Abadainin palatsin piiritys

**Abadainin palatsin piiritys** oli välikohtaus Egyptissä toisen maailmansodan aikana 4. helmikuuta 1942. Saksalaisten edetessä kohti Kairoa britit pelkäsivät saksalaismyönteisiä tahoja muodollisesti itsenäisen Egyptin hallituksessa. Abadainin palatsin sotilain ja panssarivaunuin piirittäneet britit pakottivat Egyptin kuningas Faruqin nimittämään mieleisensä pääministerin ja Wafd-puolueen muodostaman hallituksen.

Kuningas taipui ja pääministeriksi nousi brittien tukema Mustafa al-Nahhas. Kokonaisuutena tapahtumat nostattivat brittien vastaista mielialaa, romuttivat Wafd-puolueen kannatuksen ja Egyptin monarkian arvovallan. Myös saksalaisuhka väistyi heidän kärsittyään myöhemmin tappion El Alameinin taistelussa. 

## Tausta
Yhdistynyt kuningaskunta oli luopunut Egyptin suorasta hallinnasta protektoraattina sen taipuessa etenkin Wafd-puolueen vaatimuksiin Egyptin itsenäisyydestä. Britit lakkauttivat protektoraatin ja tunnustivat Egyptin itsenäisenä valtiona 28. helmikuuta 1922. Britit säilyttivät kuitenkin edelleen absoluuttiset valtaoikeudet Suezin kanavaan ja viestiyhteyksien turvaamiseen, Egyptin puolustamiseen ulkovaltojen aggressiolta, ulkomaisten ja vähemmistöjen etujen suojelemiseen ja Sudanin hallintaan. 26. elokuuta 1936 solmittu uusi sopimus muokkasi vielä itsenäisyysjulistuksen ehtoja siten, että britit myönsivät Egyptille lisää oikeuksia rauhan aikana vastineeksi tuesta Euroopassa mahdollisesti syttyvän suursodan aikana. 

Toinen maailmansota puhkesi syyskuussa 1939. Italia liittyi sotaan kesäkuussa 1940 ja natsi-Saksan liittolaisena se uhkasi Egyptiä Libyasta ja Etiopiasta. Italian hyökkäys Egyptiin oli kuitenkin tyrehtynyt nopeasti. Brittien onnistui työntää italialaiset takaisin Libyaan, mutta Erwin Rommelin saksalaisjoukkojen saapuminen Libyaan käänsi tilanteen uudelleen.

Britit olivat alkujaan saavuttaneet myönnytyksillään myötämielisyyttä Egyptissä, mutta maailmansodan alettua monet egyptiläiset uskoivat, että heidät oli jälleen raahattu väkisin mukaan heihin liittymättömään suursotaan. Suuri joukko liittoutuneiden sotilaita, elintarvikepula ja sodanajan sensuuri muistuttivat maan miehitystä. Muodollisesti puolueeton Egypti oli katkaissut diplomaattiset välinsä akselivaltoihin, mutta sen armeijassa esiintyi joitakin saksalaissympatioita ja jopa pyrkimyksiä yhteistyöhön akselivaltojen kanssa.

## Piiritys
Vaikka egyptiläisten saksalaismyönteinen toiminta ei ollut koskaan erityisen laajamittaista, tilanne huolestutti brittejä varsinkin, kun Rommelin saksalaiset näyttivät etenevän kohti Kairoa. Tiettyjä Egyptin hallituksen ministereitä epäiltiin saksalaissympatioista. Britit päättivät puhdistaa Egyptin hallituksen saksalaismielisistä muodostamalla uuden hallituksen yksinomaan Wafdin jäsenistä. Mustafa al-Nahhasin Wafdia ei epäilty saksalaismyönteisyydestä. Puolueen kuviteltiin nauttivan edelleen suurta kansansuosiota ja takaavan egyptiläisten kannatuksen sotaponnistuksille. Kuningas Faruq kieltäytyi kuitenkin brittien vaatimuksista haluttomana toimia näiden kumileimasimena. Yöllä 4. helmikuuta 1942 brittiläiset sotilaat ja panssarivaunut piirittivät Faruqin Abadainin palatsin Kairossa. Brittilähettiläs Miles Lampson toimitti kuninkaalle uhkavaatimuksen Mustafa al-Nahhasin nimittämisestä pääministeriksi ja Wafdin muodostaman hallituksen perustamisesta. Vaihtoehtoisesti kuninkaan tulisi luopua kruunusta. Piiritetty Faruq päätyi taipumaan brittien uhkavaatimukseen. 

## Seuraukset
Britit olivat taanneet hallitsevan asemansa Egyptissä pakottaen näennäisesti itsenäisen valtion taipumaan tahtoonsa. Nahhasista tuli pääministeri ja Wafd muodosti hallituksen. Yleisemmin tapaus oli tuhoisa kaikille osapuolille. Saksalaiset voitettiin myöhemmin vuonna 1942 El Alameinin taistelussa ja heidän uhkansa Egyptille väistyi näin joka tapauksessa. Aikaisemmin itsenäisyyden puolestapuhujina tunnettu Wafd menetti kansansuosiossa sen noustessa nyt valtaan brittien avittamana. Brittien toiminta herätti taas antikolonialistista liikehdintää. Kuningas Faruqia oli nöyryytetty perin pohjaisesti ja monarkia menetti arvovaltansa. Monarkia luhistui kymmenen vuotta piirityksen jälkeen vapaiden upseerien verettömässä vallankaappauksessa vuonna 1952.

## Lähteet