open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Raimo Blom

**Raimo Blom** (8. maaliskuuta 1943 Längelmäki – 23. tammikuuta 2023 Tampere) oli suomalainen sosiologi. Hän oli Tampereen yliopiston sosiologian professori.

Blom tutki esimerkiksi yhteiskuntaluokkia ja oikeussosiologiaa. Hän oli *[[Sosiologia (lehti)|Sosiologian]]* ja *[[Acta Sociologica]]n* päätoimittaja.

## Julkaisut
* Raimo Blom: *Luottamus oikeuslaitokseen* (väitöskirja). Tampereen yliopisto, 1970.
* Raimo Blom et al: *Suomalaiset luokkakuvassa: Luokkaprojekti*. Vastapaino, 1984.
* Pasi Pyöriä, Harri Melin ja Raimo Blom: *Knowledge Workers in the Information Society: Evidence from Finland*. Tampereen yliopisto, 2005. https://urn.fi/URN:ISBN:951-44-6482-6
### Toimitteita
* Raimo Blom (toim.): *The diverging patterns of change: Finland and Soviet Union*. Tampereen yliopisto, 1991.
* Raimo Blom (toim.): *Regulation and institutionalization in the Baltic states*. Tampereen yliopisto, 1996.
* Raimo Blom (toim.): *Between Plan and Market: Social Change in the Baltic States and Russia*. De Gruyter, 1996.
* Raimo Blom (toim.): *Mikä Suomessa muuttui? Sosiologinen kuva 1990-luvusta*. Gaudeamus, 1999.
* Raimo Blom (toim.): *Managers in Russia: still so different?* Aleksanteri-instituutti, 2008.
* Raimo Blom ja Ari Hautaniemi (toim.): *Työelämä muuttuu, joustaako hyvinvointi?* Gaudeamus, 2009.

## Lähteet
Martti Tiitola

**Martti Uolevi Tiitola** (31. heinäkuuta 1904 Tampere –  16. joulukuuta 1979) oli koulutukseltaan diplomi-insinööri ja monipuolinen urheilija, parhaiten tunnettu jääkiekosta. Sodanjälkeisen työuransa Tiitola vaikutti Valkeakoskella yritys- ja kunnallisella puolella. 

Martti Tiitola oli yksi tamperelaisen rakennusmestarin ja kunnallisneuvoksen Heikki Tiitolan ja hänen puolisonsa Hanna Helanderin 12 lapsesta. Hän valmistui vuonna 1929 rakennusinsinööriksi Tampereen teknillisen oppilaitoksen rakennustekniikan linjalta. Sen jälkeen hän jatkoi opintojaan Saksassa Karlsruhessa Badenin Teknillisessä Korkeakoulussa , josta hän valmistui rakennustekniikan diplomi-insinööriksi vuonna 1932.

Valmistuttuaan Tiitola palasi Suomeen ja työskenteli sen jälkeen vuosina 1932–1936 isänsä Heikki Tiitolan rakennustoimiston konstruktöörinä Tampereella. Ennen sotia vuosina 1936–1940 hän työskenteli Sunilan Oy:n rakennusinsinöörinä Kotkassa. Sotavuosina niin talvi- kuin jatkosodassa hän työskenteli linnoitusupseerina. Sotilasarvo oli hänellä luutnantti.

Välirauhan aikaan vuonna 1940 Tiitola siirtyi Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n palvelukseen ja vuodesta 1942 yhtiön rakenuspäällikkönä. Sijoituspaikaksi hänelle tuli Yhtyneiden Valkeakosken yksikkö. Valkeakoskella hänet valittiin kauppalanvaltuustoon ja myöhemmin vuonna 1961 kaupungiksi muuttuneen Valkeakosken kaupunginjohtajan varamies.

## Urheilu-ura

Nuoruudessaan Martti Tiitola oli monipuolinen urheilija. Hän pelasi aluksi Tampereen Palloilijoiden riveissä cup-muotoisessa jääpallon SM-sarjassa ja sotavuonna 1944 tamperelaisessa Ilves-Pojat - seurassa kaikkiaan kuusi ottelua. Hän kilpaili 1920-luvun lopulla yleisurheilussa Tampereen Pyrinnön riveissä saavuttaen vuonna SM-pronssia 4&nbsp;x&nbsp;400 metrillä vuoden 1927 viestikisoissa. Kesällä 1930 hän osallistui Tampereen Uimaseuran edustajana uinnin SM-kisoihin ja sijoittui viidenneksi 100 metrin selkäuinnissa.

Martti Tiitola, kuten veljensä Jaakko, Matti, Jussi ja Risto, tuli urheilullisesti parhaiten tunnetuksi jääkiekossa, jossa veljessarja edusti Tampereen Ilvestä. Martti pelasi kaksi kautta SM-sarjaa eli kaudet 1933–1934 ja 1934–1935. Martti Tiitola voitti Ilveksen riveissä yhden SM-hopean ja yhden pronssin. 

Jääkiekkouransa jälkeen Tiitola oli Suomea joukkueen johtajana vuoden 1939 MM-kilpailuissa. Myöhemmin vuosina 1946–1948 hän kuului Suomen jääkiekkoliiton johtokuntaan.

Tiitolan seurat olivat Tampereen Pyrintö, Ilves, Valkeakosken Haka ja Valkeakosken Tennisseura (perustaja- ja kunniajäsen). Aikaisemmat seurat olivat Tampereen Palloilijat, Sunilan Sisu ja Pallo-Sepot 44. Tiitola antoi alkusysäyksen jääkiekkoharrastukselle Karhulassa ja Valkeakoskella. Tiitola sai Suomen Urheilun hopeisen ansioristin, SJL:n kultaisen, SVUL:n hopeisen ja Ruotsin jääkiekkoliiton ansiomerkin sekä Valkeakoski-mitalin.

## Tunnustukset

* Vapaudenristin ritarikunnan 4. luokka,
* Suomen Leijonan ritarikunnan 1. luokan kunniamerkki,
* Valkeakoski-mitali,
* Jääkiekon kultainen ansiomerkki #8,

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Maanalainen joki

**Maanalainen joki** on sellainen joki tai virtaama, joka virtaa kokonaan tai osittain maan alla ja ei kuitenkaan ole pohjavesivirtaama. Maan alainen joki voi virrata luolassa, kuten Puerto Princesan joki Palawanin saarella Filippiineillä. Esimerkki monihaaraisesta maanalaisesta joesta, jossa on useita virtausilmiöitä, on Jõelähtmeen joki Kostiveren alueella Koseveressa Virossa. Virtaama-alueella on useita veden virtauksen muodostamia luolia. Alueella vesi virtaa toisissa paikoissa maan päällä, toisissa paikoissa maan alla. Virtaama on laajin virtausalueen keskiosassa, missä maan kerrokset ovat kasaantuneet. Joskus maanalainen joki saattaa virrata maan päällisen joen alla, kuten Amazonjoen alta löytynyt Hamza. Tämä asiainlaita saattaa alentaa Amazonjoen laskupaikalla Atlantiin rannikkoveden suolapitoisuutta.

## Katso myös
*Maanalainen järvi

## Lähteet
Kiinankutrio

**Kiinankutrio** (*Lagerstroemia indica*) on rantakukkakasvien heimoon kuuluva punakukkainen lehtipuu.

Kiinankutrio kasvaa luonnonvaraisena Aasiassa Intiasta Keski-Himalajalta Indokiinaan. Se on levinnyt ihmisen mukana myös muualle Aasiaan sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikan lämpimiin osiin.

## Lähteet
Bjarne Lyngstad

**Bjarne Lyngstad** (9. tammikuuta 1901 Inderøy – 4. syyskuuta 1971) oli norjalainen Venstren poliitikko ja maanviljelijä. Hän istui suurkäräjillä 1961–1969 ja toimi Norjan kuntaministerinä 1963 sekä maatalousministernä 1965–1970.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Bjarne Lyngstad'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Antti Kuusterä

**Antti Kuusterä** (22. syyskuuta 1945 Hämeenlinna – 21. heinäkuuta 2022) oli suomalainen taloushistorioitsija.

Kuusterä kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseossa vuonna 1965 ja väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1989. Hän toimi myöhemmin taloushistorian dosenttina Helsingin yliopistossa. Hän erikoistui tutkimuksessaan rahoitusmarkkinoiden historiaan.

Kuusterä kuoli 76-vuotiaana veneonnettomuudessa.

## Teokset
**Valtion sijoitustoiminta pääomamarkkinoiden murroksessa 1859–1913*. Väitöskirja. Suomen Historiallinen Seura, 1989.
**Aate ja raha : säästöpankit suomalaisessa yhteiskunnassa 1822–1994*. Otava, 1995.
*Antti Kuusterä ja Harri Westermarck (toim.): *Pankkikriisit, talous ja ihminen*. Helsingin yliopisto, 1995.
**Oman tiensä kulkija: Lammin säästöpankin 120 vuotta*. Lammin säästöpankki, 1997.
**Lähellä ihmistä : osuuspankkitoiminta 100 vuotta*. Otava, 2002.
**Suuryritys ja sen muodonmuutos: Partekin satavuotinen historia*. Partek, 2002.
**Kivitalot tieteen tukena: Yrjö Jahnssonin säätiö 1954–2004*. Yrjö Jahnssonin säätiö, 2004.
*Antti Kuusterä ja Juha Tarkka: *Suomen Pankki 200 vuotta I : Keisarin kassasta keskuspankiksi*. Otava, 2011.
*Antti Kuusterä ja Juha Tarkka: *Suomen Pankki 200 vuotta II : Parlamentin pankki*. Otava, 2012.
*Sakari Heikkinen, Antti Kuusterä ja Seppo Tiihonen: *Kylmästi laskeva mies : talousvaikuttaja Risto Rytin elämä*. Otava, 2022.

## Lähteet
Håkon Kyllingmark

**Håkon Kyllingmark** (19. tammikuuta 1915 Honningsvåg – 12. elokuuta 2003 Svolvær) oli norjalainen upseeri ja Høyren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä 1954–1981 ja toimi Norjan puolustusministerinä 1963 sekä liikenne- ja viestintäministerinä 1965–1971. Toisessa maailmansodassa Kyllingmark osallistui Saksan vastaiseen vastarintaan Pohjois-Norjassa, missä hän johti noin 2 000 sotilaan tukikohtaa.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Håkon Kyllingmark'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Hadeland (sanomalehti)

**Hadeland** on norjalainen vuonna 1918 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Gran. Lehti ilmestyy kolmesti viikossa ja kuuluu Amedia-konserniin.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Hadeland

**Hadeland** on Norjan piiri, joka sijaitsee Randsfjordenin eteläpuolella Innlandetin ja Akershusin lääneissä. Hadelandiin kuuluvia kuntia ovat Gran, Jevnaker ja Lunner. Piirin pinta-ala on 1&nbsp;275 neliökilometriä (josta 147 km² vettä) ja asukasluku 29&nbsp;612 vuonna 2018.

## Katso myös
* Hadeland Folkemuseum

## Lähteet
Nürburgring Langstrecken Serie

**Nürburgring Langstrecken Serie** (**NLS**, englanniksi **Nürburgring Endurance Series**, aiemmin nimellä **VLN**) on kestävyysajojen sarja, jota ajetaan ainoastaan "vihreänä helvettinä" tunnetulla Nürburgring Nordschleifen radalla.

Sarjaa ajetaan useissa autoluokissa ja mukana on sekä ammattilais- että amatöörikuljettajia. Sarjan kilpailut järjestävät vuorollaan eri moottoriurheilukerhot. Sarjaa on ajettu vuodesta 1977 lähtien.

Kaudelle 2023 mukaan on ilmoittautunut 295 kuljettajaa. Kaudella 2023 on kahdeksan kilpailua (yksi varalla), joihin kuuluu Nürburgringin 12 tunnin ajo. Muut kilpailut ovat neljän tai kuuden tunnin ajoja. Kaudella on 165 autoa, jotka jaetaan kahteen tusinaan ryhmään, jotka aloittavat kilpailun yhtä aikaa.

## Nimi
Sarjan nimi on aiemmin lyhennetty VLN, joka tulee saksankielisistä nimistä *Veranstaltergemeinschaft Langstreckenpokal Nürburgring* ja *VLN Langstreckenmeisterschaft Nürburgring*.
Sarjaa on ajettu myös nimellä *BFGoodrich Langstreckenmeisterschaf* (BFGLM) vuodesta 2001 vuoteen 2009.

Vuodelle 2020 sarjan nimeksi muuttui *Nürburgring Langstrecken Serie*.

## Mestarit

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sarjan verkkosivusto
Condate (Gallia Aquitania)

**Condate** oli kahden antiikin aikaisen kaupungin nimi Gallia Aquitaniassa nykyisen Ranskan alueella. Toinen sijaitsi nykyisen Condresin kylän lähellä ja toinen nykyisen Cognacin kaupungin paikalla.

Gallia Aquitanian Condate-nimisiä kaupunkeja ei tule sekoittaa Gallian lukuisiin muihin Condate-nimisiin kaupunkeihin.

## Condate nykyisessä Condresissa

*[[Tabula Peutingeriana]]n* mukaan Gallia Aquitanian toinen Condate sijaitsi Anderitumista Ruessiumiin johtaneen tien varrella, 22 gallialaisen leugan eli noin 48 kilometrin päässä Anderitumista. Se sijoitetaan nykyiseen Condresiin. Kaupunki oli rakennettu nykyisten Chapeauroux- ja Allier-jokien yhtymäkohtaan. Tähän viittasi myös sen kelttiläisperäinen nimi, joka tarkoittaa jokien yhtymäkohtaa.

Kaupungin paikalta on löydetty jäänteitä Allier-joen kummaltakin rannalta. Löytöihin lukeutuu muun muassa sillan ja muurien jäänteitä sekä rahoja, joista varhaisimmat ovat gallien itse lyömiä ja myöhäisimmät Gallienuksen ajalta 200-luvulta.

## Condate nykyisessä Cognacissa

*Tabula Peutingerianan* mukaan Gallia Aquitanian toinen Condate sijaitsi Mediolanum Santonumin ja Vesunnan välissä. Se sijoitetaan nykyiseen Cognaciin.

## Lähteet
Condate (Gallia Lugdunensis)

**Condate** (lat.; ) oli neljän antiikin aikaisen kaupungin nimi Gallia Lugdunensiksessa nykyisen Ranskan alueella. Ensimmäinen niistä sijaitsi nykyisessä Montereau-Fault-Yonnessa, toinen nykyisessä Condé-sur-Itonissa, kolmas nykyisessä Cosne-Cours-sur-Loiressa ja neljäs (myös Condate Redonum, Civitas Riedonum) nykyisessä Rennesissä.

Gallia Lugdunensiksen Condate-nimisiä kaupunkeja ei tule sekoittaa Gallian lukuisiin muihin Condate-nimisiin kaupunkeihin.

## Condate nykyisessä Montereau-Fault-Yonnessa

Gallia Lugdunensiksen ensimmäinen Condate-niminen kaupunki sijaitsi *[[Itinerarium Antonini Augusti]]n* mukaan tiellä, joka johti Metlosedumista eli Melodunumista (nyk. Melun) Agedincumiin (nyk. Sens). Se sijaitsi nykyisten Yonne- ja Seine-jokien yhtymäkohdassa. Tästä se sai myös kelttiläisperäisen nimensä, joka tarkoittaa jokien yhtymäkohtaa. Kaupunki sijoitetaan nykyisen Montereau-Fault-Yonnen paikalle. Sen nimen ”Montereau” on peräisin sanasta *Monasteriolum*.

## Condate nykyisessä Condé-sur-Itonissa

Toinen Condate sijaitsi *Itinerariumin* mukaan Noviomaguksen (nyk. Lisieux) ja Durocassesin (nyk. Dreux) välillä. Se sijoitetaan nykyisen Condé-sur-Itonin paikalle, ja näin se sijaitsi nykyisen Iton-joen kahden haaran yhtymäkohdassa.

## Condate nykyisessä Cosne-Cours-sur-Loiressa

Kolmas Condate sijaitsi *Itinerariumin* mukaan tiellä, joka johti Augustodunumista (nyk. Autun) Lutetiaan (nyk. Pariisi), Noviodunumin eli Nevirnumin (nyk. Nevers) ja Brivodurumin (nyk. Briare) välissä. Se sijoitetaan nykyiseen Cosne-Cours-sur-Loireen, ja niin se sijaitsi kohdassa, jossa nykyinen Nouain-joki yhtyy Loireen.

## Condate Redonum nykyisessä Rennesissä

Neljäs Condate, joka tunnettiin myös nimillä Condate Redonum ja Civitas Riedonum, on kehittynyt nykyiseksi Rennesin kaupungiksi ja sijaitsi sen paikalla. Se sai nimensä siitä, että se sijaitsi nykyisten Vilaine- ja Ille-jokien yhtymäkohdassa.

Condate Redonum oli redonien eli riedonien (*Redones*, *Riedones*) heimon keskus, ja mainitaan *Itinerariumissa* ja *[[Notitia dignitatum]]issa* sekä Klaudios Ptolemaioksella. Kaupunki vaikuttaa kukoistaneen läpi ensimmäisten vuosisatojen. 200-luvun lopun levottomammat ajat näkyvät tuolloin rakennetuista linnoitteista, joista on löydetty jäänteitä.

## Lähteet
Condate (Gallia Narbonensis)

**Condate** oli antiikin aikainen kaupunki Gallia Narbonensiksessa nykyisen Ranskan alueella. Se sijaitsi Rhodanus (nyk. Rhône) -joen itärannalla allobrogien heimon alueella lähellä nykyistä Seysseliä.

Gallia Narbonensiksen Condatea ei tule sekoittaa Gallian lukuisiin muihin Condate-nimisiin kaupunkeihin.

## Lähteet
Remi

**Remi** voi viitata seuraaviin:

* remit (lat. *Remi*), kelttiläinen heimo
* Remi eli Durocortorum, antiikin aikainen kaupunki Galliassa, nykyinen Reims Ranskassa
* Remi, miehen etunimi
Ganodurum

**Ganodurum** () oli antiikin aikainen kaupunki Helvetiassa tai Germaniassa. Kaupungin mainitsee vain Klaudios Ptolemaios.

Ptolemaios sanoo Ganodurumin olleen helveettien kaupunki. L. Brunner on ehdottanut kaupungin nimen ja muiden seikkojen perusteella, että se olisi sijainnut nykyisen Kandernin paikalla tai lähellä nykyisen Saksan lounaisosassa. Seutu ei ollut helveettien aluetta, mutta on mahdollista, että Ptolemaios on käyttänyt ilmaisua laajennetussa merkityksessä.

Ganodurumin lisäksi myös toisen Ptolemaioksen samassa yhteydessä mainitseman kaupungin, Forum Tiberiin, sijainti on ollut arvoitus.

## Lähteet
Pahonja-rykmentti

**Pahonja-rykmentti** (, ) on Ukrainan kansainvälisen legioonan alaisuudessa toimiva rykmentti. Se koostuu pääsääntöisesti valkovenäläisistä vapaaehtoisista.

## Historia
Rykmentti perustettiin Valko-Venäjän oppositiota maanpaosta johtavan presidentin Svjatlana Tsih’anouskajan käskyllä 31. maaliskuuta 2022. Tuolloin rykmentin kooksi arvioitiin 450–500 sotilasta.

Rykmentin taustalla on toiminut valkovenäläisiä upseereja, jotka ovat taistelleet Ukrainan puolella Pahonja-nimisenä osastona jo Itä-Ukrainan sodan aikana vuodesta 2014 lähtien.

Osalla rykmentin sotilaista oli aiempia kytköksiä Azov-pataljoonaan, mutta rintamalla olleen valkovenäläisen sotilaan, Vadim Kabantšukin, mukaan Pahonja-rykmentillä ei ole kannata äärioikeistolaisia ideoita.

## Toiminta ja reaktioita
Lokakuussa 2022 Pahonja-rykmentin alaisuudessa toiminut ilmatiedustelua tekevä osasto siirrettiin toisen valkovenäläisistä koostuvan vapaaehtoisjoukkojen, Kastus Kalinouskin rykmentin, alaisuteen.

Yksi rykmentin tarkoitusperistä on kerätä kokemusta Ukrainasta ja vastustaa tämän jälkeen Valko-Venäjän diktaattoria Aljaksandr Lukašenkaa.

Rykmentin rekrytointikeskus sijaitsee Varsovassa.

Valko-Venäjän viranomaiset ovat määritelleet rykmentin alaisuudessa taistelevat henkilöt ääriliikkeen edustajiksi. Maan lain mukaan tällaiset henkilöt eivät voi toimia esim. poliittisissa luottamustehtävissä tai opetus- ja sotilasviroissa. Tällaisten ääriliikehtijöiden aatteiden levittäminen on myös kriminalisoitu maasa.

Marraskuussa 2022 Euroopan parlamentti hyväksyi julkilausuman, jonka nojalla se antoi poliittisen tukensa rykmentille.

## Lähteet
Condate (Britannia)

**Condate** oli antiikin aikainen kaupunki Britanniassa nykyisen Englannin alueella. Se sijaitsi nykyisen Northwichin kaupungin paikalla.

## Maantiede

Condate sijaitsi roomalaisen Britannian ja myös nykyisen Englannin länsiosissa nykyisten Weaver- ja Dane-jokien yhtymäkohdassa. Kaupunki oli Watling Street -nimellä tunnetun roomalaisen tien varrella suunnilleen Devan ja Mamuciumin puolivälissä. Reitti esiintyy *[[Itinerarium Antonini Augusti]]ssa*, jonka mukaan etäisyys Condaten ja Mamuciumin välillä oli 18 roomalaista mailia eli noin 27 kilometriä ja Condaten ja Devan välillä 20 roomalaista mailia eli noin 30 kilometriä. Condate esiintyy myös *[[Ravennan kosmografia]]ssa*. Condaten itäpuolelta kulki nykyisin nimellä King Street tunnettu tie. Kaupungin tarkka sijainti oli epäselvä vielä 1800-luvulla. Se sijoitettiin aiemmin joskus Congletoniin ja joskus Kindertoniin.

## Historia

Condate sai alkunsa linnoituksesta, joka perustettiin Flaviusten aikana 70-luvulla jaa. Sen nimi on kelttiläistä alkuperää ja tarkoittaa sen maantieteelliseen sijaintiin viitaten jokien yhtymäkohtaa. Linnoitus hylättiin 100-luvun alussa ja asutettiin uudelleen Hadrianuksen (hallitsi 117–138) aikana. Lopullisesti linnoitus hylättiin noin vuonna 140. Paikka säilyi kuitenkin asuttuna tämän jälkeenkin. Condatessa harjoitettiin sen muun lähiseudun tavoin suolantuotantoa. Paikalla on suoritettu arkeologisia kaivauksia 1960-luvulla.

## Rakennukset ja löydökset

Kaupungin paikalta on löydetty muun muassa linnoitteiden sekä puusta tehtyjen talojen ja keramiikkauunien jäänteitä.

## Lähteet
Saint-Florent (Loiret)

**Saint-Florent** on kunta Ranskassa Loiret’n departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee noin 55 kilometriä Orléansin kaupungista kaakkoon.

Saint-Florentin kirkko on kunnan keskustassa olevan neljän tien risteyksessä. Kirkko rakennettiin vuosina 1899-1901.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Saint-Florent

**Saint-Florent** voi tarkoittaa seuraavia:

## Ranska

### Kunta
* Saint-Florent, kunta Haute-Corsen departementissa
* Saint-Florent, kunta Loiret’n departementissa

### Kunta joissa esiintyy nimi Saint-Florent
* Saint-Florent-sur-Auzonnet, kunta Gardin departementissa
* Saint-Florent-sur-Cher, kunta Cherin departementissa
Aksiaalivuomoottori

**Aksiaalivuomoottori** on sähkömoottorin rakenne, jossa magneettivuon suunta on moottorin akselin suuntainen (aksiaalinen).

Useimmissa sähköautoissa käytetyissä moottoreissa on radiaalinen vuo, jolloin moottorin rakenne on ratkaisevasti erilainen. Ensimmäiset aksiaalivuomoottoria käyttävät autot ovat McLaren Artura ja Ferrari 296GTB. Vuonna 2021 Mercedes-Benz osti brittiläisen aksiaalivuomoottoreita kehittävän Yasan, ja esitteli seuraavana vuonna Yasan moottoria käyttävän Vision AMG -konseptiauton.

Aksiaalivuomoottori voi pudottaa yli 20 kg painoa verrattuna Teslan käyttämiin moottoreihin. Yasan mukaan aksiaalisella moottorilla saadaan suurempi vääntö samalle voimalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Axial and Radial flux permanent magnet machines – What is the difference?
Jevhen Seleznov

**Jevhen Oleksandrovytš Seleznov** (, ; s. 20. heinäkuuta 1985 Makijivka, Donetskin alue, Ukrainan SNT) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Ukrainan jalkapalloliigassa pelaavaa FK Mynaita ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.

## Aiheesta muualla

* Jevhen Seleznov National Football Teams -sivustolla 
*
Hei me folkataan

**Hei me folkataan** () on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Christopher Guestin ohjaama yhdysvaltalainen pseudodokumentaariseen tyyliin tehty musiikkikomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Catherine O’Hara, Eugene Levy, Christopher Guest, Michael McKean, Harry Shearer, Bob Balaban, John Michael Higgins, Jane Lynch, Parker Posey ja Fred Willard. Elokuva kertoo kolmesta folkmusiikkia soittavasta yhtyeestä, jotka yhdistyvät uudelleen televisiokonserttia varten ensimmäistä kertaa vuosikymmeniin ja parodioi 1960-luvun alussa tapahtunutta yhdysvaltalaisen folkmusiikin elpymistä ja persoonallisuuksia.

Guest, Levy ja McKean palkittiin Grammyllä laulusta ”A Mighty Wind”. McKean ja Annette O’Toole olivat ehdolla parhaan laulun Oscarin saajaksi laulusta ”A Kiss at the End of the Rainbow”, jonka Levy ja O’Hara esittivät Mitch & Mickey -duona vuoden 2004 Oscar-gaalassa.

## Juoni

Rakastettu vanha folkmusiikin promoottori Irving Steinbloom on kuollut, ja hänen poikansa Jonathan järjestelee muistokonserttia New Yorkin The Town Hallissa. Hän kutsuu koolle Irvingin 1960-luvulla maineeseen nostamat kolme sittemmin hajonnutta folkyhtyettä: The Folksmen, Mitch & Mickey ja The New Main Street Singers, jotka kunnioittavat kuolleen managerinsa muistoa nousemalla vielä kerran yhdessä lavalle.

## Näyttelijät

## Musiikki

Elokuvan virallinen soundtrack-albumi *A Mighty Wind: The Album* julkaistiin 8. huhtikuuta 2003. Se nousi sijalle 20 *[[Billboard]]in* soundtrack-albumilistalla.

### Kappaleet

### Promokiertue

Elokuvan julkaisun jälkeen näyttelijät konsertoivat roolihahmoissaan Getty Centerissä Los Angelesissa. Tätä konserttia seurasi promokiertue, joka mainosti syyskuussa 2003 julkaistua elokuvan DVD-julkaisua. Promokiertueella elokuvan näyttelijät konsertoivat roolihahmoissaan eri Yhdysvaltain suurkaupungeissa ja Vancouverissa Kanadassa syksyn 2003 aikana.

## Ensi-ilta

*Hei me folkataan* sai maailmanensi-iltansa South by Southwestin elokuvajuhlilla Austinissa Texasissa 12. maaliskuuta 2003 ja teatteriensi-iltansa Yhdysvalloissa 16. huhtikuuta 2003.

Suomessa elokuva ei saanut teatteriensi-iltaa ja -levitystä, vaan se julkaistiin suoraan videolle vuonna 2004.

## Vastaanotto

*Hei me folkataan* tuotti Yhdysvalloissa 17,8 miljoonaa dollaria ja muualla maailmassa lähes miljoona dollaria. Maailmanlaajuisesti se tuotti 18,7 miljoonan dollarin lipputulot.

Elokuva on saanut sekä elokuvakriitikoilta että katsojilta myönteisiä arvioita. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 87 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 7,4/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 175 arviointiin, joista 153 ovat ”tuoreita” ja 22 ”mätiä”. Yli 25 000 käyttäjästä 75 prosenttia on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 3,7/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 40 arvostelun perusteella elokuva on saanut 81 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin 43 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 7,2/10.

### Palkintoja ja ehdokkuuksia

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto
Kalevi Seppälä

**Kalevi Seppälä**  (27. tammikuuta 1913 Ruovesi – 16. joulukuuta 1988 Valkeakoski) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen. 

## Henkilöhistoria
Seppälän vanhemmat olivat maanviljelijä Kalle Oskari Seppälä ja emäntä Siiri Emilia Rautalahti ja puoliso vuodesta 1940 sairaanhoitaja Saimi Johanna Heikkilä. Seppälä tuli ylioppilaaksi Jämsän yhteiskoulusta 1932 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1935. Hän oli Metsähallituksen ylimääräinen metsänhoitaja vuodesta 1935 ja toimi Jämsän hoitoalueen ylimääräisenä metsänhoitajana 1936–1937. Yhtyneet paperitehtaat -yhtiön Valkeakosken metsäkonttorin piirimetsänhoitaja Seppälä oli 1937–1951 ja metsäpäällikkö 1952–1971 sekä johtokunnan jäsen 1952–1971 ja kolmas varapuheenjohtaja vuodesta 1962. Urjalan pika-asutustoimikunnan metsänhoitajajäsen Seppälä oli 1940–1941 ja kansanhuoltoministeriön puutavarakuljetustoimiston päällikkö ja metsä- ja kuljeltusasiain keskusjohdon jäsen 1946–1947. Hänellä oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Talvisotaan Seppälä osallistui pioneerijoukkueen johtajana Taipaleenjoella ja jatkosotaan jalkaväkipataljoonan adjutanttina, Kannaksen ryhmän puutavaraupseerina ja Päämajan huoltopäällikön esikunnan toimistoupseerina. Metsäneuvoksen arvonimen Seppälä sai 1964.

## Julkaisuja
* *Metsäteknologia: Kustannus- ja kantohintalaskelmat*, 1950, Keskusmetsäseura Tapio

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Playtika

**Playtika** () on israelilainen peliyritys. Yritys teki tammikuussa 2023 ei-sitovan tarjouksen 9,05 euroa osakkeelta, yhteensä 680 miljoonaa euroa, suomalaisen peliyrityksen Rovion ostamisesta. Keskustelut päättyivät maaliskuun loppupuolella tuloksettomina. Kaupan kaatumista ei pidetty yllätyksenä, sillä Playtikan maine on Nordean ja Inderesin jo helmikuun alussa tekemän arvion mukaan "kyseenalainen".

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Šumavan kansallispuisto

**Šumavan kansallispuisto** Tšekissä sijaitsee Böömin metsäisellä alueella. Se on lähellä Saksan Bayerischer Waldin kansallispuistoa. Puiston alueella on Trojmezenskán vuoristoa, Vltavajoen tulvatasanko ja ylänkömaiseemaa. Alueella on myös jäätiköiden muovaamia järviä sekä keidassoita ja vuorisoita. Puistoon on palautettu useita eläinlajeja, kuten susi, ilves ja hirvi. Puistossa elää myös isokauriita. Alueella esiintyy paljon lintuja, kuten viirupöllö, helmipöllö, valkoselkätikka, pohjantikka ja sepelrastas. Alueen metsissä kasvavia puulajeja ovat rauduskoivu, pyökki, kuusi, pihta, vuorivaahtera ja jalava. Puiston alueella olevia vuoren huippuja ovat Poledník, Boubín ja Javorník.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://amazingczechia.com/destinations/sumava-national-park/
* https://npsumava.cz/en/nature/
* https://getalper.com/sumava-national-park/
Nekraïna

**Nekraïna** () on ukrainalainen dark-folk-yhtye, jonka Heorhi Tšarskyi on perustanut vuonna 1996 Odessassa. Yhtye julkaisi vuonna 2000 ensialbuminsa *Смерть у серпні*, joka koostuu enimmäkseen Death in June -yhtyeen ukrainan kielelle käännetyistä versioista. Ensialbumilla on myös cover-versio Current 93 -yhtyeen kappaleesta "Silence as Christine".

## Diskografia

### Studioalbumit

* *Смерть у серпні* (2000)
* *Апокаліцтва* (2002)
* *Страшные песни о страшном* (2009)

### EP:t

* *Як роса на Сонці* (1999)
* *Руни та чоловіки* (2000)

### Singlet

* *Горобці* (2008)

## Lähteet
Interserie

**Interserie** on vuonna 1970 perustettu eurooppalainen autourheilusarja, jossa sallitaan laajasti erilaisia autoja.
Sarja perustettiin eurooppalaisena vastineena pohjois-amerikkalaiselle Can-Am-sarjalle. 1980-luvulla sarjaan tulivat C-ryhmän autot, mutta 1990-luvun lopulla osallistujien määrä oli pieni. Sarjasta tuli kerhosarja muokatuille formula-autoille.

Sarjan perusti Gerhard Härle. Sarjaan tuli vaikutteita brittiläisestä kilpa-autoilusta sekä pohjoismaissa järjestetystä Nordic Challenge Cupista.

Suomalainen Leo Kinnunen voitti Interserie-sarjan kolme kertaa peräkkäin vuosina 1971, 1972 ja 1973.

## Mestarit

## Lähteet
Gorcen kansallispuisto

**Gorcen kansallispuisto** (Gorczański) on Puolassa Gorcevuoristossa sijaitseva kansallispuisto. Gorcevuoret kuuluvat Länsi-Beskidien vuoristoon, joka puolestaan on osa Karpaatteja. Gorcevuoristossa on useita jokilaaksoja. Turbaczin huippu on vuoriston korkein kohta. Puiston alueella on subalpiinista ja alpiinista kasvillisuutta, mutta suurin osa alueesta on metsää, missä kasvaa kuusta, pihtaa ja pyökkiä. Alueella esiintyy kanahaukkoja, mehiläishaukkoja, huuhkajia, viirupöllöjä ja lehtopöllöjä. Puistossa elää myös pyitä, metsoja, teeriä, mustahaikaroita, pähkinähakkeja, vuorikirvisiä ja korppeja. Puiston nisäkkäitä ovat susi, karhu, ilves, metsäkauris, isokauris, villisika, pähkinähiiri, unikeko ja metsäunikeko. Puistossa esiintyviä sammakkoeläimiä ovat tulisalamanteri, vuoristokellosammakko ja rupikonna.

## Lähteet
Meksikonröllinurmikka

**Meksikonröllinurmikka** (*Eragrostis mexicana*) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, röllinurmikoiden (*Eragrostis*) sukuun kuuluva kasvilaji. Siitä voidaan erottaa ainakin kaksi eri alalajia.

Meksikonröllinurmikka on yksivuotinen, mätästävä heinälaji. Sen varret voivat kasvaa 10–130 cm korkeiksi ja ovat kasvutavaltaan yleensä pystyjä. Lehtilavat ovat 5–25 cm pitkiä ja 0,2–0,9 cm leveitä. Lehtien kielekkeet ovat hyvin lyhyitä, vain 0,2–0,5 mm pitkiä. Kukintona oleva röyhy on tavallisesti 10–40 cm pitkä ja halkaisijaltaan 4–18 cm, mutta joskus hieman pienempi. Kukinnon tähkylät ovat 4–11 mm pitkiä ja halkaisijaltaan 0,7–2,4 mm. Kussakin tähkylässä on yleensä 5–11 tai joskus jopa 15 kukkaa, ja tähkylöiden väri vaihtelee harmahtavanvihreästä purppuranpunertavaan. Tähkylöiden kaleet ovat 0,7–2,3 mm pitkiä. Ulkohelpeet ovat puolestaan 1,2–2,4 mm pitkiä ja sisähelpeet 1–2,2 mm pitkiä. Kussakin kukassa on kolme purppuranpunertavaa, 0,2–0,5 mm pitkää hedettä. Hedelmänä oleva jyvä on 0,5–1 mm pitkä ja väriltään punertavanruskea.

Meksikonröllinurmikka kasvaa luontaisena Yhdysvaltojen lounaisosista Meksikon, Keski-Amerikan ja Etelä-Amerikan pohjoisosien läpi Argentiinaan ulottuvalla alueella. Laji on kuitenkin levinnyt luontaisen levinneisyysalueensa ulkopuolelle, muun muassa pohjoisemmas Yhdysvaltoihin sekä Kanadan eteläosiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Eragrostis mexicana'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Eragrostis mexicana''
Can-Am

**Can-Am** eli **Canadian-American Challenge Cup** oli pohjoisamerikkalainen autourheilusarja, jota järjestettiin vuodesta 1966 vuoteen 1987.

Sarjan perustamisen ajatus on peräisin Sports Car Club of American (SCCA) John Bishopin ja Jim Kaserin aikomuksesta muodostaa ammattimainen urheiluautosarja, joka olisi vertailtavissa Formula 1:n kanssa. Bishop ei halunnut kestävyysajoa ja kuten Le Mansin ajot ja halusi huippukuljettajia, mutta oli tarpeeksi realistinen ymmärtääkseen sarjan ajamisen syksyllä kun Formula 1 -kausi päättyi. Uusi sarja esiteltiin 15. helmikuuta 1966 ja suunnitelma oli viiden kilpailun sarjalle. Canadian Automobile Sports Club (CASC) liittyi sarjan järjestämiseen ja vuonna 1971 FIA myönsi sarjalle virallisen tunnustuksen.

Sarja alkoi vuonna 1966 autoille, jotka tunnettiin ryhmä 7:n autoina. Ensimmäisen vuonna oli kaksi kilpailua oli Kanadassa (*Can*) ja neljä kilpailua Yhdysvalloissa (*Am*). FIA:n ryhmä 7:n mukaiset autot eivät olleet sarjatuotettuja, mutta valmistettiin pienissä erissä tai yksittäisinä kappaleina. Ryhmä 7:n tekniset säädökset eivät rajoittaneet moottorin kokoa ja sallivat ahtamisen. Teoriassa ryhmä 7:n hyväksyntään riitti kaksi istuinta, pyörät peittävä korirakenne sekä turvakaari.

Sarjan toinen jakso (1977-1986) alkoi kun Formula 5000 -sarja lopetettiin ja uusi sarja viisilitraisille yksipaikkaisille urheiluautoille aloitettiin. Monet tallit vain laittoivat urheiluauton korin F5000-sarjan Lolan päälle ajaakseen uudessa sarjassa.

Sarjassa olivat vähäiset rajoitukset, moottorien ahtaminen oli sallittua ja moottorien kokoja sekä aerodynamiikkaa ei rajoitettu. Sarjassa kokeiltiin useita uusia tekniikoita kuten maaefektin käyttöä, mutta lopulta kustannukset tulivat liian suuriksi.

## Mestarit

### Alle 2-litraisten luokan mestarit

## Lähteet
Samuel Owen

**Samuel Owen** (12. toukokuuta 1774 Shropshire, Englanti – 15. helmikuuta 1854 Tukholma, Ruotsi) oli brittiläis-ruotsalainen mekaanikko, keksijä ja liikemies. Hän työskenteli Matthew Boultonin ja James Wattin palveluksessa Birminghamissa vuosina 1796–1800 ja oppi taitavaksi höyrykonemekaanikoksi. Hän muutti Ruotsiin ja perusti Tukholman Kungsholmenille oman verstaan, jossa hän opetti ruotsalaisille höyrykoneiden rakentamista. Owenin verstas rakensi myös Ruotsin ensimmäisen höyrylaivan, *Amphitrite*n, joka teki neitsytmatkansa Mälarenilla vuonna 1818. Owen myös edisti metodismia Ruotsissa ja oli aktiivinen varhaisessa raittiusliikkeessä.

Owenin entisen verstaan luona Kungsholmenilla on hänen mukaansa nimetty Samuel Owens gata.

## Kuvia

Samuel Owens gata 2009.jpg|Owenin verstaat sijaitsivat Tukholman Kungsholmenilla lähellä nykyistä kaupungintaloa.
Ritning av hjulångaren Stockholm.jpg|Owenin tekninen piirros höyryaluksesta vuodelta 1819.
Samuel Owen grav, maj 2022.jpg|Owenin hauta Norra begravningsplatsenilla.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Tekniska museet
Juha-Veikko Hiekkaranta

**Juha-Veikko Hiekkaranta** (8. joulukuuta 1932 Helsinki – 31. joulukuuta 2021 Vantaa) oli suomalainen oikeustieteen tohtori, joka toimi vakuutusylituomarina eli vakuutusoikeuden puheenjohtajana vuodesta 1972 vuoden 1995 loppuun.

Hiekkarannan kasvatusäiti oli kansakoulunopettaja Martta Hiekkaranta. Ylioppilaaksi Juha-Veikko Hiekkaranta tuli 1951. Hän suoritti lainopin kandidaatin tutkinnon 1955, lakitieteen lisensiaatin tutkinnon 1959 ja väitteli oikeustieteen tohtoriksi 1969 aiheenaan kaupalliset toimeksiantosopimukset.

Hiekkaranta toimi Kansaneläkelaitoksen eläketoimikunnassa 1956–1961 muun muassa puheenjohtajana, Turun hovioikeuden ylimääräisenä viskaalina 1960–1964, Turun yliopiston assistenttina ja luennoitsijana 1962–1969, Kelan aluetoimiston johtajana 1964–1972 ja sairausvakuutus- ja kansaneläkeasioiden tarkastuslautakunnan puheenjohtajana 1969–1972. Oikeusministeriön lainsäädäntöneuvoksena 1971–1972 Hiekkaranta oli mukana kuluttajansuojalainsäädännön kehittämisessä ja toimi Euroopan neuvoston tuotevastuuta tutkineen asiantuntijakomitean jäsenenä. Joulukuusta 1972 alkaen hänet nimitettiin vakuutusoikeuden ylituomariksi. Vuonna 1974 Hiekkaranta johti puhetta sosiaali- ja terveysministeriön asettamassa ammattitautilainsäädäntöä ja ammattitautien toteamis- ja korvaamismenettelyä pohtineessa toimikunnassa ja vuosina 1980–1981 työkyvyttömyyden arviointikomiteassa.

Vuosina 1983–1996 Hiekkaranta toimi Pelastakaa lapset ry:n hallintoneuvoston puheenjohtajana.

Hiekkaranta kuoli vuonna 2021 ja hänet on haudattu Helsingissä Malmin hautausmaalle.

## Lähteet
Maguran kansallispuisto

**Maguran kansallispuisto** (Magurski) on Puolassa sijaitseva kansallispuisto. Puiston maasto on enimmäkseen ylänköä tai mäkimaastoa, mutta osa puiston alueesta kuuluu Magura Wątskowskan vuoristoon. Puistoon kuuluu suurin osa Wislokajoen ylävaluma-alueesta. Tällä joella on melontamahdollisuus. Mäkien alarinteillä on enimmäkseen mäntymetsää, mutta 500 metriä korkeammilla alueilla on myös pyökki- ja pihtametsikköjä. Puistossa esiintyviä lintuja ovat huuhkaja, kiljukotka ja mustahaikara. Puistossa elää myös karhuja, ilveksiä, susia, villikissoja, ja saukkoja. Puiston alueella on Walikin vuorella 800-luvulla rakennettu linnoitus ja lisäksi useita kirkkoja.

## Lähteet
Hugging Face

**Hugging Face** on alun perin ranskalainen, nykyisin New Yorkiin sijoittuva yritys, joka kehittää ja hostaa ohjelmistoja koneoppimiseen ja luonnollisen kielen käsittelyyn.

Yhtiön perustivat Clément Delangue, Julien Chaumond ja Thomas Wolf
New Yorkissa vuonna 2016. Sen tuote oli teineille suunnattu kännykässä ajettava chatbot, jota kuvattiin "virtuaaliseksi parhaaksi kaveriksi."
Yhtiö julkaisi myöhemmin ohjelman takana olevan kielimallin vapaaksi ohjelmistoksi ja siirtyi koneoppimiseen.

Yhtiö perusti huhtikuussa 2021 BigScience Research workshopin muiden tutkimusryhmien kanssa. Vuonna 2022 BigScience julkaisi BLOOM-nimisen kielimallin (*BigScience Large Open-science Open-access Multilingual Language Model*).
BLOOM:in arkkitehtuuri on hyvin samanlainen kuin GPT-3:n ja koulutusaineisto 176B parametriä.

Hugging Facen pääasiallinen toiminta on toimia alustana, jossa kehittäjät voivat jakaa ja ladata tekoälyohjelmistojen koodia, dataa ja malleja.

Elokuussa 2023 päättyneellä toisella rahoituskierroksella yhtiö keräsi 235 million dollaria yrityksiltä, kuten Google, Amazon, Nvidia, Salesforce, AMD, Intel, IBM ja Qualcomm ja sen arvoksi arvioitiin 4,5 miljardia dollaria.

## Lähteet
LLaMA

**LLaMA** (Large Language Model Meta AI) on Meta Platformsin (ent. Facebook) Meta AI -tutkimusryhmän kielimalli, joka julkaistiin 24. helmikuuta 2023.

Tutkijoiden mukaan LLaMA päihittää OpenAI:n GPT-3-mallin ja on vertailukelpoinen kehittyneimpien Chinchilla-70B ja PaLM-540B-mallien kanssa.
Meta julkaisee kaikki mallinsa tiedeyhteisön käytettäväksi.
LLaMAsta julkaistiin versiot 7B, 13B, 33B ja 65B parametrin koossa.
Täysi 65B parametrin malli vaatii 130 GB muistia.

LLaMA:sta ei sen julkaisussa julkaistu yleisön käytettävää chatbotia tai vastaavaa ohjelmaa. Viikon kuluessa julkaisusta LLaMa oli vuotanut 4chanille ja Bittorrentilla ladattavaksi.

10. maaliskuuta 2023 bulgarialainen Georgi Gerganov julkaisi "llama.cpp" -ohjelman, jolla kielimallia voi ajaa 64-bittisellä ARM-Mac-läppärillä. Pian se saatiin toimimaan myös Windowsissa, ARM/Linux-alustalla ja Pixel 6 -kännykässä.
Muistin säästämiseksi kielimallin käyttämän neuroverkon painot on kvantisoitava uudelleen. Alkuperäisessä aineistoissa verkon painot on tallennettu 16-bitin tarkkuudella FP16-muodossa. Uudelleenkvantisointi neljän bitin tarkkuuteen säästää huomattavasti tietokoneen muistia, mutta ei heikennä merkittävästi neuroverkon toimintaa.

Stanfordin yliopiston AI-tutkijat kehittivät LLaMA 7B -mallia hienosäätämällä Hugging Facen aineistolla Alpaca-kielimallin. Alpaca kärsii pienestä mallistaan johtuen hallusinoinnista eikä tuloksia ole asianmukaisesti sensuroitu ja se otettiin pian pois koekäytöstä.
IBM:n tutkijoiden julkaisema versio on nimeltään Dromedary.

LLaMan koulutukseen käytetty data on kerätty avoimista lähteistä. RedPajama-projekti pyrkii kokoamaan kielimallin uudelleen käyttäen samaa dataa koulutukseen. Tarkoituksena on luoda "avoimen lähdekoodin" kielimalli, jota voisi vapaasti käyttää eri tarkoituksiin.

Meta julkaisi LLaMa 2:n 18. heinäkuuta 2023. Uusi malli on käytettävissä 7B, 13B ja 30B parametrin koossa. Sen koulutukseen on käytetty 40% enemmän materiaalia. Malli on saatavissa ilmaiseksi tutkimus- ja kaupallisen käyttöön. Kuitenkin malli vaatii erillisen lisenssin merkittävää käyttöä varten, eikä sitä saa käyttää uusien mallien kouluttamiseen. Meta aikoo tarjota mallia Microsoft Azure ja  Amazonin AWS-pilvissä.
Lisäksi Qualcomm ja Meta aikovat tarjota teknologiaa matkapuhelimilla ja PC:llä ajattavaksi vuodesta 2024 lähtien.

Elokuussa 2023 Meta julkaisi Code Llama -mallin, joka on optimoitu ohjelmointitehtävien ratkaisuun ja osaa tuottaa ohjelmakoodia luonnollisen kielen kehotteiden perusteella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* alpaca-7b-native-enhanced, täysi Alpaca-7b kielimalli ladattavana Hugging Facen palvelimella
* Alpaca Electron -ohjelma valmiiksi käännettynä sen käyttämiseen
Suomen PerinneJazz

**Suomen PerinneJazz ry** on perustettu vuonna 2012. Sen tarkoituksena on perinteisen jazz- ja swing-musiikin vaaliminen ja siihen liittyvän toimintakulttuurin edistäminen. Yhdistys tekee yhteistyötä vastaavien toimijoiden kanssa ja järjestää konsertteja sekä tuottaa ääni-, kuva- ja tekstitallenteita. 

Yhdistys julkaisee *Jazzrytmit*-verkkolehteä ja hallinnoi Louis Armstrong -palkintoa, joka on tunnustus ”Perinteisen jazzin hyväksi tehdystä työstä”. Yhdistys kuuluu Suomen Jazzliiton jäsenyhteisöön.

## Lähteet
* Perinnejazzarien perustajille kunniakirjat – Jazzrytmit verkkolehti 15.5.2022

## Aiheesta muualla
* Suomen PerinneJazz ry:n kotisivut
* Jazzrytmit verkkolehti
Jaakko Tiitola

**Jaakko Valio Tiitola** (23. heinäkuuta 1907 Tampere – 19. tammikuuta 2003) oli suomalainen jääkiekkoilija, jääkiekkoerotuomari ja ekonomi. Sodanjälkeisen työuransa Tiitola teki Tampereella sähköliikkeiden palveluksessa. 

Tiitola oli yksi tamperelaisen rakennusmestarin ja kunnallisneuvoksen Heikki Tiitolan ja hänen puolisonsa Hanna Helanderin 12 lapsesta. Hän valmistui vuonna 1934 ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta. Valmistuttuaan Tiitola siirtyi Viipuriin ja työskenteli vuosina 1934–1936 Oy Asean asianhoitajana. Sen jälkeen hän siirtyi Tampereelle, missä hän toimi vuosina 1937–1947 Havulinnan Sähköliikkeessä (myöh. Sähkölinna Oy) konttoripäällikkönä ja vuosina 1948–1965 toimitusjohtajana aina eläköitymiseensä asti. Sotien aikana hän oli rintamalla niin talvi- kuin jatkosodassa. Hän haavoittui jatkosodan loppuvaiheessa Ihantalassa. Sotilasarvoltaan hän oli yliluutnantti.

Nuoruudessaan Jaakko Tiitola pelasi aluksi Tampereen Palloilijoiden riveissä cup-muotoisessa jääpallon SM-sarjassa ja sotavuonna 1944 tamperelaisessa Ilves-Pojat-seurassa kaikkiaan kuusi ottelua. Jääkiekossa Tiitola pelasi neljä kautta SM-sarjaa eli kaudet 1931–1932 HJK:n riveissä, 1932–1933, 1933–1934 ja 1934–1935 Tampereen Ilveksessä. Hän voitti HJK:n riveissä SM-kultaa sekä Ilveksen riveissä yhden SM-hopean ja yhden pronssin.

Jääkiekkouransa jälkeen Tiitola toimi jääkiekon erotuomarina. Hän oli perustamassa Tampereen tennis- ja slalomseuroja sekä Tammer-Golfia. Hän oli jo 1930-luvulla aktiivinen tennispelaaja Tampereen Verkkopalloseuran riveissä.

Tiitolan veljiä olivat jääkiekkoilijat Martti, Matti, Jussi ja Risto. Koko veljessarja edusti jääkiekossa Tampereen Ilvestä. Jaakko Tiitolan poika Antti-Jussi tuli tunnetuksi ammattinsa puolesta lasikuitupohjaisten suksien ja jääkiekkomailojen kehittäjänä sekä urheilu-urallaan alppihiihdosta ja motocrossista. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Arvo Talsi

**Arvo Elias Talsi** (1905–1995) oli suomalainen yhdistetyn hiihtäjä ja mäenlaskija. 

Talsi oli 1930-luvulla TUL:n yhdistetyn kärkimies ja Sven Halvorsenin ohella myös liiton parhaita mäenlaskijoita. Helsingin Kullervoa edustanut Talsi voitti vuonna 1931 yhdistetyn kilpailun Mürzzuschlagin työläisolympialaisissa. Hän oli mäkiosuuden paras ja hävisi hiihdossa Saksan Max Hessille. Mäenlaskussa hän sijoittui toiseksi saksalaisen Gustav Häuslerin jälkeen.

Kymenlaaksosta kotoisin ollut Talsi edusti myös Helsingin Työväen Hiihtäjiä, mutta loikkasi vuonna 1933 porvariseura Jukolan Poikiin. Sotavuosien jälkeen Talsi vaikutti jälleen TUL:n hiihtojaostossa. Hän toimi myös mäkituomarina ja vastasi Herttoniemen hyppyrimäen hoidosta aina 1960-luvulle saakka.

## Lähteet
Ylänkösaku

**Ylänkösaku** (*Penelopina nigra*) on hokkoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Keski-Amerikassa.

## Koko ja ulkonäkö
Ylänkösaku voi kasvaa 59&ndash;66 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Lajin koiras on kauttaaltaan kiiltävän musta, ja kurkussa on punainen heltta. Vatsa on hieman muuta ruumista ruskeampi. Naaras on punarusruskea, ja erityisesti sen selässä ja siivissä on mustia juovia. Ylänkösakunaaraalla ei ole helttaa, mutta kurkun iho on paljas ja punainen.

## Levinneisyys ja elintavat
Ylänkösakua tavataan Meksikosta ja Nicaraguaan. Lajin elinympäristöä ovat kosteat pilvimetsät ja mäntyjä ja tammia kasvavat metsät. Ylänköhokot liikkuvat yksin, pareittain tai  pieninä ryhminä. Linnun ravintoa ovat erityisesti hedelmät, mutta myös pienet eläimet. Pesimäkausi on maalis-huhtikuussa, ja naaras munii yhden tai kaksi munaa.

Ylänkösaku luokitellaan vaarantuneeksi, ja kannan kooksi arvioidaan alle 50&nbsp;000 täysikasvuista yksilöä. Kantaa uhkaavat elinympäristön häviäminen ja metsästys.

## Lähteet
Suomen Pakkausyhdistys

**Suomen Pakkausyhdistys ry** on pakkausalan yhdistys, jonka tavoitteena on edistää pakkausalan yleisiä toimintaedellytyksiä Suomessa. Se hoitaa kaikkien pakkaamisen kanssa tekemisissä olevien yritysten, yhteisöjen ja muiden tahojen välistä yhteistoimintaa koko pakkausketjun alueella. Jäsenet edustavat alan koko arvoketjua, ja jäseninä on pakkausmateriaalien valmistajia, pakkausten valmistajia ja käyttäjiä sekä alan palveluja tarjoavia yrityksiä. Suomen Pakkausyhdistyksen toimisto sijaitsee Akavatalossa Helsingin Itä-Pasilassa. 

Suomen Pakkausyhdistys ei ole työnantajaliitto, vaan jäsenet kuuluvat useisiin eri työnantajaliittoihin.

Yhdistys on pakkausalan edunvalvoja yhteistyössä viranomaisten kanssa silloin, kun alaa koskevaa lainsäädäntöä kehitetään. Yhdistys seuraa alan teknistä ja taloudellista kehitystä, alaa koskettavia ohjeita, standardeja ja lainsäädäntöä sekä yleensä suhtautumista pakkaamiseen ja välittää näistä asioista tietoa jäsenilleen. Viimeaikaisia EU-direktiivimuutoksia ovat olleet mm. SUP-direktiivi  ja PPWR. 

## Kansainväliset yhteydet
Suomen Pakkausyhdistys kuuluu jäsenenä seuraaviin kansainvälisiin pakkausalan järjestöihin:
* Scandinavian Packaging Association SPA
* EUROPEN
* The European Packaging Institutes Consortium (EPIC)
* World Packaging Organization WPO

## Pakkaus-lehti
Tiedottamista ja alan kehityksestä kertomista varten yhdistyksellä on Pakkaus-lehti. Lehteä on julkaistu vuodesta 1964 asti. Lehden päätoimittaja on Antro Säilä.

## Koulutustoiminta
SPY:n koulutustoiminnan runkona on Pakkausalan peruskurssi , joka järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1967. Kurssit nimetään järjestyksessä ja syksyllä 2023 alkavan peruskurssin numero on 87. Muita säännöllisesti järjestettäviä koulutustilaisuuksia ovat Ympäristökonferenssi , Flekso Forum, FleksoABC ja PackSummit.

## Historia
Suomen Pakkausyhdistyksen (SPY) historian lasketaan alkaneen, kun 10.2.1964 TTH:ssä eli Tehokkaan tuotannon tutkimussäätiössä perustettiin pakkausjaosto. Jaosto perusti vuonna 1961 kannatusyhdistyksen, jonka tavoitteena oli pitää Suomen Pakkausyhdistyksen perustava kokous. Marraskuussa 1963 perustettiin Suomen Pakkausyhdistys ry, jonka säännöt vahvistettiin yhdistysrekisterissä.

## Toimitusjohtajat
* Aimo Poutiainen 1963–1976
* Jorma Hämäläinen 1976–2004
* Roger Bagge 2005–2014
* Antro Säilä 2015–

## Lähteet
* Ringin hallitus 13.2.2019 - Rinkiin
* Scandinavian Packaging Association SPA
* The European Packaging Institutes Consortium (EPIC)
* Europen
* World Packaging Organization WPO
* PHR Yhdistysrekisteri
* www.e-paper.pakkaus.com
* www.pakkaus.com
Paolo Rondelli

**Paolo Rondelli** (s. 17. kesäkuuta 1963 Città di San Marino) on sanmarinolainen poliitikko, joka toimi maansa toisena kapteenivaltionhoitajana huhtikuusta lokakuuhun vuonna 2022 yhdessä Oscar Minan kanssa.

## Tausta ja yksityiselämä
Vuonna 1963 syntynyt Rondelli on opiskellut kemiantekniikkaa Bolognan yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1990. Sittemmin hän on täydentänyt opintojaan historiallisella viestinnällä ja ympäristötieteellä Bolognassa.

Rondelli on avoimesti homoseksuaali ja on ollut Riminissä toimivan Arcigay-nimisen yhdistyksen varapuheenjohtajana.

## Poliittinen ura
Vuosina 2007–2016 Rondelli toimi San Marinon Yhdysvaltojen- ja sittemmin myös Unescon-suurlähettiläänä vuoteen 2019 asti.

Rondelli valittiin ensimmäistä kertaa San Marinon parlamenttiin vuoden 2019 vaaleissa. Hän edustaa R.E.T.E.-puoluetta. Maaliskuussa 2022 hänet valittiin yhdessä Oscar Minan kanssa kapteenivaltionhoitajaksi. Rondellista tuli maan ensimmäinen avoimesti seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjä edustava kapteenivaltionhoitaja sekä koko maailman ensimmäinen avoimesti homoseksuaali valtionpäämies.

## Kunnianosoituksia

*  San Marinon ritarikunnan suurristi (San Marino, 2022, suurmestari)
*  Pro Merito Melitensi -ritarikunnan komentaja (Maltan ritarikunta, 2000)
*  Italian tasavallan ansioritarikunnan ritari (Italia, 2006)
*  Akateemisten palmunlehvien ritarikunnan ritari (Ranska, 2007)

Lähde:

## Lähteet
Joan Wallach Scott

**Joan Wallach Scott** (s. 18. joulukuuta 1941, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen historioitsija. Hän oli Institute for Advanced Study -laitoksen yhteiskuntatieteiden professori vuosina 1985–2014. Ennen tätä hän toimi professorina myös Pohjois-Carolinan yliopiston Chapel Hillin kampuksella ja Brownin yliopistossa.

Scott väitteli tohtoriksi Wisconsinin yliopistossa Madisonissa vuonna 1969. Hän on tutkinut Ranskan historiaa ja kehittänyt naisten historian, sukupuolentutkimuksen ja feminismin teoriaa.

## Julkaisut

* Joan Scott: *The Glassworkers of Carmaux: French Craftsmen and Political Action in a Nineteenth Century City*. Harvard University Press, 1974.
* Joan Scott ja Louise Tilly: *Women, Work and Family*. Holt, Rinehart & Winston, 1978.
* Joan Scott: *Gender and the Politics of History*. Columbia University Press, 1988.
* Joan Scott: *Only Paradoxes to Offer: French Feminists and the Rights of Man*. Harvard University Press, 1996.
* Joan Scott: *Parité: Sexual Equality and the Crisis of French Universalism*. University of Chicago Press, 2005.
* Joan Scott: *The Politics of the Veil*. Princeton University Press, 2007.
* Joan Scott: *The Fantasy of Feminist History*. Duke University Press, 2011.
* Joan Scott: *Sex and Secularism*. Princeton University Press, 2017.
* Joan Scott: *Knowledge, Power, and Academic Freedom*. Columbia University Press, 2019.
* Joan Scott: *On the Judgment of History*. Columbia University Press, 2020.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto