open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Giovanni Antonini

**Giovanni Antonini** (s. 1965 Milano) on italialainen kapellimestari, joka on esiintynyt myös huilistina ja barokkinokkahuilistina. Hän on soveltanut historiallisia esityskäytäntöjä ohjelmistoon, joka on ulottunut romantiikan aikakauden musiikkiin saakka.

Antonini opiskeli huilunsoittoa Civica Scuola di Musicassa ja kiinnostui nokkahuilusta sekä historiallisista esityskäytännöistä Geneven Centre de Musique Anciennessa. Vuonna 1985 hän oli mukana perustamassa Il Giardino Armonico -barokkiorkesteria, jonka kapellimestari hänestä tuli vuonna 1989. Antoninin johdolla barokkiorkesteri on tehnyt yhteistyötä sekä historiallisten esityskäytäntöjen alan toimijoiden (Christophe Coin, Giuliano Carmignola) että valtavirtaisten esiintyjien (Katia ja Marielle Labèque, Viktoria Mullova) kanssa. Teldec-levymerkille Antonini ja Il Giardino Armonico tekivät 1990-luvulla ja 2000-luvun alussa sarjan menestyksekkäitä levytyksiä erityisesti Antonio Vivaldin ja Johann Sebastian Bachin teoksista. Cecilia Bartolin kanssa levytetty *The Vivaldi Album* (2000) palkittiin Grammylla, ja lisäksi Antonini on saanut muun muassa lukuisia Echo Klassik -palkintoja. Antoninin johdolla työskennelleisiin esiintyjiin ovat kuuluneet myös muiden muassa Kristian Bezuidenhout, Isabelle Faust, Sol Gabetta, Sumi Jo, Emmanuel Pahud ja Giovanni Sollima.

Vuoden 2005 paikkeilla Antonini alkoi johtaa myös 1800-luvun ohjelmistoon kuuluvien teosten esityksiä. Hän pääsi johtamaan Salzburgin Mozarteum-orkesteria, Kammerorchester Baselia, Berliinin filharmonikkoja, Concertgebouw-orkesteria, Zürichin Tonhalle-orkesteria, Leipzigin Gewandhaus-orkesteria, Lontoon sinfoniaorkesteria, Los Angelesin filharmonikkoja ja Chicagon sinfoniaorkesteria. Hän eteni Mozarteum-orkesterin ja Kammerorchester Baselin päävierailijaksi. Antonini on noussut esiin myös oopperakapellimestarina. Oopperaa hän on johtanut esimerkiksi La Scalassa, Opernhaus Zürichissä, Salzburgin musiikkijuhlilla ja Theater an der Wienissä. Hän on työskennellyt puolalaisen Wratislavia Cantans -festivaalin taiteellisena johtajana.

Teldec-levymerkille Il Giardino Armonicon kanssa tekemiensä levytysten lisäksi Antonini on levyttänyt muun muassa Decca Recordsille ja johtanut Kammerorchester Baselia Ludwig van Beethovenin sinfonioiden kokonaislevytyksellä Sony Classical Recordsille.

## Lähteet
Manuela Custer

**Manuela Custer** on italialainen oopperalaulaja, joka on äänialaltaan mezzosopraano.

Novarassa syntynyt Custer teki debyyttinsä Torinon Teatro Regiossa vuonna 1985. Hän eteni kansainväliselle uralle, jolla hän on esiintynyt merkittävissä oopperataloissa ja konserttisaleissa, esimerkiksi Monacossa, Venetsiassa, Salzburgissa, Detroitissa, Wienissä, Firenzessä, Madridissa, Barcelonassa, Amsterdamissa, Edinburghissa, Roomassa, Pariisissa, Sevillassa, Lyonissa, Leipzigissa ja Lontoossa. Kapellimestareita, joiden johdolla Custer on esiintynyt, ovat olleet muiden muassa John Eliot Gardiner, Myung-whun Chung, Riccardo Chailly, Richard Bonynge, Andrea Marcon, Gianandrea Noseda, Giuliano Carella, Jesús López-Cobos, Fabio Luisi, Daniel Harding, Claudio Scimone, Gianluigi Gelmetti, Marco Guidarini, Fabio Biondi, Christophe Rousset, Marcello Viotti, Salvatore Accardo, Aldo Ceccato ja Renato Palumbo.

Custerin ohjelmiston ulottunut barokkimusiikista ja bel canto -tyylin edustajien teoksista aikansa säveltäjien musiikkiin. Ensimmäisen esiintymisensä Milanon La Scalassa Custer teki Gardinerin johdolla Claude Debussyn teoksen *[[La Damoiselle élue]]* tulkinnassa. Custer on sekä osallistunut kokonaisten oopperoiden levytyksiin että tehnyt resitaalilevytyksiä lukuisille levymerkeille, joihin ovat kuuluneet Opera Rara, Naïve Records ja Virgin Classics.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Trostjanets

**Trostjanets** () on kaupunki Koillis-Ukrainan Sumyn alueen Oh’tyrkan piirissä. Vuoden 2021 alun väkilukuarvio oli 19&nbsp;797. 


Смородине 06 by Oleg Belous.jpg| Dieseljunayksikkö Trostjanetsin aseman alueella.
Садиба Л. Є. Кеніга-1.jpg|Koenigin kartanoa.
Вознесенська церква в Тростянці.jpg| Kirkko Trostjanetsissä.
Благовіщенська церква в Тростянці 59-250-0081.jpg| Kirkko Trostjanetsissä.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pasi Varonen

**Pasi Varonen** (s. 20. elokuuta 1971 Kitee) on suomalainen pesäpallon pelinjohtaja. Varonen toimi koko pelinjohtouransa Superpesiksessä Kiteen Pallon pelinjohtajana. Varonen toimi Kiteen Pallon pelinjohtajana kaudet 1997–2000 ja 2005–2006. Kaudella 1997 Kiteen Pallo saavutti hänen alaisuudessaan SM-hopean. Kaudella 1998 Kiteen Pallo saavutti hänen alaisuudessaan SM-pronssin. Kaudella 1999 Kiteen Pallo saavutti hänen alaisuudessaan SM-kullan ja hänet valittiin Miesten Superpesiksen vuoden pelinjohtajaksi. Kaudella 2000 Kiteen Pallo saavutti hänen alaisuudessaan toisen peräkkäisen SM-kullan. Kaudella 2005 Kiteen Pallo saavutti hänen alaisuudessan SM-kullan ja hänet valittiin toisen kerran urallaan vuoden pelinjohtajaksi. Kaudella 2006 Kiteen Pallo sijoittui hänen alaisuudessaan neljänneksi.

Varosen veljet Vesa ja Mikko sekä veljenpoika Samu-Kalle ovat edustaneet pelaajina Kiteen Palloa. Vesa on toiminut myös joukkueen pelinjohtajina. Pasin tytär Veera pelaa Naisten Superpesisjoukkue Joensuun Mailassa.

## Lähteet
Viljo Vienola

**Kalle Viljo Vienola** (17. heinäkuuta 1908 Nurmijärvi – 20. heinäkuuta 1985) oli suomalainen rakennusmestari ja rakennusalan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Vienolan vanhemmat olivat puhelinteknikko Vilho Herman Vienola ja Ida Arlander ja puoliso vuodesta 1940 Liisa Jalkanen. Vienola valmistui rakennusmestariksi Helsingin teknillisestä koulusta vuonna 1937 ja työskenteli sitten rakennusosaston opettajana Tammelan kotiteollisuuskoulussa, piirtäjänä Granitilla ja vastaavana rakennusmestarina Oy Törnqvist & Ekbohmilla. Osallistuttuaan talvisotaan ja jatkosotaan hän toimi puolustusvoimien palveluksessa vastaavana rakennusmestarina, kunnes perusti vuonna 1946 oman rakennusliikkeen. 

Vienolan yritys toteutti asuin- ja liike- sekä teollisia ja julkisia kohteita varsinkin Kuopion seudulla, mutta myös muualla Suomessa. Kuopiossa sen kohteita olivat muun muassa linja-autoasema ja Minna Canthin koulu. Vienolan yritys tunnettiin koulujen rakentajana laajemmin, sen rakentamia olivat esimerkiksi Mikkelin tyttölyseo, Siilinjärven keskikoulu, Joensuun seminaari, Oulun yliopiston harjoituskansakoulu, Pielisjärven yhteislyseo, Lieksan kansalaiskoulu, Heinolan keskikoulu, Pohjois-Pohjanmaan keskusammattikoulu ja Pohjois-Karjalan ammattikoulu. Virastotalot yritys rakensi muun muassa Joensuuhun ja Suonenjoelle ja osallistui esimerkiksi Savon Sellun voimalaitoksen rakentamiseen. Vuonna 1966 teollisuusneuvoksen arvonimen saanut Vienola oli aktiivisesti mukana alansa yhteistyössä ja hänet tunnettiin myös ammunnan piirissä. Suomen Ampujainliiton kultaisen ansiomerkin Vienola sai vuonna 1968.

## Lähteet
Rossija 88

**Rossija 88** () on vuonna 2008 valmistunut venäläinen elokuva, jonka on ohjannut Pavel Bardin. Se kertoo moskovalaisten uusnatsien toiminnasta. Fiktiivisellä tarinalla on todellisuuspohja. Elokuvan nimen 88 viittaa tervehdykseen "Heil Hitler": h-kirjain on aakkosten kahdeksas kirjain. Elokuva kiellettiin Venäjällä, ja ohjaaja sai syytteen ekstremismistä. Muualla se on saanut melko vähän huomiota, joskin se esitettiin Berliinin elokuvajuhlilla ja Suomessa Rakkautta ja Anarkiaa -festivaalilla. Yhdysvaltalaisessa viihdelehdessä *[[Variety]]ssa* elokuvaa kiitettiin sen tavasta kuvata muukalaisvihaa.

Elokuvan teon aikaan Venäjällä oli erityisesti vuosina 2004–2010 vallalla maahanmuuttovastaisuus, ja silloin syntyi skiniryhmiä. Aggressiot kohdistuivat usein keskiaasialaista syntyperää oleviin. Viranomaiset tukahduttivat toiminnan, ja Ulkopoliittisen instituutin tutkijan Jussi Lassilan mukaan ilmiö hävisi lähes täysin.

Elokuvan kieltämiseen Venäjällä saattoi Lassilan mukaan vaikuttaa se, että juuri pääministerinä aloittanut Vladimir Putin rinnastettiin siinä Adolf Hitleriin. Elokuvan kohtauksessa, jossa viranomaiset tekevät skinien tiloihin etsintää, seinällä oleva Hitlerin kuva käännetään juuri ennen miliisien tuloa toisin päin, ja esiin tulee Putinin kuva.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Russia88 Elokuvan kotisivu 
* Rossiya 88 Berlinale.de
Ice Age: Buck Wildin seikkailut

**Ice Age: Buck Wildin seikkailut** () on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tietokoneanimaatioelokuva, jonka on ohjannut John C. Donkin. Elokuvan on käsikirjoittanut Ray DeLaurentis, William Schifri ja Jim Hecht. Se on *Ice Age*-elokuvasarjan kuudennes osa ja jatko-osa vuoden 2016 elokuvalle *[[Ice Age 5: Törmäyskurssilla]]*. Elokuva julkaistiin Disney+-suoratoistopalveluun Suomessa 25. maaliskuuta. Elokuva julkaistiin Yhdysvalloissa Disney+:aan 28. tammikuuta 2022 ja Suomessa 25. maaliskuuta 2022. Elokuvassa seurataan kahden opossumiveljen Crashin ja Eddien seikkailua Buck Wildin kanssa.

Elokuva sai negatiivisen vastaanoton.

## Ääninäyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Ville Kankare

**Ville Olli Sakari Kankare** (13. toukokuuta 1991 Vammala) on suomalainen tubettaja ja sisällöntuottaja. YouTubessa hän käyttää nimeä **Vinkare**. YouTube-kanavalleen hän julkaisee ”monipuolista sisältöä omasta elämästä” ja kertoo olevansa erityisen kiinnostunut valo- ja videokuvaamisesta. Kanavalla on joulukuussa 2025 yli  tilaajaa ja reilu 61 miljoonaa katselukertaa. Kankare julkaisee aktiivisesti sisältöä muillekin sosiaalisen median alustoille, kuten Instagramiin, jossa hänellä on joulukuussa 2025 yli  seuraajaa.

## Ura
Kankare aloitti uransa YouTubessa KKKGroup (nykyinen Krouppi) -nimisellä kanavalla, joka luotiin 20. kesäkuuta 2006. Kankare julkaisi kanavalla yhdessä kavereidensa Iiron ja Petterin kanssa huumori- sekä sketsivideoita. Myöhemmin Petteri kuitenkin lähti sketsiryhmästä. Emppu Koivula liittyi ryhmään vuonna 2009. Sketsiryhmänä Kroupin toiminta päättyi 2010-luvun puolivälin tienoilla. 25. huhtikuuta 2022 alkean Krouppi-kanavalle on julkaistu Krouppicast-nimistä podcastia, jossa vakio-osallistujina on ollut Kankare, Iiro Kulmala ja Emppu Koivula. Krouppicastissa on nähty myös vieraita, kuten tunnettu tubettaja Eetu Sandholm ja aiemmin mainittu Kroupin entinen jäsen Petteri.

Eetu Sandholmin, Matias Latvalan, Jesse Braunin, Mikael Lillebergin ja Matias Auramon kanssa Kankare tuottaa sisältöä sosiaalisen median eri kanaviin nimellä KONTS-toimisto. Kankare on palkittu Creator Awards Finland -gaalassa *Vuoden kuvaus ja editointi* -palkinnolla vuonna 2020. Samassa gaalassa hänet palkittiin yhdessä tubettaja Eetu Sandholmin kanssa *Vuoden podcast* -palkinnolla.

13. joulukuuta 2024 Kankare ja Eetu Sandholm perustivat Nollakontsa-kanavan.

## Yksityiselämä
Kankare on kotoisin Sastamalan Stormista. Kankare on valmistunut ylioppilaaksi Vammalan lukiosta. Kankareen ja hänen kumppaninsa esikoinen syntyi loppuvuodesta 2025. Kankare on absolutisti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vinkare Youtube-kanava
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Coda – kahden maailman välissä

**Coda – kahden maailman välissä** () on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut ranskalais-yhdysvaltalainen draamakomediaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Sian Heder. Se on englanninkielinen uudelleenfilmatisointi ranskalaisesta elokuvasta *[[Bélierin perhe]]* (2014). Elokuvan pääosia esittävät Emilia Jones, Eugenio Derbez, Troy Kotsur, Ferdia Walsh-Peelo, Daniel Durant ja Marlee Matlin.

*Coda – kahden maailman välissä* sai maailmanensi-iltansa Sundancen elokuvajuhlilla 28. tammikuuta 2021. Se sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta. Elokuva voitti kolme Oscar-palkintoa vuoden 2022 gaalassa: paras elokuva, paras miessivuosa (Troy Kotsur) ja paras sovitettu käsikirjoitus.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
One for the Road

**One for the Road** voi tarkoittaa seuraavia:

* *[[One for the Road (The Kinksin albumi)|One for the Road]]*, The Kinksin alumi vuodelta 1980
* *[[One for the Road (Rust n’ Ragen albumi)|One for the Road]]*, Rust n’ Ragen albumi vuodelta 2022
* "One for the Road", Arctic Monkeysin kappale vuodelta 2013.
Everlasting Flame

**Everlasting Flame** on Dreamtalen kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 1. huhtikuuta 2022.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Imperiumi: 9/10
* Kaaoszine: 
* Metalliluola: 8/10
* Soundi: 

## Kokoonpano
* Nitte Valo – laulu
* Jarno Vitri – laulu
* Rami Keränen – kitara & taustalaulu
* Akseli Kaasalainen – koskettimet
* Arto Pitkänen – rummut
* Zsolt Szilagyi – kitara & taustalaulu
* Mikko Hepo-oja – basso

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Jumaltuomio

**Jumaltuomio** tai **jumalantuomio** () oli vanhemmassa oikeuskäytännössä todistustapa, jonka katsottiin olevan osoitus Jumalan osuudesta. Jumalantuomio selvitettiin yleensä kokein, joiden lopputulos oli tuon ajan käsitysten mukaan osoitus yliluonnollisten voimien tahdosta. Nämä yliluonnolliset voimat varmistivat tuomion oikeudenmukaisuuden. Jumaltuomioita on esiintynyt eri kansojen ja muinaisten kulttuurien parissa, ja ne olivat Euroopassa yleisiä vielä keskiajalla. Esimerkiksi germaanikansojen oikeudenkäynneissä käytettiin jumaltuomioita. Vaikka jumaltuomioiden kokeet olivat usein kokeeseen asetettaville henkilöille kohtalokkaita, ei niiden tarkoitus ollut toimia rangaistuksena, vaan mahdollinen rangaistus tuomittiin vasta kokeen perusteella.

Yleisimpiä kokeita olivat ennustus, ruumiillinen koe ja taistelu. Burmalaisessa ennustuskokeessa kaksi osapuolta varustetaan samanpituisilla kynttilöillä, jotka sytytetään samanaikaisesti: kauemmin palavan kynttilän haltija tuomitaan voittajaksi. Toinen ennustuskoe on ruumiiseen kohdistuva vetoomus murhaajan löytämiseksi. Keskiajalla Euroopassa käytössä ollut ruumiin koe perustui uskomukseen, jonka mukaan veri alkaa virrata sympaattisen vaikutuksen vuoksi murhaajan kosketuksesta tai hänen läheisyydessä. 

Kaikkein tunnetuimpia ruumiillisia kokeita olivat tulikoe ja vesikoe. Hindulaisten säännösten mukaan vaimoa voidaan vaatia kulkemaan tulen läpi todistaakseen uskollisuutensa mustasukkaiselle aviomiehelle. Mikäli hänen vartaloonsa jää palovammoja, niitä pidetään todisteena syyllisyydestä. Euroopassa tulikoe oli keskiajalla yleinen. Toisinaan sitä kutsuttiin myös rautakokeeksi. Tulikokeessa syytetyn piti todistaa syyttömyytensä kävelemällä hiilloksen yli tai pitämällä kädessään tulikuumaa rautaa saamatta palovammoja. Käytäntö, jossa noidiksi epäillyt asetettiin vesikokeeseen, perustui puolestaan uskomukseen, että vesi kasteen välineenä "hyväksyy” syyttömän – jolloin kokelas painuu pohjaan – ja vastaavasti ”hylkää" syyllisen, jolloin tämä kelluu.

Taistelukokeessa eli rituaalitaistelussa voittajan katsottiin voittavan, koska yliluonnolliset voimat olivat hänen puolellaan, ei siksi, että hän olisi vahvempi. Siten keskiaikaisessa Euroopassa kaksintaistelun voittajan määräsi ”jumalan tuomio”. Jos kaksintaistelun hävinnyt osapuoli oli yhä elossa, hänet katsottiin syylliseksi, ja rikoksen vakavuudesta riippuen hänet voitiin rangaistuksena joko surmata, katkaista hänen kätensä tai takavarikoida hänen omaisuuttaan.

Euroopassa jumaltuomion edellyttämiä kokeita tehtiin kuitenkin vain erityisen vaikeissa tapauksissa, ja niitä käytettiin yleensä täydentävinä todisteina. Kristityt piispat ja kirkolliskokoukset hyväksyivät jumaltuomiot vielä varhaiskeskiajalla, mutta useat paavit hylkäsivät jumaltuomiot. Kirkon neljäs Lateraanikonsiili kielsi jumaltuomiot vuonna 1215 ja paavi Gregorius IX vuonna 1234.

## Lähteet
Musta kivi

**Musta kivi** voi tarkoittaa:

* Kaaban musta kivi, islamin tärkeimpiin lukeutuva pyhiinvaelluskohde.
* ”Musta kivi” (*[[Musta kivi (novelli)|The Black Stone]]*), Robert E. Howardin kauhunovelli vuodelta 1931.
* *[[Musta kivi (kirja)|Musta kivi]]*, Markku Sadelehdon toimittama antologia vuodelta 1995.
Million Dollar Tones

**Million Dollar Tones** on eteläsuomalainen kahdeksanhenkinen rhythm and blues- ja rock and roll -yhtye, jonka soittimia ovat mm. rummut, basso, kitara, laulu ja piano. Million Dollar Tones on julkaissut urallaan kolme  pitkäsoittoa: "Crazy!" (2016, Jungle Records), "That´s Right!" (2019, Bluelight Records) sekä "Come On!" (2022, Bluelight Records).

## Yhtyeen jäsenet
* Albert Hallikainen (kitara)
* Ari Toivonen (tenorisaksofoni ja huuliharppu)
* Antti Pajula (laulu)
* Petri Rinta-Opas (baritonisaksofoni, taustalaulu)
* Marko Lamminmäki (rummut ja lyömäsoittimet)
* Markus Packalen (kontrabasso, taustalaulu)
* Ide Miettinen (trumpetti)
* Matti Roth (piano, taustalaulu)

### Entiset jäsenet
* Janne Nieminen (rummut ja lyömäsoittimet)
* Timo Uusiheimo (piano)
* Kimmo Lehtola (basso, taustalaulu)
* Ville Tolvanen (piano)
* Matias Partanen (rummut ja lyömäsoittimet)
* Mikle Ylipekka (rummut, lyömäsoittimet, huuliharppu, taustalaulu)
* Aleksa Stanikic (trumpetti)
* Hanna Hush (piano, taustalaulu)
* Vesa Aaltonen (rummut ja lyömäsoittimet)
* Aki Savolainen (basso)
* Tomi Valasvuo (basso)
* Juho Sassi (basso)

## Lähteet
Per Ollén

**Lars ''Per'' Ollén** (3. joulukuuta 1845 Sorunda, Södermanland, Ruotsi − 2. toukokuuta 1904 Tukholma) oli ruotsalainen toimittaja, virsirunoilija ja raittiusliikkeen kannattaja.

Ollén opiskeli teologiaa, mutta voimistuva vapaakirkollinen liike sai hänet vuonna 1878 keskeyttämään opintonsa Uppsalan yliopistossa. Hän perusti lähetyskirjakaupan Tukholmaan ja johti sitä vuosina 1878−1898. Lankonsa A. P. Larssonin kanssa hän alkoi vuonna 1890 julkaista Tukholman ensimmäistä kristillistä viikkolehteä *[[Svenska Morgonbladet]]*, joka ilmestyi taloudellisista vaikeuksista huolimatta lähes 70 vuotta ruotsalaisen vapaakirkollisuuden, lähinnä Ruotsin lähetysliiton keskeisenä äänitorvena. Ollén toimi lehden päätoimittajana kuolemaansa saakka.

Hän oli raittiusliikkeen kannattaja ja rauhanaktivisti. Hän puolusti äänioikeuden laajentamista, koska se hänen mukaansa edistäisi raittiutta. Hän toimi useissa luottamustehtävissä vapaakirkoissa ja raittiusliikkeissä, muun muassa Ruotsin lähetysliiton (Svenska Missionsförbundet) hallituksessa.

Hän on yhdessä Joël Blomqvistin kanssa kirjoittanut hengellisen laulun "O hur saligt att få vandra" vuonna 1876. Kun laulu julkaistiin *Sabbatsklockan*- ja *Sanningsvittnet-*lehdissä. Tekijäksi mainittiin vain Blomqvist, mutta hän on myöhemmin tarkentanut tietoja ja Ollén on lisätty virren tekijäksi, tosin hänen osuutensa lienee ollut melko pieni.

Laulu on julkaistu myös muutamissa suomenkielisissä virsi- ja laulukirjoissa. Ruotsin kirkon virsikirjassa se on virsi 300 "Autuaina kotiin käymme sekä ''Seurakunta laulaa'' -kirjassa laulu 505. Se on *[[Siionin kannel]]* -kirjassa laulu 492 "On niin autuasta päästä"  ja ''Hengellinen laulukirja'' -kirjassa laulu 407 "On niin autuasta käydä".

## Lähteet
Kirjavaras (elokuva)

**Kirjavaras** (*The Book Thief*) on vuonna 2013 julkaistu elokuva Liesel-tytöstä ja hänen elämästään toisen maailmansodan aikana natsi-Saksassa. Hänen äitinsä joutuu jättämään Lieselin saksalaiselle adoptioperheelle suojellakseen tätä, koska tämä oli kommunisti. Myöhemmin elokuvan aikana Lieselin adoptioperhe joutuu piilottelemaan nuorta juutalaismiestä Maxia (Ben Schnetzer), jonka kanssa Liesel ystävystyy.

Elokuvan on ohjannut Brian Percival, ja siinä näyttelevät muun muassa Geoffrey Rush, Emily Watson ja Sophie Nelisse. Elokuva perustuu Markus Zusakin vuonna 2005 julkaistuun romaaniin, joka on ollut iso myynti- ja arvostelumenestys. Myös kuolema toimii tarinan kertojana elokuvassa.

John Williamsin musiikki oli Oscar-, Golden Globe- ja BAFTA-palkinnon ehdokkaana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sven Larson

**Sven Larson**, Sven Georg Larsson (15. tammikuuta 1905 Falun, Taalainmaa, Ruotsi – 5. marraskuuta 2004 Tysslinge, Västmanland) oli ruotsalainen toimittaja ja virsirunoilija.

Larson oli ruotsalaisen pienen vapaakirkon Örebromissionenin jäsen. Örebromissionen oli alkuaan örebrolaisen Filadelfiakirkon lähetysosasto ja kuului osana Ruotsin baptistiliikettä ja 1990-luvulta alkaen osana Evangeliska frikyrkan -nimistä vapaakirkkoa.

Larson oli Örebromissionenin kustannustoimittaja. Hän on julkaissut muutamia runokokoelmia. Ruotsin kirkon virsikirjan ekumeenisessa osassa on hänen kirjoittamansa adventtivirsi "Kristus kommer – Davids son". Suomenkielisessä virsikirjassa se on Pekka Turusen kääntämänä ja Niilo Rauhalan uudistamana virsi "Kristus, poika Daavidin". Se on myös ''Siionin laulut'' -kirjassa.

## Lähteet
Taina Pieski

**Taina Máret Pieski, Čiske-Jovsset Biret Hánsa Taina Máret** (s. 1967 Helsinki) on Saamelaismuseo Siidan museonjohtaja ja toimitusjohtaja. Saamelaismuseo Siida valittiin Vuoden eurooppalaiseksi museoksi 2024. Saamelaismuseo Siida on myös Vuoden museo Suomessa 2024. 

Pieski on sukutaustaltaan Utsjoelta. Hän on työskennellyt liikenne- ja viestintäministeriön, sosiaali- ja terveysministeriön sekä ympäristöministeriön palveluksessa useissa johtotehtävissä. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri Jyväskylän yliopistosta. 

Pieski valittiin Utsjoen kunnanjohtajaksi 31. tammikuuta 2022. Tässä tehtävässä hän toimi heinäkuun 2023 loppuun saakka, kunnes siirtyi nykyiseen tehtäväänsä museonjohtajana.

## Lähteet
Greetje Kauffeld

**Greetje Kauffeld** (s. 26. marraskuuta 1939) on alankomaalainen jazz- ja iskelmälaulaja. Kauffeldin ura alkoi 1. helmikuuta 1957 The Skymasters -yhtyeen solistina.

Kauffeld edusti Alankomaita vuoden 1961 Eurovision laulukilpailussa kappaleella *Wat een dag* ja sijoittui 16 kilpailijan joukostajaetulle kymmenennelle sijalle.

1999 myönnettiin *De Orde van de Nederlandse Leeuw* -kunniamerkki. Kauffeld julkaisi muistelmateoksensa *Was für Tage ... Die Memoiren* vuonna 2006. 14. tammikuuta 2007 Kauffeld piti 50-vuotistaitelijajuhlakonserttinsa Spant-teatterissa Bussumissa. Marraskuussa 2014 Kauffeldille myönnettiin *Edison Jazz Oeuvreprijs Nationaal* -palkinto.

## Diskografia
### Albumit
**Jeden Tag, da lieb' ich Dich ein kleines bisschen mehr* (1963)
**Sunday Melody* (1964)
**My Kinda' World* (1968)
**Hallo Paulchen! - Hallo Greetje!* (1968)
**And Let The Music Play* (1974)
**Days Of Summer* (1975)
**Days Of Love* (1976)
**He Was A King Uncrowned - Sings A Tribute To Clifford Brown* (1976)
**Some Other Spring* (1980)
**The Song Is You* (1987)
**Meets Alan & Marilyn Bergman. On My Way To You* (1989)
**European Windows* (1992)
**The Real Thing* (1994)
**Dreaming* (2000)
**Devil May Care* (2002)
**My Shining Hour* (2005)
**Young Girl Sunday Jazz* (2015)

## Lähteet
*

### Viitteet
Jean-Paul Mauric

**Jean-Paul Mauric** (17. kesäkuuta 1933 – 5. tammikuuta 1971) oli ranskalainen laulaja. Mauric opiskeli Tolounin konservatoriossa ja sai levytyssopimuksen voitettuaan kykykilpailun Théâtre Marignyssa Pariisissa 1957.

Mauric valittiin 18. helmikuuta 1961 pidetyssä karsinnassa edustamaan Ranskaa saman vuoden Eurovision laulukilpailuun kappaleella "Printemps (Avril carillonne)*"*. 18. maaliskuuta pidetyssä kansainvälisessä kilpailussa Mauric sijoittui neljänneksi.

Mauric kuoli 37-vuotiaana kardiomyopatiaan.

## Diskografia
### Albumit
**La Nuit De L'Eté* (1963)

### EP:t
**Come Prima, Tu Me Donnes* (1958)
**On M'A Dit* (1958)
**Si Tu Viens Chez Moi* (1959)
**Toi Je T'aime D'amour* (1959)
**Hula Hoop!* (1959)
**Moi J'étais Pour Elle* (1960)
**Je Te Tendrai Les Bras* (1961)
**Tu Peux* (1961)
**Mes Printemps Perdus* (1961)
**La Nuit De L'Été* (1961)
**4 Slow-Rock* (1961)
**Le Train De L'Amitié* (1961)
**Sur Le Chemin De Las Vegas* (1962)
**Twist Avec Maman* (1962)
**Un Vieil Air De Scotto* (1962)
**J'irai A Ton Mariage* (1963)
**Printemps* (1966)
**Les Fiancés D' Auvergne* (1966)

## Lähteet
William Grant Still

**William Grant Still** (11. toukokuuta 1895 Woodville, Mississippi – 3. joulukuuta 1978 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän oli ensimmäinen afroamerikkalainen, joka pääsi Yhdysvalloissa johtamaan ammattimaista sinfoniaorkesteria johtaessaan vuonna 1936 Los Angelesin filharmonikkoja.

Still vietti lapsuutensa äitinsä ja isoäitinsä kasvattamana Little Rockissa, Arkansasissa. Hän opiskeli lääketiedettä ohiolaisessa Wilberforcen yliopistossa ennen siirtymistään musiikin pariin. Hän opiskeli sävellystä ensin Oberlinin musiikkikonservatoriossa Ohiossa ja sitten tyylillisesti konservatiivisen George Whitefield Chadwickin johdolla Bostonin New England Conservatory of Musicissa. Myöhemmin hän sai vielä opetusta Edgard Varèselta tämän radikaaleimmin avantgardistisen luomiskauden aikana. Still meni vuonna 1939 naimisiin ja asettui Los Angelesiin.

Huoli afroamerikkalaisten asemasta yhdysvaltalaisessa yhteiskunnassa heijastuu moniin Stillin teoksiin. Hänen varhaisiin orkesteriteoksiinsa kuuluvat *Darker America* (1924) ja *From the Black Belt* (kamariorkesterille, 1926). Baletin *Sahdji* (1930) säveltämistä edelsi laaja perehtyminen afrikkalaiseen musiikkiin. Still sävelsi myös baletin *Lenox Avenue* (1937) sekä oopperat *The Troubled Island* (1938, tuotettu 1949; libretto: Langston Hughes) ja *Highway No. 1, U.S.A.* (tuotettu 1963 ja 1977). Parhaiten hän tuli kuitenkin tunnetuksi teoksestaan *Afro-American Symphony* (1931).

1920-luvulla Still työskenteli sovittajana yhtyeenjohtaja Paul Whitemanille ja blueslauluntekijä W. C. Handylle. Jazzyhtyeen merkittävä vaikutus kuuluukin hänen myöhemmissä teoksissaan.

## Lähteet
Secret Whale

**Secret Whale** on Alavalan debyyttialbumi, joka julkaistiin 23. marraskuuta 2012.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Minuntai

**Minuntai** on Alavalan toinen studioalbumi, joka julkaistiin 3. lokakuuta 2014.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Soundi: 

## Lähteet
Sorsajengi

__EISISLUETT__
**Sorsajengi** on Järvenpäässä vuonna 2017 perustettu punk rock -yhtye, jonka jäsenet ovat laulaja Ida Niemi, basisti Santeri Kettu, kitaristi Sakari Kumpula ja rumpali Jukka Heikkilä. Yhtyeen esikoisalbumi *[[Sorajengi tuhoaa|Sorsajengi tuhoaa]]* ilmestyi helmikuussa 2021. 

## Julkaisut

### Albumit
* *[[Sorsajengi tuhoaa]]* (2021)

### EP:t
* *Sorsajengi tappaa!* (2019)
* *Kiduttaa* (2020)

### Singlet
* "Jumala" (2020)

## Lähteet
Hare Rama Hare Krishna

**Hare Rama Hare Krishna** on vuonna 1971 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen draamaelokuva, jonka on ohjannut, tuottanut ja käsikirjoittanut Dev Anand. Pääosia näyttelevät Anand, Mumtaz ja Zeenat Aman läpimurtoroolissaan. Elokuva oli menestys.

## Juoni
Montrealissa asuvan Jaiswalin perheen lapsilla, Prashantilla ja Jasbirilla, on läheinen sisarussuhde. Kun perhe hajoaa isän uuden suhteen vuoksi, lapset joutuvat erilleen. Prashant muuttaa äitinsä kanssa Intiaan turvalliseen ympäristöön, kun taas Jasbir pysyy isänsä luona ilmapiirissä, joka työntää hänet kohti emotionaalista eristäytymistä. Tämä ajaa hänet hippikulttuurin pariin hänen kasvaessaan. Prashant, nyt aikuinen lentäjä, saa isältään kirjeen, jossa kerrotaan hänen sisarensa olevan Kathmandussa ja asuvan hippien kanssa. Hyvän vanhemman veljen tavoin hän menee Nepaliin etsimään rakasta sisartaan Jasbiria, mutta löytää ruohoa polttavan, levottoman hipin Janicen.

## Näyttelijät

## Soundtrack

## Palkinnot
* Filmfare Awards
** Paras naissivuosa – Zeenat Aman
** Paras naislaulaja – Asha Bhosle (”Dum Maro Dum”)

* Bengal Film Journalists’ Association Awards
** Paras naispääosa (hindi) – Zeenat Aman
** Paras mieslaulaja (hindi) – Kishore Kumar (”Hare Rama Hare Krishna”)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Ljiljana Petrović

**Ljiljana Petrović** (, 1939 – 4. helmikuuta 2020) oli serbialainen laulaja. Petrović syntyi Bosanski Brodin kaupungissa nykyisessä Bosnia ja Hertsegovinassa ja kasvoi Novi Sadissa. Petrović aloitti uransa esiintymällä paikallisissa laulukilpailuissa sekä ravintoloissa. Levy-yhtiö Jugotonin edustaja näki Petrovićin esiintymässä Mali Lošinjin festivaalilla 1960 ja tarjosi Petrovićille levytyssopimusta.

Petrović voitti 1961 jugoslavialaisen Jugovizija-laulukilpailun kappaleella *Neke davne zvezde* ja tuli näin valituksi Jugoslavian edustajaksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Petrović sijoittui kahdeksanneksi. Petrović osallistui Jugovizijaan uudestaan vuonna 1963 kappaleella *Tabakera* ja sijoittui kolmanneksi.

Petrović jatkoi laulajan uraansa 1970-luvulle, jolloin hän vetäytyi julkisuudesta, mutta palasi julkisuuteen 1989 runoilijana ja kirjailijana.

## Lähteet
*

### Viitteet
Franca di Rienzo

**Franca di Rienzo** (s. 11. joulukuuta 1938) on ranskalainen italialaissyntyinen laulaja. Di Rienzo voitti Sveitsin euroviisukarsintana toimineen Concours Eurovision -laulukilpailun 6. helmikuuta 1961 kappaleella "Nous aurons demain" ja tuli näin valituksi Sveitsin edustajaksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa di Rienzo sijoittui kolmanneksi.

1963 di Rienzo edusti Sveitsiä Sopotin laulufestivaaleilla Puolassa. Myöhemmin di Rienzo toimi ranskalaisen folkyhtye Les Troubadoursin solistina. Di Rienzo esitti Marie-Antoinettea *La Révolution français* -musikaalissa Pariisin Palais des Sportsissa 1973.

## Lähteet
Lopullisia alkuja

**Lopullisia alkuja** on Alavalan kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 9. syyskuuta 2016.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Popasna

**Popasna** (; ) on kaupunki Itä-Ukrainassa Luhanskin alueen Siverskodonetskin piirissä. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 19&nbsp;672 (2021 alussa).

Kaupunki oli ennen Ukrainan heinäkuun 2020 alueuudistusta Popasnan piirin hallintokeskus. Tuolloin kaupunki ja suuri osa aiempaa piiriä siirtyi osaksi uutta Siverskodonetskin piiriä. Piirin itäosat jäivät tällöin kapinallisalueelle, eli vuonna 2014 Venäjän tukemana käynnistetyn Itä-Ukrainan sodan aikana perustetun, laittoman Venäjän nukkehallinnon ohjaukseen. Siverskodonetskin piirin alueella on ollut sotatila myös osana Venäjän helmikuussa aloittamaa hyökkäyssotaa Ukrainaan (2022–).


Залізничний вокзал міста Попасна та пішохідний мост.jpg|Popasnan rautatieasemaa.
Popasna009.jpg|Popasnan keskusaukiota.
Popasna06~.jpg|Popasnan kulttuuritalo.
LomakoMM29.jpg|Popasnan kotiseutumuseon kokoelmien äärellä.
Popasna09~.jpg|Kirkko Popasnassa.
Popasna16~.jpg|Kirkko Popasnassa.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Lars Johan Nyblom

**Lars Johan Nyblom** (19. syyskuuta 1844 Långaryd, Smoolanti, Ruotsi − 21. syyskuuta 1908 Spekeröd, Bohuslän) oli ruotsalainen luterilainen pappi ja virsirunoilija.

Nyblom vihittiin papiksi vuonna 1872 ja hänestä tuli vuonna 1874 Kungshamnin seurakunnan komministeri sekä Spekerödin seurakunnan kirkkoherra vuonna 1881.

Nyblom oli saanut vaikutteita kasvuympäristönsä herätysliikkeistä. Pappina Göteborgin hiippakunnassa, Spekerödissä hän tutustui schartaulaisuuteen ja liikkeen tuolloin johtohahmona vaikuttaneeseen pappiin Lars Nyborgiin. Nyblom kirjoitti runoja ja virsiä, minkä oletetaan olleen seurausta sille, että hän menetti vuonna 1985 neljä lastaan. Samana vuonna hän julkaisi laulukokoelman *Vid älskade barns bortgång. Avskedsord*. Vuonna 1900 hän julkaisi kokoelman virsiä ja kaksi vuotta myöhemmin laajennetun kokoelman *Vid nådastolen: andliga sånger*.

Vuoden 1911 virsikirjaehdotukseen otettiin mukaan kokoelman virsi "Nu är en dag förflutit", jolla oli otsikkona "Söndagsafton" (Sunnuntai-ilta), lyhennettynä ja muokattuna ja se tuli vuoden 1937 Ruotsin kirkon virsikirjaan. Vuoden 1986 virsikirjassa se on Jan Arvid Hellströmin muokkaamana virsi 513 "Nu vilans dag förflutit". Suomeksi virsi on käännetty ns. Luulajan virsikirjaan 1968, virsi 454 "Oi Jeesus, suojassasi Sä hoidit lapsiasi", kääntäjänä William Snell. Vuoden 2002 suomenkielisessä virsikirjassa se on Niilo Rauhalan vuonna 1998 kääntämänä "Oi Herra, hoidit meitä, veit lepopäivän teitä".

## Lähteet
Oscar-gaala 2022

**Oscar-gaala 2022** oli 94. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa Yhdysvaltain elokuva-akatemia jakoi vuotuiset Oscar-palkinnot vuoden 2021 parhaille elokuville. Gaala järjestettiin Los Angelesissa Hollywoodin Dolby-teatterissa 27. maaliskuuta 2022.

Parhaan elokuvan Oscar-palkinnon voitti *[[Coda – kahden maailman välissä]]*, jolla oli yhteensä kolme ehdokkuutta, jotka se voitti kaikki. Viimeksi alle neljällä ehdokkuudella oli saatu parhaan elokuvan palkinnon vuonna 1933, kun suoritukseen oli yltänyt *[[Grand Hotel (elokuva)|Grand Hotel]]*. *Codasta* parhaan miessivuosan palkinnon sai toisena kuurona näyttelelijänä Troy Kotsur. Elokuvan ohjaaja-käsikirjoittaja Sian Heder palkittiin parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta.

*[[The Power of the Dog]]* oli saanut eniten ehdokkuuksia, 12, mutta sille annettiin lopulta vain yksi Oscar, kun Jane Campion palkittiin parhaasta ohjauksesta. Hän oli kolmas kyseisen palkinnon voittanut nainen. Jessica Chastain sai elämäkertaelokuvasta *[[The Eyes of Tammy Faye]]* parhaan naispääosan ja Will Smith elämäkertaelokuvasta *[[King Richard: Williamsien tarina]]* parhaan miespääosan palkinnon. Parhaan naissivuosan palkinnon voittanut Ariana DeBose palkittiin elokuvasta *[[West Side Story (vuoden 2021 elokuva)|West Side Story]]* ensimmäisenä queerina ei-valkoisena ihmisenä. Hän oli myös vasta toinen näyttelijäpalkinnon saanut latino. Ensimmäinen oli ollut Rita Moreno, joka oli saanut palkinnon samasta Anitan roolista vuoden 1961 elokuvasta.

Eniten palkintoja sai *[[Dyyni (vuoden 2021 elokuva)|Dyyni]]*, jolle annettiin kuusi Oscaria. Se sai palkintoja erityisesti teknisistä kategorioista. Elokuvan säveltäjä Hans Zimmer oli palkittu edellisen kerran vuonna 1995.

Gaalan aikana keskustelua herätti tilanne, jossa myöhemmin palkittu Will Smith kävi lyömässä kasvoihin lavalla ollutta Chris Rockia, joka oli kertonut vitsin Smithin vaimosta Jada Pinkett Smithistä. Rock oli viitannut vitsissään Pinkett Smithin kaljuuntumiseen. Pinkett Smith sairastaa karvojen lähtöä aiheuttavaa alopeciaa.

## Voittajat ja ehdokkaat

## Lähteet
Samijlo Velytško

**Samijlo Vasylovytš Velytško** (; 1670 Pultavan alue – n. 1728 Žuky, Pultavan alue) oli ukrainalainen historioitsija. Hän laati erilaisten kirjallisten ja suullisten lähteiden sekä omien muistelmiensa perusteella kirjallisella ukrainan kielellä teoksen ’Ajantiedon tapahtumista Lounais-Venäjällä 17. vuosisadalla’, jossa hän silloin syntyneen kansallisen innostuksen herättämänä kuvaa ihannoimansa Ukrainan vapaustaistelua puolalaisia vastaan.

Velytškon kaukainen jälkeläinen on kirjailija Vasili Velitško.

## Lähteet
WordPress Foundation

**WordPress Foundation** on voittoa tavoittelematon organisaatio, joka on perustettu tukemaan avoimen lähdekoodin WordPress-projektia. Organisaation tarkoitus on taata avoin pääsy WordPressin ohjelmistoprojekteihin ikuisesti. Osana tätä organisaatio omistaa ja vastaa WordPress, WordCamp sekä joistain muista WordPressiin liittyvistä tavaramerkeistä.

## Historia
Tammikuussa 2010 Matt Mullenweg perusti organisaation omistamaan ja vastaamaan WordPressin tavaramerkeistä. Aiemmin – vuodesta 2006 alkaen – Automattic-yhtiö toimi WordPressin tavamerkin väliaikaisena haltijana. Tarkoitus oli alusta alkaen myöhemmin sijoittaa WordPressin tavaramerkit WordPress Foundationille, jota ei vielä 2006 ollut olemassa ja jonka perustaminen kesti lopulta odotettua kauemmin.

## Katso myös
* WordPress
* WordCamp
* WordPress Photo Directory

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen verkkosivusto
* Milestones – The Story of WordPress
Víctor Balaguer (laulaja)

**Víctor Balaguer** (24. maaliskuuta 1921 – 17. huhtikuuta 1984) oli espanjalainen laulaja, joka tunnettiin monipuolisena pop- ja zarzuelalaulajana. Balaguer lauloi sekä espanjaksi että katalaaniksi.

Balaguer sijoittui 1961 toiseksi Espanjan euroviisukarsinnassa kappaleella "Ba, Be, Bi, Bo, Bu". Vuotta myöhemmin Balaguer osallistui Espanjan karsintaan kappaleilla "Llámame" ja "Grandioso", joista ensiksimainittu voitti karsinnan ja jälkimmäinen sijoittui kolmanneksi. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Balaguer sijoittui jaetulle viimeiselle sijalle nollalla pisteellä.

Euroviisuedustuksensa jälkeen Balaguer palasi laulamaan pääasiassa katalaaniksi. Balaguer kuoli paksusuolen syöpään 63-vuotiaana Barcelonassa 17. huhtikuuta 1984.

## Lähteet
*
Ruteenikolmikko

**Ruteenikolmikko** () oli 1830-luvun lopulla vaikuttanut galitsialainen kirjallinen ryhmä. Sen merkittävimpiä jäseniä olivat Markijan Šaškevytš, Jakiv Holovatskyi ja Ivan Vahylevytš, jotka opiskelivat Lvivin teologisessa seminaarissa. Ryhmä syntyi romantiikan kaudella, joka leimasi heidän tuotantoaan. Kiinnostuksen kohteina olivat kansanrunous, historia ja panslavismi. Slavofiilisyyttään he ilmensivät vanhojen slaavilaisten salanimien käytöllä: Šaškevitš käytti nimeä Ruslan, Vahylevytš nimeä Dalibor ja Holovatskyi nimeä Jaroslav.

Ryhmän ympärille kerääntyi nuoria, jotka halusivat toimia oman kansansa hyväksi. Osa toimi myös puolalaisissa vallankumouspiireissä, mutta lähinnä he harrastivat suullisen perinteen keräämistä, Ukrainan historian tutkimista, muiden slaavilaisten kirjailijoiden teosten kääntämistä ja omien runojen ja tutkielmien kirjoittamista.

Ryhmän jäsenten mukaan Galitsian, Bukovinan ja Transkarpatian "ruteenit" olivat kaikki yhtä ja samaa ukrainalaista kansaa, jolla oli oma kieli, kulttuuri ja historia. Oman tuotannon julkaisu tuotti vaikeuksia, eikä kahta ensimmäistä kokoelmaa *Syn Rusi* (1833) ja *Zoria* (1834) he eivät saatu julkaistuksi. Kolmas, *[[Rusalka Dnistrovaja]]* ('Dnestrin nymfi'), ilmestyi Budapestissa, mutta tuhannen kappaleen painoksesta 800 takavarikoitiin heti. Lyhytikäisyydestään huolimatta kokoelmalla oli valtava merkitys, sillä se oli kirjoitettu puhutulla ukrainan kielellä oppineiden jazytšijen sijasta, jonka käytön Galitsian kansallismieliset tuomitsivat. Se oli siten alkuna ukrainan kansankielen käytölle Habsburgien monarkiassa. Sen panslavismi rinnastuu slovakialaisen runoilijan Ján Kollárin sonettikokoelmaan *Slávy dcera* (1824, 'Slavan tytär'), joka paljolti oli Ruteenikolmikon inspiraation lähde.

## Lähteet
Olena Vasyleva

**Olena Vasyleva** (, o.s. Klovatska; 20. toukokuuta 1899 Sribne, Pultavan alue – 18. maaliskuuta 1981 New York, Yhdysvallat) oli ukrainalainen kirjailija, kääntäjä ja bibliografi.

## Elämä
Vasyleva opiskeli romaanista filologiaa Pietarissa ja Harkovan vieraiden kielten instituutissa.

Myöhemmin Vasyleva opetti romaanisia kieliä Harkovan vieraiden kielten instituutissa ja käänsi ranskasta Victor Hugoa ja Emile Zolaa, muun muassa Zolan *Margueriten*. Toisen maailmansodan aikana hän muutti Saksaan, opetti Ukrainan teknillisessä ja taloudellisessa instituutissa Münchenissä vuosina 1947-1949. Vuodesta 1950 lähtien hän asui New Yorkissa opettaen ranskaa ja jatkoi ranskan- ja englanninkielisen kirjallisuuden kääntämistä. Itse hän kirjoitti romaanien lisäksi novelleja ja kertomuksia, joita julkaistiin ukrainalaisten emigranttien aikakauslehdissä.

Vasyleva kuoli 18. maaliskuuta 1981 New Yorkissa.

## Kirjallinen tuotanto
Romaani *More žiteiskeje* ('Elämän meri'), joka kuvaa ukrainalaisen perheen traagista kohtaloa toisen maailmansodan aikana, ilmestyi vuonna 1962. Romaani *Koli orbiti šrešujutsja* ('Kun kiertoradat risteytyvät'), joka ilmestyi 1968, sisältää 12 luonnosta ja muistoa läheisistä ihmisistä. Vasyleva saattoi myös valmiiksi Ukrainan vallankumouksen jälkeisen ajan tieteellisen bibliografian (1958).

Vasylevan tuotanto sisältää novellien ja tarinoiden ohella lehtiartikkeleita, kuten
* Vasyleva O. Vid Abatstva poetiv do Pjatirnoho grona (Runoilijoiden luostarista viidenteen ryhmään). Sutšasnist 1970. - Nro 5 (113). 34-39  ja
* Vasyleva O. Vydatnij poet sutšasnostij Aikamme merkittävä runoilija (ranskalainen Saint	John. Perse). Slovo. Kokoelma 3. New York: OUP, 1968. s.421-436.

Bohdan Kravtsiv, joka myös oli ukrainalainen emigranttikirjailija ja toimittaja, piti Vasylevalle tunnusomaisena taiteellisen ilmaisun taloudellisuutta, johdonmukaista ydintyyliä ja hyvää kirjallista kieltä.

## Lähteet
Automattic

**Automattic Inc.** on yhdysvaltalainen yhtiö, joka tuottaa lukuisia avoimen lähdekoodin tuotteita ja palveluita. Yksi sen tunnetuimmista palveluista on WordPress.com, joka on kaupallinen isännöintipalvelu WordPress-ohjelmistoa varten. Automattic tai WordPress.com-palvelu eivät ole sidoksissa WordPress-projektiin tai WordPress Foundationiin, vaikka nimi toisinaan aiheuttaakin sekaannusta. Automattic tosin on yksi monista yhtiöistä, jotka osallistuvat WordPress-projektiin. 

Yhtiön palveluksessa oli 1 930 työntekijää maaliskuussa 2022. 

Toimitusjohtaja Matt Mullenweg antaa yrityksen työntekijöille mahdollisuuden työskennellä missä ja milloin tahansa. 

## Tuotteet ja palvelut
Automattic tai sen tytäryhtiöiden tuotteita ja palveluita:
* WordPress.com
* WP VIP
* WooCommerce
* Jetpack
* Simplenote
* Longreads
* VaultPress
* Akismet
* Happy Tools
* Gravatar
* Crowdsignal
* Cloudup
* Tumblr
* Day One
* Pocket Casts

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen verkkosivusto
Eleonore Schwarz

**Eleonore Schwarz** (s. 1936, Wien) on itävaltalainen oopperalaulaja. Schwarz lauloi 1960- ja 1970-luvuilla Wienin Volksoperissa.

Schwarz edusti Itävaltaa vuoden 1962 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Nur in der Wiener Luft", joka sijoittui kilpailussa jaetulle viimeiselle sijalle nollalla pisteellä.

## Lähteet
Brion-sur-Ource

**Brion-sur-Ource** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Ourcejoen varrella, noin 42 kilometriä Montbardin kaupungista koilliseen.

Kunnan keskustassa oleva Saint-Hippolyten kirkko on alkujaan peräisin 1400-luvulta. Se on omistettu Hippolytos Roomalaiselle. Kirkkoa uusittiin 1500-, 1600- ja 1800-luvuilla. Ourcejoen ylittävässä holvisillassa on kaksitoista holvia. Silta on peräisin 1600-luvulta, mutta se uusittiin 1900-luvulla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Mohamed el-Kawisah

**Mohamed el-Hadi Yussif el-Kawisah** (, s. 8. maaliskuuta 1987) on libyalainen judoka. Hän voitti Afrikan-mestaruuden 2011 ja on samalla ensimmäinen libyalainen, joka on voittanut Afrikan mestaruuden judossa. El-Kawisah kilpaili myös kerran olympialaisissa 2016.

## Ura
El-Kawisah sai ensimmäisen sijoituksen kansainvälisessä turnauksessa heinäkuussa 2007, oltuaan seitsemän Afrikan kisoissa Algeriassa.

Seuraavan vuoden 2008 el-Kawisah aloitti tammikuussa järjestettyssä kansainvälissä turnaukessa Mauritiuksessa, jossa hän sijoittui kolmanneksi. Lokakuussa el-Kawisah kilpaili Ranskassa Troyesissa järjestetyssä turnauksessa, jossa hän saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa Alaa El Idrissille. Joulukuussa el-Kawisah kilpaili vielä kotimaassaan Poliisien maailmanmestaruuskilpailuissa, jossa hän saavutti pronssia.

Toukokuussa 2009 el-Kawisah oli mukana Afrikan mestaruuskilpailuissa Mauritiuksessa, jossa hän saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa Alaa El Idrissille.

Huhtikuussa 2010 el-Kawisah oli toistamiseen mukana Afrikan mestaruuskilpailuissa, jotka järjestettiin Kamerunissa. Tällä kertaa hän sijoittui viidenneksi.

### Afrikan mestaruus (2011)
Huhtikuussa 2011 hän oli mukana Senegalissa järjestetyissä Afrikan mestaruuskilpailuissa. El-Kawisah eteni aina loppuotteluun saakka toista kertaa urallaan. Hän voitti avauskierroksella Yassine Moudatirin ja sen jälkeen Idriss Mahoundin. Välierissä el-Kawisah pudotti Lusanda Ngoman jatkosta. Loppuottelussa hän onnistui saavuttamaan mestaruuden voitettuaan Fraj Dhouibin. Samalla hänestä tuli ensimmäinen Afrikan mestaruuden judossa voittanut libyalainen. Syyskuussa el-Kawisah osallistui Afrikan kisoihin, jotka järjestettiin Mozambikissa. Hän saavutti kisoissa pronssia.

Huhtikuussa 2012 el-Kawisah lähti Marokossa järjestettäviin Afrikan mestaruuskilpailuihin hallitsevana mestarina. Hän sijoittui lopulta viidenneksi. Pian toukokuussa el-Kawisah oli mukana Azerbaijanissa järjestetyssä Grand Prix turnauksessa, jossa hän saavutti pronssia. Kesäkuussa el-Kawisah sijoittui seitsemänneksi maailmancupissa, Espanjassa.

Huhtikuussa 2013 hän saavutti pronssia Afrikan mestaruuskilpailuissa, Mozambikissa.

Kesäkuussa 2014 el-Kawisah ei kyennyt saavuttamaan mitalia Afrikan mestaruuskilpailuissa ja jäi seitsemänneksi.

Huhtikuussa 2015 hän sen sijaan onnistui etenemään kolmatta kertaa Afrikan mestaruuskilpailuissa loppuotteluun. El-Kawisah hävisi mestaruuden Yassine Moudatirille. Syyskuussa hän oli mukana kolmatta kertaa Afrikan kisoissa, jossa el-Kawisah sijoittui seitsemänneksi.

Tammikuussa 2016 el-Kawisah oli ensimmäistä kertaa mukana Tunisian Openissa, jossa hän sijoittui seitsemänneksi. Huhtikuussa el-Kawisah saavutti toista kertaa pronssia Afrikan mestaruuskilpailuissa. Elokuussa hän oli mukana ensimmäistä kertaa Olympialaisissa, jotka järjestettiin Brasiliassa. El-Kawisah sijoittui 32 parhaan joukkoon hävittyään Yeldos Smetoville, joka lopulta voitti olympiahopeaa.

Huhtikuussa 2018 el-Kawisah kilpaili alle 73-kiloisten sarjassa Afrikan mestaruuskilpailuissa, Tunisiassa, jossa hän sijoittui viidenneksi.

## Lähteet
Etanahaiskiainen

**Etanahaiskiainen** (*Phosphuga atrata*) on raatokuoriaisten heimoon kuuluva sukunsa ainut laji. Se on kooltaan 9-16 mm ja väriltään kiiltävän musta, joskus heikosti ruskeansävyinen. Lajin pää on venynyt kärsämäiseksi. Etanahaiskiaisen aikuiset ja toukat pyydystävät öisin kotiloita liuottaen syljellään reitin kotilon kuoren sisään ja syöden sisuksen. Etanahaiskiainen saalistaa ainakin espanjansiruetanoita (*Arion vulgaris*), tylppäetanoita (*Deroceras invadens*) ja rantaetanoita (*Deroceras laeve*). Päivisin laji piileskelee kivien, sammalten ja lahopuiden alla. Etanahaiskiainen talvehtii aikuisena kaarnan alla tai maaperässä ja talvehtineita yksilöitä voi nähdä usein jo keväthangilla.
Suomessa laji on vakiintunut ja yleinen esiintyen Suomessa pohjoisimpia osia myöden. Etanahaiskiainen luokitellaan Suomessa elinvoimaiseksi lajiksi. Lajia esiintyy lähinnä Euroopan alueella.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
*Ötökkätieto: Etanahaiskiainen (''Phosphuga atrata'')
*iNaturalist: Etanahaiskiainen (''Phosphuga atrata'')
*UniProt: Taxonomy - Phosphuga atrata 
*UK Beetles: Phosphuga atrata 
*Pherobase: Semiochemicals of Phosphuga atrata
Gunilla Carlsson

**Gunilla Carlsson** (s. 11. toukokuuta 1963 Lund) on ruotsalainen maltillisen kokoomuksen poliitikko. Hän istui valtiopäivillä vuosina 2002–2013 ja Euroopan parlamentissa vuosina 1995–2002. Vuosina 2006–2013 hän toimi Ruotsin kehitysapuministerinä. Lisäksi hän oli puolueensa varapuheenjohtaja vuosina 1999–2015. Sittemmin hän on työskennellyt YK:ssa useissa tehtävissä, muun muassa Unaidsin apulaisjohtajana.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Gunilla Carlsson'' Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla 
*
Vandenesse-en-Auxois

**Vandenesse-en-Auxois** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 35 kilometriä Beaunen kaupungista luoteeseen.

Kunnan läpi kulkee Burgundin kanava, ja siellä olevan sataman kautta saatiin aikaisemmin maataloustuotteet kuljetettua ostajille. Ennen kuin kanava rakennettiin, niin kuljetukseen käytettiin Vandenessejokea. Nykyään joki kulkee kanavan vieressä, alittaen kanavan kunnan keskustassa. Keskustassa oleva Neitsyt Marian kirkko on rakennettu 1200-1400-luvuilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Alex Horne

**Alexander James Jeffery Horne** (s. 10. syyskuuta 1978) on brittiläinen koomikko. Hän on luonut *[[Suurmestari (brittiläinen televisiosarja)|Suurmestari UK]]* -ohjelman, jossa toimii myös Suurmestarin avustajana. Horne on esiintynyt useissa viihdeohjelmissa, esimerkiksi *8 Out of 10 Cats Does Countdown* ja *Never Mind the Buzzcocks*. Hänellä on viiden muusikon kanssa komediaryhmä, The Horne Section, jota hän johtaa.

## Televisio-ohjelmat

## Kirjallisuus
* 
* 
* 
* 

## Yksityiselämä
Horne on naimisissa Rachel Hornen kanssa. Heillä on kolme poikaa. 
Tammikuussa 2024, Horne sai kunniatohtorin arvonimen Warwickin yliopistolta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://www.alexhorne.com/
Kämppä (televisioelokuva)

**Kämppä** on Veikko Kerttulan ohjaama suomalainen televisioelokuva vuodelta 1970. Se on MTV-teatterin tuottama ja se sai ensi-iltansa Mainos-TV:n *Aitiopaikka*-ohjelmapaikalla 09.03.1970. Elokuva perustuu Alpo Ruuthin samannimiseen romaaniin vuodelta 1969.

Elokuva kertoo Helsingin Sörnäisissä 1950-luvulla asuvista työläisperheiden pojista, jotka vuokraavat kotiensa ahtauden takia varastotilan kerhohuoneekseen.

## Näyttelijät

## Lähteet
Aratos

**Aratos** (, ) voi viitata seuraaviin henkilöihin:

* Aratos, Asklepioksen poika kreikkalaisessa mytologiassa
* Aratos Soloilainen (n. 315/310–240 eaa.), runoilija
* Aratos Sikyonlainen (271–213 eaa.), valtiomies ja Akhaian liiton johtaja
* Aratos Knidoslainen, historioitsija