open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Palavapensaat

**Palavapensaat** eli **palavatpensaat** (*Dictamnus*) on ruutakasveihin kuuluva kolmelajinen kasvisuku. Laji mooseksenpalavapensas (*Dictamnus albus*) esiintyy alkuperäisenä Etelä- ja Keski-Euroopasta Aasiaan, Lähi-itään ja Keski-Aasiaan ulottuvalla alueella. Sitä myös viljellään perennana. Toinen laji, *[[Dictamnus dasycarpus]]*, puolestaan esiintyy itäisessä Aasiassa, Kiinassa, Mongoliassa, Koreassa ja Venäjän Kaukoidässä. Se on luokiteltu myös mooseksenpalavanpensaan muunnokseksi (var. *dasycarpus*). Kolmas laji *[[Dictamnus hispanicus]]* esiintyy Espanjassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Dictamnus''
* Suomen Lajitietokeskus: Palavapensaat – ''Dictamnus''
Mōri-klaani

**Mōri-klaani** () oli japanilainen suku, joka hallitsi Honshu-saaren länsiosia 1500-luvun alusta 1800-luvun puoliväliin saakka. Tokugawa Ieyasun perustettua Tokugawa-shōgunaatin vuonna 1603 Mōri-klaanin päämiehestä tuli Chōshūn hanin daimio. Chōshū käsitti suurimman osan Länsi-Honshun alueesta. Vaikka Mōri-suku olikin Tokugawa-suvun vasalli, pysyivät nämä kaksi sukua vihamiehinä.

Mōri-klaani nousi merkittäväksi 1500-luvun alussa, kun eräät Ōuchi-suvun vasallit kapinoivat Ōuchin itsevaltaista hallintoa vastaan. Mōri Motonarin johdolla klaani pystyi hyötymään kapinasta, vaikka ei suoraan osallistunutkaan siihen. Vuonna 1557 Mōri Motonarista tuli Länsi-Honshun uusi hallitsija.

Motonarin pojanpojasta Mōri Terumotosta tuli 1500-luvun loppupuolella Oda Nobunagan huomattava vastustaja, kun Nobunaga pyrki alistamaan koko Japanin valtansa alle. Odan tehtyä itsemurhan vuonna 1582 Terumoto teki rauhan Odan seuraajan Toyotomi Hideyoshin kanssa. Pian Mōri Terumotosta tuli Hideyoshin luottokenraali. Vuonna 1598 kuolemansairas Hideyoshi nimitti viiden vanhimman neuvoston, jonka oli määrä toimia sijaishallitsijana, kunnes Hideyoshin alaikäinen poika Toyotomi Hideyori olisi kyllin vanha noustakseen valtaan. Mōri Terumoto oli yksi valituista sijaishallitsijoista, samoin Tokugawa Ieyasu. Hideyoshin kuoltua neuvoston jäsenten välillä alkoi valtataistelu, ja Terumoto liittyi Ieyasun vastustajiin. Tokugawa Ieyasu voitti lopulta kamppailun vallasta, mutta Mōri-klaani sai kuitenkin pitää lähes puolet Chōshūn alueesta, sillä Mōri Terumoto ei ollut Tokugawa Ieyasun pahimpia vastustajia.

Ieyasun suopeudesta huolimatta Mōri-klaani opetti joukkojaan inhoamaan Tokugawa-sukua ja kunnioittamaan sen sijaan keisaria, jonka vallan Tokugawat olivat kaapanneet itselleen. Niinpä Chōshūn soturit olivat keskeisessä roolissa, kun Tokugawa-shōgunaatti kaadettiin vuonna 1867 ja valta palautettiin Meiji-restauraatiossa keisarille. Tämän jälkeen Chōshūn alueen miehet pysyivät uuden hallinnon johtavissa asemissa aina toisen maailmansodan päättymiseen asti.

## Lähteet
Tungpuut

**Tungpuut** (*Aleurites*) on kasvisuku tyräkkikasvien heimossa. Siihen kuuluu kaksi lajia, joita esiintyy alkuperäisenä Intiassa, Kaakkois-Aasiassa ja Australiassa. Hopeatungpuu (*Aleurites moluccanus*) esiintyy laajemmalla alueella ja toinen laji *[[Aleurites rockinghamensis]]* Uudessa-Guineassa ja Australian Queenslandissa. Hopeatungpuu on myös yleisesti viljelty puu. Sen hedelmät ovat pähkinämäisiä luumarjoja, joiden sisällä on öljypitoiset siemenet. Siemenistä puristetaan öljyä ja niitä voidaan syödä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Aleurites''
Strykniinipähkinät

**Strykniinipähkinät** (*Strychnos*) on strykniinipähkinäkasveihin kuuluva kasvisuku. Suvussa on noin 200 lajia puuvartisia kasveja, joilla on pantrooppinen levinneisyys. Suvun tyyppilaji on ketunstrykniinipähkinä (*Strychnos nux-vomica*), kaakkoisaasialainen puu, joka on tunnettu strykniinipitoisena myrkkykasvina.

## Lajeja
* *[[Strychnos angolensis]]*
* *[[Strychnos gardneri]]*
* malesianstrykniinipähkinä (*Strychnos ignatii*)
* *[[Strychnos lucida]]*
* *[[Strychnos madagascariensis]]*
* zimbabwenstrykniinipähkinä (*Strychnos mitis*)
* ketunstrykniinipähkinä (*Strychnos nux-vomica*)
* *[[Strychnos parvifolia]]*
* *[[Strychnos potatorum]]*
* *[[Strychnos rubiginosa]]*
* *[[Strychnos spinosa]]*
* *[[Strychnos toxifera]]*
* *[[Strychnos wallichiana]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Strychnos''
* Suomen Lajitietokeskus: Strykniinipähkinät – ''Strychnos''
Harpagojuuret

**Harpagojuuret** (*Harpagophytum*) on seesamikasveihin kuuluva afrikkalainen kasvisuku. Siihen kuuluu kaksi lajia, harpagojuuri (*Harpagophytum procumbens*) ja *[[Harpagophytum zeyheri]]*. Ne esiintyvät alkuperäisenä Afrikan eteläosassa, muun muassa Angolassa, Sambiassa, Botswanassa, Zimbabwessa, Mosambikissa, Namibiassa ja Etelä-Afrikassa.

Harpagojuurilla on sukkulenttinen juurakko, josta kasvaa yksivuotisia suikertavia varsia. Kukat ovat torvimaisia ja monivärisiä, vaaleanpunaisia, torven sisältä valkeita ja kellertäviä. Hedelmät ovat erikoisenmuotoisia puutuneita kotia, joissa on ankkurimaisia vankkoja okia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Harpagophytum''
Seesamit

**Seesamit** (*Sesamum*) on seesamikasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluu 31 tropiikin ja subtropiikin kasvilajia. Seesamit ovat yleensä yksivuotisia ruohoja. Tunnetuin laji, muun muassa öljykasvina viljelty seesami eli öljyseesami, on kotoisin Intiasta.

## Lajeja
* seesami eli öljyseesami (*Sesamum indicum*)
* rusoseesami (*Sesamum radiatum*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Seesamit (''Sesamum'')
* Suomen Lajitietokeskus: Seesamit – ''Sesamum''
Kastepensaat

**Kastepensaat** (*Duranta*) on verbenakasveihin eli rautayrttikasveihin kuuluva kasvisuku. Suvussa on 20 lajia, joita esiintyy alkuperäisenä Amerikassa, Yhdysvalloista Kaliforniasta Argentiinaan.

Lajeista tunnetuimpia on kultakastepensas eli duranta (*Duranta erecta*). Se on sinivioletti- tai valkokukkainen köynnöstävä pensas, joskus pieni puu, joka voi kasvaa kuusi metriä korkeaksi. Sitä on istettu koristekasviksi läpi tropiikin ja laji esiintyy tulokkaana tai viljelykarkulaisena lukuisissa Afrikan ja Aasian maissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Duranta''
* Suomen Lajitietokeskus: Kastepensaat – ''Duranta''
Huonearaliat

**Huonearaliat** (*Fatsia*) on araliakasveihin kuuluva kasvisuku. Suvussa on kolme lajia, jotka kasvavat alkuperäisinä Japanissa, Koreassa ja Taiwanissa. Ne ovat ainavihantia pensaita tai pieni puita. Huonearaliaa (*Fatsia japonica*) käytetään huonekasvina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Fatsia''
Hopea-araliat

**Hopea-araliat** (*Polyscias*) on araliakasveihin kuuluva kasvisuku. Suvussa on yli 170 lajia puita, joita esiintyy luonnonvaraisena vanhan maailman tropiikissa, Keski-Afrikassa, Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa, Australiassa ja Oseaniassa.

## Lajeja
* keisarinhopea-aralia eli mingaralia (*Polyscias fruticosa*)
* okrahopea-aralia (*Polyscias fulva*)
* taitanhopea-aralia (*Polyscias stuhlmannii*)
* *[[Polyscias guilfoylei]]*
* *[[Polyscias scutellaria]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Polyscias''
* Suomen Lajitietokeskus: Hopea-araliat – ''Polyscias''
Hukankierrot

**Hukankierrot** (*Cynanchum*) on kasvisuku oleanterikasvien heimossa. Siihen kuuluu 262 lajia, joita esiintyy alkuperäisenä laajalla alueella, Pohjois-Amerikan eteläosassa, Keski-Amerikassa, Etelä-Amerikassa, Etelä- ja Itä-Euroopassa, Afrikassa, Australiassa ja suuressa osassa Aasiaa Siperiaa lukuun ottamatta. Hukankierrot ovat monivuotisia kasveja, jotka kasvattavat juurakosta yleensä ruohovartisia kiipeileviä varsia.

## Lajeja
* suippuhukankierto (*Cynanchum acutum*)
* ruskoviisineniö (*Cynanchum insipidum* tai *Pentarrhinum insipidum*)
* sahalininhukankierto (*Cynanchum maximowiczii*)
* nokkahukankierto (*Cynanchum rostellatum*)
* piiskahukankierto (*Cynanchum viminale*)
** intianpiiskahukankierto (*C. viminale* subsp. *brunonianum*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Cynanchum''
* Suomen Lajitietokeskus: Hukankierrot – ''Cynanchum''
Liuska-araliat

**Liuska-araliat** (*Schefflera*) on araliakasveihin kuuluva kasvisuku. Suvussa on yli 430 lajia, mutta suppeimman suvun rajauksen mukaan niitä olisi jäljellä enää 13 ja loput sijoitellaan toisiin araliakasvisukuihin (*Astropanax*, *Heptapleurum*, *Plerandra*).

Lajeja esiintyy luonnonvaraisena Etelä-Amerikassa, Karibialla, Kaakkois-Aasiassa, Australiassa ja Oseaniassa. Liuska-araliat kasvavat puiksi, pensaiksi ja liaaneiksi, joskus muiden kasvien epifyytteinä.

## Lajeja
* jättiliuska-aralia (*Schefflera actinophylla* → *Heptapleurum actinophyllum*)
* siroliuska-aralia (*Schefflera arboricola* → *Heptapleurum arboricola*)
* suppuliuska-aralia (*Schefflera digitata*)
* isoliuska-aralia (*Schefflera elegantissima* → *Plerandra elegantissima*)
* hamppuliuska-aralia (*Schefflera kerchoveiana*)
* pursuliuska-aralia (*Schefflera myriantha* → *Astropanax myrianthus*)
* huppuliuska-aralia (*Schefflera pueckleri* → *Heptapleurum calyptratum*)
* sormiliuska-aralia (*Schefflera veitchii* → *Plerandra veitchii*)
* tummaliuska-aralia (*Schefflera venulosa* → *Heptapleurum venulosum*)
* kenianliuska-aralia (*Schefflera volkensii* → *Astropanax volkensii*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Schefflera''
* Suomen Lajitietokeskus: Liuska-araliat – ''Schefflera''
Adeniumit

**Adeniumit** (*Adenium*) on kasvisuku oleanterikasvien heimossa. Ne ovat kaikkein läheisintä sukua oleantereille. Sukuun kuuluu kuusi lajia, joita esiintyy alkuperäisenä Afrikassa ja Etelä-Arabiassa. Adeniumit ovat puuvartisia varsisukkulenttikasveja. Tyven paksuus voi olla jopa metrin ja lukuisat varren haarat kasvavat pensaan tai pienen puun muotoiseksi. Kukat ovat punaisia. Koristekasvina tunnetuin laji on adenium (*Adenium obesum*).

## Lajit
*Adenium boehmianum*, *Adenium dhofarense*, *Adenium multiflorum*, *Adenium obesum*, *Adenium oleifolium* ja *Adenium swazicum*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Adenium''
* Suomen Lajitietokeskus: Adeniumit – ''Adenium''
Hakimsan

**Hakimsan** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

*Aisja Hakimsan (1896–1972), Tampereen tataariyhteisön taiteilija, johtaja ja julkaisija
*Räshid Hakimsan (1934–1997), suomalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkotuomari; Aisja Hakimsanin poika
M2 (ohjus)

**M2** eli **MSBS M2** (*Mer-Sol Balistique Stratégique*) on ranskalaisvalmisteinen keskikantaman (IRBM, 2&nbsp;900–3&nbsp;200&nbsp;km) ydinkärkiohjus. Tämä mereltä ammuttava ydinohjus oli käytössä vuosina 1974 - 1978. Sen tuhovoima oli 0,5 megatonnia (500 kT) eli 2&nbsp;100 terajoulea. M1 ja M2 -ohjustyypit käyttivät osittain samaa taistelukärkeä, jonka omamassa oli vain 700&nbsp;kg. Redoutable-luokan ydinsukellusveneet, eli *SNLE*:t (*Sousmarin Nucléaire Lanceur d'Engins*) olivat tämän yksikärkiohjuksen laukaisualustana. Myös mahdollisesti *Rita 2* -nimen saanut ohjus, saavutti tyyppihyväksynnän vuonna 1973. Koelaukaisuissa saavutettiin 600&nbsp;km:n suuruinen lakikorkeus.

Kiinteätä ajoainetta käyttänyt ohjustyyppi oli kaksivaiheinen, ja omasi 19&nbsp;950&nbsp;kg:n laukaisumassan. Työntövoima oli 440&nbsp;kN.Inertiaalinen ohjautusjärjestelmä antoi 1,0&nbsp;km:n osumatarkkuuden (CEP). Ohjuskärjen tyyppinimitys oli MR-41. Ohjustyypin yksilöitä valmistui arviolta 35 kpl, mikä riittänee kahden sukellusveneen ydinarsenaaliin, mikäli 16 ohjusta/alus oltaisiin ladattu. Ydinkärkiä valmistettiin kanto-ohjuksia suurempi määrä, vähintäin 48 kappaletta ja ne palvelivat myös pidemmän ajan, vuoteen 1980. *[[Kiihdytetty fissiopommi|Boosted fission]]* -tyyppisten eli kiihdytettyjen *HEU*- ydinkärkien koeräjäytyksiä toteutettiin vuonna 1968, tuotantoon MR-41 saapui 1969. Partiointi M1 -ohjuksin aseistetuilla ydinsukellusveneillä aloitettiin 1972.

M2:ta edelsi **[[M1 (ohjus)|M1]]** ja tämän ohjuksen seuraaja oli M20.

## Lähteet
*http://www.astronautix.com/m/msbs.html
*http://www.astronautix.com/m/msbsm2.html
*https://nuclearweaponarchive.org/France/FranceArsenalDev.html
*https://www.globalsecurity.org/wmd/world/france/nuke.htm
*http://www.russianspaceweb.com/msbs.html

### Viitteet
Hehkupuut

**Hehkupuut** (*Metrosideros*) on myrttikasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on 58 lajia puuvartisia kasveja. Hehkupuita kasvaa luonnonvaraisena Etelä-Amerikan Patagoniassa, Etelä-Afrikassa, Uudessa-Seelannissa, Uudessa Guineassa, Filippiineillä ja Tyynenmeren saarilla Oseaniassa ja Havaijilla. Eniten lajeja esiintyy Uudessa-Kaledoniassa, 21 lajia. Hehkupuista esimerkiksi uusiseelantilainen maorihehkupuu tunnetaan myös viljeltynä koristepuuna.

## Lajeja
* maorihehkupuu eli pohutukawapuu (*Metrosideros excelsa*)
* pistoshehkupuu (*Metrosideros perforata*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Metrosideros''
* Suomen Lajitietokeskus: Hehkupuut – ''Metrosideros''
Saadetdin

**Saadetdin** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

*Ali Saadetdin (s. 1949), suomentataari yrittäjä, jääkiekkoilija Ali Saadetdinin ja Mönäyvär Saadetdinin veljenpoika
*Ali Saadetdin (s. 1947), suomentataari jääkiekkoilija, Mönäyvär Saadetdinin veli
*Mönäyvär Saadetdin (1934–2010), suomentataari jääkiekkoilija, jääkiekkoilija Ali Saadetdinin veli
Helmimarjat

**Helmimarjat** (*Callicarpa*) on kasvisuku huulikukkaiskasvien heimossa. Siihen kuuluu noin 165 lajia, joita esiintyy alkuperäisenä Yhdysvalloissa, Keski-Amerikassa, Etelä-Amerikan pohjoisosassa, Madagaskarissa, itäisessä, eteläisessä ja kaakkoisessa Aasiassa sekä Australiassa. Ne ovat pensaita tai pieniä puita. Hedelmät ovat tiiviinä rykelminä kasvavia luumarjoja, jotka monilla lajeilla ovat kypsinä koristeellisen värisiä, kuten violetteja tai punaisia.

## Lajeja
* amerikanhelmimarja (*Callicarpa americana*)
* viuhkohelmimarja (*Callicarpa dichotoma*)
* mustehelmimarja (*Callicarpa japonica*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Helmimarjat (''Callicarpa'')
* Suomen Lajitietokeskus: Helmimarjat – ''Callicarpa''
Kastanjaviinit

**Kastanjaviinit** (*Tetrastigma*) on kasvisuku, joka kuuluu viiniköynnöskasveihin. Sukuun sisältyy 137 lajia, joita esiintyy alkuperäisinä tropiikissa ja subtropiikissa, Kaakkois-Aasiassa Intiasta ja Kiinasta Indonesiaan, Australiassa ja Melanesiassa. Kastanjaviinit ovat yleensä puuvartisia, harvoin ruohovartisia kiipeileviä köynnöksiä. Vietnamista kotoisin oleva kastanjaviini (*Tetrastigma voinierianum*, alun perin *Vitis voinieriana* viiniköynnösten suvussa) tunnetaan huonekasvina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Tetrastigma''
Rasmus Kettunen

**Rasmus Kettunen** (s. 1. syyskuuta 1997 ) on suomalainen jääpalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Bandyliigassa Porvoon Akillesta.

## Ura
Rasmus Kettunen on aloittanut jääpallon Akilleen jääpallokoulusta, josta hän jatkoi lajia seuran juniorijoukkueissa. Peruskoulunsa jälkeen Kettunen matkusti Ruotsiin jääpallolukioon Sandvikeniin, jossa hän opiskeli ja pelasi neljä vuotta. Lukionsa jälkeen Kettunen jäi vielä pelaamaan yhdeksi kaudeksi IFK Motalaan, joka pelasi Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla. Tämän jälkeen mies palasi kevään 2018 jälkeen Suomeen ja takaisin kasvattajaseuransa Akilleksen riveihin. 

Keväällä 2022 Kettunen siirtyi yksivuotisella sopimuksella Mikkelin Kamppareihin. Mikkelissä Kettunen saavutti keväällä 2023 SM-hopeaa.

Yhden Mikkelissä vietetyn kauden jälkeen Kettunen siirtyi takaisin Akillekseen keväällä 2023.

## Maajoukkueura
Miesten maajoukkue-uransa Kettunen avasi tammikuussa 2020 maaotteluissa Venäjää ja Ruotsia vastaan.

## Saavutukset
**Seurajoukkueissa**

* 2 Ruotsin mestaruutta U18 2014 ja 2015 (Sandviken AIK)
* 2 SM-kultaa: 2020 ja 2021 (Akilles)
* SM-hopea: 2022 (Akilles)
* SM-hopea: 2023 (Kampparit)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rasmus Kettunen Bandysidan.nu-tietokannassa
Nasib

**Nasib** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:

*Erkan Nasib (1944–2016), suomentataarilainen jääkiekkoilija, Naim Nasibin poika
*Lotfi Nasib (1926–2011), suomentataarilainen jääkiekkoilija, Naim Nasibin veli
*Naim Nasib (1917–1998), suomentataarilainen jääkiekkoilija.
Eugeniat

**Eugeniat** (*Eugenia*) on myrttikasveihin kuuluva trooppinen kasvisuku. Suku on eräs kaikkein lajirunsaimmista puuvartiskasvien suvuista, sillä siihen kuuluu noin 1150 lajia. Eugeniat voivat kasvaa puiksi, pensaiksi tai puutuneesta juurakosta nouseviksi varvuiksi. Hedelmät ovat marjoja. Brasiliasta, Boliviasta ja Argentiinasta kotoisin oleva surinaminkirsikka tunnetaan hedelmäkasvina.

## Lajeja
* Pitombaeugenia (*Eugenia luschnathiana*)
* Surinaminkirsikka eli surinamineugenia (*Eugenia uniflora*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Eugenia''
* Suomen Lajitietokeskus: Eugeniat – ''Eugenia''
* ITIS: ''Eugenia'' 
* United States Department of Agriculture (USDA): ''Eugenia'' 
* Flora of China: ''Eugenia'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Eugenia'' 
* Pherobase: Floral volatiles of Genus Eugenia
Fright Night (vuoden 2011 elokuva)

**Fright Night** on uusi versio vuoden 1985 Kauhun yö -elokuvasta. Sen on ohjannut Craig Gillespie. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Marti Noxon ja Tom Holland, joka on alkuperäisen version käsikirjoittaja ja ohjaaja. Elokuvan päärooleissa näyttelevätt Anton Yelchin, Christopher Mintz-Plasse, Colin Farrell, Dave Franco, David Tennant, Imogen Poots, Tina Borek, Toni Collette ja Will Denton.

## Näyttelijät

Lähde: 

## Lähteet
Rastis

**Rastis** on kunnallinen monitoimitalo ja kulttuurikeskus Itä-Helsingissä Vuosaaressa. Keskus sijaitsee Vuosaaren metroaseman vieressä ja se keskittää ruotsinkielisen päiväkodin, peruskoulun (Nordsjö lågstadieskola, luokat 1–6) ja nuorisokeskuksen. Aiemmin kiinteistöissä toimi myös kulttuuritoimisto, joka vuonna 2010 siirrettiin Vuotaloon 200 metrin päähän Rastiksesta.

## Historia

Vuosaaressa on ollut ruotsinkielistä koulutoimintaa vuodesta 1883, ensin yksityisesti ja vuodesta 1923 lähtien kunnan toimesta. Toiminta oli pitkään jaettu Rantakiventien vanhan kyläkouluun (alemmille luokille) ja Puistopolun peruskoulun tiloihin. Tammikuussa 1996 Helsingin kaupunginhallitus päätti rakentaa ruotsinkielistä koulua, päivähoitoa ja nuorisotoimintaa kattavan talon.

Marraskuussa 1997 ruotsalaisuuden päivänä avattu Rastis on keskittänyt ruotsin kielen opetuksen Vuosaaressa. Keskittämistä pidetään tärkeänä ruotsinkielisen paikallisen väestön yhteenkuuluvuuden kannalta. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Carl-Johan Slotte. Sisätiloissa ja pihalla on kuvanveistäjä ja performanssitaiteilijan Jan-Erik Anderssonin veistoksia ja hänen mukaansa nimettyjä tiloja. Andersson kirjoitti myös sadun eräänlaisena konseptina talon taiteelle. Teokset suunniteltiin vuorovaikutteisesti koululaisten kanssa.

## Lähteet
Renne Haverinen

**Renne ''Reinhold'' Haverinen** (29. syyskuuta 1850 Kuhmo – 9. helmikuuta 1898 Kuhmo) oli Kuhmon Matokankaalla asunut kruununtorppari, joka toimi useita kertoja paikallisena oppaana Akseli Gallen-Kallelalle ja Louis Sparrelle heidän Kainuuseen ja Vienan Karjalaan suuntautuvilla maalausretkillään.

## Lähteet
Jean-Louis Curtis

**Jean-Louis Curtis**, oik. **Louis Laffitte** (1917 Orthez, Ranska – 1995 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kirjailija.

Curtisin omaperäinen tyyli on ironista ja eleganttia. Kulkematta muotivirtausten mukana hän on Honoré de Balzacin tavoin kuvannut ihmisen persoonallisuutta ja historian tapahtumia usein nuorten sankarien kautta.

Curtis sai Goncourt-palkinnon 1947 teoksesta *Les Forêts de la nuit*. Hän oli Ranskan akatemian jäsen vuodesta 1986.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Biographie, Académie française
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 2023

**Vuoden 2023 [[taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut]]** järjestettiin Espoon Metro Areenassa 25.–29. tammikuuta 2023. Alun perin kilpailut oli tarkoitus järjestää Helsinki-hallissa (aiemmassa Hartwall-areenassa).

## Lähteet
Otto Korhonen

**Otto Korhonen** (11. kesäkuuta 1884 Rautalampi – 3. maaliskuuta 1935 Kaarina) oli suomalainen puuseppä ja tehtailija, joka tunnetaan Kaarinassa toimivan Huonekalutehdas Korhosen perustajana sekä yhteistyöstään arkkitehti Alvar Aallon kanssa.

Rautalammin Kärkkäälässa syntynyt Korhonen kävi puuseppäkoulun Kuopiossa ja perusti vuonna 1910 kolmen muun puusepän kanssa puusepänverstaan Turkuun Nummenmäen kaupunginosaan. Huonekalu- ja Rakennustyötehdas Oy valmisti muun muassa ovia ja ikkunoita sekä toimi Venäjän armeijan alihankkijana valmistaen työkalujen varsia ja sisustaen sukellusveneitä ja panssarilaivoja. 1920-luvulla Korhonen aloitti yhteistyön Turkuun arkkitehtitoimiston perustaneen Alvar Aallon kanssa. Tehdas erikoistui Aallon suunnittelemien huonekalujen valmistukseen ja seuraavalla vuosikymmenellä yhteistyö jatkui Aallon perustaman Artekin kanssa.

1920-luvulla Korhonen ja Aalto kehittivät yhdessä koivun puuntaivutusmenetelmän, jonka avulla luotiin tunnetut Paimio-tuolit. Korhosen tehtaan kalusteilla sisustettiin muun muassa Aallon suunnittelema Paimion parantola.

Korhonen oli Kaarinan kunnanvaltuuston jäsen. Hän kuoli kotonaan Kaarinassa lyhyen sairauden jälkeen 50-vuotiaana maaliskuussa 1935. Vuonna 2010 Kaarinan Littoisiin nimettiin Otto Korhosen katu.

## Lähteet
Bohdan Czeszko

**Bohdan Władysław Czeszko** (1923 Varsova, Puola – 1988) oli puolalainen kirjailija ja *[[Kultura]]*-lehden varapäätoimittaja. Hän kirjoitti todellisuudentajuista, pessimismin sävyttämää proosaa, jonka leimallisia piirteitä olivat usein ironia ja myös tunnelmallinen lyyrisyys.

Czeszko on ollut käsikirjoittamassa elokuvia *[[Sukupolvi (elokuva)|Sukupolvi]]* (*Pokolenie*, 1954, ohjaus Andrzej Wajda), *[[Gangstereita ja ihmisystäviä]]* (1963) ja *[[Ansa (elokuva)|Ansa]]* (*Pulapka*, 1970).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tora Dahl

**Tora Armida Dahl** (9. kesäkuuta 1886 Tukholma, Ruotsi – 9. tammikuuta 1982 Södertälje, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija. Hän kuvasi kirjoissaan erityisesti naisia, ja  teoksista merkittävimpiä on romaanisarja Gunborg-nimisestä tytöstä. Hän kirjoitti myös kymmenosaisen muistelmasarjan, jonka ensimmäinen kirja on *En bit på väg*, sekä sadunmuotoisia satiireja.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* 

## Aiheesta muualla
Folke Dahlberg

**Folke Dahlberg** (1912 Askersund, Ruotsi – 1966) oli ruotsalainen runoilija, graafikko ja kuvittaja. Dahlgren kuvasi Vätternjärveä teoksissaan *Vättern* (1949) ja *Leva vid Vättern* (1958). Hänen runojaan on sanottu musiikillisiksi, ja niiden esikuviksi on sanottu ranskalaista symbolismia ja varhaisvaiheen surrealismia.

Dahlberg oli kotiseudullaan outolintu, ja hän on sanonut niistä ajoista: "Vuodet ennen kuin täytin 16 synnyttivät minussa katkeruutta enemmän kuin kaikki senjälkeiset vuodet yhteensä." Hän opiskeli Tukholmassa Tekniska skolanissa (nyk. (Konstfackskolan), josta hän valmistui 1931. Seuraavana vuonna hän aloitti opinnot Konsthögskolanissa mutta keskeytti opinnot kolmen lukukauden jälkeen. Hän julkaisi ensimmäiset runonsa *[[Karavan]]issa* 1935, jossa hän julkaisi myöhemminkin. Runojen lisäksi hän julkaisi myös piirroksia. Piirtäjänä hänen tuotteliain kautensa alkoi syksyllä 1939, ja hän osallistui useisiin yhteisnäyttelyihin.

Dahlbergin esikoiskirja *Cartesiansk dykare* ilmestyi 1948, ja seuraavana vuonna ilmestyi *Vättern*. Hän suunnitteli kirjankansia ja toimi useiden lehtien kuvittajana. Sen jälkeen hän julkaisi nopeaan tahtiin seitsemän kirjaa ja *[[Svenska Dagbladet]]issa* kertomuksia, jotka koottiin 1958 kirjaksi *Leva vid Vättern*.

Dahlberg avioitui juhannuksena 1942 Kristina Sahlströmin kanssa. Dahlberg hukkui Vätternin Karlsborgsvikeniin venematkalla ystävänsä kanssa. Seuraavana päivänä ilmestyi runokokoelma * Havet slutet*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Alpo Tiitinen

**Alpo Tiitinen** (17. elokuuta 1917 Kotka – 8. lokakuuta 1992 Tampere) oli suomalainen toimittaja.

Tiitinen suoritti keskikoulun Mikkelin lyseossa ja jatkoi opintojaan Työväen Akatemiassa ja erilaisilla kursseilla. Hän työskenteli vuodesta 1945 lähtien toimittajana *[[Savon Kansa (1930–1958)|Savon Kansassa]]* ja *[[Kansan Lehti|Kansan Lehdessä]]*. Tiitisestä tuli *[[Vapaus (Mikkeli)|Vapauden]]* toimitussihteeri vuonna 1947 ja päätoimittaja vuonna 1954. Vuonna 1962 hän siirtyi toimituspäälliköksi *[[Pohjanmaan Kansa]]an*, jonka päätoimittajana hän työskenteli vuosina 1975–1980. 

Puoluekannaltaan sosiaalidemokraattinen Tiitinen toimi myös kaupunginvaltuutettuna ja hoiti erilaisia luottamustehtäviä. Eläkkeelle jäätyään hän kirjoitti lehtiin teatteriarvosteluja ja harrasti maalausta. 

## Lähteet
Thabana Ntlenyana

**Thabana Ntlenyana** on Ntlenyana-vuoren huippu, joka kohoaa 3482 metrin korkeuteen. Se sijaitsee Lesothossa ja on koko Kilimanjaron eteläpuolisen Afrikan korkein kohta. Huippu sijaitsee aivan Lesothon itäosassa, lähellä Lesothon ja Etelä-Afrikan rajaa.

Thabana Ntlenyana kuuluu Lohikäärmevuorten vuoristoon ja huipun lähellä sijaitsevat Oranje-joen alkulähteet.

Thabana Ntlenyana on myös suosittu vaelluskohde, jonne voi matkata kävellen tai ratsastaen. Matkaan lähdetään tavallisesti etelästä Sani Passin solan majalta, joka sijaitsee Etelä-Afrikan puolella aivan Etelä-Afrikan ja Lesothon rajalla, Sani Passin raja-aseman lähellä. Matkaa Sani Passin majalta Thabana Ntlenyanalle kertyy noin 13 kilometriä ja vaellus vie noin kahdeksasta yhdeksään tuntia.

## Lähteet
Aaro Airas

**Aaro Airas** (26. tammikuuta 1919 Hartola – 7. maaliskuuta 1982 Mikkeli) oli suomalainen toimittaja, puoluetoimitsija ja työläistarkastaja.

Airas meni työelämään 12-vuotiaana ja toimi aluksi automaalarina ja konepuuseppänä. Hän liittyi *[[Vapaus (Mikkeli)|Vapauden]]* toimitukseen vuonna 1955 ja työskenteli lehden päätoimittajana ennen sen lakkauttamista vuonna 1963. Sen jälkeen Airas jatkoi *[[Saimaan Sanomat|Saimaan Sanomien]]* palveluksessa.

Airas toimi SDP:n Mikkelin läänin piirisihteerinä vuosina 1957–1961 ja 1967–1971. Hän oli myös SDP:n puolueneuvoston jäsen. Airas siirtyi vuonna 1971 työsuojeluhallintoon ja työskenteli kuolemaansa saakka työläistarkastajana.

## Lähteet
Tilannehuone

**Tilannehuone.fi** on suomalainen, vuonna 2007 perustettu  
avoin verkkopalvelu, joka kokoaa yhteen eri tyyppisiä tilannekuvia pelastustoimen hälytyksistä Suomessa. Hälytyksiin sisältyy myös ilmoitinlaitteista tulleita ilmoituksia eli esimerkiksi automaattisia palohälytyksiä. 

## Toiminta
Hälytystiedot sivustolle tulevat Hätäkeskuslaitoksen rajapinnasta ja niitä täydennetään päivittyvillä uutislinkeillä. Osa hälytyksistä sisältää myös linkin avoimeen Liikennetilanne-palveluun.

Sivustolle voi luoda ilmaisen käyttäjätunnuksen, mutta sivustoa on mahdollista käyttää myös vierailijana. Eri hälytyksiä on mahdollista tarkastella karttapohjalta, jossa hälytystyyppiä vastaava ikoni on sijoitettu sijaintikunnan kohdalle, sekä listalta, jossa hälytykset ovat nähtävissä aikajärjestyksessä. Palveluun kuuluu myös Myrskyseuranta-osio. Sivustolle voi lähettää vinkin hälytystoimesta, mutta se edellyttää käyttäjätunnuksen käyttöä. Sivua ylläpitää yksityishenkilö Rami Mikkola.

Palveluun tehtiin tammikuussa 2018 yli 2 800 000 vierailua.

Palvelun pohjalta on luotu myös älypuhelinsovellus.

## Myrskyseuranta
Osa verkkopalvelua on laajoihin myrskyihin, kuten kesän 2020 Päivö-myrsky, keskittyvä Myrskyseuranta-osio.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Tilannhuone.fi / 24h hälytyslista
Andrea De Carlo

**Andrea De Carlo** (1952 Milano, Italia) on italialainen kirjailija. Hän on toiminut myös elokuva-alalla, ja se on vaikuttanut hänen kirjoihinsakin, jotka edustavat italialaista scuola dello sguardo -koulukuntaa (ransk. l’école du regard, 'katseen koulukunta'). Hän on tutkinut romaaneissaan vallan vaikutusta ihmiseen, esimerkiksi fantasiaromaanissaan *Macno* (1984).

## Suomennetut romaannit
* *Macno* (*Macno*); suomentanut Tuula Saarikoski, Helsinki: Tammi 1988  
* *Tässä ja nyt* (*Nel momento*); suomentanut Mirja Halonen, Helsinki: Tammi 2002 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Eino Kantanen

**Eino Kantanen** (2. kesäkuuta 1902 Mikkeli – 10. helmikuuta 1965 Mikkeli) oli suomalainen toimitusjohtaja, päätoimittaja ja kunnallisneuvosmies.

Kantanen meni kirjapaino-oppiin vuonna 1917 ja työskenteli latojana ja faktorina. Vuosina 1947–1955 hän työskenteli sanomalehti *[[Vapaus (Mikkeli)|Vapauden]]* toimitusjohtajana ja vuosina 1951–1955 päätoimittajana. Vuodesta 1951 lähtien Kantanen toimi Mikkelin raastuvanoikeuden kunnallisneuvosmiehenä. Hän oli myös osuusliike Savonseudun hallintoneuvoston puheenjohtaja vuodesta 1948, Kulutusosuuskuntien Keskusliiton hallintoneuvoston jäsen vuosina 1940–1958, Mikkelin kaupunginvaltuutettu yli 30 vuoden ajan ja kaupunginhallituksen jäsen vuosina 1935–1959.

## Lähteet
Pierre Daninos

**Pierre Daninos** (1913 Pariisi, Ranska – 2005 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kirjailija ja toimittaja. Hän oli toimittajana muun muassa *[[Le Figaro]]ssa*. Eloisissa ja humoristisissa romaaneissaan hän kertoo brittiläisestä majuri Thompsonista ja tämän retkistä. Hän on kirjoittanut myös esseitä.

## Suomennetut teokset
* *Majuri Thompson löytää ranskalaisen* (*Les carnets du major Thompson*), suom. Armas J. Pulla, Pellervo 1954
* *Majuri Thompson löytää Amerikan* (*Le secret du Major Thompson*), suom. Armas J. Pulla, Kirjayhtymä 1958
* ''

## Lähteet
Alba de Céspedes

**Alba de Céspedes** (1911 Rooma, Italia – 1997 Pariisi, Ranska) oli kuubalaistaustainen italialainen kirjailija, joka kirjoitti myös ranskaksi. Hän työskenteli myös toimittajana. Hänen romaaniensa teemana on naisen asema. Läpimurtoromaani oli *Ylioppilaskoti* (1938).

## Suomennetut teokset
**Ylioppilaskoti: romaani* (*Nessuno torna indietro*), suom. Toini Kaukonen, Helsinki: Otava 1943. Sarja: Uusia valioromaaneja, 8.
* *Kielletty päiväkirja: romaani* (*Quaderno proibito*); suom. Anna Louhivuori, Helsinki: Otava 1956. Sarja: Otavan kirjakerho, 1956, 6
* *Naisen kannalta* (*Dalla parte di lei*); suom. Sirkku Buldrini, Karisto 1957

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Maloti

**Maloti** (voidaan kirjoittaa myös **Maluti**) on vuoristo eteläisessä Afrikassa, Lesothon pohjoisosassa. Maloti on Lohikäärmevuorista luoteeseen päin lähtevä osa Lohikäärmevuorten vuoristokokonaisuutta. Maloti-vuorten korkein huippu on Thabana Ntlenyana, joka on samalla Lesothon sekä koko eteläisen Afrikan korkein kohta.

## Katso myös
* Maloti-Drakensberg

## Lähteet
Tortilla House

**Tortilla House** on suomalainen vuonna 2013 perustettu meksikolaistyylinen ravintolaketju, jonka päätuoteitta ovat tacot, burritot, quesadillat ja salaatit. Tortilla Housella on seitsemän toimipistettä, joista neljä sijaitsee Helsingissä, ja yksi Espoossa, Tampereella ja Oulussa kussakin.

## Tuotteet
Ravintolan tilaukset perustuvat neljäosaiseen valintaan, jossa asiakas ensin valitsee täytteeksi joko sian- tai naudanlihan, kanan, vihannekset, kalan tai nyhtökauran, ja sitten annoksen ”tyylin”, joka on burrito, salaatti tai kolme tacoa. Lopuksi asiakas valitsee lisukkeet ja kastikkeen.

Tacoja voi tilata myös yksitellen, ja lisukkeena myydään quesadilloja ja nachoja.

## Toimipisteet
Tortilla Housella on seitsemän toimipistettä, joista ensimmäinen avattiin Helsinkiin Iso-Roobertinkadulle. Helsingin muut ravintolat ovat Kampin keskuksessa sekä Mall of Triplassa. Suomen muut toimipisteet sijaitsevat Tampereella Kauppakeskus Ratinassa, Espoon Isossa Omenassa ja Oulussa Rautatienkadulla.

## Yritys
Ketjun liiketoimintaa pyörittää osakeyhtiö Tortilla House Finland Oy. Vuonna 2019 yrityksen liikevaihto oli 1,8 miljoonaa euroa, ja tilikauden tulos 45&nbsp;000 euroa. Yrityksen perusti kesällä 2013 Jyrki Karumo, ja se sai alkunsa katuruokarekasta. Tortilla House Finlandin nykyinen toimitusjohtaja on Visa Vorimo.

## Lähteet
Hanko Sushi

**Hanko Sushi** on suomalainen vuonna 2009 Hangossa perustettu ravintolaketju, jonka päätuote on sushi. Ketjulla on Suomessa 22 toimipistettä, joista 11 sijaitsee Helsingissä, kaksi Espoossa, sekä Tampereella, ja yksi Jyväskylässä, Kuopiossa, Oulussa, Raisiossa, Rukalla, Turussa ja Vantaalla kussakin. Hanko Sushi on niin ravintoloiden määrässä kuin liikevaihdossakin mitattuna Suomen suurin sushiketju.

Ketjun nimessä esiintyvä *Hanko* viittaa japanin kielessä leimasinta tarkoittavaan sanaan, sekä Hangon kaupunkiin, mihin sen ensimmäinen toimipiste avattiin.

Ketjun liiketoimintaa ylläpitää osakeyhtiö Sushi World Oy. Vuonna 2019 sen liikevaihto oli 13,5 miljoonaa euroa ja tilikauden tulos 36&nbsp;000 euroa. Hanko Sushin perustivat vuonna 2009 Rolf Wirta ja Mika Laakio. Ketjun on vuodesta 2014 omistanut Royal Ravintolat, joka vuonna 2018 fuusioitui Restamaxin kanssa, ja myöhemmin muutti nimensä NoHo Partnersiksi.

## Lähteet
Emma Karasjoki

**Emma Emilia Karasjoki** (s. 14. lokakuuta  1993 Helsinki) on suomalainen toimittaja. 

Hän aloitti Yle Kioskin toimittajana vuonna 2016. Aiemmin Karasjoki työskenteli Ilta-Sanomissa, jossa hän toimi ISTV:n videokuvaajana vuosina 2014–2016. Karasjoella on Yle Kioskissa myös oma YouTube-kanava, jonne hän on tuottanut sisältöä vuodesta 2019 alkaen. Karasjoki voitti myös Vuoden tekijä -palkinnon YouTube-videoistaan vuonna 2020 lyhytvideoiden Shortland-gaalassa.

Karasjoki kirjoitti ylioppilaaksi Vaskivuoren lukion medialinjalta vuonna 2012, minkä jälkeen hän opiskeli Laajasalon opiston monimedialinjalla vuosina 2013–2014.

Karasjoki on juontanut Ylen Helsinki Pridea, Yle Olohuonetta, FOMO-ohjelmaa ja yksittäisiä tv-tapahtumia. Karasjoki juonsi Ylen Sinkut paljaana -tosi-tv-sarjaa, jonka ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin Yle Areenassa 1.1.2021. Hän on juontanut Ylen "Vuosi Vaihtuu" -ohjelman vuodesta 2020 alkaen Gogi Mavromichalisin kanssa.

Karasjoki on pelannut ringetteä 6-vuotiaasta asti ja ylsi myös SM-tasolle, jossa hän edusti Espoon Kiekkoseuraa vuosina 2012–2014. Nykyään Karasjoki pelaa Naisten harrastesarjassa Vantaan Walapaisin joukkueessa.

## Lähteet
Alholmen (Upplands-Bro)

**Alholmen** on Mälarenin saari Ruotsissa Upplands-Bron kunnassa, joka sijaitsee Tukholman läänissä.

## Maantietoa
Alholmen sijaitsee Mälarenin itäosassa Norra Björkfjärdenin järvenselän keskellä sijaitsevassa saaristossa. Saaristo sijaitsee Ekerönin pohjoispään Munsönin rannasta ja se jatkuu Härjarön suuntaan. Alholmenilta on matkaa Munsöniin kaksi kilometriä, mutta väliin jää samankokoinen saari Lagnö. Saaria erottaa alle 300 metriä leveä Vråkanin salmi. Itäpuolella puolen kilometrin päässä on Gräsholmen, Måsgrundet ja koillispuolella 400 metrin päässä Askholmen. Alholmenin pituus on 1,6 kilometriä ja leveys on 750 metriä. Saarella on erotettu lähes 100 rakennustonttia, joihin on rakennettu noin 90 vapaa-ajan asuntoa. Metsäisellä saarella on entisiä niittyjä ja peltopalstoja. Saarella ei ole autoteitä ja sinne pääsee vain veneellä. Lähin laituri, jonne pääsee autolla, sijaitsee Slutin rannassa Munsönillä . Saaren itärannat ovat suojaisina olleet suositumpia venelaiturien paikoiksi, mutta myös länsirannalla on muutama laituri. Saarella ei asu vakituisia asukkaita ympäri vuoden.

## Historiaa
Saari on matala ja sen korkeimmat kohdat alkoivat kohota merestä vasta pronssikaudella. Myöhäisemmältä ajalta ovat kiviröykkiöt ja jäänteet muinaislinnasta. Saarella on kohta, Kappelbacken, joka epävarmojen kuulopuheiden mukaan olisi vanha kirkonpaikka. Saari on matalana ollut keskiajallakin liian pieni asuttavaksi. Saarella on saattanut asua kalastajia, mutta vasta 1600-luvulla asettui saarelle ensimmäiset viljelijät. Heistä vanhoihin kirjoihin kirjattuja mainintoja löytyy 1678 alkaen. Vanhin tunnettu saaren asukkaan oli vuonna 1678 nimeltään ”Jan” ja vuonna 1680 ”Jan Larsson”. Saari on todennäköisesti autioitunut välillä Suurvalta-Ruotsin tarvitessa sotamiehiä monissa sodissaan. Kirjoissa on taas 1700-luvulla monenkin asukkaan nimiä. Esimerkiksi 1770-luvulla asuivat saarella Anders Wahlström perheineen. Hän oli metsänvartija, joka katsoi saaren puuston perään luvattomilta puunhakkaajilta. Yhteensä 350 asukasta on ehditty tunnistaa historiallisista lähteistä, jotka ovat osin puutteellisia. Saaristolaisia on täytynyt Mälarenilla olla paljon. Viimeinen viljelijä muutti saarelta 1940-luvulla. Saari myytiin vuonna 1951 kokonaan asukasyhdistykselle (*Alholmens Ekonomiska Tomtägareförening*), joka lohkaisi saarelle 92 tonttia. Yhdistyksen ensimmäinen tehtävä saaren uusille asukkaille oli järjestää veneyhteys saarelle (*passbåtstrafik*). Seuraavaksi hankittiin 1960-luvulla sähkö ja seuraavaksi rakennettiin Slutin laituri.

## Lähteet
### Huomioita

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Alholmen.nu, asukasyhdistys
Kirschwasser

**Kirschwasser** tai **Kirsch** (saks. *kirsikkavesi*) on alkujaan Saksasta kotoisin oleva kirkas ja väritön kirsikkabrandy.

## Valmistus
Kirschwasser on perinteisesti valmistettu tislaamalla tummista morelli-tyyppisistä hapankirsikoista. Kirsikoiden annetaan käydä kivineen, ja lopputulos on vähäsokerinen, ei makea. Alun perin morellikirsikat ovat lähtöisin Schwarzwaldin alueelta Etelä-Saksasta, missä kirschwasserin valmistuksella on pitkät perinteet. Vastaavia kirsikkaviinoja valmistetaan myös Sveitsissä ja Itävallan alppiseuduilla sekä Alsacessa ja Franche-Comtéssa.

Kirsch on väritöntä, koska se joko käytetään nuorena tai kypsytetään saarnesta tehdyissä tynnyreissä tai saviastioissa. Euroopan unioni asettaa hedelmäviinoille 37,5&nbsp;% vähimmäisalkoholipitoisuuden, ja kirschwasserissa onkin yleensä 40–50&nbsp;% alkoholia. Yhden 0,75&nbsp;litran pullon valmistamiseen käytetään noin kymmenen kiloa kirsikoita.

Kirschwasser sisältää enemmän sikuna-alkoholeja ja eettereitä kuin viinat yleensä. Tämän lisäksi siinä on bentsaldehydiä ja hyvin pieni määrä vetysyanidia, jotka antavat juomalle sen luonteenomaisen maun.

## Käyttö
Kirschwasser nautitaan yleensä kylmänä ja sellaisenaan. Saksankielisissä maissa sitä tarjoillaan yleensä digestiivinä, muualla myös aperitiivina. 

Sitä lisätään joskus juustofondyyhyn ja käytetään jälkiruoissa, kakuissa (tunnetuimpina Schwarzwaldin kakku ja Zuger Kirschtorte) ja liköörikonvehdeissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kersantti Stubby

**Kersantti Stubby** oli ensimmäisen maailmansodan Yhdysvaltain armeijan sotakoira ja 26. jalkaväkidivisioonan maskotti. Siihen liitettiin eri sankaritarinoita ja se sai ensimmäisenä koirana armeijassa virallisen kersantin arvon. Kersantti Stubby kuoli vuonna 1926 ja se päätyi täytettynä Smithsonian Instituten kokoelmiin.

## Elämäkerta

Kersantti Stubbya kuvailtiin aikanaan valkoiseksi ja tiikerinkirjavaksi bullterrieriksi. Sotamies J. Robert Conroyn sanotaan löytäneen sen kulkukoirana sen harhailtua 26. jalkaväkidivisioonan koulutustilaisuuteen. Se sai nimensä lyhyen häntänsä mukaan. Yhdysvallat oli liittynyt ensimmäiseen maailmansotaan vuonna 1917. Stubby salakuljetettiin joukkoja kuljettaneella aluksella Eurooppaan vuonna 1918, jossa siitä tuli divisioonan virallinen maskotti.

Stubby oli mukana monissa divisioonan taisteluissa, kuten Marnen ja Château-Thierryn taistelussa. Stubbyn sanottiin pelastaneen joukot useampaan otteeseen. Kuulonsa avulla sen sanottiin havaitsevan vihollisen etenemisen jo kaukaa. Sen väitettiin jopa napanneen kiinni saksalaisen vakoojan, sekä varoittaneen kaasuhyökkäyksistä. Ihmistä paljon tarkemman hajuaistinsa avulla se onkin saattanut havaita taistelukaasun paljon sotilaita aikaisemmin. Se lohdutti myös haavoittuneita ja kuolevia sotilaita. Stubby haavoittui taisteluissa myös itse. Se jäi esimerkiksi kaasuiskun alle ja haavoittui sirpaleista. Stubby huomioitiin Yhdysvaltain armeijassa virallisella kersantin arvolla. Stubby oli ensimmäinen sotilasarvon saanut koira ja siihen viitataan myös usein ensimmäisen maailmansodan ainoana amerikkalaisena sankarisotakoirana. Palveluksensa aikana se sai useita epävirallisia mitaleja.

Kersantti Stubbyn palatessa sodan jälkeen takaisin Yhdysvaltoihin se sai paljon huomiota maineensa takia. Robert Conroyn mukana se oli monien paraatien, päivällisten ja kunnianosoitustapahtumien vieras. Kersantti Stubby kuoli vuonna 1926. Se oli tuolloin noin 10-vuotias. Kersantti Stubby päätyi sittemmin täytettynä esille Smithsonian Instituteen.

## Lähteet
Michel Deguy

**Michel Deguy** (23. toukokuuta 1930 Pariisi, Ranska – 16. helmikuuta 2022 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen runoilija ja kriitikko. Hän oli Pariisin yliopistossa (Université Paris VIII) kirjallisuuden professori. Hän perusti runouslehdet *La Revue de Poésie* ja *[[Po&sie]]*. Hän oli kriitikkona ranskalaisen ”uuden romaanin” tukija.

Deguyn tuotannossa on vaikutteita Saint-John Perseltä, mutta myöhemmin hän omaksui itsenäisen tavan muuttaa maailma abstraktin unenomaiseksi runoksi, jossa hän käyttää sitaatteja ja viittauksia muiden tuotantoon. Runoista saa antirunon vaikutelman musiikillisten tehokeinojen puuttuessa.

## Suomennettuja runoja
Deguyn tuotannosta on näytteitä teoksessa: *Sanat että tietäisimme: kymmenen ranskalaista runoilijaa* (toim. Mirja Bolgar; WSOY 1975 )
* Elämä kuin pelto rosoinen, suom. Väinö Kirstinä
* Huutojen liete Pääskysten malmi, suom. Väinö Kirstinä
* Järkeillään, suom. Pekka Parkkinen
* Kaipaan sinua, suom. Pekka Parkkinen
* Kaksoiselämä, suom. Pekka Parkkinen
* Keskipäivän kylväjä, suom. Pekka Parkkinen
* Lähempi tuttavuus tähtien kanssa, suom. Väinö Kirstinä
* Minun maassani puut, suom. Väinö Kirstinä
* Olisi vain, suom. Pekka Parkkinen
* Pesutupa, suom. Pekka Parkkinen
* Päiviä ei ole laskettu, suom. Väinö Kirstinä
* Silmät, suom. Pekka Parkkinen
* Sinä, suom. Pekka Parkkinen
* Täällä, suom. Pekka Parkkinen

## Lähteet
Maloti-Drakensberg

**Maloti-Drakensbergin puisto** on eteläisessä Afrikassa sijaitseva puistoalue, joka sijaitsee Etelä-Afrikan ja Lesothon rajalla. Puiston kokonaispinta-ala on 249&nbsp;313 hehtaaria. Maloti-Drakensbergin puisto käsittää Etelä-Afrikan puolella olevan uKhahlamban kansallispuiston (242&nbsp;813 ha) sekä Lesothon puolella sijaitsevan Sehlabatheben kansallispuiston (6&nbsp;500 ha). Puistoalue on myös osa Unescon maailmanperintökohdetta (Maloti-Drakensberg Transfrontier Conservation Area).

Alueella on vaihtelevia pinnanmuotoja, minkä myötä siellä on myös runsaasti erilaisia elinympäristöjä. Alueella kasvaa yli 250 endeemistä kasvilajia ja siellä tavataan myös uhanalaisia eläinlajeja, kuten kapinkorppikotka (*Gyps coprptheres*) ja partakorppikotka (*Gypaetus barbatus*). Sehlabatheben kansallispuiston alueella tavataan myös äärimmäisen uhanalaista *[[Pseudobarbus quathlambae]]* -kalalajia, jota on löydetty ainoastaan Sehlabatheben kansallispuistosta. Alueen vuoret ovat eteläisen Afrikan merkittävin vesien lähde ja toimivat vedenjakajina. Thukela-joki virtaa alueelta itään Intian valtamereen ja eteläiset joet yhdistyvät Oranje-jokeen virraten sitten länteen Atlantin valtamereen.

Alueella on runsaasti luolia sekä erilaisia kallionkielekkeiden muodostamia suojapaikkoja, joissa on paljon kalliomaalauksia. Alueella onkin Saharan eteläpuoleisen Afrikan laajin kalliomaalausten keskittymä. Kalliomaalauksia on noin 690 paikalla ja maalauksia on niissä yhteensä noin 35&nbsp;000 kappaletta. Kalliomaalaukset ovat tehneet san-kansaan kuuluneet ihmiset, jotka asuivat alueella 4&nbsp;000 vuoden ajan. Kalliomaalaukset esittävät ihmishahmoja sekä eläimiä ja maalausten aiheet ovat san-kansan uskonnollisesta tai hengellisestä elämästä. Alueella on myös bantukansan 1800- ja 1900-luvuilla maalaamia kalliomaalauksia.

## Katso myös
* Maloti

## Lähteet
* Unesco: Maloti-Drakensberg Park 

### Viitteet
Tibor Déry

**Tibor Déry** (1894 Budapest, Unkari – 1977 Budapest, Unkari) oli unkarilainen kirjailija. Hän oli mukana kommunistisessa työväenliikkeessä ja toimi maanpaossa 15 vuotta. Hänet tuomittiin kansannousun jälkeen vankilaan, josta hän vapautui kolmen vuoden kuluttua 1960.

Déry aloitti kirjailijana realistina mutta läheni myöhemmin symbolismia. Hänen merkittävin teoksensa on *A befejezetlen mondat* (1938, julkaistu 1947).

## Suomennetut teokset
* *Niki: koiran tarina*, suom. Juhani Jaskari ja Eila Pennanen. Helsinki: Tammi 1958
* *Montanaan!: kuvitteellinen raportti amerikkalaisista popfestivaaleista* (*Képzelt riport egy amerikai pop-fesztiválról*), suom. Ilkka-Attila Firon-Kivari. Helsinki: WSOY 1976  Sarja: Aikamme kertojia
* *Rakas appiukko* (*Kedves bopéer...!*), suom. Ilkka-Attila Firon-Kivari. Hki: Tammi 1979 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Corsica (provinssi)

**Corsica** () oli myöhäisen Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti Korsikan saaren nykyisessä Ranskassa.

## Maantiede

Corsican provinssi käsitti Korsikan (lat. *Corsica*) saaren Välimeressä Italian niemimaan länsipuolella. Sen eteläpuolella sijaitsi Sardinian saari, joka kuului Sardinia provinssiin. Corsican hallinnollinen keskus oli Aleria.

### Kaupunkeja

Corsican provinssin roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat:

* Aleria
* Mariana

## Historia

Korsikan saari oli aiemmin osa Sardinia et Corsican provinssia. Corsican provinssi perustettiin jossakin vaiheessa, kun Sardinia et Corsica provinssi jaettiin kahtia, toisen osan ollessa Sardinian provinssi. Tarkkaa ajankohtaa ei tunneta, mutta jako on ollut voimassa viimeistään keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemästä uudistuksesta lähtien. Noin vuosina 293–395 Corsican provinssi kuului Italian diokeesiin. 300-luvulla se oli välillä osa Italia, Illyricum et African prefektuuria ja välillä Italia et African prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului Italia et African prefektuuriin ja nyt Italia suburbicarian diokeesiin.

Provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

## Lähteet
Eustache Deschamps

**Eustache Deschamps** eli **Morel** (1346 Vertus, Marne, Ranska – noin 1407) oli pohjoisranskalainen runoilija. Hän oli merkittävin Guillaume de Machaut'n välittömistä seuraajista. Hän oli hovin runoilija, virkamies ja luottamushenkilö. Hänen tuotantonsa oli laaja, se käsitti noin 1&nbsp;500 runoa, joista tuhatkunta on balladeja. Hän laati ensimmäisen ranskankielisen runousopin *Art de dictier* (1392)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Morel

**Morel**-nimisiä henkilöitä ovat tai ovat olleet:

* Morel, *[[Eustache Deschamps]]* (1346–n. 1407), ranskalainen runoilija
* H. Morel, *[[Claude Vignon]]*, oik. *Noémie Rouvier*, ent. *Constant*, o.s. *Cadiot* (1832–1888), ranskalainen kirjailija ja kuvanveistäjä

* Bernard Morel (1925–2023), ranskalainen miekkailija
* Claudio Morel Rodríguez (s. 1978), paraguaylainen jalkapalloilija
* Edmund Dene Morel (1873–1924), brittiläinen ihmisoikeusaktivisti ja pasifisti
* François Morel (s. 1959), ranskalainen kirjailija, näyttelijä ja laulaja
* Jacques Morel (1922–2008), ranskalainen elokuvanäyttelijä
* Salomon Morel (1919–2007), puolanjuutalainen siirto- ja internointileirin komendantti.

## Kuvitteellisia henkilöitä
* Morel, yksi päähenkilöistä Adolfo Bioy Casaresin romaanissa *[[Morelin keksintö]]*.

## Katso myös
* Morell
Insulae Baleares

**Insulae Baleares** (*Baleares*, ) oli myöhäisen Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti Baleaarien saaret nykyisessä Espanjassa.

## Maantiede

Insulae Balearesin provinssi käsitti Hispaniaan luetut Baleaarien saaret Välimeressä Iberian (Pyreneiden) niemimaan itäpuolella. Latinaksi saariryhmän pääsaaret tunnettiin nimillä Insula Major (nyk. Mallorca), Insula Minor (nyk. Menorca), Ebusus (nyk. Ibiza) ja Colubraria (nyk. Formentera).

### Kaupunkeja

Insulae Balearesin roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:

* Cinium
* Ebusus
* Guium
* Jamno

* Mago
* Palma
* Pollentia
* Sanisera

## Historia

Baleaarien saaret kuuluivat ensin Hispania citeriorin ja sitten (Hispania) Tarraconensiksen provinssiin. Insulae Balearesin provinssi perustettiin 300-luvun lopulla Rooman valtakunnan jaon aikoihin erottamalla se Tarraconensiksen provinssista. Varhaisin maininta siitä on Polemius Silviuksen *[[laterculus|laterculuksessa]]* vuodelta 398. Provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului Gallian prefektuuriin ja Hispanian diokeesiin.

Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

## Lähteet