Kasvisten terveysvaikutukset

**[[Kasvikset|Kasviksilla]]** sanotaan olevan useita myönteisiä **terveysvaikutuksia**.

Vuonna 2021 julkaistun suuren tutkimuskatsauksen mukaan kasvisten ja hedelmien syömisellä on terveyttä edistäviä vaikutuksia. Poikkeuksen muodostavat kuitenkin hedelmämehut sekä runsaasti tärkkelystä sisältävät vihannekset kuten herneet, maissi ja peruna.

Vuonna 2017 julkaistussa tieteellisten tutkimusten yhteenvedossa havaittiin, että niillä, jotka nauttivat päivittäin yhteensä 800 grammaa vihanneksia ja hedelmiä, oli 31 prosenttia pienempi kuolleisuus kuin niillä, jotka eivät syöneet lainkaan vihanneksia ja hedelmiä. Heillä esiintyi lisäksi 28 prosenttia vähemmän sydän- ja verisuonisairauksia. Kun vihannesten ja hedelmien kulutusta tarkasteltiin erikseen, havaittiin että 550–600 grammaa vihanneksia päivässä yhdistyi 30 prosenttia pienempään ja 750–800 grammaa hedelmiä päivässä 21 prosenttia pienempään sydänsairastavuuteen. Vihannesten nauttimisen ja sairastavuuden välistä korrelaatiota kuvaava käyrä alkoi kuitenkin loiventua selvästi päiväannoksen ylittäessä 200 grammaa. Kuolleisuuden kannalta ei havaittu eroa siinä, nautittiinkö vihannekset raakoina vai kysennettyinä. Tutkijat esittivät tulosten pohjalta, että mikäli havaittu yhteys kasvisten kulutuksen ja kuolleisuuden välillä ei selity muilla tekijöillä, voitaisiin estää lähes kahdeksan miljoonaa ennenaikaista kuolemaa, jos kaikki maailman asukkaat ryhtyisivät syömään 800 grammaa kasviksia päivässä.

Edellä mainitussa tutkimuksessa esitettiin myös arvio, jonka mukaan niillä, jotka nauttivat päivittäin sata grammaa sieniä, olisi 26 prosenttia pienempi kokonaiskuolleisuus kuin sieniä syömättömillä. Vihreiden lehtivihannesten kohdalla kohdalla vastaava luku oli 24, sipulilla ja juureksilla 22, omenoilla ja päärynöillä 20 ja marjoilla 15 prosenttia. Kaaleilla ja muilla ristikukkaisilla luku oli 10 ja sitrushedelmillä 6 prosenttia. Sepelvaltimotaudin osalta arvioitiin, että sadan gramman päiväannos sipulia yhdistyisi 40 prosenttia pienempään sairastavuuteen ja vastaava annos vihreitä lehtivihanneksia 28 prosenttia pienempään sairastavuuteen. Banaanilla vastaava luku oli 19, viinirypäleillä 13, vesimelonilla 9, tomaatilla 6 ja sitrushedelmillä 5 prosenttia.  Sen sijaan omenat ja päärynät yhdistyvät päinvastoin 13 prosenttia suurempaan ja mansikat lähes viisinkertaiseen sepelvaltimotautisairastavuuteen. Aivoinfarktin osalta avioitiin, että sata grammaa viinirypäleitä ja ristikukkaisia vihanneksia päivässä yhdistyivät 43 ja 34 prosenttia pienempään sairastavuuteen. Vihreiden lehtivihannesten, sitrushedelmien, sipulin ja omenoiden/päärynöiden kohdalla luku oli 26, 22, 11 ja 6 prosenttia.

Lisäksi arvioitiin, että kuusisataa grammaa vihanneksia ja hedelmiä päivässä nauttivilla esiintyisi 13 prosenttia vähemmän syöpiä verrattuna niihin, jotka eivät syö lainkaan vihanneksia tai hedelmiä. Yksittäisten kasvisten annos-vaste-suhteisiin liittyen arvioitiin, että 100 grammaa sipulia päivässä yhdistyisi 25 prosenttia pienempään syöpäsairastavuuteen. Vihreät vihannekset ja kaalien kaltaiset ristikukkaiset vihannekset yhdistyisivät 9 prosenttia pienempään syöpäsairastavuuteen. Parsakaali muodosti poikkeuksen, sillä sen arvioitiin yhdistyvän 22 prosenttia suurempaan sairastavuuteen. Myös sienten arvioitiin yhdistyivän 20 prosenttia suurempaan syöpäsairastavuuteen. Tutkimuksessa esitetyt luvut perustuvat yhteensä 95:neen siihen asti julkaistuun tutkimukseen, joihin oli osallistunut yhteensä kaksi miljoonaa ihmistä.

Vuonna 2014 julkaistussa tieteellisten tutkimusten koostetutkimuksessa havaittiin, että kasvisten suotuisat vaikutukset kasaantuvat päivittäisen saannin kasvaessa aina 400 grammaan asti. Yli 400 gramman suuruinen kasvisten kulutus ei tuonut kuitenkaan lisähyötyjä. Koostetutkimuksen aineistona oli 16 aiemmin julkaistua tutkimusta, joihin oli osallistunut yhteensä 830&nbsp;000 potilasta.  

British Medical Journalin samana vuonna julkaisemassa tutkimuksessa havaittiin, että jokainen päivittäinen vihannesannos korreloi väestötasolla 16 prosenttia pienemmän kuolleisuuden kanssa. Hedelmillä vastaava korrelaatio oli vain neljä prosenttia. Tutkijat päätyivät suosittamaan mahdollisimman runsasta vihannesten käyttöä.  

Norjassa vuonna 2022 julkaistussa väestöseurantatutkimuksessa havaittiin kuitenkin, että päivittäin yhteensä 550 grammaa omenoita, kerä-, parsa- ja kukkakaalia sekä porkkanoita ja lanttua nauttivilla naisilla oli lähes 30 prosenttia suurempi kuolleisuus kuin vain 200 grammaa nauttivilla ja yli 10 prosenttia suurempi kuolleisuus kuin niillä, jotka eivät nauttineet lainkaan kyseisiä kasviksia. Kyseiset kasvikset valittiin tutkimukseen sen perusteella, että niitä kyetään viljelemään Norjassa. Tutkimukseen osallistui lähes 84 000 norjalaisnaista, joita seurattiin keskimäärin 18 vuotta. Tuloksissa huomioitiin muun muassa fyysisen aktiivisuuden, ylipainon, tupakoinnin, koulutuksen ja alkoholinkäytön kuolleisuuteen liittyvä vaikutus.

Pinaatin, raparperin, punajuuren, pähkinöiden, kaakaon, teen, kokojyvävehnän ja mansikoiden on havaittu lisäävän virtsan oksaalihappopitoisuutta, mikä lisää virtsatietaudin eli munuaiskivien muodostumisen riskiä. Tämä johtuu niiden suuresta oksalaattipitoisuudesta. Hedelmien ja muiden kuin edellä lueteltujen vihannesten on havaittu kuitenkin vähentävän munuaiskivien riskiä, koska ne lisäävät sitraatin erittymistä virtsaan. Hedelmät myös sisältävät sitraattia. Omena- ja greippimehujen runsaan käytön on toisaalta havaittu suurentavan virtsatietaudin riskiä.

Kansainvälisissä tutkimuksissa on ilmennyt, että eniten kasviksia syövä väestönosa sairastuu sydän- ja verisuonitauteihin 15–40&nbsp;% vähemmän kuin niitä vähiten syövät. Kansainvälisen tutkijaryhmän vuonna 2022 julkaiseman tutkimuksen tulokset viittaavat kuitenkin siihen, että vihannesten syömiseen tilastollisesti liittyvät erot väestön kuolleisuudessa selittyisivät suurimmaksi osaksi niillä sosioekonomisilla, elintapa- ja ympäristöeroilla, joita ei ole huomioitu riittävästi tutkimuksissa huomioon. Vihannesten nauttimisella näytti aluksi olevan suuri vaikutus sydänkuolemien ehkäisijänä, mutta se katosi lähes kokonaan, kun sekoittavien muuttujien vaikutuksia suljettiin pois. Tutkimukseen osallistui lähes 400 000 brittiä, joita seurattiin 12 vuoden ajan. 

Runsas kasvisten syönti lisää hammaseroosion riskiä eli ilman bakteerien myötävaikutusta tapahtuvia hammaskudoksen vaurioita. 

Valituissa paloissa vuonna 2004 julkaistun artikkelin mukaan kasvisten fytokemikaalit  suojaisivat sairauksilta.

## Lähteet