open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vojvodinan ruteenit

**Vojvodinan ruteenit** ovat nykyisen Serbian ja Kroatian alueella asuvia ruteeneja. 1740-luvulta lähtien heitä asettui nykyisin Serbiaan kuuluvan Vojvodinan alueelle, sekä muutamiin kyliin Kroatiassa. Autonomisen Vojvodinan alueella he ovat yksi viidestä virallisesta kansallisuudesta ja ruteenin kielellä on virallinen asema. Vuonna 2011 väestönlaskentojen mukaan Serbiassa asui 14&nbsp;246 ja Kroatiassa 1&nbsp;936 ruteenia.

## Asuinalue

Vojvodinan ruteenit asuttavat aluetta Serbiassa ja Kroatiassa, joka käsittää nykyisin Serbiaan kuuluvan autonomisen Vojvodinan alueen, sekä muutamia kyliä Kroatian puolella. Serbian huomattavimpia ruteenipaikkakuntia ovat Ruski Krstur, Kucura ja Đurđevo. Historiallisesti kylien alue oli Unkarin kuningaskunnan Bács-Bodrogin (ruteeniksi *Bachka*) piirissä. Nykyiseen Vojvodinaan kuuluvat myös historiallisesti Syrmiassa sijainneet Privina Glava, Berkasovo, Bačinci, sekä samoin historiallisesti Syrmiassa, mutta nykyisin kroatian puolella sijaitsevat Petrovci ja Mikluševci.

Serbian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan ruteeneja oli 14&nbsp;246. Kroatian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan ruteeneja oli 1&nbsp;936. Ruteenien määrä on tipåpunut historiallisista lukemista. Vielä vuonna 1980 Serbiassa oli noin 19&nbsp;300 ruteenia ja Kroatiassa 3&nbsp;300.

## Historia

Nykyisen Vojvodinan alue kuului vuosisatojen ajan Unkarin kuningaskuntaan. 1500-luvulla sen valtasi Osmanien valtakunta ja 1600-luvun lopulla Itävallan Habsburgit. Vojvodina oli nyt raja-aluetta, jolle Habsburgit kutsuivat asukkaita osmanien vielä hallitsemasta Serbiasta Savajoen eteläpuolelta. Heille luvattiin oma hallitsijansa eli *[[Voivodi|vojvoda]]* ja alueelle tulevat uudet siirtolaiset muodostivat rajaa valvovia sotilasosastoja (sak. *Grenzer*). Alueelle muutti paitsi serbejä, mutta myös monia muita kansallisuuksia. Yksi kansoista olivat ruteenit. Ruteeneja alkoi saapua Vojvodinaan 1740-luvulta lähtien.

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Vojvodina päätyi osaksi Jugoslavian kuningaskuntaa. Toisen maailmansodanaikana ruteenien asuttama alue kuului jonkin aikaa uudestaan Unkariin. Maailmansodan jälkeen kommunistisessa Jugoslaviassa Vojvodinasta tuli autonominen alue ja edelleen Jugoslavian hajotessa osa Serbiaa. Nykyisen Vojvodinan alueella ruteenit ovat yksi alueen viidestä virallisesta kansallisuudesta ja ruteenin kielellä on virallinen asema.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ruby Pawankar

**Ruby Pawankar** on intialainen Japanissa työskentelevä lääkäri, joka toimi Maailman allergiajärjestön puheenjohtajana vuosina 2012–2013. Intian hallitus myönsi hänelle vuonna 2010 Pravasi Bharatiya Samman -palkinnon. Hän muutti Tokioon aviomiehensä kanssa vuonna 1989 saatuaan stipendin japanilaiselta yliopistolliselta naisjärjestöltä. Hän suoritti tohtorintutkinnon (Ph.D.) allergia- ja immunologiatutkimuksesta 1995.

Pawankarin perhe on syyrialaiskristittyjä. Hän aloitti lääketieteelliset opintonsa Punessa sijaitsevasta asevoimien lääketieteellisestä akatemiasta, josta hän valmistui vuonna 1982. Hänen kiinnostuksensa suuntautui allergioihin, koska hän oli lapsena astmaatikko ja hän allergisoitui myöhemmin äyriäisille. Häneen vaikutti myös tietoisuus kotimaansa allergiatietämyksen ja hyvien testien puutteesta, mikä houkutteli hänet Japaniin. Hän on Nippon Medical Schoolin professori.

## Lähteet
IPSC Kiväärin maailmanmestaruuskilpailut

**IPSC Kiväärin maailmanmestaruuskilpailut** (engl. IPSC Rifle World Shoot), tunnetaan myös nimellä **Practicalin Kiväärin maailmanmestaruuskilpailut** ja **Kivääripracticalin maailmanmestaruuskilpailut**, on IPSC-lajiliiton korkein kiväärillä ammuttava arvokilpailu. Ne kestävät useita päiviä ja sisältävät vähintään 30 ampumaosuutta. Ne pidetään kolmen vuoden välein.

## Historia
Ensimmäiset Kiväärin maailmanmestaruuskilpailut oli tarkoitus järjestää Tanskassa vuonna 2006, mutta se ensin siirrettiin ja myöhemmin peruttiin, koska järjestäjä ei saanut tarpeeksi pitkiä ratoja. Norjan oli tarkoitus pitää vuoden 2013 kilpailut, mutta perui sen myöhemmin. Viimein Venäjä järjesti vuonna 2017 maailmanmestaruuskilpailut. Ne piti pitää jo vuonna 2016, mutta rata-alue jossa kilpailut aiottiin järjestää oli vielä keskeneräinen joten ne siirrettiin vuoteen 2017.

## Kilpailut
* 2017 Kiväärin maailmanmestaruuskilpailut Moskova, Venäjä
* 2019 Kiväärin maailmanmestaruuskilpailut Karlskoga, Ruotsi

## Mitalitaulukot

### Yleinen

### Lady-sarja

### Junior-sarja

### Senior-sarja

### Super Senior-sarja

## Mitalitaulukot, joukkueet

### Yleinen

### Lady-sarja

### Senior-sarja

## Katso myös
* IPSC Haulikon maailmanmestaruuskilpailut
* IPSC Pistoolin maailmanmestaruuskilpailut
* Practical-ammunta

## Lähteet

* 2017 IPSC Kiväärin MM-kilpailun tulokset 
* 2019 IPSC Kiväärin MM-kilpailun tulokset
Roni Karvinen

**Roni Patrik Karvinen** (s. 22. lokakuuta 2002 Vantaa) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Pelicansia. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.

## Ura
### Seuraura
Karvinen on Kiekko-Vantaan kasvatti. Hän oli kaudella 2017–2018 C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 19+18=37 joukkueensa paras pistemies ja maalintekijä. Karvinen jakoi myös Kiekko-Vantaan sisäisen syöttöpörssin voiton Oskari Latvalan kanssa. Kaudella 2018–2019 hän toimi seuran B-nuorten varakapteenina. Karvinen oli B-nuorten SM-sarjassa joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 9+21=30. Hän siirtyi kesken kauden Jokereiden B-nuoriin.

Kaudeksi 2019–2020 Karvinen siirtyi Saimaan Pallon organisaatioon. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan seuran A-nuorissa, mutta Karvinen pelasi osan kaudestaan myös B-nuorissa. Kaudella 2020–2021 hän oli tehoilla 16+13=29 SaiPan U20-junioreiden toiseksi paras maalintekijä Valtteri Ojantakasen kanssa ja Karvinen sijoittui joukkueen sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi. Hän debytoi kauden aikana myös SaiPan SM-liigajoukkueessa, jossa Karvinen pelasi kahdeksan runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän teki liigadebyyttinsä 9. helmikuuta 2021 Oulun Kärppiä vastaan. Karvinen merkittiin joukkueensa nelosketjun vasempaan laitaan Jaakko Lantan ja Valtteri Ojantakasen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 9.14 minuuttia. Karvinen sai myös kakkossyöttöpisteen Joni Nikon tekemään maaliin.

Huhtikuussa 2021 Karvinen teki SaiPan kanssa kolmivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän aloitti kauden 2021–2022 seuran U20-joukkueessa. Karvinen pelasi kautensa lopulta suurimmaksi osaksi SM-liigassa, jossa hänen varsinainen tulokaskautensa toi 44 runkosarjaottelussa tehot 11+5=16. Karvinen teki liigauransa avausmaalin kauden kolmannessa ottelussaan 2. lokakuuta 2021 vieraissa Oulun Kärppiä vastaan. Hän oli SaiPan kolmanneksi paras maalintekijä kahden muun tulokkaan, Valtteri Lipiäisen ja Mikko Juusolan kanssa. Kolmikko jakoi SM-liigan tulokkaiden maalipörssin toisen sijan Kärppien Ville Koivusen kanssa edellään vain JYPin Joakim Kemell.

Lokakuussa 2023 Karvinen teki SaiPan kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen kevääseen 2025 saakka. Kaudella 2024–2025 hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 17+12=29. Karvinen oli SaiPan kolmanneksi paras maalintekijä. Pudotuspeleissä hän teki 21 ottelussa tehot 3+5=8. Karvinen voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.

Kaudeksi 2025–2026 Karvinen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Pelicansiin.

### Maajoukkueura

Karvinen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2022, jolloin hän voitti hopeaa. Karvinen nousi Suomen kisajoukkueeseen alun perin joulukuussa 2021 käynnistyneeseen turnaukseen jälkikäteen ennen matkustamista Kanadaan, kun Aatu Räty joutui jättämään turnauksen väliin. Vuodenvaihteen turnaus kuitenkin keskeytettiin useassa joukkueessa ilmenneiden koronavirustartojen vuoksi. Turnaus pelattiin uudelleen elokuussa 2022. Yhteensä Karvinen on pelannut 16 nuorten maaottelua.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Outi Vaarala

**Outi Minna Anneli Vaarala** (s. 27. syyskuuta 1962, Rovaniemi) on suomalainen lääkäri, immunologi ja lääkeyhtiö Orionin tutkimus- ja tuotekehitysjohtaja. Vaarala on toiminut Helsingin yliopiston osa-aikaisena tutkimusjohtajana (2014–2019). Hän on ollut julkisuudessa muun muassa johdettuaan THL:ssä tutkimushanketta, joka selvitti että Pandemrix-rokoteen viruskomponentti lisäsi aikanaan narkolepsiariskiä. 

Vaarala valmistui Helsingin yliopistosta lääkäriksi (LL) vuonna 1990 ja lääketieteen tohtoriksi (LKT) vuonna 1991. Hänen  englanninkielinen, immunologian alaan kuuluva väitöskirjansa (1991) oli otsikoitu *Cardiolipin-binding antibodies in patients with infections and autoimmune disorders*. Hän on ollut Helsingin yliopiston immunologian dosentti vuodesta 1996.

Työurallaan Vaarala on ollut muun muassa Linköpingin yliopiston lastenimmunologian professori (2001–2004, osa-aikainen 2005–2009), Kansanterveyslaitoksen tutkimusprofessori (2005–2007), THL:n Rokotusten ja immuunisuojan osaston yksikönpäällikkö ja tutkimusprofessori (2008–2014). Ennen siirtymistään Orioniin kesäkuussa 2020 Vaarala työskenteli ruotsalais-brittiläisen Astra Zeneca -lääkeyhtiön osastonjohtajana (vuodesta 2014).
 
Suomen Tiedeseuran jäsen Vaarala on ollut vuodesta 2006 ja Suomalaisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 2014.

Tampereen yliopiston hallituksen jäsenenä Vaarala oli 2021-2023.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Outi Vaaralan Google Scholarin profiili  (scholar.google.com)
*Outi Vaarala. AstraZenec (AZ) Respiratory and Inflammation iMED (R&I iMED); MD, PhD, Professor of pediatric immunology  (researchgate.net)
*
RFA Argus

**RFA Argus** (viirinumero A135) on Royal Fleet Auxiliaryn helikopterimiehistöjen koulutusalus. Se oli alun perin MV *Contender Bezant*. Puolustusministeriö vuokrasi aluksen Falklandin sotaan 1982 ja lunasti sen kaksi vuotta myöhemmin muutettavaksi koululaivaksi korvaamaan käytöstä poistuvan *RFA Engadinen*.

## Valmistus ja muutostyöt
Contender 2 Limited tilasi aluksen Margherasta Società Italiana Ernesto Bredalta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 293. Alus laskettiin vesille 28. marraskuuta 1980 ja valmistui 31. heinäkuuta 1981.

Britannian puolustusministeriö vuokrasi aluksen toukokuussa 1982 Falklandin sotaan. Alukselle tehtiin Devonportissa muutostöitä, jotta se kykenisi operoimaan helikopterien ja Harrierien tukikohtana ja kuljetusaluksena. Alus saapui alueelle ensimmäisen kerran hieman Argentiinan antautumisen jälkeen. Alus palautettiin alkuperäiseen kuntoon, minkä jälkeen se palautettiin omistajilleen marraskuussa.

Puolustusministeriö suunnitteli *RFA Engadinen* korvaamista ja sen tuloksena päätettiin muuttaa kauppalaivastosta lunastettu alus tehtävään. Joulukuussa 1983 ministeriö pyysi British Shipbuildersilta ja Harland and Wolffilta tarjoukset uudesta lentojoukkojen koulutusaluksesta tai sellaiseksi soveltuvan aluksen hankkimisesta ja tarvittavien muutostöiden tekemisestä suunnitelman toteuttamiseksi. Kumpikin tarjous sisälsi Contender Bezantin hankinnan ja maaliskuussa 1984 Harland and Wolff sai tilauksen aluksen toteuttamisesta. Telakka lunasti 14. maaliskuuta 1984 aluksen 18 miljoonalla punnalla.

Alus nimettiin 23. maaliskuuta 1987 Belfastissa *RFA Argukseksi*. Neljän vuoden muutostöiden jälkeen alus otettiin palvelukseen 1988.

## Palvelus
Alus osallistui Persianlahden sotaan 1991 operaatio Granbyssä ja toimitti myöhemmin humanitääristä apua kurdeille operaatio Havenissa. Alus oli 1993 ja 1999 Adrianmerellä tukemassa brittijoukkoja Bosniassa ja Kosovossa. Kolme aluksella ollutta helikopteria pelasti 2. helmikuuta 1998 Atlantilla uponneen MV *Delfin Mediteraneon* miehistöä pelastusveneistä.

## Lähteet
*

### Viitteet
Fragaria iturupensis

**Fragaria iturupensis** on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, mansikoiden (*Fragaria*) sukuun kuuluva kasvilaji. Sitä kasvaa luonnossa vain Iturupin saarella Kuriilien saaristossa. Siellä laji kasvaa Atsunupurin tulivuoren itärinteellä kitukasvuisen metsän reunamilla. Laji kasvaa yhdessä sahalininlepän (*Alnus maximowiczii*), *[[Salix fumosa]]* -pajulajin, *[[Artemisia borealis]]* ja *[[Artemisia arctica]]* -marunalajien sekä *[[Carex micropoda]]* -saralajin kanssa.

Ulkonäöltään *Fragaria iturupensis* muistuttaa virginianmansikan (*Fragaria virginiana*) alalajia *Fragaria virginiana* ssp. *glauca*. Genotyypiltään se on oktoploidi ja yleisesti ainut tunnettu aasialainen oktoploidinen mansikkalaji.

## Lähteet
* Hummer, K. E. & Sabitov, A., 2008: Strawberry Species of Iturup and Sakhalin Islands, *HortScience* 43 (5):1623–1625 
### Viitteet
Jo Jorgensen

**Jo Jorgensen** (s. 1. toukokuuta 1957) on yhdysvaltalainen poliitikko. Jorgensen oli libertaaripuolueen presidenttiehdokkaana Yhdysvaltain vuoden 2020 presidentinvaaleissa, joissa hän sijoittui valtakunnallisesti äänimäärissä kolmanneksi saaden noin 1,2 prosenttia äänistä. Hän oli myös puolueen varapresidenttiehdokkaana vuoden 1996 presidentinvaaleissa. Jorgensen toimii psykologian lehtorina Clemsonin yliopistossa Etelä-Carolinan osavaltiossa.

## Lähteet
Stephen Jackson (meloja)

**Stephen Jackson** (s. 18. syyskuuta 1956 Dublin, Irlanti) on brittiläinen ratameloja. Hän edusti Isoa-Britanniaa Los Angelesin kesäolympialaisissa 1984 sijoittuen 1&nbsp;000 metrin kajakkiyksikössä kahdeksanneksi. Jackson saavutti maailmanmestaruuden yhdessä Alan Williamsin kanssa 10&nbsp;000 metrin kajakkikaksikossa Tampereella 1983. Nottinghamissa 1981 hän saavutti MM-pronssia 10&nbsp;000 metrin kajakkinelosessa Ison-Britannian joukkueessa.

## Lähteet
Michael Drayton

**Michael Drayton** (1563–1631) oli englantilainen runoilija. Hän oli tuotteliain aikakauden vähemmän merkittävistä runoilijoista, eräänlainen Elisabetin ajan vastine Layamonille. Merkittävin hänen tuotannossaan on laaja runoelma *Polyolbion* (1612 ja 1622), jossa hän historiallisin ja muinaistutkimuksillisin tiedoin kuvaa ja ylistää Englannin kaupunkeja ja muita paikkakuntia. Parhaiten hänen lyyrinen kykynsä tulee esille *Nymphidia*-runoissa. Drayton kuului William Shakespearen ystäväpiiriin.

Draytonin tuotannosta on näytteenä antologiassa *[[Englantilaisen kirjallisuuden kultainen kirja]]* katkelma *Nymphidiasta*.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Alan Williams (meloja)

**Alan John Williams** (s. 21. huhtikuuta 1954) on brittiläinen ratameloja. Hän edusti Isoa-Britanniaa 1&nbsp;000 metrin kajakkinelosessa Montrealin kesäolympialaisissa 1976 ja Moskovan kesäolympialaisissa 1980. Williams saavutti maailmanmestaruuden yhdessä Stephen Jacksonin kanssa 10&nbsp;000 metrin kajakkikaksikossa Tampereella 1983. Nottinghamissa 1981 hän saavutti MM-pronssia 10&nbsp;000 metrin kajakkinelosessa Ison-Britannian joukkueessa.

## Lähteet
Fire OS

**Fire OS** on Amazon.comin mobiilikäyttöjärjestelmä, jota se käyttää Fire-brändin laitteissa kuten Fire TV.

Fire OS on forkki avoimen lähdekoodin Android Open Source Project (AOSP) -käyttöjärjestelmästä, jonka Amazon julkaisi Kindle Fire -sarjan taulutietokoneiden yhteydessä. Oletuksena käytössä on Amazon Appstore, mutta rinnalle voi asentaa Google Playn. Useille Googlen tarjoamille rajapinnoille on tilalla Amazonin oma rajapinta.

## Lähteet
Valeria Gagealov

**Valeria Gagealov** (9. joulukuuta 1931 Galați – 9. helmikuuta 2021 Bukarest) oli romanialainen elokuva-, radio-, teatteri-, televisio- ja ääninäyttelijä. Hän opiskeli Caragiale-teatteri- ja elokuvataideakatemiassa.

Hän kuoli Bukarestissa COVID-19-tautiin koronaviruspandemian aikana 89-vuotiaana.
## Filmografia

* *[[The Mill of Good Luck|La Moara cu noroc]]* (1955)
* *Momente Caragiale - Tren de plăcere* (1958)
* *Mutter Courage* (1962) - Yvette Pottier
* *[[The Column|Columna]]* (1968)
* *Castelul condamnaților* (1970) 
* *[[Michael the Brave (film)|Mihai Viteazul]]* (1971) 
* *Serata* (1971)
* *Puterea și adevărul* (1972)
* *Un august în flăcări* (1973)
* *Departe de Tipperary* (1973)
* *Când trăiești mai adevărat* (1974)
* *Singurătatea florilor* (1976) - Ema
* *[[Mihail, câine de circ]]* (1979) - Mary Emory
* *Bietul Ioanide* (1980) - Doamna Lascaris
* *Întoarcerea lui Vodă Lăpușneanu* (1980)
* *Ultima noapte de dragoste* (1980)
* *Promisiuni* (1985)

## Lähteet
Mikko Lallukka

**Mikko Lallukka** (25. joulukuuta 1929 – 5. helmikuuta 2003) oli suomalainen everstiluutnantti ja Kuopion lentoaseman päällikkö.

Lallukan elämäntyö liittyi laajalti ilmailuun, ja hän vaikutti vapaaehtoisen ilmailu- ja maanpuolustustyön parissa aktiivisesti vielä eläkevuosinaankin. Hän palveli monissa tehtävissä ilmavoimissa 19 vuotta ja toimi reserviin siirryttyään Kuopion keskuslentoaseman päällikkönä lähes 25 vuoden ajan (1968–1993).

Mikko Lallukka tunnettiin itsekin monialaisena ilmailijana. Nuoruudessaan hän oli menestynyt lennokkiurheilija ja purjelentäjä. Sotilaslentouralla hän oli Suomen ilmavoimien viimeisiä Messerschmitt-lentäjiä. Päättäessään sotilasuransa hänellä oli poikkeuksellisen laaja sotilaskoneiden tuntemus ja lentokokemus aina MiG-21-hävittäjiin asti. Hän toimi muun muassa Suomen ilmailuliiton moottorilentokeskustoimikunnan puheenjohtajana ja ilmailuliiton hallituksen jäsenenä 1970-luvulla. Hän voitti kolmesti moottorilennon Suomen mestaruuden (1957, 1958, 1961).

Lallukka palkittiin 1962 Suomen ilmailun arvostetuimmalla tunnustuspalkinnolla, Harmon-patsaalla.

Hallintouransa viimeisinä vuosina Lallukka oli keskeisesti mukana silloisen ilmailuhallituksen muuttamisessa Ilmailulaitokseksi (nyk. Finavia). Vapaaehtoisen maanpuolustustyön ohella hän harrasti eläkkeellä olleessaan sotahistoriaa ja hanurinsoittoa. Hän toimi muun muassa Kuopion Harmonikkakerhon puheenjohtajana ja Suomen harmonikkaliiton valtuuston puheenjohtajana.

Kadettikurssin 37 Lallukka kävi 1951–1953. Hänet ylennettiin reservissä everstiluutnantiksi 1979. Karjalan lennoston killan puheenjohtajana hän toimi 1984–1990. Lallukka oli Kuopion sotilaspoikien killan puheenjohtaja 1996–2003.

## Lähteet
Robert Herrick

**Robert Herrick** (1591–1674) oli englantilainen kirjailija, alkuaan kultasepänoppilas. Hän suoritti myöhemmin yliopistotutkinnon ja oli pappi. Hän edusti kirjallista suuntausta "Benin pojat" (Sons of Ben). Hän oli 1629–1647 pappina Devonshiressä Dean Priorissa, josta hän joutui lähtemään sisällissodan vuoksi. Hän palasi seurakuntaan 1662 ja asui siellä loppuelämänsä. Papin tehtävästään huolimatta hän oli pakanarunoilija, kavaljeerien (Cavalier poet) epikurolaisen elämän, iloisen maailmankatsomuksen ja herkän luonnontunteen tulkki.

## Teokset
* *Hesperides*, runokokoelma 1649

### Suomennettu tuotanto
Toivo Lyyn suomentamia näytteitä Herrickin tuotannosta on antologiassa *Englantilaisen kirjallisuuden kultainen kirja*.
* Kukkasille (To Blossoms)
* Anthealle (To Anthea)
* Keltanarsissille (To Daffodils)

Muita Herrickin runosuomennoksia:
* Narsisseille (To Daffodils), suom. Aila Meriluoto, teoksessa: *Luontopäiväkirja 1905*
* Narsisseille (To Daffodils), suom. Aale Tynni, teoksessa: *Tuhat laulujen vuotta*, WSOY 1957, 1974, 2004
* Orvokeille (To Violets), suom. Aila Meriluoto, teoksessa: *Luontopäiväkirja 1905*, Helsinki: Otava 1989
* Paska vuodenaika tekee runoilijan surulliseksi, suom. Teemu Manninen, julkaisussa: *Tuli & Savu*, 2013. Kustantajan mukaan nro 1/2012. Kannessa nro 68–69
* Runojen lausumisen hetkestä, suom. Teemu Manninen, julkaisussa: *Tuli & Savu*, 2013. Kustantajan mukaan nro 1/2012. Kannessa nro 68–69
* Ruusuja poimi milloin voit (To the Virgins, to Make Much of Time, 1. säkeistö), suom. Aila Meriluoto, teoksessa: *Luontopäiväkirja 1905*

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
1558 Järnefelt

**1558 Järnefelt** on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1942 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty tähtitieteilijä Gustaf Järnefeltin mukaan. Kansainvälisissä yhteyksissä asteroidin nimi voidaan kirjoittaa myös ilman *ä*-kirjainta, muodossa *Jarnefelt*.

Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 3,22&nbsp;kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 5&nbsp;vuotta ja 9&nbsp;kuukautta.

Kohde kiertää Auringon ympäri  (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään  ja etäisimmillään  astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kohteen läpimitta on noin  ja pyörähdysaika akselin ympäri on . Eksentrisyys on , inklinaatio on , albedo on  ja magnitudi .

## Katso myös
* Luettelo Liisi Oterman löytämistä asteroideista

## Lähteet
Yksinäinen matkamies

**Yksinäinen matkamies** () on yhdysvaltalaisen Jack Kerouacin kirjoittama matkakertomus vuodelta 1960. Suomennos ilmestyi Elina Koskelinin kääntämänä ja Sammakon kustantamana vuonna 2005. Teos on kokoelma impressionistisia esseitä, jotka käsittelevät Kerouacin matkoja ympäri Yhdysvaltoja, Meksikoa ja Eurooppaa.

## Lähteet
Fragaria orientalis

***Fragaria orientalis*** on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, mansikoiden (*Fragaria*) sukuun kuuluva kasvilaji.

*Fragaria orientalis* on monivuotinen ruoho, joka voi kasvaa 5–30 cm korkeaksi. Sen varret ovat karvaisia. Lehdet ovat kolmilehdykkäisiä ja lehdykät ovat 1–5 cm pitkiä, 0,8–3,5 cm leveitä, vastapuikeita tai vinoneliömäisen puikeita ja vihreitä. Lehtien alapinnat ovat karvaisia, etenkin suonien kohdilta. Kukintona on yhdestä kuuteen, tavallisesti kahdesta viiteen, kukkaa sisältävä tasohuiskilo. Kukat ovat halkaisijaltaan 1–1,5 cm ja yleensä kaksineuvoisia, mutta joskus harvoin yksineuvoisia. Verholehdet ovat suikean puikeita. Terälehdet ovat valkoisia sekä lähes pyöreitä. Kaksineuvoisissa kukissa on 18–22 hedettä sekä lukuisia emejä. Pohjushedelmä on kypsänä väriltään purppuranpunainen. Pähkylät ovat munanmuotoisia ja noin 0,5 mm leveitä.

*Fragaria orientalis* kasvaa metsissä, niityillä ja vuorten rinteillä 600–4000 metrin korkeudessa. Lajia tavataan Venäjän itäosissa, Korean niemimaalla, Mongoliassa ja Kiinassa. Kiinassa lajia tavataan Gansun, Hebein, Heilongjiangin, Jilinin, Liaoningin, Sisä-Mongolian, Qinghain, Shaanxin ja Shanxin alueilla.

## Lähteet
1551 Argelander

**1551 Argelander** on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1938 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Löytö on tehty Turussa, ja se on nimetty Turun observatoriota vuosina 1823–1831 johtaneen F. W. A. Argelanderin mukaan.

Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,39&nbsp;kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3&nbsp;vuotta ja 8&nbsp;kuukautta.

Kohde kiertää Auringon ympäri  (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään  ja etäisimmillään  astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kohteen läpimitta on noin  ja pyörähdysaika akselin ympäri on . Albedo on  ja magnitudi .

## Katso myös
* Luettelo Yrjö Väisälän löytämistä asteroideista

## Lähteet
Titta Heikkilä (valmentaja)

**Titta Heikkilä** (s. 2. heinäkuuta 1985 Valkeakoski ) on joukkuevoimistelun ja rytmisen voimistelun valmentaja. Heikkilä on toiminut tamperelaisen Minetit-joukkueen valmentajana vuodesta 2010 lähtien. Heikkilä on voittanut valmentajana kaksi maailmanmestaruutta (2015 ja 2017) sekä lukuisia Suomen mestaruuksia. Vuodesta 2018 lähtien Heikkilä on valmentanut Tampereen Sisussa. 

## Ura valmentajana

Heikkilä aloitti päätoimisena valmentajana vuonna 2010 Tampereen Voimistelijoissa.

Heikkilän ja Teija Kukkalan valmentama Minetit-joukkue on ollut Suomen menestynein joukkuevoimistelujoukkue 2010-luvulla ja se on voittanut aikuisten sarjan Suomen mestaruuden kuusi kertaa peräkkäin vuosina 2015–2020. Joukkue voitti MM-kultaa 2015 ja 2017. Lisäksi joukkue on voittanut EM-kultaa 2016 ja MM-hopeaa vuosina 2016, 2018 ja 2019.

Heikkilän valmentama Jouki Tikkanen kilpaili maajoukkuetasolla koko 2010-luvun ja voitti useita Suomen mestaruuksia. Tikkanen päätti uransa vuonna 2019. 

Heikkilä on valittu vuonna 2015 Suomen voimisteluliiton Vuoden valmentajaksi. Vuonna 2017 hän sai Vuoden valmentaja -palkinnon yhdessä Teija Kukkalan kanssa.

Vuosien 2017–2018 taitteessa Minettien valmennustiimi ja urheilijat vaihtoivat seuraa Tampereen Voimistelijoista Tampereen Sisuun. Heikkilä julkaisi avoimen kirjeen, jossa valmennustiimi irtisanoutui seuran palveluksesta ja jossa kritisoitiin Tampereen Voimistelijoiden seurajohdon toimintaa. Tämän jälkeen seurajohto julkaisi vastineen, jossa Minettien valmennustiimiä kritisoitiin siitä, että heidän valmennuksensa ei noudattanut seuran arvoja. 

Vuoden 2018 syksyllä Ilta-Sanomien Urheilulehti julkaisi artikkelin, jossa Heikkilää syytettiin epäasiallisesta valmentamisesta Tampereen Voimistelijoissa. Artikkeli herätti laajalti keskustelua. Voimisteluliitto teetti selvityksen valmennuskulttuurista ja tilasi SUEKilta tutkinnan Heikkilän toiminnasta. Urheilutoimittajain liiton puheenjohtajan Kalle Virtapohjan mukaan kyse oli Minettien seurasiirron kostamisesta. Hufvudstadsbladetin urheilutoimituksen esimies Filip Saxén erosi Urheilutoimittajain liitosta vastalauseena sille, että liitto nimesi Heikkilän ehdolle vuoden valmentajaksi Suomen urheilugaalaan. Hämeen Sanomien Petteri Sihvosen mukaan joukkuevoimistelu on varhaisen erikoistumisen laji, jossa menestyäkseen on jo lasten ja nuorten kanssa valmennettava siten, miten monissa muissa lajeissa valmennetaan vasta varhaisaikuisuudesta eteenpäin. 

Vuoden 2019 keväällä Voimisteluliiton kurinpitovaliokunta ilmoitti, että se ei määrää asiassa toimitsijakieltoa. Heikkilän mukaan hän ei saanut muutakaan seuraamusta.

## Lähteet
Earle I. Mack

**Earle Irving Mack** (s. 11. heinäkuuta 1936)  on yhdysvaltalainen liikemies ja taidemesenaatti. Hän toimi Yhdysvaltain Suomen-suurlähettiläänä vuosina 2004–2005.

Mack opiskeli Drexelin yliopistossa ja Fordham Law Schoolissa. Hän toimi urallaan erityisesti kiinteistöalalla New Yorkissa ja New Jerseyssa. Hän on toiminut muun muassa senior partnerina sukunsa The Mack Company -kiinteistöyhtiössä ja New Yorkin pörssiin listatun Mack-Cali Realty Corporationin hallituksessa.

Mack on myös tunnettu taidemesenaatti. Hän toimi New Yorkin osavaltion taideneuvoston puheenjohtajana 1996–1999 ja New Yorkin kaupunginbaletin hallituksessa 1987–1996 ja 1999–2004. Vuonna 1978 hän oli Oscar-ehdokkaana tuottamastaan elokuvasta *[[The Children of Theatre Street]]*.

## Lähteet
Arnold Böcklin (kirjaintyyppi)

**Arnold Böcklin** on kirjaintyyppi, jonka Otto Weisertin kirjasinvalimo (*Schriftgiesserei Otto Weisert*) julkaisi vuonna 1904. Se on nimetty sveitsiläisen taidemaalari Arnold Böcklinin mukaan. Arnold Böcklin on yksi tunnetuimmista jugend-kirjaintyypeistä, ja sen kirjainmuodoissa on havaittavissa viitteitä jugendille tunnusomaisesta tyylitellystä kasviornamentiikasta. Arnold Böcklin sopii parhaiten otsikoihin. Kirjaintyyppi oli jugendin aikaan suosittu etenkin kirjojen kansikuvissa.

Linotype, URW, Mecanorma ja muutamat muut fonttivalmistajat ovat julkaisseet omat versionsa Arnold Böcklinistä mm. nimillä **Arnold Boecklin** tai **Arnold Bocklin**.

## Lähteet
Auriol

**Auriol** voi tarkoittaa seuraavia:

* Auriol, George Auriolin suunnittelema kirjasintyyppi
* Auriol, sukunimenä:
** Didier Auriol (s. 1958), ranskalainen moottoriurheilija
** George Auriol, alk. *Jean-Georges Huyot* (1863–1938), ranskalainen taiteilija, graafikko ja kirjainsuunnittelija
** Hubert Auriol (1952–2021), ranskalainen moottoriurheilija
** Vincent Auriol (1884–1966), Ranskan presidentti 1947–1954.
Abraham Cowley

**Abraham Cowley** (1618–1667) oli englantilainen runoilija.

Cowley liittyi sisällissodan puhjettua kuninkaan puolelle. Hän seurasi 1646 kuningatarta Pariisiin ja asui siellä kymmenen vuotta. Restauraation jälkeen hän muutti maaseudulle ihailemansa luonnon keskelle, mutta pettyi eikä saanut toivomaansa tyydytystä.

Cowley julkaisi esikoiskokoelmansa *Poetical Blossomes* 15-vuotiaana vuonna 1633. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös muun muassa *[[Anakreon]]*-mukaelma (*Anacreontiques*), *Mistress, or Love Verses* ja *Pindarique Odes*. Samuel Johnson antoi hänelle ja muutamille muille heidän kekseliäiden runomittojensa vuoksi nimityksen "metafyysiset runoilijat".

## Suomennettu tuotanto
Cowleyn runoja:
* Juomalaulu antologiassa, suom. Toivo Lyy antologiassa *[[Englantilaisen kirjallisuuden kultainen kirja]]*. s. 172, 174. WSOY 1933
* Toivoa vastaan, suom. Teemu Manninen, julkaisussa: *Tuli & Savu*, 2013. Kustantajan mukaan nro 1/2012. Kannessa nro 68–69

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Edmund Waller

**Edmund Waller** (1606–1687) oli englantilainen runoilija. 

Waller oli varakkaan suvun perillinen ja parlamentin jäsen 16-vuotiaasta alkaen. Hänen tunnettiin sanavalmiina ja taitavasti ajan vaatimuksiin mukautuvana. Hän palveli sekä puritaaneja että rojalisteja, aina tilanteen ja oman etunsa mukaan. Hän joutui kuitenkin puritaaneja vastustaessaan 1643 pois parlamentista, sai 10&nbsp;000 puntaa sakkoja ja asui mannermaalla vuoteen 1652, jolloin hän sai palata.

Palattuaan Englantiin hän kirjoitti ylistysrunon Oliver Cromwellille, mutta tämän kuoltua kirjoitti moiterunon ja sen sijaan suuntasi ylistyssanansa kuningas Kaarle II:lle tervetuliaisrunossaan. Kuningas totesi sen huonommaksi kuin Cromwellille tehdyn kunniarunon, mihin Waller vastasi: ”Sire, runoilijat onnistuvat paremmin kuvitelmien kuin todellisuuden kertojina.”

Pienissä runoissaan, joihin hänen maineensa perustuu, hän oli harvinaisen taitava viisijalkaisen loppusoinnullisen kaksoissäkeen käyttäjänä. Hän kehitti sen suljetuksi, niin että säepariin sisältyi aina myös ehyt ajatus. Hän hioi sen muutenkin niin puhtaaksi ja taipuisaksi, että klassinen runous saattoi ottaa sen lopullisesti valmiina käyttöönsä pääasialliseksi runomuodoksi.

## Suomennettu tuotanto
Suomennettuja runoja:
* Eräälle vyölle, suom. Toivo Lyy antologiassa *[[Englantilaisen kirjallisuuden kultainen kirja]]*. s. 174. WSOY 1933
* Itsensä karkoittama, suom. Teemu Manninen, julkaisussa: *Tuli & Savu*, 2013. Kustantajan mukaan nro 1/2012. Kannessa nro 68–69

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Pehr Erik Sahlman

**Pehr Erik Sahlman** (24. kesäkuuta 1774 Uppsala – 25. marraskuuta 1831 Pori) oli ruotsalaissyntyinen virkamies, joka toimi Suomen suuriruhtinaskunnan vuorilaitoksen vuorimestarina 1809–1821.

Sahlman kirjoitti ylioppilaaksi Uppsalassa vuonna 1785. Vuonna 1795 hän suoritti Uppsalan yliopistossa tutkinnon teologiassa, siveysopissa ja lakitieteessä ja vuonna 1796 kemiassa, fysiikassa ja vuoritieteessä. Sahlman tuli auskultantiksi Ruotsin vuorikollegioon vuonna 1796, ja hänet otettiin masuunimestaritaidon oppilaaksi vuonna 1797. Hänen nimitettiin Ruotsin vuorikollegion alaisuudessa toimineen Suomen vuorimestaripiirin virkaa tekeväksi ylimasuunimestariksi vuonna 1800 ja vakinaiseksi ylimasuunimestariksi vuonna 1802. Hänet määrättiin hoitamaan vuorimestarin tehtäviä vuonna 1809 ja nimitettiin vuorimestariksi vuonna 1810. Sahlman erosi vuorimestarin virasta vuonna 1826 ja siirtyi hoitamaan suuriruhtinaskunnan omistamaa Leineperin ruukkia. Sahlman kuoli Porissa 25. marraskuuta 1831. 

Sahlman oli naimissa Anna Christina Hagnerin kanssa vuodesta 1821. Heillä ei ollut lapsia.

## Lähteet
Desolationin enkelit

**Desolationin enkelit** () on yhdysvaltalaisen Jack Kerouacin kirjoittama omaelämäkerrallinen romaani vuodelta 1965, jota pidetään yhtenä hänen pääteoksistaan. Romaanin päähenkilö on Kerouacin kirjallinen alter ego Jack Duluoz, ja tapahtumat sijoittuvat aikaan juuri ennen kuin päähenkilö saavuttaa kirjallista menestystä. Romaanissa päähenkilö Duluoz viettää kesällä 1956 kaksi kuukautta Kaskadivuoristossa, minkä jälkeen hän matkustaa ympäri Yhdysvaltoja ja Eurooppaa. Suomennos ilmestyi Jaakko Yli-Juonikkaan kääntämänä ja Sammakon kustantamana vuonna 2004.

## Lähteet
Hedströmmen

**Hedströmmen** on Ruotsissa Västmanlandin läänissä Kungsörin ja Köpingin kunnissa virtaava 97 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Hedströmmenin valuma-alueessa sen 126 kilometriä pitkään pääuomaan.

Hedströmmen kuuluu Norrströmin vesistöön (vesistöaluetunnus 61), jonka valuma-alueen pinta-ala on 22&nbsp;650 neliökilometriä (km²) ja jonka vesistöreitin pääuoman alaosaan kuuluvat esimerkiksi laskujoki Norrström, järvi Mälaren, Eskilstunaån ja järvi Hjälmaren. Hedströmmen on vesistöreittinsä sivujoki, jonka 
valuma-alueen pinta-ala on 1&nbsp;048&nbsp;km² eli 4,6&nbsp;% koko vesistöalueensa pinta-alasta. Se laskee Mälarenin Barkarövikeniin Galtenissa Köpingin kunnassa.

## Vesivoimalaitoksia
Hedströmmenin pääuomassa on 10 vesivoimalaitosta: Kallstena, Östuna, Ekeby, Lyftinge, Kolsva, Nygårdsforsen, Holmen, Norrhammar, Östanfors ja Skinnskatteberg. Voimaloiden yhteisteho on 7,5 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 32,1 gigawattituntia. Vesistön Gunnilboånin sivu-uomassa on vielä 3 voimalaa lisää: Gisslarbo, Färna ja Kedjebohammar. Näiden yhteisteho on 1,5 megawattia ja vuosituotanto on noin 6,1 gigawattituntia.

## Lähteet
* 
### Huomautuksia

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* https://www.malaren.org/malaren/malaren-och-dess-naromrade/beskrivning-av-de-storre-vattendragen/hedstrommen/
* https://www.vattenmyndigheterna.se/download/18.1e9f682716e44cbf6f56f9f9/1574767747716/SE3_121_Hedstrommen.pdf 
* https://www.diva-portal.org/smash/get/diva2:863731/FULLTEXT01.pdf
* http://www.sundbyberg.se/register/filedownload?documentId=415269&versionId=468021
*
Kolbäcksån

**Kolbäcksån** on Ruotsissa Taalainmaan Smedjebackenista alas Västmanlandin läänin Hallstahammariin virtaava 103 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Kolbäckesånin valuma-alueessa sen 174 kilometriä pitkään pääuomaan.

Kolbäcksån kuuluu Norrströmin vesistöön (vesistöaluetunnus 61), jonka valuma-alueen pinta-ala on 22&nbsp;650 neliökilometriä (km²) ja jonka vesistöreitin pääuoman alaosaan kuuluvat esimerkiksi laskujoki Norrström, järvi Mälaren, Eskilstunaån ja järvi Hjälmaren. Kolbäcksån on vesistöreittinsä sivujoki, jonka valuma-alueen pinta-ala on 3&nbsp;115&nbsp;km² eli 13,8&nbsp;% koko vesistöalueensa pinta-alasta. Se laskee Mälareniin Galtenin Fredenin lashteen Hallstahammarin kunnassa.

## Vesivoimalaitoksia
Joen valuma-alueella sijaitsee 26 vesivoimalaitosta, joista 21 ovat pääuoman voimalaloita. Kolbäcksånissa on Västerkvarn, Sörstafors, Hallstahammar, Ålsätra, Surahammar, Ramnäs, Seglingsberg, Virsbo, Västanfors, Uddnäs, Fagersta, Semla, Smedjebacken, Morgårdshammar, Lernbo, Ludvika, Sunnansjö, Loforsen, Vännebo, Nyhammar ja Hellsjön. Voimaloiden yhteisteho on 58,2 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 203,5 gigawattituntia. Valuma-alueen sivu-uomissa vielä viisi voimalaa seuraavasti:
* Botånissa on Nordansjö, 
* Finnbobäckenissa on Finnbokraft, 
* Larsboånissa on Saxehammar, 
* Lexenissa on Lexsjöbo ja 
* Tunkarlsbobäckenissa on Tunkarlsbo Kraft.
Näiden yhteiskapasiteetti on 0,4 megawattia ja vuosituotanto 1,0 gigawattituntia.

## Lähteet
* 
### Huomautuksia

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* https://www.kulturarvstockholm.se/wp-content/uploads/2020/02/Vattenprojektet2011_58_Low.pdf
* https://www.malaren.org/malaren/malaren-och-dess-naromrade/beskrivning-av-de-storre-vattendragen/kolbacksan/
* http://www.sundbyberg.se/register/filedownload?documentId=415269&versionId=468046 
* https://www.vattenmyndigheterna.se/download/18.5dda784b16d6ccd6b031151f/1569846139695/Norra%20%C3%96stersj%C3%B6n%20%C3%85tg%C3%A4rdsplan%20f%C3%B6r%20Kolb%C3%A4cks%C3%A5ns%20avrinningsomr%C3%A5de.pdf
* https://www.lansstyrelsen.se/dalarna/tjanster/publikationer/2013/pm-201307-miljogifter-i-kolbacksans-avrinningsomrade.html
* http://www.diva-portal.se/smash/get/diva2:863641/FULLTEXT01.pdf
* http://info1.ma.slu.se/ima/publikationer/KB2000_0.pdf
* https://pub.epsilon.slu.se/12591/7/eriksson_l_etal_150910.pdf
Carl Lundström (vuorimestari)

**Carl Lundström** (22. toukokuuta 1762 Taalainmaa – 4. heinäkuuta 1842 Uskela) oli ruotsalaissyntyinen virkamies ja teollisuusmies, joka toimi Ruotsin vallan aikana ja Suomen suuriruhtinaskunnassa vuorilaitoksen vuorimestarina vuosina 1788–1809.

Lundström oli Falunin vuorikunnan vuorimestarin Eggert Lundströmin poika. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Uppsalassa vuonna 1776, ja hänet otettiin auskultantiksi Ruotsin vuorikollegioon vuonna 1780 ja nimitettiin vuorikollegion ylimääräiseksi notaariksi vuonna 1783. Hänet nimitettiin vuorikomissaariksi Suomeen vuonna 1786 ja Suomen vuorikunnan vuorimestariksi vuonna 1788. Lundström oli perustamassa Suomen Talousseuraa vuonna 1797. Porvoon valtiopäivillä aatelissääty ehdotti häntä suuriruhtinaskunnan hallituskonseljin kamari- ja tilintekotoimituskunnan esittelijäsihteeriksi, johon virkaan Lundström siirtyi vuonna 1809. Hän erosi virasta 1816 ja siirtyi hoitamaan valtion omistamaa Leineperin ruukkia vuonna 1818. Vuonna 1823 Lundström löysi Sillbölestä uuden malmiesiintymän, jota hän louhi vuosina 1823–1824. 

Lundström asui Suomessa Uskelassa omistamallaan Lopen Haittisten rustitilalla, jossa hän kuoli vuonna 1842. Lundström oli naimisissa Anna Charlotta Waszin kanssa, ja heillä oli viisi poikaa ja neljä tytärtä. 

## Lähteet
Onnenlehti

**Onnenlehti** on pieni pahvikortti tai paperilappu, johon on kirjoitettu ennustus. Painetut onnenlehdet olivat numeroituja ja joissakin versiossa oli kuvakin mukana. Onnenlehdet olivat suosittuja 1800-luvulla ja 1900-luvun alkupuoliskolla. Ennustuksiin suhtauduttiin kuten horoskooppeihin, kuka uskoi kuka ei. Onnenlehtien ennustuksia pidettiin kuitenkin povareiden ennustuksia selkeämpinä.

Onnenlehtiä myivät posetiivarit, jotka kiersivät yleisötapahtumissa, kuten markkinoilla ja soittivat veivattavalla posetiivilla musiikkia. Toimeentulonsa posetiivarit saivat onnenlehtiä, pikkuesineitä kuten harjoja ja esimerkiksi pumpernikkeleitä kaupittelemalla. 

## Onnenlehden muita merkityksiä

Onnenlehtiä jaettiin Suomen ensimmäisen Liikennenturvallisuusviikon 23.-30.4.1934 aikana.  Liikennekulttuurikomitean tuottaman onnenlehden sisältö oli kuvitettua liikennevalistusta. Painotuotteen värikkyys huvitti etenkin nuoria naisia, vanhempi väki suhtautui lappusiin kylmäkiskoisemmin. Onnenlehdessä kehotettiin äitejä kasvattamaan lapsensa liikenteen tuntemukseen. 

Onnenlehti-pöytäliina. Pieni onnenlehtikuviolla koristeltu pöytäliina.

Onnenlehdeksi kutsuttiin lentolehtistä, joita kapteeni Bremer pudotti lentokoneestaan 39 paikkakunnalle Philipsin mainoskiertueella 1938. Onnenlehdestä oikean onnenkuvion löytänyt sai ostaa Matador-radiovastaanottimen erikoishinnalla.

Onnenlehti, lasimaljakko, design Helena Tynell, Riihimäen Lasi 1971-76. 

## Lähteet
Juho Kotilainen

**Juho (Juhana) Kotilainen** (28. syyskuuta 1814 Heinävesi – 19. maaliskuuta 1876 Heinävesi) oli maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Juho Kotilaisen vanhemmat olivat Lassi Kotilainen ja Beata Sallinen ja puoliso Anna Maria Kotilainen.  Kotilainen oli lautamies ja herastuomari ja toimi kunnallisissa luottamusehtävissä. Hän oli talonpoikaissäädyssä Vähä-Savon alisen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1863–1864. Kotilainen oli valtiopäivillä valitsijamies ja laki- sekä säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen.

## Lähteet
Ulosottolaitos

**Ulosottolaitos** () on 1. joulukuuta 2020 toimintansa aloittanut Suomen ulosottotointa johtava valtakunnallinen viranomainen. Viranomainen syntyi, kun entinen Valtakunnanvoudinvirasto ja 22 alueellista ulosottovirastoa yhdistettiin uudeksi valtakunnalliseksi laitokseksi.

Ulosottolaitosta johtaa valtakunnanvouti Veikko Minkkinen.

Ulosottolaitoksella on 64 toimipaikkaa ympäri Suomen. Ulosottolaitoksen keskushallinto ja päätoimipaikka sijaitsee Turussa. Ulosottolaitoksen or­ga­ni­saa­tio ja­kau­tuu kes­kus­hal­lin­toon ja toi­min­tayk­si­köi­hin. Ulos­ot­to­lai­tok­sen toi­min­tayk­si­köt ovat pe­rus­täy­tän­töön­pa­no, laa­jan täy­tän­töön­pa­non vii­si alu­eel­lis­ta yk­sik­köä (Ete­lä-, Län­si, Sisä- Poh­jois- ja Itä-Suo­mi), eri­tyis­täy­tän­töön­pa­no sekä yh­tei­set pal­ve­lut (­kir­jaa­mo, asia­kir­ja­hal­lin­ta, mak­su­lii­ke, asia­kas­pal­ve­lu ja hal­lin­to­teh­tä­vät; rea­li­soin­ti, tar­kas­tus- ja tu­ki­pal­ve­lut). Kes­kus­hal­lin­non yk­si­köi­tä ovat esi­kun­tayk­sik­kö, oi­keu­del­li­nen yk­sik­kö, hal­lin­to­yk­sik­kö sekä ke­hit­tä­mis- ja oh­jausyk­sik­kö.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ulosottolaitos
Barråsan koulu

**Barråsan koulu** (ruots. *Barråsa folkskola*) oli vuonna 1924 perustettu siuntiolainen kansakoulu, joka sijaitsee Tupala-Uudenkylän lähettyvillä Pohjois-Siuntiossa. Myös Nybyn kouluksi kutsutun rakennuksen piirustukset on laatinut rakennusmestari August Haga vuonna 1923. Koulun ensimmäinen opettaja oli Ingeborg Engberg.

Koulurakennus on hirsirunkoinen ja kaksikerroksinen. Rakennuksen aumakattoiseen osaan liittyy leveämpi ja korkeampi telttakattoinen volyymi. Barråsan koulun eteläsivulla on myöhemmin lisätty altaani.

Koulu toimii nykyisin yksityisasuntona ja se on lisätty Läntisen Uudemaan kulttuurihistoriallisen inventoinnin luetteloon vuonna 1993.

## Lähteet
Frank Hawks

**Frank Monroe Hawks** (28. maaliskuuta 1897 – 23. elokuuta 1938) oli yhdysvaltalainen lentäjä. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän toimi Yhdysvaltain armeijan ilmavoimissa (United States Army Air Service, USAAS) lentäjänä ja lennonopettaja Love Fieldin lentokentällä Texasissa. Sotilasarvoltaan hän oli kapteeni.

Sodan jälkeen hän tuli tunnetuksi 1920- ja 1930-luvulla lentäjänä tekemistään ennätyksistä. Hän käytti Texas Oil Companyn, Texacon ilmailuosaston johtajana yrityksen sponsoroimia lentokoneita, joilla teki 214 kpl eri etappien välisiä nopeuslentoennätyksiä Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Hawks oli seurattu julkisuuden henkilö, vuonna 1937 'Mysterious Pilot' (Salaperäinen lentäjä) - Columbian 15 jakson -elokuvasarjassa Hawks nimettiin ”maailman nopeimmaksi lentäjäksi”.

Suosittu sanonta tuohon aikaan oli: ”Älä lähetä sitä postitse ... lähetä se Hawksin kautta”.  

Hawks vieraili Tukholman lentonäyttelyssä 1931 Texaco nro 13 -koneella. Hawks lensi Tukholmaan Oslosta 1 tunnissa 25 minuutissa, joka oli tuolloin uusi ennätys.

Päätettyään nopeuslentäjän uransa Hawks kuoli 41-vuotiaana vuonna 1938 koelentokonetta lentäessään.

## Lähteet

## Linkit
* Hawks Miller HM-1
* Hawks on Aerofiles
Dún Aonghasa

**Dún Aonghasa** on linnoitus Irlannin Aransaariin kuuluvalla Inis Mórilla maan länsirannikolla. Merenrannalla kalliolla sijaitsevasta linnoituksesta on jäljellä osa sen kivisistä muureista. Arkeologisten löytöjen perusteella paikka on peräisin pronssikaudelta.

## Kohde

Dún Aonghasa sijaitsee Aransaarten suurimmalla saarella Inis Mórilla Galwaynlahdella Irlannin länsirannikolla. Paikalla on merestä noin 87 metrin korkeudelle kohoava kallio, jolla on kivisiä linnoitteita. Sisimmäisellä linnoituksella on kaksi ulkomuuria, sekä kolmannen jäännökset. Pystyssä oleva sisämuuri on korkeudeltaan 4,9 metriä ja paksuudeltaan 5 metriä. Niiden ulkopuolella on vielä kolmas niin sanottu *chevaux-de-frise*, sisemmille puolustusvaurstuksille tulon esteeksi tehty pystykivimuuri. Koko alueen pinta-ala on noin 5,7 hehtaaria. Sisemmät puolustukset ovat avoimia merelle päin etelään. Mahdollisesti tälläkin puolella on aikanaan ollut matala kivimuuri. Sisälinnoituksille pääsi koillisesta kapeaa käytävää pitkin.

## Historia
Paikalla tehtiin kaivauksia vuosina 1992–1995. Löytöjen perusteella paikalla on ollut asutusta pronssikauden keski- tai loppuvaiheilta 1&nbsp;400–600 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Aikaisemmin linnoitusten oli uskottu olevan peräisin rautakaudelta 600-luvulta eaa 400-luvulle jaa. Pronssikautisiin jäännöksiin lukeutuivat pyöreän talon rauniot. Asutuksesta kertoivat esimerkiksi eläinten luut ja keramiikan sirpaleet. Taloudellisesti pronssikauden asukkaille merkittävin elinkeino on ilmeisesti ollut lampaiden kasvatus. Lampaita kasvatettiin etenkin lihan, ei niinkään villan takia. Paikalla oli myös pronssisten keihäänkärkien ja miekkojen valmistukseen käytettyjä muotteja. Linnotuksen sisämuuri on rakennettu myös pronssiajalla, mutta ulommille muureille ei ole tehty ajoitusta. Puolustusvarustelujen ja muiden löytöjen perusteella paikka on joka tapauksessa ollut aikanaan merkittävä keskus.

Linnoituskesta ei sen sijaan ole jäänyt ollenkaan samalla tapaa merkkejä paikallisen kansanperinteeseen. Dún Aonghasa tarkoittaa "Aonghusin linnaa". Täysin selvää ei kuitenkaan ole, keneen nimellä viitataan. Nimi on suhteellisen yleinen. Mahdollisesti kyse on myyttisestä Tuath Dé Oengus Mac ind Ócista, tai tuntemattomammasta legendaarisen historian hahmosta. Nykyisin Dún Aonghasa on suosittu matkailukohde. Seutu on iirinkielistä Gaeltachtia.

## Lähteet
Vuoripuukenguru

**Vuoripuukenguru** (*Dendrolagus scottae*) on kenguruihin kuuluva nisäkäslaji. Sitä tavataan uhanalaisena Papua-Uudesta-Guineasta.

## Koko ja ulkonäkö
Vuoripuukenguru voi saavuttaa suurimmillaan noin 11 kg painon ja koiras on hieman naarasta kookkaampi. Lajin karva on väriltään mustaa tai tummanruskeaa. Vuoripuukengurun etutassujen vahvat kynnet ja pitkä taipuisa häntä auttavat sitä kiipeilemään puissa. Vuoripuukengurunaaraalla on muiden pussieläinten tavoin vatsassaan pussi.

## Levinneisyys ja elintavat
Vuoripuukenguru elää ainoastaan Papua-Uuden-Guinean luoteisosassa Torricellivuorilla ja niiden läheisillä vuoristoalueilla. Lajin elinympäristöä ovat sademetsät 900&ndash;1&nbsp;700 metrin korkeudella merenpinnasta. Laji liikkuu usein yksin tai korkeintaan neljän yksilön perheryhmissä ja viettää suurimman osan ajastaan maassa. Ne ovat taitavia kiipeilemään puissa ja kykenevät hyppimään puusta toiseen, mutta kiipeävät yleensä vain vaaraa paetessaan. Vuoripuukenguru on kasvinsyöjä ja sen ravintoa ovat lehdet, sammalet ja liaanit. Vuoripuukengurun lisääntymisestä on vain vähän tietoa. Naaras synnyttää yhden poikasen vuodessa ja lisääntymiskausi on mahdollisesti ympärivuotinen.

Vuoripuukenguru luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi. Kannan kooksi arvioidaan noin 200 yksilöä; 2000-luvun alussa määrä oli noin 100. Suurimmat uhat ovat metsästäminen ravinnoksi ja elinympäristön häviäminen. Osana suojelutoimenpiteitä paikalliset ovat lopettaneet vuoripuukengurun metsästämisen ja kanta on saatu elpymään ja on vakaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Khares Ateenalainen

**Khares Ateenalainen** (; n. 394–324 eaa.) oli antiikin kreikkalainen sotapäällikkö, joka oli kotoisin Ateenasta. Hän osallistui Ateenan vuosina 357–355 eaa. liittolaisiaan vastaan käymän sodan johtoon ja taisteli sitten Filippos II:ta ja Aleksanteri Suurta vastaan. Lopulta Khares antautui Aleksanterille Lesboksen saarella vuonna 332 eaa.

## Lähteet
Niilo Moilanen

**Niilo Moilanen** (s. 17. toukokuuta 2001) on suomalainen maastohiihtäjä. Hän on nuorten maailmanmestari perinteisen hiihtotavan sprintistä vuodelta 2021. Hän saavutti samoissa kilpailuissa hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;5&nbsp;kilometrin viestissä. Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla hän oli perinteisen sprintissä neljäs 2019. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 21:nneksi ja vapaan hiihtotavan parisprintissä 11:nneksi. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä 34:s. Milanon–Cortinan olympialaisissa 2026 hän sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä niin ikään 34:nneksi.

Moilanen kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Rukalla marraskuussa 2021. Hän sai heti maailmancupin pisteitä oltuaan perinteisen hiihtotavan sprintissä 22:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas Beitostølenin perinteisen sprintissä joulukuussa 2022. Parhaimmillaan hän on sijoittunut viidenneksi Rukan perinteisen hiihtotavan sprintissä marraskuussa 2024.

Moilanen edustaa Pohti Ski Teamia.

## Lähteet
Heikki Krook

**Heikki (Henrik) Krook** (21. joulukuuta 1846 Karstula – 3. heinäkuuta 1891 Karstula) oli maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Heikki Krookin vanhemmat olivat valtiopäivämies Elias Krook ja Maria Lovisa Krook ja puoliso Maria Oppman. Krook kävi kuusi luokkaa Jyväskylän lyseota, mutta ryhtyi isänsä kuoltua maanviljelijäksi.  Hän oli kirkonisäntä ja kunnallismies, joka oli talonpoikaissäädyssä Viitasaaren tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1891. Hän oli niillä valitsijamiesten varamies ja talousvaliokunnan varajäsen, joka teki rautatien rakentamista koskevan anomuksen ja osallistui esityksiin muun muassa metsänhoito-opetuksesta ja metsätalouden hoidosta.

## Lähteet
Britannian ja ulkomaiden raamattuseura

**Britannian ja ulkomaiden raamattuseura**, aiemmin **Britannian ja ulkomaan raamattuseura**, (*The British and Foreign Bible Society*) on Lontoossa 1804 perustettu yhdistys, jonka tarkoitus on levittää Raamattua ja sen osia ja auttaa hankkimaan kansankielisiä Raamattuja. Sillä on toimistoja eri puolilla maailmaa. Se on julkaissut kuvalehteä *The Bible in the World*.

Seuran haaraosasto aloitti toimintansa Suomessa 1812 ja myönsi varoja Turkuun perustetun Suomen Pipliaseuran toimintaan. Seuran toiminta Suomessa päättyi 1947, jolloin se luovutti Helsingin-toimistonsa Suomen Pipliaseuralle.

Seura julkaisi suomeksi 1913 Uuden testamentin suomennoksen ja Psalmit (= UT 1913).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* The British and Foreign Bible Society