydökset

Kaupungin raunioita on löydetty nykyisestä Passópetrasta Arádainan kylän läheltä. Niihin lukeutuu muun muassa yhden suorakulmaisen rakennuksen rauniot sekä 500-luvulle ajoittuvan varhaisen kristillisen ajan basilikakirkon jäänteet, jotka ovat nykyisen Arkkienkeli Mikaelin kirkon (*Archángelos Michaíl*) alla. Kaupunkiin liittyviä hautoja on löydetty nykyisestä Xenotáfista.

## Lähteet
Aria (Kreeta)

**Aria** () oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Sen sijaintia ei tunneta varmuudella, mutta sen arvellaan sijainneen lähellä nykyisen Viánnoksen kunnan Árvin kylää.

Arian kaupunki oli olemassa klassiselta kaudelta myöhäisantiikkiin. Se oli itsenäinen polis eli kaupunkivaltio hellenistisellä kaudella. Myöhäisen ajankohdan vuoksi sitä ei ole luettu nykytutkimuksessa mukaan arkaaisen ja klassisen kauden polisten inventaarioon. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä *Ariaios* (, monikossa *Ariaioi*, ).

## Lähteet
Dion (Kreeta)

**Dion** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tiedetä. Plinius vanhempi mainitsee Dionin sisämaakaupungiksi, mutta on oletettu, että se olisi sen sijaan sijainnut lähellä saaren pohjoisrannikon Dionin niemeä (nyk. Korakiás). Kyseisen niemen kohdalta laskettiin Kreetan suurin leveys saaren etelärannikolle.

## Lähteet
Korakiás

**Korakiás** () on niemi Kreetan saaren pohjoisrannikolla Kreikassa. Sen katsotaan olevan sama niemi kuin antiikin **Dion** (, ).

Niemi sijaitsee Mylopótamoksen kunnan alueella Réthymnon alueyksikössä, lähellä Skepastín ja Balín kyliä. Joskus on arveltu nimen perusteella, että antiikin ajan Dionin kaupunki olisi sijainnut lähellä niemeä.

## Lähteet
Ivar Johnsson

**Ivar Viktor Johnsson** (12. helmikuuta 1885 Vittskövle – 16. elokuuta 1970 Tukholma) oli ruotsalainen kuvanveistäjä. Hän asui 1910-luvun alussa Ranskassa ja Italiassa, missä hän omaksui klassistisen, ajattomuuteen pyrkivän tyylin. Hänen teoksiaan on useilla julkisilla paikoilla Ruotsissa, ja niihin lukeutuu muun muassa Tyko Brahen syntymän 400-vuotismonumentti Venin saarella.
## Töitä

Vegamonumentet 2010a 01.jpg|*[[Vega (parkki)|Vegamonumentet]]* Tukholman vanhan observatorion luona.
Sjomanshustrun Gbg.jpg|*Kvinna vid havet* Göteborgissa
Fredsmonumentet, Karlstad 03.jpg|*Fredsmonumentet* Karlstadissa. Patsas viittaa Ruotsi-Norjan rauhanomaiseen hajoamiseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Evankelisten vapaakirkkojen kansainvälinen liitto

**Evankelisten vapaakirkkojen kansainvälinen liitto** (, lyh. **IFFEC**) on kansainvälinen vapaakirkkojen verkosto. Järjestöön kuuluu 31 kansallista jäsenliittoa ja järjestö on edustettuna 34 maassa. Liiton edustamien kirkkokuntien piirissä on noin 700&nbsp;000 ihmistä. Liitto on perustettu vuonna 1948 Sveitsin Bernissä. Liiton tarkoituksena on yhdistää vapaita evankelisia kirkkoja keskinäisen tuen ja lähetystyön alueella.

## Jäsenet
IFFEC:in jäsenkirkkoja ovat seuraavat yhteisöt:

**Eurooppa:**
* Alankomaat: Bond van Vrije Evangelische Gemeenten
* Belgia: Association des Eglises Protestantes Evangéliques de Belgique
*  Vrije Evangelische Gemeenten
* Bulgaria: Union of Evangelical Congregational Churches
* Espanja: Federacion de Iglesias Evangélicas Independientes de Espana
* Kreikka: Free Evangelical Churches of Greece
* Norja: Misjonskirken Norge
* Puola: Evangelical Christian Church
* Ranska: Union des Eglises Evangéliques Libres
* Ruotsi: Svenska Alliansmissionen
* Equmeniakyrkan
* Saksa: Bund Freier Evangelischer Gemeinden
* Slovakia: Cirkev Bratrska v SR
* Suomi: Missionskyrkan i Finland
* Suomen Vapaakirkko
* Sveitsi: Freie Evangelische Gemeinden in der Schweiz
* Fédération Romande d’Églises Évangéliques
* Tanska: Evangelisk Frikirke Danmark
* Tšekki: Cirkev Bratrska – Church of Brethren
* Ukraina: Evangelical Free Church of Ukraine
* Viro: Union of Free Evangelical and Baptist Churches

**Aasia:**
* Filippiinit:Evangelical Free Church of the Philippines
* Hong Kong: Mission Covenant Church
* Libanon ja Syyria: Free Evangelical Church of Lebanon
* Intia: Evangelical Free Church of India
* Himalayan Free Church of India
* Hindustani Covenant Church

**Amerikka:**
* Argentiina: Iglesias del Pacto Evangélico de Argentina
* Brasilia: Evangelical Free Church of Brazil
* Ecuador: Iglesias del Pacto Evangélico de Ecuador
* Kanada: Evangelical Free Church of Canada
* Kolumbia: Iglesias del Pacto Evangélico de Chile
* Meksiko: Iglesias del Pacto Evangélico de México
* Venezuela: Asociación de Iglesias Evangélicas Libres
* Yhdysvallat: Evangelical Covenant Church
* Evangelical Free Church of America

## Lähteet
Hydramia

**Hydramia** (, myös *Hydramon*, , ) oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa.

Hydramia sijaitsi Kreetan pohjoisrannikolla, mutta sen sijaintia ei tunneta varmuudella. Nimen perusteella sen arvellaan sijainneen nykyisen Drámian kylän lähellä nykyisen Apokóronaksen kunnan alueella. *[[Stadiasmus Maris Magni]]* sijoittaa Hydramian sata stadioninmittaa ilmeisesti itään ”Amfimatrionista”, mutta kyseessä on virheellinen nimi, jossa on mahdollisesti sekoitettu Amfimalla ja Pantomatrion.

Hydramian kaupunki oli olemassa ainakin roomalaisella kaudella. *Stadiasmus Maris Magnin* lisäksi sen mainitsee vain Stefanos Byzantionlainen. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä *Hydramieus* (, monikossa *Hydramieis*, ).

## Lähteet
Eronos

**Eronos** (, ) eli **Erannos** () oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Sen sijaintia ei tunneta varmuudella, mutta sen arvellaan sijainneen nykyisellä Kefálan kukkulalla nykyisen Oropédio Lasithíoun kunnan Ágios Geórgioksen kylän pohjoispuolella.

Eronos oli itsenäinen polis eli kaupunkivaltio hellenistisellä kaudella. Myöhäisen ajankohdan vuoksi sitä ei ole luettu nykytutkimuksessa mukaan arkaaisen ja klassisen kauden polisten inventaarioon. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymejä *Erōnos* (, monikossa *Erōnioi*, ) ja *Erannios* (, monikossa *Erannioi*, ).

## Lähteet
Falannai

**Falannai** (, myös *Falanna*, , *Falannaia*, ; ) oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Réthymnon kunnan alueelle lähelle nykyisiä Ampelákin ja Genín kyliä.

Falannain kaupunki oli olemassa arkaaiselta helleniselle kaudelle, jolta ajalta on tehty siihen liittyviä löytöjä. Lisäksi on löydetty myöhäisantiikin aikaisen basilikakirkon jäänteet. Kirjallisuudessa kaupungin mainitsee vain Stefanos Byzantionlainen, joka käyttää siitä nimimuotoa *Falannaia*. Lisäksi sen nimi esiintyy yhdessä Delfoin *[[theorodokhos|theorodokhoksiin]]* liittyvässä piirtokirjoituksessa.

## Lähteet
Hyrtaia

**Hyrtaia** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Archánes-Asteroúsian kunnan alueella lähellä nykyistä Melidochórin kylää.

Hyrtaia oli itsenäinen polis eli kaupunkivaltio hellenistisellä kaudella. Myöhäisen ajankohdan vuoksi sitä ei ole luettu nykytutkimuksessa mukaan arkaaisen ja klassisen kauden polisten inventaarioon. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä *Hyrtaios* (, monikossa *Hyrtaioi*, ).

## Lähteet
Inatos

**Inatos** (, ) eli **Einatos** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Minóa Pediádan kunnan alueella lähellä nykyistä Tsoútsouroksen kylää.

## Maantiede

Inatoksen kaupunki sijaitsi samannimisellä vuorella samannimisen joen varrella lähellä Kreetan etelärannikkoa. *[[Tabula Peutingeriana]]ssa*, jossa kaupunki esiintyy nimimuodolla *Inata*, sen etäisyydeksi on merkitty 24 roomalaista mailia lännenpuolen Lasaiasta (Lisia) ja 32 mailia idänpuolen Hierapytnasta. Sisämaassa Inatoksesta pohjoiseen sijaitsi Priansoksen kaupunki.

## Historia

Inatoksen kaupunki oli olemassa hellenistiseltä kaudelta myöhäisantiikkiin. Paikannimi esiintyy kuitenkin jo mykeneläisaikaisissa lineaari-B-kirjoituksissa muodossa *wi-na-to*, ja seudulta on tehty löytöjä geometriselta ja arkaaiselta kaudelta. Inatos toimi oletettavasti Priansoksen satamana. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä *Einatios* (). Inatoksessa oli luola, jossa palvottiin äitiyden ja synnytyksen jumalatar Eileithyiaa, joka sai kaupungista yhden epiteeteistään.

Inatoksen Eileithyian luolan arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1962 Nikólaos Platónin ja Kostís Davárasin johdolla.

## Löydökset

Eileithyian luolasta on löydetty suuri määrä votiiviesineitä, mukaan lukien kulta- ja pronssiesineitä, keraamisia pienoispatsaita ja sinettikiviä. Monet pienoispatsaista kuvaavat Eileithyiaan sopivasti raskaana olevia naisia, synnytykseen valmistautumista, äitejä lapsineen tai muita vastaavia aiheita. Löytöjen perusteella luola on ollut kulttikäytössä minolaiselta kaudelta ennen 2000 eaa. aina roomalaiselle kaudelle saakka. Löydöt ovat esillä Iraklionin arkeologisessa museossa.

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* 

## Aiheesta muualla
Kirkonkylän koulu (Hämeenkyrö)

**Kirkonkylän koulu** on vuosiluokat 1–6 käsittävä peruskoulu Hämeenkyrön kirkonkylässä. Koulussa on 231 oppilasta ja sen rehtorina toimii Timo Mäkelä. Koulu toimii vuonna 2016 valmistuneessa Monitoimikeskus Sillassa.

## Lähteet
Heinijärven koulu

**Heinijärven koulu** on vuosiluokat 1–6 käsittävä peruskoulu Hämeenkyrössä. Koulun rehtorina toimii Jukka Talvitie. Koulussa on 105 oppilasta.

## Lähteet
Mahnalan koulu

**Mahnalan ympäristökoulu** on vuosiluokat 1–6 käsittävä peruskoulu Hämeenkyrössä. Koulu painottuu kestävän elämäntavan edistämiseen ja sen rehtorina toimii Annukka Alppi. Koulussa on 213 oppilasta.

Koulu toimii kahdessa rakennuksessa, joista vanhempi on valmistunut vuonna 1903 ja uudempi 2018.

Mahnalan ympäristökoulu kuuluu Suomen luonto- ja ympäristökoulujen liiton LYKE-verkostoon.

## Lähteet
Hämeenkyrön yhteiskoulu

**Yhteiskoulu** on vuosiluokat 7–9 käsittävä peruskoulu Hämeenkyrössä. Koulu on Hämeenkyrön ainoa peruskoulun yläkoulu. Koulun rehtorina toimii Merja Heinäaho. Se toimii samassa rakennuksessa F. E. Sillanpään lukion kanssa. Koulussa on 575 oppilasta.

10. syyskuuta 2025 koulussa syttyi tulipalo teknisen käsityön luokan maalauskaapissa. Koulun henkilökunta onnistui alkusammutuksessa.

## Lähteet
Norjalais-tanskalainen evankelinen vapaakirkko

**Norjalais-tanskalainen evankelinen vapaakirkko** () oli vuosina 1884–1950 Yhdysvalloissa toiminut vapaakirkkokunta. Kirkko oli yksi Evangelical Free Church of American edeltäjistä. 

## Historia
Norjalaiset maahanmuuttajat perustivat vuonna 1884 seurakuntia Bostonin ja Tacoman alueella yhteistyösssä American Congregational Churchin kanssa. Ensimmäinen norjalais-tanskalainen seurakunta järjestäytiyi Tacomassa 12. tammikuuta 1884 ja se tunnettiin nimellä *Scandianvian Free Congregational Church*. Toinen seurakunta oli Bostonin norjalainen evankelinen vapaaseurakunta, joka perustettiin tammikuussa 1885.

Kirkon varhaiset papit kuten R. A. Jernberg, P. C. Trandberg ja Marcus Whitman Montgomery olivat tulleet kongregationaliseen Chicagon teologiseen seminaariin opettajiksi ja alumeniksi. Norjalaiset hyödynsivät yhteyksiään Fredrik Fransonin ja P. P. Waldenströmin pohjoismaisiin herätysliikkeisiin kehittääkseeen seurakuntiaan ja raamattukoulutustaan. Norjalaiset järjestäytyivät virallisesti kirkkokunnaksi vuonna 1912.

Norjalais-tanskalainen evankelinen vapaakirkko yhdistyi ruotsalaisen evankelisen vapaakirkon kanssa Evangelical Free Church of America-kirkkokunnaksi.

## Lähteet
Kivenlahden hybridiareena

**Kivenlahden hybridiareena** eli **Hybridiarena Hype** on Espoon Espoonlahden kaupunginosan Kivenlahdessa toimiva monitoimihalli liikunnan, kulttuurin ja tapahtumien käyttöön. Rakentaminen alkoi vuonna 2023 ja rakennus avattiin yleisölle toukokuussa 2025. 

Noin 17&nbsp;000 neliömetrin laajuinen hybridiareena sijaitsee Länsiväylän varrella, Kivenlahden metroaseman läheisyydessä. Monitoimihallissa järjestettävien yleisötapahtumien katsomokapasiteetin on 1&nbsp;500.

Monitoimitalon arkkitehtuurisuunnittelusta vastasi L Arkkitehdit. Rakennuksen kattoterassilla on ravintola katettuine kylpyläosastoineen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Hybridiareena kotisivut (hypeareena.fi)
*
Liipolan tunneli

**Liipolan tunneli** on Lahden eteläisen kehätien eli valtatien 12 maantietunneli, jolla on pituutta 930 metriä. Tunneli koostuu kahdesta rinnakkaisesta kallioon louhitusta tunnelista joilla eri ajosuuntien ajoradat on erotettu toisistaan. Tunnelit ovat merkitty kirjaintunnuksilla T (Tampereelle) ja K (Kouvolaan) ajosuunnan mukaisesti.

Liipolan tunnelin länsipuolella tieosuuden toisena tunnelina on Patomäen tunneli.

Lahden eteläisen kehätien rakentaminen aloitettiin vuonna 2017 ja tieosuus avattiin liikenteelle vuonna 2020. Uudella tielinjauksella korvattiin valtatien 12 vanha tielinjaus, joka kulki tiiviin ja ruuhkaisen kaupunkialueen läpi Hollolan ja Lahden alueella. Uudella tielinjalla tavoiteltiin liikenteen sujuvuutta ja turvallisuutta sekä mahdollistettiin uutta maankäyttöä sekä uuden että vanhan tielinjauksen lähialueilla.

Tunnelin operoinnista vastaa Fintrafficin Tampereen tieliikennekeskus.

## Lähteet
Kyröskosken koulu

**Kyröskosken koulu** on vuosiluokat 1–6 käsittävä peruskoulu Kyröskoskella Hämeenkyrössä. Koulun rehtorina toimii Marita Rantamäki. Koulussa on 237 oppilasta.

Koulurakennus valmistui vuonna 1951 ja sitä laajennettiin vuonna 2001.

## Lähteet
Ruotsalainen evankelinen vapaakirkko

**Ruotsalainen evankelinen vapaakirkko** (, lyh. **SEFC**) oli vuosina 1884–1950 Yhdysvalloissa toiminut ruotsalaisperäinen vapaakirkkokunta. Kirkko oli yksi Evangelical Free Church of American edeltäjistä.

## Historia
Ruotsalainen evankelinen vapaakirkko sai alkunsa vuonna 1860 perustetun Augustanan luterilaisen synodin kiistoista, joka oli ruotsalainen luterilainen kirkkokunta, joka jäljitteli Ruotsin valtionkirkon rakenteita Amerikassa. Pietististen herätysliikkeiden haluttomuus liittyä Augustanana-synodiin perustui kiistaan uudestisyntymisestä ja johti lähetyssynodin ja Ansgar-synodin perustamiseen vuonna 1874.

Ansgar Collegen John Princellin hyökkäykset ristikkäisiä synodaalirakenteita vastaan ja näkemykset puhtaaseen vapaaehtoisuuteen perustuvan seurakunnan itsenäisyyden puolesta johtivat lopulta Ansgar-synodi hajoamiseen vuonna 1884. Evankelinen vapaakirkko perustettiin vuonna 1884 Iowan Boonessa pidetyssä konfrenssissa sillä tarkoituksella, että se oli itsenäisten seurakuntien liitto. Princellin näkemyksistä vaikuttuneet puolestaan yhdistivät lähetyssynodin ja Ansgar-synodin Swedish Evangelical Missionary Covenant-järjestöön vuonna 1885.

Ruotsalainen evankelinen vapaakirkko yhdistyi norjalais-tanskalaisen evankelisen vapaakirkon kanssa Evangelical Free Church of America-kirkkokunnaksi.

## Lähteet
Kaarlo Kuntsi

**Kaarlo Johan Tuomas Kuntsi** (10. tammikuuta 1882 Jyväskylä – 10. kesäkuuta 1942 Vaasa) oli suomalainen yritysjohtaja. 

Kuntsin vanhemmat olivat kauppias Tuomas Kuntsi ja Aurora Johansson ja puoliso vuodesta 1911 Helmi Elisabet Kiljander. Simo Kuntsi ja Risto Kuntsi olivat heidän poikiaan. Kaarlo Kuntsi kävi kauppakoulun 1901. Hän oli Joh. Parviainen Oy:n palveluksessa Jyväskylässä 1901–1918, toimien yhtiön konttoripäällikkönä vuodesta 1903. Vaasan höyryleipomon toimitusjohtaja Kuntsi oli vuodesta 1918 ja lisäksi Vaasan höyrymyllyn toimitusjohtaja vuodesta 1920. Hän oli myös molempien yhtiöiden johtokunnan jäsen, samoin kuin Vaasan Puuvilla -yhtiön johtokunnan jäsen ja Suomen Höyrylaiva -yhtiön hallintoneuvoston jäsen. Kuntsin luottamustehtäviin kuului muun muassa toiminta Norjan varakonsulina Vaasassa vuodesta 1930. 
 
## Lähteet
Kuntsi

**Kuntsi** on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* Kaarlo Kuntsi (1882–1942), yritysjohtaja 
* Risto Kuntsi (1912–1964), juristi, yritysjohtaja ja yleisurheilija, Kaarlo Kuntsin poika
* Simo Kuntsi (1913–1984), yritysjohtaja ja kuvataiteen keräilijä, Kaarlo Kuntsin poika

## Katso myös
* Kuntsin modernin taiteen museo, jonka kokoelma pohjautuu Simo Kuntsin keräämään taiteeseen
Orientkaj’n metroasema

**Orientkaj’n metroasema** on Kööpenhaminan metron M4-linjan pääteasema. Se avattiin 28. maaliskuuta 2020. Asema sijaitsee maksuvyöhykkeellä 1. Eteläänpäin seuraava asema on Nordhavn.

## Lähteet
Pietro Pasinati

**Pietro Pasinati** (21. heinäkuuta 1910 – 15. marraskuuta 2000) oli italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.

Pasinati edusti seurajoukkuetasolla muun muassa Triestinaa, Milania ja Novaraa. Hän pelasi urallaan yhteensä 380 liigaottelua ja teki niissä 41 maalia.

Pasinati liittyi Italian A-maajoukkueeseen huhtikuussa 1936 ja pelasi joukkueessa 11 ottelua, joissa teki viisi maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon voitetuissa maailmanmestaruuskilpailuissa 1938 ja pelasi turnauksessa yhden ottelun.

## Lähteet
2,5-dimetoksi-4-fluoriamfetamiini

**2,5-dimetoksi-4-fluoriamfetamiini** (**DOF**) on fenetyyliamiini-, amfetamiini- ja DOx-perheiden serotoniinireseptorin modulaattori.

## Efektit

DOF osoitti joitain stimuloivia vaikutuksia ihmisiin, mutta ei psykedeelistä aktiivisuutta, kolmen 6 mg:n annoksen jälkeen tunnin välein.

## Laki
Suomessa 2,5-dimetoksi-4-fluoriamfetamiini on listattu valtioneuvoston asetuksessa kuluttajamarkkinoilta kielletyistä psykoaktiivisista aineista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* DOF isomerdesign.com sivustolla
Mario Perazzolo

**Mario Perazzolo** (7. kesäkuuta 1911 Padova, Veneto, Italia – 3. elokuuta 2001) oli italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.

Perazzolo edusti seurajoukkuetasolla merkittävimpänä Genovaa, jonka kanssa hän voitti kerran Italian cupin kaudella 1936–1937. Hän pelasi joukkueessa yhteensä 189 ottelua, joissa teki 20 maalia. Yhteensä hän pelasi urallaan 342 liigaottelua ja teki niissä 30 maalia.

Perazzolo liittyi Italian A-maajoukkueeseen marraskuussa 1936 ja pelasi joukkueessa kahdeksan ottelua. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon voitetuissa maailmanmestaruuskilpailuissa 1938 mutta jäi itse otteluitta.

## Lähteet
Pietro Serantoni

**Pietro Serantoni** (12. joulukuuta 1906 Venetsia, Veneto, Italia – 6. lokakuuta 1964) oli italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän toimi myös valmentajana.

Serantoni edusti urallaan merkittävimpänä Ambrosianaa, jonka kanssa hän voitti Serie A:n kaudella 1929–1930. Hän pelasi joukkueessa 163 ottelua, joissa teki 57 maalia. Hän voitti Serie A:n myös Juventuksen kanssa, jossa hän pelasi 41 ottelua ja teki seitsemän maalia. Yhteensä Serantoni pelasi urallaan 254 liigaottelua ja teki niissä 65 maalia.

Serantoni liittyi Italian A-maajoukkueeseen helmikuussa 1933 ja pelasi joukkueessa 17 ottelua. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon voitetuissa maailmanmestaruuskilpailuissa 1938 ja pelasi turnauksessa neljässä ottelussa.

## Lähteet
Michele Andreolo

**Michele Andreolo** (6. syyskuuta 1912 Montevideo, Uruguay – 15. toukokuuta 1981) oli uruguaylais-italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän toimi myös valmentajana.

Andreolo aloitti uransa Nacionalissa, jonka kanssa hän voitti kahdesti Uruguayn Primera Divisiónin kausina 1932–1933 ja 1933–1934. Hän siirtyi lopulta Italiaan pelaamaan Bolognaan ja voitti neljästi Serie A:n kausina 1935–1936, 1936–1937, 1938–1939 ja 1940–1941. Hän pelasi joukkueessa yhteensä 218 ottelua, joissa teki 23 maalia. Yhteensä Andreolo pelasi urallaan 255 liigaottelua, joissa teki 29 maalia.

Andreolo pelasi maajoukkuetasolla sekä Uruguayssa että Italiassa. Uruguayn kanssa hän voitti Copa Américan kaudella 1934–1935. Italian kanssa hän taas voitti maailmanmestaruuskilpailut 1938 ja pelasi turnauksessa neljässä ottelussa.

## Lähteet
Matias Paananen

**Matias Paananen** (s. 8. lokakuuta 2005) on suomalainen pesäpalloilija. Paananen edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Manse PP:tä. Kaudella 2024 hän saavutti SM-hopeaa. Paanasella on sopimus Manse PP:n kanssa kauden 2025 loppuun saakka. Hän pelaa sisäpelissä vaihtajana tai kotiuttajana ja ulkokentällä polttolinjassa. Paananen on pelannut 16 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt kaksi tavallista juoksua, tuonut yhden juoksun ja kerännyt 13 kärkilyöntipistettä. Tilastot päivitetty kauden 2024 jälkeen.

## Lähteet
Valtteri Savilahti

**Valtteri Savilahti** (s. 10. tammikuuta 2005) on suomalainen pesäpalloilija. Savilahti edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Manse PP:tä. Kaudella 2024 hän saavutti SM-hopeaa. Savilahdella on sopimus Manse PP:n kanssa kauden 2025 loppuun saakka. Hän pelaa sisäpelissä etenijänä tai vaihtajana ja ulkokentällä kopparina. Savilahti on pelannut kahdeksan Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tuonut yhden juoksun ja kerännyt kolme kärkilyöntipistettä. . Savilahti on pelannut yhden poikien itä-lännen ja voittanut B-junioreiden Suomen mestaruuden kaudella 2024 Manse PP:ssä. Tilastot päivitetty kauden 2024 jälkeen.

## Lähteet
Sinieväkilli

**Sinieväkilli** (*Lucania goodei*) on amerikankilleihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan makeista vesistä Yhdysvaltojen itäosissa.

## Koko ja ulkonäkö
Sinieväkilli kasvaa useimmiten noin 3 cm pitkäksi, ja voi suurimmillaan saavuttaa 5–6 cm:n pituuden. Laji on ruumiinrakenteeltaan hoikka ja litteähkö. Sinieväkilli on hopean- tai ruskehtavan harmaa ja suomujen reunat ovat tummat. Kalan kyljessä kulkee musta sahakuvioinen juova. Lisääntymisaikana koiraan selkä- ja peräevät muuttuvat sinisiksi ja pyrstöevä punaiseksi. Naaraan evät ovat läpikuultavat.

## Levinneisyys ja elintavat
Sinieväkillin luontainen levinneisyysalue ulottuu Floridasta Etelä-Carolinaan ja sitä tavataan lisäksi istutettuna tai karanneena Pohjois-Carolinasta ja Alabamasta. Lajin elinympäristöä ovat järvet, lammet ja purojen suvantopaikat. Kala syö pieniä selkärangattomia eläimiä. Sinieväkilli kutee vesikasvillisuuden joukkoon.

Sinieväkilliä voidaan pitää akvaarioissa.

## Lähteet
Harry Potter: Leipurivelhot

**Harry Potter: Leipurivelhot** () on leivontaohjelma, jonka teemana on Harry Potter. Ohjelmassa kilpailee yhdeksän kahden hengen joukkuetta ja voittajat saavat pokaalin ja reseptinsä Harry Potter -keittokirjaan. Ohjelmaa juontavat Fred ja George Weasleytä näytelleet kaksoset James ja Oliver Phelps ja tuomareina toimivat kokit Carla Hall ja Josef Youssef.

## Vierailevia tähtiä
* Warwick Davis
* Evanna Lynch

## Lähteet
Harry Potter 20-vuotisjuhla: Paluu Tylypahkaan

**Harry Potter 20-vuotisjuhla: Paluu Tylypahkaan** () on televisiospesiaali, joka julkaistiin 1. tammikuuta 2022 HBO Maxilla. Se on Harry Potter -elokuvasarjan näyttelijöiden ja tuotantoryhmän jälleennäkeminen, joka juhlistaa sarjan ensimmäisen osan, Viisasten kiven, 20. vuosipäivää. Spesiaalin on tuotti Warner Bros. Unscripted Television yhdessä Warner Horizonin ja vastaavan tuottajan Casey Pattersonin kanssa.

## Mukana olleet näyttelijät ja tuotantoryhmän jäsenet

* Daniel Radcliffe
* Rupert Grint
* Emma Watson
* Helena Bonham Carter
* Robbie Coltrane
* Alfred Enoch
* Tom Felton
* Ralph Fiennes
* Ian Hart
* Jason Isaacs
* Toby Jones
* Matthew Lewis
* Evanna Lynch
* Gary Oldman
* James Phelps
* Oliver Phelps
* Mark Williams
* Bonnie Wright
* David Heyman
* Chris Columbus
* Alfonso Cuarón
* Mike Newell
* David Yates
* J. K. Rowling (arkistomateriaali)
* Stephen Fry (luvun kappaleen kerronta)

## Lähteet
* 

### Viitteet
Afrikankataja

**Afrikankataja** (*Juniperus procera*) on sypressikasvien (Cupressaceae) heimoon, katajien (*Juniperus*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on läheistä sukua turkinkatajalle (*Juniperus excelsa*), ja joskus nämä kaksi on yhdistetty yhdeksi lajiksi, vaikka yleisemmin niitä pidetään kuitenkin erillisinä lajeina.

Afrikankataja on ainavihanta puulaji, joka kasvaa tavallisesti noin 40 metriä korkeaksi, mutta joskus jopa 50 metriäkin korkeaksi. Nuoret puut ovat ulkomuodoltaan kartiomaisia, mutta muuttuvat vanhemmiten leveiksi ja tasalatvuksisiksi puiksi. Vanhempien puiden runko voi olla suora ja oksaton noin 20 metrin korkeuteen asti ja rungon paksuus on yleensä enintään kaksi metriä, mutta joskus kolmekin metriä. Rungon kuori on uurteinen ja kuoren uloin kerros irtoilee kapeina, paperimaisina suikaleina.

Afrikankataja kasvaa vuorten rinteillä ja metsäisissä jokilaaksoissa 1370–3000 metrin korkeudella merenpinnasta. Luontaisesti lajia esiintyy keskisessä ja itäisessä Afrikassa Sudanista, Ugandasta ja Kongon demokraattisen tasavallan itäosista itään sekä Arabian niemimaalla Saudi-Arabiassa ja Jemenissä. Hakkuista huolimatta laji on edelleen monin paikoin yleinen luontaisella esiintymisalueellaan, vaikka paikoin onkin huolestuttu lajin paikallisesta häviämisestä. Nykyisin lajia kasvatetaan plantaaseilla sekä sen luontaisella esiintymisalueella että muualla, kuten muun muassa Etelä-Afrikassa, Isossa-Britanniassa, Ranskassa, Intiassa, Yhdysvalloissa ja Australiassa.

Afrikankatajaa hakataan runsaasti siitä saatavan puutavaran vuoksi, mutta siitä voidaan eristää myös eteerisiä öljyjä sekä perinteisten lääkkeiden ainesosia. Puutavaraa on perinteisesti myyty Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan kynien sekä puisten kynäpenaalien materiaaliksi. Laji sopii myös kasvatettavaksi koristekasvina tai tuomaan varjoa ja suojaa tuulelta.

## Lähteet
* Useful Tropical Plants: ''Juniperus procera'' 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Afrikankataja (''Juniperus procera'')
* JSTOR Global Plants: ''Juniperus procera'' 
* Trees and Shrubs Online: ''Juniperus procera''
Pinjaisten lähetysseurakunta

**Pinjaisten lähetysseurakunta** () on Raaseporin Pinjaisissa toimiva vapaaseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1889.  Seurakunnan rukoushuone sijaitsee Pinjaisten kylässä Egnahemin puistotien varressa. Puinen rukoushuone on rakennettu vuonna 1905 ja sitä kutstuaan myös Billnäsin temppeliksi. Seurakunta kuuluu Missionskyrkan i Finland -kirkkokuntaan. Pinjainen oli yksi ensimmäisiä vapaakirkollisen liikkeen maaseututyön paikkoja Uudellamaalla. Liikkeen vaikutus alkoi Pinjaisten  tehtaalla vuosien 1886–1887 aikana.

## Katso myös
* Luettelo Suomen vapaaseurakunnista

## Lähteet
Virve Hirvensalo

**Virve Hirvensalo** (18. joulukuuta 1955 Helsinki – 31. heinäkuuta 2004 Marrakech, Marokko) oli suomalainen malli, mainonnan suunnittelija ja toimittaja. Koulutukseltaan hän oli oikeustieteen kandidaatti.

Hirvensalo tuli ylioppilaaksi Helsingin ranskalaisesta koulusta vuonna 1974 ja rahoitti oikeustieteen opintojaan mallintöillä. Hän oli Suomen mainos- ja muotimaailman suosituimpia malleja 1970–1980-luvulla ja teki alan töitä myös Japanissa 1970-luvun lopulla. Hän oli mukana perustamassa mallien asioita ajanutta *Flash*-lehteä ja vaikutti monin tavoin mallien työolojen parantamiseen.

Hirvensalo avioitui 1980-luvun alussa Ranskassa, asui välillä perheineen myös Yhdysvalloissa ja muutti 1980-luvun lopulla Suomeen kahden poikansa kanssa mutta palasi Ranskaan poikien tullessa kouluikään. Hän työskenteli Helsingissä mainonnan suunnittelijana ja Pariisissa freelance-toimittajana avustaen muun muassa *Helsingin Sanomia* ja ulkomaisia lehtiä. Pariisista käsin hän työskenteli Ornamon ja Grafian julkaiseman *Muoto*-lehden päätoimittajana 1997–1998 ja vuodesta 2000 lahjatavara- ja sisustusalan ammattilehti *Forma Uutisten* toimituspäällikkönä.

Hirvensalo kuoli 48-vuotiaana ryöstömurhan uhrina työmatkallaan Marokossa heinäkuussa 2004.

## Lähteet
Eikelandin kappeli

**Eikelandin kappeli** () on Sveion kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1960.

## Lähteet

## Aiheesta muualla