open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Juppiterin temppeli

**Juppiterin temppeli** voi viitata seuraaviin Juppiterille omistettuihin temppeleihin:

* Juppiterin temppeli, Damaskos
* Juppiterin temppeli, Pompeji
* Juppiter Optimus Maximuksen temppeli, Capitolium, Rooma

## Katso myös

* Zeuksen temppeli, useita temppeleitä
Agnès Sorel

**Agnès Sorel** (n. 1422–1450) oli Ranskan Kaarle VII:n rakastajatar. Hän oli ensimmäinen virallisesti tunnustettu Ranskan kuninkaan rakastajatar. Nokkelana, sukkelana ja poikkeuksellisen kauniina Sorel vaikutti huomattavasti kuninkaaseen ja hänen politiikkaansa.

Kuningas antoi Sorelille Beauté-sur-Marnen linnan ja yltäkylläisesti muita lahjoja. Kansa piti kuninkaan käytöstä skandaalimaisena. Sorelin äkillisen kuoleman punatautiin pian hänen neljännen lapsensa syntymän jälkeen katsottiin mahdollisesti johtuneeen myrkytyksestä, ja syyllisen etsintä vaikutti valtakunnan politiikkaan. 2000-luvulla hänen luistaan analysoitiin tappava annos elohopeaa, mutta jää mysteeriksi, oliko kyseessä murha vai erehdyksessä tapahtunut lääkkeen yliannostus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://www.tourainevaldeloire.com/en/discover/the-loire-valley-chateaux/historical-figures-of-touraine/agnes-sorel/
Ban (täsmennyssivu)

**Ban** voi tarkoittaa:

*bannaus, käyttäjän sulkeminen internetpalvelusta
*Ban, joki Romaniassa
*Ban, kaupunki Burkina Fasossa
*Ban, kylä Indonesiassa
*ban, balin kielen ISO-tunnus
*BAN, Bangladeshin maakoodi
Margit Nordin

**Ellen Margit Ingrid Nordin** (10. elokuuta 1897 Karlstad – 3. toukokuuta 1982 Saltsjöbaden) oli ruotsalainen liikunnanopettaja. Hänestä tuli vuonna 1923 ensimmäinen Vaasahiihtoon osallistunut nainen.

Nordin oppi hiihtämään työskennellessään Grängesbergissä fysioterapeuttina. Potilaat asuivat usein pitkien välimatkojen päässä, ja talvisin heidän luokseen oli nopeinta kulkea suksilla. Vaasahiihdon alkuperäisissä säännöissä naisten osallistumista ei ollut erikseen kielletty, joten järjestäjät hyväksyivät Nordinin vastahakoisesti mukaan vuonna 1923. Nordin kertoi muiden kilpailijoiden suhtautuneen häneen hyvin. Lopputuloksissa Nordin oli viimeinen ja tuli maaliin lähes neljä tuntia voittajan jälkeen. Yleisö kuitenkin odotti häntä ja osoitti suosiotaan.

Kilpailun jälkeen urheilulehdistössä harmiteltiin naishiihtäjän vieneen kaiken huomion, ja järjestäjät päättivät muuttaa sääntöjä. Naisten osallistuminen kiellettiin ja sallittiin uudelleen vasta vuonna 1981.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Carl Yngve Sahlin

**Carl Yngve Sahlin** (4. maaliskuuta 1824 Fröskog – 29. toukokuuta 1917 Fornåsa) oli ruotsalainen filosofi. Hän väitteli tohtoriksi Uppsalan yliopistosta vuonna 1851. Vuonna 1862 Sahlin nimitettiin teoreettisen filosofian professoriksi Lundin yliopistoon. Hän toimi virassa vuoteen 1894, minkä jälkeen hän muutti Tukholmaan. Vuosina 1876–1889 Sahlin oli myös Uppsalan yliopiston rehtori. Sahlin sai innoitteita Christopher Jacob Boströmiltä ja kehitti tämän ajatuksia eteenpäin.

Sahlinin lapsenlapsi Margit Sahlin oli yksi Ruotsin kolmesta ensimmäisestä naispapista.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Naemi Briese

**Naemi Viktoria Louise Briese** (o.s. **Söderström**; 4. maaliskuuta 1908 Tukholma – 20. elokuuta 1980 Tukholma) oli ruotsalainen laulaja ja näyttelijä. Hän näytteli noin kolmessakymmenessä elokuvassa vuosina 1932–1957. Hän oli mukana myös Karl Gerhardin ja Kar de Mumman revyissä ja levytti iskelmiä.

## Rooleja
* *[[Kesä Monikan kanssa]]* (1953) – Monikan äiti

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Olavi Ylikorkala

**Reino Olavi Ylikorkala** (s. 7. huhtikuuta 1942 Revonlahti) on suomalainen lääkäri ja emeritusprofessori.

Olavi Ylikorkala syntyi maanviljelijä Reino Jooseppi Ylikorkalan ja Jenni Sofia Sarkkisen perheeseen. Hän avioitui 1968 sairaanhoitaja Anja Inkeri Miettisen kanssa. Ylikorkala tuli ylioppilaaksi Oulun normaalilyseosta 1962 ja valmistui Oulun yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi 1969. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli siellä 1973. Erikoislääkärin pätevyyden naistentaudeissa ja synnytyksissä Ylikorkala sai 1974 ja gynekologiassa ja endokrinologiassa 1980. 

Ylikorkala oli Oulun lääninsairaalan lastenosaston apulaislääkäri 1969–1970, Jalasjärven kunnanlääkäri 1970 ja Oulun yliopistollisesa sairaalassa naistentautien ja synnytysosaston apulaislääkäri 1970–1973, apulaisopettaja ja 1974–1976 ja apulaisylilääkäri 1978. Oulun yliopiston dosentti hän oli 1976–1985. Suomen Akatemian vanhempi tutkija Ylikorkala oli 1978–1981 ja Helsingin yliopistossa synnytys- ja naistentautiopin apulaisprofessori 1981–1989 ja professori vuodesta 1989. Hän toimi myös HYKS:in naistenklinikan ylilääkärinä 1989–2010 ja oli sairaalan kliinisen laitoksen johtaja 2007–2009. Opinto- ja tutkimusmatkan Cornellin yliopistoon Ylikorkala teki 1976–1978. Hänellä on ollut useita kotimaisia ja kansainvälisiä asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Ylikorkala sai Seth Wichmannin nimeä kantavan palkinnon 1999, Maud Kuistilan palkinnon 2006 ja Finska Läkaresällskapetin oppikirjapalkinnon 2006. Hän on julkaissut sekä tutkimuksia että alansa tietokirjoja.

## Lähteet
Ingvild Gåskjenn

**Ingvild Gåskjenn** (s. 1. heinäkuuta 1998 Horten) on norjalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa norjalaisessa Hitec Products / Team Coop - Hitec Products -joukkueessa vuosina 2017–2022. Kausilla 2023–2024 hän edusti australialaista Team Jayco AlUla / Liv AlUla Jayco -tallia ja vuodesta 2025 alkaen norjalaista Uno-X Mobilityä. Hän sijoitttui kolmanneksi Amstel Gold Race -klassikossa vuonna 2024.

## Saavutuksia

Lähteet: Pro Cycling Stats, First Cycling
;2015
:Junioreiden maantieajon Norjan-mestaruus
;2019
:EM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa kuudes
;2024
:Amstel Gold Race, kolmas
:Olympialaiset, maantieajossa 21:s
:EM-kilpailut, maantieajossa viides

## Lähteet
Metiopropamiini

**Metiopropamiini** eli **MPA**, joka tunnetaan myös nimellä N-metyylitiopropamiini, on orgaaninen yhdiste, joka on rakenteellisesti sukua metamfetamiinille. Alun perin vuonna 1942 raportoitu molekyyli koostuu tiofeeniryhmästä, jonka 2-asemassa on alkyyliamiinisubstituentti. Se tuli julkiseen myyntiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa joulukuussa 2010 "tutkimuskemikaalina" tai "designer-huumeena" nimellä **Blow**. Sen suosio viihde-stimulanttina on rajallinen.

## Synteesi
Metiopropamiinin synteesi on nelivaiheinen. Se alkaa (tiofeeni-2-yyli)magnesiumbromidista, joka reagoi propyleenioksidin kanssa, jolloin saadaan 1-(tiofeeni-2-yyli)-2-hydroksipropaania, joka reagoi fosforitribromidin kanssa, jolloin saadaan 1-(tiofeeni-2-yyli)-2-bromipropaania, joka lopulta reagoi metyyliamiinin kanssa, jolloin saadaan 1-(tiofeeni-2-yyli)-2-metyyliaminopropaania. Metiopropamiini on luonnonvalkoista, kellertävää jauhetta.
:

## Laki

Metiopropamiini on luokiteltu Suomen valtioneuvoston asetuksessa huumausaineina pidettävistä aineista, valmisteista ja kasveista.

## Lähteet
Tunne lukkosi

**Tunne lukkosi: Vapaudu tunteiden vallasta** on itseapukirja, jonka on kirjoittanut suomalaisterapeutti Kimmo Takanen. Teoksessa esitellään 18 tunnelukkoa, eli lapsuudessa opittua haitallista käyttäytymismallia, ja skeematerapiaan pohjautuvia käytännön harjoituksia niiden työstämiseen. WSOY:n kustantama kirja julkaistiin vuonna 2011. Takanen on kirjoittanut myös muita tunnelukkoja käsitteleviä kirjoja.

Kaupallisesti *Tunne lukkosi* menestyi hyvin. Teos oli Suomen kustannusyhdistyksen mukaan Suomen myydyimpiä tietokirjoja vuonna 2018 ja myydyimpiä kotimaisia tietokirjoja vuosina 2019–2020. Se oli myös yksi myydyimmistä sähkökirjoista vuosina 2017–2019 ja äänikirjoista vuosina 2017–2018. Vuoteen 2018 mennessä kirjaa oli myyty kymmeniä tuhansia kappaleita, mikä on tietokirjalle paljon ja yllätti kustantajan. Teoksen suosio kytkeytyy laajempaan terapiakirjojen kysynnän kasvuun 2010-luvun lopulla. 

## Lähteet
Metaviinihappo

**Metaviinihappo** on hapettumisenestoaine, jota käytetään happamuuden säätöaineena. Sitä saadaan viinihaposta. Sitä käytetään viinin valmistuksessa viinikivien muodostumisen estämiseksi. Metaviinihapon E-koodi on E353.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* PubChem: Metatartaric acid 
* Food Component Database (FooDB): Metatartaric acid
Blue Industry Park

**Blue Industry Park Oy** on Turun kaupungin omistama kehitysyhtiö, joka vastaa Turun telakka-alueen yhteyteen rakentuvan Blue Industry Park -yritysalueen kehittämisestä. Yhtiö hallinnoi alueen maa-alueita ja mahdollistaa sen kehittämisen meri- ja valmistavan teollisuuden keskittymäksi.

Blue Industry Park (BIP) on suunniteltu Euroopan mittakaavassa johtavaksi meri- ja valmistavan teollisuuden tuotanto- ja innovaatiokeskittymäksi. Alueen tavoitteena on muodostaa toimijoiden välinen ekosysteemi, jossa yhdistyvät tuotannon, tuotekehityksen ja tutkimuksen edellytykset.

## Tausta
Blue Industry Park -konsepti julkistettiin vuonna 2017 osana Turun telakka-alueen kehittämistä. Hankkeen tavoitteena on tukea Turun seudun teollisuuden kasvua sekä vahvistaa alueen kansainvälistä kilpailukykyä teollisen ekosysteemin avulla.

## Alue ja sijainti
Alue sijaitsee Turussa, Turun telakan läheisyydessä ja kattaa noin 28 hehtaarin alueen. Blue Industry Park koostuu kahdesta pääalueesta: logistiikkaan ja palveluihin keskittyvästä Yard Parkista sekä teolliseen tuotantoon painottuvasta Merilinjasta. Alueella on tarjolla tontteja sekä toimitiloja, ja kokonaisuutta kehitetään vaiheittain.

Blue Industry Parkiin rakennetaan teollisuus-, logistiikka-, toimisto- ja innovaatiotiloja. Sijainti tarjoaa liikenneyhteydet maantie-, raide-, meri- ja lentoliikenteeseen. Kehittämisessä painotetaan logistista tehokkuutta, yritysten välistä yhteistyötä sekä resurssiviisaita ja energiatehokkaita ratkaisuja. 

## Toimijat
Blue Industry Parkin alueella toimivia yrityksiä ovat:

* Easy Garage 247
* Lift-AP Oy
* Marahrens
* NIT Oy
* Oy Rom Team Asennus Ltd
* PVJ Weld Oy
* Siirtokuva Oy
* SRV
* Suomen Teollisuusmaalaus Oy
* TT Estate Oy
* Würth

## Lähteet

## Aiheesta muualla
● Yrityksen verkkosivut
Seututie 411

**Seututie 411** on Heinolassa Päijät-Hämeen maakunnassa kulkeva seututie. Tie on verrattain lyhyt. Sen pituus on vain noin 400 metriä. Tie kulkee seututieltä 140 valtatie 4:n eritasoliittymään. Tie jatkuu ilman tienumeroa osana kaupungin katuverkkoa eritasoliittymästä Hevossaaren ja Sinilähteen kaupunginosien suuntaan.

Tien kunto on hyvä tai erittäin hyvä ja nopeusrajoitus tieosuudella on 50 kilometriä tunnissa.

= Reitti ja tieyhteydet=

* Tähtiniemi (seututie 140)
* Heinola E (valtatie 4) ja (Hevossaarentie)

= Lähteet =
Erkki Linko (urheilujohtaja)

**Erkki Ilmari Linko** (s. 19. heinäkuuta 1918 Kurikka - 14. helmikuuta 2012 Lahti) oli suomalainen pankinjohtaja ja urheilujohtaja. Hän toimi 1970-luvun Lahden Hiihtoseuran (LHS) puheenjohtajana vaikuttaen Lahden hiihtostadionin merkittävään kehittämiseen 1970-luvulla. Hän toimi vuoden 1978 hiihdon MM-kisojen järjestelytoimikunnan puheenjohtajana.

Erkki Linko oli syntyjään lahtelainen ja ylioppilaaksi valmistuttuaan opiskeli Helsingin ylopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa. Valmistuttuaan hän sai varatuomarin arvon.

Opiskeluvuosien jälkeen Linko toimi KOP:n palveluksessa; aluksi Kurikassa, jossa hän osallistui myös kunnallispolitiikkaan. Lahteen hän muutti 1960-luvun alkupuoliskolla, jossa hän on toiminut KOP:n Lahden konttorin pankinjohtajana.

## Urheilun järjestö- ja kilpailutapahtumajohtajan ura

Erkki Linko osallistui urheilun järjestötoimintaan 1960-luvun lopulta; ensin SVUL:n liittohallituksen ja sen jälkeen 1970-luvun alussa johtokunnan jäsenenä. Vuosina 1971-1978 hän toimi Lahden Hiihtoseuran puheenjohtajana. Tähän ajanjaksoon liittyy Lahden hiihtostadionin merkittävä kehittäminen ml. uusi keskisuuri mäki. Hän toimi vuosina 1975-1978 Lahdessa järjestettyjen MM-hiihtojen järjestelytoiminnan puheenjohtajana. Hiihtourheilun lisäksi Linko toimi Lahden Reippaan johtokunnassa vaikuttaen näin 1970-luvun kansalliseen jalkapalloiluun ja jääkiekkoiluun.

Erkki Linkolle myönnettiin vuonna 1975 Suomen Valkoisen Ruusun ritarimerkki ja vuonna 1978 Suomen urheilun kultainen ansioristi. Hän sai myös vuonna 1978 Lahden mitalin.

## Lähteet
Seututie 412

**Seututie 412** on Heinolan Vuohkalliossa Päijät-Hämeen maakunnassa kulkeva seututie. Tie on verrattain lyhyt. Sen pituus on vain noin 800 metriä. Tie kulkee seututieltä 140 valtatie 4:n eritasoliittymään. Tie jatkuu ilman tienumeroa osana kaupungin katuverkkoa eritasoliittymästä Suokannaksen teollisuusalueen suuntaan. Nopeusrajoitus tiellä on 60 kilometriä tunnissa.

## Reitti ja tieyhteydet

* Vuohkallio (seututie 140)
* Heinola P (valtatie 4) ja (Sammontie)

## Lähteet
Luettelo Flamingo Musicin albumeista

Tämä on luettelo Flamingo Music -levy-yhtiön julkaisemista albumeista.
## LP:t

### FGML-liitteellä julkaistut LP:t

## CD-albumit

## C-kasetit

### FGMK-liitteellä julkaistut albumit

### Muut C-kasetit

## Lähteet
* Fenno – Suomen äänitearkisto ry:n levytietokanta 1901–1999
* 
* Kirka – levytykset (kirka.fi)
* Niemi, Marko T. (nimim. Magomusa): Flamingo Music ja Levytuottajat tuotantoineen
*
Karissa Kettu

**Karissa Kettu** (s. 1992) on suomalainen kirjailija. Hän on koulutukseltaan filosofian maisteri ja taiteiden maisteri. Hän on opiskellut kirjoittamista Kriittisessä korkeakoulussa sekä Taideyliopiston kirjoittamisen maisteriohjelmassa.

Kettu oli esikoisteoksellaan *H eli Hypatia Aleksandrialaisen matka pimeään* ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi vuonna 2025. Teos-kustantamon julkaisema romaani käsittelee Hypatia Aleksandrialaisen elämää ja kuolemaa. *[[Helsingin Sanomat|Helsingin Sanomissa]]* Ketun esikoista luonnehditaan mestarilliseksi taidonnäytteeksi.  Virpi Alanen ylistää Suomen Kuvalehdessä teosta taitavaksi ja laajaksi oppineiden naisten, tiedon ja sivistyksen puolustukseksi.  Romaani on ilmestynyt myös näyttelijä Krista Kososen lukemana äänikirjana. Kettu on käsitellyt antiikin historiaa ja kirjallisuutta sekä antiikin naiskuvaa myös pro gradussaan, jonka aiheena on naisten toimijuus ja sukupuolen esittäminen Aristofaneen komedioissa.     

Kettu on toiminut myös toimittajana Tuli & Savu -runouslehdessä  ja Lumooja-kirjallisuuslehdessä sekä julkaissut runoja Nuori Voima -lehdessä. Hän on myös Nuoren Voiman Liiton arvostelupalvelun palautteenantajia.      

## Tuotanto

### Kirjat
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Karissa Kettu Takakansi-podcastissa
Pannurauskut

**Pannurauskut** (Zanobatidae) on kotkarauskukaloihin kuuluva rustokalaheimo. Heimon lajeja tavataan Atlantista.

## Lajit ja anatomia
Pannurauskujen luokittelu lahkoihin vaihtelee ja se sijoitetaan joko sähkörauskukaloihin tai kotkarauskukaloihin, ja uusimmat luokitukset sijottavat sen jälkimmäiseen. Heimoon kuuluu vain yksi suku *Zanobatus* ja siinä kaksi lajia, jotka ovat seeprapannurausku (*Zanobatus schoenleinii*) ja *Zanobatus maculatus*. Pannurauskulajit voivat saavuttaa suurimillaan noin 60 cm:n pituuden. Niiden eturuumis on litteä ja pyöreän kiekkomainen. Silmien takana on suuret hengitysaukot. Pyrstön loppupäässä on kaksi selkäevää ja pyrstöevä on pitkänomainen ja pyöreäkärkinen. Pannurauskut ovat väriltään ruskehtavia ja ruumiissa on usein juovia ja laikkuja. 

## Levinneisyys ja elintavat
Pannurauskuja tavataan Atlantin itäosista Afrikan rannikolta, mutta niitä saataa esiintyä myös Intian valtameressä. Lajit elävät rannikoalueiden merenpohjalla alle 100 metrin syvyydessä. Niiden ravintoa ovat pienet selkärangattomat eläimet, kuten äyriäiset. Pannurauskut synnyttävät eläviä poikasia, joita on kerrallaan yhdestä neljään.

## Lähteet
Scary Movie (vuoden 2026 elokuva)

**Scary Movie** on vuonna 2026 ensi-iltansa saava yhdysvaltalainen komediaelokuva ja kauhuelokuvia parodioivan *Scary Movie* -elokuvasarjan kuudes osa. Sen on ohjannut Michael Tiddes ja käsikirjoittaneet Marlon Wayans, Shawn Wayans, Keenen Ivory Wayans, Craig Wayans ja Rick Alvarez. Elokuvasarjan aiemmissa osissa esiinytneet Marlon ja Shawn Wayans sekä Anna Faris, Regina Hall, Cheri Oteri, Chris Elliott, Dave Sheridan, Lochlyn Munro, Jon Abrahams ja Anthony Anderson palaavat rooleihinsa.

*Scary Movie* parodioi kauhuelokuvia ja -sarjoja kuten *[[Perjantai 13. (elokuvasarja)|Perjantai 13.]]* (1980–), *[[Scream (elokuvasarja)|Scream]]* (1996–), *[[Tiedän mitä teit viime kesänä]]* (1997–), *[[Get Out (elokuva)|Get Out]]* (2017), *[[Halloween (vuoden 2018 elokuva)|Halloween]]* (2018), *[[Ma (vuoden 2019 elokuva)|Ma]]* (2019), *[[Smile (vuoden 2022 elokuva)|Smile]]* (2022), *[[Nope (elokuva)|Nope]]* (2022), *[[M3GAN]]* (2022), *[[Wednesday (televisiosarja)|Wednesday]]* (2022–), *[[Heretic – epäuskoinen]]* (2024), *[[Longlegs]]* (2024), *[[Terrifier 3]]* (2024), *[[The Substance]]* (2024), *[[Heart Eyes]]* (2025), *[[Weapons]]* (2025) ja *[[Sinners]]* (2025).

Elokuvan on määrä saada Yhdysvaltain-ensi-iltansa 5. kesäkuuta 2026.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto 
*
Efter stormen

**…Efter stormen** on ruotsalaislaulaja Marie Fredrikssonin kolmas, lokakuussa 1987 julkaistu studioalbumi. 

Albumi oli Ruotsissa listaykkösenä kahden viikon ajan ja ylitti platinalevyrajan. Albumia on myyty yli 100&nbsp;000 kappaletta.

Albumin kansikuvan on ottanut suomalainen valokuvaaja Denise Grünstein.

## Kappaleet

; A-puoli
#
#
#
#
#
#

; B-puoli
#
#
#
#
#
#

## Tekijät
### Muusikot
*Marie Fredriksson – laulu, taustalaulut (3, 6, 8), piano (”Längtan (intro)”)
*Leif Larsson – kosketinsoittimet
*Staffan Astner – kitara
*Ricky Johansson – bassokitara & lyömäsoittimet
*Per Andersson – rummut & ohjelmointi
+
*Tove Naess ja Ki Rydberg – taustalaulut (3, 6, 8)
*Per Malmstedt – syntetisaattori (3, 9, 11)
*Jörgen Astner – mandoliini (”Längtan”)
*Andreas Alin – huilu (”Aldrig som främlingar”)
*Erik Häusler – saksofoni (”Kaffe och tårar”)
*Mårten Larsson – oboe (”Aldrig som främlingar”)
*Jan-Erik Skoglund – fagotti (”Aldrig som främlingar”)
*Sara Aronson – käyrätorvi (”Aldrig som främlingar”)
*Leif Lindvall – trumpetti (”Jag brände din bild”)
*Mikael & Thomas Lundblad, Kalle Moraeus ja Anette Vistrand – viulut (”Jag brände din bild”)
*Arne Stenlund ja Sten-Johan Sunding – alttoviulut (”Jag brände din bild”)
*Mikael Sjögren ja Elemér Lavotha – sellot (5, 12)
*Ingalill Hillerud ja Tomas Gertonsson – kontrabassot (”Jag brände din bild”)

### Tuotanto
*Lasse Lindbom – tuotanto
*EMI-studio / Alar Suurna – äänitys
*Denise Grünstein – valokuvat
*Kjell Andersson – kansitaide

## Lähteet
Eurooppaneuvos

**Eurooppaneuvos** () on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 2. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko  (vuoden 2026 alusta alkaen).

Europpaneuvoksen arvonimi otettiin käyttöön vuonna 2024.

## Lähteet
Mie Bjørndal Ottestad

**Mie Bjørndal Ottestad** (s. 17. heinäkuuta 1997 Oslo) on norjalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Andy Schleck–CP NVST–Immo Losch -joukkueessa vuonna 2021. Kaudesta 2022 alkaen hän on edustanut norjalaista Uno-X Pro Cycling Team / Uno-X Mobilityä.

Ottestad saavutti aika-ajon EM-hopeaa 2025. Hän on voittanut Norjan-mestaruuden maantieajossa vuosina 2020, 2024 ja 2025, aika-ajossa 2023 sekä cyclocrossissa 2019, 2021 ja 2023.

## Saavutuksia

Lähteet: Pro Cycling Stats, First Cycling
### Maantiepyöräily
;2020
:Maantieajon Norjan-mestaruus
;2021
:Joukkueaika-ajon Norjan-mestaruus
;2023
:Vuelta a Andalucia, kokonaiskilpailussa toinen, 5. etapin voitto
:Aika-ajon Norjan-mestaruus
;2024
:Tour de Normandie, kokonaiskilpailun voitto
:Maantieajon Norjan-mestaruus
:MM-kilpailut, aika-ajossa 12:s
;2025
:Tour Down Under, kokonaiskilpailussa kolmas
:Vuelta a Extremadura Femenina, kokonaiskilpailussa toinen, pistekilpailun ja 2. etapin voitto
:Vuelta a Burgos, 2. etapin voitto
:Tour of Norway Women, kokonais- ja pistekilpailun sekä 2. etapin voitto
:Maantieajon Norjan-mestaruus
:EM-kilpailut, aika-ajossa hopeaa 
;2026
:Trofeo Alfredo Binda-Comune di Cittiglio, kolmas

### Cyclocross
;Kausi 2019–2020
:Norjan-mestaruus
;Kausi 2021–2022
:Norjan-mestaruus
;Kausi 2023–2024
:Norjan-mestaruus

## Lähteet
Bertil Hansson

**Bertil Hansson** (1918–2013) oli ruotsalainen kansanpuolueen poliitikko, joka toimi Ruotsin kuntaministerinä vuosina 1978–1979 ja valtiopäiväedustajana 1979–1982. Koulutukseltaan hän oli opettaja.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ruotsin valtiopäivät
Renée Björling

**Renée Louise Björling** (10. heinäkuuta 1898 Lovö – 4. maaliskuuta 1975 Täby) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän kävi Kuninkaallisen draamateatterin oppilaskoulun vuosina 1915–1917. Sen jälkeen hän näytteli ensin Göteborgissa ja sitten 1920-luvun alussa Albert Ranftin omistamissa Svenska teaternissa ja Vasateaternissa. Kaudella 1926–1927 Björling oli kiinnitettynä Oscarsteaterniin ja vuosina 1927–1971 Dramateniin. Siellä hän teki yli 150 roolia. Björling näytteli myös noin 40 elokuvassa.

Björlingin äiti oli näyttelijä Manda Björling ja velipuoli oopperalaulaja Sigurd Björling.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Esikaupunkikylpylä

**Esikaupunkikylpylä** (VII.16.a/VII.Fuori le mura.1, ) oli antiikin aikainen roomalainen kylpylä Pompejissa Italiassa. Sen rauniot sijaitsevat regiossa VII ja ovat osa Pompejin arkeologisen alueen käsittävää Unescon maailmanperintökohdetta.

Niin kutsuttu Esikaupunkikylpylä rakennettiin ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Rakennus on saanut nimensä siitä, että se sijaitsi Pompejin kaupunginmuurien ulkopuolella, heti Meriportin vasemmalla puolella kaupunkiin tultaessa. Arvellaan, että se oli ennen kaikkea kaupungin ulkopuolelta saapuneiden käytössä. Rakennuksen arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1960 ja 1985–1988.

Kylpyläkompleksi oli kolmikerroksinen ja suhteellisen pieni. Sisäänkäynti sijaitsi pylväskäytävällisellä terassilla, jonne noustiin portaita pitkin, ja kaikista huoneista avautui näkymä Cumaenlahdelle eli nykyiselle Napolinlahdelle. Tilat noudattivat perinteistä roomalaista kylpyläjärjestystä: eteishallin jälkeen seurasi pukuhuone (apodyterium), kaksi kylmävesiallasta (frigidarium), lämmin siirtymähuone (tepidarium) ja lopuksi suuri kuumavesiallas (caldarium).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eumachian rakennus

**Eumachian rakennus** (VII.9.1, ) oli antiikin aikainen julkinen rakennus Pompejissa Italiassa. Sen rauniot sijaitsevat region VII insulassa 9 ja ovat osa Pompejin arkeologisen alueen käsittävää Unescon maailmanperintökohdetta.

## Historia

Niin kutsuttu Eumachian rakennus on saanut nykyisen nimensä sen rahoittajasta Eumachiasta, joka oli varakas pompejilainen Venuksen papitar, yrittäjä ja villanvanuttajien ammattikunnan suojelija. Nykyisin rakennus ajoitetaan noin vuosiin 9 eaa.–22 jaa.; aiemmin se on ajoitettu ensimmäisen vuosisadan jaa. puoliväliin.

Eumachia omisti rakennuksen Pietas- ja Concordia Augusta -hyveille, todennäköisesti yhdistäen nämä keisari Augustuksen puolisoon Liviaan. Rakennuksen tarkkaa käyttötarkoitusta ei tunneta, mutta tutkimusten perusteella se ei ainakaan vaikuttaisi toimineen markkinapaikkana, sillä sen sisäänkäynnit olivat kapeita ja vartioituja – toisin kuin tyypillisissä markkinapaikoissa. Sitä on arveltu eräänlaiseksi villanvanuttajien ammattikunnan ”kiltataloksi”. On mahdollista, että se oli samaan aikaan sekä kaupallisessa että uskonnollisessa käytössä.

Rakennus kärsi varioita vuoden 62 jaa. maanjäristyksessä, ja se oli korjattu vain osittain kaupungin tuhoutuessa vuoden 79 jaa. tulivuorenpurkauksessa. Rakennuksen arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1814, 1817 ja 1836.

## Rakennus

Eumachian rakennus sijaitsi Pompejin forumin itälaidalla etelään Genius Augustin temppelistä. Se oli suurikokoinen julkinen rakennus, joka koostui kolmesta osasta: *chalcidicum* eli forumille avautunut sisäänkäyntialue, *porticus* eli pylväiköin ympäröity suuri sisäpiha, sekä *crypta* tai *[[cryptoporticus]]* eli pitkä käytävä rakennuksen kolmella sivustalla.

Seinässä rakennuksen julkisivun pylväikön takana oli kaksi apsista ja neljä suorakulmaista syvennystä, joissa oli keisarisuvun esi-isien patsaat: Aineias, Romulus, Julius Caesar ja Augustus. Eumachian nimi esiintyy kahdessa piirtokirjoituksessa, toinen julkisivun pylväikössä ja toinen rakennuksen taemmalla sisäänkäynnillä.

Sisäpihan pylväikkö oli kaksikerroksinen. Sisäpihalta on löydetty säiliöitä, altaita ja kivipöytiä, ja sen keskellä on kivilaatalla katettu säiliö, johon on kiinnitetty rautarengas. Sisäpihan perällä oli suuri apsis, jossa oli Concordia Augustan patsas. Crypta oli erotettu porticuksesta seinällä, jossa oli ikkunat.

Rakennuksen takaosassa suuren apsiksen takana olleessa syvennyksessä oli Eumachiaa esittänyt idealisoitu patsas, jossa hänet esitettiin pukeutuneena tunikaan, stolaan ja viittaan. Rakennuksesta löydetty Marcus Numistrius Frontolle omistettu postuumi piirtokirjoitus viittaa siihen, että hän oli todennäköisesti Eumachian aviomies.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Forumin kylpylä

**Forumin kylpylä** (VII.5.2, ) oli antiikin aikainen roomalainen kylpylä Pompejissa Italiassa. Sen rauniot sijaitsevat region VII insulassa 5 ja ovat osa Pompejin arkeologisen alueen käsittävää Unescon maailmanperintökohdetta.

## Historia

Niin kutsuttu Forumin kylpylä rakennettiin Pompejin roomalaisvallan alussa pian vuoden 80 eaa. jälkeen. Sen rakennuttivat duoviri Lucius Caesius ja ediilit Gaius Occius ja Lucius Niraemius.

Kylpylä vaurioitui pahoin vuoden 62 jaa. maanjäristyksessä, jonka jälkeen se korjattiin nopeasti, ja sen nykyasu perustuu suurelta osin näihin korjauksiin ja muutoksiin. Forumin kylpylä oli kaupungin ainoa toiminnassa ollut julkinen kylpylä vuoden 79 jaa. Vesuviuksen purkauksen aikaan.

Rakennuksen arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1823–1824.

## Rakennus

Kylpylä sijaitsi Juppiterin temppelin takana ja Fortuna Augustan temppeliä vastapäätä, nimensä mukaisesti lähellä Pompejin forumia, ja kylpylästä nykynimensä saaneen Via delle termen varrella. Vaikka kylpyläkompleksi oli melko pieni, siinä oli erilliset osastot miehille ja naisille omine sisäänkäynteineen ja kaikki roomalaisille kylpylöille tyypilliset tilat. Miesten puolella oli pukeutumishuone (apodyterium), joka toimi myös haaleana kylpytilana (tepidarium), sekä kylmä (frigidarium) ja kuuma kylpyhuone (caldarium).

Tilat oli koristeltu runsain stukkokoristein, ja tekninen lämmitysjärjestelmä sisälsi yhteisen kattilahuoneen. Naisten osasto oli rakenteeltaan samankaltainen kuin miesten puoli, mutta pienempi, ja sijaitsi kattilahuoneen toisella puolella. Miesten sisäänkäynniltä löydetyt yli 500 lamppua kertovat kylpylän olleen käytössä myös iltaisin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Gustav Wally

**Gustav Wally** (oik. **Gustav Axelsson Wallenberg**; 24. marraskuuta 1905 Tukholma – 3. maaliskuuta 1966 Panama) oli ruotsalainen näyttelijä ja tanssija. Hän esiintyi 1930-luvulla Karl Gerhardin ja Kar de Mumman revyissa ja johti Södra teaternia vuosina 1939–1941 sekä Oscarsteaternisa 1942–1947.

Wally kuului Wallenbergien pankkiirisukuun. Hänen setänsä oli Knut Agathon Wallenberg ja serkkujaan Raoul Wallenberg ja Marcus Wallenberg.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Keskuskylpylä (Pompeji)

**Keskuskylpylä** (IX.4.5, ) oli antiikin aikainen roomalainen kylpylä Pompejissa Italiassa. Sen rauniot sijaitsevat region IX insulassa 4 ja ovat osa Pompejin arkeologisen alueen käsittävää Unescon maailmanperintökohdetta.

Niin kutsuttu Keskuskylpylä rakennettiin vuoden 62 jaa. maanjäristyksen jälkeen ja se oli vielä rakenteilla vuoden 79 jaa. tulivuorenpurkauksen tapahtuessa. Rakennus perustui uusiin kylpyläarkkitehtuurin innovaatioihin Roomassa, kuten Neron kylpylään. Kylpylän arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1817, 1836 ja 1877–1878.

Kylpylä sijaitsi nykyisin nimillä Via Stabiana ja Via di Nola tunnettujen katujen risteyksessä. Se oli Pompejin suurin kylpylä ja kattoi kokonaisen insulan eli korttelin. Purkaus säilytti kohteen keskeneräisessä tilassa, mutta kunnianhimoinen arkkitehtoninen suunnitelma on hahmotettavissa sisäpihalle avautuvasta julkisivusta. Kylpytilat olivat valoisampia ja tilavampia kuin muissa Pompejin kylpylöissä. Miesten ja naisten osastoja ei ollut erotettu toisistaan, ja oletettavasti eri sukupuolille oli tarkoitettu eri käyttöajat.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Miska Valos

**Miska Valos** (s. 2002) on suomalainen kirjailija.

Hän on valmistunut ylioppilaaksi Kallion lukiosta ja opiskelee kirjoittamista Teatterikorkeakoulussa. Valos viihtyy elokuvien ja täytettyjen eläinten parissa. Valoksen esikoisteos *Sisäsiisti* julkaistiin vuonna 2023 WSOY:n kustantamana, ja se kertoo oman turvaverkon löytämisestä ja ympäröivään maailmaan sopeutumisesta. Transpojan näkökulmasta kerrottu teos tutkii miehen malleja perheessä, kaveriporukassa ja kulttuuripiireissä. Valos kertoo halunneensa luoda romaanissaan queer-representaatiota erityisesti yhteisölle itselleen. Teosta voidaan pitää sekä nuorten että aikuisten kirjana.

## Lähteet
Keskuskylpylä

**Keskuskylpylä** voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin roomalaisiin kylpylöihin:

* Keskuskylpylä, Hierapolis
* Keskuskylpylä, Pompeji
Katrine Aalerud

**Katrine Aalerud** (s. 4. joulukuuta 1994 Vestby) on norjalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Hitec Products -joukkueessa vuonna 2017, edusti Team Virtu Cyclingia vuosina 2018–2019, Movistar Teamia 2020–2023 ja on vuodesta 2024 ajanut Uno-X Mobility -joukkueessa.

## Saavutuksia

Lähteet: Pro Cycling Stats, First Cycling
;2018
:Giro Rosa, kokonaiskilpailussa 18:s
;2020
:Aika-ajon Norjan-mestaruus
:Giro Rosa, kokonaiskilpailussa 16:s
;2021
:Vuelta a Burgos, kokonaiskilpailussa viides
:Aika-ajon Norjan-mestaruus
:Giro Donne, kokonaiskilpailussa 20:s
:Olympialaiset, aika-ajossa 20:s
;2023
:Vuelta a Andalucia, kokonaiskilpailun voitto
;2024
:Volta Ciclista a Catalunya Femenina, kokonaiskilpailussa kolmas
:Aika-ajon Norjan-mestaruus
:EM-kilpailut, aika-ajossa kuudes
;2025
:La Vuelta Femenina, kokonaiskilpailussa 19:s
:Aika-ajon Norjan-mestaruus
:Giro d’Italia Women, kokonaiskilpailussa kymmenes
:MM-kilpailut, aika-ajossa viides, maantieajossa 14:s
:EM-kilpailut, aika-ajossa neljäs

## Lähteet
Helfrid Lambert

**Helfrid Signe Cecilia Lambert** (o.s. **Sundkvist**; 5. maaliskuuta 1869 Tukholma – 15. kesäkuuta 1954 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä, operettilaulaja ja säveltäjä. Hän debytoi Kuninkaallisessa oopperassa vuonna 1886.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lupanar

**Lupanar** (lat., < *lupa*, ’naarassusi’) voi viitata seuraaviin:

* *[[bordelli|lupanar]]*, bordelli antiikin Roomassa
* Lupanar, antiikin aikainen bordelli Pompejissa

## Lähteet
Lupanar (Pompeji)

**Lupanar** (VII.12.18, ) oli antiikin aikainen bordelli Pompejissa Italiassa. Sen rauniot sijaitsevat region VII insulassa 12 ja ovat osa Pompejin arkeologisen alueen käsittävää Unescon maailmanperintökohdetta.

## Historia

Lupanar-nimellä tunnettu rakennus on suurin Pompejista tunnetuista ilotaloista; siitä käytetty nimi tarkoittaa yksinkertaisesti bordellia, ja se puolestaan tulee prostituoitua tarkoittavasta sanasta *lupa*, ’naarassusi’. Kaiken kaikkiaan kaupungissa on arvioitu olleen ainakin 25 vastaavanlaista rakennusta. Prostituoidut olivat orjia, useimmiten kreikkalaisia tai itämaisia. Bordellissa käynti maksoi 2–16 assia. Lupanarin arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuonna 1862.

## Rakennus

Rakennus sijaitsi itään Pompejin forumista, nykyisin nimillä Vico del Lupanare ja Vico del Balcone Pensile tunnettujen katujen risteyksessä. Rakennuksessa oli kymmenen pientä huonetta, joissa jokaisessa oli kivestä tehty sänky. Viisi huoneista oli alakerrassa. Yläkerrassa, johon pääsi omasta sisäänkäynnistä ja puisia portaita pitkin, oli viisi suurempaa huonetta. Huoneissa oli ovena verho. Portaiden alla oli latriini.

Alakerroksen sisäänkäynnin oikealla puolella on seinämaalaus, joka esittää Priaposta kahden falloksen kanssa. Huoneissa on seinämaalauksia, jotka esittävät seksiakteja. Seiniltä on löydetty ainakin 120 graffitia. Ilotalolle johtavissa katukivissä on kaiverrettuja fallos-symboleja ikään kuin opasteina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Macellum (Pompeji)

**Macellum** (VII.9.7) oli antiikin aikainen macellum eli kauppatori Pompejissa Italiassa. Sen rauniot sijaitsevat region VII insulassa 9 ja ovat osa Pompejin arkeologisen alueen käsittävää Unescon maailmanperintökohdetta.

## Historia

Pompejin macellumin rakentaminen ajoitetaan noin vuosiin 130–120 eaa. Sitä käytettiin tuoretuotteiden, kuten lihan, kalan, hedelmien ja vihannesten, myymiseen. Lisäksi osa siitä vaikuttaa olleen omistettu keisarikultille.

Rakennus kärsi vaurioita vuoden 62 jaa. maanjäristyksessä, eikä sitä ehditty korjata kokonaan ennen kaupungin tuhonnutta vuoden 79 jaa. tulivuorenpurkausta. Rakennuksen arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1818, 1821 ja 1888.

## Rakennus

Macellum sijaitsi Pompejin forumin koilliskulmassa itään Juppiterin temppelistä. Sen pääsisäänkäynti oli länsisivulta forumilta; lisäksi sinne oli sisäänkäynnit pohjoisesta nykyisin nimellä Via degli Augustali tunnetulta kadulta sekä etelästä. Forumin puolen julkisivussa oli korinttilaisista pylväistä koostunut pylväikkö, josta on kunnostettu kolme pylvästä.

Rakennus koostui tuffikivestä tehdystä *quadriporticuksen* eli nelisivuisen pylväikön ympäröimästä pihasta. Pihan keskellä oli pyöreä rakenne (*[[tholos]]*), jota käytettiin ainakin kalan myyntiin ja puhdistamiseen. Lisää myymälöitä oli eteläsivulla. Pylväikköjen seinät oli koristeltu arkipäivän elämää, kuten kuten kalan ja siipikarjan myyntiä, esittävillä maalauksilla sekä mytologisilla aiheilla, kuten *[[Odysseia]]n* tapahtumilla.

Rakennuksen itäsivulla vastapäätä sisäänkäyntiä oli korotetulla tasolla ollut kulttitila, joka oli ilmeisesti omistettu keisarikultille. Sen sivuseinällä oli syvennyksiä, joissa oli marmoripatsaita – aseistettu mies, nainen sekä todennäköisesti keisari Tituksen tai Vespasianuksen patsas. Kulttitilan vasemmalla puolella oli huone pyhän kollegion kokoontumisia varten ja oikealla toinen huone, jossa mahdollisesti myytiin kalaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Emil Vänninen

**Emil Vänninen** (s. 12. maaliskuuta 2007 Tampere) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Vaasan Sportia. Hänellä on juniorisopimus ja hän on pelannut pääasiassa seuran U20-joukkueessa.

## Ura
### Seuraura
Vänninen on Tapparan kasvatti. Hän voitti kauden 2021–2022 päätteeksi U16 SM-pronssia. Kaudella 2022–2023 Vänninen toimi Tapparan U16-joukkueen varakapteenina. Hän oli tehoilla 5+30=35 joukkueen tehokkain puolustaja Roni Teuho-Markkolan kanssa. Vänninen valittiin U16 SM-sarjan toiseen tähdistökentälliseen. Hän voitti kauden päätteeksi U16 Suomen-mestaruuden. Kaudella 2024–2025 Vänninen oli tehoilla 5+27=32 Tapparan U18-joukkueen tehokkain puolustaja. Hänet valittiin U18 SM-sarjan ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Vänninen voitti kauden päätteeksi U18 Suomen-mestaruuden.

Huhtikuussa 2025 Vänninen teki 2+1-vuotisen juniorisopimuksen SM-liigajoukkue Vaasan Sportin kanssa. Hän pelasi kauden 2025–2026 suurimmaksi osaksi seuran U20-joukkueessa. Vänninen teki SM-liigadebyyttinsä runkosarjan viidenneksi viimeisellä kierroksella 4. maaliskuuta 2026 KalPaa vastaan. Hänet merkittiin Sportin seitsemänneksi puolustajaksi. Vänninen sai ottelussa jääaikaa 7.34 minuuttia ja hänelle merkittiin teholukema –2. Vänninen pelasi SM-liigassa kolme runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.

### Maajoukkueura
Vänninen on pelannut 11 poikien maaottelua.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Théo Schely

**Théo Schely** (s. 6. syyskuuta 1999) on ranskalainen maastohiihtäjä.

Schely sijoittui Planican MM-kilpailuissa 2023 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa yhdeksänneksi. Milanon ja Cortinan olympialaisissa 2026 hän hiihti avausosuuden Ranskan hopeaa saavuttaneessa viestijoukkueessa. 50 kilometrin perinteisen yhteislähtökilpailussa hän sijoittui neljänneksi ja perinteisen sprintissä 27:nneksi.

Maastohiihdon maailmancupissa Schely kilpaili ensimmäisen kerran Falunissa tammikuussa 2021. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan seuraavalla kaudella Drammenin perinteisen sprintin 13:s. Kaudella 2023–2024 hän sijoittui ensimmäistä kertaa kymmenen parhaan joukkoon oltuaan Lahden 20 kilometrin perinteisen kilpailussa seitsemäs. Kaudella 2025–2026 hän sijoittui Falunin 20 kilometrin yhdistelmäkilpailussa kahdeksanneksi.

Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Schely saavutti hopeaa viestissä Lygnassa 2022.

## Lähteet
Davide Graz

**Davide Graz** (s. 5. maaliskuuta 2000) on italialainen maastohiihtäjä.

Graz sijoittui Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 vapaan sprintissä 31:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli kyseisellä matkalla 28:s. Lisäksi hän hiihti Italian kahdeksanneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui sekä perinteisen sprintissä että 15 kilometrin vapaan väliaikalähtökilpailussa 35:nneksi. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 hän oli perinteisen parisprintissä neljäs Federico Pellegrinon kanssa ja hiihti Italian kuudenneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa. Yhdistelmäkilpailussa hän oli 23:s ja vapaan sprintissä 35:s. Milanon ja Cortinan olympialaisissa 2026 hän hiihti Italian pronssia saavuttaneessa viestijoukkueessa. Yhdistelmäkilpailussa hän sijoittui kahdeksanneksi ja 10 kilometrin vapaan kilpailussa 41:nneksi.

Maastohiihdon maailmancupissa Graz kilpaili ensimmäisen kerran helmikuussa 2019 Cognessa, jossa sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 31:nneksi. Kaudella 2019–2020 hän saavutti ensimmäiset maailmancupin pisteensä oltuaan Davosin vapaan sprintissä 22:s. Kaudella 2022–2023 hän sijoittui parhaimmillaan 14:nneksi Les Roussesin 10 kilometrin vapaan kilpailussa. Ensimmäistä kertaa kymmenen parhaan joukkoon Graz sijoittui helmikuussa 2025 oltuaan Cognen 10 kilometrin vapaan kilpailun yhdeksäs. Myöhemmin samalla kaudella hän oli kyseisellä matkalla kymmenes Oslossa. Kaudella 2025–2026 hän sijoittui Oberhofin 10 kilometrin perinteisen kilpailussa kymmenenneksi.

Oberwiesenthalin Nuorten MM-kilpailuissa 2020 Graz saavutti pronssia 10 kilometrin perinteisen kilpailussa.

## Lähteet
Railstock

**Railstock** (virallisesti **Suomen Ostoliikennekalusto Oy**) on Suomen valtion omistama junakalustoyhtiö. Valtion erityistehtäväyhtiönä se hallinnoi valtion tilaamaan ostoliikenteeseen käytettävää junakalustoa ja vuokraa sitä eteenpäin kilpailutuksella valittaville rautatieliikennöitsijöille.

Valtioneuvosto perusti yhtiön lokakuussa 2024 osana hanketta rautateiden henkilöliikenteen avaamiseksi kilpailulle. Yhtiö perustettiin VR-yhtymän alaisuuteen alkupääomitettavaksi, mistä valtio siirsi sen suoraan omistukseensa 1. marraskuuta 2025. Yhtiön operatiivinen toiminta käynnistyi, kun aiemmin VR:n omistuksessa ollut lähiliikennekalusto siirtyi Railstockille 1. maaliskuuta 2026. Myöhemmin vuoden 2026 aikana Railstockille tulee siirtymään VR:n yöjunakalusto kokonaisuudessaan autovaunut mukaan lukien.

## Lähteet


## Katso myös

* Pääkaupunkiseudun Junakalusto

## Aiheesta muualla

* Railstock
Suvi Tanner

**Suvi Tanner** on suomalainen toimittaja ja mediajohtaja. Hän toimii sanomalehti *[[Lapin Kansa|Lapin Kansan]]* vastaavana päätoimittajana. Tanner aloitti tehtävässä vuonna 2025. Aiemmin hän on toiminut muun muassa maakuntalehti *[[Keskipohjanmaa|Keskipohjanmaan]]* päätoimittajana sekä työskennellyt useissa toimituksellisissa ja mediakehityksen tehtävissä suomalaisissa mediayhtiöissä.

## Ura
Tanner työskenteli *[[Lapin Kansa|Lapin Kansassa]]* tuottajana ja uutispäällikkönä vuosina 2005–2013.

Myöhemmin hän työskenteli muun muassa *[[Aamulehti|Aamulehdessä]]* uutispäällikkönä sekä mediakehityksen tehtävissä Alma Mediassa.

Vuonna 2023 Tanner nimitettiin mediayhtiö Hilla Groupin julkaisemien *[[Keskipohjanmaa|Keskipohjanmaan]]* ja ''Kokkola''-lehden päätoimittajaksi.

Kesällä 2025 Kaleva Media ilmoitti Tannerin valinnasta *Lapin Kansan* vastaavaksi päätoimittajaksi. Tehtävässä hän toimii myös Kaleva Median Lapin alueen kaupunkilehtien *[[Uusi Rovaniemi|Uuden Rovaniemen]]* ja *[[Lounais-Lappi|Lounais-Lapin]]* päätoimittajien esihenkilönä.

Tanner on koulutukseltaan kasvatustieteiden maisteri Lapin yliopistosta pääaineenaan mediakasvatus.

## Hilla Group -kiista
Keväällä 2025 Hilla Group irtisanoi Tannerin tehtävästään *Keskipohjanmaa* päätoimittajana. Samassa yhteydessä irtisanottiin myös yhtiön paikallislehtien johtaja Jonna Nikumaa.

Tapauksen taustalla oli julkisuudessa esillä ollut ristiriita yhtiön johdon ja toimituksen välillä. Tanner ja Nikumaa olivat kritisoineet yhtiön silloisen toimitusjohtajan Mikko Luoman johtamistapaa. Luoma kiisti syytökset.

## Palkinnot ja tunnustukset
*Keskipohjanmaan* toimitus sai vuonna 2025 Suuren journalistipalkinnon kategoriassa *Vuoden alueellinen juttu* juttusarjasta *Keski-Pohjanmaan soten kriisi*. Tanner toimi tuolloin lehden päätoimittajana.

Tanner oli ehdolla Suureen journalistipalkinnon kategoriassa *Vuoden journalisti* vuonna 2026. Ehdokkuus liittyi hänen toimintaansa *Keskipohjanmaan* päätoimittajana tilanteessa, jossa hän kritisoi Hilla Groupin johdon puuttumista journalistiseen päätöksentekoon.

## Lähteet
Pompejin basilika

**Pompejin basilika** (VIII.1.1, ) oli antiikin aikainen basilika Pompejissa Italiassa. Sen rauniot sijaitsevat region VIII insulassa 1 ja ovat osa Pompejin arkeologisen alueen käsittävää Unescon maailmanperintökohdetta.

## Historia

Pompejin basilika rakennettiin noin vuosina 130–120 eaa., mikä tekee siitä yhden varhaisimmista tunnetuista rakennustyyppinsä edustajista koko roomalaisessa maailmassa. Basilikaa käytettiin kaupankäyntiin eräänlaisena ”pörssitalona” sekä oikeuden istuntoihin. Rakennuksen arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1806, 1813, 1820, 1928, 1942 ja 1950.

## Rakennus

Basilika sijaitsi Pompejin forumin eteläpään länsipuolella. Rakennuksen pinta-ala oli  neliömetriä. Basilikan sisäänkäynti oli itäpäästä forumilta viiden tuffipylväiden erottaman sisäänkäynnin kautta. Basilikan keskiosaa rajasi 28 pylvästä, 12 kummallakin pitkällä sivulla ja neljä lyhyillä sivuilla; näin sisätila jakautui kolmeen laivaan. Pylväät oli tehty tiilistä ja niiden korkeus oli noin 11 metriä, ja niissä oli joonialaiset kapiteelit.

Rakennuksen länsiseinällä eli sisäänkäyntiä vastapäätä oli koroke, joka kohosi noin kaksi metriä ympäröivää aluetta korkeammalle. Sen edessä oli kuusi korinttilaista pylvästä, joista kaksi liittyi seinäosiin muodostaen kaksi sivukammiota. Se on tulkittu *suggestumiksi* eli tribunaaliksi, jolla tuomarit istuivat oikeudenkäyntien aikana, tai *aediculaksi*, jossa oli jumalpatsaita.

Sivuseinät oli koristeltu ensimmäisen tyylin mukaisesti stukolla sekä joonialaisilla puolipylväillä. Ylemmässä kerroksessa oli galleria, jonka ulkoseinissä oli suuret aukot päivänvalon päästämiseksi basilikan sisätilaan. Rakennus oli katettu tiilikatolla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pompejin odeion

**Pompejin odeion** (VIII.7.17/19, ) oli antiikin aikainen odeion Pompejissa Italiassa. Sen rauniot sijaitsevat region VIII insulassa 7 ja ovat osa Pompejin arkeologisen alueen käsittävää Unescon maailmanperintökohdetta.

## Historia

Pompejin odeion rakennettin noin vuosina 80–75 eaa. kahden duoviri-virkamiehen, Gaius Quinctius Valguksen ja Marcus Porciuksen, toimeksiannosta. Sitä kutsutaan joskus Pompejin ”Pieneksi teatteriksi” erotuksena kaupungin varsinaisesta ja suuremmasta Pompejin teatterista. Rakennus toimi musiikki- ja lauluteatterina sekä miimiesitysten näyttämönä, ja vaikuttaa olleeen paikkana jonkin verran elitistisempi suurempaan teatteriin verrattuna. Roomalaiset käyttivät rakennuksesta nimitystä *theatrum tectum*.

Odeionin arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1769 ja 1792–1795.

## Rakennus

Odeion oli pieni katettu teatteri, jossa oli puoliympyrän muotoinen katsomo ja keskellä samanmuotoinen orkhestra (lat. *orchestra*). Orkhestran lattia oli päällystetty värillisistä marmorilastuista tehdyillä laatoilla. Katsomossa ainoastaan alimmat penkkirivit olivat täysiä puoliympyröitä; sivuseinät leikkasivat ylempien penkkirivien kaaret vajaammiksi. Katsomoon kuljettiin orkhestran kummallakin sivuilla olleita portaita pitkin. Katsomossa oli tilaa noin  hengelle. Ensimmäiset istuimet orkhestran edessä oli varattu decurioille, ja ne oli sijoitettu neljän leveän tuffikivisen porrasrivin päälle. Näyttämöseinän kolme ovea johtivat takana olevaan pukuhuoneeseen, josta oli uloskäynnit.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Inka Partanen

**Inka Partanen** on suomalainen media-alan kehittäjä, tutkija ja kolumnisti. Hän toimii digitaalisten palveluiden kehityspäällikkönä A-klinikkasäätiössä. Aiemmin Partanen on työskennellyt mediakonserni Hilla Groupin sisältöjohtajana sekä useissa media-alan kehitys- ja johtotehtävissä.  

Partanen kirjoittaa media-alan kysymyksistä kolumneja ammattilehti *[[Suomen Lehdistö|Suomen Lehdistöön]]* ja toimii väitöskirjatutkijana journalismin tutkimuksen alalla.

## Ura
Partanen työskenteli noin kahden vuosikymmenen ajan mediakonserni Alma Mediassa erilaisissa media-alan kehitys- ja johtotehtävissä. Myöhemmin hän työskenteli myös Sanoma Mediassa ja Schibstedillä digitaalisten palvelujen ja mediatuotteiden kehittämiseen liittyvissä tehtävissä.

Hän toimi mediakonserni Hilla Groupin sisältöjohtajana, jossa hänen vastuullaan oli muun muassa toimitusten työn kehittäminen ja journalististen prosessien uudistaminen.

Vuonna 2025 Partanen nimitettiin A-klinikkasäätiön digitaalisten palveluiden kehityspäälliköksi. Tehtävässä hän vastaa säätiön digipalvelujen kehittämisestä sekä digitaalisten palvelujen vaikuttavuuden edistämisestä.
## Tutkimus
Partanen toimii väitöskirjatutkijana Tampereen yliopistossa viestinnän, median ja teatterin tohtoriohjelmassa. 

Media-alan tutkimussäätiö on myöntänyt Partaselle tutkimusapurahan väitöskirjatyöhön.

## Julkinen keskustelu
Partanen kirjoittaa media-alan kehityksestä ja journalismista kolumneja ammattilehti *[[Suomen Lehdistö|Suomen Lehdistöön]]*.

## Lähteet
Mieko Kawakami

**Mieko Kawakami** (; s. 29. elokuuta 1976 Osaka) on japanilainen kirjailija. Uransa hän aloitti poplaulajana ja bloggaajana. Teoksissaan hän kuvaa analyyttisesti japanilaisen naisen elämää.

## Ura
Uransa alussa Kawakami julkaisi muutamia albumeita laulajana, mutta siirtyi sitten kirjoittamiseen, ensin bloggaajana ja myöhemmin romaanikirjailijana. 

Vuonna 2008 hän voitti Ryūnosuke Akutagawa -palkinnon toisesta julkaistusta romaanistaan.

Kawakamin läpimurtoromaani oli *Natsu monogatari* (). Kawakamin ensimmäinen suomennettu teos oli *Kaikki rakastavaiset yössä*, joka ilmestyi Tammen Keltaisessa kirjastossa Markus Juslinin kääntämänä. Kirjan alkuteos *Subete mayonaka no koibito-tachi* () ilmestyi vuonna 2011. Kirjasta ilmestyy vuonna 2026 elokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Yukiko Sode.

## Teemat
Teoksissaan Kawakami kuvaa analyyttisesti japanilaisen naisen elämää. Esimerkiksi *Kaikki rakastavaiset yössä* -kirjassa käsitellään naisen kehoa ja yhteiskunnalista asemaa, luokkaeroja ja perinteitä, mutta myös yksinäisyyttä ja ulkopuolisuutta.

## Lähteet
Bianca Maria Sforza

**Bianca Maria Sforza** (1472–1510) oli Milanon prinsessa josta tuli keisari Maksimilian I:n kolmas vaimo. Avioliitto solmittiin edustajien välityksellä ensin Milanon katedraalissa 30. marraskuuta 1493 ja sitten kummankin läsnä ollessa Innsbruckissa 16. maaliskuuta 1494. Morsiamen myötäjäiset olivat 500&nbsp;000 kultadukaattia. Avioliiton välitti morsiamen setä Ludovico Sforza, joka sai palkkioksi herttuan arvon.

Avioliiton perusteet olivat poliittiset ja taloudelliset.  Maksimilian I ei halunnut nähdä Ranskan kuninkaan Kaarle VIII:n vakiinnuttavan valtaansa Italiassa. Niinpä Maksimilian liittyi Ranskan vastaiseen liittoon yhdessä Espanjan, paavin, Milanon ja Venetsian kanssa, mutta hänellä ei ollut varaa kunnon vastarintaan. Poliittisen ja taloudellisen avun saamiseksi hän kosi Bianca Mariaa, jonka setä, Ludovico il Moro, oli varakkaan Milanon hallitsija, ja käytti myötäjäiset sotavarusteluun. Avioliitto oli alusta alkaen onneton. Maksimilian piti Bianca Mariaa "hermostuneena, oikukkaana, hemmoteltuna, sairaalloisena ja synkkämielisenä", ja aviomiehen laiminlyönti vain pahensi näitä piirteitä. Lopulta Bianca Maria eli käytännössä suljettuna huoneistoonsa Innsbruckin palatsissa.

## Lähteet