open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
NHL 22

**NHL 22** on EA Canadan kehittämä ja EA Sportsin julkaisema jääkiekkoaiheinen urheilupeli, joka on NHL-pelisarjan 31. osa.

Uuden pelimoottorin myötä peli julkaistiin kahdeksannen sukupolven konsolien lisäksi ensimmäistä kertaa PlayStation 5:lle ja Xbox Series Series X/S:lle.

Pelissä on paljon uusia animaatioita ja liikkeitä. Grafiikoita ja animaatioita on paranneltu ja tehty realistisimmiksi. Pelissä on myös uusia ominaisuuksia ja pelattavuutta on parannettu. Esimerkiksi teköalystä on tehty parempi.

NHL 22 pelissä on IIHF-lisenssi. Pelin maajoukkueilla on aidot ja omat IIHF-peliasut ja -tunnukset. Pelissä supertähti ja eliitti pelaajilla on uusia X-Factor ominaisuuksia ja kykyjä. Peliin on lisätty mahdollisuus pelata nuorten maailmanmestaruuskisat. Tammikuussa 2022 peliin päivitettiin puolestaan miesten ja naisten MM-formaatit ja kokoonpanot.

Peliin on lisätty kolme uutta maajoukkuetta: Slovenia, Unkari ja Etelä-Korea. Pelissä on myös mukana uusin NHL joukkue Seattle Kraken.

Vuoden 2022 puolella pelistä poistettiin Venäjän sekä Valko-Venäjän maajoukkueet.

Pelin kansikuvassa on jääkiekkoilija Auston Matthews. Matthews on myös NHL 20-pelin kansikuvassa.

## Soundtrack
NHL 22-soundtrack paljastettiin 6. lokakuuta 2021, ja siinä esiintyvät artistit, kuten Angels & Airwaves, Grouplove, Jxdn, KennyHoopla, Machine Gun Kelly, Volbeat, Arkells, Dropkick Murphys, Imagine Dragons, Johnossi, K.Flay, Royal Blood, Strumbellas ja Twenty One Pilots. Pelissä on tähän mennessä sarjan suurin soundtrack, joka sisältää 44 kappaletta. 

## Vahvistetut liigat

•  Miesten maajoukkueet 

•  Naisten maajoukkueet

•  Nuorten maajoukkueet 

•  NHL

•  AHL

•  OHL

•  ECHL

•  CHL 

•  WHL

•  QMJHL

•  CHL

•  Liiga

•  SHL

•  HockeyAllsvenskan

•  ICE 

•  DEL

•  NL

•  ELH

   

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset nettisivut
Matthew Fontaine Maury

**Matthew Fontaine Maury** (24. tammikuuta 1806 Spotsylvanian piirikunta, Virginia, Yhdysvallat – 1. helmikuuta 1873 Lexington, Virginia) oli yhdysvaltalainen merivoimien upseeri, jota pidetään oseanografian tieteenalan perustajana.

## Elämä ja ura
Maury oli vuodesta 1825 alkaen Yhdysvaltain laivaston palveluksessa, vuodesta 1836 alkaen luutnantti. Vuonna 1839 hän työskenteli Washingtonin merikarttatoimistossa, jonka yhteyteen perustettiin laivaston observatorio ja hydrografinen toimisto (United States Naval Observatory and Hydrographical Office). Maury siirtyi uuden toimiston johtajaksi vuonna 1844, ja vuonna 1855 hän sai kapteenin arvon. Uudessa virassaan hän keräsi systemaattisesti alusten lokikirjojen merenkulku- ja säähavaintoja, joiden perusteella hän julkaisi tuuli- ja virtauskarttoja sekä ohjeita parhaita purjehdusreittejä varten. Yhdeksän vuoden aikana hän oli kerännyt lokikirjoista kaksisataa käsikirjoitettua nidettä, joissa jokaisessa oli noin 2500 havaintoa. Näillä julkaisuilla ja uraauurtavalla, vaikkakin nykyään vanhentuneella teoksella *The Physical Geography of the Sea* (1855) ja muilla kirjoituksillaan hän antoi suuren panoksen merenkulun kehitykseen ja sen aputieteisiin, erityisesti oseanografiaan, jonka perustana häntä voidaan pitää. Mauryn ansiota oli myös se, että Brysselissä vuonna 1853 pidetyssä kansainvälisessä kongressissa luotiin yhteinen merenkulun meteorologian havainnointijärjestelmä.

Yhdysvaltain sisällissodan puhjettua vuonna 1861 Maury värväytyi konfederaation palvelukseen, ja myöhemmin menetettyään lähes kaiken omaisuutensa hän lähti ensin Englantiin ja myöhemmin Meksikon keisari Maksimilianin palvelukseen. Hänestä tuli Virginian sotakoulun meteorologian professori vuonna 1868. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Birger Eriksen

**Birger Kristian Eriksen** (17. marraskuuta 1875 Flakstad – 16. heinäkuuta 1958 Oslo) oli norjalainen rannikkotykistön eversti, jolla oli tärkeä rooli Oslon puolustuksessa Saksan hyökätessä Norjaan toisen maailmansodan aikana huhtikuussa 1940. Oscarsborgin rannikkolinnoituksen komentajana toimineen Eriksenin joukot upottivat raskaan risteilijä *[[Blücher (1937)|Blücherin]]* Oslonvuonoon.

Lofooteilla syntynyt Eriksen valmistui upseeriksi Krigsskolen-sotakoulusta vuonna 1896 ja palveli rannikkotykistössä vuodesta 1899. Hän oli vuosina 1915–1931 Trondheiminvuonossa sijainneen Agdenen rannikkolinnoituksen, vuosina 1931–1933 Bergenin linnoitusten ja vuodesta 1933 Oslonvuonoa turvanneen Oscarsborgin linnoituksen komendanttina. Hän sai everstin arvon vuonna 1931.

Vain puolen vuoden päässä eläkeiästä ollut Eriksen joutui tapahtumien polttopisteeseen, kun Saksa aloitti 9. huhtikuuta 1940 vastaisena yönä operaatio Weserübungin eli Tanskan ja Norjan valtauksen. Ilman sodanjulistusta suoritetun yllätyshyökkäyksen ja Norjan tärkeimpien satamakaupunkien valtauksen samanaikaisilla maihinnousuilla oli tarkoitus lamaannuttaa kaikki vastarinta. Osloon lähetetyn eskaaderin oli määrä vangita Norjan kuningas ja hallitus sekä vallata pääkaupungissa olleet asevarastot. Väärin tulkitun käskyn seurauksena Oslonvuonon muut rannikkopatterit antautuivat ilman taistelua, mutta Eriksen päätti tulittaa omalla vastuullaan lähestyviä tuntemattomia aluksia käytössään olleilla kahdella vanhalla tykillä ja torpedopatterilla. Hänen kerrotaan sanoneen: ”Joko joudun tästä sotaoikeuteen tai minusta tulee sotasankari. Tulta!” Täysosumat upottivat laivasto-osaston kärjessä olleen risteilijä *Blücherin*, jolloin muut alukset kääntyivät takaisin. Eriksenin toiminta viivytti Oslon valtausta 30 tunnin verran, jolloin kuningas Haakon VII ja hallitus ehtivät paeta ja saattoivat jatkaa vastarintaa. Eriksen luovutti Oscarsborgin saksalaisille aamulla 10. huhtikuuta.

Eriksen kuului Drøbakin kaupunginvaltuustoon vuosina 1948–1952. Hänet on haudattu Oslon Vår Frelsers gravlund -hautausmaalle. Oscarsborgin linnoituksen alueelle pystytettiin hänen patsaansa vuonna 1995.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bibiana

**Bibiana** () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 3&nbsp;441 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Paul Vidal de la Blache

**Paul Vidal de la Blache** (22. tammikuuta 1845 Pézenas, Hérault, Ranska – 5. huhtikuuta 1918 Tamaris-sur-Mer, Var, Ranska) oli ranskalainen maantieteilijä, jolla oli merkittävä vaikutus ihmismaantieteen kehitykseen.

## Elämä ja ura
Vidal de la Blache opiskeli Pariisin Ecole Normale Supérieuressa ja aloitti maantieteen opinnot historian opintojen ohella. Hän sai jo varhain vaikutteita Saksan maantieteellisen tieteen uudistajilta Alexander von Humboldtilta ja Karl Ritteriltä, ja hän oli opettajanuransa aikana jatkuvassa yhteydessä näiden maanmiehiin Oscar Ferdinand Pescheliin, Ferdinand von Richthofeniin ja Friedrich Ratzeliin. Maantieteellisten syiden ja historiallisten tapahtumien väliset suhteet olivat hänen elämäntyönsä aihe, jonka tulokset näkyvät yhdessä hänen tunnetuimmista teoksistaan, Ernest Lavissen teoksen *Histoire de France* (1903) liitteenä olevassa *Tableau General de la Geographic de France* -teoksessa, joka myöhemmin julkaistiin erikseen. 

Vidal de la Blache liittyi Ateenan ranskalaiseen kouluun vuonna 1867 ja pääsi näin matkustamaan laajalti Välimeren maissa. Hänen ensimmäiset matkansa veivät hänet Italiaan, Kreikkaan, Vähään-Aasiaan, Syyriaan ja Egyptiin. Lyhyen Angersissa vietetyn ajan jälkeen hänet nimitettiin Nancyn yliopiston historian ja maantieteen professoriksi vuonna 1872. Vuodesta 1877 vuoteen 1898 hän opetti maantiedettä Ecole Normale Supérieuren ylemmillä luokilla, ja vuodesta 1898 vuoteen 1909 hänellä oli maantieteen professuuri Pariisin yliopistossa. Hän luennoi laajalti, ja hänen julkaisuihinsa kuuluu monumentaalinen *Atlas General: Histoire et Geographic*, joka julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1894, ja jonka hän oli valmistellut perusteellisesti tuottamalla karttoja eri kouluasteiden opetusta varten. Hänen atlaksensa sisälsi historiallisia sekä fyysisen ja poliittisen maantieteen karttoja, ja siitä tuli klassinen ja välttämätön hakuteos ranskalaisessa maantieteen opiskelussa. Hän julkaisi myös sarjan esseitä, jotka käsittelivät erityisesti historiallis-taloustieteellisen maantieteen ongelmia, joista yksi mielenkiintoisimmista on postuumisti julkaistu teos *Les grandes agglomérations humaines* (1918). Vidal de la Blache perusti vuonna 1891 ja toimitti kuolemaansa saakka *Annales de géographie* -lehteä ja kirjoitti jatkuvasti siihen. Hänestä tuli Institut de Francen jäsen vuonna 1906.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kemin Into (miesten jalkapallo)

**Kemin Into** oli suomalainen, Kemistä kotoisin ollut jalkapallojoukkue. Seura pelasi kotiottelunsa Sauvonsaaren kentällä ja keväisin ennen nurmikenttäkautta Ruutinrannan hiekkakentällä. Sauvosaaren urheilupuiston jalkapalloareena oli ennen takakenttää varsinainen urheilukenttä eli etukenttä. Seura pelasi yhden kauden eli kauden 1970 jalkapallon Mestaruussarjassa. Kemiläisen jalkapalloilun TUL:n seurat, Into, Karihaaran Tenho ja Veitsiluodon Kisaveikot (VKV), päättivät perustaa tällöin TUL:ään kuuluvan jalkapalloilun yhteisen erikoisseuran Kemin Pallotoverit (KPT-85). Kemin Innon miesten jalkapallotoiminta päättyi näin syksyllä 1985. 

## Historia
## Miesten jalkapallo
Seuran jalkapallotoiminta sai alkunsa vuonna 1934, jolloin silloisen Kemin Vedon nuoret miehet pelasivat ensimmäisen ottelunsa. Seuraavina vuosina pelattiin useita ystävyysotteluita ja tehtiin pelimatkoja Ruotsiin Haaparannalle, Seittenkariin ja Nikkalaan. Vuonna 1937 Innon jalkapallolijat vierailivat ensi kerran etelässä kohdaten Kokkolan ja Pietarsaaren TUL:n jalkapallojoukkueita, kuten Pietarsaaren Innon ja Ykspihlajan Reiman. Näinä vuosina TUL:lla ei ollut vielä omia sarjojaan.

Sotien jälkeen jalkapallotoiminta virisi Kemissä jälleen. Kaupungissa toimi vahvana TUL:n jalkapalloseurana Karihaaran Tenho. Into osallistui 1940- ja 1950-luvuilla lukuisiin maakunta-, liitto- ja piirisarjan otteluihin. Vuodesta 1959 Into pelasi 3. korkeinta sarjaa eli maakuntasarjaa. Vuonna 1965 onnistui Innon nousta 2. korkeimmalle sarjatasolle eli Suomisarjaan. Innon jalkapallon huipentumana oli kauden 1969 jälkeen tapahtunut nousi pääsarjaan eli Mestaruussarjaan. 

Seura pelasi kaudet 1971-1976 kolmanneksi korkeinta valtakunnan sarjaa eli II Divisioonan Pohjoislohkoa, mutta nousi syksyllä 1976 I Divisioonaan. Kausi 1977 jäi ainoaksi I Divisioonassa, kuten myös kausi 1978 II Divisioonan Pohjoislohkossa. Kaudesta 1979 lähtien seura pelasi neljänneksi korkeinta valtakunnan sarjaa eli III Divisioonaa nousematta enää ylempiin sarjoihin. Syksyllä 1985 Into putosi IV Divisioonaan. Kemiläisen jalkapalloilun TUL:n seurat, Into, Karihaaran Tenho ja Veitsiluodon Kisaveikot (VKV), päättivät perustaa tällöin TUL:ään kuuluvan jalkapalloilun yhteisen erikoisseuran Kemin Pallotoverit (KPT-85). Kemin Innon miesten jalkapallotoiminta päättyi näin syksyllä 1985. 

Kemin Innon pelaajista maajoukkueissa esiintyneitä ovat Tuomo Haapa ja Juhani Myllyoja sekä Innossa uransa aloittaneita, mutta muihin seuroihin siirtyneinä Juhani Himanka ja Jukka Ikäläinen. 

### Miesten sarjatasot
*1955-1956 Maakuntasarja
*1957–1958 Aluesarja
*1959-1965 Maakuntasarja 
*1966-1969 Suomisarja
*1970 Mestaruussarja
*1971–1976 II divisioona
*1977 I divisioona
*1978 II divisioona
*1979–1985 III divisioona

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aquaria KLCC

**Aquaria KLCC** on julkinen akvaariotalo Kuala Lumpurissa, Malesiassa. Se toimii Kuala Lumpurin konventtikeskuksen alapuolella kaupungin keskustassa. Rakentaminen aloitettiin vuonna 2003, ja virallisesti Aquaria KLCC avattiin yleisölle vuonna 2005.

Aquaria KLCC on yksi suurimmista akvaariotaloista Kaakkois-Aasian alueella. Se on jaettu kahteen tasoon, ja pinta-alaa on yhteensä yli 60&nbsp;000 neliöjalkaa. Keskeinen kohokohta on 90-metrinen vedenalainen käytävä. Akvaarioissa  ovat edustettuina erilaiset ympäristöt ylänköjen ja sademetsien vesistöistä koralliriuttoihin ja aavan valtameren oloihin. Akvaarioiden yhteydessä on myös matelijoita, sammakkoeläimiä ja hyönteisiä.

Aquaria KLCC:ssa on järjestetty sukeltajille ohjelmaa, jonka yhteydessä on tarjoutunut mahdollisuus päästä tarkkailemaan tiikerihaita ja keihäsrauskuja lähietäisyydeltä. Akvaariotalossa on lisäksi esitelty kalojen ruokkimista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Nummen VPK

**Nummen VPK** eli **Nummen Vapaaehtoinen Palokunta** on Lohjalla entisen Nummen kunnan alueella toimiva VPK. Palokunta on perustettu vuonna 1923 ja sen paloasema sijaitsee Saukkolan taajamassa. Nummella sijaitsee myös Nummen vanha paloasema Oinolan kylässä. Tämä paloasema on nykyisin yksityisomistuksessa.

Palokunta on järjestetty kolmeen osastoon, jotka ovat hälytysosasto, nuoriso-osasto ja naisosasto. Vuoden aikana Nummen palokunta hälytetään keskimäärin noin sataan kiireelliseen tehtävään.

Nummen VPK:lla oli vuoden 2003 loppuun asti sammutussopimus Nummen ja tämän jäkeen Nummi-Pusulan kunnan kanssa. Vuodesta 2004 alkaen Nummen VPK on kuitenkin kuulunut osaksi Länsi-Uudenmaan pelastuslaitosta, jonka kanssa sopimuksista neuvotellaan. Entisen Nummi-Pusulan kunnan alueella toimii myös toinen sopimuspalokunta, Pusulan VPK.

## Lähteet
Presidentti Nicolau Lobaton kansainvälinen lentoasema

**Presidentti Nicolau Lobaton kansainvälinen lentoasema** (, tetumiksi *Aeroportu Internasional Presidente Nicolau Lobato*; IATA: **DIL**, ICAO: **WPDL**) on Itä-Timorin pääkaupungissa Dilissä sijaitseva kansainvälinen lentoasema. Se on aiemmin tunnettu Comoron kansainvälisen lentoaseman nimellä. Se toimii Itä-Timorin päälentokenttänä.

Presidentti Nicolau Lobaton kansainvälisellä lentoasemalla on yksi valaistu, asfalttinen kiitotie, jonka pituus on 1&nbsp;849 metriä ja leveys 30 metriä. Lentoasemalle tulee säännöllisiä lentoja Australiasta sekä Indonesiasta ja joskus myös charterlentoja. Lentoaseman omistaa Itä-Timorin hallitus, ja sen toiminnasta vastaa East Timor Civil Aviation Division.

## Lähteet
Jaime Harrison

**Jaime R. Harrison** (s. 5. helmikuuta 1976 Orangeburg, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko. Hän toimi Yhdysvaltain demokraattisen puolueen kansallisen komitean puheenjohtana tammikuusta 2021–2025. Harrison toimi Etelä-Carolinan osavaltion demokraattisen puolueen puheenjohtajana toukokuusta 2013 huhtikuuhun 2017 asti. Vuonna 2020 Harrison oli ehdolla Yhdysvaltain senaattiin Etelä-Carolinan osavaltiosta, mutta hävisi vaalit istuvalle republikaanisenaattorille Lindsey Grahamille.

## Lähteet
Simon Emil Ammitzbøll-Bille

**Simon Emil Ammitzbøll-Bille** (vuoteen 2017 **Simon Emil Ammitzbøll**; s. 20. lokakuuta 1977 Hillerød) on tanskalainen tällä hetkellä sitoutumaton poliitikko. Hän kuului vuosina 2009–2019 liberaaliin allianssiin, mitä ennen hän oli ehtinyt olla radikaalin venstren sekä itse perustamansa porvarillisen keskustan jäsen. Erottuaan liberaalista allianssista hän perusti Christina Egelundin kanssa Fremad-puolueen, joka lakkautettiin seuraavana vuonna.

Ammitzbøll-Bille on istunut kansankäräjillä vuodesta 2005 ja hän toimi Tanskan talous- ja sisäministerinä vuosina 2016–2019.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Simon Emil Ammitzbøll-Bille'' Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla
Janaki Ammal

**Edavaleth Kakkat Janaki Ammal** (1897–1984) oli intialainen kasvitieteilijä. Hän tuli kuuluisaksi hyötykasvien jalostuksen ansiosta, ja käytti myöhemmin arvovaltaansa luonnonsuojelun hyväksi.

Janaki opiskeli kasvitiedettä Madrasissa. Tuohon aikaan Intiassa naisten lukutaitokin oli harvinaista, ja nainen yliopistossa oli harvinaisuus koko maailman mittakaavassa. Ammal toimi kolme vuotta opettajana naisten kristillisessä opistossa ennen kuin sai stipendin Yhdysvaltoihin. Hän opiskeli Michiganin yliopistossa kasvien sytologiaa, ja erikoistui hybridilajikkeiden kehittämiseen eri lajien ja jopa eri kasvisukujen risteytyksillä. Hän väitteli vuonna 1931.

Hän käytti osaamistaan makeampien sokeriruokolajien kehittämiseen. Omavaraisuus sokerin tuotannossa oli merkittävä asia itsenäisyyttä tavoittelevalle Intialle.

Chandrasekhara Raman perusti Intian tiedeakatemian vuonna 1935, ja valitsi Janakin yhdeksi sen ensimmäisistä jäsenistä. Janakin sukupuoli ja perhetausta alhaisessa kastissa aiheuttivat kuitenkin ongelmia. Vuonna 1940 hän muutti Englantiin, ja työskenteli John Innes Institutessa ja Royal Horticultural Societyssa.

Itsenäistyneen Intian pääministeri Jawaharlal Nehru kutsui Janakin Intiaan kehittämään maan maataloutta. Hän kuitenkin huomasi, että ruoantuotannon tavoittelu oli johtamassa metsäkatoon, ja alkoi puhua luonnonvaraisten kasvilajien säilyttämisen tärkeydestä. Hän tuki voimakkaasti Save Silent Valley -liikettä, joka pyrki suojaamaan metsäistä laaksoa, jota uhkasi tekojärven alle jääminen. Laaksosta tuli Silent Valleyn kansallispuisto vajaa vuosi Janakin kuoleman jälkeen.

Janakin Intian tieteelle antaman panoksen johdosta hän sai Padma Shri -palkinnon vuonna 1977.

## Lähteet
Air Timor

**Air Timor** on itätimorilainen lentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 2007. Sen pääpaikka on Presidentti Nicolau Lobaton kansainvälinen lentoasema Dilissä. Air Timor lentää säännöllisiä reittejä Dilin ja Singaporen sekä Dilin ja Kupangin välillä. Yhtiön omistaja ja hallinnoija on New International Timor Airlines (NITA).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut
Reino Puustinen

**Reino Johannes Puustinen** (15. tammikuuta 1920 Viipuri – 16. toukokuuta 2011) oli suomalainen taiteilija ja kuvanveistäjä. Puustinen tunnetaan Etelä-Karjalassa mm. Joutsenon Myrsky-patsaasta 1970-luvulta. Hänellä oli lämpimät suhteet Wäinö Aaltoseen, joka oli Puustisen opettaja Taideakatemian aikana, ja myöhemmin myös työtoveri. Viipurilaissyntyinen Puustinen teki patsaiden lisäksi reliefejä, laattoja, muistomerkkejä, öljyvärimaalauksia, mitalitaidetta ja koruja.

## Töitä
* *Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki* - 1958 - Joutseno (Joutsenon uusi hautausmaa, Lappeentie)
* *Saimaan kanavan muistomerkki* - 1968 - Mälkiä (Mälkiän sulun alue)
* *[[Myrsky (veistos)|Myrsky]]* - 1979 - Joutseno (Joutsenon kirjaston vieressä, Keskuskatu 2)
* *Talvisotaanlähdön veteraanikivi* - 1981 - Joutseno (Siunauskappelin edusta, Lappeentie 1)
* *Sana Mobilitas (Terve liikunta, Terveyttä liikunnasta tai Elsa)* - 1989 - Joutseno (Puistossa Lappeentien ja terveyskeskuksen välissä)
* *Paavo Korhosen muistomerkki* - 2000 - Joutseno (Joutsenon kirjaston pohjoispuolella etupihalla, Keskuskatu 2) 
* *Joutsenon entisten kirkkojen muistolaatta* - Joutseno (Joutsenon kirkon takaseinän syvennys, Penttiläntie 1) 
* *Kirjailijareliefi* - Joutseno (Joutsenon kirjaston seinä, pääsisäänkäynnin vieressä; Keskuskatu 2)


Tiedosto:Reino Puustinen Karjalaan jääneiden muistomerkki 1958.jpg|*Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki*, 1958, Lappeenranta (Joutseno).
Tiedosto:Joutsenon entisten kirkkojen muistoreliefi by Reino Puustinen 1965 Lappeenranta.JPG|*Joutsenon entisten kirkkojen muistoreliefi*, 1965, Lappeenranta.
Tiedosto:Varpaisjärvi sankarimuistomerkki.JPG|*Varpaisjärven sankarimuistomerkki*, 1967, Lapinlahti.
Tiedosto:Reino Puustinen - Saimaan kanavan kolmannen rakentamisen muistomerkki 1968 Lappeenranta.JPG|*Saimaan kanavan rakentamisen muistomerkki*, 1968, Lappeenranta.
Tiedosto:Reino Puustinen Myrsky 1979.jpg|*[[Myrsky (veistos)|Myrsky]]*, 1979, Lappeenranta (Joutseno).
Tiedosto:Paavo Ruotsalaisen muistomerkki Nilsiä.JPG|*Paavo Ruotsalaisen muistomerkki*, 1982, Kuopio (Nilsiä).
Tiedosto:Reino Puustinen Sana Monilitas 1989.jpg|*Sana Monitas*, 1989, Lappeenranta (Joutseno)
Tiedosto:Reino Puustinen Paavo Korhosen muistomerkki 2000.jpg|*Paavo Korhosen muistomerkki*, 2000, Lappeenranta (Joutseno).
Tiedosto:Reino Puustinen Kirjailijareliefi .jpg|*Kirjailijareliefi*, Lappeenranta. 


## Lähteet
Tarutaon kansallispuisto

**Tarutaon kansallispuisto** () on Thaimaan eteläisimmissä osissa sijaitseva kansallispuisto, joka kattaa 1&nbsp;490 neliökilometrin suuruisen alueen Satunin maakunnan rannikkoseuduilla Andamaanienmerellä.

Tarutaon kansallispuiston alueella on 51 saarta, joista keskeisimmät ovat Ko Tarutao ja Ko Adang. Ko Tarutaon alkuperäinen nimi oli Pulau Tertua ("vanhin saari"), josta Tarutao-nimi on muunnos. Merialueesta tehtiin kansallispuisto vuonna 1974.

## Lähteet
Lepkin kieli

**Lepki** on pieneen lepki-murkim-kembra -kieliin, tai jonkin tulkinnan mukaan luokittelemattomiin, kuuluva kieli, jota puhutaan Uuden-Guinean saaren keskiosissa Indonesian puolella. Vuonna 2009 kielellä arvioitiin olevan 530 puhujaa. Lepkin katsotaan olevan uhanalainen ja sen lähimpiä sukulaiskieliä ovat murkim ja kembra.

Kielen puhujat rajoittuvat käytännössä kokonaan yhteen kyläyhteisöön, vaikkakin joitakin yksittäisiä puhujia elää naapuriyhteisössä. Syynä tähän on se, että kyseiset yksittäiset henkilöt ovat asuneet jossain vaiheessa elämäänsä lepkinkielisessä ympäristössä. 

Perussanastoa lepkiksi:

## Lähteet
Papuman kieli

**Papuma** on malaijilais-polynesialaisiin kieliin kuuluva kieli, jota puhutaan Indonesialle kuuluvalla Seruin saarella. Vuonna 2009 sillä arvioitiin olevan 600 puhujaa. Kielen katsotaan olevan uhanalainen ja sen läheisimmät sukulaiskielet ovat pom ja munggui.

Kielellä ei ole kirjallista muotoa.

Perussanastoa papumaksi:

## Lähteet
Hatamin kieli

**Hatam** on Länsi-Papualla puhuttava isolaattikieli. Kieltä on toisaalta myös yritetty luokitella yhdessä mansimin kielen kanssa yhdeksi kieliperheeksi. Hatam on uhanalainen ja sillä katsotaan olevan viisi murretta. Vuonna 1993 kielellä arvioitiin olevan 16 000 puhujaa.

Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu on käännetty kokonaisuudessaan hatamiksi vuonna 2009.

## Fonologia

### Konsonantit

Lähde:

### Vokaalit

Lähde:

## Sanasto
Perussanastoa hatamiksi:

## Lähteet
Konerawin kieli

**Koneraw** on Indonesiassa, Uuden-Guinean saaren eteläosissa, puhuttava kieli. Se luokitellaan toisinaan yleisuusiguinealaisiin kieliin kuuluvaksi tai sitten omaksi pieneksi kieliperheekseen mombumin kanssa. Vuonna 2017 kielellä arvioitiin olevan 1200 puhujaa ja sen katsotaan olevan uhanalainen.

Kielellä ei ole kirjallista muotoa.

## Fonologia

### Konsonantit

Lähde:

### Vokaalit

Lähde:

## Lähteet
Severomorsk-1

**Severomorsk-1 -lentotukikohta** (; tai ; aiemmin myös nimellä **Vayenga-1**; ICAO: **ULAK**, yhden lähteen mukaan ULMD) on Venäjän Murmanskin alueella toimiva Venäjän Pohjoisen laivaston (Pohjoisen sotilaspiirin) lentotukikohta. Se sijaitsee sivullisilta suljetun Severomorskin kaupungin etelälaidalla, noin neljä kilometriä kaupungin keskustasta etelään. 

Lentotukikohdan rakenteiden uusimisesta uutisoitiin useina 2010-luvun vuosina. Töihin sisältyi muun muassa kiitotien jatkaminen 3,5 kilometrin pituiseksi, mikä mahdollistaa kaikkien lentokonetyyppien operoimisen kentältä jatkossa.  Toisaalta - osin laivaston ilmavoimien johdon vaihtumisen jälkeen - vuonna 2021 koko Venäjän laivaston ilmailun roolia, tarpeellisuutta ja sen heikkouksia rohjettiin nostaa venäläisfoorumeilla keskusteltavaksi.

2020-luvulle tultaessa Severomorsk-1-lentotukikohdassa toimi kaksi lentorykmenttiä ja erillinen miehittämättömiä taktisia ilma-aluksia (drooneja) lennättävä lentue. 403. lentorykmentin (403 OSAP; yksikkö 49324) lentokalustoon kuului muun muassa kuljetuskoneita tyypiltään Antonov An-12 ja Antonov An-26 sekä tiedustelukoneita tyyppiä Iljušin Il-20RT ja Iljušin Il-38(N). 830. laivaston sukellusvenetorjunnan helikopterirykmentin (830 OKPVP, yksikkö 87268) käytössä oli puolestaan Kamov Ka-27 -sukellusvenetorjunnan helikoptereita, sen muunnoksia (Kamov Ka-29, Kamov Ka-32) sekä Mil Mi-8MTV-5 -mallien kuljetushelikoptereita. 216. miehittämättömien ilma-alusten lentueen (216 BPLAP) varustuksena oli ainakin Forpost- ja Orlan-10-drooneja.


|.


## Katso myös
* Severomorsk-3
* Olenjan lentotukikohta
* Nagurskaja

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Severomorsk-1 Airbase: 7050th AF Bdge. (Navy)  (wikimapia.org)
Jamek-moskeija

**Sulttaani Abdul Samadin Jamek-moskeija** () eli **Jamek-moskeija** () on moskeija Kuala Lumpurin keskustassa, Malesiassa. Se on yksi Malesian vanhimmista moskeijoista; Selangorin sulttaanina silloin toiminut Alauddin Sulaiman Shah otti sen käyttöön vuonna 1909, kaksi vuotta rakennustöiden valmistumisen jälkeen. Jamek-moskeija toimi Kuala Lumpurin päämoskeijana ennen kuin Malesian kansallismoskeija (Masjid Negara Malaysia) rakennettiin.

Jamek-moskeija sijaitsee Klang- ja Gombakjokien yhtymäkohdassa. Samalla paikalla toimi Kuala Lumpurin ensimmäinen malaijien hautausmaa.

Arthur Benison Hubbackin suunnittelemaan Jamek-moskeijaan on vaikuttanut uusmaurilainen tyyli, joka muistuttaa Pohjois-Intian siirtomaa-aikaisten rakennusten tyyliä. Lähellä Jamek-moskeijaa Gombakjoen varrella sijaitsee tyylillisesti samankaltainen Sultan Abdul Samad Building, jota sama arkkitehti oli suunnittelemassa.

## Lähteet
Mpurin kieli

**Mpur** on uhanalainen isolaattikieli, jota puhutaan Länsi-Papualla Indonesiassa. Sillä katsotaan olevan kaksi päämurretta: adiw ja sirir. Vuonna 2002 kielellä arvioitiin olevan 7000 puhujaa.

Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin.

## Fonologia

### Konsonantit

Lähde:

### Vokaalit

Lähde:

## Sanasto
Perussanastoa mpuriksi:

## Lähteet
Uno Forss

**Uno Harald Forss** (31. maaliskuuta 1892 Turku – 5. joulukuuta 1972 Espoo) oli suomalainen järjestö- ja yritysjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

## Henkilöhistoria
Forssin vanhemmat olivat kauppias Johan Fredrik Forss ja Zelma Karolina Fredrika Bernstedt ja puoliso vuodesta 1919 Greta Valborg Maria Swenning. Forss tuli ylioppilaaksi Åbo svenska reallyceumista vuonna 1912. Suomen sisällissotaan hän osallistui joukkueenjohtajana Saariston vapaajoukossa ja Itämeren jalkaväkirykmentissä. Forss valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1919, mutta oli jo sitä ennen toiminut Suomen Talousseuran konsulenttina Turussa. Valmistuttuaan hänestä tuli Talousseuran sihteeri. Samalla Forssilla oli useita sivutoimia, hän oli muun muassa Jordkultur-yhtiön  toimitusjohtaja, metsänhoitoyhdistyksen asiamies, maanviljelysseuran sihteeri ja ruotsinkielisen maatalousoppilaitoksen opettaja.

Suomen Talousseurassa Forss toimi vuoteen 1924 ja meni sitten suvun omistamien yhtiöiden johtajaksi. Hänellä oli silti edelleen useita luottamustoimia, mukaan lukien Turun kaupunginvaltuuston jäsenyys.  Vuonna 1934 Forssista tuli Ahvenanmaan maakunnan maakunta-agronomi ja vuonna 1938 Finlands Svenska Andelsförbundin toiminnanjohtaja, mitä tehtävää hän hoiti vuoteen 1960 asti. Hän oli myös sivutoiminen Lohjan Taimistojen toimitusjohtaja 1941–1959. Forss osallistui sekä talvisotaan että jatkosotaan. Finlands Svenska Andelsförbundissa hän kehitti sekä pohjoismaista että kotimaista yhteistyötä ja työskenteli johtamansa järjestön lehtien päätoimittajana, vaikuttaen laaja-alaisesti maa- ja meijeritalouden, metsänhoidon, puutarhanhoidon, lihanjalostuksen ja kalastuksen piirissä. Forss sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1955.

## Julkaisuja
* *Finlands svenska andelsförbunds belöningstecken*, 1952
* *Amdelsmejerierna i Finlands svenskbygd : matrikel 1956*, 1958
* *Vår andelsverksamhet: En översikt*, 1967

## Lähteet
Jarno Hyökyvaara

**Jarno Hyökyvaara** (s. tammikuussa 1986 Valkeakoski) on suomalainen näyttelijä ja entinen jalkapalloilija.

## Jalkapalloilijana
Hyökyvaara edusti Valkeakosken Hakaa kausilla 2005 ja 2006. Ensimmäinen kausista toi Suomen cupin voiton. Hän ei kuitenkaan päässyt pelaamaan kuin Hakan farmijoukkueessa, vaan toimi Hakan edustusjoukkueen vaihtomiehenä. Ennen edustusjoukkuetta hän pelasi Hakan juniorijoukkueissa ja oli mukana nuorten maajoukkueleireillä, mutta ei päässyt edustamaan Suomea junioreiden maaotteluissa.

Hyökyvaaran 12 vuotta vanhempi veli Janne Hyökyvaara oli myös jalkapalloilija. 

## Näyttelijänä
Hyökyvaara pääsi Teatterikorkeakouluun vuonna 2013, seitsemännellä yrityksellä ja valmistui sieltä näyttelijäksi keväällä 2018. Sitä ennen hän toimi harrastajateattereissa Tampereella ja opiskeli Kokkolassa teatteri-ilmaisun ohjaajaksi vuosina 2008–2009. Hän on toiminut Teatterikorkeakoulusta valmistumisensa jälkeen näyttelijänä Lappeenrannan kaupunginteatterissa. Hän on näytellyt teattereissa muun muassa Q-Teatterissa, kaupunginteattereissa Kokkolassa, Kotkassa, Jyväskylässä, Valkeakoskella ja Tampereella, Suomen Kesäteatterissa Valkeakoskella, Tampereen Komediateatterissa ja Suomen Kansallisteatterissa.

Hän esittää Pyöreä totuus -monologiansa vuonna 2022 Helsingin Koko-teatterissa, sekä Valkeakosken-, Oulun- ja Hämeenlinnan kaupunginteattereissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  Suomen Näyttelijäliitto
Rein Ratas

**Rein Ratas** (9. toukokuuta 1938 – 18. huhtikuuta 2022) oli virolainen poliitikko, joka edusti Viron keskustapuoluetta . Ratas toimi Riigikogussa 2007–2011 ja uudelleen 2015–2018. Pitkän sairauden vuoksi Ratasin tilalla Riigikokussa oli Igor Kravtšenko joulukuusta 2016 syyskuuhun 2018, jolloin Ratas virallisesti jätti paikkansa ja Kravtšenkosta tuli varsinainen edustaja. 

Ratas on Viron entisen pääministerin Jüri Ratasin isä.

## Lähteet
Aleppon suuri synagoga

**Aleppon suuri synagoga** on juutalainen synagoga Syyria Aleppossa. Juutalaisessa kansanperinteessä se liitetään kuningas Daavidiin ja hänen kenraalinsa Joabiin, mutta varmemmin se on saanut alkunsa Bysantin valtakunnan kaudella. Aleppon vanha juutalaisyhteisö on myöhemmin hävinnyt. Itse synagoga poltettiin sionismin vastaisissa mellakoissa vuonna 1947 ja kunnostettiin 1990-luvulla. Rakennus on ollut kunnostukista lähtien pääosin tyhjillään.

## Historia

Juutalaisessa kansanperinteessä synagogan perustaminen  liitetään kuningas Daavidin kenraali Joabiin. Joabin sanottiin valloittaneen Aleppon eli raamatullisen Aram Soban suurin piirtein vuonna 1000 eaa. Samalla Joab laski paikalle rukoushuoneen perustan. Käytännössä ei kuitenkaan esimerkiksi tiedetä, viittasiko raamatun Aram Soab juuri nykyiseen Aleppoon, tai johonkin eteläisempään kaupunkiin. Nykyisen synagogan perusta on kuitenkin hyvin vanha. Juutalainen yhteisö on ollut Aleppossa varmemmin hellenistiseltä ja roomalaiselta kaudelta. Todennäköisesti synagoga sai alkunsa Bysantin valtakunnan kaudella. Tuolloinen rakennus käsitti basilikan ja kolme stoaa. Eräs kaiverrus perustassa on ajoitettu vuoteen 834.

Aijubidit muuttivat joksikin aikaa kaikki kaupungin synagogat moskeijoiksi. Vuonna 1260 kaupunkia hävittivät alueelle hyökänneet mongolit, mutta itse suuri synagoga säästyi. Mongolit kärsivät tappion Egypti mamelukeille, jotka hallitsivat myöhemmin Syyriaa. Juutalaisia vainottiin jälleen ajoittain ja synagogaa käytettiin jälleen moskeijana "käärmemoskeijan" nimellä. 1300-luvun paikkeilla synagogalle tuotiin niin sanottu Aleppon koodeksi, jota säilytettiin seuraavat 600 vuotta synagogan krpytassa. Koodeksi on vanhin tunnettu koko Heprealaisen raamatun hepreaksi kirjoitettu kokonainen teksti. Ilmeisesti se on alkujaan peräisin Tiberiaan kaupungista 900-luvulta. Vuonna 1958 se päätyi Jerusalemiin. Timur Lenkn joukot hävittivät Aleppoa ja sen suuren synagogan vuonna 1400, joskin rakennus rakennettiin pian uudelleen. Kaupungin juutalaisyhteisö kasvoi 1500-luvulla Espanjasta nyt Osmanien valtakuntaan saapuvien juutalaispakolaisten myötä. Suuren synagogan ohelle rakennettiin lisääntyneen tilan tarpeen nyt myös muita synagogia. Vuonna 1947 Aleppossa oli noin 10&nbsp;000 juutalaista. Samana vuonna syttyi sionismin ja Israelin itsenäisyyden vastaisia mellakoita, joiden yhteydessä suuri synagoga poltettiin.

Kaupungin vanha juutalaisyhteisö alkoi hajota seuranneina vuosina. Suuri synagoga kunnostettiin tästä huolimatta ulkomailla asuneiden Syyrian juutalaisten lahjoitusten avulla 1990-luvulla. Se on kuitenkin ollut tätä seuranneina vuosina tyhjillään joitakin satunnaisia juutalaisia pyhiinvaeltajia lukuun ottamatta. Rakennuksen kuvailtiin kärsineen pieniä vahinkoja Syyrian sisällissodan Aleppon taistelun aikana.

## Lähteet
Taeler Deer

**Taeler Deer** (s. 1996) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan takamies. Hän on pituudeltaan 165-senttimetrinen. Hän edustaa Suomen Korisliigassa kouvolalaisseura Kouvottaria.

Deer pelasi kotimaansa yliopistosarjassa neljä kautta 2014–2018 Texas State Universityn joukkueessa. Hän pelasi ensimmäisen kerran Suomessa kaudella 2018–2019. Tuolloin hän pelasi Korisliigassa Kouvottarien joukkueessa 27 runkosarjaottelua ja kymmenen pudotuspeliä. Hänen koko kauden ottelukohtainen pistekeskiarvonsa oli 19,8 pistettä, ja hän otti ottelua kohden 5,9 levypalloa ja antoi 5,9 koriin johtanutta syöttöä. Kaudella 2021–2022  Deer pelasi ensin Ukrainassa mutta siirtyi helmikuussa 2022 Kouvottarien joukkueeseen. Hän sai huhtikuussa 2022 Koripalloliitolta 300 euron sakot epäasiallisesta käytöksestä hänen näytettyään liigan ensimmäisessä loppuottelussa toisen joukkueen vaihtopenkin suuntaan keskisormea.

## Lähteet
D-20

**D-20** eli **M1955** () on neuvostoliittolainen 152 mm haupitsi. Se on käsin ladattava, hinattava 152 mm kenttätykki, valmistettu Neuvostoliitossa 1950-luvulla. Länsi havaitsi sen ensimmäisen kerran vuonna 1955, jolloin se nimettiin M1955:ksi. Sen GRAU-indeksi on **52-P-546**.

## Historia

Haupitsin suunnittelu aloitettiin luultavasti 1940-luvun lopulla, ja nähtiin ensimmäisen kerran julkisuudessa vuonna 1955. Sen suunnitteli Sverdlovskin tykistötehtaan nro 9 (nykyisin PAO "Motovilihinskie zavody" Jekaterinburgissa) vakiintunut suunnittelutoimisto, jota johti arvostettu tykistösuunnittelija Fjodor Fjodorovitš Petrov (1902–1978), joka vastasi useista toisen maailmansodan teoksista. Aseen tehdasnimitys oli "D-20".

## Kuvaus
* Paino: 5&nbsp;700 kg
* Pituus: 8,69 m
* Piipun pituus: 3,962 m
* Kaliiperi: 152 mm
* Leveys: 2,35 m
* Korkeus: 1,93 m
* Miehistö: 8

## Käyttäjämaat

### Nykyiset
Angola - 4 vuodesta 2016

Armenia - 34 vuodesta 2016

Azerbaidžan - 24 vuodesta 2016

Bulgaria - 44 vuodesta 2016

Kongon demokraattinen tasavalta - 6

Etiopia - 20

Georgia - 12 saatu Bulgariasta vuonna 2009.

Kiinan kansantasavalta

Kongon tasavalta

Unkari - 18 vuodesta 2016

Iran - 30 vuodesta 2016

Irak - Kaikki tuhoutuivat Irakin hyökkäyksessä vuonna 2003, uudet mallit ostettu Bulgariasta vuonna 2015

Irakin Kurdistan - 6 kaapattu Irakin armeijalta vuonna 1991, 4 kaapattu vuonna 2003, yhteensä 10 Kurdistanin demokraattisen puolueen (KDP) Peshmergan käytössä.

Laos - käytössä tammikuussa 2019.

Moldova - vuodesta 2016

Myanmar - 35 kappaletta toimitettu vuonna 2009 Pohjois-Koreasta.

Nicaragua - 12 palveluksessa, 30 varastoituna vuodesta 2016.

Nigeria - 4 M81/M85 Romanian armeijan varastoista.

Venäjä - 1 075 vuodesta 2016.

Romania - Romanian armeijalla on 247 M81-haupitsia, 103 M85-tykkihaupitsia.

Sri Lanka - 46 Type 66 vuodesta 2016

Syyria

Turkmenistan - 72 vuodesta 2016

Ukraina - 130+ vuodesta 2016

Vietnam

Jemen

### Entiset
Albania - 90 tyyppiä 66 toimitettiin vuosina 1968-1973.

Artsakh - Azerbaidžan otti haltuunsa Azerbaidžanin vuoden 2023 hyökkäyksen jälkeen Vuoristo-Karabahissa.

Valko-Venäjä

Kuuba - 100, toimitettu vuosina 1972-1974

Itä-Saksa - 137 kappaletta toimitettu vuosina 1974-1975, siirtyi Saksalle Saksan yhdistymisen jälkeen.

Egypti - 300 toimitettu vuosina 1964-1970[14].

Suomi - 126 ostettiin entiseltä DDR:ltä vuonna 1991; poistettiin käytöstä 2017; tunnetaan nimellä 152 H 55[14].

Saksa - poistettu käytöstä

Kazakstan - 

Neuvostoliitto: siirtyneet seuraajamaille

Uzbekistan

Yugoslavia - 36 vuonna 1971
Suomen kello- ja korumuseo Kruunu

**Suomen kello- ja korumuseo Kruunu** on kelloihin ja koruihin erikoistunut museo Espoon Tapiolassa. Museossa on esillä vaihtuvia sekä temaattisia näyttelyitä. Museo Kruunu avasi ovensa uusissa tiloissa Ahertajantie 3:ssa 13.4.2022. Sitä ennen museo toimi Suomen Kellomuseona Näyttelykeskus WeeGeellä. Uusi Suomen kello- ja korumuseo Kruunu perustettiin vuonna 2021.

## Lähteet
Lumangwen putoukset

**Lumangwen putoukset** on Sambian pohjoisosissa sijaitseva vesiputous ja on yksi Kalungwishi-joen useista vesiputouksista. Lumangwen putoukset ovat ulkonäöltään ikään kuin pienet Victorian putoukset. Lumangwen putoukset ovat korkeudeltaan noin 30–40 metriä ja putouksilla on leveyttä noin 160 metriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Zambia Tourism: The Lumangwe Falls
Valjupallosimppu

**Valjupallosimppu** (*Cottunculus thomsonii*)  on merisimppujen heimoon kuuluva kalalaji, joka esiintyy Atlantin syvissä vesissä.

## Koko ja ulkonäkö
Valjupallosimppu on pitkänomainen ja suuri- ja pyöreäpäinen kala, joka voi kasvaa enintään 43 cm pitkäksi. Kalan päässä on lyhyitä luupiikkejä, ja sen silmät ovat suuret. Väriltään se on harmahtavan tai punertavan ruskea.

## Levinneisyys ja elintavat
Valjupallosimppua tavataan Atlantin länsiosissa Grönlannista Etelä-Carolinaan ja Atlantin itäosissa Islannista Guinea-Bissauhun asti. Kala liikkuu lähellä pehmeää pohjaa tyypillisimmin 100&ndash;1&nbsp;600 metrin syvyydessä. Valjupallosimpun ravintoa ovat selkärangattomat eläimet.

## Lähteet
Kouvottaret

**Kouvottaret** on kouvolalainen naisten koripalloseura. Se on toiminut omana yhdistyksenään vuodesta 2021. Aiemmin se toimi Kouvot-seuran osana. Sen edustusjoukkue on pelannut naisten Korisliigassa vuodesta 2016.

## Joukkue kaudella 2021–2022

Saara Sandell, Henriikka Vähäuski, Sarah Toeaina, Rashida Timbilla, Taeler Deer, Iida Tuviala, Iiris Muhonen, Elli Salovaara, Kaisa Kuisma, Roosa Frimodig, Johanna Räty, Pinja Leppänen, Yasmine Blomfelt; päävalmentaja Joonas Frimodig, valmentaja Reetta Piipari.

### Kausitaulukko

## Mitalit
* SM-hopeaa (1): 2022
* SM-pronssia (1): 2024
* Suomen Cupin hopeaa (1): 2020

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Seuran kotisivu
Khadija Ciss

**Khadija Ciss** (s. 26. maaliskuuta 1983) on senegalilainen uimari. Hän on saavuttanut Afrikan kisoissa 200 metrin vapaauinnin pronssia vuonna 2003 ja Afrikan-mestaruuskilpailuissa 50 metrin selkäuinnin pronssia vuonna 2006.

Ciss kilpaili Ateenan kesäolympialaisissa 2004 kahdessa vapaauintilajissa. 200 metrin kilpailussa hän karsiutui alkuerissä ajalla 2.09,04 ja sijoittui 40:nneksi. 800 metrin kilpailussa hän karsiutui alkuerissä ajalla 9.20,06 ja sijoittui 29:nneksi.

## Lähteet
Rashida Timbilla

**Rashida Timbilla** (s. 1992) on kanadalainen koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri. Hän on pituudeltaan 185-senttimetrinen. Hän edustaa Suomen Korisliigassa kouvolalaisseura Kouvottaria.

Timbilla pelasi Yhdysvaltain yliopistosarjassa neljä kautta 2012–2016 Massachusettsin yliopiston joukkueessa. Tämän jälkeen hän pelasi Portugalissa, Ruotsissa, Saksassa ja Romaniassa. Kaudella 2021–2022 hän edustaa Suomessa Kouvottaria. Hän pelasi Korisliigan runkosarjassa 25 ottelua, joissa hän teki 16,0 pistettä, otti 13,9 levypalloa ja antoi 5,8 syöttöä ottelua kohden.

## Lähteet
Barråsa

**Barråsa** on kylä Siuntiossa, Uudellamaalla. Kylä sijaitsee Siuntion kunnan pohjoisosissa ja sen naapurikyliä ovat muun muassa Uusikylä, Herrdal, Tupala ja Veijola. Kylässä sijaitsee muun muassa Barråsan vanha koulu, Siuntion kunnan Barråsan vedenottamo ja Björkensin torppa, joka on yksi Siuntion vanhimpia yhä jäljellä olevia torppia.

## Lähteet
Tishreen Panorama

**Tishreen Panorama** on sotamuseo Syyrian pääkaupunki Damaskoksessa. Sen pääaiheena on Israelia vastaan käyty jom kippur -sota. Museo valmistui Pohjois-Korean tuella vuonna 1998 ja se sai voimakkaita vaikutteita Pjongjangin Voittoisan isänmaan sotamuseosta ja maolaispropagandasta.

Museorakennuksen näyttelyihin lukeutuu maalauksia ja ulkotiloissa näytteillä on esimerkiksi vuoden 1973 sodan sotasaalista.

## Historia

Museon rakennuttaminen alkoi Syyrian presidentti Hafiz al-Assadin kaudella vuonna 1992 ja se valmistui vuonna 1998. Museon pääaiheena on Israelia vastaan vuonna 1973 käyty jom kippur -sota. Sen suunnitteli joukko pohjoiskorealaisia. Se vastaakin paljolti Pohjois-Korean pääkaupunki Pjongjangissa sijaitsevaa Voittoisan isänmaan sotamuseota ja tyyli muistuttaa maolaispropagandataidetta. Syyrian ja Pohjois-Korean välejä on ajoittain kuvailtu läheiseksi, mutta täyttä selvyyttä tästä ei ole. Pohjois-Korea saattoi myös valiutua rakennuttajaksi yksinkertaisesti halvimpana vaihtoehtona.

Human Rights Watch haastatteli Syyrian sisällissodan aikana damaskoslaisia, joiden mukaan museon suunnalta olisi laukaistu ohjuksia, jotka on liitetty Bašar al-Assadin hallinnon väitettyihin kaasuiskuihin Damaskoksen lähiseudun taisteluissa.

## Näyttelyt
Museon ulkotiloissa esillä on vuoden 1973 sodan sotasaalista, kuten israelilaisilta vallattuja panssarivaunuja, jeeppejä, ohjuksia, sekä helikopterien ja lentokoneiden jäännöksiä. Näytteillä on myös MiG-21 ja ensimmäisen syyrialaisen astronautin Muhammad Farisin Neuvostoliiton ja Syyrian yhteishankkeessa käyttämä avaruuskapseli. Museorakennuksen sisäänkäynnin ulkopuolella on suuri Hafiz al-Assadin pronssipatsas.

Museolla on maalauksia, joista suuri osa esittää Hafiz al-Assadia tai tämän perhettä. Esimerkiksi "isänmaallisen liiton muotokuva" esittää al-Assadia kaikkien eri Syyrian etnisten ryhmien ja yhteiskuntaluokkien reunustamana. Museon varsinainen panoraama on 30-asteen kuvakulman ääni- ja valotehosteita käsittävä taistelua Kuneitrasta Golanin kukkuloilla esittävä maalaus. Maalaus korostaa Syyrian lopulta pieneksi jäänyttä voitoa, sekä toisaalta israelilaistan julmuuksia. Kunteira oli tuhottu lähes tyystin. Osa maalauksista esittää al-Assadin ja sotien ohella historian avainkohtia, kuten Eblan kuningaskuntaa, Palmyraa ja Zenobiaa ja muslimikomentaja Saladinia.

## Lähteet
Birgit Brüel

**Birgit Thora Marie-Louise Brüel** (o.s. **Thielemann**, 6. lokakuuta 1927 – 23. helmikuuta 1996) oli tanskalainen laulaja ja näyttelijä. Brüel aloitti uransa 1950 Max Brüelin kvartetissa. Samaan aikaan Brüel kävi Tanskan kuninkaallista teatterikoulua.

1950-luvulla Brüel tuli tunnetuksi teatteri- ja elokuvanäyttelijänä, ja vuosina 1961-1966 hän lauloi Tanskan radion jazzyhtyeessä. Brüel voitti Dansk Melodi Grand Prixin 1965 kappaleella *For din skyld* ja tuli näin valituksi Tanskan edustajaksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Brüel sijoittui seitsemänneksi 18 kilpailijan joukosta.

## Yksityiselämä
Brüel meni 1951 naimisiin Max Brüelin kanssa ja heille syntyi kaksoset. He erosivat 1962. Brüelillä oli myös yksi tytär aiemmasta avioliitosta.

## DIskografia
### Albumit
**Dame I Danmark* (1967)
**Den Hemmelige Rude* (1985)

## Lähteet
*https://www.kvinfo.dk/side/170/bio/328/

### Viitteet
Sarah Toeaina

**Sarah Toeaina** (s. 1996 San Francisco, Kalifornia) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän on pituudeltaan 185-senttimetrinen. Hän edustaa Suomen Korisliigassa kouvolalaisseura Kouvottaria.

Toeaina pelasi kotimaansa yliopistosarjassa neljä kautta 2014–2018 Havaijin yliopiston joukkueessa. Hän aloitti ammattilaisuransa Isossa-Britanniassa Sheffield Hattersin joukkueessa. Kauden 2019–2020 hän pelasi Ruotsin liigassa Telgen joukkueessa. Kesällä 2020 hän siirtyi Suomeen Kouvottarien joukkueeseen. Korisliigakaudella 2020–2021 hän pelasi runkosarjassa 27 ottelua ja pudotuspeleissä kaksi ottelua. Hän teki kauden aikana 23,4 pistettä, otti 10,8 levypalloa ja antoi 2,9 syöttöä ottelua kohden. Kauden 2021–2022 runkosarjassa hän teki 23 ottelussa keskimäärin 21,3 pistettä, otti 9,5 levypalloa ja antoi 3,0 syöttöä.

## Lähteet
Puškinin lentotukikohta

**Puškinin lentotukikohta** (, Puškinin sotilaslentoasema; ICAO: **ULLP**) on Pietarin kaupungin metropolialueella sijaitseva yhteistoimintalentoasema ja lentotukikohta. Se sijaitsee viisi kilometriä Puškinin kaupungin keskustasta lounaaseen. Tukikohta rakennuksineen sijaitsee runsas neljä kilometriä eurooppatie :n itäpuolella. Tukikohdalla on 2,5 kilometrin kiitotie.  

Lentotukikohdassa toimii 332. helikopterirykmentti (332 GvOVP, yksikkö 12633). Lentävään kalustoon kuuluu Mil Mi-8MT/MTV-5, Mil Mi-28N sekä Mil Mi-24P ja Mil Mi-35M -koptereita. Yleisölle avoimina päivinä tukikohdassa on 2010-luvulla ollut esillä myös muuta lentokalustoa. Yhden lähteen mukaan tukikohdassa toimisi kuitenkin osa osin Viipurin piirin Pribylovoon jaetusta 549. helikopterirykmentistä (549 OVP)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vojennyi aerodrom Puškin  (wikimapia.org)
SINoALICE

**SINoALICE** on Pokelabon kehittämä roolipelivideopeli Androidille ja iOS:lle. Pelin käsikirjoittaja on Yoko Taro, joka tunnetaan paremmin työstään NieR- ja Drakengard-sarjoissa. Pelin julkaisi Japanissa Square Enix kesäkuussa 2017 ja maailmanlaajuisesti Pokelabo heinäkuussa 2020.

## Juoni
Kirjasto-nimisessä maailmassa, joka on täynnä lukemattomia tarinoita, jokaisen tarinan hahmot haluavat herättää kirjailijansa henkiin toivomaansa tulevaisuutta varten. Tätä varten he työskentelevät yhdessä kerätäkseen inokeja ja taistellakseen tarinoita syöviä painajaisia vastaan tietäen, että heidän on väistämättä tapettava toisensa saavuttaakseen toiveensa.

## Kehitys
Nexonin piti alun perin julkaista peli Japanin ulkopuolella, mutta se viivästyi määrittelemättömäksi ajaksi lokalisointisyistä. Pelin julkaiseminen luovutettiin sitten Pokelabon hoidettavaksi. Pelin soundtrackin tekivät Keiichi Okabe, Keigo Hoashi ja Shotaro Seo.

## Vastaanotto
Peli sai "mixed or medium" -luokituksen Metacriticin arvostelujen mukaan.

## Manga-sovitus
Himikon kuvittama manga-sovitus alkoi *MangaUp!*-palvelussa vuonna 2019. Heinäkuussa 2021 Square Enix ilmoitti lisensoivansa mangan englanninkielistä julkaisua varten.

## Lähteet
Kimmo Varjoranta

**Kimmo Varjoranta** on suomalainen sisustusarkkitehti ja huonekalusuunnittelija. Hän on suunnitellut kalusteita muun muassa Avartelle, Haimille, Juvartille, Lepokalusteelle ja Sopelle.

Varjoranta valmistui Taideteollisesta korkeakoulusta 1977 ja on toiminut siellä myöhemmin opettajana. Hän teki 1980-luvun alkupuolella yhteistyötä kollegansa Jouko Järvisalon kanssa. Vuonna 1988 Varjoranta valittiin Vuoden kalustesuunnittelijaksi ja hänen suunnittelemansa *Pyramid*-kalustesarja Vuoden huonekaluksi.

## Julkaisuja
* Johnsson, Raoul & Varjoranta, Kimmo: *Huonekalujen suunnittelu- ja markkinointiopas.* Kehitysaluerahasto, 1985. .
* Johnsson, Raoul & Varjoranta, Kimmo: *Pienyrityksen tuotekehitystyö.* Käsi- ja pienteollisuuden koulutussäätiö, Teollistamisrahasto, 1985. 
* Johnsson, Raoul & Varjoranta, Kimmo & Lappalainen, Leo & Virtanen, Pekka: *Puusepänverstaan tuotanto.* Käsi- ja taideteollisuusliitto, 2005. (kierrekansio)

## Lähteet
Veikko Kairento

**Kaarlo Veikko Johannes Kairento** (vuoteen 1936 Kaarlo Veikko Johannes **Kadenius**; 20. lokakuuta 1915 Kemi – (kuoleman julkistamispäivä 4. syyskuuta) 1986 Mäntsälä) oli suomalainen seiväshyppääjä ja uransa jälkeen Kemin Kunnon ja Länsi-Pohjan piirin yleisurheiluvalmentaja. Hän edusti urheilu-urallaan Kemin Kuntoa.

Veikko Kairennon urheilu-ura ajoittui 1930-luvulta 1950-luvun alkuun. Suomen mestaruutta hän ei onnistunut voittamaan, mutta oli SM-mitaleilla viidesti. Pronssille hän nousi vuoden 1938 Kalevan kisoissa Eero Lähdesmäen ja Aulis Reinikan jäljessä kuten myös vuonna 1939 ja 1940. Paavo Korpela jakoi Kairennon kanssa vuoden 1940 SM-pronssin. Pronssiketjunsa Veikko Kairento vaihtoi hopeiksi 1942 ja 1943 ollen vielä viides 1946. Vuosien 1942 ja 1943 hopeat tulivat samalla tuloksella mestaruuden voittaneiden kanssa, mutta pudotusten vuoksi Kairento jäi hopealle. Kairento edusti Suomea B-maaotteluissa Ruotsia vastaan vuosina 1939 ja 1940. Kalottiotteluissa hän otti peräti seitsemän kertaa voiton vuosina 1946–1952. Parhaaksi tulokseksi jäi kesän 1939 tulos 390 cm.

Oman uransa jälkeen Veikko Kairento toimi seuransa Kemin Kunnon ja Länsi-Pohjan piirin yleisurheiluvalmentajana aina vuoteen 1969 asti.

Veikko Kairennon poika Aulis ja veli Leo ovat olleet myös menestyneitä seiväshyppääjiä. Heistä Aulis on Suomen ja Pohjoismaiden mestari vuodelta 1965. Veli Leo voitti seiväshypyn nuorten Suomen mestaruuden vuonna 1947.

## Saavutuksia

* SM-pronssia seiväshypyssä 1938, 1939 ja 1940
* SM-hopeaa seiväshypyssä 1942 ja 1943

## Lähteet
Henkilöturvallisuus

**Henkilöturvallisuus** tarkoittaa henkilöstön työturvallisuutta ja työhyvinvointia. Henkilöturvallisuuteen kuuluu työntekijöiden suojaaminen rikoksilta ja onnettomuuksilta. Aiheeseen liittyvässä koulutuksessa käsitellään esimerkiksi väkivaltatilanteita ja uhkatilanteisiin varautumista.

## Katso myös
* Työsuojelu
* Turvatekniikka
* Tietoturva
* Koneturvallisuus

## Lähteet