open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kryvorivnja

**Kryvorivnja** () on kylä Ukrainassa Ivano-Frankivskin alueella Verh’ovynan piirissä. Siellä on ollut vuonna 1971 noin 1&nbsp;200 asukasta. Vuonna 2001 asukkaita oli noin 1&nbsp;500.. Se sijaitsee hutsulien asuttamalla alueella, jota kutsutaan nimellä Hutsulštšyna. Kylä mainitaan asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1717. Se oli 1900-luvun vaihteessa tutkijoiden ja kirjailijoiden suosimaa kesänviettoseutua. Siellä oleilivat muun muassa Ivan Franko, Volodymyr Hnatjuk, Myh’ailo Hruševskyi, Myh’ailo Kotsjubynskyi, Lesja Ukrajinka, Olha Kobyljanska, Les Martovytš, Vasyl Stefanyk ja Hnat H’otkevytš. Siellä avattiin 1953 Frankolle omistettu kirjallinen muistomuseo, joka kuului Lvivissä toimivaan Frankon kirjalliseen muistomuseoon.

Sergei Paradžanovin elokuvaa Menneitten sukupolvien varjot (1964) kuvattiin kylässä. Kuvauksiin käytetty rakennus toimii nykyään museona.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dazzler

**Dazzler** on lamaannuttava ase, joka käyttää voimakasta suunnattua lasersäteilyä tehdäkseen kohteensa väliaikaisesti toimintakyvyttömäksi aiheuttaen tilapäistä sokeutta. Alun perin dazzlerit kehitettiin sotilaskäyttöä varten, mutta ovat sittemmin hiljalleen tulleet käyttöön myös poliisityöhön sekä turvallisuusalalle.

## Huomautukset

## Lähteet
Grosse Pointe Woods

**Grosse Pointe Woods** on kaupunki Michiganin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 16&nbsp;487 vuonna 2020. Kaupunki sijaitsee Waynen piirikunnan koillisnurkassa. Grosse Pointe Woods kuuluu Detroitin kaupungin suurkaupunkialueeseen.

## Väestö
Vuonna 2020 Grosse Pointe Woodsin 16&nbsp;487 asukkaasta valkoisia oli 90,6&nbsp;%, mustia 4,9&nbsp;% ja aasialaisia 2,1&nbsp;%. 7,1&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 7,4&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Grosse Pointe Farms

**Grosse Pointe Farms** on kaupunki Michiganin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 10&nbsp;148 vuonna 2020. Kaupunki sijaitsee Waynen piirikunnassa, Lake St. Clairin rannalla. Grosse Pointe Farms kuuluu Detroitin kaupungin suurkaupunkialueeseen.

## Väestö
Vuonna 2020 Grosse Pointe Farmsin 10&nbsp;148 asukkaasta valkoisia oli 93,3&nbsp;%, aasialaisia 2,1&nbsp;%, mustia 0,7&nbsp;% ja alkuperäisasukkaita 0,1&nbsp;%. 7,9&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 9,8&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Kuvia kaupungista

Kuva:Grosse Pointe Farms Post Office.jpg|Grosse Pointe Farmsin postitoimisto.
Kuva:"Lake Terrace," John Stoughton Newberry, Jr., house, 99 Lake Shore Drive, Grosse Pointe Farms, Michigan. LOC 7141870927 (cropped).jpg|"Lake Terrace".


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Esko Hellén

**Esko Rafael Hellén** (14. helmikuuta 1898 Helsinki – 9. toukokuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja ja virkamies, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.

## Henkilöhistoria
Hellénin vanhemmat olivat vahtimestari Johan Edvard Hellén ja johtaja Alina Josefina Björklund ja puoliso vuodesta 1925 farmaseutti Anna Alice Fagerström. Hellén tuli ylioppilaaksi vuonna 1918 ja valmistui metsänhoitajaksi vuonna 1921. Hän oli valmistuttuaan Metsähallituksen palveluksessa useissa eri tehtävissä ja paikkakunnilla. Vuodesta 1930 hän toimi puunhankinnan päällikkönä Itä-Suomen piirissä, perehtyen metsäalan palkkapolitiikkaan ja alan valvontaan. Hellénistä tuli tunnettu metsätyöväen sosiaalisten ja palkkauskysymysten asiantuntija, kun hän siirtyi vuonna 1933 kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriöön ja erikoistui metsäpalkkojen tarkkailuun.

Virkamiehenä Hellén vaikutti metsä- ja uittotöiden urakka- ja tuntitöiden palkkanormien asettamiseen ja valvomiseen. Sotien aikana Hellénin asiantuntemusta käytettiin myös kansanhuoltoministeriössä, jonka puu- ja polttoaineosastoa hän johti 1941–1942. Sosiaaliministeriössä hän oli vuodesta 1943 palkkaneuvoston toiminnanjohtaja, ministeriön metsäosaston päällikkö ja metsätyöpalkkojen ylitarkastaja vuoteen 1964 asti. Vuonna 1954 metsäneuvoksen arvonimen saaneella Hellénillä oli runsaasti kotimaisia ja kansainvälisiä asiantuntijatehtäviä. Hän laati julkaisuja erikoisalaltaan, teki opintomatkoja ja osallistui alan tapahtumiin ympäri maailmaa vielä 75-vuotiaana.

## Julkaisuja
* *Sekatyöläisten minimituntipalkat valtion töissä 1/9-41 alkaen*, 1941
* *Sosiaaliministeriön tilasto metsätyöntekijäin ansioista ja palkoista*, 1954
* *Metsä- ja uittotyöpalkkatarkkailu vuosina 1932–1957*, 1958, Esko Hellén, Martti J. Havukkala, Gert Bråfield, Olavi Sajama
* *Metsätöiden palkkatilastot vv. 1957–1962*, 1962

## Lähteet
Markus Arsalo

**Markus Arsalo** (s. 21. lokakuuta 2002) on suomalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Seinäjoen Jalkapallokerhoa. Ensisijaiselta pelipaikaltaan Arsalo on puolustava keskikenttäpelaaja.

## Ura
Arsalo nousi Interin edustusjoukkueeseen seuran reservijoukkueesta kaudeksi 2021 tehden kaksivuotisen sopimuksen. Toukokuussa 2021 Inter lainasi hänet Kakkosessa pelaavaan Jazziin. Arsalo pelasi kauden 2021 aikana Jazzissa 16 Kakkosen ottelua, joissa hän teki yhden maalin.

Ensimmäisen ottelunsa Veikkausliigassa Arsalo pelasi 9. huhtikuuta 2022. Hän pelasi täydet minuutit, kun Inter voitti sarjakauden toisessa ottelussaan AC Oulun 2–1. Arsalo teki uransa ensimmäisen Veikkausliiga-maalin 27.7.2024 ottelussa FC Lahtea vastaan. 

## Lähteet
Luka Kuittinen

**Luka Kuittinen** (s. 29. maaliskuuta 2003) on suomalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Interiä. Pelipaikaltaan Kuittinen on keskuspuolustaja.

Kuittinen pelasi kaudella 2020 Kakkosessa 11 ottelua Rovaniemen Palloseuran kakkosjoukkueessa ja kaudella 2021 RoPS:n edustusjoukkueessa 27 ottelua Ykkösessä. Hän siirtyi joulukuussa 2021 RoPS:sta Interiin kaudet 2022–2024 kattavalla sopimuksella RoPS:n luovuttua sarjapaikastaan Ykkösessä. Samaan aikaan RoPS:sta Interiin siirtyi myös Jussi Niska. Kuittinen pelasi ensimmäisen Veikkausliiga-ottelunsa 29. huhtikuuta 2022, kun Inter voitti IFK Mariehamnin kotiottelussa 4–0. Kuittinen tuli kentälle 85. minuutilla Rick Kettingin tilalle.

## Lähteet
Circus (Stray Kidsin albumi)

**Circus** on Stray Kidsin toinen japaninkielinen EP, joka julkaistiin Epic Records Japanin kautta 22. kesäkuuta 2022. EP sisältää kuusi kappaletta, mukaan lukien nimikkosinglen.

## Tausta
Yhtye ilmoitti huhtikuussa 2022, että julkaisee toisen japaninkielisen EP:nsä kesäkuussa. EP:n fyysisen version ennakkotilaukset alkoivat 4. huhtikuuta. EP:stä julkaistaan neljä eri versiota: rajoitettu painos A DVD:llä, rajoitettu painos B nimikirjoituksella, perus- ja FC-versio.

## Julkaisu
EP:n ensimmäiset konseptikuvat julkaistiin 12.–15. toukokuuta. Seuraavaksi julkistettiin nimi *Circus*, loput sirkusteemaiset konseptikuvat ja kappalelista. EP koostuu kuudesta kappaleesta. Se sisältää aikaisemmilta albumeilta kappaleet ”Venom”, ”Maniac” ja ”Silent Cry”. Uusia kappaleita ovat ”Circus”, ”Fairytale” ja ”Your Eyes”. Rajoitettu painos A sisältää aiemmin julkaistun singlen ”Scars” musiikkivideon. ”Maniac” singlen japaniversio julkaistiin edeltävästi 18. toukokuuta. ”Your Eyes” kappaleen musiikkivideo julkaistiin 1. kesäkuuta. Nimikkosinglen musiikkivideo julkaistiin 10. kesäkuuta.

## Kappaleet

## Lähteet
Birger Herold

**Birger Fredrik Herold** (29. lokakuuta 1916 Viipuri – 15. huhtikuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen ekonomi, metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.

Heroldin vanhemmat olivat apteekkari Bruno Fredrik Herold ja Frida Maria Forsman ja puoliso 1945–2010 Mirjam Mankki. Herold tuli ylioppilaaksi Viipurissa vuonna 1935 ja valmistui ekonomiksi vuonna 1939 ja metsänhoitajaksi vuonna 1943. Sotien jälkeen Herold toimi Luumäellä yksityisenä polttopuun hankkijana, mutta oli kuitenkin myös neuvottelemassa Suomen ulkoministeriön valtuuttamana puun vaihdosta kivihiileen. Vuonna 1945 hän siirtyi metsänhoitajaksi Thomén Metsätoimiston palvelukseen. Yrityksen osakas ja toimitusjohtaja hänestä tuli 1951. Herold oli osakas myös metsätoimiston hankkimassa Halkoyhtymässä, jota hän johti 1946–1951. Thomén Metsätoimiston vientiliiketoiminnassa Herold keskittyi erityisesti Ruotsiin. Osakkuutensa metsätoimistosta hän myi vuonna 1967, mutta jatkoi silti yhtiön toimitusjohtajana vuoteen 1976 asti. Metsäneuvoksen arvonimen Herold sai vuonna 1973. Sotilasarvoltaan hän oli reservin yliluutnantti.

## Lähteet
Neodyymioksidi

**Neodyymioksidi** (Nd2O3) on neodyymi- ja oksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään lasin värjäykseen, lasereiden valmistukseen ja muiden neodyymiyhdisteiden valmistukseen.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa neodyymioksidi on vaaleansinistä kiteistä ainetta. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta, mutta liukenee happoihin. Kuumennettaessa vedyn kanssa yhdiste pelkistyy metalliseksi neodyymiksi.

Neodyymioksidia valmistetaan liuottamalla malmi rikkihappoon ja saostamalla siitä neodyymioksalaattina. Neodyymioksalaatti hajoaa kuumennettaessa neodyymioksidiksi.
:(C2O4)3Nd2 → Nd2O3 + 2 CO2

Neodyymioksidia käytetään neodyymin ja neodyymiyhdisteiden valmistuksen lähtöaineena. Neodyymioksidi värjää lasin ja emalin violetiksi ja värisävy riippuu lisätyn yhdisteen määrästä. Yhdistettä käytetään myös lasereissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*PubChem: Neodymium oxide 
*ChemBlink: Neodymium oxide
Otto Niiranen

**Otto Ilmari Niiranen** (6. heinäkuuta 1878 Nurmes – 30. toukokuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen juristi, joka toimi Viipurin hovioikeuden varapresidenttinä vuosina 1929–1934. Hän toimi Rannan tuomiokunnan tuomarina vuosina 1934–1937 ja Tuusulan tuomiokunnan tuomarina 1937–1948.

Niirasen vanhemmat olivat maanviljelijä Adolf Niiranen ja Fredrika Otteliana Partanen. Hänen puolisonsa oli Sylvia Adelaide Malmström.

## Lähteet
Grosse Pointe Shores

**Grosse Pointe Shores** on kaupunki Michiganin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 2&nbsp;647 vuonna 2020. Suurin osa kaupungista sijaitsee Waynen piirikunnassa ja pieni osa Macombin piirikunnassa. Grosse Pointe Shores sijaitsee Lake St. Clairin rannalla. Grosse Pointe Shores kuuluu Detroitin kaupungin suurkaupunkialueeseen.

## Väestö
Vuonna 2020 Grosse Pointe Shoresissa asui 2&nbsp;647 asukasta ja 1&nbsp;044 kotitaloutta. Asukkaiden mediaani-ikä oli 52,6 vuotta ja kotitalouksien mediaanitulot 172&nbsp;250 dollaria. 13,2&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 13,5&nbsp;% oli syntynyt ulkomailla.

## Kuvia kaupungista

Kuva:Grosse Pointe Yacht Club - Aerial Photo (1965).jpg|Grosse Pointe Yacht Club
Kuva:Gaukler Point, Michigan (1953).jpg|Gaukler Point.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tähtiklaani

**Tähtiklaani** on klaani Soturikissoissa, jonne pääsee, jos on elänyt kunniallisen elämän, noudattanut soturilakia ja uskonut Tähtiklaaniin. Tähtiklaani johdattaa myös parantajia, parantaja oppilaita ja päälliköitä. Muita paikkoja ovat mm. Synkkä metsä, jonne pahat kissat joutuvat kuoleman jälkeen ja Aaveiden olinpaikka, jonne joutuu kissat, joiden on tehtävä tehtävä ennen kuin pääsevät tähtiklaaniin tai synkkään metsään. Tähtiklaanin ensimmäiset kissat kuolivat suuressa taistelussa saagan klaanien syntyaikana.
Walls (Kings of Leonin albumi)

**Walls** on yhdysvaltalaisen rockyhtye Kings of Leonin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 14. lokakuuta 2016.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet
Koivuselkä

**Koivuselkä** () on maaseututaajama Karjalan tasavallan Prääsän piirin Vieljärven kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Koivujärven itärannalla 44 kilometriä Vieljärveltä lounaaseen. Taajamassa oli 151 asukasta vuonna 2018. Lähistöllä on myös samanniminen kylä, jossa oli viisi asukasta.

Koivuselkä perustettiin vuonna 1949 varsinkin Valko-Venäjältä tulleiden metsätyöläisten asutukseksi. Myöhemmin sinne muuttivat myös lähikylien asukkaat. 1960-luvun vaihteessa taajamassa oli tuhat asukasta. Neuvostoliiton hajoamisen aikoihin jäljellä oli nelisen sataa. Koivuselän työmaa kuului 1980-luvulla Karellespromin metsäteollisuuspiiriin, jonka pääpaikka sijaitsi Tšalnassa. Vuonna 1992 se muutettiin yksityiseksi Šujales-yhtiöksi. Koivuselkään jäi vuonna 1995 vain työnjohtoalue, joka suljettiin hakkuiden vähennyttyä vuonna 2005. Pultšoin kylähallintoalueen keskuksena toiminut taajama liitettiin Vieljärven kuntaan vuonna 2006.

Nykyään Koivuselän ainoat työnantajat ovat kunnanhallinto ja kauppa. Koulu lakkautettiin vuonna 2004. Kunnalliset asuintalot ovat huonossa kunnossa, tieyhteys on heikko eikä julkista liikennettä ole. Taajama on vähitellen muuttumassa huvila-asutukseksi.

## Lähteet
 

## Kirjallisuutta
* Oksa, Jukka (toim.): *Koivuselkä : metsätyökylä Venäjän Karjalassa.* Karjalan tutkimuslaitoksen julkaisuja, Joensuun yliopisto 1998. 
* Eira Varis (toim.): *Karjalaiskylä Venäjän muutoksessa.* Mediapinta, 2016. 
## Aiheesta muualla

* Koivuselkä Vieljärven kunnan sivuilla
Karine Jean-Pierre

**Karine Jean-Pierre** (s. 13. elokuuta 1974 Fort-de-France, Martinique) on ranskalaissyntyinen yhdysvaltalainen virkamies ja poliittinen kommentaattori, joka toimi Joe Bidenin hallinnossa Valkoisen talon lehdistösihteerinä vuosina 2022–2025.

Jean-Pierre oli Valkoisen talon ensimmäinen afroamerikkalainen ja ensimmäinen avoimesti homoseksuaali lehdistösihteeri.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Brunkerbacken

**Brunkerbacken** on Siuntiossa Uudellamaalla sijaitseva kukkula, jonka  päällä on hautaröykkiö eli Hiidenkiuas. Kukkula sijaitsee Siuntion asemanseudun itäpuolella Sjundbyntien pohjoispuolella. Brunkerbackenin hautaröykkiö on ajoitettu pronssikaudelle tai rautakaudelle. Hiidenkiuas on hajotettu, ja röykkiössä olleet kivet ovat melko levällään muutamien metrien kokoisella alueella.

Brunkerbacken on Museoviraston lailla suojaama kiinteä muinaisjäännös.

## Lähteet
Keltainen vaara

**Keltainen vaara** (engl. *Yellow Peril*) on varsinkin 1900-luvun alussa käytetty rotuun viittaava värimetafora, jolla tarkoitettiin taloudellista, valtiollista ja sivistyksellistä vaaraa, jonka katsottiin uhanneen valkoisen rodun asuttamia länsimaita tuolloin voimakkaasti eteenpäin pyrkineiden itäaasialaisten, ”keltaisen” eli mongolidisen rodun taholta.

Huolta aiheutti erityisesti se, että kiinalaiset työmiehet osoittautuivat varsinkin Australiassa, Etelä-Afrikassa ja Yhdysvaltojen läntisissä osavaltioissa ahkeruutensa ja vähäisten vaatimustensa vuoksi vaarallisiksi kilpailijoiksi valkoisille. Tämän vuoksi näissä maissa rajoitettiinkin kiinalaisten ja Yhdysvalloissa myös japanilaisten maahanmuuttoa. Japanin nopea valtiollinen ja taloudellinen nousu sekä Kiinan herääminen herättivät myös huolta. Japanin pelättiin, joskin aiheettomasti, vähitellen syrjäyttävän sekä Euroopan että Yhdysvallat kokonaan Itä-Aasian kaupasta. Aiheeton oli myös pelko, että Eurooppaa ja Amerikkaa olisi uhannut Kiinasta ja Japanista lähtevä suoranainen väkivaltainen kansainvaellus, joskin ilmeisestä oli, että saatuaan sotalaitoksensa kuntoon Kiina alkaisi esiintyä maailmanpolitiikassa entistä voimakkaampana ja itsenäisempänä tekijänä.

## Katso myös
* Väestönvaihtoteoria
* Valkoisen miehen taakka
* Siionin viisaiden pöytäkirjat
* Verisyytös
* White Australia

## Lähteet
Kovero (Juuka)

**Kovero** on saareton metsäjärvi Kolin kansallispuiston länsipuolella Juuassa Pohjois-Karjalan luoteisosassa. Sen pinta-ala on 65 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 61 kilometriä pohjoisluoteeseen.

## Maantiede
Kovero kaartuu Iukkusenvaaran ympärille. Etäisyys järven etelärannalta pohjoisrantaan on 1,85 kilometriä. Pohjoisessa järveä jakaa Hirviniemi, jonka itäpuolella sijaitsee koillinen järvenosa. Noin 20 hehtaaria Koveroisesta on enintään kaksi metriä syvä, niin ikään noin 20 hehtaaria on vähintään kahdeksan metriä syvä. Yli neljännes järvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin kohta, 30 metriä, sijaitsee Iukkusenvaaran länsipuolella Pirunkallion kohdalla. Koveron eteläinen Ämmälahti sekä länsirannan Huttusenlahti ja Sikolahti ovat matalia. Myös pohjoiset järvenosat ovat matalia. Karttaan on merkitty Iukkusenvaaran pohjoispuolelle 41-metrinen syvänne.

Koveron rannoilla on vaaroja ja soita. Iukkusenvaaran huippu on noin 220 metriä merenpinnan yläpuolella eli noin 65 metriä järven pintaa korkeammalla. Korkeusero järven syvimpään kohtaan on noin 95 metriä. Koveron lounaispuolella kohoaa Pihlajavaara, jonka huippu on noin 240 metriä merenpinnan yläpuolella. Itäpuolella kohoaa Sumukanvaara. Ämmälahden eteläpuolella levittäytyy Koveronsuo. Myös järven pohjoinen ranta on soista ja 160 metrin korkeuskäyrä erkanee järven rantaviivasta.

Koveroon laskee useita ojia soiden halki. Ainoa nimetty tulouoma on Huttusenlahteen virtaava Reinonpuro. Koveron luusua sijaitsee Hirviniemen luoteisrannalla. Siitä alkaa pohjoiseen virtaava nimetön lasku-uoma

Koveron vesitilavuus on 4&nbsp;709&nbsp;000 kuutiometriä.

Kovero (04.414.1.008) kuuluu Huutojoen-Härkinpuron valuma-alueeseen (04.414), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Pielisen alue (04.41) ja ensimmäinen on Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Kovero on Huutojoen-Härkinpuron valuma-alueen laajin vakavesi, toiseksi laajin on Saarijärvi. Alueeseen kuuluu 23 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.

## Lähteet
Köyry (järvi)

**Köyry** on matala metsäjärvi Vikajoen reitillä Rovaniemen itäosassa Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 7,6 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemen keskustasta on 35 kilometriä itäkoilliseen.

## Maantiede
Köyryn pituus kaakosta luoteeseen on 6,9 kilometriä. Järvi koostuu yhdestä selkävedestä ja itäisestä järvenosasta, jota erottaa pääaltaasta Junkuaniemi ja Sammalniemi. Myös järven läntisin osa, Köyrylampi, sijaitsee erillään pääaltaasta. Noin kolmasosa Köyrystä on vähintään metrin ja enintään kahden metrin syvyinen. Yli kuusi metriä syvää on alle kaksi prosenttia järven alasta. Syvin kohta, 12 metriä, sijaitsee järven keskiosassa.

Köyryn saariluku on 14. Saaret ovat kahta lukuun ottamatta vähintään aarin ja enintään hehtaarin laajuisia. Laajin saari on noin kahden hehtaarin laajuinen Apajasaari kaakossa. Junkuaniemen luoteispuolella sijaitsee runsaan hehtaarin laajuinen Lehikkosaari. Muita saaria ovat Pirttisaari Apajasaaren koillispuolella ja Tukevasaari Lehikkosaaren länsipuolella. Lehikkosaaren lähellä sijaitsee lisäksi useita pieniä nimettömiä saaria.

Köyryn rannat ovat valtaosin metsä- ja suomaata. Etelärannalla sijaitsee Patesniemi, jossa on asutusta. Köyryn pohjoispuolitse kulkee rautatie Rovaniemeltä Kemijärvelle. Järven eteläpuolitse kulkee maantie 19770.

Köyryyn laskee Vikajoki pohjoisesta Pirttijärveltä (156,4 metriä mpy). Köyryn luusua sijaitsee Köyrylammella, jonka etelärannalta Vikajoki jatkuu luoteeseen kohti Vikajärveä (115,4 metriä mpy).

Köyryn vesitilavuus on 16&nbsp;755&nbsp;000 kuutiometriä. Tilavuudesta alle sadasosa on yli kuuden metrin syvyydessä.

Köyry (65.792.1.001) kuuluu Köyryn alueeseen (65.792), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Vianjoen valuma-alue (65.79) ja ensimmäinen jakovaihe on Raudanjoen valuma-alue (65.7). Köyry on laajin Köyryn alueen 50:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Junkua ja kolmanneksi laajin on Pirttijärvi. Suuri osa Köyryn alueen alle kymmenen hehtaarin laajuisista vakavesistä on vailla virallista nimeä.

## Lähteet
Luettelo Havaijin piirikunnista

**[[Havaiji]]** on jaettu viiteen piirikuntaan, mikä on vähän Yhdysvaltain mittapuulla.

Havaijin osavaltion perustuslaki ei määrittele osavaltion alaisuuteen muita hallinnollisia yksiköitä kuin piirikunnat. Piirikuntia alempien hallinnon tasojen luominen ei ole pakollista. Piirikunnat perustettiin vuonna 1905, ja kaksi vuotta myöhemmin O‘ahun piirikunta nimettiin uudelleen Honolulun kaupungiksi ja piirikunnaksi.

## Tehtävät ja rajoitukset
Piirikuntien suurimmat menoerät, ja sitä kautta vastuualueet, ovat poliisi- ja pelastustoimi, jätehuolto, vesilaitokset sekä teiden ylläpito. Muita piirikuntien lakisääteisiä tehtäviä ovat mm. piirikuntien alueella olevien puistojen ylläpito sekä säädellä ja rajoittaa maankäyttöä kaavoituksen avulla. Halutessaan piirikunnat voivat mm. tukea halpojen asuntojen rakentamista sekä tuottaa lapsi- ja nuorisopalveluita.

Toisin kuin monissa muissa osavaltioissa, Havaijilla piirikunnat eivät vastaa julkisista kouluista, vaan niistä on vastuussa osavaltion opetusministeriön alainen opetushallitus (). Myös julkinen terveydenhuolto ja kirjastotoimi kuuluu kokonaisuudessaan osavaltion vastuulle eivätkä piirikunnat saa perustaa omia paikallisyksiköitä.

## Hallinto ja verotus
Jokaisella piirikunnalla on oma perustamiskirjansa, jonka nojalla piirikunnalla on vaaleilla valittu pormestari ja valtuusto. Kuntia tai kaupunkeja ei ole. Piirikunnanvaltuuston koko on 7–9 henkilöä. Honolulussa käytetään nimitystä kaupunginvaltuusto.

Piirikunnilla ei myöskään ole täyttä verotusoikeutta, vaan se kuuluu osavaltion lainsäätäjälle. Piirikunnat voivat tosin lisätä osavaltion keräämän yleisen valmisteveron (4 %) päälle oman lisänsä, joka on vuodesta 2020 lähtien ollut 0,5 % (paitsi Mauilla, joka ei sitä kerää ollenkaan).

## Piirikunnat
Virallisesti piirikuntia on neljä. Kalawaon katsotaan olevan osittainen piirikunta ():

## Lähteet
Emsdetten

**Emsdetten** on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Ems-joen länsipuolella sijaitsevassa Emsdettenissä on harjoitettu tekstiiliteollisuutta 1800-luvulta alkaen ja sittemmin myös metalli- ja muoviteollisuutta. Se virallistettiin kaupungiksi suhteellisen myöhään, vuonna 1938.

## Maantiede

Emsdetten sijaitsee Nordrhein-Westfalenin pohjoisosassa noin 120 kilometriä Düsseldorfista koilliseen ja 25 kilometriä Münsteristä pohjoiseen. Etäisyys Hampurista on noin 225 kilometriä lounaaseen, maanteitse noin 270 kilometriä.

Emsdetten on osa historiallista Münsterlandia. Kaupungin alueeseen kuuluu kanta-Emsdettenin ohella Hembergen ja Sinningen sekä useita pieniä maalaiskyliä. Hembergen oli itsenäinen kunta vuoteen 1969 ja se sijaitsee nykyisen Emsdettenin kaakkoisosassa. Sinningen oli osa Emsdettenin itäistä naapurikuntaa Saerbeckiä vuoteen 1975.

Ems virtaa kaupungin itäosan halki kohti pohjoista.

## Historia
Ems-joen varrella on ollut asutusta jo kivikaudelta alkaen. Ensimmäinen asiakirjamaininta Emsdettenistä on vuodelta 1178 muodossa Thetten. Nykyinen nimi ilmaantuu aikakirjoihin 1320-luvulla. Keskiajan lopulla paikkakuntaa kutsuttiin nimellä Detten, ja sen väkiluku oli noin 650. Monien muiden paikkakuntien tavoin myös Emsdetten kärsi 1600-luvulla kolmikymmenvuotisesta sodasta ja sitä riivasivat myös kulkutaudit ja suuret tulipalot. 1800-luvulla Emsdetteniin perustettiin tekstiiliteollisia yrityksiä ja sen väkiluku kasvoi. Tekstiiliteollisuuden merkitys väheni 1900-luvun puolenvälin jälkeen ja sen ohelle tuli uutta teollista toimintaa. Emsdettenistä tuli virallisesti kaupunki vuonna 1938, tuolloin sen väkiluku oli 17&nbsp;000. Emsdettenin historiallista ydinkeskustaa saneerattiin 1970-luvulla.

Emsdettenin historiallista arkkitehtuuria edustaa muun muassa St. Pankratius -kirkko (1845–1848, torni vuodelta 1905) ja St. Servatius -kirkko (1860–1862). Entisen tekstiilitehtaan tiloissa toimii Galerie Münsterland.

## Talous ja liikenne
Emsdettenin elinkeinoelämän pilareita ovat tekstiiliteollisuus, metalliteollisuus ja muoviteollisuus. Emsdettenin rautatieasema, Bahnhof Emsdetten, sijaitsee rataosuudella Münster–Rheine. Moottoritie BAB 1 kulkee Emsdettenin eteläpuolitse ja BAB 30 pohjoispuolitse. Emsdettenin alueella kulkee Bundesstraße 481 ja Bundesstraße 475.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Emsdetten, Nordrhein-Westfalen, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Steinfurt

**Steinfurt** on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Se muodostettiin 1970-luvulla Burgsteinfurtin ja Borghorstin kaupungeista ja se on Steinfurtin piirikunnan hallintokaupunki.

## Maantiede
Steinfurt sijaitsee Nordrhein-Westfalenin pohjoisosassa noin 110 kilometriä Düsseldorfista pohjoiskoilliseen ja 25 kilometriä Münsteristä luoteeseen. Etäisyys Hampurista on noin 235 kilometriä lounaaseen, maanteitse noin 290 kilometriä.

Steinfurt on osa historiallista Münsterlandia. Se koostuu Burgsteinfurtista, johon kuuluu Hollich, Sellen ja Veltrup sekä Borghorstista, johon kuuluu Dumte, Wilmsberg ja Ostendorf. Burgsteinfurt ja Borghorst olivat aiemmin itsenäisiä kuntia, ne liitettiin toisiinsa 1975. Burgsteinfurt käsittää nykyisen Steinfurtin pohjoisosan ja Borghorst eteläosan. Kumpainenkin muodostaa oman kaupunkialueensa, ja niiden välissä sijaitsee Bagno-niminen puistoalue.

Steinfurtin nimi palautuu kiviseen rakennelmaan, jota pitkin Aa-joki aikoinaan ylitettiin. Aa on Vechten 46-kilometrinen sivujoki, ja se kuuluu Reinin uomaverkostoon.

## Historia
Varhaisin asiakirjamaininta asutuksesta nykyisen Burgsteinfurtin alueella on vuodelta 890. Borghorst mainitaan ensi kerran vuonna 968. Burgsteinfurt sai kaupunkioikeudet 1347, Borghorst vasta 1950. Borghorst vaurastui tekstiiliteollisuuden myötä 1800-luvulla. Burgsteinfurt on puolestaan perinteinen hallinto- ja koulukaupunki. Siellä sijaitsee muun muassa Gymnasium Arnoldinum, jonka historia alkaa vuodesta 1588, jolloin perustettiin Hohe Schule zu Burgsteinfurt. Burgsteinfurtissa sijaitsee vesilinna Schloss Burgsteinfurt, jonka historia alkaa 1100-luvulta.

## Talous ja liikenne
Steinfurtissa harjoitetaan edelleen tekstiiliteollisuutta, kaupungissa on myös koneenrakennusta, kemianteollisuutta, puunjalostusta ja olutpanimoita. Oppilaitokset työllistävät runsaasti. Steinfurtin rautatieasema, Bahnhof Steinfurt-Burgsteinfurt, sijaitsee rataosuudella Münster–Enschede. Samalla rataosuudella sijaitsee myös asemat Steinfurt-Borghorst ja Steinfurt-Grottenkamp. Moottoritie BAB 1 kulkee Steinfurtin itäpuolitse ja BAB 31 länsipuolitse. Kaupungin halki kulkee Bundesstraße 54.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Steinfurt, Nordrhein-Westfalen, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Codex Las Huelgas

**Codex Las Huelgas** (*Códice de canto polifonico*) on vuosien 1300–1325 välisenä aikana kerätty liturginen koodeksi. Sitä säilytettiin Kastilian Alfonso VIII:n perustamassa Santa María la Real de Las Huelgas -luostarissa Burgosissa, Espanjassa. Yleiseen tietoisuuteen käsikirjoitus on saatu kahden munkin löydettyä sen uudelleen vuonna 1904.

Codex Las Huelgas sisältää sekä monofonisia että polyfonisia lauluja 1000–1300-luvuilla suosituissa muodoissa, joihin kuuluvat conductus, sekvenssi, trooppi ja motetti. Koodeksiin kuuluu lähes 190 kappaletta, joista yli puolet ovat uniikkeja eli vain kyseisestä käsikirjoituksesta tiedettyjä. Kappaleet ovat merkittävällä todennäköisyydellä nunnien käyttöä varten luotuja. Codex Las Huelgasia on ollut kokoamassa ainakin Johannes Roderici. Jotkin käsikirjoituksen kappaleet ovat Perotinuksen ja Philippe le Chancelierin nimissä.

Vuonna 1971 Paul van Nevelin perustama Huelgas Ensemble on nimetty Codex Las Huelgasin mukaan.

## Lähteet
Greven

**Greven** on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Ems-joen varrella sijaitseva Greven oli aikoinaan merkittävä tekstiiliteollisuuden keskus. Kaupungin alueella sijaitsee Münster/Osnabrückin lentoasema.

## Maantiede

Greven sijaitsee Nordrhein-Westfalenin pohjoisosassa noin 110 kilometriä Düsseldorfista koilliseen ja 15 kilometriä Münsteristä pohjoiseen. Etäisyys Hampurista on noin 230 kilometriä lounaaseen, maanteitse noin 270 kilometriä.

Grevenin halki virtaa Ems-joki. Joen vasemmalla eli länsirannalla sijaitsevaa kaupunginosaa kutsutaan nimellä Greven links der Ems ja oikealla eli itärannalla sijaitsevaa kaupunginosaa puolestaan nimellä Greven rechts der Ems. Ne olivat itsenäisiä kuntia vuodesta 1894 vuoteen 1952. Grevenin osa-alueista väekkäin on kanta-Greven, toiseksi väekkäin on Reckenfeld, joka sijaitsee lähellä Grevenin luoteista naapurikaupunkia Emsdetteniä. Greveniin liitettiin vuonna 1975 pieni Gimbten maalaiskunta, joka sijaitsee kaupungin keskustan eteläpuolella.

## Historia
Ems-joen varrella on ollut asutusta jo kivikaudelta alkaen. Ensimmäinen asiakirjamaininta Grevenistä on noin vuodelta 900 muodossa Grevaon. Nimi tarkoittaa nykysaksaksi "bei den Gräben", ja se viitannee Emsin lukuisiin pieniin, nyttemmin jo kuivuneisiin sivujokiin. Nykyisen Wentrup-Ostin alueella oli asutusta vuosina 900–1200. Paikkakunnan keskiaikainen keskus oli rosvoparoni Dietrich von Schönebeckille kuulunut linna Burg Schöneflieth, joka tuhottiin 1270-luvulla. Seuraavan vuosisadan aikana paikalle rakennettiin uusi linna, joka säilyi aina 1800-luvun alkuun. Grevenin kylässä asui keskiajan lopulla arviolta noin 200 ihmistä noin 30 talossa kirkon ympärillä. 1500-luvulla kaupankäynti johti Grevenin kukoistuskauteen, joka päättyi kolmikymmenvuotiseen sotaan.

Grevenin talous alkoi kukoistaa jälleen 1800-luvulla tekstiiliteollisuuden myötä. Liikenneyhteydet paranivat olennaisesti rautatien ja Dortmund-Ems-kanavan ansiosta. Liittoutuneet pommittivat Greveniä toisen maailmansodan aikana helmikuussa 1945 ja sodan jälkeen paikkakunta kuului brittien miehitysvyöhykkeeseen. Greven sai kaupunkioikeudet 28. tammikuuta 1950. Münster/Osnabrückin lentoasema avattiin 1972, se sijaitsee Grevenin koillisosassa. Kaupungin keskustan ilmettä uudistettiin 1980-luvulla.

Grevenin vanhin kirkko on St. Martinus, sen historia alkaa 700-luvulta. Kaupungin vanhimmat ristikkotalot ovat 1600-luvulta.

## Talous ja liikenne
Grevenin tekstiiliteollisuus on hiipunut ja tärkeimpiä työllistäjiä ovat logistiikkayritykset. Grevenin rautatieasema, Bahnhof Greven, sijaitsee rataosuudella Münster–Rheine. Moottoritie BAB 1 kulkee keskustan eteläpuolitse.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Greven, Nordrhein-Westfalen, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Étienne de La Boétie

**Étienne de La Boétie** (1530–1563) oli ranskalainen humanistinen oppinut, kirjailija ja virkamies. Hän oli Michel de Montaignen läheinen ystävä.

## Tausta

La Boétie opiskeli ensin klassisia humanististia tieteitä ja sitten oikeustiedettä Orléansissa, jonka oikeustieteellinen tiedekunta oli painottunut humanistisesti. Hänestä tuli 23-vuotiaana virkamies Bordeaux’n parlamenttiin.

## Ystävyys Michel de Montaignen kanssa

Bordeaux’n parlamentissa työskennellessään La Boétie tapasi Michel de Montaignen vuonna 1557. La Boétie kuoli punatautiin vuonna 1563. Montaigne toimitti La Boétien teokset ja julkaisi ne postuumisti, minkä jälkeen hän aloitti kirjailijanuransa, mahdollisesti täyttääkseen ystävänsä menettämisen jättämän tyhjyyden. *[[Esseitä (Michel de Montaigne)|Esseissään]]* Montaigne kirjoitti, että hänen ja La Boétien ystävyys oli täydellistä ja jakamatonta.

## Tuotanto

La Boétien kirjoitus *[[Discours de la servitude volontaire]]* eli *Le Contr’un* ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1574 osana kokoelmateosta. Sitä on pidetty monarkian vastaisena pamflettina ja siitä on otettu Ranskassa uusi painos aikoina, jolloin on käyty taistelua demokratian puolesta: vuosina 1789, 1835 ja 1857, jolloin se julkaistiin Brysselissä Napoleon III:n vastaisena. Kirjoitusta on tulkittu useilla eri tavoin. *Discours de la servitude volontaire*  on La Boétien ainoa säilynyt teos. Hänen tiedetään myös kääntäneen Ksenofonin ja Plutarkhoksen kirjoituksia sekä kirjoittaneen latinan ja ranskankielisiä runoja Petrarcan tyyliin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Hermogenes Tarsoslainen (historioitsija)

**Hermogenes Tarsoslainen** (, ; 1. vuosisata) oli antiikin kreikkalainen historioitsija, joka oli kotoisin Tarsoksesta. Hän toimi keisari Domitianuksen aikana eli vuosina 81–96. Domitianus tuomitsi Hermogeneen kuolemaan hänen historiateoksessaan olleiden ilmausten vuoksi. Myös hänen teostansa myyntiä varten kopioineet ristiinnaulittiin.

Historioitsija Hermogenestä ei tule sekoittaa samannimiseen reettori Hermogenes Tarsoslaiseen.

## Lähteet
Harper Woods

**Harper Woods** on kaupunki Michiganin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 15&nbsp;492 vuonna 2020. Kaupunki sijaitsee Detroitin kaupungin oikealla puolella, Waynen piirikunnan koillisosassa. Harper Woods kuuluu Detroitin kaupungin suurkaupunkialueeseen.

## Väestö
Vuonna 2020 Harper Woodsin 15&nbsp;492 asukkaasta mustia oli 59,3&nbsp;%, valkoisia 33,3&nbsp;%, aasialaisia 1,9&nbsp;% ja alkuperäisasukkaita 0,3&nbsp;%. 6,9&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 4,1&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Kuvia kaupungista

Kuva:Harper Woods Public Library.jpg|Harper Woodsin julkinen kirjasto.
Kuva:Eight Mile Road.jpg|Valtatietä Harper Woodsissa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Élisabeth Borne

**Élisabeth Borne** (s. 19. huhtikuuta 1961) on ranskalainen poliitikko, virkamies ja Ranskan entinen pääministeri.

Borne on toinen nainen koko Ranskan historiassa, joka on toiminut pääministerin tehtävässä. Aikaisemmin Borne toimi mm. Macronin hallinnon liikenneministerinä, ympäristöministerinä ja viimeisimmin työministerinä, ennen pääministerin virkaa. Borne on ehdolla kansanedustajaksi Ranskan kesäkuun parlamenttivaaleissa Normandian Calvadoksen alueella. Poliittiselta taustaltaan Borne on lähempänä poliittista keskustaa ja verrannollisesti vasemmistolaisempi kuin Macronin nimittämät kaksi edeltäjäänsä, Edouard Philippe ja Jean Castex.

## Nuoruus ja opinnot
Borne opiskeli insinööriksi Ranskan École Polytechniquessa.

## Poliittinen ura
Borne oli pitkään sosialistisen puolueen tukija (muttei koskaan jäsen), mutta äänesti vuoden 2017 presidentinvaaleissa Emmanuel Macronia ja liittyi myöhemmin tämän perustamaan Renaissance-puolueeseen (tuolloin *La République En Marche!*).

Borne, entinen virkamies, liittyi Macronin hallinnon liikenneministeriksi, jossa hän toimi vuosina 2017–2019. Kesällä 2019 Borne siirtyi ympäristöministerin tehtäviin, ja kesällä 2020 hänet nimitettiin työministeriksi. Macronin hallinnon toinen pääministeri Jean Castex erosi tehtävästään 16. toukokuuta 2022, jolloin Borne nimitettiin Ranskan pääministeriksi. Hän on Ranskan historian toinen nainen, joka on toiminut pääministerinä. Liikenneministerinä Borne oli mukana tekemässä Ranskan valtiollisen rautatieyhtiön suurta uudistusta, jonka aikana Ranskassa oli uudistusta vastustava suurten lakkojen aalto. Ennen virkanimityksiä ministeriksi Borne toimi usean ministerin neuvonantajana. Borne ei ole koskaan itse ollut ehdokkaana vaaleissa.

Borne jätti eroilmoituksensa 8. tammikuuta 2024. Taustalla uskotaan olevan presidentti Macronin halu kohentaa kannatustaan eurovaalien ja Pariisin olympialaisten alla. Seuraavana päivänä hänen seuraajakseen nimitettiin Gabriel Attal.

Joulukuussa 2024 pääministeri François Bayrou nimitti Bornen hallitukseensa opetusministeriksi, jonka vastuulla ovat myös korkeakoulutus ja tutkimus. 

## Kunnianosoituksia

*  Kunnialegioonan ritari (Ranska, 2013)
*  Kansallisen ansioritarikunnan suurristi (Ranska, 2022)
*  Meriansioiden ritarikunnan komentaja (Ranska, 2008)

## Lähteet
Flat Rock (Michigan)

**Flat Rock** on kaupunki Michiganin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 10&nbsp;541 vuonna 2020. Kaupunki  sijaitsee Waynen piirikunnan eteläosassa. Flat Rock kuuluu Detroitin kaupungin suurkaupunkialueeseen.

## Väestö
Vuonna 2020 Flat Rockin 10&nbsp;541 asukkaasta valkoisia oli 87,6&nbsp;%, mustia 9,2&nbsp;%, alkuperäisasukkaita 0,2&nbsp;% ja aasialaisia 0,1&nbsp;%. 4,2&nbsp;% asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,8&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Kuvia kaupungista

Kuva:Flat Rock,Mi - panoramio.jpg
Kuva:Swans on a Pond, Michigan Memorial Park Flat Rock, Michigan - panoramio.jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tuija Halttunen

**Tuija Halttunen** (s. 1964) on suomalainen dokumenttielokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on valmistunut Tampereen Taiteen ja Viestinnän Oppilaitokselta vuonna 1995 ja hänen lopputyönsä *Taivas ja maa* voitti Tampereen elokuvajuhlilla Risto Jarva -palkinnon vuonna 1996. Halttunen on työskennellyt elokuvataiteen läänintaiteilijana Pirkanmaalla vuosina 2010-2015.

Halttusen elokuva Näin pilvet kuolevat (2021) oli ehdolla parhaan dokumenttielokuvan Jussi-palkinnon saajaksi. Elokuva oli ehdolla myös parhaan musiikin kategoriassa.

## Elokuvat

* ''Näin pilvet kuolevat'' (2021)
* *Side* (2015)
* *Naapurit* (2013)
* *Tabula Rasa* (2011)
* *Mielen tila* (2008)
* *Taivas ja maa* (1995)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* Tuija Halttunen Elonetissä
Martin Lidegaard

**Martin Lidegaard** (s. 12. joulukuuta 1966 Kööpenhamina) on tanskalainen Radikaalin Venstren poliitikko ja puolueensa puheenjohtaja marraskuusta 2022.

Lidegaard on istunut kansankäräjillä vuosina 2001–2007 sekä uudelleen vuodesta 2015. Vuosina 2011–2014 hän oli Tanskan ilmasto-, energia- ja rakennusministeri ja vuosina 2014–2015 ulkoministeri.

Lidegaardin veli on kirjailija, toimittaja ja historioitsija Bo Lidegaard. Heidän äitinsä oli toimittaja Else Lidegaard.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Martin Lidegaard'' Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla
Kona Brewing Company

**Kona Brewing Company** on havaijilainen panimo. Sen perustuvat isä ja poika, Cameron Healy ja Spoon Khalsa, vuonna 1994 Kailua-Konan kaupungissa Havaijin saarella. Vuonna 2020 panimon osti Anheuser-Busch. Helmikuussa 2022 Kona Brewing avasi uudet tilansa Kailua-Konassa, jossa se sekä panee että pullottaa oluensa.

Panimon perusvalikoimaan kuuluu kuusi olutta:

* Big Wave Golden Ale
* Longboard Island Lager
* Kona Light Blonde Ale
* Gold Cliff IPA
* Hanalei Island IPA
* Mai Time Light

## Lähteet
Kalākauan kuninkaallinen ritarikunta

**Kalākauan kuninkaallinen ritarikunta** (, havaijiksi *Kalākaua I e Hookanaka*) on havaijilainen ritarikunta, joka on perustettu 28. syyskuuta 1874 kuningas Kalākauan käskystä hänen valtaannousunsa kunniaksi. Kunniamerkkiä myönnetään tunnustuksena lojaaleille kansalaisille, jotka ovat tehneet jaloja tekoja kuningasperheen tai kuningaskunnan hyväksi. Ritarikunta on ollut uinuva vuodesta 1893 lähtien, kun Havaijin kuningaskunta kaatui.

Kunniamerkkiä jaetaan neljässä luokassa. Eri luokissa on rajoitettu määrä jäseniä.

*  Suurristi (max. 12 henkilöä)
*  Upseeri (max. 20)
*  Komentaja (max. 50)
*  Ritari (max. 60)

## Lähteet
Anna Talma

**Anna Helena Parras** (o.s. *Rissanen*; 4. lokakuuta 1879 Kuopio – 24. maaliskuuta 1947 Lahti) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja, joka vaikutti myös Yhdysvalloissa. Hän kuului Tampereen Teatterin ensimmäiseen näyttelijäkuntaan ja oli myöhemmin Felix Hyrskeen sekä Ville Airolan ohella ensimmäisiä Pohjois-Amerikan suomalaissiirtolaisten keskuudessa vaikuttaneita teatterihahmoja.

## Ura
Anna Rissanen aloitti näyttelijänuransa Viipurissa toimineessa Suomalaisessa Maaseututeatterissa vuonna 1900. Hän oli käynyt teatterikoulun Viipurissa. Syksyllä 1904 hän seurasi maaseututeatterin johtajaa Kaarle Halmetta ja liittyi perustavana jäsenenä Tampereen Teatteriin, jossa hän esiintyi kahden näyttämökauden ajan. Jo tuolloin hän käytti esiintyessään nimeä *Anna Talma*. Vuosina 1906−1908 Talma esiintyi Helsingissä Kansan näyttämöllä sekä Ida Ahlbergin kiertueteatterissa, muun muassa Unkarin turneella. Syksyllä 1908 Talma aloitti Viipurin Työväen Teatterin johtajana, mutta hän erosi jo seuraavana keväänä ja lähti siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin.

Pohjois-Amerikassa Talma esiintyi uudella avionimellään *Anna Parras* useilla amerikansuomalaisten työväenyhdistysten näyttämöillä ja toimi myös teatterinjohtajana. Hän oli tiettävästi ensimmäinen Pohjois-Amerikkaan muuttanut suomalainen ammattinäyttelijä. 1920-luvun kuluessa Parras lopetti teatteriuransa ja asettui Oregonin Astoriaan, jossa hänen puolisonsa työskenteli toimittajana.

## Yksityiselämä
Anna Helena Rissasen vanhemmat olivat rengin Aron Rissanen ja Eewa (o.s. Kokkarinen). Rissanen muutti Viipurin kaupungin kautta Viipurin maaseurakuntaan vuonna 1893. Rissasen ensimmäinen puoliso oli näyttelijä Otto Tuulos, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1905. Rissanen muutti sukunimensä myöhemmin virallisesti *Tuuloksesta* *Talmaksi*. Vuonna 1910 hän avioitui Massachusettsissa toimittaja Eemeli Parraksen kanssa. Anna Parras muutti Toisen maailmansodan jälkeen takaisin Suomeen.. Hän kuoli Lahdessa, mutta oli kuollessaan kirjoilla Helsingissä.

## Lähteet
Philippe le Chancelier

**Philippe le Chancelier** (1165 Pariisi – 26. joulukuuta 1236 Pariisi) oli ranskalainen teologi, runoilija ja säveltäjä.

Philippe le Chancelier syntyi aviottomana poikana pariisilaisen arkkidiakonin ja aatelistoon kytkeytyneen naisen suhteesta. Hänen setänsä oli piispa, joka tunnusti nuoren Philippen ja huolehti tämän pääsystä Pariisin yliopistoon. Philippe opetti teologiaa Pariisin yliopistossa vuosien ajan ennen kuin sai nimityksen Noyonin arkkidiakoniksi 1100–1200-lukujen vaihteen paikkeilla. Vuonna 1217 hänet nimitettiin Notre-Damen katedraalin kansleriksi, jona hän toimi kuolemaansa saakka, vaikka samalla piti myös Noyonin arkkidiakonin arvon.

Philippe le Chancelier tunnettiin keskiaikaisen ajattelun tutkijoiden keskuudessa pitkään yhtenä progressiivisimmista 1200-luvun teologeista traktaatin *Summa de bono* ansiosta. Hän oli myös tuottelias runoilija. Vasta 1900-luvun lopussa musiikkitieteilijät kiinnostuivat Philippestä lisäksi säveltäjänä. Useimmissa alkuperäisistä käsikirjoituksista, joista hänen runouttaan tunnetaan, viitataan myös jonkinlaiseen nuotinnukseen. Tutkijat olivat aikoinaan olettaneet, että Philippen kirjallisen tuotannon musiikilliset sovitukset olivat muiden työn tulosta; esimerkiksi Perotinuksen tiedetään säveltäneen Philippen tekstiin. Käsikirjoituslähteitä tarkastelemalla ja vertailemalla päädyttiin kuitenkin siihen, että Philippe todennäköisesti sävelsi noin 80–90 kappaletta omiin sanoihinsa. Näihin kuului sekä monofonisia että polyfonisia lauluja aikansa muodoissa (lai, sekvenssi, rondeau, conductus, jeu-parti). Tekstien aiheet vaihtelivat raamatullisista allegorioista aikansa tapahtumien ja tiettyjen henkilöiden kommentaareihin.

Perotinuksen ja Leoninuksen ohella Philippe le Chancelier edusti Notre Damen koulukuntaa, joka oli hyvin vaikutusvaltainen, mutta joka on pysynyt enimmäkseen henkilönimien osalta hämärän peitossa. 1300-luvun Codex Las Huelgas -käsikirjoitus sisältää Philippe le Chancelierin nimiin laitettuja töitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Sunilan pirtti

**Sunilan pirtti** on Kotkan Sunilassa oleva rakennus, jonka urheiluseura Sunilan Sisu osti vuonna 2003 ja kunnosti tiloikseen. Talo oli purkukunnossa. Sunilan pirtti on rakennettu 1900-luvun vaihteen jälkeen palokunnan taloksi, ja se on Sunilan sahayhdyskunnan ainoa säilynyt rakennus. Se on ollut  paikallisten asukkaiden käytössä. Aino ja Alvar Aalto suunnittelivat 1930-luvulla rakennukseen lisäosat.

Sunilan Sisu perustettiin 1937, ja se alkoi käyttää rakennusta. Rakennuksella oli muutenkin paljon käyttäjiä: siellä harrastettiin kuntoilua, shakinpeluuta, musisointia, esitettiin teatteria ja vietettiin hääjuhlia.

## Lähteet
Helmilyhtykala

**Helmilyhtykala** (*Ichthyococcus ovatus*) eli aiemmalta nimeltään **helmisukasuu** on kitakaloihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan syvistä vesistä kaikista valtameristä.

## Koko ja ulkonäkö
Helmilyhtykala voi kasvaa suurimmillaan noin 6 cm pitkäksi. Ruumiinmuodoltaan laji on soikea ja korkearuumiinen. Silmät ovat suuret ja putkimaiset. Selkäevän takana on rasvaevä ja myös peräevän edessä pieni rasvaevä. Kalan vatsassa on kaksi riviä valoelimiä. Helmilyhtykala on väriltään selästään kellanruskea ja kyljistään ja vatsastaan hopeanharmaa.

## Levinneisyys ja elintavat
Helmilyhtykalan levinneisyysalue erittäin laaja ja sitä tavataan niin Atlantista (Välimeri mukaan luettuna), Intian valtamerestä kuin Tyynestämerestäkin. Lajia elää subtrooppisissa vesissä 200&ndash;1&nbsp;000 metrin syvyydessä. Kalan ravintoa on eläinplankton. Helmilyhtykalan lisääntymiskausi on mahdollisesti ympärivuotinen ja vilkkaimmillaan kevätkesällä.

## Lähteet
Adrijan Kaštšenko

**Adrijan Kaštšenko**, , (1. lokakuuta 1858 Veselyi hutir, Oleksandrivskin alue, Jekaterinoslavin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 29. maaliskuuta 1921 Jekaterinoslav, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen kirjailija.

Kaštšenko alkoi kirjoittaa 1883, mutta hän tuli tunnetuksi vasta vuoden 1905 vallankumouksen jälkeen, sillä ukrainankielisen kirjallisuuden julkaiseminen Venäjän vallan alaisessa Ukrainassa oli aiemmin ollut kiellettyä. Hän kirjoitti usein kasakka-ajasta kertovia novelleja ja lyhytromaaneja. Kirjallisesti ne eivät ole merkittäviä, eikä niiden historiallisuuskaan ole tarkkaa, mutta ne olivat suosittuja, sillä ne kuvasivat Ukrainan menneisyyttä kepeän romanttisesti. Niillä oli myös opettavaisina suuri merkitys, sillä maaseudun lukijat ja nuoriso saivat niistä ukrainalaisen isänmaallisuuden herätteen. Neuvosto-Ukrainassa ne kiellettiin, mutta niitä julkaistiin maailmansotien välisenä aikana Galitsiassa.

## Lähteet
David Haro

**David Haro Iniesta** (s. 17. heinäkuuta 1990 Ametlla del Vallès, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Interiä. Ensisijaiselta pelipaikaltaan Haro on oikea laitalinkki.

## Lähteet
Innopart

**Innopart** on suomalainen laboratorio- ja sairaalakalusteiden valmistaja. Yritys on alun perin perustettu vuonna 2010, mutta nimi ja liiketoiminta siirtyi liiketoimintakaupan myötä uuteen perustettuun yritykseen vuonna 2021. Innopart on yksityisessä omistuksessa oleva yhtiö. Yhtiö sijaitsee Kauhavalla, jossa myös valmistetaan yrityksen tuotteet. Yrityksellä on vientiä Ruotsiin, Norjaan, Alankomaihin ja Islantiin.

## Aiheesta muualla
* Oiva-osastovaunu 
* Innopart
* Keisi näytteenottovaunu
Haro

**Haro** voi viitata seuraaviin:

## Henkilöitä
* David Haro (s. 1990), espanjalainen jalkapalloilija
* Manuel Gaspar Haro (s. 1981), espanjalainen jalkapalloilija
* Mariano Haro (1940–2024), espanjalainen este-, kestävyys- ja maastojuoksija
* Papu Haro (s. 1963), suomalainen kuvataiteilija ja laulaja

## Paikkoja
* Haro, kaupunki Espanjassa
Head First (Head Firstin albumi)

__NOTOC__
**Head First** on samannimisen yhtyeen debyyttialbumi. Se julkaistiin 27. toukokuuta 2022 levymerkillä Metalville. Albumilta on julkaistu singlet ”Stars of Life”, ”Sand Castles” sekä ”Alive”. Kahdesta ensimmäisestä on julkaistu musiikkivideot.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Kärtsy Hatakka – laulu
* Jaani Marttila – kitara
* Jesper Anastasiadis – basso & taustalaulut
* Sami Timonen – rummut

## Arvostelut
* Bladdermout: 8/10
* Inferno: 

## Lähteet
Katarina Murto

**Katarina Murto** (s. 1971 Pieksämäki) on Opetusalan Ammattijärjestö OAJ:n puheenjohtaja. OAJ:n valtuusto valitsi hänet Olli Luukkaisen seuraajaksi toukokuussa 2022.

## Ura
Katarina Murto on OAJ:n kuudes puheenjohtaja. Ennen OAJ:n puheenjohtajana aloittamista Katarina Murto työskenteli Akavan työmarkkinajohtajana. 

Opetustehtävissä Murto on toiminut kymmenen vuoden ajan vuosituhannen vaihteessa, viimeksi tanssitaiteen lehtorina Teatterikorkeakoulussa. Opetusuransa jälkeen hän on työskennellyt muun muassa juristina ja notaarina. 

Vuodesta 2011 hän on luonut uraa työmarkkina-alalla esimerkiksi Suomen ammattiliittojen keskusjärjestö SAK:n työehtoasioiden päällikkönä ja STTK:n johtajana.

## Koulutus
Katarina Murto on valmistunut Teatterikorkeakoulusta ja Helsingin yliopistosta. Koulutukseltaan hän on tanssinopettaja, juristi ja varatuomari.

## Politiikka
Murto oli Kansallisen Kokoomuksen jäsen.

## Lähteet
Harjuniityn koulu

**Harjuniityn koulu** on Nokialla sijaitseva koulu. Koulussa on 900 oppilasta, joista 400 opiskelee yläasteella ja 500 ala-asteella. Koulun rehtori on Kari Ahonen. Koulusta löytyy nuorisotilat ja iltapäiväkerho. Yläasteella on mahdollisuus valita luonnontiede-matematiikka-painotuksellinen luokka. Koulu on perustettu vuonna 2015.

## Lähteet
Caselette

**Caselette** () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 3&nbsp;018 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Joululehti

**Joululehti** on jouluaiheinen erillisjulkaisu tai säännöllisesti ilmestyvän lehden joulunumero.

''Betlehemin tähti'' oli ensimmäinen joululehti Suomessa ja se julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1879. 1890-luvulla erilaisia joululehtiä oli neljäkymmentä. Suosituimpia joululehdet olivat 1900-luvun alussa. Ensimmäiset joululehdet olivat kristillisiä. Lehtiin alkoi tulla yhä enemmän valistuksellisia tarinoita. Varsinkin viinan käytön vaaroista kirjoitettiin. Vuosien kuluessa lehtiin tuli myös kevyempää sisältöä, kuten tunnelmarunot, painokuvat, askartelutehtävät ja piilokuvat. Yksi joululehtien muoto on pilalehdet, joissa aikoinaan pilailtiin muun muassa raittiusliikkeelle.

## Lähteet