open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Syntymäfiksu

**Syntymäfiksu** (*The Apprenticeship of Duddy Kravitz*) on Ted Kotcheffin ohjaama kanadalainen draamakomediaelokuva vuodelta 1974. Tarinan on käsikirjoittanut Mordecai Richler oman vuonna 1959 ilmestyneen kirjansa pohjalta, työparinaan Lionel Chetwynd. Elokuvan nimiroolia, montrealilaisen köyhän juutalaisperheen aikuistumassa olevaa kuopusta näyttelee nuori Richard Dreyfuss ensimmäisessä elokuvapääosassaan. *Syntymäfiksu* on usein äänestetty parhaiden kanadalaiselokuvien joukkoon ja on sekä suuren yleisön että kriitikoiden suosikki, vaikka aikoinaan kritisoitiinkin sen roolittamista pääosin yhdysvaltalaisilla näyttelijöillä.

## Juoni
Montreal 1940-luvulla. Köyhän juutalaisperheen vilkas poika Duddy uskoo isoisänsä tavoin, että maanomistus on ainoa keino saavuttaa menestystä ja vaikutusvaltaa maailmassa. Isoveli Lenny lukee lääkäriksi, mutta Duddyn on keksittävä jotain käytännöllisempää. Asevelvollisuutensa jälkeen hän menee kesäksi maaseudun lomakeskukseen tarjoilijaksi ja keksii, että sen kauniin järven rannat ovat yhä rakentamatta. Hän päättää hankkia ne itselleen ja ryhtyy mitä luovempiin rahanansaintayrityksiin. Hän perustaa elokuvayhtiön, tuottaa menestyselokuvan ja aloittaa monia muita yrityksiä, mutta etenee liian nopeasti, joutuu vaikeuksissaan turvautumaan laittomiinkin keinoihin, menettää kaiken ja kovettuu aiemmin inhoamiensa ihmisten kaltaiseksi.

## Rooleissa

## Vastaanotto
Elokuva sai Kultainen karhu -palkinnon Berliinin elokuvajuhlilla ja oli Oscar-ehdokkaana käsikirjoituksestaan.

*The New York Timesin* Vincent Canby kirjoitti elokuvan yrittävän kuljettaa enemmän sivujuonia ja teemoja kuin siihen mahtuu, mikä vaikeuttaa seuraamista mutta toisaalta korostaa elokuvan hervotonta jutunkerronnan tunnelmaa. *Syntymäfiksu* tuli Suomen elokuvateattereihin tammikuussa 1977 ja suomeksi tekstitettynä VHS-videona se julkaistiin 1991. *Helsingin Sanomien* Paula Talaskivi nautti reippaan rönsyilevästä ja vauhdikkaasta kerronnasta ja etenkin Dreyfussin ja Denholm Elliottin roolisuorituksista. *[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Bello Romano kehui myös Dreyfussin energistä roolityötä ja muiden taitavien näyttelijöiden tukea. Hän antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä, joka vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.

## Lähteet
Ramonda (kappale)

**Ramonda** (; johtaa nimensä Balkanilla yleisesti kasvavista balkaninramondoista) on serbialaisen laulajan Teya Doran esittämä kappale, joka julkaistiin 22. tammikuuta 2024. Teya Dora voitti kappaleella Serbian vuoden 2024 euroviisukarsintana toimineen *Pesma za Evroviziju '24* -karsintakilpailun ja edusti näin ollen kappaleella Serbiaa vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä. Kappale tuli finaalissa 17. sijalle saaden yhteensä 54 pistettä, joista 32 yleisöltä ja 22 ammattiraadeilta.

## Lähteet
Giovanni Alberto Ristori

**Giovanni Alberto Ristori** (1692 Bologna? – 7. helmikuuta 1753 Dresden) oli italialainen säveltäjä, joka loi uransa Saksassa.

Ristori sai koulutusta isältään, joka työskenteli viulistina italialaisessa oopperaseurueessa. Hän lähti isänsä kanssa Dresdeniin vuonna 1715. Ristori sai aseman Varsovan puolalaisen kapellin johtajana ja vuonna 1733 nimityksen Saksin hovin kamariurkuriksi. Kirkkosäveltäjänä hänet työllistettiin vuonna 1746 ja avustavana kapellimestarina vuonna 1750. Dresdenissä ja sen lähistöllä esitettiin monia Ristorin oopperoita. Niistä *Calandro* esitettiin Pillnitzissä 2. syyskuuta 1726 yhtenä ensimmäisistä italialaisista koomisista oopperoista Saksan alueella. Oopperoiden lisäksi Ristorin tuotantoon kuuluu oratorioita, kantaatteja, messuja ja soitinmusiikkia.

Ristorin käsikirjoituksista monet tuhoutuivat Dresdenin piirityksen (1760) ja Dresdenin pommitusten (1945) yhteydessä.

## Lähteet
Carlo Pedrotti

**Carlo Pedrotti** (12. marraskuuta 1817 Verona – 16. lokakuuta 1893 Verona) oli italialainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän tuli aikanaan tunnetuksi opera buffan säveltäjänä.

Pedrotti opiskeli Domenico Foronin johdolla Veronassa. Hän saavutti ensimmäisen kerran suosiota säveltäjänä oopperallaan *Lina*, joka kantaesitettiin 2. toukokuuta 1840. Vuosina 1841–1845 Pedrotti työskenteli kapellimestarina Amsterdamin italialaisessa oopperassa. Palattuaan Veronaan hän työskenteli opettajana ja kapellimestarina. Hänen oopperoistaan erityisen merkittävä on *Tutti in maschera*, joka kantaesitettiin 4. marraskuuta 1856. Pedrotti meni vuonna 1842 naimisiin Maddalena Albasinin kanssa. Avioliitosta syntyi kolme lasta.

Vuodesta 1868 Pedrotti johti Torinossa Liceo musicalea ja Teatro Regiota. Hän perusti viikottaisen *Concerti popolari* -konserttisarjan, jossa hän johti monia Italian-ensiesityksiä. Pedrotti opetti Torinossa laulua vuosina 1868–1882, harmoniaa vuosina 1873–1879 ja sävellystä vuosina 1875–1882. Hänen lauluoppilaidensa joukossa oli tenori Francesco Tamagno. Vuonna 1882 Pedrotti siirtyi Pesaroon vasta perustetun Liceo musicalen ensimmäisenä johtajana. Hän erosi tästä virasta terveysongelmien johdosta vuonna 1893. Myöhemmin samana vuonna hän teki itsemurhan hukuttautumalla Adigejokeen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Vincenzo Pucitta

**Vincenzo Pucitta** (1778 Civitavecchia – 20. joulukuuta 1861 Milano) oli italialainen säveltäjä. Hänen tuotantoonsa kuuluu noin 35 oopperaa.

Pucitta opiskeli Napolissa. Hänen ensimmäinen oopperansa oli 5. helmikuuta 1800 Parmassa kantaesitetty *Le nozze sensa sposa*. La Scalassa esitetyistä Pucittan teoksista ensimmäinen oli kaksinäytöksinen *Il fuoruscito*, joka kantaesitettiin 16. kesäkuuta 1801. Pucittan menestyneimpien teosten joukossa oli *La burla fortunata ossia I due prigionieri* (1804). Pucitta työskenteli musiikillisena johtajana Amsterdamin italialaisessa oopperassa ja vuosina 1809–1814 Lontoon King's Theatressa. Pucitta suuntasi monia säveltämiensä oopperoiden rooleja erityisesti Angelica Catalanille ja toimi lisäksi tämän säestäjänä. Catalanin johtaessa Théâtre-Italienia Pariisissa Pucitta oli siellä residenssisäveltäjänä vuosina 1814–1817. Vuonna 1819 Pucitta kiersi Itävaltaa ja Saksaa oppilaansa Elisabeth Féronin kanssa.

Pucitta sävelsi viimeiset tiedossa olevat oopperansa 1820-luvulla. Hän kuitenkin työskenteli musiikkikustantajana.

## Lähteet
Julianna Jokela

**Julianna Jokela** (s. 11. marraskuuta 1995) on Porista kotoisin oleva suomalainen sisällöntekijä ja entinen radiojuontaja. Jokela toimi radiojuontaja seitsemän vuoden ajan. Hän on opiskellut radiotoimittajalinjalla Laajasalon opistossa. Jokela tuli tunnetuksi Radio NRJ:n juontajana vuosien 2018-2025. Lopetettuaan työt radiossa on Jokela juontanut muun muassa *Olipa kerran otsikko*-podcastia yhdessä Shirly Karvisen kanssa.

## Ura
Jokela aloitti NRJ Päivän juontajana 2018. Tämän jälkeen hän siirtyi juontamaan NRJ Afterworkia yhdessä Niko Nousiaisen kanssa vuonna 2020. NRJ Aamua hän juonsi yhdessä Niko Saarisen kanssa vuosina 2022–2025. 

Julianna palkittiin vuoden sisällöntekijäksi Radiogaalassa vuonna 2025.

Jokela on osallistunut televisio-ohjelmiin Jeopardy, Silent Library Suomi, Melkein Mensa sekä Olet mitä syöt.

## Yksityiselämä
Jokela hakeutui 26-vuotiaana lääkärin vastaanotolle ja sai siellä diagnoosin ADHD:sta. Jokela elää avoliitossa naisystävänsä kanssa.

## Lähteet
Johann Georg Conradi

**Johann Georg Conradi** (1645 – 22. toukokuuta 1699 Oettingen in Bayern) oli saksalainen säveltäjä.

Conradi sai mahdollisesti opetusta isältään, urkuri Caspar Conradilta. Hän oli Oettingenissa hovikapellin kuoron jäsenenä ennen kuin pääsi hovin musiikkijohtajaksi vuonna 1671. Vuosina 1683–1686 hän oli hovin *Kapellmeister* Ansbachissa ja vuosina 1687–1690 Römhildissä. Conradi sai nimityksen Hampurin oopperan musiikkijohtajaksi vuonna 1690. Vuoden 1698 paikkeilla hän palasi Oettingeniin *Kapellmeisterin* asemassa.

Conradi sävelsi vähintään yhdeksän oopperaa, mutta niistä on säilynyt ainoastaan yksi: ranskalaisvaikutteinen *Die schöne und getreue Ariadne* (1691). Conradin muuhun tuotantoon kuuluu hengellistä ja seremoniallista musiikkia. Myös hänen pojastaan Johann Melchior Conradista tuli säveltäjä.

## Lähteet
Johann Wolfgang Franck

**Johann Wolfgang Franck** (kastettu 17. kesäkuuta 1644 Unterschwaningen – n. 1710) oli saksalainen säveltäjä.

Franck varttui Ansbachissa ja toimi siellä hovimuusikkona vuosina 1665–1679. Hän sävelsi Ansbachin hovia varten kolme oopperaa: *Die unvergleichliche Andromeda* (1675), *Der verliebte Phöbus* (1678) ja *Die drey Töchter des Cecrops* (1679). Franck sävelsi hovin käyttöön myös huomattavan määrän hengellistä musiikkia. Tammikuussa 1679 hän joutui pakenemaan Ansbachista tapettuaan hovimuusikko Ulbrechtin ja haavoitettuaan vaimoaan mustasukkaisuuden puuskassa. Franck asettui vaimonsa Anna Susanna Wilbelin kanssa Hampuriin. Pariskunta oli mennyt naimisiin vuonna 1666.

Franck sai tärkeän aseman Hampurin oopperassa ja toimi vuosina 1682–1686 myös *Kapellmeisterin* tehtävissä tuomiokirkossa. Hän teki vuosien 1679–1686 aikana neljätoista oopperaa. Oopperoista tärkeimpänä on pidetty teosta *Diokletian* (1682). Vuonna 1690 Franck lähti Lontooseen ja jätti vaimonsa sekä yhteiset kymmenen lasta Saksaan. Hän järjesti Robert Kingin kanssa Lontoossa vokaali- ja soitinmusiikin konserttisarjan. Oopperoiden lisäksi Franckin tuotantoon kuuluu hengellisiä lauluja, maallisia lauluja basso continuon kera ja aarioita.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Yasmeen Lari

**Yasmeen Lari** (; s. 1941) on pakistanilainen arkkitehti. Hän on maan ensimmäinen naisarkkitehti, Pakistanin kulttuuriperintösäätiön perustajia ja johtaja, Pakistanin arkkitehtuuri ja kaupunkisuunnitteluneuvoston perustajajäsen ja perinteisiä rakennus- ja suunnittelutapoja edistävän Pakistanin INTBAUn perustajia. 

Larin tunnetuimpia töitä ovat FTC Building, Pakistanin öljy-yhtiön pääkonttori ja ABN Amro Bank -rakennukset Karachissa. Vuonna 2020 Lari siirtyi urallaan kulttuuriperinnön suojeluun ja sosiaaliseen rakentamiseen. Lari on tullut mm. tunnetuksi edistäessään bambusta ja savella rapattujen tulvankestävien pientalojen rakentamista. Hän on saanut Fukuoka ja RIBA -palkinnot.

## Tunnustuksia
* 2006 Sitara-i-Imtiaz ja Hilal-i-Imtiaz (Pakistanin valtion myöntämät kunniamerkit)
* 2016 Fukuoka-palkinto
* 2018  World Habitat Award
* 2020 Jane Drew -palkinto
* 2023 RIBA Royal Gold Medal

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Archdaily, 13.10.2023, Nour Fakharany, We Have to Change the Whole Definition of the Architect”: Yasmeen Lari in Louisiana Channel Interview
Bandit Queen

**Bandit Queen** on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen elämäkerrallinen toimintadraamaelokuva, joka perustuu Mala Senin kirjoittamaan Phoolan Devin elämästä kertovaan kirjaan *India’s Bandit Queen: The True Story of Phoolan Devi*. Sen on ohjannut Shekhar Kapur ja pääroolia näyttelee Seema Biswas.

## Näyttelijät

## Soundtrack

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
*
Gustav Nyberg

**Berndt Gustav Henrik Nyberg** (s. 6. joulukuuta 1956 Helsinki) on suomalainen yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.

Gustav Nyberg syntyi teollisuusneuvos Henrik B. Nybergin ja Anna Ingegerd Andersinin perheeseen. Hän avioitui 1981 diplomiekonomi Helena Patricia Wasz-Höckertin kanssa. Nyberg tuli ylioppilaaksi Svenska normallyceumista 1974 ja valmistui diplomiekonomiksi Svenska handelshögskolanista 1980. Hän oli Mobil Oilin Suomen yhtiön palveluksessa 1978–1979, Finnboardin vientimyyjä 1979–1981 ja myyntipäällikkö Helsingissä 1982–1984, Finncarton S.A:n myyntitehtävissä Pariisissa 1981–1982, Oy Elfa System Ab:n, vuodesta 1990 Oy Elfa Finland Ab, toimitusjohtaja 1984–1996 ja Aspon palveluksessa toimitusjohtaja 1999–2008 ja sitten hallituksen jäsen ja puheenjohtaja 2020-luvun alkuvuosiin saakka. Hänellä on ollut myös liike-elämän ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Nyberg sai 2012.

## Lähteet
Notoddenin kirkko

**Notoddenin kirkko** () on Notoddenin kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa sijaitseva tiilikirkko vuodelta 1938.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bartolomeo Bernardi

**Bartolomeo Bernardi** (n. 1660 Bologna – 23. toukokuuta 1732 Kööpenhamina) oli italialainen viulisti ja säveltäjä, joka työskenteli 1700-luvulla Tanskan hovissa.

Bernardilta julkaistiin triosonaatteja Bolognassa vuosina 1692 ja 1696. Hän sai Tanskan hovilta kutsun palvelemaan sitä viulistina ja säveltäjänä ja aloitti työnsä Tanskassa 1. tammikuuta 1703. Bernardi oli poissa hovista vuosina 1705–1710, mutta palasi Kööpenhaminaan sitten ja sai nimityksen hovin musiikkijohtajaksi. Kööpenhaminassa esitettiin kaksi Bernardin oopperaa: *Il Gige fortunato* (26. elokuuta 1703) ja *Diana e la Fortuna* (10. lokakuuta 1703). Lisäksi vuonna 1703 esitettiin Prahassa hänen oopperansa *La Libussa*. Oopperoiden musiikki on kuitenkin kadonnut.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Thorvald Astrup

**Thorvald Astrup** (18. toukokuuta 1876 Kristiania – 12. elokuuta 1940 Oslo) oli norjalainen arkkitehti. Hän suunnitteli muun muassa teollisuusrakennuksia, kuten voimaloita ja muuntaja-asemia. Astrupin tunnetuimmat työt ovat Soria Moria -teatteri Oslossa ja Norsk Hydron lannoitetehdas Notoddenissa.
## Töitä

Tyssedal kraftanlegg.jpg|Tyssedalin voimala (1908, yhteistyössä Victor Nordanin kanssa)
Hydrogen Plant Notodden 1926.jpg|Norsk Hydron lannoitetehdas Notoddenissa (1926)
Soria Moria, Voftsgate, Oslo, 20080416.jpg|Soria Moria eli Torshovin teatteri Oslossa (1928)


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Helga Stene

**Helga Stene** (8. lokakuuta 1904 Notodden – 2. lokakuuta 1983 Oslo) oli norjalainen opettaja ja naisasianainen. Hän työskenteli kolmen vuosikymmenen ajan oslolaisissa lukioissa lehtorina ja apulaisrehtorina sekä koulutti tulevia opettajia Oslon seminaarissa vuosina 1966–1974. Stene laati jo 1950-luvulla koulukirjoihin sukupuolisyrjintää käsitteleviä tekstejä. Vuonna 1978 Norjassa säädettiin lailla, että koulujen oppikirjojen tulee perustua sukupuolten tasa-arvoon.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kissusvaahtera

**Kissusvaahtera** (*Acer cissifolium*) on vaahteroiden (*Acer*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on pieni kausivihanta puu, joka kasvaa luontaisena Japanissa.

## Ulkonäkö
Kissusvaahtera kasvaa yleensä noin 6–9 metriä korkeaksi. Aluksi se kasvaa suoraan ylöspäin, mutta vanhemmiten enemmän leveyttä, ja siitä alkaa tulla pensasmaisempi. Runko on sileä ja väriltään harmahtava, mutta nuoret varret ovat punertavanvioletteja.

Kissusvaahteran lehdet ovat kolmilehdykkäiset ja muistuttavat hieman joidenkin saarni- ja murattilajien lehtiä. Lehtien lehdykät kasvavat noin 10 cm pitkiksi ja ovat puikeita tai vastapuikeita sekä sahalaitaisia. Väriltään lehdet ovat tavallisen vihreitä tai oliivinvihreitä ja syksyisin ne muuttuvat keltaisen, oranssin tai punaisen sävyisiksi.

Kissusvaahteran kukat kehittyvät riippuviin terttuihin ja ovat pieniä, keltaisia sekä tuoksuvia. Kissusvaahtera kukkii keväisin ja kukista kehittyvät hedelmät ovat noin 2,5 cm pitkiä, siivekkäitä lohkohedelmiä. Kissusvaahtera on kaksikotinen, mutta emiyksilöt voivat muodostaa siemeniä partenokarppisesti, jos pölyttäjät eivät tuo emikukkiin siitepölyä hedeyksilöistä.

## Käyttö ja kasvatus
Kissusvaahtera sopii kasvatettavaksi pienenä koristepuuna, vaikka se onkin kasvatettuna varsin harvinainen. Se kasvaa helposti keskikosteassa, hyvin vettä läpäisevässä maaperässä täydessä auringon valossa tai puolivarjossa. Se kasvaa hyvin myös happamassa maaperässä, kunhan maaperä pysyy tasaisesti kosteana. Parhaiten kissusvaahtera menestyy viileän kesän omaavassa ilmastossa.

## Lähteet
* Missouri Botanical Garden: ''Acer cissifolium'' 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Kissusvaahtera (''Acer cissifolium'')
* Trees and Shrubs Online: ''Acer cissifolium''
Stene

**Stene** on seuraavien norjalaisten sukunimi:

* Andreas Stene (s. 1991), jääkiekkoilija
* Helga Stene (1904–1983), opettaja ja naisasianainen
* Vibeke Stene (s. 1978), laulaja
Jokivarren koulu (Jyväskylä)

**Jokivarren koulu** oli Jyväskylän Kuokkalanpellolla toiminut peruskoulun ala-aste. 

Koulu perustettiin kansakouluna vuonna 1897. Se toimi Rauhalahden talossa vuoteen 1903 asti, jolloin koulu siirtyi uusiin tiloihin Kuokkalan kartanon luovuttamalle maalle. Koulun tiloja laajennettiin vuonna 1930. Vuoden 1965 alueliitoksessa Jokivarren koulu ja Tikan koulu siirtyivät Jyväskylän maalaiskunnalta kaupungille. Kansakoulu muutettiin peruskouluksi vuonna 1973.

Koulu lakkautettiin vuonna 2005 säästösyistä ja toiminta loppui lukuvuoden 2005–2006 päätyttyä. Vuonna 2007 koulun ympäristölle alettiin laatia uutta asutuksen mahdollistavaa kaavaa. Suunnitelmassa päätettiin vanhan 1930-luvun koulurakennuksen säilyttämisestä ja uudemman rakennuksen purkamisesta. Kaava otettiin käyttöön seuraavana vuonna.

## Lähteet
Oseanian esihistoria

**Oseanian esihistoria** kertoo Oseanian esihistorian aikana esiintyneistä ilmiöistä. Papua-Uuden-Guinean alueella Sepikijoen laaksossa varhaisimmat asuinpaikat syntyivät 35 000 vuotta sitten. Melanesiassa Lachitussa ja Taorassa saviesineitä alettiin valmistaa 5600-5400 vuotta sitten. Papua-Uuden-Guinean ylängöillä alettiin viljellä maata noin 9000 vuotta sitten. Papua-Uudessa-Guineassa, Tongassa, Samoalla ja Salomonsaarilla syntyi 3300 vuotta sitten lapita-kulttuuri, joka levisi ympäri Oseaniaa. Noihin aikoihin ihmisasutus levisi Oseanian syrjäisille saarille. Lapitan aikana tehtiin keramiikka- ja kiviesineisiin kaiverruksia.

Australiasta Arnheminmaallta on löytynyt kalliomaalauksia, jotka ovat vähintään 18 000 vuotta vanhoja. Kimberleyn rannikolla Widgingarrin ja Koolanin luolissa on merkkejä asutuksesta 28 000 vuotta sitten. Rannikon edustalla oleville saarille asutus levisi noin 6 000 vuotta sitten. Joitakin tuhansia vuosia sitten Australiassa syntyi taidemuoto, jota kutsutaan röntgentaiteeksi ja jota tehdään vielä nykyäänkin. Tässä taidemuodossa kuvataan eläinten sisärakenteita.

Maanviljely levisi Bismarckinsaarille noin 4000 ekr. Ihmisasutus levisi Polynesiasta Fidzille 1500 ekr. Samoihin aikoihin asutuettiin Samoasaaret. Vanuatussa valmistettiin Mangaasikeramiikkaa 600-500 ekr. Asutus levisi Marquesasaarille 500 jkr, itäiseen Polynesiaan 500-1000 jkr, Mikronesiaan 1100 jkr ja Uuteen-Seelantiin 1200 jkr.

## Lähteet
Notodden Blues Festival

**Notodden Blues Festival** on Notoddenissa Norjassa vuosittain järjestettävä blues-aiheinen musiikkifestivaali. Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1988 ja on musiikkigenrensä suurimpia Pohjois-Euroopan mittakaavassa. Vuonna 2012 festivaaleilla kävi neljän päivän aikana 32&nbsp;000 ihmistä.

Public at Notodden Blues Festival main stage Brygga 2009.jpg|Notodden Blues Festival vuonna 2009.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Tapahtuman verkkosivut
Gransheradin kirkko

**Gransheradin kirkko** () on Notoddenin kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1849.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jori Arvonen

**Jori Arvonen** on suomalainen virkamies ja diplomaatti. Hän on toiminut valtioneuvoston kanslian EU-asioiden alivaltiosihteerinä vuodesta 2023. Syyskuussa 2024 Arvonen aloittaa Brysselissä sijaitsevan Suomen EU-edustuston päällikkönä ja suurlähettiläänä.

## Ura
Arvonen on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri Turun yliopistosta. Hän työskenteli vuonna 1996 europarlamentaarikko Ritva Laurilan erityisavustajana. Arvonen työskenteli vuosina 1998–2007 kokoomuksen kansainvälisten asioiden päällikkönä. Vuosina 1998–2002 hän avusti myös Sauli Niinistöä tämän toimiessa Euroopan Demokraattisen Unionin puheenjohtajana.

Arvonen toimi vuosina 2007–2008 ulkoasiainministeri Ilkka Kanervan erityisavustajana ja vuosina 2008–2011 ulkoministeri Alexander Stubbin erityisavustajana. Hän aloitti vuonna 2011 valtioneuvoston kanslian EU-sihteeristön apulaispäällikkönä ja toimi virassa kaksi viisivuotiskautta aina vuoteen 2021 asti. Arvonen aloitti vuonna 2017 uuden Euroopan hybridiuhkien torjunnan osaamiskeskuksen johtokunnan puheenjohtajana.

Arvonen työskenteli vuosina 2022–2023 viestintätoimisto Milttonilla johtavana neuvonantajana kansainvälisen vaikuttajaviestinnän parissa. Hän aloitti pääministeri Petteri Orpon EU-asioiden alivaltiosihteerinä kesäkuussa 2023.

Tammikuussa 2024 valtioneuvosto esitti Arvosta Suomen EU-edustuston päällikön tehtävään. Arvonen aloittaa tehtävässä 1. syyskuuta 2024.

## Lähteet
Venäjänsalonkikoira

**Venäjänsalonkikoira** () on venäläinen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n hyväksyntää, mutta se on tunnustettu roduksi Venäjän Kennelfederaatiossa (RKF).

## Ulkonäkö

Silmät ovat keskikokoiset, soikeat ja kirkkaat; niiden toivotuin väri on tumma tai karvapeitteen kanssa yhteen sopiva; merle-värisillä yksilöillä voi olla täysin tai osittain siniset silmät. Korvat ovat lähes tulkoon tasakylkisen kolmion muotoiset ja korkealle asettuneet; kärjet eivät ole pyöristyneet. Karvapeite on pehmeä, kiiltävä, mahdollisimman pitkä, joko suora tai lähes suora; selkärangan kohdalta se jakautuu kahtia ja roikkuu molempien kylkien päällä. Väritys voi olla punainen (kaikissa sävyissään kermasta ja fawnista soopeliin ja syvänpunaiseen), ruskea, brindle (kaikissa sävyissään), isabella, merle (kaikissa sävyissään), sininen tai musta. Säkäkorkeus vaihtelee 18-28 cm ja paino 1,8-4 kg välillä; 0,5 kg:n poikkeus suuntaan tai toiseen sallitaan. Kaikissa väreissä sallitaan pienemmät tai suuremmat valkoiset merkit; toisinaan lähes koko karvapeite voi olla valkoinen.

## Alkuperä
Venäläinen kynologi Ju. Lakatoš jalosti venäjänsalonkikoiran Moskovassa 2000-luvun alussa risteyttämällä keskenään erilaisia kääpiökoiria. Sitä tavattiin alun perin vain punaisena, kunnes myös muita värejä alettiin hyväksyä. RKF julkaisi ensimmäisen rotumääritelmän vuonna 2013.

## Lähteet
Nukkajuoru

**Nukkajuoru** (*Tradescantia sillamontana*) on monivuotinen, matalakasvuinen koristekasvi. Se tunnetaan hopeanhohtoisista, nukkamaisista ja mehevistä lehdistään. Kukkiessaan nukkajuoru tekee pieniä, vaaleanpunaisia kukkia..

Nukkajuoru on alkuperältään Meksikosta. Se viihtyy lämpimässä ilmastossa ja kasvaa parhaiten valoisalla paikalla, mutta se voi myös sietää osittaista varjoa. Se kasvaa hyvin monenlaisissa maaperissä, kunhan maaperä läpäisee vettä.

## Huonekasvina
Nukkajuoru on helppohoitoinen kasvi ja se sopii hyvin sisätiloihin ja ruukkupuutarhoihin. Se tarvitsee kohtalaisesti valoa ja säännöllistä kastelua. Kasvia pystyy lisäämään helposti pistokkaista, jotka voi istuttaa kosteaan multaan.

## Lähteet
Nordstern

**Nordstern** (), myöhemmin **Neu-Drontheim** () oli toisen maailmansodan aikana natsi-Saksan diktaattorin Adolf Hitlerin suunnitelma uudesta kaupungista saksalaisten miehittämään Norjaan. Suunnitelmia ei ehditty toteuttaa. 
 
## Strateginen sijainti

Kaupunki oli määrä rakentaa Trondheimin lähistölle Øysandiin 15 kilometriä Trondheimistä lounaaseen. Alueen koko oli 300 hehtaaria, johon piti rakentaa 55 000 asuntoa. Trondheimin vuono oli valmiiksi Saksan laivaston Kriegsmarinen tärkeimpiä tukialueita. Trondheimista tehtäisiin jättiläismäinen telakka-alue ja laivastotukikohta, natsi-Saksan Pohjois-Atlantin meriherruuden symboli. Hitler oli sitä mieltä että suuri merisatama edellytti sen välittömään läheisyyteen 250-300 000 asukkaan kaupunkia. Tämä saisi jopa brittien Singaporen näyttämään "lastenleikiltä" (). Hitler määräsi hankkeen suunnittelun aloitettavaksi heinäkuussa 1940. Hän oli henkilökohtaisesti kiinnostunut hankkeesta, ja määräsi 1. toukokuuta 1941 suunnittelun johtoon suosikkinsa Albert Speerin. Speer esittelikin suuramiraali Erich Raederin kanssa suunnitelmansa Hitlerlla jo 21. kesäkuuta.

Sataman sijainti olisi taannut laivastolle erinomaiset mahdollisuudet operointiin Atlantilla ja samanaikaisesti tukikohta olisi suojannut esimerkiksi raaka-ainekuljetuksia Narvikista etelään. Laivaston johdon suunnitelmissa satamasta olisi tehty tulevaisuudessa Saksan suurin sotasatama.

## Saksalainen kaupunki

Nordsternistä oli määrä tulla kaunis kaupunki. Houkuttelevuutta lisäisi valtava germaanisen taiteen museo, jossa esiteltäisiin natsien hyväksymien taiteilijoiden klassisia töitä. Lisäksi kaupunkiin oli määrä rakentaa kirjastoja, ooppera ja museoita. Moottoritie yhdstäisi kaupungin Saksan valtakunnan liikenneverkostoon. Asukkaat olisivat saksalaisia,ja alue liitettäisiin Saksan valtakuntaan..

Hanke pysähtyi  Saksan sodankäynnin vaikeuksiin. Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien pommttajien upotettua taistelulaiva Tirpitzin marraskuussa 1944 Saksan laivaston ylin johto vaihdettiin. Valmiiksi saatiin ainoastaan sukellusvenevarikko Dora I.

## Lähteet
*  
*  
* 

### Viitteet
Andra Teede

**Andra Teede** (s. 23. syyskuuta 1988 Tallinna) on virolainen runoilija, näytelmäkirjailija ja käsikirjoittaja.

## Ura
Vuosina 2007–2010 Teede opiskeli kirjallisuutta ja viron kieltä Tarton yliopistossa. Sittemmin hän opiskeli Viron musiikki- ja teatteriakatemian esittävien taiteiden korkeakoulussa, josta hän valmistui dramaturgiksi vuonna 2014.

Teeden tuotantoa on julkaistu vuodesta 2006 lähtien. Siihen kuuluu runokirjoja, näytelmiä ja libretto sekä kirjallisuus-, elokuva- ja näytelmäarvosteluita. Hän on lisäksi käsikirjoittanut *[[Õnne 13]]* -televisiosarjaa vuodesta 2014 lähtien. Hänen runojaan ja näytelmiään on käännetty muun muassa suomeksi, arabiaksi, ranskaksi, venäjäksi ja englanniksi, ja hän on voittanut näytelmillään Viron teatterialan palkintoja.

Teede on Viron kirjailijaliiton jäsen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viron Draamateatterin ja Kansallisteatterin ensimmäinen yhteistuotanto Varamiehet/Varumehed kantaesitetään 6.5. Suomen Kansallisteatteri (2023)
* Varamiehet erityksen lähteitä Suomen Kansallisteatteri (2023)
* Arja Korhonen. Poliittisesti ei niin korrekti, Tuglas Seura Elo -lehti 2/2023
* Anniina Ljokkoi. Viron runokartta kertoo toisenlaisia tarinoita Tallinnasta 14.07.2021
* Sofi Oksasen romaanista Stalinin lehmät tekeillä tv-sarja Keski-Uusimaa,15.6.2021
* Tavallinen virolainen idiootti Ylioppilaslehti, 5.9.2008
Punahupputurpiaali

**Punahupputurpiaali** (*Amblyramphus holosericeus*) on turpiaaleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa.

## Koko ja ulkonäkö
Punahupputurpiaali kasvaa noin 24 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää, rinta ja jalat ovat punaoranssit. Muutoin linnun höyhenpuku on musta. Punahupputurpiaalin nokka on pitkähkö, kapea ja kärjestään litteä.

## Levinneisyys ja elintavat
Punahupputurpiaalia tavataan Boliviasta ja Brasilian eteläosista Argentiinaan ja Uruguayhin ulottuvalta alueelta. Lajin elinympäristöä ovat soiden ruovikot. Punahupputurpiaali liikkuu useimmiten pareittain, mutta pesimäajan ulkopuolella myös parvina, joissa on muutamasta muutamaan kymmeneen lintua. Lintu rakentaa kuppimaisen pesän ruovikkoon ja naaras munii kolme tai neljä munaa.

## Lähteet
Æthelbert II

**Æthelbert II** tai **Ethelbert II** oli Kentin kuningas yhdessä veljiensä Alricin ja Eadbert I:n kanssa vuodesta 725 lähtien. Veljeksistä tuli hallitsijoita heidän isänsä kuningas Wihtredin kuoltua. Æthelbert eli ilmeisesti pidempään kuin kaksi veljeään ja hallitsi myöhemmin Kentiä Mercian alaisena kuninkaana yhdessä veljenpoikansa Eardwulfin kanssa. Æthelbert vaihtoi vuonna 762 päivätyn peruskirjan mukaan Canterburyn Pyhän Augustinuksen luostarin kanssa laidunoikeudet myllyn käyttöön. Anglosaksien kronikan mukaan Æthelbert kuoli vuonna 762.

## Lähteet
Skikdan maakunta

**Skikdan maakunta** () eli wilaya on hallintoalue Algerian koillisosassa. Sen keskus on Skikdan kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 4&nbsp;118 neliökilometriä. Asukkaita on 1&nbsp;115&nbsp;400 henkeä (vuonna 2020, arvio).

Skikdan maakunta rajoittuu idässä Annaban, kaakossa Guelman, etelässä Constantinen, lounaassa Milan ja lännessä Jijelin maakuntiin sekä pohjoisessa Välimereen. Maisemaa leimaavat Tell-Atlaksen vuoret laaksoineen ja pienine tasankoineen. Vuotuinen sademäärä on 1&nbsp;000–1&nbsp;500 millimetriä. Keskilämpötila rannikolla on 11 astetta tammikuussa ja 24 elokuussa. Sisämaassa talvet ovat muutaman asteen viileämpiä talvella ja kuumempia kesällä.

Maakunta jakautuu hallinnollisesti 13 piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 38 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Aïn Kechera, Azzaba, Ben Azzouz, Collo, El Hadaiek, El Harrouch, Ouled Attia, Oum Toub, Ramdane Djamel, Sidi Mezghiche, Skikda, Tamalous ja Zitouna.

Maakunnan läpi kulkee Algerista Tunisian rajalle johtava valtatie A2. Ramande Djamelista on rautatieyhteydet Skikdaan, Constantineen, Jijeliin ja Tunisiaan. Skikdassa on suuri kauppa- ja öljysatama. Lisäksi on neljä kalastussatamaa. Lähimmät lentokentät sijaitsevat Constantinessa ja Annabassa.

Maakunnan pääelinkeinot ovat maatalous sekä öljyn ja kaasun jalostukseen keskittynyt teollisuus. Lisäksi harjoitetaan muun muassa kalastusta. 
Skikdassa toimii yliopisto. Matkailijoita houkuttelevat Välimeren rannikko, vuoret, metsät ja kuumat lähteet.

## Lähteet
Project Playtime

**Project: Playtime** on Mob Entertainmentin kehittämä ja julkaisema toimintapeli. Se julkaistiin Steamiin 12. joulukuuta 2022. Se on spin-off *[[Poppy Playtime]]* -pelille ja sijoittuu kronologisesti aikaan ennen pelin tapahtumia. Pelissä monta pelaajaa yrittää rakentaa ison lelun, saada sen junaan ja selviytyä, samalla kun yksi pelaaja Huggy Wuggyna, Mommy Longlegsinä, CatNapina tai ennen julkaisemattomalla Boxy Boolla yrittää tappaa heidät ennen kuin he onnistuvat. Project: Playtimen traileri julkaistiin 25. marraskuuta 2022.

## Hahmot
* **Selviytyjät** (vastaavat *Poppy Playtimen* pelaajaa)
** Erilaisia asusteita

* **[[Poppy Playtime#Hahmot|Huggy Wuggy]]**
** **Sininen vauva-Huggy** ()
** **Galaksi Huggy** ()
** **Vihreä Huggy** ()
** **Tahmea Huggy**  ()
** **Gooey Booey**
** **Kulta Huggy** ()
** **Äkäinen Huggy** ()
** **Kawaii Missy**
** **Killy Willy**
** **[[Poppy Playtime#Hahmot|Kissy Missy]]**
** **Oranssi Huggy** ()
** **Violetti Huggy** ()
** **Sateenkaari Huggy** ()
** **Punainen Huggy** ()
** **Robotti Huggy** ()
** **Rubiini Huggy** ()
** **Linnunpelätti Huggy** ()
** **Hopea Huggy** ()
** **Steampunk Huggy**
** **Tree Hugger**
** **[[Vokseli]] Huggy** ()
** **Valkoinen Huggy** ()
** **Keltainen Huggy** ()
** **Zombi Huggy** ()

* **[[Poppy Playtime#Hahmot|Mommy Long Legs]]**
** **Iljettävä Lumimommy** ()
** **Musta Leski** ()
** **Karkki Mommy** ()
** **Sininen Mommy** ()
** **[[Poppy Playtime#Vain maalauksissa|Daddy Long-Legs]]**
** **Kulta Mommy** ()
** **Vihreä Mommy** ()
** **Onnetar Mommy** ()
** **Piika Mommy** ()
** **[[Medusa]] Mommy**
** **Mom Spagetti** ()
** **Muumio Long Legs** ()
** **Oranssi Mommy** ()
** **Muste Mommy** ()
** **Violetti Mommy** ()
** **Sateenkaari Mommy** ()
** **Punainen Mommy** ()
** **Hylätty Mommy** ()
** **Robotti Mommy** ()
** **Rubiini Mommy** ()
** **Hopea Mommy** ()
** **Valkoinen Mommy** ()
** **Lanka Mommy** ()
** **Keltainen Mommy** ()

* **[[Poppy Playtime#Hahmot|Boxy Boo]]**
** **Box She Boo**
** **Sininen Boxy** ()
** **Boxy Brrr**
** **Pahvi Boxy** ()
** **Suklaa Boxy** ()
** **Klowni Boxy** ()
** **[[CRT]] Boxy**
** **Roskis Boxy** ()
** **Vihreä Boxy** ()
** **Kulta Boxy** ()
** **Lounas Boxy** ()
** **Oranssi Boxy** ()
** **Violetti Boxy** ()
** **Pinkki Boxy** ()
** **Piraatti Boxy** ()
** **Sateenkaari Boxy** ()
** **Robotti Boxy** ()
** **Rubiini Boxy** ()
** **Hopea Boxy** ()
** **Kilpikonna Boxy** ()
** **Holvimetallinen Boxy** ()
** **Valkoinen Boxy**  ()
** **Keltainen Boxy** ()

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Project: Playtimen traileri X:ässä
Bah’mutjoki

**Bah’mutjoki** eli **Bah’mutka** () on Donetsin sivujoki Ukrainassa. 86 kilometriä pitkä joki saa alkunsa Horlivkan pohjoispuolella olevista suoalueista ja virtaa Bah’mutin ja Siverskin läpi laskien Donetsiin. Joen valuma-alue on 1&nbsp;680 neliökilometriä.

Bah’mutjokea käytetään vesivarantoina ja viljelysten kasteluvetenä. Joessa on neljä pientä patoallasta tätä varten.

## Lähteet
Jijelin maakunta

**Jijelin maakunta** () eli wilaya on hallintoalue Algerian koillisosassa. Sen keskus on Jijelin kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 2&nbsp;398 neliökilometriä. Asukkaita on 765&nbsp;200 henkeä (vuonna 2018, arvio).

Jijelin maakunta rajoittuu idässä Skikdan, etelässä Milan ja Sétifin ja lännessä Béjaïan maakuntiin sekä pohjoisessa Välimereen. Maisemaa leimaavat vuoret, laaksot ja rannikkovyöhykkeen pienet tasangot. Tärkeimmät joet ovat El Kebir ja Djendjen. Seudulla vallitsee välimerenilmasto. Vuotuinen sademäärä on 800–1&nbsp;200 millimetriä. Talvet ovat kosteita ja leutoja (5–15 astetta) ja kesät kuivia ja kuumia (20–35 astetta).

Maakunta jakautuu hallinnollisesti 11 piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 28 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Chekfa, Djimla, El Ancer, El Aouana, El Milia, Jijel, Settara, Sidi Maarouf, Taher, Texenna ja Ziama Mansouriah.

Jijelistä on hyvät maantieyhteydet naapurimaakuntiin. Kaupunkiin johtaa rautatie Ramdane Djamelista. Djendjenissä toimii kauppasatama, ja lisäksi on kolme kalastussatamaa. Jijelin lähellä sijaitsee Ferhat Abbasin kansainvälinen lentoasema.

Paikallisia elinkeinoja ovat maa- ja metsätalous, kalastus, teollisuus ja matkailu. Jijelin yliopisto toimii Jijelissä ja Tassoustissa. Nähtävyyksiin kuuluvat Välimeren rannikko hiekkarantoineen ja saarineen, vuoret, metsät ja tippukiviluolat, Ras El Afian majakka, Tazan kansallispuisto, Beni Belaïd -järven luonnonsuojelualue ja Kissirin eläinpuisto.

## Lähteet
Koreanvaahtera

**Koreanvaahtera** (*Acer pseudosieboldianum*) on keskikokoinen lehtipuu, joka kuuluu vaahteroiden (*Acer*) sukuun. Se on peräisin Korean niemimaalta ja Pohjois-Kiinasta. Koreanvaahtera tunnetaan kauniista, syvänvihreistä lehdistään ja herkästä lehtien muodosta, jotka muistuttavat japaninvaahteran lehtiä. Lajin erottaminen lähisukulaisestaan sirovaahterasta onnistuu parhaiten kukkien avulla, koreanvaahterralla on punaiset ja sirovaahteralla vihreän keltaiset kukat.

Koreanvaahtera kasvaa luontaisesti Korean niemimaalla ja Pohjois-Kiinan vuoristoalueilla. Koreanvaahtera kasvaa yleensä noin 6–9 metrin korkeuteen, mutta se voi saavuttaa jopa 12 metrin korkeuden optimaalisissa kasvuolosuhteissa.

## Kasvatus
Koreanvaahtera pärjää kasvuvyöhykkeillä I–III (–V riippuen alkuperästä). Se viihtyy kosteassa ja hyvin vettä läpäisevässä maassa sekä puolivarjoisilla tai aurinkoisilla paikoilla. Koreanvaahtera on yleensä kestävä pakkaselle ja se sopii hyvin monenlaisiin ilmasto-olosuhteisiin.

Koreanvaahtera on suhteellisen helppo kasvattaa puutarhoissa ja puistoissa. Se tarvitsee säännöllistä kastelua ja vettä läpäisevän maaperän, mutta se sietää myös kuivempia jaksoja. Puu kehittää kauniin, pyöreän kruunun (latvuksen) ja se on yleensä kohtalaisen hitaasti kasvava..

## Lähteet
Lännentie (tiehanke)

**Lännentie** oli 1950-luvun loppupuolelta 1970-luvun alkuun vireillä ollut suunnitelma Manner-Suomen ja Ahvenanmaan yhdistävästä maantieyhteydestä Ahvenanmaan saariston halki. Jatkotoiveena oli autoyhteyden ulottaminen myös Ahvenanmaalta Ruotsiin. Hanke kariutui erityisesti ympäristönsuojelijoiden vastustukseen, mutta toteutui tavallaan pieneltä osin 1990-luvulla Saariston rengastienä. Päävastuu ajoneuvoliikenteen yhteyksistä mantereelta Ahvenanmaalle ja edelleen Ruotsiin jäi ruotsinlaivoille, jotka olivat kehittyneet voimakkaasti 1950-luvulta alkaen.

## Historiaa
Jäätilanteen salliessa Manner-Suomen ja Ahvenanmaan välillä on joinakin talvina onnistuttu pitämään epävirallista jäätietä. Lännentie-suunnitelman ensimmäinen versio esiteltiin *Valtakunnansuunnittelu*-lehdessä 1957. Tie olisi vienyt Ahvenanmaan Lumparlandista Vårdöhön, sitten Teilin selän yli Kumlingeen ja jakautunut Lappon saarella kahteen reittiin kohti Turkua. Pohjoinen reitti olisi kulkenut Kustavin ja Naantalin kautta, eteläinen Houtskarin, Korppoon, Nauvon ja Paraisten kautta. Lounais-Suomen seutukaavaliitto julkaisi vuonna 1966 tarkemman suunnitelman, jossa reitti Kustavista Ahvenanmaalle olisi ollut noin 95 tiekilometriä. Siitä olisi ollut meripenkereitä 24 kilometriä, siltoja 2 kilometriä ja tunneleita 8 kilometriä. Hanketta piti yllä aluepolitiikasta vastannut valtakunnansuunnittelutoimisto ja sitä kannattivat muun muassa alueen kunnat ja Turun ja Porin läänin silloinen maaherra Esko Kulovaara. Tiekokonaisuuden suunniteltiin valmistuvan 1990-luvulle mennessä. Sille kaavailtiin jatkoa Ruotsin puolelle autolauttayhteydellä esimerkiksi Eckeröstä Grisslehamniin, jota väliä Eckerö Linjen ajaa nykyisinkin. Tien arveltiin tuovan saaristoon satoja tuhansia autokuntia vuodessa ja jopa 80&nbsp;000 uutta kesämökkiä.

Hanketta kritisoitiin 1970-luvun taitteessa muun muassa demokraattisen päätöksentekoprosessin puutteesta, myönteisten seikkojen liioittelusta ja kielteisten seikkojen kuten kustannusten ja ympäristövaikutusten unohtamisesta. Yhteys olisi ollut vain pari tuntia kokonaan meritse kulkevia ruotsinlaivayhteyksiä nopeampi.

Lännentietä pidetään ensimmäisenä suomalaisena tiesuunnitelmana, jota on laajemmin vastustettu juuri ympäristösyin. Hankkeen näkyvimmäksi vastustajaksi nousi nuori arkkitehtiylioppilas Osmo Kivivuori mielipidekirjoituksineen. Tasavallan presidentti Urho Kekkonen kertoi vaihtaneensa kantaansa kannatuksesta vastustukseksi Kivivuoren kirjoitusten perusteella. Kivivuorta kehuivat myös pääministeri ja Suomen Pankin pääjohtaja Mauno Koivisto sekä tie- ja vesirakennushallituksen pääjohtaja Martti Niskala. Kivivuori toimi myöhemmin ympäristönsuojelun virkamiehenä ja vihreiden kaupunginvaltuutettuna Turussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Karttakuva Lännentie-suunnitelmasta
Tarhatulppaani

**Tarhatulppaanit** ovat sipulikasveja, jotka kuuluvat tulppaanien (*Tulipa*) sukuun. Ne ovat tunnettuja kauniista, suurista ja värikkäistä kukistaan. Tarhatulppaanit ovat monivuotisia kasveja, jotka kukkivat keväällä ja niiden kukat ovat usein terälehdiltään eri sävyisijä, kuten punaisia, keltaisia, valkoisia,oransseja ja pinkkejä.
Tarhatulppaanit ovat alun perin peräisin Keski-Aasiasta ja ne ovat levinneet laajalti eri puolille maailmaa. Ne viihtyvät parhaiten aurinkoisilla ja hyvin vettä läpäisevillä paikoilla, mutta ne sietävät myös osittaista varjoa. Tarhatulppaanit ovat yleensä kylmänkestäviä ja ne pärjäävät hyvin viileämmässä ilmastossa.

## Kasvatus
Tarhatulppaanien sipulit istutetaan yleensä syksyllä ennen maan pakkasten alkua 10–15 cm syvyyteen minkä jäljeen ne peitetään mullalla.

Vettä läpäisevä ja ravinteikas maaperä on tärkeää tarhatulppaanien menestyksen kannalta. Maaperän tulisi olla kohtalaisen kosteaa, mutta ei märkää. Valoisuuden suhteen mielellään. 

Tarhatulpaanit hyötyvät kevyestä lannoituksesta kasvukaudella ja kastelusta kuivina kausina. Lakastuneet kukat kannataa poistaa innostaakseen kasvia kukkimaan lisää.

## Lähteet
Harry Granberg

**Harry Granberg** (31. lokakuuta 1928 Porvoo – 22. tammikuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen toimittaja. Hän toimi *[[Borgåbladet]]in* päätoimittajana vuosina 1970–1974. Sitä ennen hän oli ruotsinkielisen uutistoimituksen toimituspäällikkö. Hän oli 1980-luvulla Suomenruotsalaisten kansankäräjien puheenjohtaja.

## Lähteet
Holešovice

**Holešovice** on  Tšekin pääkaupungissa Prahassa sijaitseva kaupunginosa ja maarekisterialue. Vuonna 2021 siellä asui 37 664 asukasta. 

## Sijainti ja luonne
Holešovice sijaitsee Vltavan länsirannalla Bubenečin itäpuolella kävelymatkan päästä Prahan keskustasta. Sen vanhat teollisuusalueet ovat nykyään pääosin asumis- tai toimistokäytössä. Alue tunnetaan myös yhtenä Prahan moderneista taidekeskuksista. 

## Hallinto
Holešovice kuuluu lähes täysin Praha 7:n kaupunginosaan lukuun ottamatta muutamaa hyvin pientä Praha 1:en kuuluvaa osaa.

## Historia
Holešovice mainitaan ensimmäistä kertaa kirjallaisissa lähteissä nimeltä vuonna 1228, jolloin se oli listattu Böömin kuninkaan omaisuudeksi. Vuosisatojen saatossa kylä vaihtoi omistajaa useaan kertaan. Se koki kovia vahinkoja kolmikymmenvuotisen sodan sekä Itävallan perimyssodan aikoina. Hallinnollisesti itsenäinen kunta perustettiin vuonna 1850 nimellä Holešovice-Bubny kun Holešovice yhdistyi sen viereisen Bubnyn kylän kanssa. Tätä edeltäneeltä ajalta ei ole säilynyt juurikaan rakennuksia, sillä alue teollistui voimakkaasti 1800-luvun viimeisinä vuosikymmeninä. Sekä Holešovicen, että Bubnyn historialliset keskustat uudelleenrakennettiin tänä aikana lähes täysin. 

Vuonna 1884 Holešovice oli ensimmäinen kunta, joka liitettiin sen vieressä sijainneeseen Prahaan sen historiallisen keskustan ulkopuolelta. Uuden kaupunginosan nimeksi tuli Praha VII. Vuonna 1949 sille myönnettiin itsehallinto, ja 1960 sen nimi lyhennettiin nykyiseen muotoonsa. Samettivallankumouksen aikana aluella järjestettiin laajoja mielenosoituksia. Vuoden 2002 suurtulvat aiheuttivat yli miljardin Tšekin korunan vahingot, ja tuhansia holešoviceläisiä jouduttiin evakuoimaan.  

## Väestö

Lähteet:

## Nähtävyydet
Holešovicen torialue on yksi koko Prahan suurimmista. Myös Stromovkan suuri kaupunkipuisto sijaitsee lähellä Holešoviceä.

## Liikenne
Prahan Metrolina C kulkee Holešovicen läpi. Vltavskán ja Nádraží Holešovicen asemat sijaitsevat sen alueella. Nádraží Holešovicen yhteydessä on myös saman niminen rautatieasema. Kaupunginosan läpi kulkevat myös raitiovaunulinjat 1, 6, 12, 14, 17 sekä yölinjat 93 ja 94.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kandidaatintutkielma Holešovicen kaupunkikehityksestä 1800- ja 1900 luvuilla (tšekiksi).
Senden (Baijeri)

**Senden** on kaupunki Baijerin osavaltiossa Saksassa. Se sai nykyisen muotonsa 1970-luvun kuntaliitosten yhteydessä ja kaupunkioikeudet sille myönnettiin 1975. Senden kuuluu historialliseen Svaabiaan.

## Maantiede
Senden sijaitsee osavaltionsa länsiosassa Ulmin kaakkoispuolella. Etäisyys Ulmin keskustasta on noin 10 kilometriä. Münchenistä etäisyys noin 115 kilometriä länteen. Sendenin ja Ulmin välissä sijaitsee Neu-Ulm. Sendenin halki virtaa Iller, joka on Tonavan 147-kilometrinen sivujoki. Kaupungin aluetta on jonkin verran myös joen länsipuolella. Sendenin länsipuolella sijaitsee Baden-Württembergin osavaltioon kuuluva Illerkirchbergin kunta.

## Historia

Fuggerin suku hallitsi Sendeniä yli 300 vuotta alkaen vuodesta 1507. Nykyinen Senden muodostettiin 1970-luvulla liittämällä maalaiskunnat Ay, Aufheim, Hittistetten, Witzighausen ja Wullenstetten Sendenin kaupunkiin. Ay mainitaan asiakirjassa ensi kerran 1246 muodossa Oy situm apud Kirchberg.

Sendenin arkkitehtuuriin kuuluu lukuisia kirkkoja, kuten Mariä Geburt (1733–1740) Witzighausenissa. Sendenin keskustassa sijaitsee kirkko St. Josef der Arbeiter (1958–1960).

## Talous ja liikenne
Sendenissä toimii muun muassa suuri huonekalujen jälleenmyyjä Möbel Inhofer. Sendenin rautatieasema Bahnhof Senden sijaitsee rataosuudella Kempten (Allgäu) – Neu-Ulm. Maantie Bundesstraße 28 yhdistää Sendenin katuverkon moottoritiehen BAB 7.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Senden, Baijeri, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength
Utopia (Travis Scottin albumi)

**Utopia** on yhdysvaltalaisen rap-artistin Travis Scottin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 28. heinäkuuta 2023 Epic Recordsin ja Cactus Jack Recordsin kautta. Albumilla vierailevat Teezo Touchdown, Drake, Playboi Carti, Beyoncé, Rob49, 21 Savage, The Weeknd, Swae Lee, Yung Lean, Dave Chappelle, Young Thug, Westside Gunn, Kid Cudi, Bad Bunny, SZA, Future ja James Blake. Albumin tuotannosta vastaavat useat musiikkituottajat, joihin lukeutuvat muun muassa The Alchemist, Metro Boomin, Kanye West, James Blake, Guy-Manuel de Homem-Christo ja Justin Vernon.

Noin viikko albumin julkaisun jälkeen julkaistiin myös albumiin perustuva musikaali- ja episodielokuva *[[Circus Maximus (elokuva)|Circus Maximus]]*, jonka Scott ohjasi itse yhdessä Nicolas Winding Refnin, Harmony Korinen, Gaspar Noén, Valdimar Jóhannssonin ja Kahlil Josephin kanssa.

*Utopia* sai ilmestyessään pääosin positiivisia arvosteluja kriitikoilta, jotka kehuivat eritysesti albumin tuotantoa ja kokeellisuutta, mutta kritisoivat sen kappaleiden yhteenkuuluvuutta sekä liiallista samankaltaisuutta Kanye Westin töiden kanssa. Albumin jokainen kappale debytoi Yhdysvaltain ''Billboardin'' Hot 100 -listalla. Se oli myös ehdolla parhaan rap-albumin Grammy-palkintoon vuoden 2024 gaalassa.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Ruokojärvi (Puumala, Kietävälä)

**Ruokojärvi** on rannoiltaan polveileva metsäjärvi Puumalan keskustan koillispuolella Etelä-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,3 neliökilometriä. Etäisyys Mikkelistä on 59 kilometriä itään.

## Maantiede
Ruokojärven mutkaisen rantaviivan pituus on 12&nbsp;853,8 metriä. Suuri osa järven pinta-alasta koostuu lahdista (Haudanlahti, Lehmilahti, Losalahti, Nälkämäenlahti). Järven pohja kumpuilee. Runsas puolet Ruokojärvestä on enintään neljä metriä syvä ja noin kymmenesosa on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin kohta, noin 24 metriä, sijaitsee järven pohjoisosassa Kunnansaarten ja Nimetönsaaren välissä.

Ruokojärven saariluku on yhdeksän. Saarista kaksi on alle aarin laajuisia luotoja ja kaksi yli hehtaarin laajuisia. Järveä ympäröivä maasto on mäkistä metsämaata. Korkein kohta on koillisrannan Rajamäki, jonka laki on yli 140 metriä merenpinnan yläpuolella.

Ruokojärveen laskee useita nimettömiä suo-ojia. Järven lasku-uoma on noin sadan metrin pituinen Sulunoja. Se sijaitsee luoteisrannalla ja laskee Pieneen Ruokojärveen, joka laskee Kulkemus-järven (78,4 metriä mpy) Pitkäpohjaan.

Ruokojärven vesitilavuus on 6&nbsp;078&nbsp;000 kuutiometriä.

Ruokojärvi (04.121.1.152) kuuluu Pihlajaveden alueeseen (04.121), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Pihlajaveden-Kokonselän alue ja ensimmäinen on Suur-Saimaan alue. Pihlajaveden alueeseen kuuluu 420 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista selkeästi laajin on Suur-Saimaaseen luettava Pihlajavesi. Toiseksi laajin on Kulkemus.

## Lähteet
Giuseppe Colla

**Giuseppe Colla** (4. elokuuta 1731 Parma – 16. maaliskuuta 1806 Parma) oli italialainen säveltäjä.

Colla oli *maestro di cappella* Parman Ferdinand I:n hovissa vuodesta 1766 ja toimi siellä myös opettajana. Hän sävelsi lukuisia oopperoita ja kirkkomusiikkia. Colla meni vuonna 1780 naimisiin oopperalaulaja Lucrezia Aguiarin kanssa. Aguiari tulkitsi rooleja miehensä säveltämissä oopperoissa Italiassa, Ranskassa ja Englannissa.

## Oopperoita
* *Adriano in Siria* (1762)
* *Tigrane* (1766 tai 1767)
* *Enea in Cartagine* (1769)
* *Vologeso* (1770)
* *L'eroe cinese* (1771)
* *Andromeda* (1771)
* *Bidone* (1773)
* *Tolomeo* (1773)
* *Sicotencal* (1776)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Kynäsjärvi

**Kynäsjärvi** on matala ja runsashumuksinen järvi Kankaanpään ja Pomarkun rajalla Satakunnan maakunnassa. Sen pinta-ala on 2,6 neliökilometriä ja keskisyvyys vain 81 senttimetriä. Etäisyys Porista on 31 kilometriä koilliseen.

## Maantiede
Kynäsjärvi on lyhytviipymäinen, peltojen reunustama läpivirtausjärvi. Altaan pituus pohjoisesta etelään on runsaat kolme kilometriä. Kynäsjärven epämääräinen rantaviiva on merkitty karttaan suurelta osin katkoviivoin. Järven syvin piste, 3,5 metriä, sijaitsee Järviwikin mukaan aivan järven eteläosassa.

Kynäsjärven saariluku on seitsemän. Yhden saaren pinta-ala on yli hehtaarin.

Kynäsjärvi saa vetensä pohjoisesta virtaavasta Karvianjoesta ja laskee vetensä Kynäsjokea pitkin etelään Inhottujärveen (43,0 metriä mpy).

Kynäsjärven vesitilavuus on 2&nbsp;091&nbsp;000 kuutiometriä. Vedessä on merkittävän paljon fosforia ja typpeä.

Kynäsjärvi (36.021.1.002) kuuluu Inhottujärven-Kynäsjoen alue (36.021), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karvianjoen vesistössä (36). Toinen jakovaihe on Inhottujärven-Ala-Honkajoen alue (36.02). Inhottujärven-Kynäsjoen alueeseen kuuluu viisi vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajin on Inhottujärvi. Kynäsjärvi on toiseksi laajin. Kolmanneksi laajin on noin kuusihehtaarinen Häähköönjärvi ja neljäntenä on noin kaksihehtaarinen Lammistonlammi. Viidenneksi laajin on nimetön, noin puolitoistahehtaarinen vesialue.

## Lähteet
Salvatore Auteri Manzocchi

**Salvatore Auteri Manzocchi** (24. tai 26. joulukuuta 1845 Palermo – 21. helmikuuta 1924 Parma) oli italialainen säveltäjä.

Auteri Manzocchi syntyi laulaja Almerinda Manzocchin pojaksi ja sai tältä varhaisimman musiikkikasvatuksensa. Hän opiskeli oikeustiedettä Pisassa ennen kuin kiinnostui musiikista vakavammin. Auteri Manzocchin opettajia olivat Palermossa Pietro Platania ja Firenzessä Teodulo Mabellini. Auteri Manzocchi työskenteli lauluopettajana Parman konservatoriossa vuoteen 1910 saakka.

Auteri Manzocchin ensimmäinen ooppera *Marcellina* jäi esittämättömäksi, mutta vuonna 1875 esitettiin Firenzessä hänen oopperoistaan ensimmäisenä *Dolores*. Sitä seurasi *Negriero*, joka esitettiin Barcelonassa Roberto Stagnon tulkitessa pääroolin. Lukuisista muista oopperoista menestyneimpiin kuului *Stella* (1880). Auteri Manzocchi sävelsi lisäksi muun muassa baletin *Alessandro il Magnanimo* ja kamarimusiikkia. Auteri Manzocchi oli sokea.

## Lähteet