open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lehmärokko

**Lehmärokko** on tartuntatauti, jonka aiheuttaa lehmärokkovirus. Se aiheuttaa suuria rakkuloita ihossa, kuumetta ja rauhasten turvotusta. Ihminen saa sen tavallisimmin jouduttuaan kosketuksiin tartunnan saaneen lehmän kanssa. Kädet ja kasvot kärsivät useimmiten, ja täplät ovat yleensä erittäin kivuliaita.

Orthopoxvirus-sukuun kuuluva virus on läheistä sukua isorokkovirukselle. Virus on zoonoottinen eli se siirtyy helposti lajista toiseen, kuten kissasta ihmiseen. Ihmisissä tauti havaittiin ensimmäiseksi lehmiä lypsäneillä, jotka olivat koskettaneet tartunnan saaneiden lehmien utareita ja saivat käsiinsä tunnusomaiset märkärakkulat. Nimestään huolimatta lehmärokkoa tavataan enemmän muissa kuin nautaeläimissä, esimerkiksi jyrsijöillä.

## Yhteys isorokkorokotukseen
Lehmärokko on samankaltainen mutta paljon lievempi kuin erittäin tarttuva ja usein tappava isorokkotauti. Sen samankaltaisuuden lisäksi havaittiin, että maidontuotannossa työskentelevät olivat usein immuuneja isorokolle. Tämän havainnon pohjalta Edward Jenner ryhtyi kehittämään lehmärokkoon pohjautuvaa isorokkorokotetta. Ensimmäisen kuvauksensa lehmärokosta Jenner antoi vuonna 1798. Keksintö oli onnistunut, sillä rokotuksen jälkeen kehittyvät lehmärokon vasta-aineet tekevät immuuniksi myös isorokkoa aiheuttavalle Variola-virukselle.

Lehmärokkorokotukset ja myöhemmät inkarnaatiot osoittautuivat niin onnistuneiksi, että Maailman terveysjärjestö ilmoitti vuonna 1980, että isorokko oli ensimmäinen rokotustoimilla maailmanlaajuisesti hävitetty tauti. Muut ortopoksivirukset ovat edelleen yleisiä tietyissä yhteisöissä ja tartuttavat edelleen ihmisiä, kuten lehmärokkovirus Euroopassa, vaccinia Brasiliassa ja m-rokkovirus Keski- ja Länsi-Afrikassa.

Monissa kielissä rokotuksesta käytetään sanaa *vaccination*, joka on johdettu ”lehmästä saatua” tarkoittavasta latinan adjektiivista *vaccinus*. Myös suomen sana *rokote* juontaa juurensa rokkotaudista. 

## Lähteet
Twanisha Terry

**Twanisha Terry** (s. 24. tammikuuta 1999) on yhdysvaltalainen pikajuoksija, 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin viestin olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari.

Terry oli mukana Eugenen MM-kilpailuissa vuonna 2022. Kisoissa hän juoksi kultaa voittaneessa pikaviestijuokkueessa sekä karsiutui 100 metrin välierissä. Hän voitti 4&nbsp;x&nbsp;100&nbsp;metrin viestin maailmanmestaruuden myös Budapestissa 2023. Pariisin olympialaisissa 2024 hän sijoittui 100 metrillä viidenneksi ja juoksi toisen osuuden kultaa voittaneessa Yhdysvaltojen 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin viestijoukkueessa. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän voitti jälleen pikaviestin maailmanmestaruuden. 100 metrillä hän karsiutui välierissä.

Lisäksi Terry on saavuttanut hopeaa 100 metrin juoksusta alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuista vuonna 2018. Pan-Amerikan kisoissa 2019 hän saavutti 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin viestissä pronssia ja oli 100 metrillä neljäs.

Ennätyksikseen Terry on juossut 100 metrillä ajan 10,82 vuonna 2022 ja 200 metrillä ajan 22,17 vuonna 2023.

## Lähteet
Bharuch

**Bharuch** on kaupunki Intian Gujaratin osavaltiossa. Kaupunki tunnettiin jo hyvin varhain esimerkiksi antiikin kreikkalaistenkin mainitsemana merkittävänä satamana. Vuonna 2011 sen asukasluku oli 169&nbsp;007.

## Maantiede

Bharuch sijaitsee Intian Gujaratin osavaltiossa Bharuchin piirikunnassa Narmadajoen varrella. Lähellä sijaitsevat Khambhatinlahti ja Arabianmeri.

## Historia

Bharucha on ollut pitkään hyvin merkittävä satamakaupunki ja mainitaan jo varhaisissa lähteissä, kuten hindulaisessa eepokseessa *[[Mahabharata]]*. Historiallinen nimi *Bharugaccha* on johdettu sanskritinkielisestä nimestä *bhrguksetra*. Antiikin kreikkalaiset tunsivat paikan sanskritista johdetulla nimellä *Βαρύγαζα* (*Barygaza*). Sen mainitsee esimerkiksi Klaudios Ptolemaios ja maantieteellinen teos *[[Punaisenmeren periplus]]* (*Periplus Maris Erythraei*). Kaupungin ensimmäiset historiasta tunnetut hallitsijat olivat Maurya-valtakunnasta. 150-luvulta lähtien sitä hallitsivat indoskyyteistä polveutuneet Kshatrapat ja 600-luvulta lähtien Gurjarat.

Arabit alkoivat tehdä ryöstöretkiä alueelle 600-luvulla. Bharuch joutui hyökkäysten kohteeksi vuosina 636, 717 ja 770. 800-luvulla kaupunkia hallitsi Rashtrakuta-dynastia ja 900-luvulla sen valloitti Chalukya-dynastia. Vuonna 1298 kaupungin valloitti Delhin sulttaanikunta. Kaupungin hindulaisia ja jainalaisia temppelejä tuhottiin. Delhin sulttaanikunta hallitsi kaupunkia vuoteen 1396 saakka, jolloin heidän paikallinen kuvernöörinsä Muhammad Zafar Khan julisti Gujaratin sulttaanikunnan itsenäiseksi. Valta vaihtui jälleen vuonna 1572, kun suurmogulien hallitsija Akbar valloitti Gujaratin. 

Kaupunki kuului vuodesta 1722 moguleista itsenäistyneeseen Hyderabadiin, jonka hallitsija Asaf Jah I teki vuonna 1736 Bharuchin kuvernööri Abd Allah Begistä itsenäisen. Bharuchin itsenäiset *[[nawab]]it* hallitsivat vuoteen 1772 saakka, jolloin kaupungin valtasivat britit. Britit antoivat kaupungille englanninkielisen nimen *Broach*. Kaupungin hallitsija vaihtui vielä useamman kerran, kunnes viimein vuonna 1803 siitä tuli kiinteä osa Itä-Intian kauppakomppanian alueita.

## Talous

Nykyinen Bharuch on tunnettu kaupan ja teollisuuden keskuksena. Kaupungissa tuotetaan esimerkiksi puuvilla- ja lasituotteita, sekä väriaineita. Ympäröivällä maaseudulla tuotetaan puuvillaa, hirssiä, vehnää ja riisiä. Kaupungin satamasta viedään eri teollisuus- ja maataloustuotteita.

## Väestö
Bharuchin asukasluku oli Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 169&nbsp;007. Samana vuonna kaupungin asukkaista 60,48&nbsp;% oli hinduja, 37,65&nbsp;% muslimeja ja 0,66&nbsp;% jainalaisia. Muslimien määrä väheni etenkin Intian jaon yhteydessä vuonna 1947. Lukutaitoisuus oli 87,27&nbsp;%.

## Lähteet
Aaliyah Brown

**Aaliyah Brown** (s. 6. tammikuuta 1995) on yhdysvaltalainen pikajuoksija. Hän oli mukana Lontoon MM-kilpailuissa vuonna 2017 kultaa voittaneessa pikaviestijuokkueessa.

Ennätyksikseen Brown on juossut 100 metrillä ajan 11,01 vuonna 2017, 200 metrillä ajan 22,76 vuonna 2015 ja 400 metrillä ajan 55,16 vuonna 2010.

## Lähteet
Ayden Owens-Delerme

**Ayden Owens-Delerme** (s. 28. toukokuuta 2000) on puertoricolainen kymmenottelija.

Owens-Delerme sijoittui alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2018 kymmenottelussa 12:nneksi tultuaan hylätyksi otteluun kuuluneessa 400 metrin juoksussa. Yksittäisissä lajeissa hän oli paras 110 metrin aitajuoksussa, toiseksi paras 100 metrin juoksussa ja pituushypyssä sekä kolmanneksi paras korkeushypyssä. Vuonna 2019 hänen paras tuloksensa oli 8130 pistettä, ja vuonna 2021 hän ylsi 8238 pisteeseen.

Owens-Delerme otteli Puerto Ricon ennätyksen 8528 pistettä huhtikuussa 2022 Walnutissa ja voitti NCAA:n mestaruuden kesäkuussa Eugenessa 8457 pisteen suorituksella. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui neljänneksi uusilla ennätyspisteillä 8532. Hän johti kymmenottelua ensimmäisen päivän jälkeen kerättyään 4606 pistettä. Hän teki ensimmäisenä päivänä lajikohtaiset ennätyksensä korkeushypyssä tuloksella 202, pituushypyssä tuloksella 764 ja 400 metrin juoksussa ajalla 45,07, joka on Puerto Ricon ennätys ja kaikkien aikojen toiseksi paras kymmenottelussa tehty aika. Sadan metrin juoksussa hänen aikansa oli 10,52, ja kuulaa hän työnsi lukemiin 14,97. Toisena päivänä hän oli nopein ottelun päättäneessä 1&nbsp;500 metrin juoksussa ennätysajallaan 4.13,02. Hänen muut lajikohtaiset tuloksensa olivat 110 metrin aitajuoksussa 13,88, jolla hän oli kilpailun toiseksi nopein, kiekonheitossa 42,36, seiväshypyssä 450 ja keihäänheitossa 50,98; kolme viimeksi mainittua olivat sijoituksen perusteella hänen heikoimmat lajinsa.

Owens-Delerme voitti vuoden 2023 Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa kultaa kymmenottelussa kerättyään 8281 pistettä. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän keskeytti kahdeksan lajin jälkeen jäätyään seiväshypyssä ilman tulosta. Hän teki Puerto Ricon ennätyksen 8732 pistettä Walnutissa huhtikuussa 2024. Lajikohtaisesti hän teki ennätyksensä seiväshypyssä 510&nbsp;cm, kuulantyönnössä 16,26 ja keihäänheitossa 59,28. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän oli yhdeksäs pistein 8437. Hän voitti Talencen kymmenottelun heinäkuussa 2025 pistemäärällä 8478. Hän saavutti hopeaa Tokion MM-kilpailuissa 2025 Puerto Ricon ennätystuloksella 8784 pistettä. Lajikohtaisesti hän sivusi seiväshyppyennätystään 510.

## Lähteet
Ariana Washington

**Ariana Washington** (s. 27. elokuuta 1996) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.

Washington oli mukana Lontoon MM-kilpailuissa vuonna 2017, jossa juoksi alkuerissä lopulta kultaa voittaneessa Yhdysvaltojen pikaviestijuokkueessa. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuista hän on saavuttanut hopeaa 100 metrin juoksusta ja pronssia 200 metrin juoksusta vuoden 2013 kisoista Donetskissa. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Washington edusti maataan vuonna 2014 Eugenessa. Hän oli mukana kultaa voittaneessa pikaviestijoukkueessa, minkä lisäksi hän sijoittui 100 metrillä seitsemänneksi.

Ennätyksikseen Washington on juossut 100 metrillä ajan 11,01 ja 200 metrillä ajan 22,21, molemmat vuonna 2016.

## Lähteet
Volodymyr Antonovytš

**Volodymyr Antonovytš** (, 18. tammikuuta 1834 Mahnivka, Kiovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 21. maaliskuuta 1908 Kiova) oli ukrainalainen historioitsija, arkeografi, arkeologia ja Kiovan yliopiston historian professori vuodesta 1878. Hän oli Kiovan arkeografisen komission julkaisujen päätoimittaja ja vuodesta 1881 kiovalaisen Nestorin kronikan historiallisen seuran suojelija ja johtaja. Hän järjesti Ukrainassa arkeologia konferensseja. Hänen poikansa oli Dmytro Antonovytš. Hän kokosi, toimitti ja laati johdannot sekä julkaisi laajan kahdeksansarjaisen julkaisun *Arkhiv Iugo-Zapadnoi Rossii* (1859–1914), joka käsittelee Oikean rannan Ukrainan historiaa 1500-luvulta 1700-luvulle.

Antonovytš laati lisäksi Liettuan, Kiovan ja Länsi-Venäjän historiaa käsitteleviä teoksia sekä toimitti julkaistavaksi historiallisia asiakirjoja sekä julkaisi arkeologiaa käsitteleviä teoksia.

Antonovytš oli ukrainalaisen historiankirjoituksen populistisen koulukunnan merkittävimpiä edustajia. Hän perusti niin sanotun Kiovan historioitsijoiden koulukunnan, johon kuului hänen oppilaitaan, kuten Dmytro Bahali, Petr Golubovskyi, Myh’ailo Hruševskyi, Mytrofan Dovnar-Zapolskyi ja Ivan Lynnytšenko. He laskivat nykyaikaisen ukrainalaisen historiankirjoituksen perustan. Antonovytš ei käyttänyt kirjoituksissaan synteettisiä teorioita vaan keskittyi asiakirjojen tutkimukseen. Vain yleistajuisissa luennoissaan hän loi yleiskatsauksen Ukrainan historiaan kasakoiden alkuperästä alkaen.

H’lopoman-liikkeen jäsenenä Antonovytš julkaisi *[[Osnova (Pietari)|Osnova]]ssa* (Pietari) vastauksen puolalaiselle journalistille Zenon Fiszille (salanimi: Tadeusz Padalica) otsikolla ”Moja ispoved” (’Tunnustukseni’), jossa hän puolusti ”talonpoikien ystävien” aatetta. Hän oli kiovalaisen Vanhan Hromadan johtaja. Hänen aloitteestaan Galitsian valtiopäivien puolalaiset ja ukrainalaiset solmivat 1890 sopimuksen. Hänen osuutensa oli merkittävä siinä, että Myh’ailo Hruševskyi siirtyi Kiovaan, ja Kiovan kehittymisessä merkittäväksi ukrainalaisen tutkimuksen ja julkaisutoiminnan keskukseksi. Antonovytš oli lähes puolen vuosisadan ajan keskeinen henkilö ukrainalaisessa kansalais- ja poliittisessa elämässä. Hänen tuotantoonsa kuuluu runsaat 300 tieteellistä tutkimusta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Isonkyrön kirkonkylä

**Isonkyrön kirkonkylä** () on Isonkyrön kunnan keskustaajama Etelä-Pohjanmaan maakunnan luoteisosassa. Taajaman läpi virtaa Kyrönjoki.

Vuoden 2020 taajamarajauksen mukaan kirkonkylän alueella asuu 2&nbsp;205 ihmistä, eli lähes puolet Isonkyrön asukkaista. Kunnan muita taajamia ovat Vähänkyrön ja Ylistaron kirkonkylät.

Isonkyrön kunnalliset palvelut kuten kirjasto, ala- ja yläkoulu, lukio, palvelukeskus sekä hyötykäyttöasema sijaitsevat kirkonkylällä.

Kyrönjoen lounaisrannalla sijaitseva Isonkyrön vanha kirkko on rakennettu myöhäiskeskiajalla. Uudempi tiilirakenteinen Isonkyrön kirkko rakennettiin 1870-luvulla joen vastakkaiselle rannalle.

## Liikenne
Valtatie 18 Jyväskylästä Vaasaan kulkee taajaman lounaisrajan tuntumassa. *Kyrööntie* eli yhdystie 7202 halkoo taajaman lounais-koillis-suuntaisesti.

Isonkyrön kirkonkylästä on matkaa Seinäjoelle noin 39 kilometriä ja Vaasaan noin 43 kilometriä.

## Kuvia Isonkyrön kirkonkylältä

Tiedosto:Isokyrö paloasema 2017.jpg|Isonkyrön paloasema
Tiedosto:S-market Isokyrö 2017.jpg|S-market Isokyrö
Tiedosto:Isokyrö Apteekki 2017.jpg|Isonkyrön apteekki
Tiedosto:Isokyrö old church 02.JPG|Isonkyrön vanhaa kirkkoa


## Lähteet
Rádio Moçambique

**Rádio Moçambique** on Mosambikin kansallinen radioyhtiö.

Mosambikin yleisradiolähetykset alkoivat silloisessa Lourenço Marquesissa Portugalin siirtomaa-aikana vuonna 1933. Yhdistyksen hoitama radioasema sai vuonna 1938 nimen Rádio Clube de Moçambique. 1950-luvulla alettiin perustaa myös paikallisradioita. Portugalinkieliset lähetykset oli suunnattu lähinnä Mosambikin eurooppalaisille siirtolaisille, mutta ohjelmia tehtiin myös naapurimaita varten englanniksi ja afrikaansiksi. Vuonna 1962 perustettiin afrikkalaisille tarkoitettu radio-ohjelma A Voz de Moçambique, jonka tehtäväksi muodostui siirtomaavallan propagandan levittäminen maan itsenäisyyssodassa. Vapautusliike Frelimo lähetti ohjelmiaan Dar es Salaamista ja Lusakasta vuodesta 1968.

Valtiollinen Rádio Moçambique perustettiin maan itsenäistyttyä vuonna 1975. Vuonna 1994 se muutettiin julkisen palvelun yhtiöksi. Sen tehtävänä on tarjota yleisölle tietoa ja mahdollisuus tulla kuulluksi, edistää Mosambikin yhteiskunnallista, poliittista ja kulttuurista kehitystä sekä lujittaa kansallista yhtenäisyyttä ja identiteettiä.

Yhtiöllä on maan pääkaupungissa Maputossa kansallinen radiokanava Antena Nacional, urheiluradio RM Desporto ja englanninkielinen Maputo Corridor Radio, nuorisolle suunnatut paikallisradiot Maputossa ja Beirassa sekä kymmenen alueradiota. Ohjelmia tehdään portugalin ja englannin lisäksi 19 bantukielellä. Lähetykset tapahtuvat keski- ja ULA-aalloilla. Lyhytaaltolähetykset päättyivät vuonna 2001. Ohjelmia voi kuunnella myös Internetissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rádio Moçambique
Fenetoli

**Fenetoli** (C8H10O) eli **etyylifenyylieetteri** on aromaattisiin eettereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa orgaanisen kemian synteeseissä. 

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa fenetoli on väritöntä nestettä, jolla on miellyttävä haju. Yhdiste liukenee vain hieman veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin.

Fenetolia valmistetaan alkyloimalla fenolia etyylikloridilla, etyylibromidilla tai dietyylisulfaatilla emäksisissä olosuhteissa.
:

Fenetolia käytetään lähtöaineena useiden muiden orgaanisten yhdisteiden synteeseissä. Sitä voidaan käyttää myös liuottimena ja hajusteissa.

## Lähteet
Francesca Roomalainen

**Francesca Roomalainen** (1384 Rooma, Italia – 1440 Rooma, Italia) oli mystikko, äiti ja yhteisön “Oblati di Tor de Specchi” perustaja. Hän halusi nunnaksi 11-vuotiaana mutta hänen vanhempansa vastustivat sitä, ja hän meni naimisiin vuonna 1396. Avioliitto kesti 40 vuotta, ja hän sai kolme lasta vuosina 1400, 1404 ja 1407. Hän perusti vuonna 1425 luostarin aviottomille naiselle ja maailmasta luopumiseen haluaville vaimoille. Miehensä kuoleman jälkeen vuonna 1406 hän liittyi perustamaansa luostariin. Hän kuoli 1440 saatuaan taudin vieraillessaan poikansa luona. Paavi Paavali V kanonisoi hänet 29. toukokuuta 1608, ja hänen muistopäiväänsä vietetään 9. maaliskuuta. Hän on katolisessa kirkossa autonajajien, motoristien, taksikuskien, lasten kuoleman, maalikkojen, pilottien, leskien, naisten ja Italian Rooman suojeluspyhimys. Hän eli seuraavien kuuden paavin hallintokausien aikana: Urbanus VI (1378–1389), Bonifacius IX (1389–1404), Innocentius VII (1404–1406), Gregorius XII (1406–1415), Martinus V (1417–1431) ja Eugenius IV (1431–1447).

Francescaa muistetaan roomalaiskatolisessa messussa seuraavanlaisella latinakielisellä kollehtarukouksella:

## Lähteet
Kyle Garland

**Kyle Garland** (s. 28. toukokuuta 2000) on yhdysvaltalainen kymmenottelija.

Garland saavutti kymmenottelussa hopeaa alle 20-vuotiaiden Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa 2017 ja sijoittui seitsemänneksi alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2018. Vuonna 2021 hän sijoittui Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa kuudenneksi. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui 11:nneksi 8133 pisteellä. Vuonna 2023 Garland voitti seitsenottelussa Yhdysvaltain yliopistojen hallimestaruuden pistein 6639, joka jäi vain kuusi pistettä Ashton Eatonin maailmanennätyksestä. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän keskeytti kahdeksan lajin jälkeen jäätyään seiväshypyssä ilman tulosta.

Garland voitti vuonna 2025 Yhdysvaltojen-mestaruuden sisäradoilla seitsenottelussa ja ulkoradoilla kymmenottelussa. Hän saavutti Tokion MM-kilpailuissa pronssia pistein 8703. Toruńin sisäratojen MM-kilpailuissa 2026 hän oli seitsenottelussa kolmas pistein 6245.

Garlandin kymmenotteluennätys on 8869 pistettä, jonka hän kokosi heinä-elokuussa 2025 Eugenessa. Aiemman ennätyksensä 8720 pistettä hän teki toukokuussa 2022 Fayettevillessa. Vuonna 2021 hänen paras tuloksensa oli 8196 pistettä.

## Lähteet
Charles Oliveira

**Charles Oliveira da Silva** (s. 17. lokakuuta 1989) on brasilialainen vapaaottelija ja brasilialaisen jujutsun harjoittaja. Hän kilpailee Ultimate Fighting Championshipin (UFC) kevytsarjassa, jonka mestari hän oli vuonna 2021. Oliveira pitää hallussaan useita UFC-ennätyksiä, joista merkittävin on eniten lopetusvoittoja organisaation historiassa.

## Taustaa
Oliveira syntyi köyhään perheeseen Vicente de Carvalhon favelassa Guarujássa, São Paulossa, Brasiliassa. Oliveira aloitti jalkapallon pelaamisen ja haaveili ammattipelaajan urasta, mutta 7-vuotiaana hän alkoi tuntea olonsa sairaaksi. Hänellä oli säännöllisiä kipuja kehossaan ja kävelyvaikeuksia, eikä hän joskus pystynyt liikuttamaan jalkojaan. Hänellä diagnosoitiin reumakuume ja sydämen sivuääni, jotka vaikuttivat vakavasti hänen nilkkoihinsa. Lääkäri kertoi perheelle, että Oliveiralle voi tulla halvaus. Hän oli usein vuoteessa, mutta kaikista haasteista ja sairauksistaan ​​huolimatta Oliveiran vanhemmat vetivät hänet urheilun pariin ja kahden vuoden kuluttua hän alkoi toipua. Oliveiran naapuri Paulo tutustutti hänet brasilialaiseen jujutsuun 12-vuotiaana. Vaikka hänen perheensä tulot olivat erittäin pienet, BJJ-kuntosalin valmentaja tarjosi tunteja ilmaiseksi osana sosiaalista ohjelmaa. Hänen perheensä auttoi rahoittamaan hänen koulutustaan ​​myymällä katuvälipaloja ja hylättyä pahvia. Paulo kuoli myöhemmin Vicente de Carvalhossa tapahtuneen ammuskelun ristitulessa Charlesin ollessa 14-vuotias.

Oliveira aloitti brasilialaisen jujutsun harjoittelun Roger Coelhon johdolla 12-vuotiaana ja voitti ensimmäisen suuren tittelinsä valkoisena vyönä vuonna 2003. Hänelle myönnettiin musta vyö brasilialaisessa jujutsussa Ericson Cardoson ja Jorge "Macaco" Patinon johdolla vuonna 2010.

Hänen lempinimensä ”do Bronx” tulee New Yorkin Bronxin kaupunginosasta. Nimi tarkoittaa kirjaimellisesti Bronxista, koska Bronx oli slangia, jota käytettiin faveloista ja köyhistä kaupunginosista. Haastattelussa hän paljasti: ”Bronx johtuu siitä, että se on favela, eikö? Esikaupunkialue, josta olen kotoisin. ”Do Bronx” tuli käyttöön, kun menin taistelemaan turnauksessa. Kun vastustajat kysyivät lempinimeäni, olin vain Charles Oliveira. Kun menimme taistelemaan jujutsun mestaruudesta, he sanoivat aina ”katsokaa Bronxin tyyppejä, favelasta”, joten otin käyttöön lempinimen ”do Bronx”.”

## Ammattilaisottelut

## Lähteet
Bulandshahr

**Bulandshahr** on kaupunki Intian Uttar Pradeshin osavaltiossa Delhin kaakkoispuolella. Sen asukasluku oli vuonna 2011 222&nbsp;519.

## Maantiede

Bulandshahr sijaitsee Intian Uttar Pradeshin osavaltion Bulandshahrin piirikunnassa Kalijoen varrella noin 65 kilometriä Delhistä kaakkoon. Kaupungin kautta kulkee Agran ja Meerutin välinen päätie. Ympäröivä seutu on tasaista maatalousaluetta Gangesin ja Jamunajokien välillä.

## Historia

Nykyisen Bulandshahrin historiallinen nimi oli *Baran*, joksi kaupunkia joskus kutsutaan edelleen paikallisesti. Nimi on johdettu sen legendaarisesta perustajasta Ahibaranista. Arkeologisten löytöjen perusteella paikalla on ollut kaupunkiasutusta jo pitkään. Esimerkiksi kolikkoja on löytynyt ajalta ennen 400-lukua. Nykyinen nimi Bulandshahr viittaa "korkeaan kaupunkiin", mikä puolestaan viittaa kaupunkiin Kalijoen yläpuolella. Nimi on peräisin vasta islamilaiselta ajalta.

Mahmud Ghaznilaisen joukot valtasivat kaupungin sen hindulaiselta radžalta Har Dattilta vuonna 1018. Har Datt kääntyi tarinan mukaan antauduttuaan seuraajineen islamiin. Har Datt sai jatkaa kaupungin hallintaa ja asema periytyi hänen jälkeläisilleen. Har Dattin jälkeläiset hallitsivat vuoteen 1193 saakka, jolloin Chandra Sen kaatui taistelussa ghuridikenraali ja myöhempää Delhin sulttaani Qutb al-Din Aibakia vastaan. Hän antoi sen puolestaan *[[iqta]]na* vävylleen Iltutmišille. Muhammad bin Tughluqin kaudella seudulla sytty talonpoikaiskapina, jota kukistaessaan sulttaanin joukot hävittivät kaupunkia ja ympäröiviä alueita. Jaunpurin sulttaani Ibrahim Šah Šarki miehitti kaupunkia jonkin aikaa vuonna 1407, mutta joutui lähtemään oman pääkaupunkinsa tullessa uhatuksi.

Myöhemmin olot ilmeisesti rauhoittuivat ja Bulandshahria ei jonkin aikaa juuri mainita historiallisissa lähteissä. Suurmgulien hallitsija Aurangzeb tuli tunnetuksi omalaatuisesta uskonnon tulkinnastaan, joka sattui saamaan paljon kannattajia Bulandshahrissa. 1700-luvulla Bulandshahr ja muu Mogulivaltakunta yleensä kärsi marathojen sotaretkistä. Bulandshahr vallattiin lopulta kokonaan. Marathat hallitsivat kaupunkia Koilista eli nykyisestä Aligarhista. Alue liitettiin brittien alueisiin Intiassa vuonna 1803. Sepoy-kapinan aikana vuonna 1857 kapinallisten onnistui ajaa ulos brittiläinen varuskunta, mutta britit valtasivat sen myöhemmin takaisin viisi kuukautta kestäneen piirityksen jälkeen.

## Väestö

Bulandshahrin asukasluku oli Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 222&nbsp;519. Vuonna 1951 vastaava lukema oli 34&nbsp;496. Vuonna 2011 kaupungin asukkaista 63,63&nbsp;% oli hinduja ja 35,53&nbsp;% muslimeja. Lukutaitoisuus oli 76,9&nbsp;%.

## Lähteet
Sander Skotheim

**Sander Skotheim** (s. 31. toukokuuta 2002) on norjalainen kymmenottelija. Hän on sisäratojen maailman- ja Euroopan-mestari.

Skotheim sijoittui kymmenottelussa 15:nneksi alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2018 ja saavutti hopeaa 8012 pisteen tuloksella alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui 15:nneksi 8062 pisteellä. Hän keräsi parhaat pisteet korkeushypystä 217 cm:n tuloksellaan, ja sen lisäksi hän teki oman ennätyksensä 100 metrin juoksussa ajalla 10,88. Saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa hän oli seitsemäs.

Skotheim saavutti Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa 2023 hopeaa seitsenottelussa Norjan ennätystuloksella 6318 pistettä. Saman vuoden alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän sijoittui kymmenottelussa toiseksi tuloksella 8561 pistettä. Kilpailun voitti hänen maanmiehensä Markus Rooth tuloksella 8608 pistettä, joka rikkoi Skotheimin hallussa olleen Norjan ennätyksen. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän oli kymmenes. Hän saavutti Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa 2024 hopeaa seitsenottelussa Norjan ennätyspistein 6407. Saman vuoden Rooman EM-kilpailuissa hän sai hopeaa Norjan ennätyspisteillä 8635. Pariisin olympialaisissa hän jäi ilman tulosta kymmenottelun seiväshypyssä ja sijoittui lopputuloksissa 18:nneksi pistein 7757. Ottelun pituushypyssä hän teki alle 23-vuotiaiden Norjan ennätyksen 803. Kilpailun voitti Skotheimin maanmies Markus Rooth Norjan ennätyspistein 8796. Hän teki seitsenottelun Euroopan ennätyksen 6484 pistettä Tallinnan hallikilpailuissa helmikuussa 2025. Saman ottelun pituushypyssä hän teki Norjan ennätyksen 819 cm. Apeldoornin sisäratojen EM-kilpailuissa 2025 hän kirkasti Istanbulin hopeansa kullaksi ottelemalla Euroopan ennätyksen pistein 6558. Kaksi viikkoa myöhemmin hän voitti sisäratojen maailmanmestaruuden Nanjingissa pistein 6475. Saman vuoden Tokion MM-kilpailuissa hän keskeytti kymmenottelun tultuaan hylätyksi 110 metrin aitajuoksussa.

Skotheim on voittanut Norjan-mestaruuden kymmenottelussa vuonna 2022, korkeushypyssä vuosina 2019, 2020, 2022, 2023 ja 2024, 110 metrin aitajuoksussa vuosina 2022 ja 2023 sekä pituushypyssä 2024. Sisäradoilla hän on voittanut Norjan-mestaruuden seitsenottelussa vuonna 2022, korkeushypyssä vuosina 2022, 2023 ja 2025 sekä pituushypyssä vuonna 2025.

Skotheimin kymmenotteluennätys on 8909 pistettä, jonka hän kokosi Götzisissä 2025. Tulos on myös Norjan ennätys.

## Lähteet
Zachery Ziemek

**Zachery Ziemek** (s. 23. helmikuuta 1993) on yhdysvaltalainen kymmenottelija.

Ziemek sijoittui kymmenottelussa 15:nneksi 8006 pisteellä Pekingin maailmanmestaruuskilpailuissa 2015 ja seitsemänneksi 8392 pisteellä Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän keskeytti. Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui seitsenottelussa kuudenneksi 5941 pisteellä. Tokion olympialaisissa 2021 hän oli kymmenottelussa kuudes 8435 pisteellä. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti pronssia ennätyksellään 8676 pistettä. Lajikohtaisesti hän sijoittui toiseksi pituushypyssä ja seiväshypyssä sekä kolmanneksi kuulantyönnössä. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän keskeytti neljän lajin jälkeen.

Ziemek otteli toukokuussa 2022 Fayettevillessa tuloksen 8573 pistettä, ja tätä ennätystään hän paransi saman vuoden heinäkuussa MM-kilpailuissa 8676 pisteeseen. Hän ylitti 8000 pisteen rajan ensimmäisen kerran vuonna 2015.

## Lähteet
Kotikatu – 8. tuotantokausi (2002–2003)

**[[Kotikatu]]**-televisiosarjan seitsemäs tuotantokausi esitettiin Yle TV1 -kanavalla vuosina 2002–2003. Tuotantokauden ensimmäinen jakso esitettiin ensimmäisen kerran 5.9.2002 ja viimeinen jakso 24.4.2003.

Tuotantokausi julkaistiin Yle Areenaan lokakuussa 2018.

## Henkilöt

### Päähenkilöt

### Sivuhenkilöt

## Jaksot

## Lähteet
Simen Guttormsen

**Simen Guttormsen** (s. 19. tammikuuta 2001) on norjalainen seiväshyppääjä.

Guttormsen voitti seiväshypyssä Norjan-mestaruuden vuonna 2021. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän jäi karsintaan tuloksella 565 cm. Hän karsiutui loppukilpailusta myös EM-kilpailuissa Münchenissä 2022 ja Roomassa 2024, Pariisin olympialaisissa 2024 ja Tokion MM-kilpailuissa 2025.

Guttormsen voitti Norjan-mestaruuden 2024 ja NCAA:n sisäratojen mestaruuden 2025. Hän voitti kultaa universiadeissa 2025.

Guttormsen ylitti 570 senttimetrin rajan ensimmäisen kerran kesäkuussa 2022 Göteborgissa tuloksella 571 cm ja paransi ennätystään 572 cm:iin yhdeksän päivää myöhemmin Täbyssä. Nykyisen ennätyksensä 575 cm hän hyppäsi Wattenscheidissa heinäkuussa 2025.

Simen Guttormsenin isoveli Sondre Guttormsen on myös seiväshyppääjä.

## Lähteet
Pyhän Filipin kirkko (Salford)

**Pyhän Filipin kirkko** on Grade II* -luokan suojeltu kirkkorakennus Salfordissa, Englannissa. Se kuuluu Manchesterin anglikaaniseen hiippakuntaan. Uusklassista tyyliä edustava kirkko on valmistunut vuonna 1825.

## Lähteet
Jura Levy

**Jura Levy** (s. 4. marraskuuta 1990) on jamaikalainen pikajuoksija.

Maailmanmestaruuskilpailuissa Levy on ollut kahdesti voittamassa Jamaikan pikaviestijuokkueessa mitalia; vuonna 2011 Daegussa hopeaa ja vuonna 2017 Lontoossa pronssia. Daegussa Levy juoksi ainoastaan alkuerissä. Hän osallistui alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuihin Bydgoszczissa vuonna 2008 saavuttaen pikaviestin hopeaa ja sijoittuen 200 metrin juoksussa kahdeksanneksi. Levy oli mukana Ostravassa järjestetyissä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007 ja juoksi hopeaa voittaneessa Jamaikan pikaviestijuokkueessa.

Ennätyksikseen Levy juoksi 100 metrillä ajan 11,06 vuonna 2017, 200 metrillä ajan 22,76 vuonna 2011 ja 400 metrillä ajan 53,58 vuonna 2011.

## Lähteet
Carrie Russell

**Carrie Russell** (s. 18. lokakuuta 1990) on jamaikalainen pikajuoksija.

Vuoden 2013 maailmanmestaruuskilpailuissa Moskovassa Russell oli mukana kultaa voittaneessa Jamaikan pikaviestijuokkueessa. Hän osallistui alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuihin Pekingissä vuonna 2006 ja saavutti pronssia sekä pikaviestistä että 100 metrin juoksusta. Russell oli mukana Shenzhenissä järjestetyissä kesäuniversiadeissa vuonna 2011 saavuttaen kultaa pikaviestistä ja pronssia 100 metriltä.

Ennätyksikseen Russell juoksi 100 metrillä ajan 10,98 ja 200 metrillä ajan 22,62, molemmat vuonna 2013.

## Lähteet
Sondre Guttormsen

**Sondre Guttormsen** (s. 1. kesäkuuta 1999) on norjalainen seiväshyppääjä.

Guttormsen saavutti seiväshypyssä pronssia alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2016. Hän sijoittui kuudenneksi alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 ja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi vuonna 2019 ja saavutti pronssia vuonna 2021.

Guttormsen sijoittui ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Berliinin EM-kilpailuissa 2018 kuudenneksi silloisella ennätyksellään 575 cm. Vuonna 2019 hän sijoittui Glasgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa kuudenneksi ja jäi Dohan MM-kilpailuissa karsintaan. Myös Tokion olympialaisissa 2021 Guttormsen karsiutui loppukilpailusta. Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui kahdeksanneksi ja samana vuonna Eugenen ulkoratojen MM-kilpailuissa kymmenenneksi sekä Münchenin EM-kilpailuissa kuudenneksi. Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa 2023 Guttormsen voitti kultaa tuloksella 580 cm. Alle viikkoa myöhemmin hän ylitti ensimmäisen kerran kuusi metriä voittaessaan sisäratojen NCAA-mestaruuden tuloksella 600 cm. Tulos oli Norjan ennätys ja sivusi sisäratojen NCAA-ennätystä. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän karsiutui loppukilpailusta. Hän sijoittui kahdeksanneksi Pariisin olympialaisissa 2024 tuloksella 580. Apeldoornin sisäratojen EM-kilpailuissa 2025 hän saavutti pronssia tuloksella 590. Kaksi viikkoa myöhemmin hän oli Nanjingin sisäratojen MM-kilpailuissa seitsemäs. Saman vuoden Tokion MM-kilpailuissa hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 590.

Guttormsen on voittanut Norjan-mestaruuden seiväshypyssä vuosina 2018, 2019, 2020 ja 2025. Sisäradoilla hän on voittanut Norjan-mestaruuden 60 metrin aitajuoksussa vuonna 2017.

Guttormsen hyppäsi Norjan ennätyksen 606 cm Rouenin hallikilpailuissa 7. maaliskuuta 2026. Hänen ulkoratojen seiväshyppyennätyksensä on 590 cm, jonka hän hyppäsi huhtikuussa 2023 Austinissa. Se on paras norjalaisen ulkoradoilla hyppäämä tulos. Hän ylitti 580 cm ensimmäisen kerran heinäkuussa 2019 Leverkusenissa.

Sondre Guttormsenin pikkuveli Simen Guttormsen on myös seiväshyppääjä.

## Lähteet
Langen (Hessen)

**Langen** on kaupunki Offenbachin piirikunnassa Hessenin osavaltiossa Saksassa. Se on osa Frankfurt am Mainin eteläistä esikaupunkialuetta.

## Maantiede

Langen sijaitsee Hessenin eteläosassa noin 15 kilometriä Frankfurt am Mainin keskustasta etelään ja suunnilleen saman verran Offenbach am Mainista lounaaseen. Langenin eteläpuolella sijaitsee Darmstadt, josta etäisyys Langeniin on niin ikään noin 15 kilometriä.

Langen koostuu kaupunginosista Altstadt, Zentrum, Neurott, Nordend, Linden ja Oberlinden sekä Steinberg. Langenin kaupunkirakenne on varsin yhtenäinen. Asutus on keskittynyt kunnan hallinnollisen alueen keskiosaan, jonka luoteis- ja kaakkoispuoliset alueet ovat suhteellisen metsäisiä.

## Historia
Langenin alueella on asuttu jo kivikaudella. Alemannit perustivat sinne kylän 400-luvulla ja ensimmäinen asiakirjamaininta paikkakunnasta on vuodelta 834 muodossa Langungon. Paikkakunnan merkitystä lisäsi sijainti kahden tärkeän kauppareitin risteyksessä. Langenin koillispuolella sijaitsevaan Dreieichiin perustettiin keskiaikana ylimystölle tarkoitettu metsästysalue, joka ulottui myös Langeniin. Paikkakunta suojattiin 1330-luvulla linnoituksella, josta on säilynyt muun muassa kaksi tornia. Langenista tehtiin kauppala 1813 ja kaupunki 1883. Liikenteellisesti suotuisa sijainti avitti kaupungin kehitystä ja se kytkettiin rautatieverkkoon 1846. Langenin väkiluku oli 1900-luvun alussa noin 5&nbsp;600. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Ranskan joukot miehittivät kaupungin, miehitys kesti vuoteen 1930. Kansallissosialismin aikana Langenin synagoga tuhottiin ja toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvaltain joukot miehittivät kaupungin. Langen oli säästynyt sodan tuhoilta, ja sinne virtasi asukkaita läheisistä suurkaupungeista. 1950-luvulla rakennettiin täysin uusin asuinalue, Oberlinden

Langenissa on 1900-luvun jälkipuoliskolla rakennettujen asuinalueiden ohella useita historiallisia ristikkotaloja. Kirkoista huomattavimpia on 1879–1883 rakennettu Evangelische Stadtkirche Langen (Langenin evankelinen kaupunginkirkko). Sen 54 metriä korkea torni on Langenin maamerkki.

## Talous ja liikenne
Langenissa toimii useita huipputeknologian yrityksiä. Langen kuuluu Frankfurt am Mainin paikallisjunaliikenteen piiriin, sen rautatieaseman nimi on Bahnhof Langen (Hess). Moottoritie BAB 3 kulkee kaupungin pohjoispuolitse ja BAB 5 länsipuolitse. BAB 661 kulkee kaupungin alueen halki keskustan itäpuolitse. Kokoojatienä ja kaupungin pohjoispuolisena ohitustienä toimii Bundesstraße 486. Frankfurt am Mainin kansainvälinen lentoasema sijaitsee Langenin luoteispuolella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Langen, Hessen, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Neu-Isenburg

**Neu-Isenburg** on kaupunki Offenbachin piirikunnassa Hessenin osavaltiossa Saksassa. Hugenotit perustivat sen 1699 ja nykyisin se on osa Frankfurt am Mainin eteläistä esikaupunkivyöhykettä.

## Maantiede

Neu-Isenburg sijaitsee Hessenin eteläosassa noin seitsemän kilometriä Frankfurt am Mainin keskustasta etelään ja noin kahdeksan kilometriä Offenbach am Mainista lounaaseen.

Neu-Isenburg koostuu kantakaupungista, Gravenbruchin satelliittikaupungista ja Zeppelinheimista, joka liitettiin Neu-Isenburgiin 1977. Gravenbruch sijaitsee aivan kaupungin itäkolkassa ja Zeppelinheim kaupungin länsiosassa Frankfurt am Mainin kansainvälisen lentoaseman tuntumassa. Kantakaupunki Neu-Isenburg sijaitsee kaupungin hallinnollisen alueen keskivaiheilla. Kaupunginosia erottaa toisistaan metsäalueet.

## Historia
Neu-Isenburg on keskieurooppalaiseksi kaupungiksi nuori. Ranskasta muuttaneet hugenotit perustivat sen 24. heinäkuuta 1699. Kreivi Johann Philipp von Isenburg-Offenbach (1655–1718) oli antanut tulokkaille metsäalueen aivan Frankfurtin eteläpuolelta ja takasi näille uskonnonvapauden ja oikeuden käyttää ranskankieltä. Suopeus johtui pitkälti kreivin pyrkimyksestä nostaa kolmikymmenvuotisen sodan kurjistama Offenbachin seutu jaloilleen. Neu-Isenburg sai barokki-ihanteiden mukaisen suorakulmaisen ruutukaavan ja ensimmäinen raatihuone valmistui 1702. Kaupunkiin alkoi muuttaa myös saksankielistä väestöä, ja saksasta tuli virkakieli 1820-luvulla. Kirkossa oli alettu saarnata sekä ranskaksi että saksaksi 1760-luvulla. Neu-Isenburg teollistui 1800-luvun lopulta alkaen ja se sai kaupunkioikeudet. Toisen maailmansodan aikana Neu-Isenburg kärsi huomattavia pommitustuhoja. Sodan jälkeen rakennettiin Gravenbruchin satelliittikaupunki ja Neu-Isenburgin väkiluku kasvoi voimakkaasti.

Neu-Isenburgissa sijaitsee muun muassa museo Zeppelin-museum, kaupunginmuseo Haus zum Löwen ja monitoimihalli Hugenottenhalle.

## Talous ja liikenne
Neu-Isenburgin elinkeinoelämä on kehittynyt valmistavasta teollisuudesta palvelualojen ja tietointensiivisen talouden suuntaan. Kaupungin logistinen sijainti on erinomainen. Sen rautatieasema, Bahnhof Neu Isenburg, on Frankfurtin lähiliikennejärjestelmän piirissä. Moottoritie BAB 3 kulkee kaupungin pohjoispuolitse ja BAB 5 länsipuolitse. BAB 661 kulkee kaupungin alueen halki kantakaupungin ja Gravenbruchin välistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Neu-Isenburg, Hessen, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Pieni Savijärvi (Lieksa)

**Pieni Savijärvi** on syvyyssuhteiltaan epäyhtenäinen metsäjärvi Lieksan pohjoisosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 79 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 113 kilometriä pohjoiseen.

## Maantiede
Pienen Savijärven ulottuvuus lounaasta koilliseen on 1,8 kilometriä. Järven eteläisimmän osan muodostaa Haukkalahti, jonka suulla sijaitsee muutaman aarin laajuinen nimetön saari. Järven pohjoinen osa on länsi–itäsuuntaisesti yli kilometrin leveä. Yli neljäsosa Pienestä Savijärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin alue sijaitsee järven kaakkoispuolisen Kesävaaran tuntumassa; kymmenen metrin syvyyskäyrä kulkee paikoin vain muutaman metrin päässä Kesävaaran rannalta.

Pienen Savijärven rannat ovat metsä- ja suomaata. Järven luoteispuolella sijaitsee Äijänpäivänjärvi ja koillispuolella Savijärvi.

Pienen Savijärven vesitilavuus on 5&nbsp;872&nbsp;000 kuutiometriä.

Pieni Savijärvi (04.435.1.014) kuuluu Savijoen valuma-alueeseen (04.435), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Nurmijärven alue (04.43) ja ensimmäinen on Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Savijoen alueeseen kuuluu 15 vähintään hehtaarin laajuista järveä. Laajimmat ovat Savijärvi, Pieni Savijärvi ja Särkilampi.

## Lähteet
What About Livingstone?

**What About Livingstone?** on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1974. Sen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Päävokalisteina ovat Agnetha Fältskog ja Anni-Frid Lyngstad. Kappale julkaistiin yhtyeen toisella studioalbumilla *Waterloo*.

"What About Livingstone?" -kappaleen levyttäminen aloitettiin 16. lokakuuta 1973, sen työnimenä oli "Baby I Won't Come Back".

The Guardian -lehden Alexis Petridis arvioi "What About Livingstone?" -kappaleen sanoituksen epätavalliseksi. Se moitiskelee ruotsalaista nuorisoa, joka ei tunnu osoittavan kiinnostusta suuriin löytöretkeilijöihin. Se on määritelty myös novelty-kappaleeksi, kuten "King Kong Song".

"What About Livingstone?" on versioitu muutaman kerran. Siitä on tehty muun muassa tanskankielinen versio "Lykken er kærlighed".

## Lähteet
Dum Dum Diddle

**Dum Dum Diddle** on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1976. Sen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Päävokalisteina ovat Agnetha Fältskog ja Anni-Frid Lyngstad.

"Dum Dum Diddle" -kappaleen levyttäminen aloitettiin 19. heinäkuuta 1976. Ensimmäinen julkaisu oli *[[Arrival (Abban albumi)|Arrival]]*-studioalbumilla lokakuussa 1976. RCA Victor julkaisi sen seitsentuumaisena singlenä Argentiinassa b-puolenaan "Tigre" ("Tiger"). Laulun sanoitusta on pidetty banaalina ja hupsuna.

"Dum Dum Diddle" on versioitu muutaman kerran. Muun muassa The Sessionmen ja Beagle ovat levyttäneet siitä omat tulkintansa.

## Lähteet
Quanesha Burks

**Quanesha Burks** (s. 15. maaliskuuta 1995) on yhdysvaltalainen pituushyppääjä.

Burks sijoittui alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2014 pituushypyssä viidenneksi. Vuonna 2015 hän sijoittui Pan-Amerikan kisoissa kahdeksanneksi ja voitti silloisella ennätyksellään 693 cm NACAC:n mestaruuden. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän ei päässyt karsinnasta jatkoon. Vuonna 2018 hän sijoittui neljänneksi Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa halliennätyksellään 681 cm ja saavutti NACAC:n mestaruuskilpailuissa hopeaa. Tokion olympialaisissa 2021 hän jäi karsintaan. Vuonna 2022 hän sijoittui viidenneksi Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa tuloksella 677 cm. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui neljänneksi yhden senttimetrin pronssimitalisti Leticia Oro Melolle hävinneenä tuloksella 688 cm. Hän karsiutui loppukilpailusta Budapestin MM-kilpailuissa 2023. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän oli kahdeksas tuloksella 660 cm.

Burks ylitti pituushypyssä kuuden metrin rajan ensi kerran vuonna 2012. Hänen elokuussa 2015 San Joséssa hyppäämänsä tulos 693 cm säilyi hänen ennätyksenään lähes kuusi vuotta, kunnes hän kesäkuussa 2021 Eugenessa Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa hyppäsi tuloksen 696 cm, joka riitti kolmanteen sijaan ja olympiaedustuspaikkaan. Hän paransi ennätyksensä lukemiin 698 cm Lontoossa heinäkuussa 2023. Yhdysvaltain-mestaruuskilpailuissa kesäkuussa 2022 Eugenessa hän hyppäsi myötätuulessa voittotuloksen 706 cm ja saavutti ensimmäisen ulkoratojen kansallisen mestaruutensa. Sisäradoilla hän oli Yhdysvaltain-mestari vuosina 2020 ja 2022. NCAA:n mestaruuden hän voitti vuonna 2015 tuloksella 691 cm, joka pysyi hänen ennätyksenään pari kuukautta. Burksin ennätys 100 metrin juoksussa on 11,19 sekuntia vuodelta 2018 ja sisäradoilla 60 metrin juoksussa 7,20 sekuntia samalta vuodelta.

## Lähteet
Frans Salmus

**Frans Adolf Salmus**, sukunimi aik. *Selin* (6. marraskuuta 1866 Tampere – 25. tammikuuta 1940 Lempäälä) oli suomalainen maanviljelijä ja Aamulehteä kustantaneen Tampereen Kirjapaino Osakeyhtiön isännöitsijä.

Frans Salmuksen vanhemmat olivat kauppias Gustaf Selin ja Vivika Karlund. Päästyään Hämeenlinnan normaalilyseosta hän palveli vapaaehtoisena Hämeen tarkka-ampujapataljoonassa mutta siirtyi sitten liikealalle. Salmus toimi aluksi konttoristina mutta hän osti sitten vuonna 1891 veljeltään vuonna 1887 perustetun kivennäis- ja virvoitusjuomia valmistaneen Selinin vesitehtaan. Salmus johti vesitehdasta vuoteen 1907 saakka jolloin hän myi sen ja siirtyi maanviljelijäksi ostettuaan vuonna 1902 Lempäälästä Lopen kartanon. Vuonna 1929 Salmus luovutti kartanon tyttärelleen ja siirtyi asumaan Lempäälän Herralan kylän takamaille perustamalleen Tervajärven uudistilalle.

Salmus oli Aamulehteä julkaisevan Tampereen Kirjapaino Osakeyhtiön isännöitsijäna 1894–1906. Tänä aikana yhtiölle ostettiin 1899 oma toimitalo, rakennettiin uusi kirjapainotalo sekä hankittiin ensimmäiset latomakoneet. Maanviljelijäksi siirryttyään Salmus jatkoi edelleen Tampereen Kirjapaino Osakeyhtiön johtokunnan jäsenenä ja oli johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1925 alkaen.

Salmus oli Lempäälässä kunnallislautakunnan ja köyhäinhoitolautakunnan puheenjohtajana sekä valtuuston varapuheenjohtajana. Hän kuului Tampereen Ympäristön Maidonmyynti Oy:n johtokuntaan.

Frans Salmuksen veli Gustaf Alfred Selin (1865–1916) kävi Turun kauppaopiston ja omisti vuodesta 1896 oman puutavaraliikkeen sekä vuodesta 1905 Pyhäjärven höyrysahan, jonka yhteydessä oli sahatavaran kuivaamo ja höyläämö.

## Lähteet
Tiffany Flynn

**Tiffany Flynn** (s. 2. syyskuuta 1995) on yhdysvaltalainen pituushyppääjä.

Flynn sijoittui pituushypyssä Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 neljänneksi halliennätyksellään 678 cm. Hän sijoittui kesäkuussa 2022 Yhdysvaltain-mestaruuskilpailuissa kolmanneksi tuloksella 669 cm ja pääsi mukaan Eugenen MM-kilpailuihin, joissa hän sijoittui 12:nneksi hypättyään karsinnassa tuloksen 673 cm mutta jäätyään loppukilpailussa tulokseen 648 cm.

Flynn ylitti pituushypyssä ulkoradoilla kuuden metrin rajan ensi kerran toukokuussa 2015. Hän paransi ulkorataennätystään seuraavan kerran vasta vuonna 2020. Nykyisen ennätyksensä 680 cm hän hyppäsi kesäkuussa 2021 Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa, joissa hän sijoittui neljänneksi. Sisäradoilla hän ylitti kuuden metrin rajan tammikuussa 2015 ja teki nykyisen ennätyksensä 678 cm MM-hallikisoissa 2022.

## Lähteet
Brooke Buschkuehl

**Brooke Buschkuehl** (o.s. **Stratton**, s. 12. heinäkuuta 1993) on australialainen pituushyppääjä.

Buschkuehl sijoittui pituushypyssä nuorten sarjoissa kymmenenneksi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2009, kuudenneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2010 ja seitsemänneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012. Aikuisten tasolla hän jäi Pekingin MM-kilpailuissa 2015 vielä karsintaan. Portlandin sisäratojen MM-kilpailuissa 2016 hän oli viides tuloksella 675 cm. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 674 cm. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 667 cm. Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän saavutti hopeaa tuloksella 677 cm. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän oli kymmenes tuloksella 646 cm. Tokion olympialaisissa 2021 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 683 cm ja Eugenen MM-kilpailuissa 2022 viidenneksi kaksi senttimetriä pronssimitalisti Leticia Oro Melolle hävinneenä tuloksella 687 cm. Saman vuoden Kansainyhteisön kisoissa hän saavutti hopeaa tuloksella 695 cm. Hän karsiutui loppukilpailusta Budapestin MM-kilpailuissa 2023.

Vuonna 2020 alkaneiden polvivaivojen vuoksi Buschkuehl kävi leikkauksessa olympialaisten jälkeen syyskuussa 2021. Hän palasi kilpakentille toukokuussa 2022 ja hyppäsi heinäkuussa Chula Vistassa, Kaliforniassa uuden ennätyksensä 713 cm. Aiemmin hän oli ylittänyt seitsemän metriä vain maaliskuussa 2016 Perthissä tuloksellaan 705 cm. Sisäradoilla hänen paras tuloksensa on kuusi päivää tuon ensimmäisen seitsenmetrisen jälkeen Portlandin MM-hallikisoissa hypätty 675 cm.

## Lähteet
Marko Annunen

**Marko Annunen** on suomalainen basisti, kitaristi, rumpali, laulaja ja lauluntekijä. Hänet tunnetaan Raekel-yhtyeen lauluntekijänä ja rumpalina. Hän on lisäksi soittanut yhtyeissä Dead Allison, Värinää, Natisuta hetekata, Idiot Clan ja Sahrami basistin tai rumpalin roolissa. 

## Lähteet
Arlesin kuningaskunta

**Burgundin kuningaskunta**, tai **Arlesin kuningaskunta**, oli Ylä- ja Ala-Burgundin yhdistymisessä muodostunut kuningaskunta nykyisessä Kaakkois-Ranskassa ja Länsi-Sveitsissä. Kuningaskunta liitettiin Pyhään saksalais-roomalaiseen valtakuntaan vuonna 1032 ja siitä lähtien se oli yksi valtakunnan kolmesta osasta yhdessä Saksan ja Italian kanssa.

Vain harvat keisarit edes vaivautuivat krunnauttamaan itseään myös Arlesin kuninkaaksi. Osia kuningaskunnasta erosi siitä, ja vuonna 1378 keisari Kaarle V liitti jäljelläolevan kuningaskunnan Ranskaan.

## Lähteet
Suomi yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2022

**Suomi** on ollut alusta asti mukana kaikissa yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa ja osallistui vuonna 2022 kisoihin 18. kerran.

## Joukkue
Eugenen MM-kisoihin valittiin 36 suomalaisurheilijaa, 12 miestä ja 24 naista. Suomella on aiemmin ollut suurempi joukkue vain Helsingissä järjestetyissä kisoissa ja yhtä urheilijaa enemmän Stuttgartissa 1993. Monet suomalaisurheilijat saivat paikan Kansainvälisen yleisurheiluliiton näihin kisoihin käyttöön ottaman rankingjärjestelmän ansiosta.

### Miehet

* 110 metrin aitajuoksu: Elmo Lakka, Jyväskylän Kenttäurheilijat
* 3000 metrin estejuoksu: Topi Raitanen, Helsingin Kisa-Veikot
* 20 ja 35 kilometrin kävely: Aleksi Ojala, Urjalan Urheilijat
* 35 km kävely: Aku Partanen, Lappeenrannan Urheilu-Miehet
* Seiväshyppy: Mikko Paavola, Alajärven Ankkurit
* Seiväshyppy: Tommi Holttinen, Turun Urheiluliitto
* Pituushyppy: Kristian Pulli, Oulun Pyrintö
* Moukarinheitto: Aaron Kangas, Kankaanpään seudun Leisku
* Moukarinheitto: Tuomas Seppänen, Noormarkun Nopsa
* Keihäänheitto: Lassi Etelätalo, Joensuun Kataja
* Keihäänheitto: Oliver Helander, Oulun Pyrintö
* Keihäänheitto: Toni Keränen, Limingan Niittomiehet
* Keihäänheitto Toni Kuusela, Kuortaneen Kunto (kotiin jäävä varaedustaja)

### Naiset

* 200 metrin juoksu: Anniina Kortetmaa, Jyväskylän Kenttäurheilijat
* 800 metrin juoksu: Eveliina Määttänen, Espoon Tapiot
* 1 500 metrin juoksu: Nathalie Blomqvist, IK Falken
* 5 000 metrin juoksu: Camilla Richardsson, Esbo IF
* Maraton: Alisa Vainio, Lappeenrannan Urheilu-Miehet
* 100 metrin aitajuoksu: Reetta Hurske, Tampereen Pyrintö
* 400 metrin aitajuoksu: Viivi Lehikoinen, Helsingfors IFK
* 400 metrin aitajuoksu: Kristiina Halonen, Lappeenrannan Urheilu-Miehet
* 20 kilometrin kävely: Enni Nurmi, Espoon Tapiot
* 35 kilometrin kävely: Tiia Kuikka, Lappeenrannan Urheilu-Miehet
* 35 kilometrin kävely: Elisa Neuvonen, Lappeenrannan Urheilu-Miehet
* Korkeushyppy: Ella Junnila, Tampereen Pyrintö
* Korkeushyppy: Heta Tuuri, Lahden Ahkera
* Korkeushyppy: Sini Lällä, Jyväskylän Kenttäurheilijat
* Seiväshyppy: Wilma Murto, Salon Vilpas
* Seiväshyppy: Elina Lampela, Oulun Pyrintö
* Seiväshyppy: Saga Andersson, Esbo IF
* Kolmiloikka: Kristiina Mäkelä, Orimattilan Jymy
* Kolmiloikka: Senni Salminen, Imatran Urheilijat
* Kiekonheitto: Salla Sipponen, Keuruun Kisailijat
* Moukarinheitto: Silja Kosonen, Turun Urheiluliitto
* Moukarinheitto: Krista Tervo, Karhulan Katajaiset (Kotka)
* Moukarinheitto: Suvi Koskinen, Kauhajoen Karhu
* Keihäänheitto: Sanne Erkkola, Turun Urheiluliitto

## Menestys

Suomi ei saanut mitaleja. Pistesijoille ylsi neljä urheilijaa: Lassi Etelätalo keihäänheitossa ja Wilma Murto seiväshypyssä sijoittuivat kuudenneksi, Silja Kosonen moukarinheitossa oli seitsemäs ja Oliver Helander keihäänheitossa päätyi kahdeksanneksi. Suomen-ennätystä paransivat Viivi Lehikoinen 400 metrin aitajuoksussa (54,60) sekä Elisa Neuvonen (2.57.42) ja Aleksi Ojala (2.28.22) 35 kilometrin kävelyssä.

## Lähteet