open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eef van Dongen

**Eef van Dongen** (s. 1993) on alankomaalainen suunnistaja. Hän saavutti suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2022 pudotussprintissä pronssimitalin.

Van Dongen löysi suunnistuksen tavattuaan vuonna 2017 ruotsalaisen puolisonsa Simon Jakobssonin. Hän aloitti suunnistamisen käytyään aloittelijoille suunnatun suunnistuskurssin keväällä 2018. Lapsena hän harrasti judoa ja lentopalloa sekä myös pyöräretkeilyä perheensä kanssa. Aikuisiällä hän on harrastanut kestävyysjuoksua ja luistelua. Koulutukseltaan hän on klimatologian tohtori ja toimii Tukholman yliopistossa postdoc-tutkijana.

Seuratasolla van Dongen edustaa Ruotsissa Västerviks OK:ta.

## Lähteet
Burlington

**Burlington** voi tarkoittaa seuraavia:

## Paikkoja
### Englanti
* Bridlington (tunnettu ennen nimellä Burlington), kaupunki Englannissa

### Kanada
* Burlington, kaupunki Kanadassa
* Burlington, kunta Kanadassa

### Yhdysvallat
* Burlington, kunta Coloradossa
* Burlington, kunta Connecticutissa
* Burlington, kylä Illinois’ssa
* Burlington, kunta Indianassa
* Burlington, kaupunki Iowassa
* Burlington, kaupunki Kansasissa
* Burlington, CDP Kentuckyssä
* Burlington, CDP Länsi-Virginiassa
* Burlington, kunta Mainessa
* Burlington, kunta Massachusettsissa
* Burlington, kylä Michiganissa
* Burlington, kaupunki New Jerseyssä
* Burlington, kunta New Yorkissa
* Burlington, CDP Ohiossa
* Burlington, kunnallishallinnoton alue Ohiossa
* Burlington, kunta Oklahomassa
* Burlington, kunnallishallinnoton alue Oregonissa
* Burlington, kunta Pennsylvaniassa
* Burlington, kaupunki Pohjois-Carolinassa
* Burlington, kaupunki Pohjois-Dakotassa
* Burlington, CDP Texasissa
* Burlington, kaupunki Vermontissa
* Burlington, kaupunki Washingtonissa
* Burlington, kaupunki Wisconsinissa
* Burlington, kunta Wisconsinissa
* Burlington, kunta Wyomingissä
* Burlington Flats, CDP New Yorkissa
* South Burlington, kaupunki Vermontissa
Newport (kaupunki Vermontissa)

**Newport** on kaupunki Yhdysvalloissa Vermontin osavaltiossa. Sen väkiluku oli 4&nbsp;455 vuonna 2020. Kaupunki toimii Orleansin piirikunnan hallintokeskuksena. Kaupungin länsipuolella sijaitsee Town of Newport, joka on erillinen kunta Newportin kaupungista.

## Väestö
Vuonna 2020 Newportin 4&nbsp;455 asukkaasta valkoisia oli 90,5&nbsp;%, mustia 1,1&nbsp;%, alkuperäisasukkaita 1,1&nbsp;% ja aasialaisia 0,1&nbsp;%. 3,9&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 4,0&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Seungmin

**Seungmin** (oik. **Kim Seung-min**, hangul: 김승민; hanja: 金昇玟; uudistettu latinisaatio: *Gim Seung-min*; s. 22. syyskuuta 2000 Soul) on eteläkorealainen laulaja. Hänet tunnetaan Stray Kids-yhtyeen jäsenenä.

## Ura

### Lapsuus ja uran alku
Kim Seung-min syntyi Soulissa, Korean tasavallassa 22. syyskuuta 2000. Hänellä on seitsemän vuotta vanhempi sisko. Kim harrasti baseballia alakouluikäisenä, ja halusi tulla isoisänsä tavoin baseballpelaajaksi. Yhdeksänvuotiaana Kim heitti aloitusheiton korealaiselle baseballjoukkueelle *SK Wyvers*. Kim asui kolme kuukautta perheineen Los Angelesissa, Yhdysvalloissa, kun hän oli neljännellä luokalla. Kim oppi englannin kielen nopeasti. Kim kiinnostui myöhemmin musiikista ja osallistui muun muassa kuoron laulukilpailuihin, ja päätti lopulta pyrkiä laulajaksi.

Kimistä tuli JYP Entertainmentin harjoittelija vuonna 2017. Hän koe-esiintyi Kim Dong-ryulin kappaleella ”Old Song”. Kim osallistui levy-yhtiönsä ohjelmaan *Stray Kids* vuonna 2017. Stray Kids debytoi EP:llä ''I Am Not'' 25. maaliskuuta 2018.

### Soolotoiminta
Vuonna 2018 Kim juonsi Arirang TV:n ohjelmaa *After School Club* yhdessä Jamien ja Han Hee-junin kanssa. Vuonna 2019 hän juonsi ohjelmaa *We-Kpop* yhdessä Nichkhunin, Kim Shin-young ja SF9:n Inseongin kanssa. Vuonna 2021 Kim lauloi draamasarjaan *Hometown Cha-Cha-Cha* kappaleen ”Here Always”. Kim toimii myös radiojuontajana.

## Lähteet
Michael Rosendahl

**Michael Rosendahl** (8. lokakuuta 1754 Köyliö – 24. tammikuuta 1815 Turku) oli suomalainen kauppias ja tehtailija, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Rosendahlin vanhemmat olivat talollinen Yrjö Jaakonpoika Sipilä ja Anna Matintytär ja puoliso 1787–1811 Johanna Ulrica Forsman. Rosendahl kävi triviaalikoulun kirjuriluokan 1770–1771 ja oli konttoriapulainen ja kirjanpitäjä appensa Johan Forsmanin palveluksessa Turun uudessa tupakkatehtaassa 1771–1787. Porvarinoikeudet Turussa Rosendahls sai 1787 ja toimi siellä samasta vuodesta kauppiaana.  Turun uuden tupakkatehtaan johtaja ja pääomistaja hän oli vuodesta 1794 ja Kokemäenjoen lohenkalastusoikeuksien vuokraaja vuodesta 1799. Tupakkatehtailijana Forsman ei menestynyt kuitenkaan yhtä hyvin kuin tukkukauppiaana ja joutui myymään yrityksen omistustaan, 1815 hän omisti tehtaasta enää kolmanneksen. Forsman oli Turun kaupunginvanhin vuodesta 1808. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai kuningas Kustaa IV Aadolfin Suomen vierailun yhteydessä 1802. 

## Lähteet
Carl Lindholm

**Carl Magnus Lindholm** (27. toukokuuta 1773 Kirkkonummi – 16. kesäkuuta 1816 Helsinki) oli suomalainen kauppias ja laivanvarustaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Lindholmin vanhemmat olivat rusthollari Erik Lindholm ja Eva Christiana Brenner, ja hänen puolisonsa oli vuodesta 1802 Catharina Gustava Krogelia. Lindholm oli ensin renki ja sitten kauppa-apulainen Helsingissä 1790-luvulla, mutta piti siellä omaa kauppaliikettä viimeistään vuodesta 1802.

Lindholm oli myös laivanvarustaja ja toimi Helsingin asemakaavaa ja uudisrakentamista valmistelevassa komiteassa vuonna 1810. Hän ajoi toimekkaasti hanketta, jossa pääkaupunki siirrettiin Turusta Helsinkiin. Komitean muut jäsenet olivat kenraalikuvernööri Fabian Steinheil, maaherra Gustaf Fredrik Stjernvall sekä oikeuspormestari J. A. Strömberg. Helsingin jälleenrakennuskomiten jäsen porvariston edustajana Henrik Jakob Goviniuksen, Jakob Wendeliuksen ja Karl Wilhelm Lindebergin kanssa Lindholm oli vuodesta 1811. Kauppaneuvoksen arvonimen Lindholm sai 1812. Vaikka hän omisti myös kiinteistöjä, tontteja ja osuuksia aluksissa, niin hän ei menestynyt taloudellisesti hyvin. Hänen kuolinpesänsä haettiin vararikkoon.

## Lähteet
Karl Wilhelm Lindeberg

**Karl Wilhelm Lindeberg** (26. kesäkuuta 1768 Helsinki – 4. lokakuuta 1834 Helsinki) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja laivanvarustaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Lindebergin vanhemmat olivat raatimies Christian Lindeberg ja Anna  Christina (Maria Elisabet) Sahlstedt ja puoliso vuodesta 1800 Anna Helena Holmstén. Lindeberg kävi triviaalikoulun Helsingissä 1776–1781 ja oli mahdollisesti kauppaharjoittelija setänsä Anders Lindebergin liikkeessä 1781–1794. Porvarinoikeudet 1794 saanut Lindeberg toimi Helsingissä kauppiaana ja laivanvarustajana. Hän oli 1830-luvulla suurin laivanvarustaja Helsingissä. Lindeberg oli Ullanlinnan laivaveistämön omistaja vuodesta 1828 ja samasta vuodesta Vanhankaupungin sahan osakas Helsingin pitäjässä,  hankittuaan molemmat kauppaneuvos Lars Sederholmin kuolinpesältä. Helsingin kaupunginvanhin Lindeberg oli vuoteen 1820 ja Helsingin lainavarojen hoitokomission puheenjohtaja Jakob Wendeliuksen jälkeen vuodesta 1817.  Lindeberg sai kauppaneuvoksen arvonimen 1812. Hän asui Helsingissä omistamassaan Burtzin talossa.

## Lähteet
Asetustiedosto

**Asetustiedosto** on tiedostomuoto, joka sisältää ohjelmiston muokattavuuteen liittyviä asetuksia. Asetukset voivat sisältää tietoa sovelluksen käyttämisestä tai miten sovellus toimii muun järjestelmän kanssa.

Eräitä asetustiedostoissa käytettyjä muotoja ovat:
* INI
* YAML
* JSON
* XML
* binääritiedostot

Tiedostopäätteet vaihtelevat ja eräitä käytettyjä ovat `cnf, conf, cfg, cf, ini, rc` sekä näiden muunnelmat kuten `vimrc, bashrc` ja niin edelleen.

## Käyttöjärjestelmät
MS-DOS käytti CONFIG.SYS-nimistä tiedostoa konfigurointiin. Microsoft Windows käytti INI-tiedostoja ennen Windows Registryn käyttöön siirtymistä.

Unixissa asetustiedostot ovat tietyn muotoisia tekstitiedostoja, jotka ovat yleensä `/etc`-hakemistossa. Jotkin asetustiedostot voivat olla käyttäjän kotihakemistossa. Käytännössä asetustiedostoille ei ole tiettyä muotoa vaan eri ohjelmat käyttävät erilaisia muotoja.

## Katso myös
* .htaccess 

## Lähteet
2020 (MNTTT-albumi)

**2020** on Eevil Stööstä ja Aztrasta koostuvan rap-duo MNTTT:n toinen studioalbumi, joka julkaistiin 29. marraskuuta 2019 Katakombi recordsin kautta.

## Kappaleet
# 
# 
#  
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Ryttylä City

**Ryttylä City** on suomalaisen rap-artisti Pietaripojan ja tuottaja Koksukoon 8. huhtikuuta 2022 julkaisema albumi. Albumi pohjautuu Pietaripojan lapsuudenkokemuksiin Ryttylässä.

Rumban artikkelissa albumista Catharina Herlin mainitsi, että "Ryttylän kaduilla tapahtuvat itsessään varsin viattomat sattumukset saavat Koksukoolle ominaisissa jännitteisen tummissa biiteissä uuden elämän, joissa elektrovaikutteet lisäävät arkisiin tapahtumiin miellyttävää draamaa. Mehevimmillään kyseinen huvittava kontrasti on *Painajaisii*-biisissä, jossa Pietaripojan pelottava yökyläilykokemus kaverin luona rakentuu Koksukoon junnaavan kuumottavan biitin kautta kutkuttavan painostavaksi kummitustarinaksi."

Albumin kappaleelle "Pietari on poika" julkaistiin musiikkivideo.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Aleksei Sobolevski

**Aleksei Sobolevski** (, 7. tammikuuta 1857 Moskova, Venäjän keisarikunta – 24. toukokuuta 1929 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen slavisti, kielitieteilijä, paleografi ja folkloristi ja Venäjän tiedeakatemian (myöhemmin Neuvostoliiton tiedeakatemian) jäsen vuodesta 1893.

Sobolevski valmistui Moskovan yliopistosta (1878, 1881) ja Harkovan yliopistosta filosofian tohtoriksi vuonna 1884 ja opetti Kiovan yliopistossa (1882–1888) ja Pietarin yliopistossa (1888–1908). Hänen erikoisalaansa oli vanha kirkkoslaavi ja venäjän kielen historia.

Sobolevskin panos itäslaavilaisten kielten historialliseen dialektologiaan oli merkittävä. Venäjän dialektologiaa käsittelevissä kirjoissaan ja artikkelissa ”vähävenäläisestä murteesta” (1892) hän jakoi ukrainan kielen murteet arkaaiseen pohjoiseen ja eteläiseen ryhmään. Ukrainan ja Itä-Euroopan nimistön hän usein kritiikittömästi johtaa skyyttien ja sarmaattien kielistä.

## Näkemys
Sobolevski puolusti kiihkovenäläistä käsitystä yhdestä venäjän kielestä, joka jakautui ”isovenäjän” (sisältää valkovenäjän) ja ”vähävenäjän” (ukraina) murteiksi. Venäjän kielen historiaa käsittelevissä esseissään ja luennoissaan hän kuvaa 1100–1400-luvulla ukrainaksi kirjoitettujen käsikirjoitusten foneettisia piirteitä. Hän kuvaa niitä tendenssimäisesti ”galitsialais-volynialaisiksi” ja kirjoittaa, että Kiovassa ja Tšernihivissä puhuttiin siihen aikaan ”isovenäjää”. Artikkelissaan "muinaisesta Kiovan murteesta" (1905) hän selitti ”galitsialais-volynialaisten” piirteiden olemassaolon käsikirjoituksissa sekä nykyisissä koillisukrainalaisissa murteissa johtuvan galitsialaisten ja volynialaisten muutosta sinne mongolihyökkäyksen jälkeen ja alkuperäisten "venäläisten" poismuutosta pohjoiseen. Sobolevski elvytti Mihail Pogodinin teoriat ja synnytti näin polemiikin Pavlo Žytetskyin, Kostinatyn Mykhaltšukin, Aleksandr Pypinin, Aleksei Šahmatovin, Vatroslav Jagićin ja Ahatanhel Krymskyin kanssa, jotka kirjoittivat *[[Kievskaja starina]]ssa* 1898–1899 julkaistun viiden artikkelin laajuisen yksityiskohtaisen vastauksen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Iso-okahai

**Iso-okahai** (*Echinorhinus cookei*) on okahaihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan syvistä vesistä Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä.

## Koko ja ulkonäkö
Iso-okahai on suurikokoinen kala ja voi kasvaa suurimmillaan 400&ndash;450 cm pitkäksi. Ruumiinmuodoltaan laji on pitkänomainen, lyhytkuonoinen ja tukevahko. Selkäeviä on kaksi ja ne ovat pieniä ja sijaitsevat ruumiin takaosassa. Kalalla ei ole peräevää. Iso-okahain ihossa on runsaasti piikkejä ja laji on väriltään selästään harmaa, musta tai ruskehtava ja vatsastaan vaaleampi.

## Levinneisyys ja elintavat
Iso-okahaita tavataan hajanaisesti Japanista, Australiasta Havaijille sekä Yhdysvalloista Chileen. Laji liikkuu päivisin 500&ndash;1&nbsp;100 metrin syvyydessä ja siirtyy öisin lähemmäksi pintaa. Iso-okahai voi liikkua yksittäin tai ryhminä. Se on peto ja syö muita kaloja ja pääjalkaisia. Iso-okahai on on vivipaarinen ja kerrallaan saattaa syntyä jopa yli 100 poikasta.  

## Lähteet
Mihail Pogodin

**Mihail Pogodin** (, 22. marraskuuta 1800 Moskova, Venäjän keisarikunta – 20. joulukuuta 1875 Moskova, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen historioitsija, filologi ja journalisti. Vuosina 1835–1844 hän toimi Venäjän historian professorina Moskovan yliopistossa. Pogodin oli Venäjän tiedeakatemian kirjeenvaihtajajäsen vuodesta 1841.

Pogodin valmistui Moskovan yliopistosta 1823 ja opetti siellä 1826–1844. Hän kannatti normanniteoriaa ja vastusti Mihail Katšenovskin teoriaa Kiovan Rusin hazara-alkuperästä. Pogodin julkaisi nationalistisia aikakauskirjoja *Moskovski vestnik* (1827–1830) ja kirjallisuuslehteä *Moskvitjanin* (ven. Москвитянин, 1841–1856). Nikolai I:n valtakaudella hän kehitti ja puolusti vanhoillista teoriaa virallisesta nationalismista. Pogodin oli tsaristisen panslavismin ideologi ja Galitsian russofiilien (kuten Denys Zubrytskyin) henkinen mentori. Hän kävi Lvivissä 1835 ja 1842, ja sen jälkeen sinne perustettiin ”Pogodinin kolonia”. Hän työskenteli vuodesta 1844 opetusministeriössä.

Pogodin teki uraauurtavaa tutkimusta Nestorin kronikasta. Hän kirjoitti kirjoja Nestorista ja Nestorin kronikan alkuperästä (väitöskirja 1839), Venäjän historian normannikaudesta (1859) sekä mongoleja edeltävän Kiovan Rusin historiasta, josta hän teki myös tutkimuksia, muistiinpanoja ja luentoja (1846–1857).

Hänen tytär Aleksandra Mihailovna Pogodinova avioitui suomalaisen kenraalimajurin Ernst Albrecht Joseph Sederholmin kanssa. 

## Näkemys
Pogodin esitti Kiovan Rusin kielestä kolmessa artikkelissaan 1856–1857 teorian, että ennen mongolien hyökkäystä Dneprin jokilaaksossa asui venäläisiä, eikä ukrainalaisia (Ala-Karpatiasta muuttaneita) asunut tyhjentyneillä alueilla ennen 1500-lukua. Teorian mukaan kasakat olivat erillinen slaavilais-turkkilainen heimo. Hänen näkemyksensä, joita myöhemmin puolusti kielitieteilijä Aleksei Sobolevski, herättivät tieteellisen kiistan. Huomattavat historioitsijat (Myh’ailo Maksymovytš, Volodymyr Antonovytš, Mihail Vladimirski-Budanov, Mykola Daškevytš, Myh’ailo Hruševskyi) ja kielitieteilijät (Oleksandr Kotljarevskyi, Pavlo Žytetskyi, Vatroslav Jagić, Ahatanhel Krymskyi) osoittivat Pogodinin teorian perusteettomaksi ja epätieteelliseksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
San Juan (joki)

**San Juan** (, joskus myös **Desaguadero**) on  vajaan 200 kilometrin mittainen joki Keski-Amerikan kannaksella. Sen pudotuskorkeus on vain noin 30 metriä. Se virtaa alueen suurimmasta järvestä Nicaraguajärvestä itään Meksikonlahteen. Se toimii myös Nicaraguan ja Costa Rican valtioiden välisenä rajana.

Joella on ollut kulkukelpoisena historiallista merkitystä. Yhdysvaltojen itäosista on kuljettu Kaliforniaan 1800-luvulla San Juan -joen ja Nicaraguajärven kautta, koska se on ollut siihen aikaan vaivattomin reitti. Tämän yhteyteen on suunniteltu kanavaa ainakin kahdesti, ensin 1800-luvulla sekä sittemmin, Panaman kanavan valmistuttua 1914, jälleen 1900-luvun loppupuolella, kun Yhdysvalloilla oli paremmat suhteet Nicaraguan kuin Panaman valtiojohtoon. Kanavointi olisi merkinnyt ekologista katastrofia alueelle. Myös Nicaraguan ja Costa Rican välit ovat olleet kireät joen hallinnasta. Pääosin jokiliikennettä hallinnoi Nicaraguan valtio.

## Lähteet
Vasulaisuus

**Vasulaisuus** oli Kuortaneella 1800-luvulla vaikuttanut uskonnollinen liike ja hengellinen suuntaus, joka oli jatkumoa 1700- ja 1800-luvun vaihteessa Härmänmaalla vaikuttaneelle wallenbergiläisyydelle. Liike sai nimensä johtajansa Iisakki Vasun (1783–1854) mukaan ja sen kannattajia kutsuttiin *vasunuskoisiksi*. Vasulaisuus eli Kuortaneella voimakkaana ja siellä wallenbergiläinen liike sai uuden muodon ja nimen. 

Vasulaisuus oli kirkon ulkopuolelle suljettu radikaalipietistinen liike ja oli Pohjanmaan mystikkoliikkeiden viimeisiä versoja. Vasulaisuus vaikutti Kuortaneella rinnakkain beckiläisen herätysliikkeen kanssa. Vasulaisuuden on mainittu virikkeenä Kuortaneen seutua muokanneiden tapahtumien joukossa. Opin on kerrottu olleen lähtöisin Salmen kylän Vasunmäestä. Vasulaisten seuroissa nähtiin muun muassa Heikki Klemetin äiti, Kuortaneen papin tytär.

## Uskonkäsitys
Liikkeen suurimpana ongelmana on pidetty sen salamyhkäisyyttä, johon liittyivät omat kokoontumisen ja kulkureitit. Kun vasulaisten menoihin ei kuka tahansa päässyt osallistumaan, alkoi niistä kiertää epäselviä huhuja, jotka muuttuivat ihmisten mielikuvituksessa yhä hurjemmiksi. Myös vasulaisuuden kohdalla todellisuutta on pidetty paljon huhupuheita arkisempana.

### Oppi
Vasulaisten oppia ja uskomuksia on kuvattu erikoiseksi, mutta sittenkin harmittomaksi uskonnolliseksi liikkeeksi. Kyläkirjojen mukaan oppi oli valikoiva ja uskonnolliset menot sisälsivät osin hupaisiakin piirteitä, kuten nöyrtymisen merkiksi suoritettu pöytien ali ryömiminen ja seremoniallinen käärmeen pään polkeminen. Heikki Klemetin mukaan Iisakki Vasu loi oman dogmatiikan.

#### Moraali
Heikki Klemetin mukaan vasulaiset eivät olleet moraalisesti heikompia kuin muidenkaan uskonsuuntien kannattajat. Vasulaisten kristillisyys oli sen sijaan erilaista. Vasulaisten seuroissa tanssittiin, taputettiin ja iloittiin. Tanssia kutsuttiin myös taivaan hypyksi. Liikkeen kokouksissa oli myös muita symbolisia eleitä kuvaamassa kristityn pelastuksen tietä. Vasulaisuuden perintönä ovat Sulevi Riukulehdon mukaan säilyneet värit ja räiskyvyys.

Seuroissa saatettiin myös juoda viinaa ja suhtautua vapaamielisesti seksuaalisuuteen. Alkoholin seremoniakäytön ajateltiin avaavan sielun hengelle, mutta humaltua ei kuitenkaan saanut. Heikki Klemetin mukaan puheet seksuaalimoraalin löyhyydestä olivat perättömiä. Liikkeen jäsenillä ei myöskään näytä olleen aviottomia lapsia.

#### Lopun ajan odotus
Vasulaisuuden hurmoksellisimpia piirteitä olivat taivasten vaunujen odotus, joiden paikoiksi on mainittu Kultavuori, Rantalanvuori tai Kuhankallio ja päiväksi 25. heinäkuuta 1898. Lopun ajan odotuksessaan vasulaisuus ei eroa muista, aikaisemmista tai myöhemmistä, hurmoksellisista liikeistä.

## Arvostelu
Lähes kaikki vasulaisuudesta kertovat kirjalliset lähteet ovat liikkeen vastustajien kirjoittamia. Heikki Klemetti on antanut omassa arviossaan liikkeestä myönteisen kuvan, eikä ole löytänyt toiminnasta juuri mitään raskauttavaa.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Lani Pallister

**Lani Pallister** on australialainen uimari. Hän on menestynyt parhaiten pitkillä vapaauintimatkoilla. Hän on voittanut viisi aikuisten lyhyen radan maailmanmestaruutta ja yhden pitkän radan maailmanmestaruuden sekä kolme nuorten maailmanmestaruutta.

Pallister menestyi nuorten Tyynenmeren kisoissa vuonna 2018: hän voitti kultaa 400 metrin, 800 metrin ja 1&nbsp;500 metrin vapaauinnissa sekä saavutti hopeaa 200 metrin vapaauinnissa, 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestissä ja 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestissä. Vuonna 2019 hän yls nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa täsmälleen samaan kolmen kullan ja kolmen hopean saavutukseen täsmälleen samoissa lajeissa. Vuonna 2022 hän kilpaili ensi kertaa aikuisten MM-kilpailuissa Budapestissa. Hän saavutti hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestissä, vaikkakin ui vain alkuerissä, ja pronssia 1&nbsp;500 metrin vapaauinnissa edellään yhdysvaltalaiset Katie Ledecky ja Katie Grimes. Saman vuoden Kansainyhteisön kisoissa hän sai pronssia 800 metrin vapaauinnissa.

Pallister voitti Melbournen lyhyen radan MM-kilpailuissa 2022 viisi maailmanmestaruutta: 400 metrin vapaauinnissa ajalla 3.55,04, 800 metrin vapaauinnissa ajalla 8.04,07, 1&nbsp;500&nbsp;metrin vapaauinnissa ajalla 15.21,43 sekä 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestissä maailmanennätysajalla 7.30,87. Fukuokan pitkän radan MM-kilpailuissa 2023 hän ui alkuerissä Yhdysvaltojen 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestijoukkueessa, joka loppukilpailussa voitti toisella kokoonpanolla kultaa. Hän voitti Pariisin olympialaisissa 2024 kultaa 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestissä ja sijoittui 800 metrillä kuudenneksi. Budapestin lyhyen radan MM-kilpailuissa 2024 hän saavutti kultaa 800 metrin vapaauinnissa kisaennätyksellä 8.01,95, hopeaa 400 metrin vapaauinnissa ja 4&nbsp;×&nbsp;100 metrin vapaauintiviestissä sekä pronssia 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestissä. Singaporen pitkän radan MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti 4&nbsp;×&nbsp;200 metrin vapaauintiviestissä kultaa, 1 500 metrin vapaauinnissa pronssia ja 800 metrin vapaauinnissa hopeaa..

Lani Pallisterin äiti Janelle Pallister (o.s. Elford) on toiminut pitkään tyttärensä valmentajana ja kilpaili uimarina vuoden 1988 olympialaisissa sekä voitti kultaa Kansainyhteisön kisoissa 1990.

## Lähteet
Friisinvinttikoira

**Friisinvinttikoira** (*Friesian Windhund*) on sukupuuttoon kuollut alankomaalainen koirarotu.

## Alkuperä
Alankomaissa harrastettiin jo 1600-luvulla Euroopan mittakaavalla erityisen paljon coursingia (maastojuoksua) vinttikoirien avulla. Kun coursing kiellettiin vuonna 1924, friisinvinttikoira alkoi harvinaistua ja katosi kokonaan jo ennen toista maailmansotaa.

## Lähteet
Collinismi

**Collinismi** oli Ruotsissa ja Pohjanmaalla 1700- ja 1800-luvulla vaikuttanut uskonnollinen ja henkinen liike, joka perustui Anders Collinin (1754–1830) toimintaan. Collinin pohjalaisia seuraajia kutsuttiin *colliaaneiksi*. Ruotsissa Collin sai sisäisen rukouksen sisäistämisestä hovikirjastonhoitajan arvonimen. Liikkeen johtaja Anders Collin oli J. V. Snellmanin vanhempien perhenaapuri Tukholman ajalta.

Collin toimitti Jakob Böhmen teoksia Tukholman Södermalmilta. Böhmen opit tavoittivat hyvin pohjalaiset, jotka samaistuivat böhmeläiseen elävän Jumalan janoamiseen. Vanhat kokemukset opettivat liikkeen kuitenkin varovaisuuteen ja toisaalta pelättiin konventikkeliplakaattia.

## Opetus
Collinismi muistutti *hiljaisuuden retriittiä* 1700- ja 1800-lukujen vaihteesta. Collinismi edusti sisäisen hiljaisuuden kuuntelemista. Suomen colliaanit välttivät vastakkainasettelua kirkon kanssa ja vetäytyivät pääosin omaan rauhaansa. Collinismiin liittyi tunne "elävän Jumalan janoamisesta". Lahkolaisuutta ei kuitenkaan syntynyt, sillä Collin kehotti alistumaan ulkonaisesti kirkon vaatimuksiin, jumalanpalvelukseen sekä sakramenttien käyttöön. Collin varoitti suomalaisia myös muista liikkeistä, kuten herrnhutilaisuudesta, Anna Rogelista, wallenbergiläisyydestä, Savon herännäisyydestä sekä hedbergiläisyydestä.

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Serbianvinttikoira

**Serbianvinttikoira** (*Starosrpski Hrt*) on sukupuuttoon kuollut serbialainen koirarotu.

## Ulkonäkö
Serbianvinttikoira oli jugoslavianvinttikoiraa huomattavasti suurempi ja vankkarakenteisempi. Se muistutti jonkin verran irlanninsusikoiraa, joskin sillä oli tätä syvempi rintakehä, raskaammat olkapäät ja pidemmät raajat. Se oli kookas, massiivinen ja voimakas. Korvat voivat olla pystyt tai riippuvat. Joillain alueilla häntä typistettiin, jotta se ei loukkaantuisi vaikeakulkuisessa metsästysmaastossa. Säkäkorkeus oli noin 84 cm. Karvamuunnoksia tunnettiin kaksi: sileä- ja karkeakarvainen. Värityksiä oli useita, muun muassa valkoinen, fawn, keltainen, punainen, harmaa, ruskea, brindle, black&tan, valkokirjava (tummin merkein) ja harmaavalkoinen.

## Luonne ja käyttäytyminen
Rotu oli luonteeltaan karkea ja aggressiivinen. Sitä käytettiin paitsi sekä suurriistan (villisian, kauriin, suden, karhun) että pienriistan (jäniksen, ketun) metsästykseen, myös raivoisana vahtikoirana, sotakoirana ja ratakilpakoirana. Se kykeni huomattavaan nopeuteen, muttei ollut kuitenkaan yhtä nopea kuin jugoslavianvinttikoira tai nykyajan vinttikoirat.

## Alkuperä
Jotkin lähteet pitivät serbianvinttikoiraa jugoslavianvinttikoiran kookkaampana muunnoksena, mutta toisten mukaan se olisi ollut alkuperältään paljon tätä vanhempi. Sen juuret saattoivatkin ulottua jopa Intian ja Kreikan myyttisiin vinttikoiriin asti, sekä myös serbialaisiin susikoiriin ja vuoristokoiriin: se oli mahdollisesti tulos sarplaninacin, sylvanin (serbialainen vuoristokoira) ja zhuyanin (serbialainen mastiffi) risteytyksistä venäjänvinttikoiran, kreikkalaisen jäniskoiran ja turkkilaisen tazin (anatolianvinttikoira) kanssa. Rodun uskotaan olleen irlanninsusikoiran esi-isä, jonka kelttiläisheimot toivat mukanaan Balkanilta Britteinsaarille.

Karkeakarvainen muunnos oli yleisempi, koska serbialaiset sotilaat suosivat sitä taisteluissa turkkilaisia valloittajia vastaan sen erityisen aggressiivisuuden vuoksi.

1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa serbianvinttikoiraan risteytettiin englanninvinttikoiraa ja venäjänvinttikoiraa. Toisen maailmansodan lopulla sen populaatiokoko oli pienentynyt huomattavasti, ja pian se katosi kokonaan. Joidenkin yksilöiden väitetään selviytyneen tietyillä Serbian, Bosnian ja Pohjois-Makedonian alueilla, mutta ne ovat hyvin todennäköisesti taustaltaan sekarotuisia.

## Lähteet
Rampur (Uttar Pradesh)

**Rampur** on kaupunki Intian  Uttar Pradeshin osavaltiossa. Historiallisen Rohilkhandin alueella oleva kaupunki perustettiin vuonna 1775 Rampurin ruhtinaskunnan pääkaupungiksi. Vuoden 2011 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 325&nbsp;313.

## Maantiede

Rampur sijaitsee Intian Uttar Pradeshin osavaltion luoteisosassa Rampurin piirikunnassa Kosijoen varrella. Seutu on Rohilkhandin historiallisella alueella. Moradabad sijaitsee noin 24 kilometriä Rampurtista länteen. Bareilly sijaitsee kauempana kaakossa.

## Historia

Rampurin perustaminen liittyy rohillojen ja Rohilkhandin historiaan. Rohillat olivat myöhemmin Rohilkhandina tunnetuksi tulleelle alueelle muuttaneita paštuja, joita saapui seudulle siirtolaisina Suurmogulien valtakunnan kaudella. Rohillat perustivat itsenäisen valtion 1700-luvun alkupuoliskolla. He kävivät vuonna 1774 niin sanotun rohillasodan brittien tukemaa Awadhin hallitsijaa vastaan. Lopputuloksena he menettivät suuren osan alueistaan, mutta he saivat pitää muodostetun Rampurin ruhtinaskunnan alueen, johon kuului tuleva Rampurin kaupunki. 

Nykyisen Rampurin paikalla oli aluksi neljä kylää, jotka tunnettiin yhteisnimellä Kather. Rampurin kaupungin perusti rohillahallitsija *[[nawab]]* Faizulla Khan vuonna 1775. Alkujaan uusi kaupunki oli tarkoitus nimetä Faizabadiksi, mutta lopulta päädyttiin nykyiseen nimeen, kun ehdotettua nimeä pidettiin liian yleisenä. Uuteen kaupunkiin Faizulla Khan rakennutti esimerkiksi Rampurin Jama Masjid-moskeijan. Toinen maamerkki on Rampurin linna, joka käsittää huomattavan käsikirjoitusten kokoelman Raza- tai Hamid Manzin kirjastossa.

Rohilkhand liitettiin Brittiläiseen Intiaan vuonna 1801. Rampurin  hallitsija sai kuitenkin pitää asemansa brittien alaisuudessa. Vuoden 1947 Intian jaon yhteydessä alue liitettiin itsenäistyneeseen Intiaan ja entisestä ruhtinaskunnasta tehtiin Rampurin piirikunta.

## Väestö

Rampurin asukasluku oli Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 325&nbsp;313. Metropolialueen asukasluku oli 349&nbsp;258. Vuonna 1961 kaupungin asukasluku oli 135&nbsp;407. Vuonna 2011 kaupungin asukkaista 70,02&nbsp;% oli muslimeja. Hinduja oli 28,46&nbsp;% ja sikhejä 1&nbsp;%.

## Lähteet
Caprie

**Caprie** () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 2&nbsp;061 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Finis Finlandiae!

**Finis Finlandiae!** (latinaa = ’Suomen loppu’) on huudahdus, jonka kiihkokansallismielinen venäläinen poliitikko Vladimir Puriškevitš esitti Venäjän valtakunnanduuman istunnossa 10. kesäkuuta (juliaanisen kalenterin mukaan 28. toukokuuta) 1910, kun duuma oli hyväksynyt äänin 164–23 Suomen suuriruhtinaskuntaa koskeneen lain yleisvaltakunnallisesta lainsäädännöstä.

## Lähteet
Pohjanmaan radikaalipietismi

**Pohjanmaan radikaalipietismi** oli 1720-luvulta 1760-luvulle Laihialla alkanut ja Pohjanmaalla vaikuttanut kristillinen liike. Pohjanmaan radikaalipietistit saivat vaikutteita Keski-Pohjanmaan Kälviän Erikinpoikien uskonliikkeeltä ja oli kooltaan muutamien kymmenien ihmisten kokoinen. Liike säilytti elinvoimaisuutensa tukahduttamispyrkimyksistä huolimatta aina 1760-luvulle saakka.

Radikaalipietismin kannattajia oli Laihian lisäksi myös muualla Pohjanmaan rannikolla, esimerkiksi Vöyrillä, Ähtävällä ja Uudessakaarlepyyssä.

## Liikkeen vaikutus
### Kälviä

Erikinpoikien uskonliike eli Kälviän separatismi oli Kokkolan seudulla vaikuttanut radikaalipietistinen liike, jota johtivat veljekset Jaakko ja Erik Erikinpoika. Erikinpoikien perimästä Penttilän tilasta tuli Pohjanmaan separatismin keskus suuren Pohjan sodan jälkeen. Vuonna 1733 Erikinpojat tuomittiin maanpakoon, mutta heidän tuomionsa eivät kuitenkaan estäneet radikaalien ajatusten leviämistä. 

### Uusikaarlepyy
Radikaalipietistisen liikkeen merkittävimpiä johtajia oli uusikaarlepyyläinen Katarina Asplund, joka astui separatistiryhmän johtoon Erikinpoikien karkotusvuoden jälkeen vuonna 1736. Asplund oli naimisissa nimismies Lorenz Nordmanin kanssa, jonka kuoltua Katarina-leski joutui oikeustoimien kohteeksi. Katarinan lisäksi separatisteiksi todettiin Asplundin poika Erik Nordman sekä talon palvelusväkeä.

### Ähtävä

Ähtävällä syntyi vuonna 1738 separatistinen Ähtävän herätys, josta syntyi Suomen ensimmäinen vapaaseurakunta. Liikkeen perusti Ruotsista vaikutteita saanut laivuri Matts Rönnqvist ja liike oli radikaalipietistinen vaihtoehto kansankirkolle. Liike tuli tunnetuksi Abraham Achreniuksen saarnasta helluntaina 1740.

### Laihia

Liikettä johti Laihialla kappalaistalon vuokraaja Jaakko Kärmäki ja liikkeeseen kuului noin kolmekymmentä laihialaista. Liikkeen jäsenet olivat hartaita kristittyjä, mutta kirkon oppi ja menot eivät heitä tyydyttäneet. Liikkeen jäsenet kaipasivat sielunrauhaa, jota kirkko ei kyennyt tarjoamaan. Liikkeen johtaja Kärmäki sai lopulta seitsemän vuoden vankeustuomion.

## Katso myös
* Radikaalipietismi
* Uskonto Pohjanmaalla
* Uskonto Keski-Pohjanmaalla

## Lähteet
* 
* 
* 

### Viitteet
Slavonianvinttikoira

**Slavonianvinttikoira** (*Slavonski Hrt*) on sukupuuttoon kuollut kroatialainen koirarotu.

## Ulkonäkö
Slavonianvinttikoira oli hieman jugoslavianvinttikoiraa vankkarakenteisempi. Koska kyseessä oli yksinomaan työkäyttöön jalostettu rotu, se oli ulkoisesti erittäin heterogeeninen ja maatiaismainen, ja sen sisällä oli monia eri tyyppejä. Sillä oli syvä rintakehä, vahva luusto ja pitkät raajat. Korvat olivat yleensä ajokoirien tapaan riippuvat, mutta myös pystykorvaisia yksilöitä esiintyi ja erityisesti *brodski*-paikallispopulaation sisällä. Koko vaihteli pienestä keskikokoiseen ja siitä edelleen melko kookkaaseen paikallisalueesta riippuen, mutta keskimääräinen säkäkorkeus oli noin 64 cm. Myös karvanlaatu oli vaihteleva: se saattoi olla lyhyt, sileä, pitkä, karkea tai kihara. Arvostetuin väritys oli valkokirjava, jossa oli pohjaväriä tummemmat merkit, mutta myös kerma, punainen, harmaa, black&tan ja tummat värit olivat yleisiä - useimmiten valkoisin merkein.

## Luonne ja käyttäytyminen
Koska slavonianvinttikoiran perimässä oli ajokoiria, jälkikoiria, lammaskoiria ja karjakoiria, se oli erittäin monipuolinen työkoira. Sillä metsästettiin jäniksiä, kettuja, villisikoja ja kauriita, mutta se soveltui myös vahti- ja paimenkoiraksi. Sitä arvostettiin älykkyytensä, kestävyytensä, voimakkuutensa ja työmotivaationsa vuoksi. Lisäksi se oli ketterä ja nopea – ei kuitenkaan läheskään yhä nopea kuin unkarinvinttikoira tai jugoslavianvinttikoira.

## Alkuperä
Joidenkin lähteiden mukaan rotu olisi ollut tulos unkarinvinttikoiran, jugoslavianvinttikoiran (sekä kroatialaisen että bosnialaisen populaation), serbianvinttikoiran, posavinanajokoiran, kroatianpaimenkoiran ja "pannonianpaimenkoiran" välisistä risteytyksistä. Toiset taas lukevat unkarinvizslan ja kuvaszin mukaan kantarotuihin. Koska slavonianvinttikoira oli perinteistä vinttikoiraa huomattavasti massiivisempi, joidenkin kynologien mukaan oli virheellistä luokitella se vinttikoiraksi.

Aikanaan rotu oli yleinen Itä-Slavoniassa, Voivodinassa ja Serbian pohjoisosissa. Ennen ensimmäistä maailmansotaa nimeä slavonianvinttikoira käytettiin usein kuvailemaan itätyyppistä kroatianvinttikoiraa. Rotu kuoli sukupuuttoon ilmeisesti 1900-luvun puolivälissä eikä siitä löytynyt mainintoja enää toisen maailmansodan jälkeen.

## Etymologia
Rotu on tunnettu eri alueilla hieman eri nimillä: Voivodinassa *Voivodjanski Hrt*, Syrmiassa *Sremski Hrt*, Zemunissa *Zemunski Hrt* ja Brodissa *Brodski Gonic*. Kynologista riippuen toiset pitävät näitä kaikkia erillisinä rotuinaan, toiset taas saman rodun paikallismuunnoksina. Heidän mukaansa päärotu olisi pannonianvinttikoira – kenties sama rotu kuin muinainen pannonianajokoira. Slavonianvinttikoira kaikkine paikallisvariaatioineen kategorisoitiin yhden rotunimen, "kroatianvinttikoiran", alle – vastaavasti jotkut linjat yhdistettiin jugoslavianvinttikoiraan, metsästystyyppiseen sylvaniin ja pannonianpaimenkoiraan.

## Lähteet
Korpuajärvi (Kuusamo, pohjoinen)

**Korpuajärvi** on osin kulttuurimaiseman reunustama matala ylänköjärvi Käsmän kylässä Kuusamossa Pohjois-Pohjanmaan koillisosassa. Sen pinta-ala on 1,3 neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 178 kilometriä itäkoilliseen.

## Maantiede
Korpuajärven pituus lännestä itään on 2,4 kilometriä. Järven leveys on enimmillään noin 700 metriä. Itärannalta länteen suuntaava niemimaa jakaa järven itäosan kahtia. Selvimmin pääaltaasta erottuu järven kaakkoisosasta etelään työntyvä noin kuusihehtaarinen Jokilahti, jonka pohjukasta alkaa etelään virtaava Korpuanjoki. Korpuanjärveen laskee useita suo-ojia. Vain viisi hehtaaria Korpuanjärvestä on vähintään kaksi metriä syvä. Syvin kohta, kolme metriä, sijaitsee järven eteläosassa.

Korpuajärven itäosassa sijaitsee noin 30 aarin laajuinen Korpuansaari. Järven rannoilla on suhteellisen paljon asutusta. Korpuajärven pohjoispuolella sijaitsee Käsmäjärvi, järvien välisellä kannaksella sijaitsee Käsmän kylä. Kannaksen halki kulkee yhdystie 18843.

Korpuajärven vesitilavuus on 1&nbsp;318&nbsp;000 kuutiometriä.

Korpuajärvi (61.682.1.015) kuuluu Pisamon valuma-alueeseen (61.682), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Iijoen vesistössä (61). Toinen jakovaihe on Korpuanjoen valuma-alue (61.68) ja ensimmäinen jakovaihe on Kostonjoen valuma-alue (61.6). Pisamon valuma-alueella on 23 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Korpuajärvi on toiseksi laajin. Laajin on Pisamo ja kolmanneksi laajin on Poikkijärvi.

Kuusamossa on toinenkin Korpuajärvi (61.681.1.009). Se sijaitsee Korpuanjoen alaosan alueella seitsemisen kilometriä Pisamon valuma-alueen Korpuajärveltä etelään.

## Lähteet
Pisamo

**Pisamo** on matala ja suurelta osin suorantainen ylänköjärvi Kuusamossa Pohjois-Pohjanmaan koillisosassa. Sen pinta-ala on 1,8 neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 174 kilometriä itäkoilliseen.

## Maantiede
Pisamon pituus kaakosta luoteeseen on 2,75 kilometriä. Järven keskiosa on kaakkoista ja luoteista osaa leveämpi. Pisamon lahdista vain länsiosan Leväperällä on karttanimi. Nimettyjä niemiä ovat etelärannan Niskaniemi ja Saariniemi sekä luoteisrannan Auskarinniemi ja Pisamonniemi. Noin 17 hehtaaria Pisamosta on vähintään kaksi metriä syvä. Erityisen matalaa on järven itäosassa. Syvin kohta, kolme metriä, sijaitsee järven länsiosassa.

Pisamon ainoa saari on noin kaksi aaria laaja nimetön saari Saariniemen pohjoispuolella. Järvi rajautuu luoteessa Leväperänsuohon ja kaakossa Pisamonsuohon. Myös muut rannat ovat suurelta osin suomaata, joka ei kohoa montaakaan metriä järven pintaa korkeammalle.

Pisamon luoteisrantaan laskee Pisamonjoki pohjoisesta. Pisamo laskee sen etelärannalta alkavaa Jämsänkoskea etelään Korpuajärveen, jonka korkeustaso on 3,7 metriä Pisamoa alempi. Pisamon ja Korpuajärven välinen kannas on lasku-uoman kohdalla noin 400 metriä leveä.

Pisamon vesitilavuus on 2&nbsp;089&nbsp;000 kuutiometriä.

Pisamo (61.682.1.001) kuuluu Pisamon valuma-alueeseen (61.682), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Iijoen vesistössä (61). Toinen jakovaihe on Korpuanjoen valuma-alue (61.68) ja ensimmäinen jakovaihe on Kostonjoen valuma-alue (61.6). Pisamon valuma-alueella on 23 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Pisamo on laajin. Toiseksi laajin on Pisamon pohjoispuolella Käsmän kylässä sijaitseva Korpuajärvi ja kolmanneksi laajin on Poikkijärvi.

Pudasjärvellä sijaitsee pieni Pisamojärvi-niminen vakavesi.

## Lähteet
Kalliojärvi (Puolanka, läntinen)

**Kalliojärvi** on soiden ja vaarojen ympäröimä järvi Puokion pohjoispuolella Puolangalla Kainuun luoteisosassa. Sen pinta-ala on 1,6 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 63 kilometriä pohjoisluoteeseen.

## Maantiede
Kalliojärven pituus lounaasta koilliseen on 2,6 kilometriä. Järvi koostuu selkävedestä, jonka eteläosa on pohjoisosaa leveämpi. Lahdet ovat suiltaan leveitä eikä niillä ole karttanimiä. Noin seitsemäsosa Kalliojärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvänteet sijaitsevat järven keskiosassa ja koillisessa, jossa on syvin piste, 19 metriä. Järven eteläisin osa on hyvin matala.

Kalliojärven laajin saari on altaan eteläosassa sijaitseva Isosaari (noin 70 aaria). Sen länsipuolella sijaitsee Pikkusaari. Kalliojärven rannoilla on useita pientaloja ja joitakin peltoalueita. Itärannan Kalliovaara kohoaa noin 205 metriä merenpinnan yläpuolelle eli lähes 40 metriä järven pintaa korkeammalle. Kalliojärven länsipuolitse kulkee seututie 800.

Kalliojärveen laskee Kuivikonjoki idästä Kuivikkojärveltä (178,5 metriä mpy) ja Härköpuro järven eteläpuoliselta suoalueelta. Kalliojärvi laskee järven länsirannan Jokiniemen ja Aittoniemen välistä virtaavaa noin 30 metriä leveää salmea länteen Jokilampeen, joka on lähes samantasoinen Kalliojärven kanssa. Jokilampi kaventuu luusuaksi, josta alkaa länteen Piltunginjärveen (156,2 metriä mpy) virtaava Kalliojoki. Kalliojärven ja Piltunginjärven välinen etäisyys on runsaat viisi kilometriä.

Kalliojärven vesitilavuus on 8&nbsp;046&nbsp;000 kuutiometriä.

Kalliojärvi (59.249.1.002) kuuluu Kalliojärven valuma-alueeseen (59.249), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Utosjoen yläosan valuma-alue (59.24) ja ensimmäinen on Ylä-Oulujoen alue (59.2). Kalliojärvi on Kalliojärven valuma-alueen laajin vakavesi. Seuraavaksi laajimmat ovat Kuivikkojärvi ja Avainlampi. Alueeseen kuuluu 13 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.

## Lähteet
Penikkajärvi (Kuusamo, pohjoinen)

**Penikkajärvi** on niemien halkoma ylänköjärvi Kuusamossa Pohjois-Pohjanmaan koillisosassa. Sen pinta-ala on 1,8 neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 230 kilometriä itäkoilliseen.

## Maantiede
Penikkajärven pituus lännestä itään on 3,8 kilometriä. Järven mutkittelevan rantaviivan pituus on 19&nbsp;151 metriä. Penikanniemi, Lauriniemi ja Paloniemi erottavat järven eteläosaa pohjoisosasta. Järven kaakkoisosaa jakaa Riihiniemi ja koillisosaa Lammintaus, joka erottaa Nevalanlampea muusta järvestä. Vain 13 hehtaaria Penikanjärvestä on vähintään viisi metriä syvä. Etenkin Nevalanlampi on matalaa vesialuetta. Järven syvin kohta on 11 metriä.

Penikkajärven saarista Peltosaarella ja Pikkusaarella on karttanimi. Järven rannoilla on haja-asutusta. Penikkajärven ja sen pohjoispuolella sijaitsevan Munalammen välisellä kannaksella sijaitsee Nevalanvaara-niminen asutus. Myös järven muilla rannoilla on asutusta. Luonnontilaisinta on järven itäisimmällä rannalla, joka sijaitsee alle kahden kilometrin päässä Suomen ja Venäjän väliseltä rajavyöhykkeeltä.

Penikkajärveen laskee Siltajoki luoteesta, Nevalanjoki pohjoisesta Munalammelta (257,8 metriä mpy) ja Välijoki kaakosta Angerjärveltä (255,6 metriä mpy). Penikkajärven luusua sijaitsee etelärannan Molloniemen kohdalla. Siitä alkaa Muojärveen (253,0 metriä mpy) virtaava Penikkajoki. Penikkajärven pohjoispuolitse kulkee yhdystie 18871.

Penikkajärven vesitilavuus on 4&nbsp;571&nbsp;000 kuutiometriä.

Penikkajärvi (74.023.1.003) kuuluu Penikkajoen valuma-alueeseen (74.023), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vienan Kemin päävesistössä (74). Toinen jakovaihe on Muojärven alue (74.02). Penikkajoen valuma-alueella on 24 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Penikkajärvi on laajin. Toiseksi laajin on Munalampi, jota seuraa Angerjärvi.

Kuusamossa on toinenkin Penikkajärvi (61.345.1.002). Se sijaitsee Iijoen vesistössä noin 20 kilometriä Vienan Kemin vesistön Penikkajärveltä lounaaseen. Myös Utajärvellä ja Kittilässä on Penikkajärvi-niminen vakavesi.

## Lähteet
Dolly Style

**Dolly Style** on ruotsalainen tyttöbändi.

Bändi perustettiin kesällä 2014, ja ensimmäisen singlensä Hello Hi se julkaisi helmikuussa 2015, kun yhtye osallistui Melodifestivaleniin. He osallistuivat kilpailuun myös 2016, 2019 ja 2025, jolloin he etenivät finaaliin sijoittuen viidenneksi.

Yhtye on saanut inspiraatiota japanilaisesta kawaii-muodista.

## Jäsenet
Dolly Stylen jäsenet ovat vaihtuneet useita kertoja. Alkuperäisessä kokoonpanossa siinä lauloivat:
* Emma Pucek (Polly 2015), erosi rokkibändi Hartin takia, jonka solisti hän oli.
* Carolina Magnell (Molly 2015), erosi opiskelun ja henkisen jaksamisen vuoksi.
* Alexandra Salomonsson (Holly 2015–2018), erosi aloittaessaan soolouran.

Muita jäseniä ovat olleet:
* Marielle Hochwälder (Polly 2015–2016), erosi yliopisto-opintojen vuoksi
* Sarah Von Reis (Polly 2016–2018), ryhmän entinen manageri Emma Nors erotti hänet.
* Mikaela Samuelsson (Molly 2015–2019), erosi soolouran ja oman kauneusyrityksen vuoksi. Mikaela palasi Dolly Styleen ”Yollyna” joulukuussa 2023.
* Linnea Källström (Molly 2019–2021), erosi siirtyessään showryhmä Lecrashiin, jonka työntekijä hän nykyään on.

Nykyiset jäsenet ovat:
* Caroline Aronsson (Polly 2018–)
* Annie Moreau (Molly 2021–)
* Vilma Davidsson (Holly 2018–)
* Mikaela Samuelsson (tuli takaisin 2023 Yollynä)

## Lähteet
Oivanginjärvi

**Oivanginjärvi** on useasta altaasta koostuva ylänköjärvi Kuusamon keskustan luoteispuolella Pohjois-Pohjanmaan koillisosassa. Sen pinta-ala on 3,4 neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 201 kilometriä koilliseen.

## Maantiede
Oivanginjärven ulottuvuus lännestä itään on 4,7 kilometriä ja kaakosta luoteeseen 4,6 kilometriä. Järven eteläosan nimi on Ala-Oivanki, pohjoisosa on varsinainen Oivanginjärvi, jonka länsipuolella sijaitsee Kylmäperä. Oivanginjärveä ja Kylmäperää erottaa Autioniemi ja Paskaniemi, niitä yhdistää Autiosalmi. Oivanginjärveä ja Ala-Oivankia erottaa Murhiniemi, niitä yhdistää muutaman metrin levyinen Murhisalmi. Ala-Oivangin itäosan muodostaa Rantalahti ja eteläosan Ruotsanperä. Noin viidesosa Oivanginjärvestä on vähintään viisi metriä syvä. Syvin kohta, 11 metriä, sijaitsee varsinaisella Oivanginjärvellä. Kylmäperän länsiosassa on lähes kymmenmetrinen syvänne.

Oivanginjärven kuudesta saaresta vain Kylmänperänsaari (noin 2,5 ha) on yli hehtaarin laajuinen. Järven rannat ovat metsämaata, rakennuskantaa on etenkin Ala-Oivangin ranta-alueella.

Oivanginjärveen laskee Kotijoki eli Myllyjoki luoteesta Singerjärveltä (262,6 metriä mpy). Oivanginjärvi laskee Ruotsanperän länsirannalta alkavaa Oivanginjokea länteen Petäjälampeen (259,9 metriä mpy). Oivanginjärven itäpuolitse kulkee valtatie 5 ja pohjoispuolitse kantatie 81.

Oivanginjärven vesitilavuus on 10&nbsp;764&nbsp;000 kuutiometriä.

Oivanginjärvi (74.041.1.014) kuuluu Oivanginjärven lähialueeseen (74.041), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vienan Kemin päävesistössä (74). Toinen jakovaihe on Oivanginjärven valuma-alue (74.04). Oivanginjärven lähialueella on 47 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Oivanginjärvi on laajin. Toiseksi laajin on Singerjärvi, jota seuraa Nilojärvi.

## Lähteet
Korpuajärvi (Kuusamo, eteläinen)

**Korpuajärvi** on matala ylänköjärvi Kuusamossa Pohjois-Pohjanmaan koillisosassa. Sen pinta-ala on 2,5 neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 172 kilometriä itäkoilliseen.

## Maantiede
Korpuajärven pituus kaakosta luoteeseen on 4,4 kilometriä. Järven itäosa on selvästi länsiosaa leveämpi: allas kapenee etelärannan Autioniemen ja pohjoisrannan Jämsänniemen kohdalta länteen. Itäosaa jakaa etelärannalta pohjoiseen suuntaava Hietaniemi. Sen länsipuolella on Autioniemi. Niemien välissä sijaitsee järven eteläisin osa, leveäsuinen Autiolahti. Järven länsipuolisko kapenee kohti luodetta. Vain 14 hehtaaria Korpuajärvestä on vähintään kaksi metriä syvä. Syvin kohta, kolme metriä, sijaitsee altaan keskivaiheilla noin 200 metriä Jämsänniemeltä länteen.

Korpuajärven länsiosassa sijaitsee kaksi pientä saarta: Pekansaari ja Nojosensaari. Järven itäkolkassa sijaitsee pieni nimetön saari. Korpuajärven rannat ovat metsä- ja suomaata. Ranta-alueella on harvakseltaan pientaloja.

Korpuajärveen laskee Kirvesoja kaakosta ja Myllykoski-Jämsänkoski pohjoisesta Pisamosta (248,8 metriä mpy). Korpuajärvi laskee sen länsikolkasta alkavaa Niskakoskea Korpuanjokeen, joka virtaa länteen ja yhtyy Kostonjokeen. Korpuajärven ja Pisamon välisen kannas on kapeimmasta kohdastaan noin puoli kilometriä leveä. Järvien välissä sijaitsee Korpuankangas, Jämsänlehto ja Pisamonsuo. Korpuajärven länsipuolitse kulkee yhdystie 18840.

Korpuajärven vesitilavuus on 3&nbsp;185&nbsp;000 kuutiometriä.

Korpuajärvi (61.681.1.009) kuuluu Korpuanjoen alaosan alueeseen (61.681), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Iijoen vesistössä (61). Toinen jakovaihe on Korpuanjoen valuma-alue (61.68) ja ensimmäinen jakovaihe on Kostonjoen valuma-alue (61.6). Korpuanjoen alaosan alueella on 13 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Korpuajärvi on laajin. Toiseksi laajin on Kuusijärvi, jota seuraa Kauhamo.

Kuusamossa on toinenkin Korpuajärvi (61.682.1.015). Se sijaitsee Käsmän kylässä seitsemisen kilometriä Korpuanjoen alaosan alueen Korpuajärveltä pohjoiseen.

## Lähteet
Hernejärvi

**Hernejärvi** on matala, lyhytviipymäinen ja runsashumuksinen läpivirtausjärvi Iisalmen itäosassa Pohjois-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 2,6 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 71 kilometriä pohjoiseen. Hernejärveä ympäröi Niuvankylän kulttuurimaisema.

## Maantiede
Hernejärven ulottuvuus etelästä pohjoiseen on 4,1 kilometriä. Järvi koostuu eteläosan Niuvanselästä, keskiosan varsinaisesta Hernejärvestä ja pohjoisosan Pikkuselästä. Pikkuselkää erottaa muusta järvestä noin 70-hehtaarinen Hernesaari. Pikkuselkää yhdistää eteläisempiin järvenosiin Surmasalmi, Niuvanselkää puolestaan yhdistää pohjoisempiin järvenosiin Tervasalmi. Varsinainen Hernejärvi on järvikokonaisuuden syvin osa, sen keskellä sijaitsee noin kuusi hehtaaria laaja alue, jonka syvyys on kymmenestä kahteentoista metriä. Pikkuselkä on erittäin matala, ja Niuvanselänkin syvimmät kohdat ovat vain noin neljä metriä. Niuvanselän eteläosan Kainulanlahti sijaitsee Lapinlahden alueella.

Hernesaareen on maantieyhteys Sikalansalmen yli. Saari on viljelty ja asuttu. Pikkuselän keskiosassa sijaitsee noin hehtaarin laajuinen Hautaluoto. Hernejärven rannoilla on runsaasti maatalousmaata, metsää on eniten Niuvanselän lounaisrannan Niuvanmäen kohdalla

Hernejärveen laskee Matkusjoki pohjoisesta ja Varpasjoki etelästä. Kaakosta Iso-Musta-järveltä virtaa Mustanpuro ja idästä Lauttalammelta Lauttapuro. Koillisesta Pieni-Ihottu-järveltä virtaa Myllypuro Pikkuselän Ihotunlahteen. Hernejärven luoteisrannan Huttulanniemen vieritse laskee Koukunjoki luoteeseen Niskajärveen ja edelleen Viitaanjärveen (86,0 metriä mpy). Varpasjoki on Iisalmen ja Lapinlahden rajajoki.

Hernejärven vesitilavuus on 6&nbsp;392&nbsp;000 kuutiometriä. Järven tila on luokiteltu tyydyttäväksi ja sen vesikasvillisuuden tila on tyydyttävä.

Hernejärvi (04.581.1.021) kuuluu Kilpijärven-Hernejärven alueeseen (04.581), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Sonkajärven reitin valuma-alue (04.58) ja ensimmäinen on Iisalmen reitin valuma-alue (04.5). Hernejärvi  on Kilpijärven-Hernejärven alueen kolmanneksi laajin vakavesi. Laajin on Kilpijärvi ja toiseksi laajin on Viitaanjärvi. Neljänneksi laajin on Nieminen. Alueeseen kuuluu 33 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista neljä on yli neliökilometrin laajuisia.

## Lähteet