open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kotikatu – 3. tuotantokausi (1997–1998)

**[[Kotikatu]]**-televisiosarjan kolmas tuotantokausi esitettiin Yle TV1 -kanavalla vuosina 1997–1998. Tuotantokauden ensimmäinen jakso esitettiin ensimmäisen kerran 4.9.1997 ja viimeinen jakso 23.4.1998.

YLE Tallennemyynti ja Pan Vision julkaisivat tuotantokauden jaksot DVD:nä 21.1.2010. Jaksojen lisäksi DVD-julkaisu sisältää ohjelmanteosta kertovan dokumentin *Ykköskatsomo - Special: Kotikatu ruudun takaa*.

Tuotantokauden jaksot julkaistiin Yle Areenassa kesäkuussa 2017.

Kolmanteen tuotantokauteen perustuu myös kaksi Kotikatu-kirjasarjan romaania, *Keväthäät* (2001) ja *Matkalla tähtiin* (2001), joista ensimmäinen kattaa sarjan jaksot 69–88 ja toinen jaksot 89–104.

## Henkilöt
### Päähenkilöt

### Sivuhenkilöt

## Jaksot

## Lähteet
Kotikatu – 4. tuotantokausi (1998–1999)

**[[Kotikatu]]**-televisiosarjan neljäs tuotantokausi esitettiin Yle TV1 -kanavalla vuosina 1998–1999. Tuotantokauden ensimmäinen jakso esitettiin ensimmäisen kerran 5.9.1998 ja viimeinen jakso 29.4.1999.

YLE Tallennemyynti ja Pan Vision julkaisivat tuotantokauden jaksot DVD:nä 17.2.2011. AIempien tuotantokausien DVD-julkaisuista poiketen julkaisu ei sisällä lisämateriaalia.

Tuotantokauden jaksot julkaistiin Yle Areenassa lokakuussa 2017.

Neljänteen tuotantokauteen perustuu myös kaksi Kotikatu-kirjasarjan romaania, *Viimeinen vierailu* (2002) ja *Äitien päivät* (2003), joista ensimmäinen kattaa sarjan jaksot 105–121 ja toinen jaksot 122–138.

## Henkilöt

### Päähenkilöt

### Sivuhenkilöt

## Jaksot

## Lähteet
Le Tour du monde

**Le Tour du monde** (”Matka maailman ympäri”) oli vuosina 1860–1914 ilmestynyt ranskalainen kuvitettu aikakauslehti. Se julkaisi koti- ja ulkomaisia matkakertomuksia eri puolilta maailmaa.

Édouard Chartonin toimittama ja Hachette-kustantamon julkaisema viikkolehti seurasi ranskalaisen ja brittiläisen imperialismin kehitystä, mutta sen näkökulma oli enemmän pedagoginen kuin nationalistinen. Chartonin tavoitteena oli jakaa suurelle yleisölle tietoa maantieteestä ja eri puolille maailmaa suuntautuneista tutkimusretkistä. Lehden kirjoittajia olivat muun muassa Jules Crevaux, Guillaume Lejean, Adolf Erik Nordenskiöld, Nikolai Prževalski ja Henry Morton Stanley. Se julkaisi ilmestymisaikanaan 900 kertomusta 500 matkailijalta, joista kolmisenkymmentä oli naisia. Korkealaatuisen piirroskuvituksen tekijöistä tunnetuin oli Gustave Doré. 

Lehden levikki nousi 33&nbsp;000 kappaleeseen vuonna 1866. Sen lukijakuntaan kuuluivat muun muassa Jules Verne ja Henri Rousseau. Vastaava englanninkielinen julkaisu *[[National Geographic (lehti)|National Geographic]]* perustettiin vuonna 1888.

Hachette jatkoi lehden julkaisemista Chartonin kuoltua vuonna 1890. Vuonna 1895 alkaneessa toisessa jaksossa piirroskuvitus korvattiin pääosin valokuvilla, ja lehteä alettiin pitää ”siirtomaapuolueen” kannattajana. Vuodesta 1891 lähtien julkaistiin liitettä *Les Nouvelles géographiques*, joka sai vuonna 1895 nimen *A travers le monde*. Lehden ilmestyminen lakkasi laskevan levikin myötä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Le Tour du monde'' digitoituna Ranskan kansalliskirjastossa
Kotikatu – 5. tuotantokausi (1999–2000)

**[[Kotikatu]]**-televisiosarjan viides tuotantokausi esitettiin Yle TV1 -kanavalla vuosina 1999–2000. Tuotantokauden ensimmäinen jakso esitettiin ensimmäisen kerran 2.9.1999 ja viimeinen jakso 28.4.2000.

Tuotantokauden jaksot julkaistiin Yle Areenaan tammikuussa 2018.

## Henkilöt

### Päähenkilöt

### Sivuhenkilöt

## Jaksot

## Lähteet
Hynes

**Hynes** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* John Hynes (s. 1975), yhdysvaltalainen jääkiekkovalmentaja
* Louis Hynes (s. 2001), brittiläinen näyttelijä
* Marc Hynes (s. 1978), brittiläinen autourheilija
* Mathias Hynes (1883–1926), brittiläinen köydenvetäjä ja olympiamitalisti
Goitrogeenit

**Goitrogeenit** ovat flavonoideja, goitriineja tai tiosyanaatteja, jotka heikentävät kilpirauhashormonien muodostumista suurina määrinä nautittuna. Osa flavonoideista muuntuu goitrogeenisiksi yhdisteiksi suolistobakteerien toimesta.

Goitrogeenit saattavat vähentää kilpirauhasta stimuloivan hormonin määrää, estää kilpirauhashormonin synteesille välttämättömän jodin pääsyä kilpirauhaseen ja häiritä tyroidiperoksidaasientsyymin toimintaa. Goitrogeenien aiheuttama riski koskee etenkin kilpirauhaspotilaita.

Goitrogeenejä esiintyy parsakaalissa, keräkaalissa, kukkakaalissa, lehtikaalissa, pinaatissa, lantussa, persikassa, päärynässä, mansikoissa, soijassa ja soijavalmisteissa, voipavussa, maississa, maapähkinöissä ja pellavansiemenissä. Kypsentäminen vähentää goitrogeenien aktiviisuutta.

Goitrogeenien kilpirauhasen toimintaa häiritsevä vaikutus keksittiin vuonna 1928, kun tutkijat huomasivat, että paljon kaalia syöneet kanit sairastuivat usein struuman.

## Lähteet
Checkmate

**Checkmate** voi tarkoittaa seuraavia:
* Shakkimatti shakissa
* *[[Checkmate (Itzy)|Checkmate]]*, Itzyn EP
* *[[Checkmate (televisiosarja)|Checkmate]]*, 1960-luvun televisio-ohjelma
* *[[Checkmate (vuoden 2005 kirja)|Checkmate]]*, vuoden 2005 kirja
* *[[Checkmate (B.G:n albumi)|Checkmate]]*, B.G:n albumi
* "Checkmate", Martina Aitolehden kappale
* *[[Checkmate (vuoden 2015 elokuva)|Checkmate]]*, vuoden 2015 elokuva
* Checkmate, sarjakuvaryhmä
* Suhoi Su-75, valmistajan antama lisänimi "Checkmate"
Sanna Kurronen

**Sanna Kurronen** (s. 1982 Espoo) on suomalainen ekonomisti ja Liberaalipuolueen poliitikko. Hänen erityisosaamisalueitaan ovat muiden muassa Suomen talouspolitiikka, rahoitussektorin rooli taloudessa ja Venäjän talous.

Kurronen väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Helsingin yliopiston kansantaloustieteen laitokselta vuonna 2017. Väitöskirjassaan hän tutki rahoitussektorin toiminnan vaikutusta raaka-ainekiroukseen.

Kurronen on työskennellyt Danske Bankissa, Pohjola Pankissa, OKOssa ja Suomen Pankissa. Vuosina 2014–2020 hän työskenteli pankkiekonomistina Nordeassa makrotalousanalyysin ja valuuttamarkkinoiden parissa. Hän aloitti EVA:n ekonomistina maaliskuussa 2020. 

Vuodesta 2020 lähtien hänen toimintansa on herättänyt laajempaa huomiota. Kurronen on tullut tunnetuksi kärkeviksikin yltyvistä kannanotoistaan. Hän on saanut aikaan keskustelua esimerkiksi kirjoittamalla polttomoottoriautojen arvon alenemisesta liikenteen sähköistyessä.

Kurrosen mukaan suomalaisten työuria tulisi pidentää niin alusta, keskeltä kuin lopustakin. Kotihoidon tuki olisi hänen mukaansa syytä poistaa ja ansiosidonnaista työttömyysturvaa pitäisi heikentää, jotta työnteko olisi nykyistä houkuttelevampaa. Eläkeikä olisi nostettava 65:stä 67:ään vuoteen. Koulutuksen rahoitusta pitäisi hänen mukaansa sen sijaan kasvattaa. Kurronen pitää yritystukia pääasiassa haitallisina, sillä ne vääristävät kilpailua.

Kurronen siirtyi EVA:sta Suomen Pankin Rahapolitiikka- ja tutkimusosastolle vanhemmaksi ekonomistiksi syyskuussa 2022 .

Kurronen oli Liberaalipuolueen ehdokkaana Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa ja sai 2386 ääntä, muttei tullut valituksi. Kuntavaaleissa 2025 Kurronen valittiin Espoon kaupunginvaltuustoon 949 äänellä.

## Yksityiselämä
Kurrosen puoliso on ammatiltaan sisätautilääkäri. Heillä on kolme lasta. He asuvat Espoossa.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* https://twitter.com/KurronenS Twitter-tili
* ''Natural Resources and Finance'' Väitöskirja
Erik Ollonqvist

**Erik Johan Ollonqvist** (26. kesäkuuta 1872 Kauhajoki – 16. elokuuta 1930 Vaasa) oli suomalainen kauppias, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Ollonqvistin vanhemmat olivat  merikapteeni, kauppias Ernst Johan Edmund Ollonqvist ja Maria Nelin ja puoliso vuodesta 1901 Emilia Maria Hansten. Ollonqvist kävi kansakoulun ja kaksi luokkaa Vaasan lyseota. Hän oli apulainen isänsä liikkeessä Kauhajoella 1888–1889 ja 1892–1896 sekä Emil Gärdströmin tukkuliikkeessä Vaasassa 1889–1892, ja sitten maakauppias Kauhajoella 1896–1903, Emil Asplundin palveluksessa Vaasassa 1903–1905 ja itsenäinen tukkukauppias 1905–1930. Ollonqvistilla oli myös useita luottamustoimia, Vaasan kaupunginvaltuuston jäsen hän oli vuodesta 1911 ja toimi myös valtuuston varapuheenjohtajana. Hän toimi Suomen Vapaudenpatsaan patsastoimikunnan puheenjohtajana ja oli Norjan varakonsuli Vaasassa vuodesta 1923. Kauppaneuvoksen arvonimen Ollonqvist sai 1923.

## Lähteet
Karl Emil Hartikainen

**Karl Emil Hartikainen** (6. lokakuuta 1873 Kuopio – 30. heinäkuuta 1939 Kotka) oli suomalainen kauppias ja yritys- ja pankinjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Hartikaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Paavo Hartikainen ja Maria Gustaava Sorthan ja puoliso vuodesta 1902 Lydia Michelson. Hartikainen kävi [Kuopiossa [kauppakoulu]]n 1891 ja teki opintomatkoja Englantiin, Saksaan ja Unkariin. Hän oli F. A. Collinin tukkuliikkeen palveluksessa Kotkassa vuodesta 1892 ja sittemmin yhtiön osakas, johtokunnan jäsen ja toimitusjohtaja 1908–1924, Kotkan Tukkukauppa Oy:n toimitusjohtaja 1918–1934 ja johtokunnan puheenjohtaja 1924–1934 sekä Savo-Karjalan Osake-Pankin Kotkan konttorin johtaja vuodesta 1934. Ab F. A. Collin Oy:n osakkaiden kesken vuoden 1924 alussa toimitetussa omaisuuden jaossa sai Hartikainen Kotkan Tukkukauppa Oy:n, jonka johtokunnan jäseneksi ja toimitusjohtajaksi hän tuli. Hartikainen omisti maatilan Raivolassa Kivennavalla ja oli Kotkan kaupunginvaltuuston jäsen. Hartikainen kuului muun muassa Kangaskeskus Oy:n hallitukseen, Etelä-Suomi-lehteä kustantavan Sanomalehti Oy:n johtokuntaan jäsenenä ja varapuheenjohtajana sekä Kotkan kauppakamariin. Hänellä oli myös useita muita luottamustoimia muun muassa Kotkan kirkkohallinnossa. Kauppaneuvoksen arvonimen Hartikainen sai 1925. 

## Lähteet
Kasarmikatu 21

**Kasarmikatu 21** on Helsingin Kaartinkaupungissa, Kasarmitorin laidalla sijaitseva seitsenkerroksinen toimistorakennus, joka valmistui vuonna 2017. Sen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Sarc ja rakentanut YIT. Rakennuksen omistaa yhdysvaltalainen kiinteistösijoitusyhtiö Hines. Nykyisen rakennuksen tilalta purettiin 1960-luvulla valmistuneet rakennusviraston toimistotalot.

Kasarmikatu 21:n julkisivua koristaa vaalea kalkkikivi ja suuret ikkunat. Sen keskiössä on katettu seitsenkerroksinen sisäpiha. Rakennus edustaa nykyarkkitehtuuria, ja on mittakaavaltaan merkittävä uudisrakennus Helsingin keskustassa.

## Historia
Ensimmäinen osoitteessa Kasarmikatu 21 sijainnut rakennus oli Carl Ludvig Engelin suunnittelema koulurakennus, joka valmistui 1830-luvulla. Vuonna 1918 se siirtyi kaupungin rakennusviraston käyttöön, mutta kaksikerroksinen rakennus kävi pian liian pieneksi. Vuonna 1961 sen tilalle rakennettiin Lauri Pajamiehen suunnittelema modernistinen toimistotalo. Kaupunki hankki omistukseensa myös viereisen Pohjoisen Makasiinikatu 9:n tontin, johon valmistui kolme vuotta myöhemmin toimistotalon lisäosa.

2010-luvulla virastorakennukset päätettiin purkaa, sillä ne olivat huonossa kunnossa. Purkaminen aloitettiin helmikuussa 2016, ja se kesti viisi kuukautta. Uusi Kasarmikatu 21 -toimistorakennus valmistui tontille joulukuussa 2017.

## Kuvia

Tiedosto:Kasarminkatu 21, 40, 42 - Helsinki 1909 - N42032 - hkm.HKMS000005-km0031kq.jpg|Carl Ludvig Engelin kansakoulurakennus 1900-luvun alussa
Tiedosto:Kasarmikatu 21 - Helsinki 2015 - G45554 - hkm.HKMS000005-km0000on69.jpg|1960-luvulla valmistuneen virastotalon sisäpiha


## Lähteet
Lessolo

**Lessolo** () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 1&nbsp;772 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Arvid Bremer

**Arvid Zebor Bremer** (13. marraskuuta 1870 Sääksmäki – 18. helmikuuta 1948 Porvoo) oli suomalainen virkamies, kauppias,  yritysjohtaja ja maanviljelijä, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Bremerin vanhemmat olivat ratainsinööri Hugo Raimund Bremer, Viktor Zebor Bremerin poika, ja Olga Josefina von Bonsdorff ja puoliso vuodesta 1901 Signe Amanda Svartström. Bremer kävi kuusi luokkaa oppikoulua Helsingin ruotsinkielisessä reaalilyseossa 1881–1887 ja valmistui Helsingin kauppakoulusta 1888. Hän oli konttoristi J. E. Cronvallilla Helsingissä, harjoittelija Valtionrautateiden liikenneosastolla, Perkjärvellä rautatieaseman sähköttäjä vuodesta 1892 ja toinen kirjuri 1897–1899, Haminan yksityisen rautatien Metsäkylän aseman asemapäällikkö 1899–1905, SOK:n pääkonttorin valvoja Helsingissä vuodesta 1905 ja Viipurissa konttorin hoitaja 1906–1915 sekä Savo-Karjalan Tukkuliikeen toimitusjohtaja 1915–1940. Bremer oli myös puutavarakauppias ja omisti maatiloja, muun muassa Sännäsin tilan Karjaalla, jota hän viljeli vuodesta 1940. Bremer sai kauppaneuvoksen arvonimen 1928. Taiteilija Aino von Boehm maalasi kauppaneuvos Arvid Bremerin muotokuvan vuonna 1931.

## Lähteet
Vuoden 2022 Atlantin hurrikaanikausi

**Vuoden 2022 Atlantin hurrikaanikausi** on Atlantin hurrikaanikausi, joka käsittää hurrikaanit ja niitä heikommat trooppiset myrskyt, joita nimettiin Atlantilla 1. kesäkuuta – 30. marraskuuta 2022. Virallisen kauden rajat on asetettu kaudelle jonka aikana esiintyy 97 % hurrikaaneista. Yksittäisiä tapauksia on kauden ulkopuolellakin. Nimet valitaan esiintymisjärjestyksessä etukäteen julkaistulta listalta, jossa nimet alkavat englanninkielisten aakkosten mukaisessa järjestyksessä A=Alex, B= Bonnie, ...

## Vertailu keskimääräiseen kauteen
Kaudella nimettiin 14 myrskyä, joista kahdeksan voimistui hurrikaaneiksi, ja kaksi niistä voimakkaiksi hurrikaaneiksi: Fiona ja Ian.

NOAA oli ennustanut toukokuussa, että La Niña -ilmiön ja keskimääräistä lämpimämpien merivesien takia kaudesta tulee jälleen keskimääräistä aktiivisempi, 14–21 nimettyä myrskyä, joista 6–10 hurrikaania, joista 3–6 voimakasta hurrikaania.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Murray Head

**Murray Seafield Saint-George Head** (s. 1946) on brittiläinen näyttelijä ja muusikko. Hän näytteli Juudas Iskariotia rockoopperan *[[Jesus Christ Superstar (rockooppera)|Jesus Christ Superstar]]* alkuperäistuotannossa 1970, teki samoihin aikoihin yhden päärooleista John Schlesingerin kolmiodraamassa *[[Saakelin sunnuntai]]* (1971) ja oli vuosikymmentä myöhemmin mukana musikaalin *[[Chess]]* levytyksessä (1984), jolta nousi kansainväliseksi hitiksi hänen ja Anders Glenmarkin esittämä kappale ”One Night in Bangkok”. Head esittää puhelauluosuudet, Glenmark laulaa kertosäkeet. Head näytteli pääroolia myös *Chessin* West End -tuotannossa 1986–1989.

Head on tehnyt toistakymmentä sooloalbumia ja näytellyt myös elokuvissa *[[Kuherruskuukausi (elokuva)|Kuherruskuukausi]]* (The Family Way, 1966), *[[Madame Claude]]* (1976) ja *[[Afrikan valkoinen kaunotar]]* (White Mischief, 1987).

Headin isä oli mainoselokuvien tuottaja ja äiti näyttelijä, ja myös hänen veljestään Anthony Headistä tuli näyttelijä. Vasta 18-vuotias Murray Head sai levytyssopimuksen vuonna 1964 voitettuaan Radio Luxembourgin kilpailun.

Murray Head on melko tuntematon laulaja kotimaassaan Britanniassa, mutta Ranskassa paljon suositumpi. Menestys Ranskassa alkoi 1970-luvun puolivälissä, kun kappale ”Say It Ain't So, Joe” nousi myyntilistoille. Heikosti englantia taitavat ranskalaiset pitävät sitä rakkauslauluna, vaikka kappale itse asiassa kritisoi Yhdysvaltojen presidentti Richard Nixonia.

## Lähteet
Guillaume Lejean

**Guillaume Marie Lejean** (1. helmikuuta 1824 Plouégat-Guérand, Finistère – 2. helmikuuta 1871 Plouégat-Guérand) oli ranskalainen tutkimusmatkailija.

Guillaume Lejean syntyi maanviljelijäperheeseen. Hän työskenteli hallintovirkailijana, harrasti historiaa ja maantiedettä, toimi lehtimiehenä ja Alphonse de Lamartinen sihteerinä. Lejean liittyi Ranskan maantieteelliseen seuraan ja lähti vuonna 1857 ensimmäiselle matkalleen Moldovaan, Valakiaan ja Bulgariaan. Napoleon III:n hallitus myönsi hänelle rahoituksen yhteensä seitsemälle tutkimusretkelle.

Lejean tutki Niilin yläjuoksua vuosina 1860–1861. Vuonna 1862 hänet nimitettiin Ranskan varakonsuliksi Massawaan. Hänen tehtävänään oli solmia kauppasopimus Etiopian keisarin Teodoros II:n kanssa, puolustaa katolisia lähetyssaarnaajia ja luoda markkinoita ranskalaisille tuotteille. Teodoros epäili Lejeania yhteistyöstä Egyptin kanssa ja karkotti hänet maasta seuraavan vuoden lopussa.

Vuonna 1865 Lejean matkusti Lähi-itään, Anatoliaan, Mesopotamiaan, Afganistaniin ja Kashmiriin. Vuosina 1867–1870 hän teki useita matkoja Osmanivaltakuntaan. Lejean on laatinut matkakuvauksia, kansatieteellisiä tutkimuksia ja karttoja.

## Lähteet
Antinkatu 1

**Antinkatu 1** (aiemmin **Valtioneuvoston kirjapainotalo**) on Helsingin Kampissa sijaitseva Antero Pernajan ja Erkki Huttusen suunnittelema kymmenkerroksinen toimistorakennus, joka valmistui vuonna 1952. Se käsittää Graniittitalon korttelin pohjoisosan. Rakennus oli aluksi Valtioneuvoston kirjapaino, ja 1970-luvulla peruskorjauksen yhteydessä se muutettiin toimistotaloksi.

Rakennuksen suunnittelu alkoi jo 1930-luvulla, ja se piirrettiin uudelleen useamman kerran. Sen jykevässä muotokielessä on vaikutteita funktionalismista ja modernismista. Tasaisten ikkunarivien koristama julkisivu on rapattu beigellä laastilla.

## Historia

Valtioneuvosto päätti talvella 1940 rakentaa uuden kirjapainotalon Kampin kentän laidalle, ja samana kesänä rakennettiin jo sen perustuksia. Sota-ajan materiaalisäännöstely ja työvoimapula johti kuitenkin projektin keskeytymiseen. Vasta rakennussäännöstelyn päätyttyä vuonna 1949 hanketta päästiin jatkamaan. Alkuperäissuunnitelma oli vuosikymmenessä vanhentunut, ja rakennus jouduttiin suunnittelemaan uudelleen, tällä kertaa myös lisäämällä kellarikerrosten varastotilaa. Rakentaminen aloitettiin varsinaisesti vuoden 1950 alussa, ja kesällä 1951 se oltiin saatu harjakorkeuteen. Keväällä 1952 viimeisteltiin sisätilat. Virallisesti se vihittiin käyttöön saman vuoden lopussa.

Rakennuksen valmistuttua sen eteläpuoleiset suuret umpiseinät osoittautuivat halutuiksi mainospaikoiksi. Vuonna 1962 siihen maalattiin näkyvä Philipsin, ja myöhemmin Partekin mainos, jotka näkyivät Kampin linja-autokentälle. Graniittitalon valmistuttua samaan kortteliin vuonna 1982 mainosseinä jäi piiloon.

## Muutostyöt
Vuonna 1973 valmistui uusi painotalo Hakuninmaalle, joten rakennus muutettiin kokonaan toimistokäyttöön. Toiseen kerrokseen, jossa oli aiemmin ollut kirjapainon varasto rakennettiin laajat kirjastotilat, joissa sijaitsi ensin Tilastokeskus, ja sittemmin Venäjän ja Itä-Euroopan instituutti. Rakennuksen sisätilat uusittiin lähes kokonaan, mukaan lukien ilmanvaihto ja WC-tilat. Alkuperäisenä säilyi muun muassa Valtion elokuvatarkastamon näytössali.

Rakennukseen tehtiin pienempiä muutoksia 1990-luvun puolivälissä ja vuonna 2004. Vuonna 2011 rakennuksen puiset ikkunat uusittiin laajamittaisesti, ja vaihdettiin moderneihin MSE-ikkunoihin.

## Lähteet
Valtakunta (kirjasarja)

**Valtakunta** () on yhdysvaltalaisen kirjailijan Sarah J. Maasin nuorille aikuisille suunnattu fantasiaromaanisarja. Se alkaa samannimisestä romaanista, joka julkaistiin toukokuussa 2015. Tarina seuraa kuolevaisen Feyre Archeronin matkaa sen jälkeen, kun hänet on tuotu Prythianin haltiamaille.

## Romaanit
* 
* 
* 
* 
* 
* Kuudes kirja (tulossa 2026)
* Seitsemäs kirja (tulossa 2027)

## Lähteet
* 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* A Court of Thorns and Roses Wiki
Perseus Karlström

**Perseus Karlström** (s. 2. toukokuuta 1990 Eskilstuna, Ruotsi) on ruotsalainen kilpakävelijä. Hänen uransa suurimmat saavutukset ovat MM-hopea 20 kilometrin kävelyssä Budapestin MM-kilpailuissa 2023 Ruotsin ennätysajalla 1.17.39, MM-pronssi 20 kilometrin matkalta Dohassa 2019 ajalla 1.27.00 ja niin ikään MM-pronssi Eugenessa 2022 ajalla 1.19.18. Eugenessa hän saavutti pronssia myös 35 kilometrin matkalla maansa ennätysajalla 2.23.44. Hän voitti 20 kilometrin kävelyn Euroopan-mestaruuden Roomassa 2024 ajalla 1.19.13 ja saavutti samalla matkalla hopeaa Münchenin EM-kilpailuissa 2022 ajalla 1.19.23. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän oli 20 kilometrillä yhdeksäs ja 2023 Budapestin MM-kilpailuissa 35 kilometrillä kahdeksas. Hän teki 20 kilometrin kävelyn aiemman Ruotsin ennätyksen 1.18.07 La Coruñassa kesäkuussa 2019.

Karlströmin vanhemmat Enrique Vera Ibáñez ja Siw Karlström sekä veli Ato Ibáñez ovat myös kilpakävelijöitä.

## Lähteet
Jacmel

**Jacmel** () on kaupunki Haitin etelärannikolla noin 39 km lounaaseen Haitin pääkaupungista Port-au-Princestä. Jacmel sijaitsee Jacmelinlahtea ympäröivien kukkuloiden rinteillä Tiburonin niemimaalla.

Jacmelin kaupunki ja satama kukoistivat ranskalaisten valtakaudella ja sataman kautta kuljetettiin kahvia, sokeria sekä puuvillaa. Myöhemmin kaupunki on toiminut kahvin, banaanien ja kaakaon kaupan keskuksena. Vuonna 1980 valmistui hyväkuntoinen tie Jacmelistä pääkaupunkiin Port-au-Princeen, minkä seurauksena Jacmelistä tuli turistikohde. 1990-luvulla Jacmelin rannat ja rakennukset kuitenkin tyhjenivät ja kaupungin turismi hiipui vähäiseksi. Haitin vuoden 2010 maanjäristys aiheutti merkittävää tuhoa monille kaupungin rakennuksille ja monia kaupungin asukkaita kuoli maanjäristyksen seurauksena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Creswell (Oregon)

**Creswell** on kaupunki Oregonissa Yhdysvalloissa. Siellä on noin 5&nbsp;700 asukasta, ja se on Eugenen ja Springfieldin nukkumalähiö maatalousalueen keskellä.

Creswell sijaitsee Willamettejoen laakson eteläosassa Interstate 5 -valtatien varrella Eugenen ja Cottage Groven välissä. Creswellillä on pieni liikekeskusta, jossa on muutama isompi kauppa sekä pari ostoskatua, ja sitä ympäröi useampi asuinalue. Kaupungin ympärillä on puolestaan maanviljelyalueita.

Eurooppalaiset ja amerikkalaiset uudisasukkaat saapuivat 1850-luvun puolivälissä Willamettenlaaksoon, ja sinne kasvoi pian useampia pieniä asutuskeskuksia. Creswell muodostui nykyisen Cloverdalen paikalle. Asukkaat muuttivat sieltä kuitenkin muutamia kilometrejä länteen, kun Oregonin ja Kalifornian välisen rautatien linjaus paljastui. Rautatie saapui 1871, ja kaksi vuotta myöhemmin paikkakunta nimettiin ylipostimestari John Creswellin mukaan.

Creswell kasvoi tasaisesti 1870-luvulta vuoteen 1909, jolloin siellä oli 500 asukasta. Paikkakunnan ensimmäinen kirkko rakennettiin 1873 ja koulu 1874. Yrittäjä A. C. Bohnrstedt muutti Creswelliin vuonna 1909 ja alkoi kehittää alueen maataloutta. Hän perusti muun muassa ison hedelmätarhan. Se houkutteli paikkakunnalle asukkaita, ja vuoden 1909 asukasluku kasvoi peräti 35 prosenttia. Creswellin toinen nopea asukaslukun kasvukausi tapahtui toisen maailmansodan jälkeen.

Creswell on 1970-luvun jälkeen kehittynyt nukkumalähiöksi, jossa asuinkustannukset ovat huomattavasti pienemmät kuin Eugenen ja Springfieldin suurkaupunkialueella. Creswell onkin kasvanut tasaisesti, ja sen asukasluku on kasvanut nopeampaa kuin muissa osissa Lanen piirikuntaa. Väestönkasvu oli vuosien 1970 ja 2005 välillä noin 3,9 prosenttia vuodessa. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan Creswellin asukasluku oli 5&nbsp;684.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Kaupungin kotisivut
Creswell

**Creswell** voi viitata seuraaviin paikkoihin:
*Creswell, kylä Derbyshiressä (sen lähellä on Cresswell Crags, jonka luolista tehtyjen löytöjen mukaan on nimetty Creswellin kulttuuri)
*Creswell, kylä Staffordshiressä
*Creswell, kaupunki Oregonissa
*Creswell, kunta Pohjois-Carolinassa
*Creswell Township, township Kansasissa
Heino Nyyssönen

**Heino Nyyssönen** (s. 1963) on suomalainen politiikan tutkija ja tietokirjailija. Hän työskentelee valtio-opin yliopistonlehtorina Turun yliopistossa. Hän on valtio-opin, kansainvälisen politiikan ja poliittisen historian dosentti. Nyyssösen erityisiä tuntemuksen kohteita ovat muun muassa Unkarin ja Itä-Euroopan politiikka.

Vuonna 2017 ilmestyi Nyyssösen kirjoittama tietokirja *Tasavallan loppu? Unkarin demokratian romahdus* (Atena).

*Unkarilaisen autoritarismin nousu* (2024) sai kehut Veli-Pekka Leppäseltä *[[Kanava (lehti)|Kanavan]]* artikkelissa. Leppänen kiittää Nyyssösen perehtyneisyyttä: "Pitkästä katsannosta kumpuaa se etu, että hän osaa tarkasti erotella pohjimmaisia virtoja pelkistä pintaväreistä. Teos on itsenäinen mutta myös täydentävä jatko kirjalle *Tasavallan loppu?*, ja nyt ei otsikossa enää ole kysymysmerkkiä, kuten Leppänen huomauttaa.

## Kirjat
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* *Unkarilaisen autoritarismin nousu*. Vastapaino 2024. ISBN 978-952-397-184-

## Lähteet
Neuraalinen oskillaatio

**Neuraalinen oskillaatio** on aivojen, selkäytimen ja autonomisen hermoston hermosolujen tuottama synkronoitu rytminen sähköinen aktiivisuus. Nämä värähtelyt heijastavat useimmiten kahden tai useamman voiman tasapainoista vuorovaikutusta.

## Lähteet
Flixbus

**Flixbus** (['flɪksbʊs]; **FLiXBUS**) on saksalainen yritys, joka operoi bussiliikennettä neljällä mantereella, erityisesti Euroopan ja Yhdysvaltojen kaupunkien välisessä liikenteessä. Flixbusin omistaa *Flixmobility GmbH*, joka liikennöi myös *[[Flixtrain]]ia* ja *Flixcaria*.

## Historia

Yritys perustettiin vuonna 2013 Saksan kuljetusmarkkinoiden vapauttamisen jälkeen. Vuonna 2015 Flixbus aloitti laajentumisensa Euroopassa, jonka rahoittivat sijoittajat, kuten Daimler. Flixbusin perustivat Münchenissä vuonna 2013 Daniel Krauss, Jochen Engert ja André Schwämmlein, jotka aloittivat ensimmäisen Saksan reittinsä helmikuussa 2013. Jo vuotta myöhemmin, vuonna 2014, Flixbus liikennöi valtakunnallista verkkoa. Alkuvuodesta 2015 yhtiö ilmoitti kansainvälistävänsä koko liiketoimintamallinsa. Kesällä 2015 Flixbus käynnisti italialaisen tytäryhtiönsä Milanossa ja astui Ranskan markkinoille "Flixbus Francen" kanssa. Marraskuussa 2015 Flixbus julkisti uuden sivukonttorin *Flixbus BV:n* Hollannissa ja sen myötä myös ensimmäisen Hollannin kansallisen bussiverkoston eri kaupunkien välillä. Saksan, Ranskan ja Italian jälkeen nämä olivat toimittajan seuraavat kansalliset markkinat, kun taas kansainväliset reitit yhdistivät jo kohteita Sveitsissä, Belgiassa, Itävallassa, Espanjassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. 

Syyskuussa 2016 Flixbus ilmoitti suunnitelmistaan laajentua uusille markkinoille Skandinaviassa. Vuonna 2017 Stefans Bussista Göteborgissa ja Expressbuss i Linköping *AB:*sta tuli Flixbusin ruotsalaisia bussikumppaneita. Flixbus on yhdessä tanskalaisten pk-yrityskumppaneiden kanssa käynnistänyt kotimaan verkoston Tanskassa keväällä 2017 uuden tytäryhtiön *Flixbus Danmark A/S*:n alaisuudessa. 2. toukokuuta 2018 FlixBus osti Swebus Express AB:n.

Flixbus aloitti toimintansa Suomessa heinäkuussa 2023 reitillä Vaasasta Närpiön, Porin, Rauman, Raision, Turun, Salon ja Espoon kautta Helsinkiin, edelleen Tallinnaan ja Puolan Varsovaan. Lauttayhteytenä Helsingistä Tallinnaan yhtiö käyttää Tallinkin autolauttaa. Flixbusilla on myös Suomesta lähtevät linjat Tampere–Vilna ja Joensuu–Hampuri. Syksyllä 2024 yhtiö odottaa viranomaisten lupaa Rovaniemi–Krakova-reitille. 

## Toiminta

Linja-autoliikenne tapahtuu yhteistyössä alueellisten pienten ja keskisuurten bussiyhtiöiden kanssa. Reittiliikenteen päivittäisestä toiminnasta vastaavat paikalliset linja-autoyrittäjät ja Flixbus vastaa verkostosuunnittelusta, markkinoinnista, hinnoittelusta, laadunvarmistuksesta ja liiketoiminnan asiakaspalvelusta. Yhtiön liiketoimintamalli on erittäin skaalautuva, mikä on mahdollistanut nopean kasvun. 

Flixbus-reitistö tarjoaa 400&nbsp;000 päivittäistä yhteyttä 2&nbsp;500 kohteeseen 30 maassa. Flixbusilla on yli 3&nbsp;000 työntekijää (ja yli 10&nbsp;000 kuljettajaa 500 kumppaniyrityksessä) kotimaan bussiliikenteessä Tanskassa, Ranskassa, Italiassa, Kroatiassa, Alankomaissa, Norjassa, Puolassa, Sveitsissä, Ruotsissa, Saksassa, Itävallassa ja Yhdysvalloissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen verkkosivusto
Novotrojitske

**Novotrojitske** (; ) on kaupunkityyppinen taajama Henitšeskin piirissä, Hersonin alueella, Etelä-Ukrainassa. Vuonna 2021 taajaman väkiluvuksi arvioitiin 10&nbsp;627.

Paikkakunta oli aiemman Novotrojitsken piirin hallintokeskus. Kesällä 2020 Ukrainan piirijakoa selkeytettiin karsimalla piirien ja muiden aluehallinnon toisen tason yksiöiden lukumäärää. Tällöin Novotrojitske liitettiin osaksi laajentunutta Henitšeskin piiriä.

Paikkakunnalla on ollut esimerkiksi siipikarjan tuotantolaitos, elintarviketehdas, meijeri ja rehuntuotantoa. Kotiseutumuseo.

Venäjän asevoimat miehittivät taajaman osana hyökkäyssotaansa Ukrainaan alkuvuodesta 2022. Esimerkiksi maaliskuun lopulla väestö osoitti mieltään miehitystä vastaan. Myös heinäkuussa 2022 ukrainalaiset viestimet kertoivat isänmaallisten symbolien kiinnittämistä sisältäneestä mielenilmauksesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Novotrojitske gromada (aluehallinnon 3. tason hallintoalue, kuntataso)
Tyrell Malacia

**Tyrell Malacia** (s. 17. elokuuta 1999 Rotterdam) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa englantilaista Manchester Unitedia. 

Malacia on Feyenoordin kasvatti. Hän esiintyi ensimmäistä kertaa Feyenoordin edustusjoukkueessa joulukuussa 2017. Hän pelasi kaksi ottelua Feyenoordin voittaessa KNVB-cupin 2018. Hän pelasi Feyenoordissa kaikkiaan 98 Eredivisien ottelua, joissa hän teki neljä ja syötti kahdeksan maalia. Mestarien liigassa hän pelasi yhden ottelun, Eurooppa-liigassa kuusi ja Konferenssiliigassa 11 ottelua, mukaan lukien tappiollinen finaali 2022.

Heinäkuussa 2022 Malacia siirtyi Manchester Unitediin neljävuotisella sopimuksella. Hän pelasi debyyttikaudellaan 22 ottelua Valioliigassa ja yhdeksän Eurooppa-liigassa. Unitedin voittamassa liigacupissa hän pelasi neljä ottelua. Hän oli polvivamman vuoksi sivussa koko kauden 2023–2024.

Malacia on edustanut Alankomaiden maajoukkueita junioritasolla. Hän pelasi muun muassa alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2016 ja alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021, joissa molemmissa Alankomaat ylsi välieriin. Malacia pelasi ensi kerran miesten maajoukkueessa 4. syyskuuta 2021. Hän on pelannut miesten tasolla 16. kesäkuuta 2023 mennessä yhteensä yhdeksän maaottelua. Hän kuului Alankomaiden joukkueeseen MM-kilpailuissa 2022 mutta ei päässyt turnauksessa pelaamaan.

## Lähteet
Sophie Román Haug

**Sophie Román Haug** (s. 4. kesäkuuta 1999 Kløfta) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi Norjan eri nuorisomaajoukkueissa kymmeniä otteluja ja Norjan naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2022 ystävyysottelussa Tanskaa vastaan. Hän on pelannut maaliskuun 2024 loppuun mennessä naisten maajoukkueessa 18 ottelua ja tehnyt niissä 11 maalia, joista kolme syyskuussa 2022 Albaniaa vastaan ja kolme heinäkuussa MM-kilpailujen alkulohko-ottelussa Filippiinejä vastaan. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2023 Filippiinit-ottelun lisäksi alkulohko-ottelussa Sveitsiä ja tappiollisessa neljännesvälieräottelussa Japania vastaan EM-kilpailuissa 2022 hän tuli vaihdosta kentälle viimeisessä alkulohko-ottelussa Itävaltaa vastaan.

Haug edusti kotimaassaan Lillestrømiä kausina 2015–2021. Hän siirtyi helmikuussa 2022 italialaisseura AS Romaan. Hän pelasi kevätkaudella 2022 Serie A:ssa seitsemän ottelua ja teki niissä neljä maalia. Kaudella 2022–2023 hän voitti liigamestaruuden ja pelasi 18 liigaottelua, joissa hän teki seitsemän maalia. Hän siirtyi syyskuussa 2023 Englannin Superliigassa pelaavaan Liverpooliin, jossa hän on kaudella 2023–2024 maaliskuun loppuun mennessä pelannut 16 ottelua ja tehnyt viisi maalia.

## Lähteet
Uimapolyypit

**Uimapolyypit** (Siphonophorae tai Siphonophora) on polyyppieläimiin kuuluva lahko. Lahkon lajeja tavataan kaikista valtameristä.

## Taksonomia ja anatomia
Uimapolyypit jaetaan kolmeen alalahkoon, jotka ovat Calycophorae, Cystonectae ja Physonectae. Molekyylifylogeneettisten tutkimusten perusteella tämä jako ei välttämättä ole monofyleettinen. Lahkossa tunnetaan 16 heimoa ja 175 lajia ja näiden lisäsi on noin kymmenkunta lajia, joiden statuksesta ei ole varmuutta. 

Uimapolyypit on morfologialtaan monimuotoinen lahko. Tyypillistä on, että polyyppirunkokunnat ovat vapaasti uivia, eikä pohjaan ankkuroitunutta vaihetta elinkaaressa ole. Polyypit muodostavat eri tehtäviin erikoistuneita tsooideja. Alalahkoista kahdella, Cystonectae ja Physonectae, on kaasun täyttämä ontelo eli pneumatofori, joka auttaa runkokuntaa kellumaan. Pneumatoforin lisäksi niillä voi olla nektofori eli uimakello, joka auttaa niitä liikkumaan. Alalahkon Calycophorae lajeilla ei pneumatoforia ole, mutta nektoforeja on kaksi. Muut tsooidit muodostavat jopa usean metrin pituisia rihmamaisia ja haarautuneita lonkeroita ravinnonhankintaa ja lisääntymistä varten.

## Elintavat
Uimapolyyppejä tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä veden pinnasta aina 1&nbsp;000 metrin syvyyteen. Ne pyydystävät pyyntilonkeroillaan ravinnokseen erityisesti äyriäisiä, mutta myös kalojen poikasia. Uimapolyyppien munista kehittyy ensin planulatoukkavaihe ja edelleen esirunkokunta ja sitten sukukypsä runkokunta.

## Lähteet
Ossi Kivinen

**Ossian Evert (Ossi) Kivinen** (10. maaliskuuta 1876 Värtsilä – 31. maaliskuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Kivisen vanhemmat olivat tehtaan kasööri Oskar Emil Kivinen ja Hilda Sofia Cornér ja puoliso vuodesta 1903 Olivia Kristina Nessler. Kivinen kävi Joensuun lyseon 4-luokkaisen reaalilinjan 1893 ja oli Ab N.L. Arppes Arfvingarin Värtsilän rautatehtaan konttoristi 1893–1898, Veljekset Kivisen eli vuodesta 1911 Veljekset Kivinen Oy:n perustaja 1899, varajohtaja 1911–1920 sekä toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja Sortavalassa vuodesta 1920 vuoteen 1931, jolloin yritys ajautui konkurssiin. Hän oli myös Rautakonttori-yhtiön perustajia 1918 ja Rautakauppojen Ostokunnan perustajia 1928. Kivinen omisti Rihmatsun tilan Sortavalan maalaiskunnassa vuodesta 1904. Hän oli Sortavalan kaupunginvaltuuston jäsen 1908–1915 ja presidentin valitsijamies 1931. Kivisellä oli myös useita alansa ja alueensa muita luottamustehtäviä. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1928. 

## Lähteet
Kotikatu – 7. tuotantokausi (2001–2002)

**[[Kotikatu]]**-televisiosarjan seitsemäs tuotantokausi esitettiin Yle TV1 -kanavalla vuosina 2001–2002. Tuotantokauden ensimmäinen jakso esitettiin ensimmäisen kerran 6.9.2001 ja viimeinen jakso 25.4.2002.

Tuotantokauden jaksot julkaistiin Yle Areenaan heinäkuussa 2018.

## Henkilöt

### Päähenkilöt

### Sivuhenkilöt

## Jaksot

## Lähteet
Sofie Bredgaard

**Sofie Bredgaard** (s. 18. tammikuuta 2002) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa 15. heinäkuuta 2022 mennessä kolme maaottelua, joista ensimmäisen huhtikuussa 2022 MM-karsintaottelussa Azerbaidžania vastaan. EM-kilpailuissa 2022 hän tuli vaihdosta kentälle toisessa alkulohko-ottelussa Suomea vastaan.

Bredgaard on edustanut seuratasolla kotimaassaan B 93:a kesäkuun 2020 loppuun saakka. Tämän jälkeen hän on edustanut Ruotsissa Linköpingiä ja huhtikuusta 2022 alkaen Rosengårdia.

## Lähteet
Vermontin sinetti

**Vermontin sinetti** on Yhdysvaltain osavaltio Vermontin virallinen tunnus sen lipun ohella. Sinettiä käytetään muun muassa virallisten asiakirjojen todentamiseksi.

Sinetissä on kuvattu metsästä nouseva 14-haarainen mänty, jonka yläpuolella on viljalyhde. 14 oksaa symboloivat kolmeatoista siirtokuntaa ja Vermontia, joka oli Yhdysvaltain 14. osavaltio. Kuvan viljalyhteet ja lehmä edustavat Vermontin maataloutta. Puut ja aaltoviivat edustavat vuoria ja järviä. Sinetin alaosassa lukee Vermontin osavaltion motto  ”Freedom & Unity” (). Sinetti otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1937, jota ennen se oli ollut käytössä ennen vuotta 1821.

## Aiemmat versiot

Tiedosto:OldVermontSeal.png|1821–1937


## Lähteet
Sagittaalileikkaus

**Sagittaalileikkaus** () on lääketieteessä anatomiaan liittyvä termi, joka jakaa kehon kuvitteellisesti oikeaan ja vasempaan tasoon. Suomeksi termiä kutsutaan myös *nuolileikkaukseksi*.

Sanan keksijänä pidetään Gerad Cremonalaista.

## Lähteet
Arkadi Nebolsin

**Arkadi Konstantinovitš Nebolsin** (; 14. lokakuuta 1865 – 17. maaliskuuta (J: 4. maaliskuuta) 1917 Helsinki, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen kontra-amiraali, joka joutui omien sotilaidensa surmaamaksi helmikuun vallankumouksen upseerisurmien yhteydessä.

Nebolsin oli Venäjän keisarikunnan laivaston palveluksessa vuodesta 1883. Hän valmistui merikadettikoulusta vuonna 1885 ja Nikolain laivastoakatemiasta vuonna 1892. Vuodesta 1897 hän palveli Mustanmeren laivastossa. Vuosien 1904–1905 Venäjän–Japanin sodassa Nebolsin osallistui Tsushiman meritaisteluun panssarikansiristeilijä *[[Aurora (1900)|Auroran]]* päällikkönä. Vuonna 1905 hänet nimitettiin Venäjän laivastoedustajaksi Washingtoniin, ja hän osallistui Portsmouthin rauhanneuvotteluihin. Hän oli vuosina 1909–1911 tykkivene *Korejetsin* ja 1911–1914 taistelulaiva *[[Imperator Pavel I|Imperator Pavel I:n]]* päällikkönä.

Ensimmäisen maailmansodan aikana Nebolsin oli aluksi Itämeren laivaston 1. linjalaivaprikaatin ja toukokuusta 1915 alkaen 2. linjalaivaprikaatin komentaja. Hän sai kontra-amiraalin arvon vuonna 1915. Prikaati oli sijoitettu Helsinkiin. Helmikuun vallankumouksen puhjettua merisotilaat alkoivat surmata Helsingissä joukolla päällystöään. Nebolsin ammuttiin meren jäälle kaupungin edustalle hänen ollessaan nousemassa linjalaiva *[[Andrei Pervozvannyi]]n* kannelle neuvottelemaan tai toisen version mukaan hänen ollessaan tulossa neuvottelusta *Imperator Pavelilta*. Ampujaksi on mainittu Dmitri Kurganov -niminen matruusi. Nebolsin kuoli myöhemmin yöllä väliaikaisessa merisotasairaalassa. Hän oli Helsingissä surmatuista laivaston upseereista korkea-arvoisimpia vara-amiraali Adrian Nepeninin jälkeen.

Nebolsin on haudattu Helsingin ortodoksiselle hautausmaalle.

## Lähteet
Suuhengitys

**Suun kautta hengittäminen**, eli toisinsanoen **suuhengitys**, on hengittämistä suun kautta, joka ei ole ihmisen synnynnäinen hengitystapa. Se johtuu usein siitä, että nenän kautta hengittäminen on jollain tavalla estynyt. Suuhengitys ei tuota lainkaan typpioksidia, mutta nenähengitys tuottaa. Lisäksi Boston Medical Center -sairaala toteaa, että nenä suodattaa elimistöön joutuvat hiukkaset, kostuttaa hengitysilman ja lämmittää sen kehon lämpötilaan. Sen sijaan suuhengitys ”vetää kaikki saasteet ja bakteerit suoraan keuhkoihin; kuiva kylmä ilma keuhkoissa tekee eritteistä paksuja, hidastaa puhdistavia värekarvoja ja hidastaa hapen kulkua verenkiertoon”. Tämän seurauksena krooninen suuhengitys voi johtaa terveysongelmiin.

## Lähteet
Carolus Gustavi

**Carolus Gustavi** eli **Kaarle Kustaanpoika** oli ruotsalainen ylimys. Hän oli Suomen ensimmäinen käskynhaltija.

Carolus Gustavista tuli Suomen käskynhaltija, titteliltään prefectus Finlandiae, vuonna 1280. Hänen asuinpaikakseen määrättiin Turku, jonne hänen hallintopaikakseen rakennettiin Turun linna. Carolus Gustavin kausi käskynhaltijana päättyi jo seuraavana vuonna 1281. Hänen seuraajansa oli vuodesta 1284 Ruotsin kuningas Maunu Ladonlukon nuorin veli Bengt Birgerinpoika, joka nimitettiin ensimmäiseksi Suomen herttuaksi.

## Lähteet
Kolportööri

**Kolportööri** oli markkinoilla ja messuilla kiertävä kauppias, joka kantoi mukanaan suurta kuvataulua, myytäväksi tarkoitettua rihkamaa ja kuva-arkkeja. Hän pystytti kuvataulun torille näkyvään paikkaan, otti käteensä karttakepin ja alkoi laulaa. Kolportööri lauloi kuvatauluun sisältyvän kertomuksen ja peri kuuntelijoilta kolehdin. Uskonnollisten aiheiden lisäksi taulut kuvailivat tunnettuja hirmutekoja ja romanttisia murhenäytelmiä. Saksassa kolportööriä kutsuttiin *Bänkelsängeriksi*, Ranskassa hän oli *chanteur des cantiques*. Ranskassa kolportöörien myymistä kuva-arkeista suosituimpia olivat Épinalissa valmistetut moniväriset painatteet, *imagerie populaire*.

## Katso myös
*Kirjankaupittelija

## Lähteet
Llanos

**Los llanos** eli **llanos** on savannialue Kolumbian ja Venezuelan alueella Etelä-Amerikassa. Sen pinta-ala on 375 786 km², josta 105 323 km² (28 %) on suojeltua.

## Lajisto
Llanosin alueella tavataan lajeja, joita ei esiinny missään muualla. Esimerkkinä orinoconkrokotiili.

## Lähteet
Ona Batlle

**Ona Batlle Pascual** (s. 10. kesäkuuta 1999) on espanjalainen jalkapalloilija, joka pelaa puolustajan pelipaikalla. Hän edustaa FC Barcelonaa, johon hän siirtyi vuonna 2023 pelattuaan kolme kautta Englannissa Manchester Unitedissa. Kotimaassaan hän edusti aiemmin Madrid CFF:ää ja Levantea.

Batlle pelasi Englannin Superliigassa kolmen kauden aikana 59 ottelua ja teki niissä kaksi maalia.

Batlle oli Espanjan joukkueessa voittamassa alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta vuonna 2015 ja alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta vuonna 2017. Hän saavutti hopeaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018. Hän voitti Espanjan naisten maajoukkueessa maailmanmestaruuden vuonna 2023. Hän pelasi MM-turnauksessa kaikki seitsemän ottelua avauskokoonpanossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
PGM Hécate II

**PGM Hécate II** on Ranskan maavoimien pääasiallinen raskas tarkkuuskivääri, joka tunnetaan joskus myös nimellä **FR-12.7** (). Aseen valmistaja on ranskalainen PGM Précision. Ase käyttää .50 BMG (12,7x99 mm NATO) -kaliiperin patruunoita. Ase on nimetty muinaisen Kreikan jumalattaren Hekaten  mukaan.

## Aiheesta muualla
Haukanputket

**Haukanputket** (*Todaroa*) on sarjakukkaiskasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on vain yksi laji. Merihaukanputki (*Todaroa aurea*) kasvaa Kanariansaarilla ja jaetaan kahteen alalajiin: keltamerihaukanputki (subsp. *aurea*) ja palmanmerihaukanputki (subsp. *suaveolens*). Toinen haukanputkiin kuulunut laji, myös Kanariansaarilla kasvava vuorihaukanputki (*Todaroa montana*, syn. *Tinguarra montana*) on siirretty liustikkeihin (*Athamanta*) nimelle haukanliustikki (*Athamanta montana*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Todaroa''
Martin Pike

**Martin William Pike** (12. heinäkuuta 1920 Tendring, Britannia – 10. tammikuuta 1997 Taunton, Yhdistynyt kuningaskunta) oli brittiläinen 400 metrillä kilpaillut pikajuoksija ja Euroopan mestari.

Pike voitti 4 × 400 metrin viestissä Euroopan mestaruuden Brysselissä 1950. Hän kilpaili brittien pitkän viestin joukkueessa myös Lontoon kesäolympialaisissa 1948.

## Lähteet
Angus Scott

**Angus Weatherit Scott** (16. elokuuta 1927 – 16. maaliskuuta 1990) oli brittiläinen 400 metrillä ja 400 metrin aitajuoksussa kilpaillut yleisurheilija ja Euroopan mestari.

Scott voitti 4 × 400 metrin viestissä Euroopan mestaruuden Brysselissä 1950. Hän kilpaili 400 metrin aitajuoksussa Helsingin kesäolympialaisissa 1952.

## Lähteet
Leslie Lewis

**Leslie Charles ”Les” Lewis** (26. joulukuuta 1924 Chertsey, Britannia – 7. huhtikuuta 1986) oli brittiläinen 400 metrille erikoistunut pikajuoksija ja Euroopan mestari.

Lewis voitti 4 × 400 metrin viestissä Euroopan mestaruuden Brysselissä 1950. Hän kilpaili 400 metrillä ja 4 × 400 metrin viestissä olympiatasolla sekä Lontoossa 1948 että Helsingissä 1952 ja oli parhaimmillaan Helsingin pitkässä viestissä viides. Helsingin olympiakisojen jälkeen Lewis muutti Uuteen-Seelantiin, missä hän teki uran opettajana.

## Lähteet
Haug

**Haug** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Norbert Haug (s. 1952), saksalainen toimittaja sekä Mercedes-Benzin moottoriurheiluosaston johtaja
* Sophie Román Haug (s. 1999), norjalainen jalkapalloilija
* Thorleif Haug (1894–1934), norjalainen urheilija ja olympiavoittaja, joka kilpaili hiihdossa, yhdistetyssä ja mäkihypyssä
* Tobias Haug (s. 1993), saksalainen yhdistetyn hiihtäjä
Aiskos

**Aiskos** on kylä Uudellamaalla Siuntiossa. Kylä sijaitsee Siuntion kunnan länsiosassa, ja sen naapurikyliä ovat Kokkila, Pölans, Bocks, Veijola ja Lohjan Kittfall. Nimi Aiskos on historian saatossa kirjoitettu myös muun muassa muodoissa Askusby ja Askogh.

Aiskoksen kylä tunnetaan kirjallisissa lähteissä jo 1500-luvulta. Kylä on aina koostunut kahdesta talosta, joiden nimet ovat *Storaiskos* ja *Lillaiskos*.

## Lähteet
Palleroputket

**Palleroputket** (*Cnidium*) on sarjakukkaiskasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on kahdeksan lajia. Niistä useimpia esiintyy Itä-Aasiassa. Lisäksi lajia *[[Cnidium cnidiifolium]]* tavataan Pohjois-Amerikassa, Alaskassa ja Länsi-Kanadassa. Lajia *[[Cnidium silaifolium]]* esiintyy Etelä-Euroopassa ja Turkissa.

Palleroputket kuuluvat samaan sukuryhmään muun muassa särmäputkien (*Selinum*) kanssa. Sukuun on luokiteltu myös Pohjois-Euroopassa kasvava silosärmäputki eli palleroputki eli niittykumina (hyväksytty nimi lähteestä riippuen *Selinum dubium* tai *Kadenia dubia*, aiemmin *Cnidium*-suvussa *Cnidium dubium*).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Cnidium''
Pralormo

**Pralormo** () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 1&nbsp;984 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aleksander Sergejeff

**Aleksander Sergejeff** (15. elokuuta 1870 Viipuri – 20. huhtikuuta 1940) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Sergejeffin vanhemmat olivat kauppaneuvos Feodor Sergejeff ja Ljubov Mataleff ja puoliso vuodesta 1898 Fanny Wiik. Sergejeff kävi Viipurin venäläisen reaalikoulun 1889 ja opiskeli ja harjoitteli kaupallista alaa Lyypekissä 1889–1891 ja Lontoossa 1893–1894. Hän oli isänsä liikkeen palveluksessa 1894–1899 ja sitten F. Sergejeffin Pojat ja Kumpp:n toimitusjohtaja ja F. Sergejeffin Oluttehdas Oy:n toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja, samoin kuin F. Sergejeffin Tupakkatehdas Oy:n johtokunnan puheenjohtaja. Viipurin kaupunginvaltuuston jäsen Sergejeff oli  1915–1917 ja 1919–1922, minkä lisäksi hänellä oli useita muita luottamustehtäviä. Sergejeff oli muun muassa Sergejeffin Tupakkatehdas Oy:n johtokunnan puheenjohtaja, Suomen Kauppapankki Oy:n hallintoneuvoston jäsen, Suomen Sokeri Oy:n hallintoneuvoston jäsen, Viipurin Säästöpankin johtokunnan jäsen ja Keskuskauppakamarin ja Viipurin tavarapörssin johtokunnan jäsen. Kauppaneuvoksen arvonimen Sergejeff sai 1929. Sergejeffin testamentin perusteella tehtiin hänen kuoltuaan huomattava lahjoitus Helsingin kauppakorkeakoululle.

## Lähteet
Hannes Westerlund

**Karl Johannes (Hannes) Westerlund** (20. marraskuuta 1874 Turku – 2. kesäkuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen rautakauppa-alan yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Westerlundin vanhemmat olivat  faktori Karl Fredrik Westerlund ja Ulrika Siironen ja puoliso vuodesta 1907 Sigrid Mathilda Törnström. Westerlund kävi Helsingin reaalikoulun 1891 ja teki opintomatkoja ulkomaille. Hän oli kauppias Israel Nymanin palveluksessa 1893–1898, Julius Tallbergin liikkeen rakennusosaston päällikkö 1898–1918 ja Rautakonttori Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1918. Kauppaneuvoksen arvonimen Westerlund sai 1934. Rautakauppa-alan kehittäjänä Westerlund rakensi muun muassa ulkomaisia liikesuhteita, mutta häntä pidettiin myös pikkutarkkana henkilönä, joka organisoi yrityksensä kotimaiseen ja ulkomaisiin osastoihin tarkasti määriteltyine vastuineen. Tavararyhmittäiseen ja myyntiartikkelikohtaiseen jaotteluun Rautakonttorilla päästiin siirtymään vasta 1940-luvulla.

## Lähteet
Tarmo (kuunari)

**Kuunari Tarmo** oli suomalainen kolmimastoinen kuunari, joka oli rakennettu Koiviston kirkonkylän telakalla vuonna 1921. Kuunarin pituus oli 44,3 metriä ja kantavuus 520 tonnia. Se oli useita vuosia Itämeren alueen liikenteessä. Kuunari myytiin Koivistolta Kotkaan vuonna 1929 mutta ostettiin takaisin Koivistolle vuonna 1934, jolloin siihen asennettiin myös apumoottori.

Kesällä 1932 Tarmo oli vuokrattuna suojeluskuntien koululaivaksi ja se teki tällöin useampiviikkoisen purjehduksen Itämeren ympäri. Kuunari lähti Helsingistä 2. heinäkuuta ja poikkesi Gotlannin itärannikolla Slitessä ja Vindaussa (Ventspils) Kuurinmaalla palaten Hankoon 19. heinäkuuta. Purjehduksella oli mukana myös Porin merisuojeluskunnan moottoripursi SP 11 ja Luvian suojeluskunnan moottoripursi Meripurakka SP 18. Hangosta kuunari Tarmo lähti uudelleen matkalle mukanaan nyt ruotsinkielisiä Uudenmaan merisuojeluskuntalaisia, tällä matkalla poikettiin samoissa satamissa kuin ensimmäisellä matkallakin.

Kuunari Tarmo ajoi karille ja upposi myöhään sunnuntai-iltana 21. marraskuuta 1939 Loviisan Viborgsholmin lounaispuolella ollessaan tiililastissa matkalla Helsingistä Kotkaan. Kuunari oli menossa yöksi ankkuripaikalle odottakseen pääsyä Kotkan satamaan seuraavana päivänä. Kari ehdittiin havaita kuunarista käsin mutta laivaa ei saatu ajoissa pysäytettyä luotsin viivyttelyn vuoksi. Yhdeksän metrin syvyyteen uponneesta hylystä on nykyisin jäljellä hiukan pohjalautoja.

Tarmo oli jo aiemmin vappuna 1939 ajanut karille ollessaan lähdössä Hangon itäsatamasta Ykspihlajaan. Tuuli ajoi sen tällöin sen karille mutta kuunari saatiin lopulta irrotettua eikä se kärsinyt vaurioita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Paavo Tuomelan tekemä laivamalli kuunari Tarmosta, Suomen merimuseon esinekokoelma (Finna)