open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pambikallio

**Pambikallio** on suomalainen indiepop-yhtye, jonka ovat perustaneet Pauliina Koivusaari ja Lauri Kallio. Ydinduo Koivusaaren ja Kallion lisäksi yhtyeen live-kokoonpanoon kuuluvat Teemu Vänskä (koskettimet), Io Pettersson (basso) ja Teemu Mustonen (rummut).

Yhtye on julkaissut kolme albumia. Debyyttialbumi *[[Pambikallio (albumi)|Pambikallio]]* julkaistiin maaliskuussa 2022, ja toinen albumi, *[[Parc de Pambi]]*, julkaistiin vuonna 2023. Vuonna 2024 julkaistiin *Dekadentti / Florence* -EP. Pambikallion kolmas pitkäsoitto *[[Hydrephos]]* julkaistiin helmikuussa 2026.

## Diskografia
**Albumit** 

* *[[Pambikallio (albumi)|Pambikallio]]* (2022)
* *[[Parc de Pambi]]* (2023)
* *[[Hydrephos]]* (2026)

**Singlet ja EP:t** 

* ”Häntä” (2021)
* ”Volvo” (2021)
* ”Antaa tulla vaan” (2021)
* ”Vallasta” (2022)
* ”Eden” (2022)
* ”Verikoirat” (2023)
* ”Enkeli” (2023)
* ”Kukkaniityllä” (2023)
* ”Dekadentti” (2024)
* ”Kirsikkapuu” (2024)
* ”Dekadentti / Florence” (2024)
* ”Pehmee” (2025)

## Palkinnot ja ehdokkuudet
Pambikallio on ollut ehdolla Emma-gaalassa (2024), Indie Awardseissa (2022) ja Femmagaalassa (2022). Yhtye nostettiin vuonna 2022 myös YleX:n Läpimurto-listaukseen.

## Lähteet
Fredrik Stormbom

**Fredrik Wilhelm Stormbom** (9. syyskuuta 1908 Tornio – 13. maaliskuuta 1968) oli suomalainen panimoalan toimitusjohtaja ja koulutukseltaan lakimies.

Fredrik Stormbom suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1938 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1943. Hän toimi vuosina 1936–1940 Alkoholiliikeen paikallisjohtajana,  Pohjoismaiden Yhdyspankin (PYP) konttorinjohtajana 1942–1949 sekä vuodesta 1939 Tornion Portteri- ja Oluttehdas Oy /Tornion Olut Oy:n ja Lapin Olut Oy:n apulaisjohtajana ja vuosina 1945–1961 niiden toimitusjohtajana. Hän seurasi toimitusjohtajan tehtävässä puolisonsa Irman isää Weikko Gelliniä tämän kuolemansa jälkeen. Molempien viimeksimainittujen yhtiöiden johtokunnan puheenjohtajana hän toimi vuodesta 1962. Vuodesta 1961 hän toimi Tornion Siirtokuormaus Oy:n toimitusjohtajana. Hänen vaimonsa Irma Stormbom seurasi häntä Tornion Olut Oy:n ja Lapin Olut Oy:n toimitusjohtajana vuonna 1961.

Stormbom toimi Norjan varakonsulina Torniossa vuodesta 1953. Hän oli Tornion kaupunginvaltuuston jäsen useaan otteeseen.

## Lähteet
Galatan torni

**Galatan torni** () on Istanbulin tärkeimpiä maamerkkejä. Torni on huipun koristepylväs mukaan lukien lähes 67 metriä korkea. Galatan torni sijaitsee kukkulan huipulla, strategisesti tärkeällä paikalla, josta avautuvat esteettömät näkymät Kultaiselle sarvelle, Bosporinsalmelle ja koko Istanbuliin.

Nykyistä tornia edelsi bysanttilaisten rakentama torni, jonka ristiretkeläiset tuhosivat Konstantinopolin valtauksen aikana vuonna 1204. Nykyinen Galatan torni rakennettiin 1300-luvun puolivälissä, kun genovalaiset perustivat Galataan siirtokunnan. Torni toimi genovalaisten Galatan linnoitusjärjestelmän donjonina eli viimeisenä turvapaikkana. Galatan linnoituksen muurien rakentaminen alkoi 1300-luvun alussa, ja niitä laajennettiin ja vahvistettiin aina vuoteen 1453 asti, jolloin osmanit valloittivat Konstantinopolin. Osmanien aikana Galatan tornia korjattiin useaan otteeseen. Linnoituksen muurit on nykyisin pääosin purettu, muutamia muurinpätkiä lukuun ottamatta. Torni ja portti ovat säilyneet.

## Lähteet
Šahrinavin piiri

**Šahrinavin piiri** () on hallintopiiri  Tadžikistanissa. Sen keskus on Šahrinavin kylä. Piirin pinta-ala on 1&nbsp;007 neliökilometriä. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan siellä oli 118&nbsp;750 asukasta.

Šahrinavin piiri rajoittuu pohjoisessa Ainīn, koillisessa Varzobin, idässä Hisorin, etelässä Rūdakīn ja lännessä Tursunzodan piireihin ja kaupunkeihin sekä lounaassa ja luoteessa Uzbekistaniin. Sen keskiosassa on Hisorin–Surxondaryon laakso, pohjoisessa Hisorvuoret ja etelässä Bobotogʻvuoret.

Seudulla vallitsee mannerilmasto. Talvet ovat laaksossa leutoja ja kesät kuivia ja kuumia. Vuotuinen sademäärä on 240–370 millimetriä. Piirin länsirajalla virtaa Surxondaryon alkujoki Qaratoğ ja etelärajalla Kofarnihon. Keskiosan kautta kulkee Suuri Hisorin kanava.

Vuonna 1992 perustettuun piiriin kuuluvat Mirzo Tursunzodan taajama sekä Boğistonin, Hasanovin, Istiqlolin, Sabon, Šahrinavin ja Tšustin maalaiskunnat. Kyliä on yhteensä 76. Kaupunkiväestön osuus on seitsemän prosenttia. Asukkaista noin 60 prosenttia on tadžikkeja ja 35 prosenttia uzbekkeja.

Piirin läpi kulkee Uzbekistanista Dušanbehen johtava maantie ja rautatie. Maan pääkaupunkiin on matkaa 42 kilometriä.

Seudun pääelinkeino on keinokasteltu maatalous. Šahrinav tunnetaan varsinkin viinitarhoistaan ja kuohuviinistään. Piirin alueella tuotetaan öljyä.

## Lähteet
Naurumaraton

**Naurumaraton** on Ylen tuottama hyväntekeväisyysradio- ja videopodcastlähetys, jonka juontavat Ville "Viki" Eerikkilä ja Juuso "Köpi" Kallio. Aluksi kerättiin rahaa Nenäpäivän kunniaksi ja myöhemmin muille hyväntekeväisyyskohteille. Ensimmäisen kerran Naurumaraton-hyväntekeväisyyskampanja järjestettiin vuonna 2017.  

## Kerätyt varat
Naurumaratonilla on kerätty huomattavia summia hyväntekeväisyyteen. 

## Palkinnot
*Naurumaraton* on palkittu Kultaisella Venlalla kolme kertaa: vuonna 2020 Kultainen Venla 2019 (Paras ohjelma, yleisöäänestys), vuonna 2021 Kultainen Venla 2020 (Paras ohjelma, yleisöäänestys) ja vuonna 2022 Kultainen Venla 2021 (Vuoden ohjelma, yleisöäänestys). 

*Naurumaraton* oli ensimmäinen monimediallisesti tuotettu radioshow, joka on ollut ehdolla Venla-gaalassa. 

## Lähteet
Meri Juutilainen

**Meri Kaarina Juutilainen** (20. lokakuuta 1912 Lappeenranta – ?) oli suomalainen näyttelijä. Hänen näyttämötaiteellisia osiaan oli muun muassa nimirooli näytelmässä *Opri*.

## Elämä ja ura
Meri Juutilaisen vanhemmat olivat kansanedustaja Jere Juutilainen ja Ida Elisabeth Smålander. Juutilaisella oli useita kiinnityksiä: Lappeenrannan työväen teatteri 1934–1943, Jyväskylän työväen teatteri 1944–1945, Vaasan näyttämö 1946–1947 ja Lahden kaupunginteatteri 1948–1950. Vuonna 1951 alkoi hänen kiinnityksensä Lappeenrannan kaupunginteatteriin, jota kesti vuoteen 1977.

Juutilaisen opintoihin kuuluivat teatterikurssit ja -seminaarit sekä laulu- ja liikuntaopinnot.

Juutilaisen rooleja olivat muun muassa Irina Nikolajevna (*[[Lokki (näytelmä)|Lokki]]*), Ljubo Andrejevna (*[[Kirsikkapuisto]]*), Sadie Thomson (*Sade*), Frosina (*[[Saituri]]*), Opri (*Opri*), Miina Amalia (*[[Miehen kylkiluu]]*), Helena (*Puolalaista verta*) ja Liisa (*Hymyn maa*).

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Pekka Savin

**Pekka Antero Savin** (s. 8. helmikuuta 1945 Helsinki) on suomalainen näyttelijä.

## Elämä ja ura
Pekka Savin syntyi maalari Aleksander Savinin ja liikkeenharjoittaja Lyyli Vuorelan perheeseen. Savinin ensimmäinen kiinnitys oli Neljän Tuulen Kouluteatteri 1964–1967. Sitä seurasi Lappeenrannan kaupunginteatteri 1967–1969, Porin teatteri 1969–1971, Rauman kaupunginteatteri 1971–1973, Lappeenrannan kaupunginteatteri uudelleen 1973–1979 ja Kotkan kaupunginteatteri vuodesta 1979.

Savinin opintoihin kuului muun muassa Lappeenrannan teatteriseminaari 1967 ja täydennyskoulutusta 1979.

Savinin teatterirooleja olivat Artur (*Tango*), Esko (*[[Nummisuutarit]]*), McMurphy (*Yksi lensi yli käenpesän*), Petruchio (*[[Kuinka äkäpussi kesytetään]]*) ja lukuisat muut.

Savin näytteli luutnanttia Veli-Matti Saikkosen ohjaamassa sotaelokuvassa *[[Manillaköysi (elokuva)|Manillaköysi]]* (1976).

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Sarah Dzafce

**Sarah Dzafce** (s. 9. joulukuuta 2002 Oulu) on suomalainen kauneuskilpailija, joka voitti vuoden 2025 Miss Suomi -kilpailun. Dzafce edusti Suomea Miss Universum -kilpailussa Thaimaassa marraskuussa 2025. Hän ei selvinnyt 30 parhaan joukkoon. Saman vuoden joulukuussa hän menetti Miss Suomi -tittelinsä rasistista käytöstä koskeneen kohun myötä.

## Rasismikohu

Dzafce valittiin syyskuussa 2025 Miss Suomeksi. Hänen ystävänsä julkaisi saman vuoden marraskuussa sosiaalisessa mediassa kuvan, jossa Dzafce venyttää silmäkulmiaan ja jossa lukee ”Kiinalaisenkaa syömäs”. Syntyneeseen kohuun hän vastasi julkaisemallaan videolla: ”Jengi heittaa meanwhile mä Finnairin business luokas”. Missikilpailua järjestävän yrityksen toimitusjohtajan Sunneva Sjögrénin mukaan kuva oli loukannut aasialaisia. Useat kiinalaiset olivat painostaneet yritystä vaatimalla, että Dzafcelta tulee riisua missititteli. Dzafce luopui tittelistään 11. joulukuuta 2025. Hänet pantiin myös pyytämään anteeksi kiinaksi. Uudeksi Miss Suomeksi nousi ensimmäinen perintöprinsessa Tara Lehtonen. Dzafce on kruunusta itse luopuneen Pia Pakarisen (nyk. Lamberg) lisäksi ainoa Miss Suomi, joka on menettänyt tittelinsä kesken kauden.

Tapauksen jälkeen perussuomalaiset poliitikot Sebastian Tynkkynen, Kaisa Garedew ja Juho Eerola julkaisivat sosiaalisessa mediassa silmäkulmien venytyskuvia tuenosotuksena Dzafcelle. Eerola ja Garedew pahoittelivat myöhemmin julkaisemiaansa kuvia ja saivat niiden vuoksi vakavat huomautukset perussuomalaisten eduskuntaryhmältä. 

## Yksityiselämä
Dzafcen sukujuuret ovat isän puolelta Kosovosta ja äidin puolelta Pudasjärveltä. Hän syntyi Oulussa mutta muutti jo lapsena Kuopioon.

## Lähteet
Saksilais-ernstiläisen suvun ritarikunta

**Saksilais-ernstiläisen suvun ritarikunta** () on Saksin herttuakunnissa jaettu ritarikunta, joka perustettiin 25. maaliskuuta 1833 yhdessä herttuoiden Fredrikin, Ernst I:n ja Bernhard II:n yhteisellä päätöksellä. Ritarikunnan motto on "uskollinen ja järkkymätön ()".

Ritarikunnalla palkittiin herttuakuntien perheenjäseniä ja herttuakuntien virkamiehiä tunnustuksena ansiokkaasta ja uskollisesta palveluksesta. Kunnianosoitusta voitiin jakaa myös ulkomaalaisille, mutta tällaisiin nimityksiin vaadittiin vähintään kahden herttuakunnan puolto. Ulkomaalaisten saamista kunniamerkeistä puuttui myös tammenlehtiseppele erona herttuakuntien kansalaisille myönnettävistä tunnuksista. Kunnianosoitusta jaetaan sekä sotilaille että siviileille. Herttuakunnat jakoivat nimitysten määrät tasan keskenään. Vuodesta 1850 lähtien ritarikuntaa voitiin myöntää sotilaille myös miekkojen kera. Kun monarkia lakkautettiin vuonna 1918, herttuaperheet ovat jatkaneet ritarikunnan rakamista.

Ritarikunnassa on viisi luokkaa (suurristi, 1. luokan komentaja, 2. luokan komentaja, ritari, hopearisti) ja sen nauha on purppura vihreillä raidoilla:

*  ritarikunnan nauha

Ritarikunnan suurristin ovat saaneet muun muassa prinssipuoliso Albert ja belgialaisten kuningas Leopold I.

## Lähteet
Pyhän Marian kirkko (Walton-on-the-Hill)

**Pyhän Marian kirkko** () on Englannin kirkon kirkko Liverpoolissa. Se suojeltiin 28. kesäkuuta 1952 Grade II -tasolla. Sakastin risti on peräisin anglosaksiajalta.

Ruumishuone kirkkomaan sisäänkäynnin läheisyydessä on listattu erikseen Grade II -luokkaan. Tästä rakennuksesta on jäljellä vain ulkoseinät.

## Lähteet
Neukirchen-Vluyn

**Neukirchen-Vluyn** on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee Weselin piirikunnan eteläosassa Moersin länsipuolella.

## Maantiede
Neukirchen-Vluynin etäisyys Moersista on kuusi kilometriä länteen ja Krefeldistä kaksitoista kilometriä pohjoiseen. Etäisyys Kölnistä on 63 kilometriä luoteeseen ja ajomatka on 73 kilometriä. Neukirchen-Vluynin osa-alueet ovat Neukirchen, Niep, Vluynbusch ja Vluyn. Yli 90 prosenttia asukkaista asuu Neukirchenissa ja Vluynissa.

## Historia
Vluynista on varhaisin maininta 800-luvulta ja Neukirchenistä vuodelta 1230. Vuodesta 900 alkaen Moersin länsipuolisia alueita kutsuttiin nimillä Fliunnia ja In den Flunen. Vuonna 1560 Moersin kreivikunta, johon Neukirchen ja Vluyn kuuluivat, julistaui protestanttiseksi alueeksi ja Neukirchen ja Vluyn olivat ”oranssien” hallinnassa 1594–1702. Tilanne johti Neukirchenin ja Vluynin kuntien perustamiseen. Preussin ensimmäinen hallinto päättyi 1794, jota seurasi Ranskan hallinto.

Neukirchen ja Vluyn liitettiin jälleen Preussiin 1815. Kehitykselle oli ensisijaisen tärkeää Neukirchenin ja Vluynin yhdistyminen, sillä niiden keskustojen välissä sijaitsi Niederbergin kaivosalue. Yhdistymishakemus jätettiin huhtikuussa 1928 ja Preussi vahvisti sen jo saman kuun aikana. Kuntauudistuksen johdosta Neukirchen-Vluyn on kuulunut Weselin piirikuntaan 1975 alkaen ja siitä tuli kaupunki 1981, kun sen asukasluku ylitti 25&nbsp;000.

Vluynissa sijaitsee Hubbenin kellomuseo. Se on yksityinen yritys, jota johtaa Rebbelmundin suku.

## Talous ja liikenne
Trox Group valmistaa ilmanvaihto- ja ilmastointitekniikkaa. Ornua myy voita. Neukirchen-Vluyn on yhdistetty Saksan moottoritieverkkoon Bundesautobahn 40:n ja Bundesautobahn 57:n välityksellä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Neukirchen-Vluyn, Nordrhein-Westfalen, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Pim van Lommel

**Pim van Lommel** (s. 1943) on alankomaalainen kardiologi, joka erikoistui kuolemanrajakokemusten tutkimiseen. Hän oli mukana perustamassa International Association for Near-Death Studies (IANDS) -järjestön alankomaalaista osastoa nimeltä Netwerk NDE, joka perustettiin vuonna 1988 nimellä Merkawah. Hänen teoksensa *Eindeloos Bewustzijn* (2007) oli myyntimenestys Alankomaissa ja ehdolla vuoden kirjaksi 2008. Se on käännetty useille kielille. 

Van Lommel opiskeli lääketiedettä Utrechtin yliopistossa vuosina 1963–1971. Kardiologiaan hän erikoistui St. Antoniuksen sairaalassa Utrechtissa. Arnhemin Rijnstate-sairaalassa hän työskenteli vuosina 1977–2003. Hän törmäsi kuolemanrajakokemukseen ensimmäisen kerran 1969 elvytettyään nuoren sydänkohtauspotilaan, joka pettyi miellyttävän kokemuksensa päättymisestä. Systemaattisesti hän alkoi tutkia ilmiötä vasta vuonna 1986. Hän julkaisi vuonna 2001 *[[The Lancet]]* -julkaisussa prospektiivisen pitkittäistutkimuksen, jossa seurattiin 344 onnistuneesti elvytettyä sydänkohtauspotilasta kymmenestä alankomaalaisesta sairaalasta. Kuolemanrajakokemuksesta kertoneita joukossa oli 62, joista 41 kuvaili sen syvällisenä kokemuksena. Heidän verrokkiryhmänään käytettiin niitä, jotka eivät kokeneet kuolemanrajakokemusta, ja heidän demografisia, terveydellisiä, psykologisia ja lääkinnällisiä tietojaan vertailtiin keskenään. Kun kuolemanrajakokemuksesta kertoneita haastateltiin kahdeksan vuoden kuluttua, heitä oli elossa 23 henkeä.

## Lähteet
Chavenay

**Chavenay** on kunta Ranskassa Yvelinesin departementissa Île-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 35 kilometriä Pariisista länteen.

## Historia
Ensimmäinen kirjallinen maininta nimestä Chavenay on peräisin vuodelta 1003. Tuolloin Ranskan kuningas Robert Hurskas lahjoitti kirkon ja maata Argenteuilin luostarille, joka johti Chavenayta viiden vuosisadan ajan. Luostari myi Chavenayn vuonna 1692 Pontchartrainin kreivi Louis Phélipeaux'lle, joka oli Ludvig XIV:n läheinen liittolainen sekä tuleva valtiovarainministeri. Viimeisen Pontchartrainin suvun jäsen kuoli vuonna 1781, jolloin Ludvig XVI kutsui koolle kuusijäsenisen kunnalliskokouksen. Ensimmäinen kaupungintalo rakennettiin vuonna 1837.

## Nähtäyyksiä
Kunnan nähtävyyksiä on Saint-Pierren kirkko. Se on rakennettu 900-, 1200- ja 1300-luvuilla, ja se listattiin historialliseksi monumentiksi vuonna 1933. Kirkon alttaritauluna on maalaus "Kristus antaa avaimet Pyhälle Pietarille", joka on kopio Guido Renin koulukunnan maalauksesta. Alkuperäinen on tällä hetkellä Louvressa.

Kylän ulkopuolella olevalla tasangolla on nähtävissä kaksi kivikaarta. Ne ovat entisen louhoskuilun jäänteitä. Kivikaariin oli kiinnitetty vinssi, jonka avulla nostettiin lohkareita. Louhoksen kalkkikiveä on käytetty Versailles'n palatsin rakentamisessa.


Tiedosto:Chavenay (78), église Saint-Pierre, vue depuis le sud-ouest 1.jpg|Saint-Pierren kirkko.
Tiedosto:Arche carrier - panoramio - franek2.jpg|Entinen louhos.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Maj-Britt Nilsson

**Maj-Britt Nilsson** (11. joulukuuta 1924 Tukholma – 19. joulukuuta 2006 Cannes) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän löi läpi Dramatenissa vuonna 1948 ja oli 1950-luvulla suosittu elokuvatähti.
## Rooleja
* *[[Onnea kohti]]* (1950) – Marta
* *[[Kesäinen leikki]]* (1951) – Marie
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Asine (Messenia)

**Asine** () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Messeniassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Pýlos-Néstoraksen kunnan alueella nykyisen Korónin kylän paikalla.

## Maantiede

Asine sijaitsi Messenian niemimaan itärannikolla eli Messenianlahden länsirannalla. Tästä lahtea kutsuttiin myös nimellä Asinenlahti (, ). Asinen mitattiin olevan 40 stadioninmittaa pohjoiseen Messenian niemimaan eteläkärjestä eli Akritaan niemestä ja 40 stadionia etelään samalla rannikolla sijainneesta Kolonideen kaupungista. *[[Tabula Peutingeriana]]n* mukaan kaupunki oli 15 roomalaista mailia eli noin 22 kilometriä Mothonesta eli Methonesta ja 30 mailia eli noin 44 kilometriä Messenestä.

Asinen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta kovin hyvin; kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä tai ehkä jopa 100–200 neliäkilometriä.

## Historia

Asinen kaupunki oli olemassa arkaaiselta roomalaiselle kaudelle. Kaupungin perustivat dryopit tultuaan karkotetuiksi Argoliin Asinesta. Perustaminen ajoitetaan ensimmäisen messenialaissodan lopulle. Joskus kaupunki yhdistettiin Homeroksen mainitsemaan Antheiaan ja joskus samoin myyteissä esiintyvään Rhioniin.

Herodotos mainitsee Messenian Asinen dryopien kaupunkina, ja sen nimi esiintyy peloponnesolaissodan sekä myöhempien tapahtumien historiassa. Kun messenialaiset palasivat kotimaahansa Leuktran taistelun jälkeen vuonna 371 eaa., asinelaiset saivat pitää kaupunkinsa ja maansa. Asinen väestön arvellaan olleen osaksi dryopitaustaisia ja osaksi messenialaista tai lakonialaista väestöä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä *Asinaios* () ja *Asineus* ().

Joissakin antiikin lähteissä on epäselvää, puhutaanko Lakonian Asinesta vai Messenian Asinesta, koska jälkimmäinen oli välillä Spartan hallussa. Se oli tuolloin Spartan perioikkialuetta. Esimerkiksi vuonna 369/368 eaa. kaupungissa oli spartalainen varuskunta, ja arkadialaiset hyökkäsivät sinne. Sparta piti sen hallussaan vuooteen 338 eaa. saakka. Tämän jälkeen sen oletetaan kuuluneen messenialaisten *[[koinon]]iin*.

Vielä Pausaniaan aikaan 100-luvulla jaa. asinelaiset ylpeilivät olevansa dryopeja. Asine pysyi merkittävänä paikkana aina 500-luvulle jaa., jolloin Hierokles mainitsee sen.

Nykyisin antiikin aikaisen kaupungin paikalla on Korónin kylä, joka on saanut nimensä pohjoisempana samalla rannikolla sijainneelta antiikin ajan Koronen kaupungilta. Tämä johtuu siitä, että Koronen asukkaat muuttivat jossakin vaiheessa Asinen hylätylle paikalle ja toivat mukanaan kaupunkinsa vanhan nimen.

## Rakennukset ja löydökset

Kaupungin akropolis oli oletettavasti samalla paikalla, jossa on nykyisin keskiaikainen Korónin linna. Paikalta on löydetty joitakin antiikin aikaisia jäänteitä.

## Lähteet
Daniela Hodrová

**Daniela Hodrová** (5. heinäkuuta 1946 Praha – 30. elokuuta 2024 Praha) oli tšekkiläinen kirjailija.
## Romaaneja
* *Trýznivé město* (1991)
* *Podobojí* (1994)
* *Perunův den* (1994)
* *Ztracené děti* (1997)
* *Komedie* (2003)
* *Vyvolávání* (2010)
* *Točité věty* (2015)
* *Ta blízkost* (2019)
* *Co přichází aneb Cesta na Kouzelný vrch* (2024)
## Lähteet
Aulon (Messenia)

**Aulon** () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Messeniassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Trifylían kunnan alueella, mutta sen tarkkaa sijaintipaikkaa ei tunneta varmuudella.

## Maantiede

Aulonin kaupunki sijaitsi samalla nimellä tunnetussa laaksossa Messenian luoteisosassa lähellä Joonianmeren rannikkoa ja Eliin Trifylian vastaista rajaa. Se oli suunnilleen Neda-joen ja Kyparissian puolivälissä. Pausanias sijoittaa Aulonin lähelle Neda-jokea, mutta hänen kuvauksestaan on epävarmaa, oliko paikalla kaupunkia nimeltä Aulon. Kaupungin tarkkaa sijaintia ei tunneta. Sijaintipaikoiksi on ehdotettu nykyistä Vounákin kukkulaa (Vounáki Palioneríou), joka sijaitsee noin neljä kilometriä pohjoiseen Kaló Nerósta, sekä nykyistä Ágios Ilíasta. *[[Barrington Atlas of the Greek and Roman World]]* -kartasto sijoittaa sen nykyisen Kaló Nerón pohjoispuolelle.

Aulonin kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu alle 100 tai ehkä jopa alle 25 neliökilometriä.

## Historia

Aulonin kaupunki sai laaksoon tai syvänteeseen viittaavan nimensä sijainnistaan. Aulon on luetteloitu nykytutkimuksessa klassisen kauden polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon, mutta ei ole varmaa, että sillä oli kyseinen asema; antiikin kirjallisuudessa olevat viittaukset tuon ajan Auloniin saattavat viitata paikkaan, kuten laaksoon, kaupungin sijasta. Tämä ei kuitenkaan sulje pois sitä, että myös polis oli olemassa.

Aulonin arvellaan olleen Spartan perioikkialuetta aikana, jolloin spartalaiset hallitsivat Messeniaa. Kaupungin asukkaat saattoivat olla joko messenialaisia tai sitten lakonialaisia siirtokuntalaisia. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Aulōnitēs* (). Aulon vapautui Spartan vallasta viimeistään vuonna 369 eaa. Myöhemmin noin vuodesta 338/337 eaa. lähtien sen arvallaan kuuluineen messenialaisten *[[koinon]]iin*.

Nykyinen Trifylían kunnan osa Avlónasin kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on nimetty antiikin aikaisen kaupungin mukaan.

## Rakennukset ja löydökset

Kaupungin ehdotetulla paikalla Vounákissa on jäänteitä linnoitetusta kaupungista, jonka pinta-ala on noin 0,8 hehtaaria, ja jonka löydöt ajoittuvat mahdollisesti jo klassiselta ja ainakin hellenistiseltä roomalaiselle kaudelle. Toisella ehdotetulla paikalla Ágios Ilíaksessa on klassiselle ja hellenistiselle kaudelle ajoittuvan kaupungin arkeologinen kohde, jonka koko on noin kolme hehtaaria. Pausanias mainitsee Asklepios Auloniokselle omistetun temppelin ”niin kutsutussa Aulonissa”.

## Lähteet
Farai (Messenia)

**Farai** (, myös , , ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Messeniassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Kalamátan kaupungin paikalla.

## Maantiede

Farain kaupunki sijaitsi Messeniassa sen eteläisellä tasangolla Nedon (nyk. Nédonas) -joen vasemmalta rannalta nousevalla kukkulalla, hieman yli kilometrin sisämaahan Messenianlahden rannasta. Strabon kuvaa sen sijainneen viiden stadionin ja Pausanias kuuden stadionin päässä merestä, mutta on todennäköistä, että joen suulle vuosisatojen aikana kertynyt maa-aines on siirtänyt rannikkoa kauemmas. Nykyisin samalla paikalla on Kalamátan kaupunki. Strabon kuvaa Farain satamapaikaksi, mutta vain kesäaikana.

Farain kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu alle 100 tai ehkä jopa 25 neliökilometriä. Farain lähellä, Abiasta tulevan tien varrella, laski Pausaniaan mukaan mereen joki, jonka vesi oli vahvasti suolapitoista (). Sen paikka Kalamátasta kaakkoon tunnetaan edelleenkin nimellä Almyrós.

## Historia

Farain paikalla on ollut asutusta myöhäisellä helladisella kaudella ja jälleen geometriselta kaudelta eteenpäin. Farain kaupungin perustajana pidettiin kreikkalaisessa mytologiassa Farista, Hermeen poikaa. Homeroksen *[[Ilias|Iliaassa]]* siitä puhutaan rikkaan Diokleen hyvin rakennettuna kaupunkina, atreidien vasallina, sekä yhtenä niistä seitsemästä paikasta, jotka Agamemnon tarjosi Akhilleukselle. *[[Odysseia]]ssa* Telemakhos pysähtyy Faraissa matkallaan Pyloksesta Spartaan.

Farai on luettu nykytutkimuksessa arkaaisen tai klassisen kauden polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon, mutta sen asema vielä tuohon aikaan on epäselvä. Kaupunki oli polis viimeistään hellenistisellä kaudella. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Faraiatēs* (). Messenen jouduttua Akhaian liiton käsiin vuonna 182 eaa. Farai, Abia ja Thuria erosivat Messenestä ja olivat kukin itsenäisenä jäsenenä liittokunnassa. Augustus liitti Farain Lakoniaan, mutta Tiberius palautti sen osaksi Messeniaa.

## Rakennukset ja löydökset

Nykyisestä Kalamátasta on löydetty vain vähän antiikin aikaisia jäänteitä, sillä paikka on ollut pysyvästi asuttu läpi keski- ja uuden ajan. Farain kaupunki oli linnoitettu viimeistään vuoden 369 eaa. jälkeisenä aikana. Linnoitteilla on ollut ainakin kaksi vaihetta: klassisen kauden muurit sulkivat sisäänsä pienemmän alueen kuin hellenistisen kauden muurit.

Pausaniaan mukaan Faraissa oli Tykhelle omistettu temppeli sekä Nikomakhoksen ja Gorgasoksen, Asklepioksen lastenlasten, temppelit. Kaupungin ulkopuolella oli Apollon Karneionille omistettu pyhä lehto, jossa oli vesilähde. Sen arvellaan olevan sama paikka kuin noin kilometri itään nykyisestä Kalamátan Ágioi Pántesista löydetty kohde, josta on tehty geometriselle ja arkaaiselle kaudelle ajoittuvia löytöjä.

Nykyisestä Akovítikasta Kalamátasta länteen on löydetty Poseidonilla omistettu temppeli, jonka löydöt ajoittuvat 500- ja 400-luvuille eaa. Kaupungin ulkopuolelta on löydetty myös Korelle, Panille ja tityroksille(?) (*Tityroi*) omistettu kulttipaikka.

## Lähteet
Kardamyle (Messenia)

**Kardamyle** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Messeniassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Dytikí Mánin kunnan alueella nykyisen Kardamýlin kylän paikalla.

## Maantiede

Kardamylen kaupunki sijaitsi vahvalla kallioisella kukkulalla seitsemän stadionin päässä merestä eli Messenianlahden itärannasta ja kuudenkymmenen stadionin päässä samaa rannikkoa etelään sijainneesta Leuktronista eli Leuktrasta. Kaupungin akropolis eli yläkaupunki ja linnavuori sijaitsi kukkulalla, joka on aivan nykyisen Kardamýlin kylän vieressä.

Kardamylen kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.

## Historia

Kardamylen kaupunki oli olemassa arkaaiselta roomalaiselle kaudelle. Varhaisimmat arkeologiset löydöt kaupungin paikalta ovat esihistorialliselta ajalta ja tämän jälkeen arkaaiselta kaudelta. Kreikkalaisessa mytologiassa Kardamyle oli yksi seitsemästä paikasta, jotka Agamemnon tarjosi Akhilleukselle.

Herodotos kutsuu Kardamyleä lakonialaiseksi kaupungiksi, sillä koko Messenia oli historioitsijan aikana Spartan vallan alla ja osa Lakoniaa. Sen arvellaan olleen Spartan alaisuudessa perioikkien kaupunkina. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Kardamylitēs* ().

Kardamyle palautui jälleen osaksi Messeniaa, kun Messenia itsenäistyi uudelleen. Se lakkasi ilmeisesti olemassa perioikkialuetta vuonna 338 eaa., kun Filippos II erotti eteläisen Messenian Spartan alueista. Augustus erotti kaupungin lopullisesti Messeniasta ja liitti sen Lakoniaan, sen sijaan että se olisi liitetty Vapaiden lakonialaisten liittoon, vaikka se sijaitsi kahden siihen kuuluneen kaupungin, Gerenian ja Leuktronin, välissä.

Nykyinen Kardamýlin kylä on säilyttänyt antiikin aikaisen kaupungin nimen nykykreikkalaisessa muodossa.

## Rakennukset ja löydökset

Kaupungin akropoliilta on tehty antiikin aikaisia löytöjä, samoin kuin esihistoriallisen ja keskiajan löytöjä. Pausaniaan mukaan Kardamylessa oli Athenelle ja Apollon Karneiokselle omistetut pyhäköt. Lisäksi kaupungin lähellä oli nereideille omistettu temenos. Kaupunkia pidettiin dioskuurien eli Kastorin ja Polydeukeen hautapaikkana.

## Lähteet
Gina Dirawi

**Gina Dirawi** (s. 11. joulukuuta 1990 Sundsvall) on ruotsalainen juontaja, muusikko, näyttelijä, kirjailija ja koomikko. Hän tuli tunnetuksi vuonna 2009 perustamallaan *Ana Gina* -blogilla, jonka hän myöhemmin muutti videoblogiksi. Dirawi on juontanut muun muassa Melodifestivalenin vuosina 2012, 2013, 2016 ja 2026. Vuonna 2014 hän julkaisi ensimmäisen singlensä nimeltä ”LOVE”, ja 2022 ilmestyi kokopitkä albumi *Meet me in Jannah*. Lisäksi Dirawi on näytellyt Tukholman kaupunginteatterissa ja julkaissut vuonna 2020 romaanin *Paradiset ligger under mammas fötter*.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aithaia

**Aithaia** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Messeniassa Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.

## Maantiede

Aithaian sijaintipaikkaa ei tunneta varmuudella, mutta sen arvellaan sijainneen Messenian kaakkoisosassa lähellä Thuriaa, koska Thukydides mainitsee kaupungit samassa yhteydessä. Sen sijaintipaikoiksi on ehdotettu muun muassa nykyisten Kalogerórrachin ja Karterólin kylien lähistöä sekä nykyistä Aíthaiaa, joka on jopa nimetty antiikin aikaisen kaupungin mukaan, vaikka sitä on arveltu todennäköisemmin Thurian sijaintipaikaksi.

## Historia

Aithaian historiasta tiedetään vain vähän. Sen on arveltu olleen olemassa jo 700-luvulla eaa. Ainoa historiallinen maininta siitä on Thukydideellä, joka kertoo sen olleen vuonna 464 eaa. Spartan perioikkialuetta ja Thurian ohella ainoa perioikkikaupunki, joka nousi kapinaan Spartan maanjäristyksen jälkeen. Perioikkien asema voi tarkoittaa, että kaupungin asukkaat olivat joko lakonialaista alkuperää, tai ainakin he olivat Messenian muuta heloottiväestöä paremmassa asemassa. Aithaian arvellaan siirtyneen Spartalta osaksi messenialaisten *[[koinon]]ia* 300-luvulla eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Aithaieus* ().

## Lähteet
Thalamai (Messenia)

**Thalamai** (, myös ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Messeniassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Dytikí Mánin kunnan alueella nykyisen Thalámesin kylän paikalla.

## Maantiede

Thalamai sijaitsi eri käsitysten mukaan Messeniassa tai Lakoniassa 80 stadioninmittaa pohjoiseen Oityloksesta ja 20 stadionia etelään Pefnoksesta. Pefnos sijaitsi rannikolla Messenianlahden itärannalla ja Thalamai jonkin verran sisämaassa pienemmän Pamisos-joen (erotuksena suuremmasta Pamisoksesta) varrella.

Klaudios Ptolemaios mainitsee Thalamain yhdeksi Lakonian sisämaan kaupungeista. Theopompos kutsui Thalamaita messenialaiseksi kaupungiksi, ja tiedetään, että messenialaiset sanoivat alueensa alun perin ulottuneen pienemmälle Pamisos-joelle asti. Thalamain kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.

## Historia

Thalamain seutu on ollut asuttu viimeistään neoliittisella kaudella. Thalamain kaupunki oli olemassa arkaaiselta roomalaiselle kaudelle. Kreikkalaisessa mytologiassa kaupungin perustajana pidettiin Pelopsia. Thalamaita pidettiin dioskuurien syntymäpaikkana.

Thalamain historiasta tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. Se on luettu nykytutkimuksessa klassisen kauden polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon, mutta sen todellinen asema tunnetaan huonosti. Messenian ollessa Spartan vallan alla kaupunki oli perioikkialuetta. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä *Thalamatēs* () ja *Thalamatās* ().

Strabonin aikaan kaupunkia kutsuttiin ”boiotialaiseksi Thalamaiksi,” ikään kuin sinne olisi perustettu boiotialainen siirtokunta. Thalamai mainitaan myös Polybioksella. Pausaniaan mukaan se oli myöhemmin yksi vapaiden lakonialaisten liiton kaupungeista.

Nykyinen Thalámesin kylä on nimetty antiikin aikaisen kaupungin mukaan vuonna 1940. Sen aiempi nimi oli Koutífari.

## Rakennukset ja löydökset

Kaupungin paikalta on tehty löytöjä arkaaiselta roomalaiselle kaudelle. Niihin lukeutuu muun muassa klassiselle kaudelle ajoitettua muuria ja hellenistiselle kaudelle ajoitettu kaivorakennus sekä esinelöytöjä.

Thalamain alueella, Oitylokseen johtaneen tien varrella, sijaitsi merenjumalattarena pidetyn Inon tai Kuun jumalattarena pidetyn Pasifaen temppeli ja oraakkeli, jossa tulevaisuus paljastettiin niille, jotka nukkuivat temppelissä. Jopa Spartan kuninkaiden kerrotaan toisinaan nukkuneen temppelissä tätä tarkoitusta varten. Temppelin arvellaan sijainneen nykyisellä Trachílan niemellä, josta on löydetty antiikin aikaisia jäännöksiä. Kaupungissa oli kultit ja näin oletetettavasti pyhäköt myös dioskuureille ja Apollon Kabataalle.

## Lähteet
Thalamai

**Thalamai** (, ) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin paikkoihin:

* Thalamai, kaupunki Eliissä
* Thalamai, kaupunki Messeniassa
Egil Baardseth

**Egil Morris Baardseth** (2. toukokuuta 1912 Bærum – 29. tammikuuta 1991 Trondheim) oli norjalainen kasvitieteilijä, joka tutki erityisesti leviä. Hän toimi Bergenin yliopiston professorina vuodesta 1970.
## Lähteet
Sijoituskästi

**Sijoituskästi** on suomalainen talousaiheinen podcast, joka keskittyy sijoittamiseen, yrittäjyyteen ja talousasioihin. Ohjelmaa juontavat Teemu Liila ja Kevin van Dessel, ja sen sisältö koostuu keskusteluista talousalan ammattilaisten, yrittäjien ja tunnettujen henkilöiden kanssa eri sijoitus‑ ja yrittäjyysaiheista. Jaksot tavoittavat yleisöä erityisesti nuorissa ja nuorehkoissa ikäryhmissä useiden alustojen, kuten Spotifyn, YouTuben ja sosiaalisen median kautta.

Muun muassa pääministeri Petteri Orpo, keittiömestari Kari Aihinen ja somettaja Jooel "PT" Vatanen ovat olleet vieraana podcastissa.

Sijoituskästi oli Suomen kuunnelluin podcast Spotifyssa vuonna 2025.
## Lähteet
Puck (media)

**Puck** on yhdysvaltalainen verkkomedia ja mediayhtiö. Se on erikoistunut finanssialan, politiikan, viihdeteollisuuden, median, tekoälyn, muodin, urheilun ja taiteen seurantaan.

Puckin perusti vuonna 2021 yhdysvaltalainen Jon Kelly. New York Timesin mukaan Puckilla oli vuonna 2024 noin 40 000 maksavaa tilaajaa, Wall Street Journalin mukaan vuotta myöhemmin vielä merkittävästi tätä enemmän.

Puck ei ole julkaissut talouslukujaan, mutta New York Times kertoi vuonna 2022 yhtiön hakeneen rahoitusta 75 miljoonan dollarin arvostuksella. 2025 Puck osti toisen yhdysvaltalaisen verkkomedian, Air Mailin, 16 miljoonalla dollarilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Puck
Jozef Síkela

**Jozef Síkela** (s. 17. kesäkuuta 1967 Rokycany, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen poliitikko, joka vuodesta 2024 lähtien toimii kansainvälisistä kumppanuuksista vastaavana komissaarina von der Leyenin II komissiossa.

Jozef Síkela syntyi Tšekissä Rokycanyn pikkukaupungissa. Hänen isänsä oli slovakki, äitinsä Slovakian unkarilainen. Hän opiskeli Prahan kauppakorkeakoulussa vuosina 1986–1991 ja työskenteli sen jälkeen Wienissä Creditanstalt-pankin palveluksessa vuoteen 1995. Tämän jälkeen hän toimi pankki- ja vakuutusalalla ensin Prahassa, sitten Ukrainassa ja Slovakiassa. Slovenská sporitel’ňa -pankin johtajana hänet valittiin vuonna 2013 Vuoden pankkiiriksi. Vuodesta 2015 lähtien hän työskenteli Erste Group Bank AG:n johtokunnassa. Vuonna 2020 hän jätti pankkiuransa ja siirtyi konsultiksi ja sijoittajaksi.

Vuonna 2021 Pormestarien ja sitoutumattomien puolue (STAN) nimesi Síkelan ehdokkaakseen teollisuus- ja kauppaministeriksi Petr Fialan hallitukseen, ja hän toimi tässä tehtävässä vuoteen 2024 saakka. Ministerinä hänen keskeiseksi tehtäväkseen muodostui Tšekin energiahuollon turvaaminen ja irrottaminen Venäjä-riippuvuudesta. Tässä osoitetun kriisinhallintataidon on arveltu edistäneen hänen valintaansa EU-komissaariksi.

## Yksityiselämä
Jozef Síkela on naimisissa ja yhden tyttären isä.

## Lähteet
Daniele da Volterra

**Daniele da Volterra** (oik. **Ricciarelli**; 1509–1566) oli italialainen taidemaalari ja kuvanveistäjä, joka edusti manierismia. Michelangelo oli hänen opettajansa ja ystävänsä.
## Teoksia

Descentfromthecross.jpg|*Discesa dalla croce* (1545, Trinità dei Monti)
Daniele da Volterra 001.jpg|*Elia nel deserto* (n. 1550, Uffizi)
Daniele da Volterra - The Massacre of the Innocents - WGA05910.jpg|*Strage degli innocenti* (1557, Uffizi)
1083 restauro-267.jpg|Michelangeloa esittävä rintakuva

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Niklas Nilsson

**Niklas Nilsson** (s. 26. heinäkuuta 2003 Storå, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SHL-joukkue Örebrossa.

## Ura
Nilssonin kasvattajaseura on Guldsmedshytte SK. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa vain 15-vuotiaana Ruotsin viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyTreanissa kaudella 2018–2019. Kaudeksi 2019–2020 Nilsson siirtyi Örebron J18-joukkueeseen. Kaudella 2020–2021 hän toimi joukkueen varakapteenina. Nilsson oli 11 syöttöpisteellään Örebron paras syöttäjä. Hän pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua lainalla Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyEttan-joukkue Lindlövenissä. 

Kaudella 2021–2022 Nilsson voitti Örebrossa J20 Nationellin pronssia. Hän debytoi samalla kaudella myös SHL:ssä viisi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Nilsson sai ensimmäiset minuuttinsä liigassa 10. helmikuuta 2022 vieraissa Leksandia vastaan. Hänet merkittiin Örebron seitsemänneksi puolustajaksi. Kaudesta 2022–2023 Nilsson pelasi vielä yli puolet J20-joukkueessa, jonka eniten maaleja tehnyt puolustaja hän oli kahdeksalla osumallaan. Nilsson pelasi kauden aikana SHL:ssä 29 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Helmikuussa 2023 hän teki Örebron kanssa kaksivuotisen tulokassopimuksen kevääseen 2024 saakka.

Elokuussa 2023 Örebro lainasi Nilssonin alustavasti koko kauden 2023–2024 kattavalla sopimuksella sarjatasoa alemmas HockeyAllsvenskanin nousijajoukkue Nybrohon. Hän pelasi kauden aikana SHL:ssä seitsemän ottelua. Huhtikuussa 2024 Nilsson teki Örebron kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2024–2025 hän loukkaantui 24. lokakuuta 2024 Växjö Lakersia vastaan ja oli rannevamman vuoksi sivussa yli kaksi kuukautta. Nilsson palasi kaukaloihin tammikuussa 2025. Hän pelasi SHL:ssä kauden aikana 27 runkosarja- ja kaksi pudotuspeliottelua ilman tehopisteitä.

Joulukuussa 2025 Örebro vuokrasi Nilssonin 11. tammikuuta 2026 asti kestävällä sopimuksella SM-liigajoukkue Turun Palloseuraan. Seuran urheilujohtaja Mika Suoraniemen mukaan TPS pystyy tarjoamaan hänelle peliaikaa, jonka lisäksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailut vaikuttavat puolustukseen. Nilsson pelasi siellä viisi ottelua ilman tehopisteitä.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Carl Wilhelm Kastman

**Carl Wilhelm Kastman** (20. heinäkuuta 1832 – 5. maaliskuuta 1912) oli ruotsalainen opettaja ja kansanvalistuksen edistäjä. Hän toimi opettajana useissa eri oppilaitoksissa ja rehtorina Karlstadin ja Tukholman kansakouluopettajaseminaareissa. Samaan aikaan hän oli myös kansakoulujen tarkastajana sekä jäsenenä useissa kansakoululaitoksen järjestelyä varten asetetuissa komiteoissa. Hän oli 1891–1901 kanslianeuvoksena ja toimistonpäällikkönä kirkollisasiaintoimituskunnassa, jossa hän hoiti kansanopetusta koskevia asioita. Hän julkaisi useita kansakouluopetusta ja kansakoulun historiaa käsitteleviä teoksia sekä toimitti kasvatusopin alan aikakauslehtiä. Hänen kirjoituksiaan Ruotsin kansakouluoloista julkaistiin *[[Kasvatusopillisen Yhdistyksen aikakauskirja]]ssa*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Katrina Nordström

**Nina Katrina Maria Nordström** (s. 26. tammikuuta 1957 Loviisa) on suomalainen  biokemian emeritaprofessori.

Nordström syntyi metsänhoitaja Raimo-Ragnar Johannes Nordströmin ja voimistelunopettaja Lila Marianne Janzonin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1987 on professori Ari Vepsäläinen. Nordström tuli ylioppilaaksi Apollon yhteiskoulusta 1976, suoritti Surreyn yliopistossa Bachelor of Science -tutkinnon 1979 ja väitteli Lontoon yliopistossa tohtoriksi 1983. 

Nordström oli Teknillisessä korkeakoulussa mikrobiologian apulaisprofessori 1989–1990 ja 1993–1998 ja siellä ja myöhemmin Aalto-yliopistossa biokemian, erityisesti sovelletun mikrobiologian, professori vuodesta 1998. Suomen Akatemian vanhempi tutkija hän oli 1990–1994 ja varttunut tutkija 1998–1999 ja 2006–2007. Nordström on myös Helsingin yliopiston mikrobikemian dosentti vuodesta 1989. Hän oli tutkija Lontoon yliopistossa 1979–1983 ja Pennsylvanian yliopistossa 1983–1988 ja hänellä on ollut alansa kotimaisia ja kansainvälisiä asiantuntija- ja luottamustehtäviä.

## Lähteet
Lajos Katona

**Lajos Katona** (1862–1910) oli unkarilainen kansanrunouden- ja kirjallisuudentutkija. Hän oli vuodesta 1889 normaalilyseon opettajana Budapestissä, vuodesta 1900 vertailevan kirjallisuudenhistorian dosentti ja vuodesta 1908 vanhemman unkarilaisen kirjallisuudenhistorian professori Budapestin yliopistossa. Hän osallistui *Ethnographia*, *Ethnologische Mitteilungen aus Ungarn* ja *Egyetemes philologiai közlöny* -aikakauskirjojen toimittamiseen ja julkaisi niissä useita tärkeitä folkloristisia ja kirjallisuushistoriallisia tutkielmia (muun muassa "Magyar népmese-typusok", *Ethnographia* XIV–XV). Viime elinvuosinaan hän kohdisti päähuomionsa vanhaa unkarilaista koodeksi-kirjallisuutta koskeviin lähdetutkimuksiin ja laati aiheesta useita julkaisuja.

## Julkaisut (<small>valikoima</small>)
* *Zur Literatur und Charakteristik des magyarischen Folklore* (1887)
* *Ein altdeutscher Schwank in Ungarn* (1888)
* *Petrarca*. Budapest, Franklin, 1907. = Költők és Írók.
* *Folklór-kalendárium*. Szerk. Reisinger János. Budapest, Gondolat, 1982 Verkossa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Cimeterre (1911)

**Cimeterre** oli Ranskan laivaston vuonna 1911 vesillelaskettu Bouclier-luokan hävittäjä.

## Valmistus
Alus tilattiin 26. elokuuta 1909 Bordeaux-Lormontista Ateliers et Chantiers de la Girondelta, missä köli laskettiin 1909. Alus laskettiin vesille 13. huhtikuuta 1911 ja saapui 20. kesäkuuta koeajoja varten Lorientiin, missä se otettiin palvelukseen koeajoja varten. Alus otettiin varsinaiseen palvelukseen 10. syyskuuta 1912.

## Palvelus
Alus saapui 27. lokakuuta 1912 Touloniin, missä se liitettiin 1re Armée navalen 1. hävittäjälaivueeseen. Alus liitettiin 1. tammikuuta 1914 perustettuun 6. hävittäjälaivueeseen. Vuoden 1916 alusta alus oli Adrianmerellä. Se poistettiin alusluettelosta 10. heinäkuuta 1926.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Apatia (elokuva)

**Apatia** (*Quiet Life*) on Alexandros Avranasin käsikirjoittama ja ohjaama draamaelokuva vuodelta 2024. Siinä Ruotsista turvapaikkaa hakeva venäläisperhe (vanhempien rooleissa Grigori Dobrygin ja Tšulpan Hamatova) kohtaa oleskelulupahallinnon kylmän byrokratian, jonka edessä pahimmin alkavat oireilla heidän kaksi kouluikäistä tytärtään.

## Juoni
Venäjällä toisinajattelusta vainottu opettajapariskunta Sergei ja Natalia odottaa kahden tyttärensä kanssa Ruotsin viranomaisten oleskelulupapäätöstä. Vanhemmat käyvät töissä, lapset ruotsalaista koulua, jossa ovat jo omaksuneet ruotsin kielen. Turvapaikkahakemus kuitenkin hylätään, mikä asettaa siihen asti moitteettomasti ruotsalaisyhteiskuntaan sopeutuneen perheen moraalisten valintojen eteen.

## Tuotanto
Elokuva on kuuden Euroopan maan yhteistuotanto, jossa puhutaan kolmea kieltä: englantia, ruotsia ja venäjää. Siinä on mukana myös suomalaista panosta: musiikin on tehnyt Tuomas Kantelinen ja lavastuksen Markku Pätilä. Elokuvan alussa kotitarkastusta tekevää viranomaista näyttelee Anu Sinisalo ja loppupuolella tulkkia Alina Tomnikov. Suomalaisena tuotantoyhtiönä toimi Making Movies.

## Taustaa
Elokuva pohjautuu tositapahtumiin sikäli, että vain Ruotsissa on diagnosoitu turvapaikanhakijaperheiden lasten niin sanottua luovuttamissyndroomaa (), jossa tuhansia lapsia olisi vajonnut apatian kaltaiseen tilaan. Tällainen on kuitenkin toisinaan osoitettu vain oleskeluluvan saantia auttamaan tekaistuksi teeskentelyksi.

## Vastaanotto
*Apatia* oli ehdolla Orizzonti-kilpailusarjassa Venetsian elokuvajuhlilla, jossa ohjaaja Avranas voitti vuonna 2013 Hopeisen leijonan rajulla perheväkivallan kuvauksellaan *Miss Violence*.

*[[Seura]]*-lehdessä Jussi Karjalainen luonnehti *Apatiaa* hypnoottiseksi ja surrealistiseksi painajaiseksi, joka käyttää onnellisia ruotsalaisia koululauluja ja kuulemisten konemaisia tulkkauksia hienoina kontrastikeinoina. Berliinissä asuvan elokuvatoimittaja Jared Abbottin mielestä kafkamainen tarina on eräänlainen ”kauhuton kauhuelokuva”, joka kuitenkin lopussa näyttää hieman valoa tunnelin päässä.

## Lähteet
Dague (1911)

**Dague** oli Ranskan laivaston vuonna 1911 vesillelaskettu Bouclier-luokan hävittäjä.

## Valmistus
Alus tilattiin 26. elokuuta 1909 Bordeaux-Lormontista Ateliers et Chantiers de la Girondelta, missä köli laskettiin 1910. Alus laskettiin vesille 27. kesäkuuta 1911. Aluksen valmistus viivästyi, kun siihen tehtiin *Cimeterren* koeajojen havaintojen perusteella muutoksia. Alus saapui 14. tammikuuta 1912 Lorientiin, missä koeajot järjestettiin 20. helmikuuta 2012. Alus otettiin varsinaiseen palvelukseen 20. toukokuuta 1912.

## Palvelus
Alus saapui 3. elokuuta 1912 Touloniin, missä se liitettiin 1re Armée navalen 1. hävittäjälaivueeseen. Alus upposi 24. helmikuuta 1915 Durazzon edustalla osuttuaan ajelehtivaan miinaan. Se poistettiin alusluettelosta 10. heinäkuuta 1926.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Pietari Fredrik Ludvigin ritarikunta

**Pietari Fredrik Ludvigin ritarikunta**, virallisesti **Herttua Pietari Fredrik Ludvigin suku- ja ansioritarikunta** (), on Oldenburgin suurherttuakunnassa jaettu kunnianosoitus, joka perustettiin 27. marraskuuta 1838 suurherttua Augustin käskystä ja ritarikunnan nimi on viittaus hänen isäänsä. Ritarikunnan motto on "Yksi Jumala, yksi oikeus, yksi totuus ()".

Alkujaan ritarikunnassa oli neljä luokkaa, mutta niitä lisättiin vuosien varrella. Ritarikunnalla palkittiin ansioituneita siviileitä ja sotilaita. Siinä on kaksi divisionaa, joista ensimmäiseen voidaan nimetä vain Oldenburgin suvun jäseniä ja toiseen muita. Monarkian lakkauttamisen jälkeen entinen suurherttua, ja tämän jälkeläiset, ovat jatkaneet ritarikunnan jakamista yksityisesti. Ennen monarkian lakkauttamista ritarikuntaan nimitettiin yhteensä 725 henkilöä.

Ritarikunnassa on seitsemän luokkaa (suurristi kruunulla, suurristi, suurkomentaja, komentaja, upseeri, 1. luokan ritari ja 2. luokan ritari) ja sen nauha on sininen punaisilla raidoilla:

*  ritarikunnan nauha

## Lähteet
Rūdakīn piiri

**Rūdakīn piiri** () on hallintopiiri  Tadžikistanissa. Sen keskus on Somonijonin taajama. Piirin pinta-ala on 1&nbsp;812 neliökilometriä. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan siellä oli 603&nbsp;337 asukasta.

Rūdakīn piiri rajoittuu pohjoisessa Varzobin, idässä Vahdatin, etelässä Jovonin, Xurosonin, Dūstīn ja Qubodijonin ja lännessä Hisorin piireihin ja kaupunkeihin sekä lounaassa Uzbekistaniin. Sen keskellä sijaitsee Tadžikistanin pääkaupunki Dušanbe. Piirin pohjoisosa on Hisorinlaaksoa. Etelässä ovat Oqtoğvuoret. Tärkein joki on Kofarnihon.

Vuonna 1935 perustetun hallintoyksikön nimenä oli neuvostoaikana Kūktošin ja Leninin piiri. Se nimettiin runoilija Rudakin mukaan vuonna 2003. 

Piiriin kuuluvat Mirzo Tursunzodan, Navobodin ja Somonijonin taajamat sekä Esanboin, Gulistonin, Lohurin, Qiblaīn, Rohatīn, Rossijan, Sarikištīn, Sultonobodin, Tšimteppan, Tšorgulteppan, Tšorjakkoronin, Tšorteppan ja Zainabobodin maalaiskunnat. Kyliä on yhteensä 190. Kaupunkiväestön osuus on kymmenen prosenttia. Asukkaista 77 prosenttia on tadžikkeja ja 21 prosenttia uzbekkeja.

Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut puuvillan, viljan ja vihannesten viljelyyn sekä karjanhoitoon. Piirissä on myös teollisuutta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Piirin sivusto
Episteeminen yhteisö

**Episteemisellä yhteisöllä** tai **episteemisellä ryhmällä** tarkoitetaan sosiaalista ryhmää, jossa tietoa ja tietämistä tuotetaan osana ryhmän muita arkisia tai ammatillisia käytäntöjä. Ryhmä voi olla esimerkiksi perhe, jalkapallojoukkue. opiskelijayhteisö tai kansainvälisen politiikan huipulla toimiva työyhteisö. Erityisen vahvaa sosiaalisten normien ja tiedon normien yhteenkietoutumista on havaittu eurooppalaisen poliittisen eliitin edustajien kesken, samoin eurooppalaisten toimittajien kesken. Sen sijaan esimerkiksi norjalaisten ja suomalaisten yliopisto-opiskelijoiden kesken on havaittu selvä ero heidän tavassaan hahmottaa matematiikkaa: norjalainen opiskelija mielsi matematiikan keskimäärin enemmän konkretian kautta (laskutoimitukset, lukumäärät), kun taas suomalainen näki matemaattisen tiedon abstraktimmin (matematiikka miellettiin ajattelutapana). 

## Lähteet