open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pentti Kanerva

**Pentti Kanerva** (s. 1937) on suomalais-yhdysvaltalainen neurotieteilijä ja harvan hajautetun muistin mallin luoja. Hän on myös kirjoittanut kirjan harvaan hajautettuun muistiin liittyen vuonna 1988.  

Kanerva vastaa pitkäkestoisen muistin ominaisuuksien yhdistämisestä korkeadimensionaalisten tilojen matemaattisiin ominaisuuksiin ja vertaa keinotekoista hermoverkko-assosiatiivista muistia tavanomaiseen tietokoneen satunnaismuistiin ja aivojen hermosoluihin. Tätä teoriaa on sovellettu satunnaisen indeksoinnin suunnittelussa ja toteuttamisessa semanttisten suhteiden oppimiseen kielitiedoista.  

Kanerva loi TVEDIT-tekstieditorista version eri alustalle ja käytti ensimmäisenä tietokoneen leikepöytää poistettujen tekstien säilyttämiseen. Tämä toiminto tunnetaan nykyään nimellä ”leikkaa, kopioi ja liitä”. 

## Koulutus ja ura
Kanerva aloitti uransa opiskelemalla Suomessa metsätaloutta. Tämän jälkeen hän muutti Yhdysvaltoihin 1950-luvun lopulla opiskelijaksi Warren Wilson Collegeen, jonka jälkeen Kanerva palasi Suomeen opiskelemaan Helsingin yliopistoon 1960-luvun alussa. 1960-luvulla hän työskenteli tilasto- ja ohjelmointitehtävissä Metsäntutkimuslaitoksessa ja Tampereen yliopistossa, jonka jälkeen hän lähti Suomesta takaisin Yhdysvaltoihin opiskelemaan Stanfordin yliopistoon vuonna 1967. 

Kanerva työskenteli Stanfordin yliopiston järjestelmäasiantuntijana ja tutkimusassistentina ennen tohtorin tutkinnon suorittamista siellä vuonna 1984. Tämän jälkeen Kanerva työskenteli Amesin tutkimuskeskuksessa ja Ruotsin tietojenkäsittelytieteen instituutissa ennen kuin hän sai työpaikan Redwood Neuroscience Institutesta Kalifornian yliopistosta Berkeleystä. Siellä Kanerva työskenteli eläkkeelle saakka. 

Kanerva on Cognitive Science Societyn, International Neural Network Societyn ja Euroopan tiedeakatemian jäsen. 

## Yksityiselämä
Kanerva harrastaa perinteistä kansantanssia, viulun soittoa ja patikointia. 

## Julkaisut
*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kanerva puhumassa Youtubessa, maaliskuussa 2016
Andrei Lankov

**Andrei Nikolajevitš Lankov** (; s. 26. heinäkuuta 1963 Leningrad) on venäläinen historioitsija. Hän on erikoistunut Pohjois-Korean historian ja yhteiskunnan tutkimukseen.

Lankov oli opiskelijavaihdossa Kim Il-sungin yliopistossa Pohjois-Koreassa vuosina 1984–1985. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Leningradin valtionyliopistosta vuonna 1989. Lankov opetti Korean historiaa Australian kansallisessa yliopistossa vuosina 1996–2004. Vuonna 2004 hän aloitti opettamisen Soulin Kookmin-yliopistossa. Hän toimii siellä Korean tutkimuksen professorina.

Lankovin englanninkielisiin julkaisuihin kuuluvat *From Stalin to Kim Il Sung: The Formation of North Korea, 1945–1960* (2003), *Crisis in North Korea: The Failure of De-Stalinization, 1956* (2004), *North of the DMZ: Essays on Daily Life in North Korea* (2007) ja *The Real North Korea: Life and Politics in the Failed Stalinist Utopia* (2013). Lankov on kirjoittanut myös lukuisiin lehtiin. Vuonna 2017 julkaisu *[[Foreign Policy]]* sisällytti hänet *Global Thinkers* -listaansa. Lankov on kirjoittanut laajalti myös korean ja venäjän kielillä.

## Lähteet
Chilentähti

**Chilentähti** (*Tecophilaea cyanocrocus*) on chilentähtikasvien (Tecophilaeaceae) heimoon kuuluva kasvilaji, jota kasvatetaan koristekasvina. Lajista on erotettu useita eri muunnoksia.

Chilentähdellä on kirkkaansiniset kukat, joissa on valkoinen keskusta. Kukkia kehittyy kuhunkin varteen yksi tai joskus kaksi, ja täysin avoimina kukat ovat halkaisijaltaan noin 5 cm.

Luonnossa chilentähti on muuttunut hyvin uhanalaiseksi liiallisen keräilyn sekä lampaiden laidunnuksen vuoksi. Koristekasvina chilentähteä voi kasvattaa ruukussa viileässä kasvihuoneessa, jossa sen voi suojata kaikista kylmimmältä ilmalta sekä liialliselta kosteudelta. Kasvi tarvitsee kuitenkin tasaisen kosteuden talvikaudella ja kesällä kuivan lepokauden. Kasvit voi istuttaa myöhään syksyllä ravinteikkaalle ja hyvin vettä läpäisevälle kasvualustalle.

## Lähteet
Taskurotat

**Taskurotat** (Geomyidae) on jyrsijöihin kuuluva heimo. Taskurottia esiintyy läntisessä Pohjois-Amerikassa ja Väli-Amerikassa. Ne kaivavat maanalaisia käytäviä. Heimon lajit elävät eri alueilla ja siksi heimon lajittuminen ja alalajien määrä on runsas. Taskurotat ovat 10-30 cm pitkiä, koiraat saattavat olla kaksi kertaa naaraiden pituisia. Eläinten raajat ovat lyhyet, mutta ne ovat voimakkaat. Niiden häntä on karvaton ja tämä seikka säätää eläinten ruumiin lämpöä.

## Sukuja
* *[[Geomys]]*
* Isotaskurotat (*Orthogeomys*)
* Meksikontaskurotat (*Pappogeomys*)
* Lännentaskurotat (*Thomomys*)
* Mitsoakantaskurotat (*Zygogeomys*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* UniProt: Taxonomy - Geomyidae 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Geomyidae 
* University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Geomyidae, pocket gophers
Biolanin tuulivoimalaitos

**Biolanin tuulivoimalaitos** on Satakunnassa Euran Biolanin teollisuusalueella sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 500 kilowattiia eli 0,5 megawattia ja vuosituotanto on noin 0,7 gigawattituntia. Voimalan on pystyttänyt ja sen omistaa Biolanin tytäryhtiö Favorit Tuote Oy.

## Yleistä
Tuulivoimalaitos sijaitsee Eurassa Säkylän Köyliön puoleisella kuntarajalla teollisuusalueen eteläpuolella. Voimalaitos näkyy helposti valtatielle 12 ja neljän kilometrin päähän Köyliön Ehtamoon. Voimala sijaitsee yli 70 metrin korkeudella mpy.

Tuulivoimalaitos on tanskalaisen Nordtankin valmistamaa, mahdollisesti NTK500/37-mallia, jonka napakorkeus on 58 metriä ja tuuliturbiinin halkaisija 37 metriä. Tuulivoimalan perustus on teräsbetonia ja se painaa 400 tonnia. Torni on teräsrunkoinen, kolmiosoainen ja 55 metriä pitkä.

Tuotettu sähkö käytetään Favoritin tehtaalla. Tuulivoimalasta on vielä sähkön siirtoyhteys Biolanin tehtaalle valtatien toiselle puolelle, jonne ylijäämäsähkö siirretään. Alussa ajateltiin syöttää ylijäämäsähköä kantaverkkoon, mutta voimalaitosta ei nykyään esiinny Fingridin luettelossa. Nyt, kun Favoritin katolle on asennettu aurinkopaneelit, tulee ylituotantoa vieläkin enemmän.

## Historiaa
Tuulivoimalaitos hankittiin Biolanille kuuluvan Favorit Tuoteen kompostoritehtaan rakentamisen yhteydessä vuonna 2010. Se ostettiin käytettynä Oulusta, jossa se oli ollut toiminnassa vuodesta 1997 saakka. Voimala purettiin syksyllä 2010 uuden ja tehokkaamman tuulivoimalan alta, ja se siirrettiin keväällä 2012 Favoritille Euraan . Tuulivoimalan rakennuslupahakemus oli jätetty syksyllä 2010. Maaliskuussa 2012 sekä tehdas että tuulivoimalaitos vihittiin käyttöön. Ennen pystyttämistä sen tornia jatkettiin 20 metrillä. Muutostyöt tekivät Peikko Oy ja pystytyksen suoritti nosturipalvelu Kariniemi Ky. Myös Kariniemellä on omia tuulivoimalaitoksia. Tuulivoimalaitos käynnistyi lopulta kesäkuussa 2012.

Biolanin Nordtank tuulivoimala 02.jpg|Siipien jarrusiiveke käännettynä.
Biolanin Nordtank tuulivoimala 03.jpg


## Katso myös
* Luettelo Suomen tuulivoimaloista

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Miehiset siivoustalkoot, Biolan (kuvaus jäätyneen tuulimyllyn ”siivoamisesta”)
* Biolanin tuulivoimala, YouTube (ilmakuvaus)
Sokkohiiret

**Sokkohiiret** (Spalacidae) on hiirimäisiin jyrsijöihin kuuluva heimo. Ne kaivavat maanalaisia käytäviä eteenpäin suuntautuneiden hampaiden avulla. Niiden silmät ovat ihon alla ja niiltä puuttuu häntä ja korvien ulko-osat. Nämä eläimet elävät erakkoina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* UniProt: Taxonomy - Spalacidae 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Spalacidae 
* University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Spalacidae, blind mole rats, African mole rats, zokors, and bamboo rats
Nikotiinistomatiitti

**Nikotiinistomatiitti** (myös stomatitis nicotina, tupakoitsijan keratoosi tai tupakoitsijan suulaki) on yleensä tupakoinnin aiheuttama suulaen limakalvomuutos. Se näkyy harmaanvalkoisena alueena, jossa on punaisia papuloita. Värin muuttuminen johtuu suulaen limakalvon tuottamasta keratiinista.

Nikotiinistomatiitti syntyy tavallisesti reaktiona tupakansavun suussa tuottamaan kuumuuteen. Laajassa tutkimuksessa Saudi-Arabiassa havaittiin nikotiinistomatiitin esiintyvän 29,6 %:lla kaikista tupakoitsijoista, mutta jopa 60 %:lla piipun polttajista. Nikotiinistomatiitin kehittyminen tupakoinnin seurauksena vaatii pitkäaikaista altistumista tupakansavulle. Harvinaisissa tapauksissa nikotiinistomatiitti voi kehittyä erittäin kuumien nesteiden juomisen seurauksena. Tupakoinnin ja kuumien juomien yhdistelmä saattaa lisätä riskiä. Erityisen yleinen muutos nikotiinistomatiitti on savukkeita palava puoli suuhun asetettuna polttavilla. Tapaa on harjoitettu yleisesti muun muassa tietyissä intialaisissa yhteisöissä.

Nikotiinistomatiitti on yleensä oireeton, mutta voi tuntua suulaen lievänä ärtymisenä. Nikotiinistomatiitti voidaan usein todeta ulkomuodon perusteella, mutta limakalvosta voidaan ottaa koepala nikotiinistomatiitin erottamiseksi leukoplakiasta tai suusyövästä. Nikotiinistomatiitti ei lukeudu syövän esiasteisiin. Tyypillistä onkin muutoksen häviäminen 1–2 viikon kuluessa tupakoinnin loppumisesta. Nikotiinistomatiitti kuvattiin lääketieteellisessä kirjallisuudessa ensimmäisen kerran vuonna 1926.¨Kurt Hermann Thoma nimesi muutoksen vuonna 1941 nikotiinistomatiitiksi, koska sitä oli todettu lähes yksinomaan tupakoitsijoilla. Nimi on kuitenkin sikäli virheellinen, että leesio ei johdu nikotiinista vaan kuumasta savusta.

## Lähteet
Jussi Leppälahti

**Jussi Leppälahti** (s. 22. elokuuta 1986 Espoo) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän on toiminut kaudesta 2024 lähtien IF Gnistanin päävalmentajana.

## Pelaajaura
Leppälahti aloitti jalkapallon Espoon Palloseurassa, jossa hän pelasi vuoteen 1998 asti. Vuonna 1999 Leppälahti siirtyi FC Honkaan, jossa hän pelasi junioriuransa loppuun. Leppälahti ei kuitenkaan kyennyt murtautumaan Hongan edustusjoukkueeseen, ja hän pelasi Kakkosta yhteistyösopimuksen turvin FCK Salamissa ja FC Espoossa kausilla 2005–2006. Leppälahti siirtyi pysyvästi FC Espooseen vuonna 2007, jossa hän pelasi kahden kauden ajan. Vuosina 2009–2010 Leppälahti edusti Kakkosessa HIFK:ta ennen uransa lopettamistaan.

## Valmennusura
Leppälahti toimi FC Espoon B-juniorien apuvalmentajana kaudella 2008. Vuosina 2010–2012 hän työskenteli HIFK:ssa 2001-syntyneiden ja B-juniorien päävalmentajana sekä A-juniorien apuvalmentajana. Kaudella 2014 Leppälahti valmensi FC Hongassa 2002-syntyneiden joukkuetta. Leppälahti toimi valmentajana aikuisten sarjoissa ensimmäisen kerran 2015, kun hän aloitti Nelosessa pelanneen EPS:n päävalmentajana. EPS sijoittui Nelosen lohkonsa toiseksi ja nousi kauden 2015 päätteeksi Kolmoseen.

Leppälahti toimi Käpylän Pallon U13-joukkueen apuvalmentajana alkuvuodesta 2017. Hän suoritti vuoden opinnot englantilaisseura Northampton Townin akatemiassa työskennellen U10- ja U14-joukkueiden valmennuksissa kaudella 2017–2018. Leppälahti aloitti Kakkosessa pelanneen Jippon päävalmentajana kaudella 2019. Kaudella 2019 Jippo sijoittui Kakkosen lohkonsa toiseksi ja kaudella 2020 se nousi Ykköseen. Kauden 2021 päätteeksi Jippo tippui Kakkoseen.

Vuonna 2022 Leppälahti aloitti Ykkösessä pelanneen KTP:n päävalmentajana. Ensimmäisen kautensa päätteeksi KTP voitti Ykkösen ja nousi takaisin Veikkausliigaan. Elokuussa 2023 KTP antoi potkut Leppälahdelle joukkueen ollessa sarjan kymmenentenä. Pääsarjatasolle täydennysmenettelyn kautta noussut Gnistan tiedotti marraskuussa 2023 palkanneensa Leppälahden päävalmentajakseen yksivuotisella sopimuksella, jossa on vuoden jatko-optio.

## Toimittajana
Valmentajan tehtävien ohessa Leppälahti tuli tunnetuksi 2010-luvulla jalkapallotoimittajana. Hän aloitti kirjoittamisen vapaaehtoisvoimin julkaistussa Jalkapallolehdessä vuonna 2014, ja hänet palkattiin samana vuonna toimittajaksi Urheilulehteen. Leppälahti kirjoitti Urheilulehteen vuoteen 2017 asti, jolloin hän siirtyi lehden päätoimittajana toimineen Jukka Röngän perustamaan Elmoon. Leppälahti työskenteli toimittajana Elmossa sen lakkauttamiseen saakka 2021. Leppälahti tunnettiin kriittisenä ja kiisteltynä jalkapallotoimittajana. Päätoimittajana toimineen Röngän mukaan ajoittain Leppälahden yksityiskohtaiset, syvälle taktiikkaan ja valmentajuuteen menneet tekstit jopa satuttivat joitakin valmentajia. Toisaalta häntä kiiteltiin älykkäistä ja persoonallisista artikkeleistaan.

## Lähteet
Allied Air Command

**Allied Air Command** (**AIRCOM**) on sotilasliitto Naton taktisen tason johtoporras, eräänlainen esikunta kaikille jäsenmaiden ilma- ja avaruusvoimille. Johtoportaan päämaja sijaitsee Ramsteinin lentotukikohdassa Saksassa. Allied Air Commandista käytetään joskus suomenkielistä nimeä **Naton ilmavoimaesikunta**.

## Historia ja tehtävä
Allied Air Command perustettiin vuonna 1974 nimellä Allied Air Forces Central Europe keskitetyksi hallinnoksi keskisen Euroopan Natomaiden ilmavoimille, minkä jälkeen esikunta on kulkenut monilla nimillä. Kylmän sodan päätyttyä se saneerattiin. Nykyinen nimi ja organisaatio otettiin käyttöön vuonna 2013. 

Nykyään johtoportaan tehtävä on suunnitella ja hallinnoida Naton ilmavoimien operaatioita sekä ilma- ja ohjustorjuntaa.

## Katso myös
* Allied Land Command
* Allied Maritime Command

## Lähteet
Canal latéral à la Garonne

**Canal latéral à la Garonne**, tai lyhyemmin **canal de Garonne**, on Ranskassa sijaitseva kanava. Se on Garonnejoen sivukanava yhdistäen Toulousen ja Bordeaux’n kaupungit.
Garonnejokea on hankala purjehtia koska sen vedenpinnan korkeudet vaihtelevat paljon. 1800-luvulla päätettiin rakentaa joen vierelle kanava, jossa olisi tasaisemmat olosuhteet. Garonnen sivukanava rakennettiin Toulousen ja Castets-en-Dorthen välille vuosina 1838–1856 insinööri De Baudren johdolla. Kanava on 193 kilometriä pitkä ja siinä on 53 sulkua. Pudotusta tuolla matkalla on yhteensä 128 metriä. Kanava oli tärkeä reitti tavaroiden kuljettamiseen, mutta nykyään se on melkein pelkästään jokimatkailijoiden käytössä.  Kanavaan kuuluu myös useita kanavasiltoja, joista Garonnejoen ylittävä Agenin kanavasilta on Ranskan toiseksi pisin kanavasilta. Kanava muodostaa Toulousesta Välimerelle johtavan Canal du Midin kanssa yhteyden Atlantilta Välimerelle. Kanavia kutsutaan yleisesti kahden meren kanavaksi (*Canal des Deux Mers*).


Tiedosto:France Occitanie 82 Moissac 07.jpg|Tarnjoen ylittävä Cacorin kanavasilta
Tiedosto:2009-05-08-4000-Moissac.JPG|Kanava Moissacissa
Tiedosto:Castets-en-Dorthe Écluse 53 D.jpg|Sulku numero 53, jossa kanava yhdistyy Garonnejokeen


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Cebus trinitatis

**Cebus trinitatis** on Karibianmerellä, Trinidadin metsissä elävä kapusiiniapinalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt sen äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi.

*Cebus trinitatis* -apina on kokonaan vaalea, kasvot ovat vaaleanpunaiset. Ne syövät hedelmiä ja hyönteisiä. Niitä pidetään kätevinä ja älykkäinä.

*Cebus trinitatis* -apinoita tavataan Trinidadissa vain muutamalla alueella, Trinityn kukkuloilla, maan länsiosan Bush Bush Wildlife -suojelualueella sekä Narivan kosteikossa. Sen uhanalaisuuteen vaikuttavat elinympäristön tuhoaminen, metsästys maanviljelijöiden sadon suojaamiseksi ja pyydystäminen lemmikeiksi.

## Lähteet
Piliocolobus epieni

**Piliocolobus epieni** on Nigeriassa elävä lehtiapinalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt sen äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi.

Lajia tavataan Nigerjoen suiston kosteikkoalueilla. Sen elinalueet ovat pirstaloituneet pahasti. Se syö suurten puiden lehtiä, ja hedelmiä silloin kun ne ovat kypsiä.

Vuonna 2018 arvioitiin, että tämä laji on maailman 25 uhanalaisimman apinalajin joukossa.

## Lähteet
Edward Kelley

**Edward Kelley** tai **Edward Talbot** (1. elokuuta 1555 Worcester, Englanti – n. 1595) oli englantilainen alkemisti, okkultisti ja huijari.

## Elämä ja ura
Kelley sai apteekkarin koulutusta ja tunsi kemiaa jo nuorena. John Dee laati myöhemmin hänen horoskooppinsa, ja se on julkaistu Elias Ashmolen teoksessa Theatrum Chemicum Britannicum. Kelley mahdollisesti opiskeli jonkin aikaa Oxfordin yliopiston Gloucester Hallissa. Lähdettyään Oxfordista Kelley esiintyy seuraavaksi Lontoossa petollisesti asianajajana. Noin vuonna 1580 hänen korvansa leikattiin irti rangaistukseksi, koska hän oli väärentänyt omistusoikeuskirjoja, tai toisen kertomuksen mukaan väärentänyt rahaa. Erään lähteen mukaan hän oli syyllistynyt haudanryöstöön. Vuonna 1582 Kelley tutustui John Dee'en, kun hän kävi hänen luonaan Mortlakessa ja oli hyvin kiinnostunut tämän henkimaailman tutkimuksista. Kelley ilmoitti olevansa okkultismin tuntija ja esitteli taitojaan henkien kutsumisessa ja niiden viestien tulkitsemisessa. Dee puolestaan halusi nähdä Kelleyn teeskentelemän transmutaatio-kyvyn. Dee ja Kelley päättivät hengiltä saamansa kuvitellun neuvon perusteella tehdä yhteistyötä tutkimuksissaan, ja jälkimmäisestä tuli tästä lähtien Deen "näkijä", joka tulkitsi henkien toiveita mestarilleen kahden taikakristallin avulla, joista toisen sanottiin olleen lahja enkeli Gabrielilta. Syyskuussa 1583 Kelley lähti Deen kanssa Englannista puolalaisen aatelismiehen Olbracht Łaskin seurassa. He matkasivat Prahaan, jossa Kelley muutti Deen mukaan unssin elohopeaa kullaksi. Miehet viettivät useita vuosia keisari Rudolf II:n hovissa ja vierailivat silloin tällöin saksalaisten tai puolalaisten aatelisten linnoissa. Huhtikuussa 1587, kun he olivat Třeboňissa, Kelley kertoi näystään, jossa alaston nainen kehotti näkijää ja hänen isäntäänsä parinvaihtoon. Kelley vakuutti Deen, ja epäröinnin jälkeen Deen, Kelleyn ja heidän vaimojensa Jane Deen ja Joan Kelleyn välille laadittiin juhlallinen liitto henkiolennon ohjeen mukaisesti. Kelleyn tuhlailevuus johti pian tämän jälkeen riitaan Deen kanssa. Kelley vieraili uudelleen keisari Rudolfin hovissa Prahassa, mutta joutui siellä vankilaan joulukuussa 1589. Hänet vapautettiin lokakuussa 1593, ja hän näyttää eläneen irtolaiselämää Saksassa vuoden 1595 alkuun asti, jolloin hän joutui jälleen Rudolfin vangiksi ja menetti henkensä yrittäessään paeta. Hänellä ei näytä olleen jälkeläisiä. Hänen nimensä eteen liitetystä arvonimestä "Sir" voidaan olettaa, että keisari Rudolf oli jossain vaiheessa lyönyt hänet ritariksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pison

**Pison** (Hepr. פִּישׁוֹן *Pîšōn,* m.kreik. Φισών) on yksi Ensimmäisen Mooseksen kirjan mainitsemista neljästä paratiisin joesta. Pison mainitaan joista ensimmäisenä. Sen sanotaan kiertävän Havilan maa, jossa on kultaa, suitsutuspihkaa ja onykskiveä. 

## Vastaavuus todellisiin jokiin
1. Mooseksen kirjan neljästä joesta osa vastaa todellisia Lähi-idän alueen jokia. Tekstissä mainitaan esimerkiksi Tigris ja Eufrat. Pisonia ei kuitenkaan ole onnistuttu liittämään yksiselitteisellä ja yleisesti hyväksytyllä tavalla alueen todellisiin vesistöihin. Pisonia ei myöskään mainita muissa lähteissä, lukuun ottamatta Sirakin kirjaa, jossa se mainitaan ohimennen todeten "laki tulvii viisautta kuin Pison vettä."

Osa raamatun tutkijoista on kuitenkin historian aikana pyrkinyt paikantamaan Pisonin maantieteellistä vastinetta. Keskiajalla vaikuttanut rabbi ja raamatun kommentaattori Raši tulkitsi Pisonin vastaavan Niiliä. Rašin mukaan etenkin Pisonin kuvaaminen tulvivana jokena tukisi sen vastaavuutta Niiliin. Lisäksi Pison olisi saattanut saada nimensä heprean sanasta *pishtan,* eli pellava. Niili puolestaan oli alueen pellavantuotannolle keskeinen joki. Mikäli Pison vastaisi Niiliä, kuvaisi Havilan maa Egyptiä tai Sudania, mikä kenties vastaisi kuvausta siitä, että alueella on ollut kullankaivuuta ja korukivituotantoa. Osa kommentaareista liittää Pisonin taas Gangesiin tai Indusjokeen. Tällöin Havilan maa samaistetaan Intiaan. Vaikka Pisonille on esitetty useita mahdollisia vastineita todellisten jokien joukossa, ei yksimielisyyttä joen kytköksestä todellisiin maantieteellisiin muodostelmiin ole saavutettu.

## Lähteet
Kynuria (Arkadia)

**Kynuria** ( tai *Kynouria*, myös  tai *Kynouriakē*; ) oli antiikin aikainen alue Arkadian maakunnassa Kreikassa. Se käsitti alueen Arkadian länsiosassa Peloponnesoksen niemimaan sisäosissa.

Kynuria oli yksi Arkadian neljästä heimoalueesta tai heimovaltiosta Eutresian, Mainalian ja Parrhasian ohella. Kukin näistä alueesta oli Arkadian valtiomallissa samantasoinen Arkadian polisten eli kaupunkivaltioiden, kuten Tegea, Mantineia ja Orkhomenos, kanssa.

Arkadian Kynuriaa ei tule sekoittaa Peloponnesoksen itärannikolla sijainneeseen Kynuriaan, joka kuului osan historiastaan Argoliihin ja osan Lakoniaan.

## Maantiede

Kynuria sijaitsi Arkadian länsiosassa Parrhasian sekä Figaleian poliksen alueen eli Figaliken pohjoispuolella.

### Polikset

Vaikka Kynuria muodosti kokonaisuudessaan eräänlaisen polista eli kaupunkivaltiota vastanneen heimovaltion, osa sen paikallisyhteisöistä voidaan myös lukea poliksiksi. Kynurian polikset olivat:

* Alifeira
* Gortys
* Theisoa

### Muut kaupungit

Muiksi kaupungeiksi tai asutuksiksi mainitaan muun muassa:

* Brenthe
* Bufagion
* Hypsus
* Lykaia
* Maratha
* Rhaiteai
* Thyraion

## Historia

Arkadian Kynuria mainitaan antiikin lähteissä ainoastaan Megalopoliin kaupungin perustamisen yhteydessä. Alueen nimestä voidaan päätellä, että sen asukkaat olivat samaa alkuperää Peloponnesoksen itärannikon kynurialaisten () kanssa. Kyseinen heimo oli Herodotoksen mukaan arkadialaisten ohella Peloponnesoksen ainoa autoktooninen heimo, toisin sanoen alkuperäisiä asukkaita, jotka eivät olleet vaihtaneet asuinpaikkaansa. Näin kynurialaiset olisivat asuneet alueella jo ennen doorilaisvalloitusta ja mahdollisesti pidempäänkin. Tämän perusteella kynurialaisia on arveltu alkuperältään pelasgeiksi, ja mahdollisesti joonialaisiksi erotuksena Arkadian pelasgeista. Arkadian ja Peloponnesoksen itärannikon kynurialaisten välisestä mahdollisesti yhteydestä ei kuitenkaan ole säilynyt tietoja antiikin lähteissä.

## Lähteet
Rasmus Toivainen

**Rasmus Toivainen** (s. 21. heinäkuuta 2004 Espoo) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuissa lainalla SM-liigajoukkue Vaasan Sportista. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.

## Ura
### Seuraura
Toivainen on Espoo Bluesin kasvatti. Kaudella 2018–2019 hän pelasi yhden ottelun lainalla Karhu-Kissojen C-nuorissa. Kaudeksi 2019–2020 Toivainen siirtyi Helsingin IFK:n C-nuoriin. Kaudella 2021–2022 hän oli 18 osumallaan seuran U18-joukkueen paras maalintekijä Hannes Tiaisen ja Roope Tuomioksan kanssa. Kaudella 2022–2023 Toivainen debytoi miesten peleissä, kun HIFK:n U20-joukkue lainasi hänet kahden ottelun ajaksi Mestis-joukkue Kajaanin Hokkiin joulukuussa 2022.

Kesällä 2023 Toivainen nousi HIFK:n SM-liigarinkiin. Hän teki liigadebyyttinsä 2. marraskuuta 2023 Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan, kun Micke-Max Åsten ja Juha Jääskä putosivat HIFK:n kokoonpanosta ennen ottelua, heistä jälkimmäinen sairastumisen vuoksi. Toivainen merkittiin joukkueen nelosketjun vasempaan laitaan Jesse Seppälän ja Teemu Tallbergin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 6.41 minuuttia ja Toivaiselle merkittiin teholukema +1. Toivainen pelasi kolme SM-liigaottelua ilman tehopisteitä. Tammikuussa 2024 hän siirtyi loppukauden 2023–2024 kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue Kiekko-Espooseen. Toivainen pelasi siellä 14 runkosarjaottelua tehopistein 2+4=6 ja yhdeksän pudotuspeliottelua tehopistein 2+1=3. Seitsemännessä puolivälieräottelussa 25. maaliskuuta 2024 Tutoa vastaan hän teki Kiekko-Espoon 4–1-voittoon päättyneen ottelun voittomaalin. Osuma hyväksyttiin videotarkistuksen jälkeen ja se ratkaisi joukkueelle välieräpaikan. Toivainen voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia.

Toukokuussa 2024 Kiekko-Espoo tiedotti Toivaisen jatkavan seurassa vuoden mittaisella sopimuksella, kun joukkue nostettiin kaudeksi 2024–2025 SM-liigaan. Hän aloitti kautensa seuran U20-joukkueessa. Lokakuussa Kiekko-Espoo lainasi Toivaisen marraskuun maaottelutaukoon asti kestävällä sopimuksella Hokin Mestis-joukkueeseen. Hän pelasi siellä viisi ottelua. Marraskuussa Kiekko-Espoo lainasi Toivaisen toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Imatran Ketterään. Hän pelasi siellä lopulta kauden loppuun. Toivainen ei pelannut kauden aikana otteluakaan SM-liigassa. 

Kaudeksi 2025–2026 Toivainen siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Vaasan Sportiin, jonne samaan aikaan siirtyi myös hänen pikkuveljensä Waltteri. Toivainen pelasi siellä kahdeksan ottelua ilman tehopisteitä sekä kolme ottelua seuran U20-joukkueessa, kunnes marraskuussa 2025 Sport lainasi hänet loppukaudeksi Mestis-joukkue Joensuun Kiekko-Poikiin. Helmikuussa 2026 Toivainen siirtyi loppukauden kattavalla lainasopimuksella toiseen Mestis-joukkueeseen, Iisalmen Peli-Karhuihin.

### Maajoukkueura
Toivainen on pelannut 15 nuorten maaottelua.

## Muuta
Toivaisen pikkuveli Waltteri pelaa hyökkääjänä Rasmuksen joukkuetoverina Sportin organisaatiossa.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Driving Home for Christmas

**Driving Home for Christmas** on laulaja Chris Rean kirjoittama ja säveltämä jouluaiheinen kappale. Kappaleen ensimmäinen versio levytettiin vuonna 1986 julkaistulle singlelle, joka julkaistiin yhdessä kappaleen "Hello Friend" kanssa. 

## Taustaa kappaleelle
Chris Rea on kertonut kirjoittaneensa kappaleen vuonna 1978, jolloin hän oli matkalla levy-yhtiö Abbey Road Studiosilta Middlesbroughiin. Rean vaimo tuli hakemaan hänet autollaan, koska hän oli irtisanonut levytyssopimuksen Abbey Road Studiosin kanssa, mutta levy-yhtiö ei ollut halukas maksamaan hänelle junalippua takaisin kotiin. Insipiraatio kappaleeseen tuli, kun he juuttuivat liikenneruuhkaan lumen sataessa. Matkan aikana hän alkoi työstämään laulua.

## Musiikkivideo
Alankomaalainen musiikkiohjelma *TopPop* esitti 23. joulukuuta 1986 esitetyssä ohjelmassa musiikkivideon, jonka välissä oli arkistomateriaalia moottoriteistä Hilversumissa.

## Lähteet
Lusi (täsmennyssivu)

**Lusi** voi viitata seuraaviin:

* Lusi, kylä Heinolassa Suomessa
** Lusin varalaskupaikka, lentokoneiden varalaskupaikka
* Lusi, kylä Hattulassa Suomessa
* Lusoi (lat. *Lusi*), antiikin aikainen kaupunki Arkadiassa Kreikassa
Nasoi

**Nasoi** (; ) voi viitata seuraaviin paikkoihin antiikin Kreikassa:

* Nasoi, kylä Kafyatiissa Arkadiassa
* Nasoi, kylä Kleitoriassa Arkadiassa
Paion (Arkadia)

**Paion** (, ) eli **Paos** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Arkadiassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Kalávrytan kunnan alueella lähellä nykyistä Páoksen kylää.

## Maantiede

Paionin kaupunki sijaitsi Arkadian Azaniassa lounaaseen Kleitorista. Se luetaan usein Kleitorin alueeseen eli Kleitoriaan. Kaupunki oli rakennettu kukkulalle, joka sijaitsee vajaan kilometrin itään nykyisestä Páoksen kylästä.

Paionin kaupunkivaltion oman alueen kokoa ei tunneta. Paionin eteläpuolella sijaitsivat Halus ja Thaliades ja länsipuolella Psofis. Pausanias kulki alueen halki, ja sanoo Paionin sijainneen Soron-nimisen tammimetsän laidalla lähellä Seiraita, joka sijaitsi 30 stadionin päässä Psofiista ja toimi Kleitorian ja Psofiin alueen rajana. Pausaniaan aikana metsässä eli karhuja ja villisikoja. Paionin mainitsee myös Herodotos, joka käyttää siitä nimeä Paiopolis ja sanoo sitä Azanian kaupungiksi.

## Historia

Paionin historiasta tiedetään vain vähän. Kaupunki on ollut olemassa arkaaiselta roomalaiselle kaudelle. Se saattoi olla poliksena Kleitorin alaisuudessa ainakin osan historiaansa. Pausaniaan aikana 100-luvulla se oli raunioina.

Nykyinen Páoksen kylä, aiempi Skoúpi, on nimetty antiikin aikaisen kaupungin mukaan, samoin kuin Kalávrytan kunnan osa Paḯonin kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta.

## Rakennukset ja löydökset

Paionin akropolis oli linnoitettu muureilla, jotka sulkivat sisäänsä noin 34 × 65 metrin kokoisen alueen. Akropoliilta on löydetty myös temppeliksi oletetun rakennuksen sekä jonkun toisen rakennuksen jäänteet. Muun kaupungin ainakin ylempi osa on ollut ollut ympäröity toisella muurilla, joka ajoitetaan 300-luvulle eaa. ja jonka pituus oli 516 metriä. Muurien sisäpuolelta on löydetty useiden rakennusten jäänteitä sekä keramiikan siruja. Muurin yhteydestä on löydetty suuri vesisäiliö. Osa kaupungista jäi muurin ulkopuolelle. Herodotoksen tekemän maininnan perusteella kaupungissa on ollut ainakin dioskuurien kultti ja näin oletettavasti näille omistettu pyhäkkö.

## Lähteet
Paos

**Paos** voi viitata seuraaviin:

* Paion eli Paos, antiikin aikainen kaupunki Arkadiassa
* Páos, kylä Kalávrytan kunnassa Akhaian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella
Pylos (Trifylia)

**Pylos** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Eliissä Kreikassa. Se sijaitsi Trifylian alueella, mutta sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.

Trifylian Pyloksen mainitsee ainoastaan Strabon, joka antaa sille lisänimet *Trifyliakos* (), *Arkadikos* () ja *Lepreatikos* (). Hän kuvaa kaupungin sijainneen 30 stadioninmittaa sisämaahan Peloponnesoksen länsirannikosta, Mamathos- ja Arkadikos-jokien varsilla. Paikka oli länteen Minthe-vuoresta ja pohjoiseen Lepreonista. Elisläisten valloitettua Trifylian kaupungit Pylos liitettiin Lepreonin alueeseen. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä *Pylios* ().

William Martin Leake huomioi, että nykyisen Arínin kylän (vanhalta nimeltään Tsorvantzí) paikka vaikuttaa vastaavan kaikin tavoin Strabonin kuvausta Pyloksen paikasta. Sen läheltä virtaavat joet Ánydros ja Tráfos, jotka laskevat Akída-jokeen.

Trifylian Pylosta ei tule sekoittaa toiseen Pylokseen varsinaisessa Eliissä, eikä myöskään eikä Pylokseen Messeniassa. Strabon piti Trifylian Pylosta samana paikkana kuin Homeroksen Pylos, Neleuksen ja Nestorin kaupunki. Yleinen näkemys antiikin aikana oli kuitenkin sama kuin nykyisin, eli Homeroksen Pylos yhdistetään Messenian Pylokseen.

## Lähteet
Thaliades

**Thaliades** () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Arkadiassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Gortynían kunnan alueella lähellä nykyistä Váchlian kylää.

## Maantiede

Thaliadeen kaupunki sijaitsi vuoristossa Ladon (nyk. Ládonas) -joen varrella lounaaseen Kleitorista. Se luetaan usein Kleitorin alueeseen eli Kleitoriaan. Thaliadeen pohjoispuolella sijaitsivat Psofis ja Paion eli Paos, itäpuolella Halus ja eteläpuolella Heraia. Kaupungista länteen Eliin puolella sijaitsi Feraia eli Faraia. Thaliadeen arkeologinen kohde sijaitsee vuorella lounaaseen nykyisestä Váchlian kylästä.

## Historia

Thaliadeen historiasta tiedetään vain vähän. Antiikin lähteistä sen mainitsee vain Pausanias. Thaliades on ollut olemassa ainakin arkaaiselta roomalaiselle kaudelle. Vaikka kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Ainoa peruste on, että kaupunki löi omaa hopearahaa 400-luvulta eaa. lähtien. Thaliades saattoi olla poliksena Kleitorin alaisuudessa ainakin osan historiaansa.

## Rakennukset ja löydökset

Thaliadeen paikalta on löydetty linnoitusmuurien jäänteitä. Kaupungilla on ollut akropolis eli yläkaupunki, joka on ollut linnoitettu erikseen, ja josta on löydetty temppelin rauniot. Kaupungin ympäristöstä on löydetty kolmen muun temppelin jäänteet. Kaupungin paikalta löydetty keramiikka ajoittuu klassiselle ja hellenistiselle kaudelle.

## Lähteet
Félix Malu wa Kalenga

**Félix Malu wa Kalenga** (22. syyskuuta 1936 Boma – 22. huhtikuuta 2011 Kinshasa) oli kinshasankongolainen ydinfyysikko.

Malu wa Kalenga sai luonnontieteiden maisterin oppiarvon Kalifornian yliopistosta, Berkeleysta vuonna 1963. Vuonna 1969 hän väitteli filosofian tohtoriksi Louvainin katolisesta yliopistosta Belgiassa. Malu wa Kalenga toimi Kinshasan yliopiston polyteknillisen tiedekunnan dekaanina sekä Centre Régional d'Études Nucléaires de Kinshasan fysiikan professorina ja johtajana. Lisäksi hän toimi Kansainvälisen atomienergiajärjestön hallituksessa ja sen yleiskonferenssin puheenjohtajana. Hän kuului myös Japanissa toimivan Yhdistyneiden kansakuntien yliopiston hallitukseen.

Vuonna 1992 Malu wa Kalenga peräänkuulutti puheessaan silloisen Zairen Conference Nationale Souverainessa "älyllistä vallankumousta" Afrikassa ja korosti kehityksen tärkeyttä etenkin uusien materiaalien, bioteknologioiden, informaatioteknologian sekä energiatuotannon alueilla. Malu wa Kalenga oli kansainvälisen tiedeakatemia TWAS:n perustajajäsen ja oli mukana perustamassa myös Afrikan tiedeakatemiaa. Hän kuului lisäksi Paavilliseen tiedeakatemiaan ja oli belgialaisen Académie royale des sciences d'outre-merin kirjeenvaihtajajäsen. Malu wa Kalengan kotimaassaan saamia tunnustuksia olivat *Médaille d'Argent du Mérite Civique* ja *Médaille d'Or du Mérite des Sciences et Lettres*. Hänet nimitettiin myös Ordre national du Léopardin komentajaksi. Malu wa Kalengan saamiin kansainvälisiin tunnustuksiin kuului Ordre de la Pléiaden ritarin arvo. 

## Lähteet
Norbert Vollertsen

**Norbert Vollertsen** (s. 1958) on saksalainen lääkäri ja ihmisoikeusaktivisti. Hän työskenteli vuosituhannen vaihteessa Pohjois-Koreassa ja nousi sittemmin yhdeksi keskeisistä Pohjois-Korean hallinnon vastaisista kampanjoijista.

Vollertsen meni heinäkuussa 1999 saksalaisen lääketieteellisen ryhmä Cap Anamurin jäsenenä humanitaarisiin tehtäviin Pohjois-Koreaan. Hän kävi maan hoitolaitoksissa ja todisti nälkää näkevien lasten äärimmäisiä oloja. Vollertsen otti salaa valokuvia potilaista ja näiden oloista. Hän myös luovutti omaa ihoaan potilaille. Tämän seurauksena hän sai ylistystä Pohjois-Korean medialta. Vuonna 1999 Vollertsen sai Pohjois-Korean ystävyyden mitalin. Samalla hänelle myönnettiin ajokortti ja lupa matkustaa vapaasti Pohjois-Korean maaseudulla. Vollertsen päästi salaa muita ulkomaalaisia heiltä yleensä kiellettyihin kohteisiin. 25. lokakuuta 2000 *[[Washington Post]]issa* julkaistun artikkelin seurauksena Vollertsen putosi Pohjois-Korean hallinnon suosiosta. Hänet karkotettiin maasta 30. joulukuuta 2000, jolloin hän siirtyi Kiinan kanssa Souliin. Vollertsen kritisoi julkisesti Pohjois-Korean hallinnon ihmisoikeusrikkomuksia ja ruoka-avun eväämistä sitä eniten tarvinneilta. Hän aloitti toiminnan ihmisoikeusaktivistina. Hän on muun muassa avustanut Kiinaan saapuneita pohjoiskorealaisia loikkaamaan kolmanteen maahan. Vollertsen on myös julkaissut kirjoja ja esiintynyt todistajana Yhdysvaltain kongressin edessä Washington DC:ssa. Pohjois-Korean hallinto on luonnehtinut häntä henkisesti epätasapainoiseksi länsimaiseksi agitaattoriksi.

## Lähteet
Pylos (Elis)

**Pylos** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Eliissä Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Ílidan kunnan alueella lähellä nykyistä Agrapidochórin kylää.

## Maantiede

Pylos sijaitsi varsinaisessa Eliissä eli Koile Eliissä (”Kovera Elis") länteen Eliin kaupungista. Pausanias kuvaa sen sijainneen vuoristotiellä, joka johti Eliin kaupungista Olympiaan, paikassa, jossa Ladon-joki laskee Peneios-jokeen. Strabon lisää, että lähellä sijaitsi Skollion- eli Skollis-vuori. Nykyisin kaupungin paikka on Armátovan kukkulalla Pineióksen tekojärven itärannalla olevassa niemessä, vajaan kilometrin länsiluoteeseen Agrapidochórin kylästä.

Pausanias antaa kaupungin etäisyydeksi Eliin kaupunkiin 80 stadioninmittaa. Diodoros Sisilialaisen mukaan etäisyys oli 70 stadionia ja Plinius vanhemman mukaan 12 roomalaista mailia. Pyloksen kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 100 ja ehkä jopa alle 25 neliökilometriä.

Varsinaisen Eliin Pylosta ei tule sekoittaa Pylokseen Trifyliassa, eikä myöskään Pylokseen Messeniassa, joka kytkeytyi Homeroksen esihistorialliseen Pylokseen.

## Historia

Eliin Pyloksen perustajana pidettiin kreikkalaisessa mytologiassa Pylasta (myös Pylos, Pylon), Kteson Megaralaisen poikaa, joka perusti myös Messenian Pyloksen. Kun Neleus karkotti hänet Messenian Pyloksesta, hän siirtyi Eliihin ja perusti sinne uuden Pyloksen. Herakleen sanottiin tuhonneen Pyloksen, jonka jälkeen elisläiset olisivat kunnostaneet sen, mutta tämä kertomus liittyy ennemmin Messenian Pylokseen.

Antiikin aikana käytiin paljon keskustelua siitä, missä Homeroksen Pylos oli sijainnut. Pyloslaiset itse katsoivat, että heidän kaupunkinsa olisi ollut paikka, johon Homeros viittaa sanoessaan Alfeios-joen virtaavan ”Pylos-maan halki”. Tämä ei pidä paikkaansa, sillä Homeroksen Pylos sijaitsi etelämpänä myöhemmän Messenian alueella, ja myös Alfeios virtasi selvästi etelämpänä. Jo Strabon osoitti, ettei väite Eliin Pyloksesta Homeroksen Pyloksena voi mitenkään olla tosi, mutta myöhemmin ajatuksen hyväksyi vielä Pausanias. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Pylios* ().

Muiden elisläisten kaupunkien tavoin Pylos esiintyy vain harvoin historiassa. Vaikka kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Spartalaiset valtasivat kaupungin vuonna 402 eaa. hyökättyään Eliihin. Pylos mainitaan paikkana, johon Eliin kaupungista karkotetut demokratian kannattajat asettuivat vuonna 366 eaa. sotiakseen kotikaupunkiaan vastaan. Elisläiset valtasivat Pyloksen ja tuhosivat sen. Pausanias, joka kävi paikalla 100-luvulla jaa., näki Pyloksessa vain raunioita, ja se vaikuttaa olleen tuossa vaiheessa jo kauan autiona.

Kaupungin paikalla on suoritettu laajoja arkeologisia kaivauksia.

## Rakennukset ja löydökset

Kaupungin paikalta Armátovan kukkulalta on löydetty kaupunkikeskus, joka ajoitetaan noin vuoteen 425 eaa. Siellä ei ole ollut monumentaalirakennuksia, vaan mahdolliset julkiset rakennukset ovat olleet saman tyyppisiä kuin tavalliset talot.

## Lähteet
Paus

**Paus** voi tarkoittaa seuraavia:

* Paion eli Paos, antiikin aikainen kaupunkivaltio Kreikassa

## Sukunimenä
* Lisa Paus (s. 1968), saksalainen poliitikko
* Marcus Paus (s. 1979), norjalainen säveltäjä
* Ole Paus (1947–2023), norjalainen muusikko
Huhhahhei

**Huhhahhei** on rap-artisti Käärijän single, joka julkaistiin 20. lokakuuta 2023. Käärijän levy-yhtiö Warner Music Finland on kuvaillut kappaleen sekoittavan poppia, metallia ja elektronista musiikkia. Kappaletta on luonnehdittu ”bilebiisiksi, joka sekottaa jälleen Käärijälle tyypillisesti eri musiikkityylejä”. Kappaleen ovat sanoittaneet Käärijä, Aleksi Nurmi ja Sonny Kylä-Liuhala sekä tuottaneet Aleksi Nurmi ja Jukka Sorsa. 

## Katso myös
* Cha cha cha (Käärijän kappale)

## Lähteet
 

## Aiheesta muualla
*Kappale Youtubessa
Matti Pesu

**Matti Pesu** on suomalainen yhteiskuntatieteilijä.

Pesu väitteli vuonna 2019 yhteiskuntatieteiden tohtoriksi kansainvälisessä politiikassa Tampereen yliopistosta. Hän työskenteli vuosina 2012–2018 verkkolehdessä *[[The Ulkopolitist]]* edeten lopulta sen toimituspäälliköksi. Hän on työskennellyt myös Suomen ulkoministeriössä, Tampereen yliopistossa ja Euroopan komissiossa. Vuonna 2017 Pesu aloitti työskentelyn Ulkopoliittisessa instituutissa. Hän on ollut muun muassa sen johtava tutkija tutkimusohjelmassa *Suomen ulkopolitiikka, Pohjois-Euroopan turvallisuus ja Nato*. Vuoden 2023 alussa hän aloitti myös Ulkopoliittisen instituutin pohjoismaisen verkoston johtamisen.

Pesu on tehnyt runsaasti julkaisuja Suomen ulko-, turvallisuus- ja puolustuspolitiikasta, puolustusyhteistyöstä sekä Itämeren ja euroatlanttisen alueen turvallisuusasioista. Hän on kommentoinut turvallisuusasioita suomalaisissa tiedotusvälineissä sekä kansainvälisesti muun muassa BBC:lle, *[[The Wall Street Journal]]iin*, *[[Newsweek]]iin*, Reutersille ja Associated Pressille.

## Lähteet
Carl Mauritz Aminoff

**Carl Mauritz Aminoff** (19. kesäkuuta 1728 Flisby, Jönköping - 17. joulukuuta 1798 Tukholma) oli ruotsalainen kenraaliluutnantti ja Tukholman Ritarihuoneen johtaja.

## Perhe
Aminoffin isä oli majuri Esaias Aminoff (1686-1739), joka palveli Savon, Hämeen ja Uudenmaan rykmenteissä. Aminoffin isä menehtyi, kun Carl Mauritz Aminoff oli 11-vuotias. Aminoffin äiti oli Eva Charlotta Schmedeman, joka oli valtiosihteeri Johan Schmedemanin ja Elsa Lovisa von Braunjohanin tytär. Schmedeman oli uusi aatelissuku.

Aminoff oli naimisissa vapaaherratar Anna Ebba Wrangel af Lindebergin kanssa. Pariskunta sai neljä lasta. Kenraaliadjutantti Feodor Mauritz Aminoff oli heidän poika. 

Aminoffin toinen vaimo oli vapaaherratar Charlotta Beata Sparre, joka oli kamariherra, vapaaherra Carl Axelsson Sparren tytär.

Suomalainen kenraaliluutnantti Henrik Johan Aminoff oli hänen setä.

## Ura
Aminoff liittyi vapaaehtoisena Stralsundin rykmenttiin vuonna 1742. Hänestä tuli Ruotsin herttua, kruununprinssi Aadolf Frekdrikin paaši (hovipoika) vuonna 1743. Aminoff palveli hovipoikana samaan aikaan kuin hänen suomalainen sukulainen Johan Fredrik Aminoff.  

Hän siirtyi Ruotsin kuninkaan henkivartiokaartiin vuonna 1746. Hänet ylennettiin furiiriksi vuonna 1747, kersantiksi vuonna 1748, sivuadjutantiksi vuonna 1750, pääadjutantiksi 1757, luutnantiksi vuonna 1757 ja alikapteeniksi vuonna 1763.  

Aminoff siirtyi Ruotsin armeijan eläkekassan johtajaksi vuonna 1770 ja vuonna 1771 armeijan vetoomus- ja oppilaskassan johtajaksi. Hänet ylennettiin armeijan everstiluutnantiksi vuonna 1772. 

Aminoff osallistui Ruotsin kuningas Kustaa III:n vallankaappaushankkeeseen. Aminoff sulki kuninkaan käskystä Ruotsin aateliston Tukholman kuninkaanlinnan sisälle kolmeksi päiväksi. Kustaa III:n vallankaappaushanke onnistui.  

Hänen ylennettiin henkivartiokaartin majuriksi vuonna 1774, everstiluutnantiksi ja everstiksi vuonna 1776. Aminoffista tuli henkivartiokaartin varakomentaja vuonna 1776. 

Hänet ylennettiin armeijan kenraalimajuriksi vuonna 1782. Aminoff poistui armeijan palveluksesta kenraaliluutnanttina vuonna 1788 ja siirtyi Tukholman Ritarihuoneen johtajaksi. 

## Ritarikunnat

*   Miekkaritarikunta 1. luokan komentajamerkki
*   Miekkaritarikunta Komentajamerkki
*   Miekkaritarikunta Ritarimerkki

## Katso myös

* Aminoff-suku

## Lähteet
Andrzej Przewoźnik

**Andrzej Jan Przewoźnik** (13. toukokuuta 1963 Palmiry, Puola – 10. huhtikuuta 2010 Smolenskin lähistö, Venäjä) oli puolalainen historioitsija.

Przewoźnik valmistui Jagellon yliopistosta. Hän oli nuoruudessaan Krakovassa aktiivinen Solidaarisuus-liikkeessä. Vuodesta 1992 Przewoźnik toimi pääsihteerinä Rada Ochrony Pamięci Walk i Męczeństwassa eli Puolan hallituksen toimielimessä, jonka tehtävä on maan sota-aikoihin liittyvien historiallisten kohteiden suojelu. Historioitsijana Przewoźnikin mielenkiinnon kohteisiin kuului Katynin joukkomurha, josta hän teki lukuisia julkaisuja. Hän oli myös historiallisen vuosikirjan *Niepodległość* päätoimittaja.

Przewoźnik kuoli Smolenskin lento-onnettomuudessa 2010. Hänelle myönnettiin vuonna 2010 postuumisti Jälleensyntyneen Puolan ritarikunnan suurristi.

## Lähteet
Dansk Melodi Grand Prix 1961

**Dansk Melodi Grand Prix 1961** oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 1961. Kilpailuun lähetettiin 384 ehdotuskappaletta, joista valittiin seitsemän finaalikappaletta. Finaali pidettiin 19. helmikuuta Fredericia-teatterissa Fredericiassa. Voittajan valitsi kymmenhenkinen raati, jonka jäsenistä kukin antoi kolmelle suosikilleen jokaiselle yhden pisteen. Kilpailun voitti Dario Campeotto kappaleella "Angelique".

## Tulos

## Lähteet
*
*https://www.hesselholdt.dk/03-dk/gamle/1961.html
*http://natfinals.50webs.com/50s_60s/Denmark1961.html
Dansk Melodi Grand Prix 1960

**Dansk Melodi Grand Prix 1960** oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 1960. Kilpailuun lähetettiin 248 ehdotuskappaletta, joista valittiin seitsemän finalistia. Finaali pidettiin 6. helmikuuta radiotalossa Kööpenhaminassa. Voittajan valitsi kymmenhenkinen raati, jonka jäsenistä kukin antoi yhden pisteen omalle suosikilleen. Kilpailun voitti Katy Bødtger kappaleella "Det var en yndig tid".

## Tulos

## Lähteet
*
*https://www.hesselholdt.dk/03-dk/gamle/1960.html
*http://natfinals.50webs.com/50s_60s/Denmark1960.html
Dansk Melodi Grand Prix 1959

**Dansk Melodi Grand Prix 1959** oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 1959. Kilpailuun lähetettiin 288 ehdotuskappaletta, joista valittiin kuusi finaalikappaletta. Finaali pidettiin 12. helmikuuta radiotalossa Kööpenhaminassa. Voittajan valitsi nelihenkinen raati, ja vain kärkikolmikko julkaistiin. Kilpailun voitti Birthe Wilke kappaleella "Uh, jeg ville ønske jeg var dig".

## Tulos

## Lähteet
*
*https://www.hesselholdt.dk/03-dk/gamle/1959.html
*http://natfinals.50webs.com/50s_60s/Denmark1959.html
Anna Fifield

**Anna Fifield** (s. 1976) on uusiseelantilainen toimittaja ja tietokirjailija.

Fifield sai humanististen tieteiden kandidaatin arvon Wellingtonin Victoria-yliopistosta ja journalismin diplomin Canterburyn yliopistosta. Hän aloitti uransa toimittajana Uudessa-Seelannissa vuonna 1997. Hän vietti kolmetoista vuotta työskennellen *[[Financial Times]]issa*. Tänä aikana hän oli kirjeenvaihtajana Soulissa, Teheranissa, Beirutissa ja Washington DC:ssa. Lukuvuoden 2013–2014 Fifield vietti journalismin Nieman-stipendillä Harvardin yliopistossa tutkien muutoksen mekanismeja suljetuissa yhteisöissä. Vuosina 2014–2018 hän työskenteli *[[The Washington Post]]in* Tokion-toimiston päällikkönä. Tämän jälkeen hän oli vuoteen 2020 saakka saman lehden Pekingissä sijaitsevan toimiston päällikkö. Vuonna 2020 Fifield palasi Uuteen-Seelantiin, jossa hän työskenteli *[[The Post (uusiseelantilainen lehti)|The Post]]* -lehdessä (entinen *The Dominion Post*) kahden vuoden ajan. Sittemmin hän on työskennellyt *The Washington Postin* toimittajana Aasian ja Tyynen valtameren alueen asioista.

Fifield on erikoistunut Pohjois-Korean käsittelyyn. Hän on vieraillut maassa moneen otteeseen. Fifield kirjoitti teoksen *The Great Successor: The Divinely Perfect Destiny of Brilliant Comrade Kim Jong Un* (2019), joka ilmestyi myös Seppo Raudaskosken suomentamana Bazar Kustannuksen kautta nimellä *Loistava toveri Kim Jong Un*. Teoksessa luodaan henkilökuva Kim Jong-unista. Fifield sai vuonna 2018 Stanfordin yliopiston Shorenstein-keskuksen journalismipalkinnon Aasian asioiden käsittelystä.  Lisäksi hän oli vuonna 2017 Osborn Elliott Prize -finalisti.

## Lähteet
Naima Sahlbom

**Naima Sahlbom** (15. toukokuuta 1871 Tukholma – 29. maaliskuuta 1957 Tukholma) oli ruotsalainen kemisti ja pasifisti. Hänen jälkimaineensa perustuu erityisesti hänen työhönsä kansainvälisessä naisasia- ja rauhanliikkeessä. Hän muun muassa vastusti aktiivisesti tieteen valjastamista sodan tarkoitusperään.

Sahlbom oli yksi perheensä viidestä lapsesta. Hän opiskeli aluksi Tukholmassa, sitten Uppsalan yliopistossa, Aachenin teknillisessä korkeakoulussa ja Baselin yliopistossa. Sahlbom väitteli filosofian tohtoriksi Neuchâtelin yliopistosta vuonna 1910. Vuonna 1914 hän perusti Tukholmassa kemiallista analyysiä varten yksityisen laboratorion. Hän johti sitä loppuelämänsä ajan. Sahlbom oli Naisten kansainvälisen rauhan ja vapauden liiton hallituksen jäsen vuosina 1919–1944. Lisäksi hän muun muassa työskenteli Ruotsin luonnonhistoriallisessa museossa ja vuosina 1902–1903 Geologian tutkimuskeskuksessa Helsingissä. Sahlbom valittiin Geologiska Föreningenin jäseneksi Tukholmassa 10. toukokuuta 1894 Helge Bäckströmin ja Arvid Högbomin suosituksesta. Lisäksi hänet valittiin Signe Malmgrenin ohella ensimmäisenä naisena Finska Kemistsamfundetin jäseneksi.

Sahlbom kuului *Nya vägar* -lehden toimituskuntaan vuosina 1922–1929. Vuonna 1946 hänelle myönnettiin Illis quorum -mitali. Sahlbom oli naimaton. Hänet on haudattu Norra begravningsplatseniin Solnaan.

## Lähteet
Dansk Melodi Grand Prix 1962

**Dansk Melodi Grand Prix 1962** oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 1962. Kilpailuun lähetettiin 416 ehdotuskappaletta, joista valittiin viisi finaalikappaletta. Finaali pidettiin 9. helmikuuta Tivolin konserttisalissa Kööpenhaminassa. Jokainen kappale esitettiin kahdesti eri eittäjien esittäminä, ensimmäiellä kierroksella suuren orkesterin ja toisella kierroksella pienen orkesterin säestyksellä. Voittajan valitsi raati, mutta tarkka piste-erittely ei ole tiedossa. Kilpailun voitti kappale "Vuggevise", jonka kilpailussa esittivät Ellen Winther ja Gitte Hænning. Koska Ellen Winther oli esittänyt kappaleen suuren orkesterin säestyksellä, hänet lähetettiin kappaleen esittäjäksi kansainväliseen Eurovision laulukilpailuun.

## Tulos

## Lähteet
*
*https://www.hesselholdt.dk/03-dk/gamle/1962.html
*http://natfinals.50webs.com/50s_60s/Denmark1962.html