open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Amber Midthunder

**Amber Midthunder** (s. 26. huhtikuuta 1997, Shiprock, New Mexico, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvassa *[[Prey (vuoden 2022 elokuva)|Prey]]* (2022).

## Perhetausta
Midthunder kuuluu Yhdysvaltain alkuperäiskansoihin. Hän on Fort Peck Sioux -heimon jäsen. Hänen isänpuoleisten esivanhempiensa joukossa on nakodoja, lakotoja sekä dakotoja. Midthunderin äiti puolestaan on Thaimaan kiinalainen.

## Filmografia
### Elokuvat

### Televisiosarjat

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2023

**Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2023** järjestettiin 5.–16. huhtikuuta 2023 Bramptonissa Kanadassa. Kisoja emännöivä Kanada lähti turnaukseen hallitsevana mestarina. Suomi pelasi kisoissa ensimmäistä kertaa alkusarjassa heikompien maiden B-lohkossa. Mestatuuden voitti Yhdysvallat päihitettyään Kanadan loppuottelussa. Pronssiottelussa Tšekki voitti Sveitsin.

Kisoissa rikottiin kahdesti ennätys nopeimmin syntyneestä maalista, kun Ruotsin 16-vuotias pelaaja Hilda Svensson teki maalin ottelussa Saksaa vastaan vain 10 sekunnin pelin jälkeen. Näin ollen hän rikkoi vuoden 1994 kisoista lähtien voimassa olleen ennätyksen, 13 sekuntia. Jo seuraavana päivänä Svenssonin ennätys rikkoontui, kun Yhdysvaltain Abbey Murphy teki maalin Sveitsiä vastaan ainoastaan 7 sekunnin pelin jälkeen. Myös Suomi rikkoi maailmanmestaruuskisojen ennätyksen kahdesta nopeimmasta maalista tekemällä alkusarjan ottelussa Unkaria vastaan kaksi maalia vain kuuden sekunnin sisään ottelun toisen erän loppupuolella. Suomi voitti kaikki alkulohkon ottelunsa, maalierolla 26–3.

## Osallistujamaat lohkoittain
### A-lohko
* 
* 
* 
* 
* 

### B-lohko
* 
* 
* 
* 
* 

## Alkulohkot

### A-lohko

### B-lohko

## Lähteet
Gerhardsenin III hallitus

**Gerhardsenin III hallitus** oli Norjan hallitus 28. tammikuuta 1955 – 28. elokuuta 1963. Se koostui pelkästään työväenpuolueesta.

Hallitus kaatui epäluottamusäänestyksessä, joka koski marraskuussa 1962 tapahtunutta Kings Bayn kaivosonnettomuutta. Epäluottamusesitys meni läpi, koska vähemmistöhallituksen tukipuolueena toimineen uuden sosialistisen kansanpuolueen kaksi edustajaa äänestivät sen puolesta. He auttoivat Gerhardsenin takaisin valtaan vielä samana syksynä äänestämällä epäluottamusta porvarilliselle Lyngin hallitukselle.
## Ministerit
**Pääministeri**
* Einar Gerhardsen
**Ulkoministeri**
* Halvard Lange 
**Oikeusministeri**
* Jens Christian Hauge 22.1.1955–1.11.1955
* Jens Haugland 1.11.1955–28.8.1963
**Kunta- ja työministeri**
* Ulrik Olsen 22.1.1955–1.9.1958
* Andreas Cappelen 1.9.1958–4.2.1963
* Oskar Skogly 4.2.1963–28.8.1963
**Puolustusministeri**
* Nils Kristoffer Handal 22.1.1955–18.2.1961
* Gudmund Harlem 18.2.1961–28.8.1963
**Sosiaaliministeri**
* Rakel Seweriin 22.1.1955–1.8.1955
* Gudmund Harlem 1.8.1955–18.2.1961
* Olav Bruvik 18.2.1961–30.12.1962
* Aase Bjerkholt 30.12.1962–4.2.1963 (vt.)
* Olav Gjærevoll 4.2.1963–28.8.1963
**Kirkko- ja opetusministeri**
* Birger Martin Bergersen 22.1.1955–23.4.1960
* Helge Sivertsen 23.4.1960–28.8.1963
**Elinkeinoministeri**
* Gustav Sjaastad 22.1.1955–9.4.1959
* Kjell Holler 9.4.1959–4.7.1963
* Trygve Lie 4.7.1963–28.8.1963
**Maatalousministeri**
* Olav Meisdalshagen 22.1.1955–14.5.1956
* Harald Løbak 14.5.1956–23.4.1960
* Einar Wøhni 23.4.1960–28.8.1963
**Ulkomaankauppa- ja merenkulkuministeri**
* Arne Skaug 22.1.1955–13.1.1962
* O. C. Gundersen 13.1.1962–28.8.1963
**Kalastusministeri**
* Nils Kristian Lysø 
**Liikenne- ja viestintäministeri**
* Kolbjørn Varmann 22.1.1955–23.4.1960
* Trygve Bratteli 23.4.1960–28.8.1963
**Valtiovarainministeri**
* Mons Lid 22.1.1955–28.12.1956
* Trygve Bratteli 28.12.1956–23.4.1960
* Petter Jakob Bjerve 23.4.1960–4.2.1963
* Andreas Cappelen 4.2.1963–28.8.1963
**Perhe- ja kuluttajaministeri**
* Aase Bjerkholt 1.8.1955–28.8.1963
**Palkka- ja hintaministeri**
* Gunnar Bråthen 1.8.1955–9.4.1959
* Gunnar Bøe 9.4.1959–1.9.1962
* Karl Trasti 1.9.1962–28.8.1963

## Lähteet
Sophie Taeuber-Arp

**Sophie Henriette Gertrude Taeuber-Arp** (19. tammikuuta 1889 Davos, Sveitsi – 13. tammikuuta 1943 Zürich, Sveitsi) oli sveitsiläis-ranskalainen kuva- ja tekstiilitaiteilija, arkkitehti, sisustussuunnittelija ja tanssija, joka oli abstraktin taiteen edelläkävijöitä. Hän osallistui muun maussa dadaistisen liikkeen toimintaan, ja hänet tunnetaan geometrisista teoksistaan.

## Nuoruus ja uran alku

Sophie Taeuber syntyi Sveitsin Davosissa vuonna 1889. Opiskeltuaan tektiilitaidetta St. Gallenissa ja Hampurissa hän palasi 1915 Saksasta Sveitsiin ja muutti Zürichiin. Hän liittyi samana vuonna Sveitsin taiteilijaliittoon ja tapasi Hans Arpin, joka innoitti häntä keskittymään uraan taiteilijana. Taeuber ja Arp menivät naimisiin vuonna 1922.

Taeuber teki ensimmäiset geometriset abstarktit piirustuksensa *Compositions verticales-horizontales* vuosina 1915, 1916 ja 1917. Taidehistorioitsija Michel Seuphorin mukaan ristikkosommitelmat vastaavat merkitykseltään Piet Mondrianin ja Kazimir Malevitšin geometrisia teoksia. Taeuber ja Arp aloittivat jo vuonna 1915 taiteellisen yhteistyön.

Taeuber toimi 1916–1929 Zürichin taideammattikoulun tekstiilitaiteen johtajana. Hän opetti siellä sommittelua, kirjontaa, kudontaa ja ornamenttisuunnittelua.

## Dadaistien toiminnassa
Taeuber osallistui vuodesta 1916 eteenpäin dadaistisen liikkeen toimintaan. Hän kävi muun muassa modernin tanssin kehittäjän, koreografi Rudolf von Labanin tunneilla. Taeuber esiintyi tanssijana Mary Wigmanin kanssa sekä tärkeässä dadaistien kokoontumispaikassa Cabaret Voltairessa. Taeuber sai vuonna 1918 tehtäväkseen suunnitella marionetteja 1700-luvulta peräisin olleen *[[commedia dell’arte]]* -esityksen uuteen tulkintaan. Maalatuista puisista hahmoista tuli varsin tunnettuja avantgardepiireissä.

## Abstraktia taidetta Ranskassa

Taeuber-Arp muutti 1926 miehensä kanssa Ranskan Strasbourgiin ja sai Ranskan kansalaisuuden. Taeuber-Arp, Arp ja alankomaalainen Theo van Doesburg toteuttivat yhdessä vanhaan 1700-luvun puolivälissä rakennettuun rakennukseen Café de l’Aubetten. Se oli ravintola, tanssihalli ja teatteri, jonka sisustus otettiin kuitenkin huonosti vastaan ja muutettiin pian.

Taeuber-Arp muutti 1929 Pariisiin, missä hän alkoi tehdä abstrakteja maalauksia ja puureliefejä. Hän osallistui 1930-luvulla kahden taiteilijaryhmittymän toimintaan. Sekä Cercle et Carré että Abstraction-Création olivat abstraktin taiteen ryhmiä.

Taeuber-Arp teki 1930-luvulla sekä moni- että yksivärisiä puureliefejä, joissa hän yhdisti eläin- ja geometrisiä hahmoja. Seuraavalla vuosikymmenellä hän maalasi sarjan viivamaalauksia.

## Ranskan miehitys ja kuolema
Saksan miehitettyä Ranskan Taeuber-Arp pakeni 1941 miehensä kanssa Etelä-Ranskaan Grasseen, jossa he asuivat Alberto ja Susi Magnellin kanssa. Taeuber-Arp kuoli 1943 häkämyrkytykseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Olga Orozco

**Olga Noemí Gugliotta Orozco** (17. maaliskuuta 1920 – 15. elokuuta 1999) oli argentiinalainen runoilija.

Orozco vietti lapsuutensa Bahía Blancalla, mutta muutti 16–vuotiaana vanhempiensa kanssa Buenos Airesiin, missä hän aloitti kirjallisen uransa. Hän kirjoitti lehtiin useilla eri nimimerkeillä. Sukupolvensa edustajana hän sisällytti runoihinsa surrealistisia elementtejä. Orozcon suuria esikuvia olivat Arthur Rimbaud, Gérard de Nerval, Charles Baudelaire, Oscar Milosz ja Rainer Maria Rilke. Samaan argentiinalaisten surrealistien ryhmään kuuluivat Enrique Molina, Aldo Pellegrini ja Juan José Caselli.

Orozcon runoja on ilmestynyt suomeksi kokoelmassa *Aavistuksia rituaalipuvussa* (WSOY 1999) Jukka Koskelaisen ja  Tarja Roinilan suomennoksina. 

## Lähteet
Julianna Peña

**Julianna Nicole Peña** (19. elokuuta 1989 Spokane, Washington) on yhdysvaltalainen vapaaottelija. Peña on entinen ja kaksinkertainen UFC:n naisten kääpiösarjan mestari.

## Ura
Peña otteli uransa ensimmäisen ammattilaisottelun toukokuussa 2009, jolloin hän voitti Raylene Harveyn. Peña voitti vielä kahdesti vuonna 2009, kun hän voitti ensin elokuussa Robyn Dunnen ensimmäisen erän tyrmäysvoitolla ja joulukuussa Stephanie Webberin. Joulukuussa 2011 hän voitti Rachael Swatezin. Uransa ensimmäisen tappion Peña koki huhtikuussa 2012, kun hön hävisi Sarah Morasille. Hän hävisi myös DeAnna Bennettille yksimielisellä päätöksellä helmikuussa 2013. Elokuussa 2013 ilmoitettiin, että Peña osallistuu Ultimate Fighterin 18. tuotantokaudelle. Peña eteni tuotantokauden loppuotteluun voitettuaan ensin Gina Mazanyn, jonka jälkeen hän voitti Shayna Baszlerin toisen erän luovutusvoitolla. Loppuotteluun hän eteni voitettuaan Sarah Morasin toisen erän luovutusvoitolla. Loppuottelussa hän voitti Jessica Rakoczyn ensimmäisen erän teknisellä tyrmäyksellä. Näin hänestä tuli sarjan historian ensimmäinen naisvoittaja. Peñan piti otella ensimmäinen varsinainen UFC-ottelu maaliskuussa 2014 UFC 171 -tapahtumassa Jéssica Andradea vastaan, mutta hän kärsi harjoituksissa polvivamman, joka vaati leikkaushoitoa.

Peña otteli ensimmäisen kerran varsinaisessa UFC-tapahtumassa huhtikuussa 2015, jolloin hän kohtasi Milana Dudievan. Hän voitti ottelun ensimmäisen erän tyrmäysvoitolla. Hän sai voitostaan myös ylimääräisen 50 tuhannen dollarin suorituspalkinnon. Hän otteli vuoden 2015 aikana vielä uudestaan elokuussa, kun hän kohtasi UFC 192:ssa Jessica Eyen. Peña voitti ottelun yksimielisellä päätöksellä. Vuoden 2016 ainoassa ottelussaan hän voitti Cat Zinganon yksimielisellä päätöksellä. Ottelu käytiin UFC 200 -tapahtumassa. Tammikuussa 2017 Peña hävisi Valentina Ševtšenkolle toisessa erässä luovutusvoitolla. Lokakuussa 2017 Peña ilmoitti olevansa raskaana ja pitävänsä taukoa ottelemisesta. 

Peña teki paluun UFC-kehään heinäkuussa 2019 Nicco Montañoa vastan. Peña voitti ottelun yksimielisellä päätöksellä. Seuraavan kerran Peña otteli lokakuussa 2020 Germaine de Randamiea vastaan. Randamie voitti ottelun toisessa erässä luovutusvoitolla. Tammikuussa 2021 UFC 257:ssa Peña voitti Sara McMannin kolmannessa erässä luovutusvoitolla. Peñan piti otella UFC 265:ssa Amanda Nunesia vastaan kääpiösarjan mestaruudesta. Ottelu kuitenkin jouduttiin siirtämään Nunesin COVID-19-tartunnan takia. Mestaruusottelu käytiin lopulta UFC 269:ssa joulukuussa 2021. Peña voitti ottelun toisessa erässä. Peñan voiton todennäköisyys arvioitiin etukäteen pieneksi. Uusintaottelussa UFC 277:ssa Nunes voitti Peñan yksimielisellä päätöksellä.

## Ammattilaisottelut

## Lähteet
Michel Sogny

**Michel Sogny** (s. 21. marraskuuta 1947, Pau, Ranska) on unkarilaista syntyperää oleva ranskalainen pianisti, säveltäjä ja kirjailija. Hän on kehittänyt pianonsoiton opetuksen uuden metodin, joka antaa jokaiselle oppilaalle - ikään katsomatta - mahdollisuuden oppia soittamaan, vastoin yleistä käsitystä, jonka mukaan tämä olisi mahdollista pelkästään oppimalla soittoa lapsuusiässä.
 
## Elämäkerta
Michel Sogny opiskeli Pariisin École Normale de Musiquessa. Hänen opettajiaan olivat Jules Gentille ja Ivonne Desportes. Sogny on lisäksi valmistunut kandidaatiksi kaunokirjallisuuden alalta, psykologian maisteriksi sekä vuonna 1974 filosofian tohtoriksi Sorbonnen yliopistosta. Sorbonnessa hänen ohjaajansa oli Vladimir Jankélévitch. Michel Sogny on myös SOS Talents Foundationin perustaja. 

Sogny oli yksi Franz Lisztin ranskalaisen yhdistyksen perustajista yhdessä Valéry Giscard d'Estaingin ja Franz Lisztin lapsenlapsenlapsen, Blandine Olivier de Prévaux'n kanssa. 

## Michel Sognyn pianometodi
Sognyn metodologiaa opetetaan Pariisissa ja Genevessä hänen perustamissaan kouluissa. Vuodesta 1974 lähtien yli 20 000 opiskelijaa on seurannut hänen pianonsoiton metodologiaansa.    

Mainittu metodi koostuu kahdesta osasta: didaktinen tehtävä - Prolégomènes, joka edustaa pieniä harjoituksia. Polégomènes kehittää musikaalisen simfonian ja nuottien tajun. Toinen osa koostuu etydien sarjasta, joka keskittyy teknisten tietotaitojen kehittämiseen, kuten käden liikkuminen ja asenjto.  

Yksi Sognyn oppilaista, joka aloitti pianosoiton käytännön aikuisiässä, oli ranskan kielen profesoori Michael Paris. Sognyn neljävuotisen metodologian kurssin päätettyään, 30 vuotiaana, kultuuriministeriön suojeluksessa, hän on pitänyt konsertin Théâtre des Champs-Élysée:ssä.

Michel Sognyn yksi menestyneistä oppilaista oli Claudine Jevaco, joka vuonna 1983 ja 1984 soitti Théâtre des Champs-Élysée:ssä. 

Vuonna 1981 senaatti teki virallisen vetoomuksen kulttuuriministerille Jack Langille, ottaa käsiteltäväksi Michel Sognyn metodolgian leviäminen koko Ranskassa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Michel Sogny Official Website
* Michel Sogny, l’art de la résilience Le Figaro
* Michel Sogny Academy
* Michel Sogny Personal Website
* SOS Talents Foundation
* Works at Artchipel
Ulrik Olsen

**Ulrik Olsen** (2. elokuuta 1885 Hitra – 4. lokakuuta 1963) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä 1934–1961 sekä toimi Norjan kunta- ja työministerinä 1948–1958. Vuosina 1935–1947 hän oli Kristiansundin pormestari.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Ulrik Olsen'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Strandbuen

**Strandbuen** on norjalainen vuonna 1964 perustettu paikallislehti, jonka toimitus on Jørpelandissa Strandin kunnassa. Lehti ilmestyy kahdesti viikossa ja kuuluu Amedia-konserniin.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Tuoksuepolettipuu

**Tuoksuepolettipuu** (*Pterostyrax hispidus*) on storaksikasvien (Styracaceae) heimoon, epolettipuiden (*Pterostyrax*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on Itä-Aasiassa luontaisena kasvava puuvartinen kasvi, jota käytetään koristekasvina. Tuoksuepolettipuu on läheistä sukua lumikellopuille ja kuuluu niiden kanssa samaan heimoon.

Tuoksuepolettipuu voi kasvaa pensasmaiseksi tai puumaiseksi. Pensasmaisena se kasvaa yleensä 4,5–6 metriä korkeaksi ja puumaisena 9–15 metriä korkeaksi. Monirunkoiset puut ovat kooltaan yleensä pienempiä, noin 6–7,5 metriä korkeita. Tuoksuepolettipuun lehdet ovat 7,5–18 cm pitkiä, teräväkärkisiä ja muodoltaan vastapuikeita tai lähes soikeita. Lehtien yläpinnat ovat vaaleanvihreitä ja alapinnat harmaanvihreitä. Syksyisin lehdet muuttuvat keltaisenvihreiksi. Tuoksuepolettipuun kukat ovat kermanvalkoisia ja hauraita. Kukat ovat vajaat 1 cm pitkiä ja kellomaisia. Kukat roikkuvat nuokkuvissa, 12–25 cm pitkissä kukinnoissa, ja kukinta-aika on loppukeväästä tai alkukesästä. Kukista kehittyvät hedelmät ovat pieniä luumarjoja, jotka riippuvat kukkien tavoin ja pysyvät aina talveen saakka.

Tuoksuepolettipuu kasvaa luontaisena Kiinan ja Japanin vuoristojen metsissä. Koristekasvina se sopii yksittäispensaaksi sekä pensasaitoihin avoimelle paikalle tai rinnepaikalle. Tuoksuepolettipuu kasvaa parhaiten syvämultaisessa ja ravinteikkaassa, mutta happamassa sekä keskimääräisen kosteassa, mutta hyvin vettä läpäisevässä maaperässä täydessä auringon valossa. Kuumassa ilmastossa kevyt varjo voi kuitenkin olla tarpeen, mutta yleensä laji kukkii parhaiten täydessä auringon valossa ja kukinta yleensä heikkenee varjon määrän lisääntyessä. Kasvia voi lisätä siemenistä tai pistokkaista ja sen leikkaus tehdään talvisin.

## Lähteet
* Missouri Botanical Garden: ''Pterostyrax hispidus'' 

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Tuoksuepolettipuu (''Pterostyrax hispidus'')
* Trees and Shrubs Online: ''Pterostyrax hispidus'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Pterostyrax hispidus'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Pterostyrax hispidus''
Mary Beard

**Mary Beard** (s. 1955) on brittiläinen antiikintutkija, joka on julkaissut myös yleistajuisia tietokirjoja antiikin Roomasta ja esiintynyt monissa televisio-ohjelmissa. BBC:n sarjan *Kulttuurien juurilla* esittelyssä häntä kuvattiin Britannian suosituimpiin julkkisälyköihin kuuluvaksi antiikin historian professoriksi.

Beard julkaisi 1970-luvulla merkittäviä tutkimusartikkeleita Rooman valtakunnan historiasta, vuonna 1980 tutkimuksen Vestan neitsyistä ja 1982 väitöskirjan Rooman tasavallan valtionuskonnosta. Hän oli Cambridgen yliopiston Newnham Collegessa ensin opiskelija, myöhemmin opettajana.

Beard luennoi King’s College Londonissa 1979–1983 ja palasi Cambridgeen vuonna 1984, missä hän sai antiikintutkimuksen professuurin vuonna 2004. Vuonna 2008 hän oli vieraileva professori Berkeleyssä.

Ensimmäisessä yksin kirjoittamassaan kirjassa vuonna 1989 Beard kertoi niksejä työssäkäkyvälle äidille. 1980-luvun lopussa hän alkoi kirjoittaa myös *London Review of Booksiin* ja *Times Literary Supplementiin*. Pompejista kertova kirja vuonna 2008 oli ensimmäinen suuri menestys. Arvioiden mukaan hän osaa poikkeuksellisen hyvin yhdistää ammatillisen osaamisen kykyyn kertoa suurelle yleisölle tutkimusaiheidensa merkityksestä ja mielenkiintoisuudesta. Hän on päässyt korjaamaan myös yleisiä harhaluuloja: Colosseum-teoksessa kerrotaan, että aikalaislähteissä ei ole tietoa siitä, että siellä olisi syötetty kristittyjä leijonille, eivätkä roomalaiset kutsuneet sitä Colosseumiksi vaan Amfiteatteriksi. Nykyinen Parthenon taas on 1920-luvulla rakennettu epätarkka rekonstuktio alkuperäisestä.

## Teokset
* *The state religion in the Late Roman Republic : a study based on the works of Cicero.* 1982 (väitöskirja)
* (Michael Crawfordin kanssa): Rome in the Late Republic. 1985
* The Good Working Mothers Guide. 1988.
* (John Hendersonin kanssa): Classics: A Very Short Introduction. 1995
* The Invention of Jane Harrison. 2000
* (John Hendersonin kanssa): Classical Art from Greece to Rome. 2001
* The Parthenon.  2002
* (Keith Hopkinsin kanssa): The Colosseum. 2005 
* The Roman Triumph. 2007 
* Pompeii: The Life of a Roman Town. 2008
* Laughter in Ancient Rome: On Joking, Tickling, and Cracking Up. 2014
* SPQR. A History of Ancient Rome. 2015
* Women & Power: A Manifesto. 2017

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Professor Mary Beard Cambridge University
Mikko Huoviala

**Mikko Huoviala** (s. 8. elokuuta 1979 Valkeakoski) on sääksmäkeläinen näyttelijä ja muusikko. 

Hän on työskennellyt Suomen Kesäteatterissa vuodesta 2013. Hänet tunnetaan erityisesti mielipiteitä jakavasta Kylänmiehen roolista joka on häirinnyt lähes 200 000 kesäteatterikävijän elämää keskeyttämällä näytöksen omilla jutuillaan. Kesällä 2024 Huoviala esitti Juice Leskisen roolin Valkeakosken Apianniemen kesäteatterin "Juice-musikaalissa" yhdessä Lauri Mikkolan kanssa. Vuonna 2023 hän esiintyi sivuosassa Sappeen kesäteatterissa Mikko Alatalon elämästä kertovassa musikaalissa *Maalaispoika oon*. Olavi Virran elämästä kertovassa näytelmässä hänellä oli Toivo Kärjen rooli.

Huoviala on näytellyt myös Valkeakosken kaupunginteatterissa useissa näytelmissä vuodesta 2000 lähtien. Vuonna  2022 hän esitti *Tukkijoella*-näytelmässä Tolarin roolin.

Huoviala on valkeakoskelaisen suomirockbändin Julma isäntä laulaja ja perustajajäsen. Vuosina 1994-2000 Huoviala lauloi Moraali nimisessä punkrockbändissä joka julkaisi 3 EP -levyä ja oli mukana mm. Sulfiittirock 2 kokoelmalevyllä. Moraali esiintyi neljä kertaa vuonna 1997 myös Virossa. Huoviala on myös säveltänyt Valkeakosken Kaupunginteatterin musiikkinäytelmän *Pyhä yksinkertaisuus* sekä toiminut toisena säveltäjänä näytelmässä *Romeo ja Julia.*

## Lähteet
* Eino Grönistä tehdään musikaali – laulaja nähdään itsekin lavalla Iltalehti (vaatii kirjautumisen)

### Viitteet
Virve Lilja

**Virve Lilja** (s. 1968 Helsinki) on suomalainen taidegraafikko ja taidemaalari. Esittävää ja abstraktia yhdistävät teokset on toteutettu metalligrafiikan, serigrafian, väritelauksen ja maalauksen keinoin.

Liljan teoksissa on usein tunnistamisen rajalla olevia kuvioita, jotka tuovat moniselitteisyyttä. Liljan käyttää toisinaan lähtökohtana tahroja ja läiskiä, joista alkaa syntyä jotakin.
Monen tyyppiset ja eri menetelmin tehdyt teokset vaihtelevat grafiikan teoksista ja maalauksista installaatioihin.

Tunnistamisen rajaan liittyi myös *Paperitähdet* 2005. Seinänkokoisessa teoksessa oli 200 kontrastisen mustavalkoista 200 suu- ja silmäparia. Vähistä viitteistä huolimatta kuvista tunnisti koko joukon julkisuuden kasvoja.

Lilja opiskeli Kankaanpään taidekoulussa 1988-1992 ja kävi Helsingin kuvataidelukion 1985-1988. Liljan näyttelyitä on ollut Taidekeskus Mältinrannassa, Suomen taidegraafikkojen  Galleria G:ssä ja Brondassa.
Hänen teoksiaan on Wihurin säätiön, Helsingin kaupungin taidemuseon, Emman, Amos Andersonin taidemuseon, Albertinan ja Seppo Fräntin kokoelmissa. Vuonna 2005 hän toimi kuraattorina Ljubljanan grafiikan triennaalissa.
Lilja on naimisissa kuvanveistäjä Ilkka Virtasen kanssa.

## Julkiset teokset
* *Jäljet* 1999, syövytetty alumiini, ruostumaton teräs, vernissa. Kankaanpään musiikkiopisto.
* *Kädellinen* 2003, lasikuitu ja messinki. Pitkäjärven koulu, Kangasala. Yhteistyössä Ilkka Virtasen kanssa.
* *Tarinapuu* 2005, Poppeli, pronssi, opetuskortit. Muotialatalo, Tampere. Yhdessä Ilkka Virtasen kanssa.
* *Montalen matkassa* 2018 Vuores, Frans Emilin katu 4. Lasiteos, keraamiset värit, valo.
* *Sointu* 2021, graafinen betoni. Ratinan palomuuri, Tampere.
* *Samaa savea* I, II, III 2020, akryyli ja öljy vanerille. TAYS, Tampere. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virve Liljan verkkosivut
* 
* Virve Lilja taiteilijamatrikkelissa
Ane Dyrkorn

**Ane Dyrkorn** (s. 1999) on norjalainen suunnistaja. MM-kilpailuissa Dyrkornin paras saavutus on sprinttiviestin MM-pronssi Tanskan MM-kilpailuista 2022. Henkilökohtaisessa sprintissä hän oli saman vuoden MM-kilpailuissa 14:s. EM-kilpailuissa Dyrkornin paras saavutus on sprintin 68:s sija Neuchâtelin EM-kilpailuista 2021. Juniorien MM-Dyrkornin paras saavutus on pitkän matkan 22:s sija. Suunnistuksen maailmancupissa hänen paras saavutuksensa on 11:s sija Boråsin sprintistä vuodelta 2022. Seuratasolla hän edustaa NTNUI:ta.

## Lähteet
Ultimate Cup Series

**Ultimate Cup Series** on autourheilusarja, joka on perustettu vuonna 2019.
Sarjassa ajetaan sekä kestävyysajoja että sprinttikilpailuja. Sarjassa kilpaillaan useissa luokissa muun muassa prototyyppiluokan (LMP3, CN), GT-luokan autoilla sekä yksipaikkaisilla autoilla (Tatuus F3R, Formula Renault 2.0 tai Formula 4).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Aiheesta AutoMobilSport.com-sivustolla
Sosiaalinen robotti

**Sosiaalinen robotti** on robotti, joka vuorovaikuttaa ja kommunikoi ihmisten kanssa. Sosiaalisia robotteja voidaan käyttää esimerkiksi opetuksessa, terveydenhuollossa, elämänlaadun parantamisessa, kommunikaatiossa, ja työtehtävissä jotka vaativat kollaboraatiota. 

Sosiaalisen robotin *fyysisyys* luo tutkijoiden mukaan erilaisen vuorovaikutuksen ihmisen kanssa, verrattuna digitaaliseen agenttiin. Ihmisten *inhimillistäminen* sosiaalisia robotteja kohtaan vaikuttaa heidän aistimuksiinsa kyseisistä roboteista.

Sosiaalisia robotteja on käytetty esimerkiksi opetuksessa, hyvintointivalmentajina, ja vanhustenhoidossa.

## Lähteet
Skort

**Skort** (tai shortsihame) ovat shortsit, joissa on päällekkäinen kangaspaneeli, joka on tehty muistuttamaan hameen peittävää etu- ja takapuolta, tai lyhyt hame, jonka alle on piilotettu integroidut shortsit (niitä voidaan kutsua myös urheiluhameiksi).

## Kieli
 Kielellisesti se on lyhenne englanninkielisistä sanoista skirt ja shorts. Skortseja käytetään erityisesti urheilussa, kuten golfissa, jääkiekossa tai ulkoilussa, kuten vaelluksella ja retkeilyssä.

## Historia

Vaikka jotkin housuhame-nimellä myytävät vaatekappaleet muistuttavat lyhyitä housuja, ollakseen skortsit niiden on näytettävä hameilta. Ne eroavat housuista tai shortseista sen perusteella, että niiden leikkaus on alhaalta (päärme) vyötärön kohdalta leveämpi kuin vyötäröltä.

Alun perin "housuhameiksi" kutsutut skortsit kehitettiin, jotta ne antaisivat enemmän vapautta harrastuksiin (kuten urheiluun, puutarhanhoitoon, siivoukseen tai pyöräilyyn) ja antaisivat hameen ulkonäön. Aluksi skortseja ei pidetty sopivina käytettäväksi minkään muun kuin urheilutoiminnan aikana.

Montgomery Ward väitti vuoden 1959 kevät/kesä-kuvastossaan keksineensä vaatteen, jota he kutsuivat skortiksi. Se oli lyhyt veitsenterävä tai harmonikkaan laskostettu hame, jonka alle oli kiinnitetty alushousut.  Vuosia myöhemmin termiä käytettiin shortseihin, joiden etupuolella (ja usein myös selässä) oli kangasläppä, joka teki vaatteesta hameen näköisen.  Viime vuosina termi skortti on annettu mille tahansa hameelle, johon on kiinnitetty shortsit.

## Edeltäjät
Skortsien alkuperä voi liittyä aikaisempiin vaatekappaleisiin, kuten bloomereihin ja jupe-culotteihin, joiden suosio kasvoi 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa huolimatta siitä, että yleinen yleinen yleinen paheksunta kohdistui siihen, että naiset käyttivät housuja. Vuonna 1911 Paul Poiret valmisti useita malleja, jotka olivat yhdistelmä hameista ja housuista, ja ne tulivat tunnetuiksi nimellä jupe-culottes tai haaremihousut. Samoin kuin skortsit, culottesiin liittyy erilaisia tyylejä, jotka voivat näyttäytyä housujen ja hameiden risteytymänä. Skortsit eroavat toisistaan siten, että ne ovat rakenteeltaan shortsit, joiden päälle on laitettu materiaalia, joka saa sen näyttämään hameelta.

## Naisten urheilu
Sortsit ovat suosittuja urheilulajeissa, kuten maahockey, tennis, golf, keilailu ja camogie, ja ne ovat usein osa tyttöjen urheiluasuja.

Ensimmäisen huomionarvoisen hameen kaltaisen vaatteen käytti tennisasuna espanjalainen pelaaja Lilí Álvarez, joka käytti Wimbledon-ottelussaan vuonna 1931 hameen näköiseksi muotoiltuja culottes-housuja.

## Katso myös
*Housut naisten vaatteina

## Lähteet
Iida Takalahti

**Iida Takalahti** os. **Möttönen** (s. 4. heinäkuuta 1992 Kempele) on suomalainen uransa lopettanut pesäpalloilija. Takalahti edusti urallaan Superpesiksessä Rauman Lukkoa ja kasvattajaseuraansa Kempeleen Kiriä. Takalahti saavutti yhden SM-pronssin kaudella 2015. Kaudella 2012 Takalahti valittiin Superpesiksen vuoden tulokkaaksi. Hän pelasi ulkokentällä kolmosvahtina. 

Takalahti pelasi 118 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi 50 tavallista juoksua, toi 46 juoksua ja keräsi 317 kärkilyöntipistettä. Takalahti pelasi 24 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi viisi tavallista juoksua, toi yhdeksän juoksua ja keräsi 59 kärkilyöntipistettä.  

## Lähteet
Iiti Yli-Harja

**Iiti Yli-Harja** (s. 1987) on suomalainen elokuvaohjaaja ja muusikko. Yli-Harja on valmistunut taiteen maisteriksi Aalto-yliopistosta vuonna 2021.

Elokuvaohjaajana Yli-Harja on erikoistunut dokumentaariseen nukkeanimaatioon. Vuonna 2023 hän voitti parhaan lyhytelokuvan Jussi-palkinnon elokuvastaan *Kaikki äitini puhelut* (2021), joka pääosassa on hänen oma äitinsä. Saman vuoden Tampereen elokuvajuhlilla Yli-Harja voitti Risto Jarva -palkinnon elokuvallaan *BLUSH - An Extraordinary Voyage* (2022). BLUSH sai myös parhaan lyhytelokuvan Jussi-palkintoehdokkuuden 2024.

Lapsesta asti musikaalinen Yli-Harja perusti ensimmäisen bändinsä yläasteella. Vaskivuoden lukiossa 2006 perustettu garage rock -bändi Pintandwefall voitti Ääni ja Vimma -kilpailun vuonna 2007 ja on siitä lähtien levyttänyt sekä keikkaillut ulkomaita myöten. Yli-Harjan muita bändiprojekteja ovat Kkone yhdessä Ninni Luhtasaaren kanssa, Pillow ja Rules.

## Filmografia ohjaajana

* *Rantahiekalle (2013). Lyhyt fiktio.*
* *Suuri naapurijuhla (2016). Lyhyt dokumentti.*
* *Kaikki tätini lemmikit (2019). Lyhyt dokumentti.*
* *Oikeita miehiä* (2020). Lyhyt dokumentti, animaatio.
* *Kaikki äitini puhelut* (2021). Lyhyt dokumentti, animaatio.
* *BLUSH - An Extraordinary Voyage* (2022). Lyhyt dokumentti, animaatio.
* *Täällä haisee hiiri* (2024). Lyhyt dokumentti, nukkeanimaatio.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Portugalin ralli 1993

**Portugalin ralli 1993** (viralliselta nimeltään *27. Rallye de Portugal - Vinho do Porto*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1993. Kilpailu järjestettiin 3. &ndash; 6. maaliskuuta vuonna 1993. Kilpailu oli kauden kolmas ja erikoiskokeiden yhteispituus oli  (suunniteltu pituus oli ).

Kilpailun voitti François Delecour, jolle voitto oli ensimmäinen rallin maailmanmestaruussarjassa. Toyota ei ollut mukana kilpailussa.

## Tulokset

## Lähteet
Jääkiekon I-divisioona 1977–1978

**Kaudella 1977–1978 Jääkiekon I-divisioona** pelattiin kymmenen joukkueen nelinkertaisena sarjana. Sarjan kaksi parasta etenivät SM-karsintaan kahden SM-liigan heikoimman joukkueen kanssa ja kaksi heikointa joukkuetta joutuivat karsimaan sarjapaikastaan II-divisioonan parhaiden kanssa.

## Sarjataulukko
Kaksi parasta SM-liigakarsintaan, kaksi heikointa I-divisioonakarsintaan.

### Liigakarsinta
Lukko ja Jokerit säilyttivät liigapaikkansa. 

### I-divisioonakarsinta
Lohen ja HJK:n välinen ottelu jäi pelaamatta. 

**Uusintaottelu**

Kiekko-67 nousi I-divisioonaan ja HJK putosi II-divisioonaan. KooKoo säilytti I-divisioonapaikkansa. 

## Lähteet
Sigurd Lillandt

**Ernst Sigurd Lillandt**  (27. heinäkuuta 1914 Tiukka – 14. huhtikuuta 2011 Espoo) oli suomalainen metsänhoitaja ja järjestöjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen. 

## Henkilöhistoria
Lillandtin vanhemmat olivat maanviljelijä Karl Johan Lillandt ja Emilia Thomasfolk ja puoliso vuodesta 1941 Toini Tellervo Väisänen. Metsäneuvos, yritys- ja järjestöjohtaja Martin Lillandt on heidän poikansa. Sigurd Lillandt tuli ylioppilaaksi Svenska samskolan i Kristinestadista 1938 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta  1941, metsänhoidollisen virkatutkinnon hän suoritti 1945 ja kasvatustieteen yliopistollisen arvosanan Åbo Akademissa 1957. Lillandt oli Centralsskogssällskapet Föreningen för Skogskultur -keskusjärjestön Vaasan metsänparannuspiirin apulaismetsänhoitaja 1941–1946, Andelslaget Skogenin hankintapäällikkö 1946–1950, Helsingin metsänhoitolautakunnan piirimetsänhoitaja 1950–1954, Centralsskogssällskapet Skogskulturin Pohjanmaan metsänparannuspiirin metsänhoitaja ja vuodesta 1965 päämetsänhoitaja 1954–1965, Centralsskogssällskapet Skogskulturin toimitusjohtaja 1966–1968 ja Centralskogsnämnden Skogskulturin johtaja 1968–1978. Hän oli myös *Skogsbruket*-aikakauslehden päätoimittaja 1966–1978 ja hänellä oli useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen Lillandt sai 1973. Nuoruudessaan suunnistusta harrastanut Lillandt oli Idrottsföreningen Femmanin puheenjohtaja 1955–1962, minkä lisäksi hänellä oli sekä kotimaisia että kansainvälisiä suunnistuksen järjestötehtäviä.

## Julkaisuja
* *Centralskogsnämnden Skogskultur 1910–1985*, 1985, toim. Bert Sundqvistin ja Jan Heinon kanssa

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Gripsholm

**Gripsholm** tarkoittaa muun muassa seuraavia:

* Gripsholmin lääni, linnalääni Ruotsissa Södermanlandissa 1300-1600-luvuilla
* Gripsholmin linna, linna Ruotsissa
* *[[Schloss Gripsholm (romaani)|Schloss Gripsholm]]*, Kurt Tucholskyn romaani vuodelta 1931
* *[[Schloß Gripsholm]]*, Kurt Tucholskyn romaaniin perustuva länsisaksalainen elokuva vuodelta 1963
* *[[M/S Gripsholm (1924)|M/S Gripsholm]]*, Swedish American Linen linjalaiva vuosina 1925–1954
* *[[M/S Gripsholm (1957)|M/S Gripsholm]]*, Swedish American Linen linjalaiva ja risteilijä vuosina 1957–1975
* *[[M/S Gripsholm (1965)|M/S Gripsholm]]*, Transocean Toursin risteilijä vuosina 1996–1997
Oikukas tuuli

**Oikukas tuuli** on vuonna 1970 julkaistu runokokoelma, joka sisältää valikoiman japanilaista tanka-runoutta. Kokoelman runot on suomentanut Tuomas Anhava. 

Pertti Lassila arvioi runokokoelman vuonna 2007 erääksi sodanjälkeisen ajan merkittävimmistä runosuomennoksista.

Kokoelma sisältyy myös Anhavan kolmen suomennosteoksen yhteisniteeseen *Kevään kukat, syksyn kuu*.

## Lähteet
Pakistanin maantiede

**Pakistanin maantiede** kertoo Pakistanin maantieteeseen liittyvistä asioista. Pakistan sijaitsee Aasiassa Afganistanin ja Intian välissä. 

## Pinnanmuodot ja vesistöt
Pakistanissa virtaavia jokia ovat Indus ja osa sen sivujoista. Jokilaaksoissa on maanviljelylle soveltuvaa maata. Jokilaaksot ulottuvat Karakorumin vuoriston lähiseudulta Arabianmerelle, ja niiden seudulta avautuu laajoja tasankoja. Pakistanin alueeseen kuuluu osia Karakorumin, Hindukušin ja Himalajan vuorijonoista. Pakistanin ja Kiinan rajalla on maailman toiseksi korkein vuori, 8&nbsp;608 metriä korkea Godwin-Austen, joka tunnetaan myös nimellä K2. Indusjoen laaksoa lähellä on Himalajan länsiosassa vuori nimeltä Nanga Parbat. Indusjoki saa alkunsa Tiibetistä, ja se muuttaa suuntaansa Nanga Parbatin yhteydessä olevan massiivin luona kohti etelää Punjabin tasangoille. Himalajalta alkunsa saavia, Punjabissa Indukseen yhtyviä sivujokia ovat Jhelum, Beas, Chenab, Ravi ja Sutlej.

Lähellä Afganistanin rajaa sijaitsevia laaksoja ovat Peshawar, Bannu ja Koharat. Maan luoteisosassa sijaitsevat Salt Range -vuoristo ja Potwarin ylänkö. Afganistanin ja Iranin alueella oleva Baluchistanin ylänkö jatkuu hieman Pakistanin puolelle. Tämä alue on Pakistanin kuivinta ja karuinta aluetta. Alueelta koilliseen on Sulaimanin vuoristo.

## Ilmasto
Induksen laakson alankomailla vallitsee subtrooppinen ilmasto. Alueella kesämonsuunikausi alkaa kesäkuun lopulla ja päättyy syyskuun alussa. Talvimonsuunin aikana vuoristojen lähiseudulla sataa vielä enemmän. Vuoriston yläosassa vallitsee mannerilmasto, ja siellä lämpötila on talvisin pakkasella.

Sulaimanin vuoret suojaavat Intian valtamereltä tulevilta tuulilta.

## Luonto
Pakistanin kasvillisuusvyöhykkeet vaihtelevat subtrooppisista ja trooppisista autiomaista ja aroista vuoristojen yläosien metsiin ja alppiniittyihin. Baluchistanin alueella on enimmäkseen ruoho- ja pensasaroa. Induksen jokilaaksossa olevalla Karachin seudulla on mangrovekasvillisuutta. Vuoriston metsäalueella esiintyviä puita ovat silkkiäispuut, banianpuut ja eukalyptuspuut.

## Lähteet
UniSport (yliopistoliikunta)

**UniSport** on Aalto-yliopiston, Hanken Svenska handelshögskolanin, Helsingin yliopiston ja Taideyliopiston organisaatio, joka tuottaa liikunta- ja hyvinvointipalveluita. Se palvelee näiden yliopistojen opiskelijoita ja henkilökuntaa alennettuun hintaan mutta sen palvelut ovat tarjolla muillekin.

## Viitteet
Unisport-Saltex

**Unisport-Saltex Group Oy** on vuonna 2015 perustettu urheilupaikkoja rakentava yritys. Sen liikevaihto oli 152 miljoonaa euroa vuonna 2021, henkilöstö 345. Toimitusjohtaja oli Chrone Morten.

**Unisport** on liikuntapaikkarakentaja, joka osti monia yrityksiä 2010-luvulla: Saltex, Kerko Sport, RH-Asennus, Urheilulattiat-Indoors, tanskalainen Virklund Sport ja Jäämestarit. Unisport-konserniin kuuluu 31 yhtiötä ja yli 20 tuoteryhmää. Se toimii Suomessa, Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Britanniassa ja Latviassa. Digian mukaan Unisport on Pohjoismaiden johtava urheilutilojen ja -pinnoitteiden tuottaja.

Unisportin omistajat ovat pääomasijoitusyhtiöt Vaaka Partners ja Suomen Teollisuussijoitus sekä Unisportin avainhenkilöitä. Pääkonttori on Vantaan Technopoliksessa.

## Viitteet

## Katso myös
* yrityksenä (yrityksen verkkosivut)
Unisport

## Unisport
* Unisport on Unisport-Saltex Group Oy:öön kuuluva urheilutiloja ja -pinnoitteita valmistava yritys, jonka pääkonttori on Suomessa.
* Unisport Football Club de Bafang on kamerunilainen jalkapalloseura.
* Unisportstore on jalkapallovarustekauppa, joka käyttää itsestään lyhennettä **Unisport**.

## UniSport
* UniSport on Aalto-yliopiston, Hanken Svenska handelshögskolanin ja Helsingin yliopiston organisaatio, joka tuottaa liikunta- ja hyvinvointipalveluita
* UniSport Australia (UniSport) on Australian kansallinen yliopistoliikuntajärjestö.

## Viitteet
Margarete Bonnevie

**Margarete Ottilie Bonnevie** (o.s. **Skattebøl**; 13. joulukuuta 1884 Nes – 28. maaliskuuta 1970 Oslo) oli norjalainen kirjailija ja naisasianainen. Hän toimi Norjan naisasialiiton puheenjohtajana 1936–1946. Hän piti erityisen tärkeänä naisten oikeutta työssäkäyntiin sekä samaa palkkaa samasta työstä sukupuolesta riippumatta.

## Elämä ja ura
Bonnevie oli koulutukseltaan ranskan kielen kääntäjä. Hän työskenteli Norsk Hydron palveluksessa Ranskassa 1908–1913, minkä jälkeen hän muutti takaisin Norjaan ja avioitui asianajaja Thomas Bonnevien kanssa. He saivat kaksi lasta. Oslossa Kristine Bonnevie johti naisten lukupiiriä ja seurasi yhteiskunnallisia asioita. Kun Oslon kaupunki päätti vuonna 1928 olla palkkaamatta konttoritöihin naimisissa olevia naisia sillä perusteella, että nämä saivat elatuksen aviomiehiltään, Bonnevie arvosteli päätöstä *[[Dagbladet (norjalainen lehti)|Dagbladet]]*-lehteen kirjoittamassaan mielipidekirjoituksessa.

Vuonna 1932 Bonnevie julkaisi kirjan *Ekteskap og arbeide*, jossa hän John Stuart Millin ja Harriet Taylorin ajatuksiin viitaten julisti, että naiset eivät ole luonnostaan vähempään kykeneviä kuin miehet, vaan yhteiskunta ei anna heidän kehittyä vapaasti. Kirjassa esitetyt vaatimukset muun muassa äitiysvapaasta, puolipäivätöistä ja julkisesta päivähoidosta sekä abortin sallimisesta herättivät paljon keskustelua myös muissa Pohjoismaissa. Bonnevie julkaisi toisen kirjansa *Familiekrisen og botemidler mot den* vuonna 1936. Siinä hän arvosteli sekä natsien että sosialistien suhtautumista naisiin.

Bonnevie valittiin vuonna 1936 Norjan naisasialiiton puheenjohtajaksi, ja hänen onnistui muutamassa vuodessa nelinkertaistaa järjestön jäsenmäärä. Naisasialiitto liittyi vuonna 1937 kansainväliseen International Alliance of Women -yhteistyöjärjestöön, jota kautta norjalaiset naisliikkeen aktivistit pääsivät tutustumaan aatetovereihinsa muissa maissa. Bonnevie valittiin IAW:n hallitukseen 1939, mutta toinen maailmansota ja Norjan miehitys keskeyttivät hänen osallistumisensa seuraavana vuonna. Natsit hävittivät miehityksen aikana Naisasialiiton arkistoja, ja useita jäseniä joutui vanki- tai keskitysleireille. Kokonaan toimintaa ei kuitenkaan kielletty.

Vuonna 1945 Naisasialiitto saattoi jälleen jatkaa toimintaansa vapaasti. Jäsenmäärä kasvoi, ja mukaan liittyi uusia paikallisjärjestöjä. Bonnevien kausi puheenjohtajana päättyi 1946, mutta hän jatkoi aktiivista osallistumista yhteiskunnalliseen keskusteluun loppuelämänsä ajan ja julkaisi useita kirjoja. Hän kuoli vuonna 1970 ja testamenttasi kirjakokoelmansa Oslon yliopiston kirjastolle.

## Perhe ja sukulaiset
Bonnevie avioitui asianajaja Thomas Bonnevien kanssa vuonna 1913, ja he saivat kaksi lasta. Professori Kristine Bonnevie oli Margarete Bonnevien käly.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fenyylipiperatsiini

1-Fenyylipiperatsiini on yksinkertainen kemiallinen yhdiste, jossa on piperatsiinirenkaaseen sitoutunut fenyyliryhmä. 

1-Fenyylipiperatsiini on myrkyllistä: sen oraalinen LD50 rotilla on 210 mg/kg.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 1-Fenyylipiperatsiini PubChem-sivustolla.
Sira Moksi

**Sıra Moksi** (1971, Jämsä) on suomalainen muusikko ja kuvataiteilija. Koulutukseltaan Moksi on artesaani, nuoriso-ohjaaja ja seksuaalineuvoja. Moksin piirrokset ovat usein poliittisesti kantaaottavia. Hän on julkaissut piirroksistaan kaksi kokoelmaa: *Köyhien sota* ja *Köyhien puutarha*. Moksi on toiminut vuodesta 2001 Tiedonantaja-lehden poliittisena pilapiirtäjänä. 

Moksi on keikkaillut useiden kokoonpanojen kanssa. Hänen yhtyeitään ovat olleet Lady Kojak Rewind, Mama & The Brakemen, sekä Lady Fly & The Anglers. Hän on ollut laulajana Timo Nykyrin Ukuleleorkesterissa, jämsäläisessä The Blues Machine -yhtyeessä ja  Men In Black -yhtyeessä. Moksi on julkaissut kaksi soololevyä. Vuonna 2009 julkaistun cover-biisejä sisältäneen *Moneksi* -levyn ja vuonna 2013 *Keltaisen talon lauluja* -levyn.

## Julkaisut

; Kirjat

* 
* 

**Levyt**

* *Sira Moksi - Moneksi* (2009, Sira Moksi)
* *Keltaisen talon lauluja* (2013, Unja Records)

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Siramoksi.fi - kotisivut
*
Saudi-Arabian maantiede

**Saudi-Arabian maantiede** kertoo Saudi-Arabian maantieteestä. Saudi-Arabia sijaitsee Arabian niemimaalla, ja se ulottuu Punaiseltamereltä Persianlahdelle. Sen pohjoispuolella ovat Jordania, Irak ja Kuwait, eteläpuolella ovat Jemen ja Oman ja itäpuolella Yhdistyneet arabiemiirikunnat. 

Saudi-Arabiaan kuuluu suurin osa Arabian niemimaasta, erityisesti sisämaan hiekka-aavikot, joista täysin autio Rub’ al-Khali on suurin. Maan pinta-ala on yli kaksi miljoonaa neliökilometriä, mutta väkiluku vain 26 miljoonaa. Vain 1,7 prosenttia maan alasta on viljelykelpoista, ja väestö on keskittynyt rannikkoalueille sekä keitaille. Rantaviivaa Saudi-Arabialla on 2&nbsp;640 kilometriä. Enimmäkseen autiomaasta koostuvassa kuivassa Saudi-Arabiassa sateet ovat epäsäännöllisiä ja niukkoja. Lämpötilaeroja esiintyy vuodenajasta ja alueesta riippuen.

Lähellä Punaisenmeren rannikkoa on vuoristoa. Maan lounaisosassa on maan korkein vuori Jabal Sawda ja aivan Punaisenmeren rannikolla on Tihaman tasanko.

Saudi-Arabiaan kuuluu myös lähes 1300 saarta, joista 1150 sijaitsee Punaisellamerellä ja 135 Persianlahdella. Koralliriutasta muodostuneet Farasan-saaret sijaitsevat maan kaakkoisrannikolla, ja niitä on 170 kappaletta.

Saudi-Arabian ilmasto on hyvin kuiva, ja vain merenrannikkoalueilla ilmasto on jotakuinkin kostea. Sisämaassa saattaa olla sateetonta kymmenenkin vuotta. Suurin osa maan pinta-alasta on aavikkoa. Maan eteläosassa on Jemenin puolelle jatkuva, Arabian niemimaan laajin aavikko, Rub al Khalin hiekka-aavikko. Maan keskiosassa on Najin aavikko, missä on kallioista ja kivistä maastoa. Siellä on kivilaakioita, joissa on porrasmaisia sedimenttikerrostumia. Kivilaakioiden välissä on kuivia laaksoja, joissa vettä vertaa vain joinakin vuosina. Muita aavikkoalueita ovat Najista itään sijaitseva Ad Dahnan aavikko ja maan pohjois-osasta Syyriaan saakka ulottuva An Nafudin hiekka-aavikko, jossa oleva hiekka on punaruskeaa.

## Lähteet
Matt Cornett

**Matt Cornett** (s. 6. lokakuuta 1998 Rogers, Arkansas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näyttelee E.J. Caswell Disney+ -sarjassa *[[High School Musical: The Musical: The Series]]*, ja on yksi Disney Channel -elokuvan *[[Zombies 3]]* päähenkilöistä.

Hän on Art ja Rhonda Cornettin ja hänen vanhemman veljensä ja sisarensa nuorin poika, ennen kuin muutti Los Angelesiin vuonna 2012 harjoittamaan näyttelemistä.

## Filmografia
### Elokuva
* 2013: *Can*
* 2015: *I Think My Babysitter's an Alien*
* 2016: *Inconceivable*
* 2018: *[[Alex & Me]]*
* 2022: *[[Zombies 3]]*

### Televisio
* 2012–2014: *Nightmare U*
* 2013: *[[Southland]]*
* 2015: *Future Shock*
* 2015: *The Dunes Club*
* 2015–2016: *[[Bella and the Bulldogs]]*
* 2016: *[[Criminal Minds]]*
* 2016: *[[The Middle]]*
* 2017: *Speechless*
* 2017–2018: *[[Life in Pieces]]*
* 2018: *[[Alone Together]]*
* 2018: *Perfect Citizens*	
* 2019: *[[Game Shakers]]*
* 2019: *Stressed to Death*
* 2019–2020: *[[The Goldbergs]]*
* 2019–2022: *[[High School Musical: The Musical: The Series]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Tinaoktoaatti

**Tinaoktoaatti** (C8H15O2)2Sn) eli **tina-2-etyyliheksanoaatti** on tina- ja oktoaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään katalyyttinä polymeerien valmistuksessa.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa tinaoktoaatti on väritöntä tai hieman kellertävää nestettä. Yhdiste ei liukene veteen ja hydrolysoituu happojen tai emästen vaikutuksesta. Tinaoktoaatti liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi hiilivetyihin.

Tinaoktoaattia valmistetaan tinaoksidin tai -kloridin ja 2-etyyliheksaanihapon reaktiolla.
:SnO + 2 C8H16O2 → C8H15O2)2Sn + H2O

Tinaoktoaattia käytetään katalyyttinä polyuretaanivaahtojen, -liimojen ja -pinnoitteiden, polylaktidin, kaprolaktonista tuotettavan polykaprolaktonin ja silikonien valmistamisessa. Yhdistettä käytetään myös silikoniöljyjen stabilisaattorina.

## Lähteet
Elina Aalto

**Elina Aalto** (s. 1976) on suomalainen muotoilija ja sisustusarkkitehti. Hän on suunnitellut muun muassa Iittala-brändille useita palkittuja tuotteita, perustanut sekä kymmenvuotisen Fiasko-designprojektin että designtuotteisiin keskittyvän studion Aalto+Aalto yhdessä muotoilija Klaus Aallon kanssa, ja on yksi kansainvälisen Imu Designin perustajajäsenistä. Aalto opettaa säännöllisesti Aalto-yliopistossa, ja hän on ollut töissä myös muotoiluun keskittyvässä lehdessä *Muoto*. 

Aalto valmistui vuonna 2000 Taideteollisesta korkeakoulusta. Hänen teoksiaan on esillä muun muassa Helsingin Designmuseossa, Vantaan kaupunginmuseossa, Suomen lähetystössä Moskovassa sekä Quebecissä. 

Aalto on naimisissa muotoilija Klaus Aallon kanssa, ja heillä on kolme lasta. 

## Palkinnot

* Best in furniture design, Elle decoration design awards UK. 2003 (Imu Design)
* Bryggman-apuraha, 2009
* Beyond the Ordinary prize, EcoDesign exhibition / Sampo Pankki. 2011 (Aalto+Aalto)
* iF Gold award, 2014. (Aalto+Aalto)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Elina ja Klaus Aallon keittiössä kokataan suussa sulavaa kasvisruokaa  (Finnish Design shop, 29.6.2017)

* Muotoilijapariskunta Elina ja Klaus Aalto: "Iittalan Vakka oli kerralla valmis tuote"  (Kotiliesi, 30.9.2015)
Františka Plamínková

**Františka Plamínková** (5. helmikuuta 1875 Praha, Itävalta-Unkari – 30. kesäkuuta 1942 Praha, Böömin ja Määrin protektoraatti, Natsi-Saksa) oli tšekkiläinen poliitikko sekä merkittävä naisasialiikkeen organisoija. Plamínková toimi senaattorina vuosina 1925–1939. Gestapo teloitti hänet vuonna 1942. 

## Elämä
Plamínková syntyi keskiluokkaiseen perheeseen Itävaltaan kuuluneessa Prahassa. Hän kouluttautui opettajattareksi, minkä kautta hän sai kontakteja tšekkiläisiin naisasailiikkeisiin. Plamínková oli mukana perustamassa Tšekin Naisten kansallisneuvostoa, joka toimi maan liberaalien naisasiaorganisaatioiden kattojärjestönä. Plamínková valittiin sen puheenjohtajaksi vuonna 1923. Plamínková oli aktiivinen myös kansainvälisessä naisasialiikkeessä ja hänet valittiin muun muassa Kansainvälisen naisten neuvoston (*International Council of Women*) varapuheenjohtajaksi. 

### Senaattorina
Vuonna 1918 Plamínková liittyi Václav Klofáčin johtamaan Tšekin kansallissosialistipuolueeseen ja jätti lopullisesti opettajan ammattinsa. Vuonna 1925 hänet valittiin Tšekkoslovakian senaattiin, jossa hän pysyi aina vuoteen 1939 saakka. 

### Pidätys ja teloitus
Pian sen jälkeen kun natsi-Saksa oli valloittanut Böömin, Gestapo vangitsi Pláminkován kuulusteltavaksi. Vapauduttuaan hän koetti jatkaa Naisten kansallisneuvoston toimintaa, mutta miehityshallinto teki tämän käytännössä mahdottomaksi.

Reinhard Heydrichin salamurhan jälkeisten sortotoimien myötä Plamínková vangittiin uudelleen 11. kesäkuuta 1942. Hänet teloitettiin Prahan pohjoisosassa sijainneella ampumaradalla 30. kesäkuuta.

## Yksityiselämä
Plamínkován aikaan naisopettajan selibaatti oli laissa säädetty velvoite, eli he eivät saaneet mennä naimisiin. Plamínková pysyikin naimattomana koko elämänsä ajan, ja pitkälti hänen toimintansa ansiosta velvoite kumottiin Tšekkoslovakiassa vuonna 1919.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rebecca Troupp

**Rebecca Troupp** (13. lokakuuta 1967 Lontoo – 18. heinäkuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.

Teatterin puolella Troupp näytteli muun muassa Suomen kansallisteatterissa ja Lilla Teaternissa, joiden lisäksi hän näytteli myös elokuvissa ja televisiosarjoissa. Teatterikorkeakoulussa Trouppin mentorina toiminut Asko Sarkola kertoi elämäkerrassaan Trouppin olleen ehdolla Amon Göthin taloudenhoitajan rooliin elokuvassa *[[Schindlerin lista]]*. Sarkolan kannustuksesta huolimatta hän kieltäytyi roolista, vedoten taloudellisen riskin pelkoon.

Troupp avioitui toimittaja Peter Nymanin kanssa marraskuussa 2000. Avioliitto päättyi kahdeksan kuukautta myöhemmin Trouppin menehdyttyä syöpään 33-vuotiaana.

## Filmografia

;Ääniroolit

## Lähteet
Mary Ruefle

**Mary Ruefle** (s. 1952 Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen runoilija.

Ruefle asui lapsena isänsä armeijauran vuoksi eri puolilla Yhdysvaltoja ja Euroopassa. Kotipaikka on nykyisin Vermontissa. Hän opiskeli kirjallisuutta ja valmistui 1974. Esikoisteos *Memling's Veil* ilmestyi 1982, Pulitzer-ehdokkaana ollut *Dunce* 2019.

## Suomennettu tuotanto
* Runoja antologiassa *Merenvaahdon palatsi: yhdysvaltalaista nykyrunoutta*, suom. ja toim. Anni Sumari, Rajamäki: Aviador 2019 
* Kolme runoa: Lappi, Käsi, Typerys, suom. Juha Niemelä, julkaisussa: *[[Parnasso]]* 2/2023 s. 39–42.

## Lähteet
Olavi Hagert

**Seppo Rainer Olavi Hagert** (s. 25. maaliskuuta 1991 Mikkeli) on suomalainen romanitaustainen nyrkkeilijä.

Hagert aloitti amatööriuransa 2006. Hän hävisi kevytsarjassa Suomen-mestaruusfinaalissa Alex Vassilieville vuonna 2009.

Ammattilaisena Hagert on nyrkkeillyt vuosina 2015–2016 välisarjassa, 2022 keskisarjassa ja 2023 ylemmässä välisarjassa. Hän on voittanut seitsemän ottelua, joista kolme tyrmäyksellä ja hävinnyt yhden. Hagertin uraan tuli tauko vuonna 2017, kun hänet tuomittiin törkeästä pahoinpitelystä neljän vuoden vankeusrangaistukseen ja hän menetti ammattinyrkkeilylisenssinsä.

## Lähteet