open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pyytöjärvi

**Pyytöjärvi** on matala ja verraten tasasyvyinen metsäjärvi Hiienjoen reitillä Lieksan eteläosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 68 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 68 kilometriä pohjoiskoilliseen.

## Maantiede
Pyytöjärven ulottuvuus etelästä pohjoiseen on 1,7 kilometriä ja lännestä itään 1,05 kilometriä. Järven eteläisimmän osan muodostaa kapea Kämppälahti, koillisessa on Lauttalahti. Niiden ohella järvessä on lukuisia nimettömiä lahtia, myöskään järveen työntyviä niemiä ei ole nimetty. Runsas neljäsosa Pyytöjärvestä on enintään puolitoista metriä syvä. Vajaa kolme neljäsosaa on puolestatoista metristä kahteen ja puoleen metriin syvä.

Pyytöjärven saariluku on kolme. Saarista laajin ja ainoa nimetty on järven pohjoisosan Raatosaari. Järven rannat ovat alavaa suomaata ja vain paikka paikoin maasto kohoaa 160 metrin korkeuskäyrän yläpuolelle eli vähintään kuusi metriä järven pinnan yläpuolelle.

Pyytöjärveen laskee Koivaanjoki pohjoisesta Koivas-järveltä (155,6 metriä mpy). Etelästä laskee soiden halki virtaava Pyytöjoki. Pyytöjärvi laskee Hiienjokea kaakkoon Koitereen (143,4 metriä mpy) Hiienselälle.

Pyytöjärven vesitilavuus on 1&nbsp;153&nbsp;000 kuutiometriä.

Pyytöjärvi (04.945.1.011) kuuluu Hiienjoen valuma-alueeseen (04.945), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Koitereen alue (04.94) ja ensimmäinen on Koitajoen valuma-alue (04.9). Hiienjoen valuma-alueeseen kuuluu 72 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä. Laajimmat ovat Mäntyjärvi ja Murtojärvi. Niitä seuraa Pyytöjärvi ja Kasarmi-Valkea.

## Lähteet
KaiCell Fibers

**KaiCell Fibers Oy** on kainuulainen hanke jonka tavoitteena on toteuttaa sellu- ja biotuotetehdas Paltamoon. Suunniteltu tehdasalue sijaitsee Paltamossa golfkentän vieressä. Toteutuessaan tehdas tuottaa noin 600 000 tonnia valkaistua sellua, josta noin 85 % on pitkäkuituista havusellua ja 15 % lyhytkuituista koivusellua. Kokonaisinvestointi on noin 900 M€. Aiemmin samalle seudulle oli suunnitteilla Pohjan Sellu mikä ei toteutunut, koska alan yritykset keskittyivät parempituottoisiin hankkeisiin.

## Lähteet

* KaiCell Fibers Oy
Suuri-Juminen

**Suuri-Juminen** on matalahko, suurelta osin kulttuurimaiseman reunustama järvi Lapinlahden koillisosassa Pohjois-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 3,8 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 62 kilometriä pohjoiseen.

## Maantiede
Suuri-Juminen muodostuu lounaisesta, kaakkoisesta ja pohjoisesta vesialueesta, joten pohjoisesta katsoen se muistuttaa etäisesti y-kirjainta. Järven ulottuvuus kaakkoisimman lahden pohjukasta luoteisosan Vihtorinlahden rantaan on 3,9 kilometriä. Usean kymmenen hehtaarin laajuinen Jysmänniemi jakaa järven eteläosan lounaiseen ja kaakkoiseen vesialueeseen. Noin neljätoista hehtaaria Suuri-Jumisen alasta on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin alue sijaitsee Jysmänniemen itäpuolella. Toinen syvänne sijaitsee järven pohjoisosassa, mutta järven pohjoisin osa on matalaa, kuten myös lounaisin osa.

Suuri-Jumisen isoimmat saaret sijaitsevat järven matalassa lounaisosassa. Isoin on Kaimosaari (noin 8 ha) ja sen länsipuolinen Pienet Kaimosaaret (noin 5 ha). Järven koillisosassa sijaitsee Sälevänsaari (noin 3 ha). Järven kaakkoisosan isoin saari on Pitkäsaari (noin 1,5 ha). Keskellä järveä sijaitsee Vattusaari (noin 2 ha). Järven itärannan tuntumassa sijaitsee noin kymmenhehtaarinen Kärjensaari, joka jatkaa itärannan Seikanniemeä. Suuri-Jumisen ranta-alueella on sekä metsää että viljeltyä kulttuurimaisemaa. Maasto kohoaa Jysmänniemellä noin 125 merenpinnan yläpuolelle.

Suuri-Jumiseen virtaa Vuorisjoki lännestä ja Petäysjoki luoteesta. Suuri-Juminen kääntyy alavirtaan Kärjensaaren koillispuolelta, josta alkaa noin puolitoista kilometriä pitkä Välijoki, joka laskee Pieni-Jumiseen (97,5 metriä mpy). Matalan ja vähävetisen Pieni-Jumisen kautta Suuri-Jumisen vedet virtaavat Suuri-Jumisen eteläpuolitse virtaavaa mutkaista Syvärinjokea ja laskevat Syvärin (95,5 metriä mpy) luoteiskolkkaan.

Suuri-Jumisen vesitilavuus on 11&nbsp;997&nbsp;000 kuutiometriä.

Suuri-Juminen (04.635.1.005) kuuluu Syvärinjoen valuma-alueeseen (04.635), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Syvärin alue (04.63) ja ensimmäinen on Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Suuri-Juminen on Syvärinjoen valuma-alueen laajin vakavesi. Toiseksi laajin Vuorinen. Alueeseen kuuluu 23 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, niistä viisitoista on alle kymmenen hehtaarin laajuisia.

## Lähteet
Vuorinen (Lapinlahti)

**Vuorinen** on syvyyssuhteiltaan epäyhtenäinen, osin kulttuurimaiseman reunustama järvi Lapinlahden itäosassa Pohjois-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,7 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 58 kilometriä pohjoiseen.

## Maantiede
Vuorisen pituus lounaasta koilliseen on 3,5 kilometriä. Järvi levenee kohti pohjoista, missä se jakautuu Luodelahteen ja koilliseen lahteen, josta alkaa pohjoiseen virtaava lasku-uoma Vuorisjoki. Noin seitsemäsosa Vuorisesta on vähintään kymmenen metriä syvä. Järven läntinen puolisko on huomattavasti itäistä syvempi. Syvin alue sijaitsee järven keskivaiheilla.

Vuorisen laajin saari on pohjoisessa sijaitseva noin kolmihehtaarinen Pitkäsaari. Sen pohjoispuolella sijaitsee Tulisaari, eteläpuolella Rämesaari ja länsipuolella Paskosaari. Järven itäosan matalan Levälahden alueella sijaitsee Ellinsaari.

Vuorisen vesitilavuus on 7&nbsp;782&nbsp;000 kuutiometriä.

Vuorinen (04.635.1.022) kuuluu Syvärinjoen valuma-alueeseen (04.635), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Syvärin alue (04.63) ja ensimmäinen on Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Vuorinen on Syvärinjoen valuma-alueen toiseksi laajin vakavesi. Laajin on Suuri-Juminen. Alueeseen kuuluu 23 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista kahdeksan on yli kymmenen hehtaarin laajuisia.

## Lähteet
Volodymyr Lasovsky

**Volodymyr Lasovsky** (; 3. heinäkuuta 1907 Soroky, Butšatšin piiri, Galitsia – 1. marraskuuta 1975 New York, New York, Yhdysvallat) oli ukrainalainen taidemaalari ja taide-esseisti ja taideteoreetikko.

Lasovsky opiskeli 1928–1933 Lvivissä Oleksa Novakivskyin taidekoulussa ja 1934 Pariisissa Fernand Légerin oppilaana Académie de la Grande Chaumièressa. Hän oli RUBin ja lviviläisen Riippumattomien ukrainalaisten taiteilijoiden liiton jäsen. 

Lasovsky emigroitui 1944 Itävaltaan, oli jonkin aikaa siellä pakolaisleirillä ja siirtyi 1946 Pariisiin. Vuodesta 1948 hän asui Argentiinassa ja muutti 1959 New Yorkiin.

Lasovsky maalasi klassisia muotokuvia ja Légerin tyyliä noudattavia puoliabstrakteja kompositioita, joissa oli geometrisia hahmoja. Hän opetti Buenos Airesissa taidehistoriaa ukrainalaisessa teatteristudiossa. New Yorkissa hän johti Ukrainalaisten taiteilijoiden liiton yhdysvaltalaista osastoa, ohjasi ukrainalaisia näytelmiä ja oli Vapaiden ukrainalaisten maailmankongressin kulttuuriasiainneuvoston puheenjohtaja.

Lasovskysta on julkaistu kirja nimellä *Volodymyr Lassovsky* 1980 Kanadassa Torontossa.

## Lähteet
Kansanäänestys Mississippin lipusta 2020

**Mississippissä järjestettiin kansanäänestys** osavaltion virallisesta lipusta 3. marraskuuta 2020, jolloin järjestettiin myös yleisvaalit liittovaltion tasolla. Äänestystuloksen myötä Yhdysvaltain viimeinen osavaltio poisti lipustaan Konfederaation tunnukset.

## Taustaa
Mississippin lippua yritettiin vaihtaa jo vuonna 2001, mutta tuolloin enemmistö äänesti vanhan lipun pitämisen puolesta. Vuoden 2020 Black Lives Matter -mielenosoitukset nostivat lipun vaihtamisen jälleen ajankohtaiseksi.

Kesäkuun 2020 lopussa osavaltio sääti lain, jonka nojalla lipun vaihtoprosessi aloitettiin. Uudelle lipulle asetettiin kaksi reunaehtoa: lipussa ei saanut olla Konferedaatioon viittavaa symboliikkaa ja siinä tuli olla Yhdysvaltain virallinen motto *[[In God We Trust]]*.

Uuden lipun suunnittelusta vastaava komitea kokoontui ensimmäisen kerran 22. heinäkuuta. Komitean puheenjohtajaksi valittiin tuomari Reuben Anderson.

## Tulokset

## Galleria

Tiedosto:Flag of Mississippi (1996–2020).svg|Osavaltion lippu vuoteen 2020 asti
Tiedosto:Flag of Mississippi.svg|Kansanäänestyksen tuloksena valittu uusi lippu


## Lähteet
Shelter Island (New York)

**Shelter Island** on kunta (*town*) Yhdysvalloissa New Yorkin osavaltiossa. Sen väkiluku oli 3&nbsp;253 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Suffolkin piirikunnan itäosassa.

## Väestö
Vuonna 2020 Shelter Islandin 3&nbsp;253 asukkaasta valkoisia oli 86,9&nbsp;%, aasialaisia 1,5&nbsp;%, mustia 0,9&nbsp;% ja alkuperäisasukkaita 0,2&nbsp;%. Asukkaista 2,6&nbsp;% kuului johonkin muuhun rotuun ja 8,0&nbsp;% asukkaista asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. Asukkaista 5,2&nbsp;% puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 6,9&nbsp;% asukkaista oli syntynyt ulkomailla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Akseli O. Aho

**Akseli Oskari Aho** (16. lokakuuta 1901 Ylitornio – 23. marraskuuta 1994 Ylitornio) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Ahon vanhemmat olivat maanviljelijä Benjam Aho ja Sofia Lakkapää ja puoliso vuodesta 1934 Aili Iida Husa. Aho kävi Päivölän maamieskoulun ja valmistui agrologiksi Mustialan maamiesopistosta 1924. Opintomatkoja hän teki Skandinaviaan, Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin. Aho oli veljensä kanssa T:mi Eino Ahon toinen omistaja vuodesta 1917, yhtiön palveluksessa 1917–1919 ja sen kirjanpitäjä 1924–1929, Peräpohjolan maanviljelysseuran maatalousneuvoja Sallassa ja Kolarissa 1925–1927, Ylitornion kristillisen opiston maatalousaineiden opettaja 1927–1930 ja Eino Aho Oy:n toimitusjohtaja 1930–1979. Hän oli myös Ylitornion kunnallislautakunnan ja sittemmin kunnanhallituksen jäsen 1932–1950 ja kunnanvaltuuston jäsen 1954–1956 ja hänellä oli myös useita muita luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Aho sai 1963.

Eino Aho Oy:n toimitusjohtajaksi tuli Akseli O. Ahon jälkeen hänen veljenpoikansa Ilmari Aho, joka oli aloittanut yrityksen palveluksessa myymäläapulaisena 1952. Myös Ilmari Aho sai kauppaneuvoksen arvonimen, vuonna 1990.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Zaitsev

**Zaitsev** tai **Zaitseva** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Aleksandr Zaitsev (s. 1952), venäläinen taitoluistelija, olympiavoittaja ja maailmanmestari
* Alexander Zaitsev (1841–1910), venäläinen kemisti, jonka mukaa on nimetty Zaitsevin sääntö
* Boris Zaitsev (1937–2000), neuvostoliittolainen jääkiekkomaalivahti
* Ivan Zaitsev (s. 1988), italialainen lentopalloilija
* Ivan Zaitsev (s. 1988), uzbekistanilainen keihäänheittäjä
* Juri Zaitsev (1951–2022), neuvostoliittolainen painonnostaja ja olympiavoittaja
* Nikita Zaitsev (s. 1991), venäläinen jääkiekkoilija
* Nina Zaitseva (s. 1946), vepsäläinen kielitieteilijä ja runoilija
* Oleg Zaitsev (1939–1993), neuvostoliittolainen jääkiekkoilija
* Olga Zaitseva (s. 1978), venäläinen ampumahiihtäjä
* Vasili Zaitsev (1915–1991), neuvostoliitolainen tarkka-ampuja
* Viktor Zaitsev (s. 1966), uzbekistanilainen keihäänheittäjä.
ERC

**ERC** tai **Erc** voi tarkoittaa seuraavia:
* Rallin Euroopan-mestaruussarja
* Erth, irlantilainen pyhimys
* Rallicrossin Euroopan-mestaruussarja
* Erzincanin lentokentän IATA-koodi
* Panhard ERC, ranskalainen panssariauto
Onnentyttö

**Onnentyttö** on Kari Franckin ohjaama suomalainen draama- ja televisioelokuva vuodelta 1983.

Elokuva kertoo Annasta, joka toimii laulajana jazz-bändissä. Bändin basisti ja manageri Eino yrittää saada Annan iskelmälaulajauralle, mikä saa aikaan ristiriitoja bändin sisällä. Elokuvan tarina mukailee Laila Kinnusen elämää.

## Lähteet
Karl Bror Lindberg

**Karl Bror (K. B.) Lindberg** (19. maaliskuuta 1912 Turku – 19. toukokuuta 1985 Turku) oli suomalainen osuustoimintaliikkeen vaikuttaja ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Lindbergin vanhemmat olivat kauppias Karl Alfred Lindberg ja Kristina Emilia Wikström ja puolisot 1937–1966 Margit Rosenqvist ja vuodesta 1967 Maj-Lis Bjurström. Ylioppilaaksi Lindberg tuli 1931 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Turun yliopistosta 1935. Hän teki opintomatkoja Pohjoismaihin ja Keski-Eurooppaan. Lindberg oli Turun Osuuskaupan harjoittelija vuodesta 1935, elintarvikealan tavaramies ja johtokunnan sihteeri 1937–1940, prokuristi 1940–1941, apulaisjohtaja 1942–1950, johtokunnan jäsen 1942–1970 ja toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja 1950–1970. Hänellä oli myös sekä liike-elämän että osuustoiminnallisia luottamustehtäviä, kuten SOK:n hallintoneuvoston jäsenyys vuodesta 1956 ja Kansainvälisen osuustoimintaliiton ICA:n eri komiteoiden jäsenyys vuodesta 1951. Seiväshyppyä harrastanut Lindberg sai hopeamitalin Suomen mestaruuskilpailuissa Turussa 1933. Sotilasarvoltaan hän oli reservin kapteeni (1942). Kauppaneuvoksen arvonimi Lindbergille myönnettiin 1962. 

## Lähteet
Osmo Vartiainen (kauppaneuvos)

**Osmo Johannes Vartiainen** (28. huhtikuuta 1910 Kuopio – 11. elokuuta 1975 Kuopio) oli suomalainen rautakauppa-alan yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Vartiaisen vanhemmat olivat toimitusjohtaja Juho Petter Vartiainen ja Alina Kristina Rydberg ja puoliso vuodesta 1936 ekonomi Helvi Irene Konkonen. Vartiainen tuli ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1929 ja valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1932. Opintomatkoja hän teki Isoon-Britanniaan, Yhdysvaltoihin ja Neuvostoliittoon. Vartiainen oli Pohjois-Savon Rautakauppa Oy:n, vuodesta1962 Rautasavo Oy, myyjä ja konttoripäällikkö 1932–1933 ja toimitusjohtaja 1933–1970. Hän oli myös Savon Pussitehdas Oy:n ja Kuko Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1933, Rauta- ja Taloustarve Oy:n toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1938 ja Pohjois-Savon Putki Oy:n johtokunnan puheenjohtaja ja toimitusjohtaja. Kuopion kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsen Vartiainen oli 1946–1964 ja hänellä oli myös muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Vartiainen oli reservin majuri. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1962. 

## Lähteet
Missä on Musette?

**Missä on Musette?** on Veikko Niemisen ja Jarmo Vesterin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1991.

Elokuva on dokumentti Aki Kaurismäen ohjaaman *[[Boheemielämää (elokuva)|Boheemielämää]]* (1992) -elokuvan kuvauksista Pariisissa.

## Lähteet
Abraham Lincolnin hallitus

**Abraham Lincolnin hallitus** () oli Yhdysvaltain hallitus, jonka virkakausi oli 4. maaliskuuta 1861 – 15. huhtikuuta 1865. 

## Hallitus

## Aiheesta muualla
Selviytyjät (elokuva)

**Selviytyjät** on Thu Nga Vu-Liljan ja Juho Liljan ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2010.

Elokuva kertoo pienessä vietnamilaisessa kylässä asuvasta romumetallikauppaa pitävästä sotaveteraanista sekä paikallisesta metallivalimon johtajasta, jotka yrittävät saada toimeentuloa Vietnamin omaksuessa markkinataloutta.

## Lähteet
Richard Nixonin hallitus

**Richard Nixonin hallitus** () oli Yhdysvaltain hallitus, jonka virkakausi oli 20. tammikuuta 1969 – 9. elokuuta 1974. 

## Hallitus

## Aiheesta muualla
Sahban Mroueh

**Sahban Ahmad Mroueh** (1953 – 2012) oli Libanonissa syntynyt runoilija, kirjailija ja kääntäjä, joka asui vuodesta 1974 lähtien Suomessa.

Mroueh käänsi Kalevalan arabiankielelle yhdessä Jussi Aron ja Kaj Öhrnbergin kanssa. Käännös julkaistiin Beirutissa vuonna 1991. Kolmikko toimitti vuonna 1987 vanhimman tunnetun arabiankielisen keittokirjan *Kitāb al-tabīkh*, jonka 1200-luvulta peräisin ollut käsikirjoitus löytyi Helsingin yliopiston kirjaston kokoelmista. Yli 600 reseptiä sisältäneen teoksen englanninkielinen käännös ilmestyi vuonna 2007 nimellä *Annals of the Caliph’s Kitchen: Ibn Sayyār al-Warrāq’s tenth-century Baghdadi cookbook*.

Vuonna 1978 Irakin presidenttiä arvostellut Sahban Mroueh karkotettiin Suomesta Irakin Suomen suurlähettilään Saleh Mehdi Amashin painostuksesta. Irakin suurlähetystö oli lähettänyt Suomen ulkoministeriölle nootin, jonka mukaan taloussuhteet Suomen ja Irakin välillä katkeaisivat, ellei Mrouehia karkoteta. Tuohon aikaan suomalaisyrityksillä oli useita suuria rakennusurakoita Irakissa, muun muassa Kaija ja Heikki Sirenin suunnitelma Bagdadin kongressipalatsi. Mroueh pääsi myöhemmin kuitenkin palaamaan Suomeen.

## Teos
* *Sylini on seetripuu*: runoja, käsikirjoituksesta suom. Jussi Aro.  Kirjayhtymä, Helsinki 1979 

## Toimittajana
* ibn Sayyār al-Warrāq: *Kitāb al-tabīkh*; toim.  Kaj Öhrnberg ja Sahban Mroueh. Studia Orientalia 60. Finnish Oriental Society, Helsinki 1987

## Käännökset
* *Al-Kālīfālā: "malhamat al-ša'b al-finlandī"*. Dār Dānā, Bayrūt 1991 (Kalevalan arabiankielinen käännös)
;Suomennos
* *Rakkaani, Palestiina*; tekstit Tawfik Zayyad ym.; suom. Sahban Mroueh, Matti Rossi, Leena Saraste. Tutkijaliitto, Helsinki 1983

## Radio-ohjelmia
* *Ennen kuin he tulivat*; arabialaista lyriikkaa, runoilijat Amin Nakhla, Fuaad Rifqa, Adunis, Unsi al-Haddj, Farj al-Oussah, Muhammad Mahmud az-Zubairi ja Tawfiq Zayyad, käsikirjoitus Sahban Mroueh ja Harri Huhtamäki, suomennos Sahban Mroueh ja Jussi Aro, ohjaus Eira Johansson, lukijat Sahban Mroueh, Marja-Leena Kouki, Ossi Ahlapuro, Tom Wentzel, tekninen toteutus Pekka Lappi, tuottaja Harri Huhtamäki. Radioateljee 1986 
* *Islam: neliosainen radiodokumentti*; jaksojen 1-4 käsikirjoitus Sahban Mroueh, Harri Huhtamäki ja Otso Kantokorpi, jakson 5 käsikirjoitus Kaj Öhrnberg, Otso Kantokorpi ja Harri Huhtamäki; ohjaus Eira Johansson; kertoja Tom Wenzel. Radioateljee 1987
* *Mata Hari: 44 akustista vihjettä*; käsikirjoitus Sahban Mroueh; ohjaus Pekka Ruohoranta; tuottaja Harri Huhtamäki. Yleisradio 1987
* *Varttia vaille neekeri: akustinen kertomus Suomen täyttäessä 70*; käsikirjoitus Sahban Mroueh; ohjaus Eira Johansson; kertoja Sahban Mroueh; tuottaja Harri Huhtamäki. Yleisradio 1987

## Filmografia
* *Kahden sotilaan tarina*: dokumenttielokuva, ohjaus Michael Franck, käsikirjoitus Michael Franck, Susanna Luoto ja Sahban Mroueh. 1987

## Lähteet
Vikna (lehti)

**Vikna** , ’Ikkunat’, oli neuvostomielinen kirjallisuus-, taide- ja poliittinen kuukausilehti. Se ilmestyi Lvivissä marraskuusta syyskuuhun . Se oli vuodesta 1929 kirjailijaryhmä Hornon äänenkannattaja.

Lehden päätoimittajina olivat Vasyl Bobynskyi ja Stepan Tudor, ja kirjoittajiin kuului lisäksi muita länsiukrainalaisia vasemmistokirjailijoita. Lehti julkaisi neuvostoukrainalaisten kirjailijoiden ja kriitikkojen teoksia ja katsauksia. Se julkaisi myös neuvostovenäläisten ja valkovenäläisten kirjailijoiden teosten käännöksiä. Lisäksi lehdessä julkaistiin kirjakatsauksia, teatteriliitettä ja artikkeleita, joissa arvosteltiin Dmytro Dontsovia, *[[Vistnyk]]*-ryhmää ja Puolan hallintoa, sekä kirjallisuus- ja taidekronikoita ja uutisia Neuvosto-Ukrainan kulttuurisesta ja poliittisesta kehityksestä. Lehti joutui sensuurin kohteeksi, se takavarikoitiin, ja Puolan viranomaiset lakkauttivat sen.

Lehden sisällöstä on julkaistu systemaattinen hakemisto ja luettelo siinä julkaistuista länsiukrainalaisista kaunokirjallisista teoksista.

## Kirjoittajia
* Vasyl Bobynskyi
* Stepan Tudor
* Jaroslav Halan
* Oleksandr Havryljuk
* A. Ivantšuk
* Petro Kozlanjuk
* Jaroslav Kondra
* Stepan Masljak
* Ivan Myhailjuk
* V. Myzynets
* Dmytro Ositšny
* Myroslava Sopilka
* K. Tkatš

## Lähteet
Veikkola (täsmennyssivu)

**Veikkola** voi tarkoittaa seuraavia:

* Veikkola, taajama Kirkkonummella
* Veikkola, asuntoalue Kotkan Korkeakoskella
* Veikkola, kylä Vihdissä
* Veikkolan kartano, kartano Vihdin Oinasjoella
* Sarvijoen Työväentalo Veikkola, työväentalo Kurikan Savijoella
* Veikkola, sukunimenä:
** Heta Veikkola (s. 2003), suomalainen kilpakävelijä
** Nestori Veikkola (1884–1961), suomalainen näytelmäkirjailija.
Rodrigo Riquelme

**Rodrigo Riquelme Reche **(s. 2. huhtikuuta 2000 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan pääsarjassa pelaavaa Real Betisiä. Riquelme on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.

## Seurajoukkueura
Riquelme on Atlético Madridin oma kasvatti ja hän aloitti pelaajauransa seuran juniorijoukkueissa vuonna 2010. Hän pelasi ensimmäisen pääsarjaottelunsa miesten tasolla 1. syyskuuta 2019 Atléticon kotivoitossa Eibaria vastaan. Riquelme on pelannut lainasopimuksella Englannin mestaruussarjassa Bournemouthissa, Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Mirandésissa sekä pääsarjatasolla Gironassa.

Heinäkuussa 2025 Riquelme siirtyi Atléticosta saman sarjan Real Betisiin 8 miljoonan euron siirtosummalla. Hän allekirjoitti Betisin kanssa viisivuotisen sopimuksen.

## Maajoukkueura
Riquelme on edusti Espanjaa alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa vuosina 2022–2023. Hän teki 14 juniorimaaottelussaan viisi maalia. Hän kuului Espanjan joukkueeseen alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2023, joissa Espanja saavutti hopeaa.

Riquelme debytoi Espanjan A-maajoukkueessa 16. marraskuuta 2023 EM-karsintaottelussa Kyprosta vastaan. Hän tuli vaihdosta kentälle myös kolme päivää myöhemmin EM-karsintaottelussa Georgiaa vastaan. Ne ovat toistaiseksi hänen ainoat A-maaottelunsa.

## Lähteet
Pelastetaan maailma

**Pelastetaan maailma** on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Samu Haberin ensimmäinen sooloalbumi, joka julkaistiin 30. syyskuuta 2022. Albumin kappaleita ovat olleet kirjoittamassa Haberin lisäksi muun muassa Jukka Immonen, Antti Riihimäki, Hanna Pakarinen, Anna Puu, Tiina Vainikainen ja Joonas Angeria.

Albumilta julkaistiin singlenä kappaleet ”Enkelten kaupunki”, ”Täältä tullaan”, ”Sä”, ”Sata vuotta sitten” ja ”Sä et tiedä elämästä mitään”. 

## Kappaleet

## Lähteet
Pākehā

**Pākehā** on maorinkielinen sana, jolla viitataan Uuden-Seelannin valkoihoisiin asukkaisiin. Sanaa alettiin käyttää vuonna 1815, kun eurooppalaisia alkoi saapua Uuteen-Seelantiin. Sanan alkuperä on hämärän peitossa, mutta sen todennäköisin alkuperä on ihmismäistä mielikuvitusolentoa tarkoittava sana *pakepakeha*. Alkujaan pākehā viittasi ainoastaan englantilaisiin, mutta sen merkitys on sittemmin laajentunut, ja sillä voidaan kuvata ketä tahansa ei-maoritaustaista uusiseelantilaista.

Sanan ei katsota olevan loukkaava.

## Katso myös
*Pākehā-maorit

## Lähteet
Knud Heinesen

**Knud Rasmussen Heinesen** (26. syyskuuta 1932 Kerteminde – 8. tammikuuta 2025) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1971–1985 ja toimi Tanskan opetusministerinä 1971–1973, budjettiministerinä 1973, liikenneministerinä 1981 sekä valtiovarainministerinä 1975–1979 ja 1981–1982.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Knud Heinesen'' Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla
Roasted Onion (yhtye)

**Roasted Onion** on vuonna 2020 perustettu jyväskyläläinen rock-yhtye. Yhtyeen muodostavat Sakari Miettinen (laulu), Juhana Korva (kitara), Matias Piittala (kitara), Oskari Vettenranta (basso) ja Joel Tiainen (rummut). Yhtye aloitti esiintymisen ja levyttämisen vuoden 2022 alussa koronaviruspandemian jälkeen.
Ensimmäisen aktiivisen toimintavuotensa aikana Roasted Onion soitti useita keikkoja, muun muassa Tampereen Tullikamarin Pakkahuoneella ja Helsingin On The Rocks -klubilla. Tämän lisäksi yhtye on julkaissut kolme alkuperäiskappaletta: "Proper Man", "Into The Night" ja "Made For You", jolla yhtye myös voitti Radio Keskisuomalaisen järjestämän biisikisan lähes 200 kisakappaleen joukosta. Voittajan valitsi musiikkituottaja Ilkka ”Ile” Vainion, muusikko Matti Nurron ja studioyrittäjä-muusikkko Janne Kettusen muodostama ammattiraati. 

Yhtyeestä ovat kirjoittaneet *[[Kangasalan Sanomat|Kangasalan sanomat]]*, *[[Keskisuomalainen]]* ja *[[Aamulehti]]*.

## Lähteet
Seiman kirves

**Seiman kirves**, tai myös **Seima-Rostovkan kirves**, on eräs putkikirveen muoto, jota valmistettiin pronssikaudella. Se on eräs Seima-Turbino -ilmiön esineryhmän tunnusomainen kirvestyyppi. Kuten nimikin kertoo on sen varhaisimmat tunnetut löydöt tehty Venäjällä Seiman- ja myöhemmin Rostovkan kalmistosta.

## Ajoitus ja leviäminen
### Alkuperä ja levintäalue
Kirveen löytöalue on laaja ja sitä esiintyy kummallakin puolella Uralvuoristoa. Uralin länsipuolella sitä esiintyy enimmäkseen Volgan keskijuoksulla Okan, Suran ja Kaman sivujokien varsilla. Myös Uralin itärinteiltä tunnetaan pari kohdetta. Uralin itäpuolella on suuri keskittymä Objoen varsilta. Pääuoman keskijuoksulla ja Altaivuoriston pohjoispuolella lähinnä Novosibirskin ja Tomskin ympäristössä on tehty runsaasti löytöjä samoin kuin Ketjoen ja Jeniseijoen varsilta. Myös lännempänä Objoen sivujoen Irtyšin varresta Omskin ympäristössä on tiheä esiintymisalue. Edellä kuvatut alueet ovat kalmistojen ja asuinpaikkojen rikkaita löytöjä, joiden lähialueilta on tehty myös hajalöytöjä. Hajalöytöalue ulottuu lännessä Luoteis-Venäjälle ja Suomeen asti.

### Suomen ja Ruotsin löydöt
Suomesta on löytynyt kuusi Seiman kirvestä. Yhdessäkään ei ole koristeita eikä yhtäkään ole käytetty työvälineenä. Ne ovat hajalöytöjä eli esine on löydetty yksinään vailla muita muinaisjäänteitä, jotka antaisivat löydelle ajoittavia lisätietoja. Ensimmäinen Seimakirves löytyi Pielavedeltä vuonna 1900. Sitä kutsuttiin Pielaveden kirveeksi, sillä Seima-Turbino -ilmiötä ei tuolloin vielä tunnettu Suomessa. Suomen kirveslöytöjä ei ole pystytty ajoittamaan täällä. Ainoaksi ajoitusmenetelmäksi jää vertaileva ajoittaminen eli kun Venäjältä saadaan kirvestyypille ajoitus, voidaan Suomesta löydetyt kirveet ajoittaa samanikäisiksi. Niiden ajoituksien perusteella, mitä nykyään (2022) tunnetaan, eivät suomalaiset kirveet ole nuorempia kuin 1700 eaa.

Suomen Seiman kirveet ovat seuraavat (suluissa löytövuosi/julkaisuvuosi ja museotunnus): Taipale, Pielavesi (1900, KM 10815:1), Teinpakka, Noormarkku (1897, KM 3033:1), Rentselinnummi, Perniö (1930, KM 9138:2), Kaasanmäki, Nakkila (1981, KM 16545:1), Simuna, Laukaa (1897, KM 10551:1), Niskala, Rovaniemi (1973, KM 14699:3187).

Myös Ruotsista tunnetaan mahdollisesti yksi Seiman kirves.

### Ajoitukset
Seiman kirveet ajoitetaan lähinnä muiden myöhäisten Seima-Turbinon esineiden kanssa samaan aikaiseksi eli ennen 1500 eaa. Uudet radiohiiliajoitukset 2010-luvulla aikaistavat kirveiden ajoituksia hieman.

## Katso myös
* Maaningan kirves, jonka katsotaan kehittyneen Seiman kirveestä

## Viitteet

## Aiheesta muualla
* Idästä tulee metalli, Etelä-Savon maakuntaliitto
Trelleborgs Allehanda

**Trelleborgs Allehanda** on ruotsalainen vuonna 1876 perustettu sanomalehti, joka ilmestyy Trelleborgissa. Vuodesta 2017 se on ilmestynyt paperisena kolmesti viikossa. Sitä julkaisee Skånemedia, jonka omistaa Gota Media. Lehti on poliittiselta linjaltaan sitoutumaton liberaali.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Futabayama Sadaji

**Futabayama Sadaji** (, 9. helmikuuta 1912 Ōita – 16. joulukuuta 1968), alun perin **Akiyoshi Sadaji**, oli japanilainen sumopainija. Hän on järjestyksessä 35. sumon suurmestari eli yokozuna. Futabayama saavutti vuosina 1936–1939 otteluissaan 69 peräkkäistä voittoa, mikä on kaikkien aikojen ennätys. Hän lopetti uransa marraskuussa 1945. Futabayama valittiin vuonna 1957 Japanin ammattisumoliiton puheenjohtajaksi. Hänen kaudellaan toteutettiin useita uudistuksia.

## Lähteet
Myrttilaipikka

**Myrttilaipikka** (*Phyllanthus myrtifolius*) on laipikkakasvien (Phyllanthaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on noin puoli metriä korkeaksi kasvava pensas. Lehdet ovat 1,2–1,6 cm pitkiä ja 0,35–0,45 cm leveitä. Lehtiasento on vuorottainen. Kukat sijaitsevat ryhminä lehtihangoissa. Kukat roikkuvat ohuiden, punaisten kukkaperien päissä ja ovat muodoltaan maljamaisia. Hedelmät ovat noin 2 mm pitkiä ja 3 mm leveitä kotia.

Myrttilaipikkaa käytetään koristekasvina sekä lääkekasvina muun muassa Intiassa ja Kiinassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Myrttilaipikka (''Phyllanthus myrtifolius'')
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Phyllanthus myrtifolius'' 
* Flora of China: ''Phyllanthus myrtifolius'' 
* iNaturalist: ''Phyllanthus myrtifolius''
* UniProt: Taxonomy - ''Phyllanthus myrtifolius''
Columbian liittopiirin kansalliskaarti

**Columbian liittopiirin kansalliskaarti** () on Yhdysvaltain pääkaupungin Washington DC:n alueella toimiva Yhdysvaltain kansalliskaartin alainen sotilaallinen reservi.

Liittopiirin kansalliskaarti perustettiin vuonna 1802 silloisen presidentin Thomas Jeffersonin toimesta. Jefferson oli ensimmäinen Yhdysvaltain presidentti, joka hoiti virkaansa Washingtonin kaupungista käsin, eli kaupungin turvallisuuden takaamiseksi tarvittiin oma puolisotilaallinen yksikkö.

Koska Washington DC ei ole osavaltio, sillä ei ole kuvernööriä, joka normaalisti toimisi kaartin ylipäällikkönä. Liittopiirin kansalliskaarti on sen sijaan Yhdysvaltain puolustusministeriön komennossa. Loppupeleissä liittopiirin kansalliskaartin ylipäällikkö on Yhdysvaltain presidentti.

Kaartin komentavana upseerina toimii kenraalimajuri Sherrie L. McCandless.

Vuonna 2021 Yhdysvaltain kongressitalon valtauksen yhteydessä myös liittopiirin kansalliskaarti oli mukana torjumassa mellakoita. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Columbian liittopiirin kansalliskaartin verkkosivu
Ivan Ohlobystin

**Ivan Ivanovitš Ohlobystin** (s. 22. kesäkuuta 1966 Polenovo, Tulan seutu) on tunnettu venäläinen käsikirjoittaja, näyttelijä, televisiojuontaja, elokuvaohjaaja, kirjailija, toimittaja ja näytelmäkirjailija. Hänet tunnetaan uskovaisena, konservatiivisena aristokraattis-nationalistina, joka jyrkästi vastustaa seksuaalisia vähemmistöjä Ohlobystin on Baon-yrityksen johtaja.

Ohlobystin on näkyvästi tukenut Putinin Ukrainan-vastaista toimintaa.  

Ivan kiinnostui elokuvista nähtyään lapsena elokuvan "Tavallinen ihme". Ohlobystin opiskeli näyttelemistä valtion elokuvainstituutissa monien muiden julkkisten kanssa. Ohlobystin aloitti elokuvissa ja teatterissa vuonna 1991. Armeija kovetti Ohlobystinin luonnetta, kun siellöä oli runsaasti tappeluja. Ohlobystin toimi ortodoksisena pappina, kunnes vaihtoi 2000-luvun lopulla takaisin elokuva-uralle rahanpuutteen takia. 

Okhlobystin on naimisissa ja hänellä on kuusi lasta. Oklobystin tunnetaan seksuaalivähemmistöjen kiihkeänä vastustajana. Hän harrastaa itsepuolustuslajeja ja aseiden keräilyä. Ohlobystiniä on kielletty saapumasta moneen maahan, kuten esimerkiksi Ukrainaan.

## Filmografia
Ohlobystin on näytellyt tai muuten toiminut muun muassa näissä elokuvissa (nimet epävirallisia suomennoksia):

#Freudin menetelmä 2 (TV-sarja 2015)
#Priest-San (2014)
#Lumikuningatar 2: Lumikuningas (2014)
#Todellisuuden operaattori (2014)
#Chapaev Chapaev (2013)
#Ivan Tsarevitš ja harmaa susi 2 (2013)
#Freudin menetelmä (TV-sarja 2012)
#Lumikuningatar (2012)
#Torni (TV-sarja 2012)
#Nightingale the Robber (2012)
#Dot Dok Ten Last Days (2011)
#Rikosolosuhteet (2011)
#Poikaystäväni on enkeli (2011)
#Ivan Tsarevitš ja harmaa susi (2011)
#Generation P (2011)
#Toimistoromantiikka.  Meidän aikamme (2011)
#Bell (2010)
#Metso.  "Uutta taas!"  (TV, 2010)
#Supermanager tai Kohtalon kuokka (2010)
#Kiss Through the Wall (2010)
#Harjoittelijat (TV-sarja, 2010 - ...)
#Ironia of Love (2010)
#Bullet Fool 2: The Agent Is Almost Invisible (minisarja, 2009)
#Todelliset villisiat (TV-sarja, 2009)
#Turbulenssivyöhyke (2009)
#Kuva Ro (2009)
#Pietarin lomat (TV, 2009)
#Bullet Fool 3: Agent for the Heiress (minisarja, 2009)
#Moskova, minä rakastan sinua!  (2009)
#House of the Sun (2009)
# King (2009)
#Gogol: Salaperäisen neron muotokuva (2008)
#Hullu enkeli (TV-sarja 2008)
#Bullet Fool: Return of the Agent (TV, 2008)
#Salaliitto (TV, 2007)
#Hypnoosi (2001)
#Down House (2001)
#Love.ru (TV-sarja, 2001)
# Minun sijastani (2000)
#Musta huone (TV-sarja 2000)
#DMB (2000)
#Kahdeksan ja puoli dollaria (1999)
#Maximilian (1999)
## Lähteet
Horizons (ranskalainen puolue)

**Horizons** on ranskalainen keskustaoikeistolainen puolue. Se on perustettu lokakuussa 2021, ja sen perustaja oli entinen pääministeri ja Le Havren pormestari Édouard Philippe. Puolue on irtautunut presidentti Emmanuel Macronin perustamasta LREM-puolueesta.

Vuoden 2022 parlamenttivaaleissa Horizons muodosti vaaliliiton LREM:n ja Agirin, jonka nimeksi tuli Kansalaiset yhdessä. 

Puolue on ideologialtaan EU-myönteinen ja sen ainoa meppi, Gilles Boyer, istuu Uudistuva Eurooppa -ryhmässä.

## Lähteet
Havaijin kansalliskaarti

**Havaijin kansalliskaarti** () on Havaijin osavaltiossa toimiva Yhdysvaltain kansalliskaartin alainen kaarti. Muiden Yhdysvalloissa toimivien kansalliskaartien tavoin (Washington DC:ta lukuun ottamatta) myös Havaijin kansalliskaarti on osavaltion kuvernöörin alaisuudessa, ellei Yhdysvaltain presidentti ole erikseen ottanut komentoa.

Koronaviruspandemian alettua osavaltion kansalliskaarti määrättiin avustamaan muita viranomaisia mm. tapausten jäljittämisessä, rokottamisessa ja testaamisessa. Kyseinen operaatio päättyi maaliskuussa 2022.

Kaartin nykyisenä komentajan toimii prikaatinkenraali Stephen F. Logan.

Kaarti myöntää seuraavia ansiomerkkejä:

*  Hawaii National Guard 1968 Federal Service
*  Hawaii Active Duty Basic Training
*  Hawaii National Guard Commendation Medal
*  Hawaii National Guard Distinguished Service Order
*  Hawaii National Guard Medal for Merit
*  Hawaii National Guard Operation Kokua
*  Hawaii Recruiting Ribbon
*  Hawaii National Guard Service Medal
*  Hawaii National Guard State Active Duty

Lähde:

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Havaijin kansalliskaartin kotisivu
Seiman kalmisto

**Seiman kalmisto** (, ) on Venäjällä Nižni Novgorodin alueella aikoinaan sijainnut kalmisto, joka tutkittiin kokonaan vuosina 1912–1914. Se on tunnettu pronssiesineistään, jotka nykyään liitetään laajalti Euraasiaan levinneeseen Seima-Turbino-ilmiöön. Okajoen Seima-Turbino-ilmiön esineille on esitetty ajoitusta 1950–1620 eaa.

Kalmisto sijaitsi Okajoen vasemmalla rannalla kohoavalla hiekkaharjanteella lähellä Volgajoen yhtymäkohtaa. Okajokeen yhtyy täällä Seiman sivujoki, jonka lähellä sijaitsee Seiman rautatieasema. Kalmisto sijaitsi muutama kilometrin asemalta kaakkoon päin noin 18 metriä ympäristön yläpuolelle kohoavalta hiekkadyyniltä. Kohteen tutki Jekaterinburgin jalkaväkirykmentin osasto, jonka työn jälki oli suurpiireinen. Harjanteelta löydettiin kaivajien muistiinpanoista päätellen 50 hautaa ja haudoista otettiin talteen 112 pronssiesinettä, joista jäljellä on vain 70. Esineistöön kuului pronssisia putkikirveitä, keihäänkärkiä, koristeellisiä taisteluveitsiä, talttoja, nastoja ja rannerenkaita. Kalmiston läheltä ei tunneta asuinpaikkaa, joten kalmistoa ei pystytä kytkemään paikallisiin pronssikauden kulttuureihin. Samana vuonna oli Moldaviasta löydetty Borodinon kätkö, jossa oli joitakin samankaltaisia pronssiesineitä. Kalmiston ja kätkön esineistöjen yhtäläisyydet havaitsivat A.&nbsp;M.&nbsp;Tallgren ja V.&nbsp;A.&nbsp;Gorodtsov jo ennen ensimmäistä maailmansotaa. Pronssiesineille löytyy lähimmät vastineet Turbinon kalmistoista ja Rešnojen kalmistosta.

Löytöaineistoon sisältyy myös valkoista tai vihreää jadea olevat käsirenkaat. Sellaisia on löydetty muuallakin Seima-Turbino -ilmiön levinneisyysalueella. Niiden alkuperä saattaa olla Baikaljärvellä asti.

## Lähteet
Ansiokkaan palveluksen mitali

**Ansiokkaan palveluksen mitali** () on yhdysvaltalainen sotilaille jaettava mitali. Se perustettiin vuonna 1966 ja se toimii kunnianosoituksena ansioituneesta palveluksesta tai erinomaisesta suorituksesta. Tunnustus ei katso saajan sotilasarvoa.

Ennen syyskuun 11. päivän terroritekoja mitalia jaetiin ainoastaan rauhanaikana, mutta nykyään sitä voidaan jakaa myös rintamalla aktiivisessa palveluksessa olevalle sotilaalle.

## Lähteet
Alena Mornštajnová

**Alena Mornštajnová** (s. 24. kesäkuuta 1963, Valašské Meziříčí) on tšekkiläinen kirjailija ja kääntäjä. Hän on opiskellut englantia ja tšekkiä Ostravan yliopistossa ja asuu edelleen Valašské Meziříčín kaupungissa, johon monet hänen romaaniensa tapahtumat sijoittuvat.

Vuodesta 2018 lähtien Mornštajnová on omistautunut kokonaan kaunokirjalliselle uralleen.

Mornštajnován teoksia on käännetty jo 22 kielelle, ja hänen teoksistaan on työn alla kuusi uutta kieliversiota.

## Suomennetut teokset

* *Hana* (Hana, 2017). Suomentanut Susanna Räty. Kairaamo 2023. .
* *Hiljaiset vuodet* (Tiché roky, 2019). Suomentanut Susanna Räty. Kairaamo 2024. .

## Teokset

* *Slepá mapa* (2013) – romaani
* *Hotýlek* (2015) – romaani
* *Hana* (2017) – romaani
* *Strašidýlko Stráša* (2018) – lastenkirja
* *Tiché roky* (2019) – romaani
* *Listopád* (2021) – romaani
* *Kapka Ája* (2022) – lastenkirja
* *Teribear: Tajemství modré krabice* (2022) – lastenkirja
* Les v domě (2023) – romaani
* Čas vos (2025)  – romaani

## Lähteet
Eino J. Aro

**Eino Johannes Aro** (17. lokakuuta 1909 Joensuu – 2. syyskuuta 1998 Pyhäselkä) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Aron vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Aro ja Anna Liisa Anttilainen ja puoliso vuodesta 1936 Astrid Annikki Schmidt. Aro tuli ylioppilaaksi Joensuun lyseosta 1929 ja valmistui metsänhoitajaksi 1933. Hän oli Enso-Gutzeitin ylimääräinen metsänhoitaja Joensuun piirissä 1933, G. A. Serlachius Ab:n Mäntän-Ähtärin piirin metsänhoitaja 1933–1936, Oy H. Saastamoinen Ltd:n metsäpäällikkö Kuopiossa 1936–1944 ja apulaisjohtaja 1942–1944, Repola-Viipuri Oy:n toimitusjohtaja Joensuussa 1944–1951 ja Rauma-Repolan johtaja 1952–1969, varatoimitusjohtaja 1970–1973, hallituksen jäsen 1973–1976 ja hallintoneuvoston jäsen vuodesta 1973. Rautatiehallituksen puutavaratoimiston piirimetsänhoitajana Kuopiossa Aro toimi 1940–1941. Hänellä oli myös lukuisia luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Sotilasarvoltaan Aro oli reservin majuri. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1963.

## Lähteet
Helkko Honkaniemi

**Helge Johannes (Helkko) Honkaniemi** (8. syyskuuta 1905 Turku – 14. heinäkuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen kauppias ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Honkaniemen vanhemmat olivat talonomistaja Johan Ludvig Honkaniemi ja Aino Aleksandra Uusitalo ja puoliso vuodesta 1933 Sylvi Onerva Joutsela. Honkaniemi kävi viisi luokkaa Turun suomalaista lyseota 1916–1921 ja Turun kauppaopiston 1921–1923 ja teki opintomatkoja Eurooppaan, Afrikkaan ja Etelä-Amerikkaan. Hän oli Vähittäiskauppiaitten Oy:n harjoittelija, kotimyyjä ja matkustaja Turussa 1923–1931, Maakauppiaitten Oy:n Porin konttorin kotimyyjä ja siirtomaatavaraosaston hoitaja 1932–1940, Kesko Oy:n Porin konttorin maatalousosaston hoitaja vuodesta 1941, Porin konttorin johtaja vuodesta 1945, pääkonttorin maatalousosaston johtaja vuodesta 1952, maatalous- ja koneosaston johtaja 1955–1968, johtokunnan jäsen 1955–1968 ja pääjohtajan varamies 1957–1968. Länsi-Suomen Tukkukauppa Oy:n toimitusjohtaja Honkaniemi oli 1945. Hänellä oli myös useita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Sekä talvisotaan että jatkosotaan osallistunut Honkaniemi oli sotilasarvoltaan reservin majuri (1965). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1963. 

## Lähteet
Espanjankurjenpolvi

**Espanjankurjenpolvi** (*Geranium endressii*) on koristekasvina käytetty monivuotinen kurjenpolvilaji. Se muodostaa maavarren avulla kasvustoja. Kasvi on pystykasvuinen ja kasvaa 40–70 senttimetriä korkeaksi. Lehtilavat ovat syvään liuskaiset ja liuskat ovat suipot, terävähampaiset. Kukat kasvavat yksittäin tai kahden ryhminä; ne ovat kolmesta neljään senttimetriä leveät, vaaleanpunaiset, viisilukuiset, ja terälehdet ovat lanttopäiset. Kukkaperä ja verhiö ovat nystykarvaisia. Hedelmä on tyvestä alkaen avautuva lohkohedelmä. Laji risteytyy Italiassa ja Balkanilla esiintyvän *[[Geranium versicolor]]* -lajin kanssa. Risteymälaji on rusokurjenpolvi (*Geranium* × *oxonianum*).

Espanjankurjenpolvi kasvaa alkuperäisenä Ranskassa Pyreneitten vuoristossa. Tulokaslajina tai viljelykarkulaisena se esiintyy paikoin muuallakin Länsi-Euroopassa.

## Lähteet
Eric Bargum

**Ludolf Eric Wilhelm Bargum** (1. heinäkuuta 1909 Helsinki – 10. helmikuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen opettaja, rehtori ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Bargumin vanhemmat olivat toimitusjohtaja Ludolf Bargum ja Annie Gertrude Cable ja puoliso 1938–1954 kirjailija Viveca Hollmerus. Kirjailija Johan Bargum ja kauppaneuvos Magnus Bargum ovat heidän poikiaan. Eric Bargum tuli ylioppilaaksi Nya svenska läroverketistä 1927 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1932. Hän oli Helsingin tähtitornin astrofotograafisten töiden assistentti 1930–1931, Brändö svenska samskolanin matematiikan ja fysiikan opettaja 1932–1938 ja rehtori 1937–1938, Nya svenska läroverketin rehtori 1938–1947 ja Oy Algol Ab:n hallituksen jäsen 1932–1985, apulaistoimitusjohtaja 1947, toimitusjohtaja 1948–1974 ja hallituksen puheenjohtaja 1948–1985. Bargumilla oli myös useita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin yliluutnantti (1957). Kauppaneuvoksen arvonimen Bargum sai 1963.

## Lähteet
Turbinon kalmistot

**Turbinon kalmistot** (,  ) on Venäjällä nykyisestä Permin kaupungista löydetyt kaksi pronssikaudelle ajoitettua kalmistoa, jotka ovat tunnettuja sieltä löydettyjen Seima-Turbino-ilmiöön liittyvistä pronssiesineistään. Kalmistoja tutki vuosina 1924–1927 A.&nbsp;V.&nbsp;Schmidt ja vuosina 1958–1960 O.&nbsp;N.&nbsp;Bader. Niistä käytetään kirjallisuudessa nimityksiä Turbino-1 ja Turbino-2. Kamajoen Seima-Turbino-ilmiön esineille on esitetty ajoitukseksi 2200–1700 eaa..

Kalmistot sijaitsivat Turbinon kylän lähellä Kamajoen oikealla rannalla vastapäätä Tšusovoin joen suuta (). Turbino-1 sijaitsee nykyään Permin kaupunkialueella. Sen kaivauksista löytyi noin 200 hautaa, joista ei kuitenkaan tavattu ihmisjäänteitä. Haudoista saatiin talteen 3&nbsp;128&nbsp;metalliesinettä, joista 44 ovat putkikirveitä, 40&nbsp;veistä, 13&nbsp;keihäänkärkeä, 3&nbsp;reikäkirvestä, 23&nbsp;käsirengasta ja 9&nbsp;rannekorua. Viereisestä Turbino-2 -kalmistosta löytyi vielä veitsi, jonka kahvan ponsi kuvasi härän päätä. Pronssiesineille löytyy lähimmät vastineet Seiman kalmistosta ja Rešnojen kalmistosta.

Löytöihin lukeutuvat myös 36 käsirengasta, jotka ovat valkoista tai vihreää jadea. Samantyyppisiä renkaita esiintyy Seima-Turbino -ilmiön levinneisyysalueella ja niiden alkuperä saattaa olla Baikaljärvellä asti.

## Turbinon kalmiston esineistöä

Spearheads 1 Seima-Turbino GIM.jpg|Keihäänkärkiä.
Celt and spearhead Seima-Turbino GIM.jpg|Putkikirves ja keihäänkärki.
Axe Seima-Turbino GIM.jpg|Reikäkirves


## Huomioita

## Lähteet
Jón Sigurðsson

**Jón Sigurðsson** (17. kesäkuuta 1811 Hrafnseyri, Arnarfjörður, Islanti – 7. joulukuuta 1879 Kööpenhamina, Tanska) oli islantilainen kielitieteilijä, valtiomies ja itsenäisyysliikkeen johtaja 1800-luvulla.

Jón opiskeli klassista filologiaa, muinaishistoriaa ja poliittista teoriaa sekä taloustiedettä Kööpenhaminan yliopistossa. Hän kokosi ja muokkasi islantilaisia ja muinaisnorjalaisia saagoja ja käsikirjoituksia.

Jón ajoi Islannin itsenäisyyttä Tanskasta ja oli vaikuttamassa Alltingin, Islannin parlamentin, palauttamisessa toimintaan 1840-luvulla. Hänet valittiin myöhemmin sen puhemieheksi. Jónin syntymäpäivänä 17. kesäkuuta vietetään Islannin itsenäisyyspäivää.

## Lähteet
Tōyama Mitsuru

**Tōyama Mitsuru** (1855 – 1944) oli japanilainen oikeistolainen ultranationalisti ja merkittävä taustavaikuttaja japanilaisessa politiikassa. Hän perusti järjestöt Genyōsha (Musta valtameri -seura) ja Kokuryukai (Musta lohikäärme -seura) ja oli panaasialaisuuden voimakas kannattaja.

Tōyama syntyi köyhään samuraiperheeseen Fukuokassa Kyūshūn saarella. Hän osallistui nuorena vuonna 1874 asemansa menettäneiden entisten samuraiden hallitusta vastaan käynnistämään Saga-kapinaan.

Vuonna 1881 (toisen tiedon mukaan jo 1879) Tōyama oli mukana perustamassa Genyōsha-järjestöä. Järjestö kannatti Japanin sotilaallista laajentumista Aasian mantereen puolelle Koreaan, Kiinaan ja Formosan saarelle. Siihen liittyi tyytymättömiä entisiä samuraita, ja järjestössä oli mukana myös järjestäytyneen rikollisuuden edustajia, jotka avustivat järjestöä sen kohdistaessa väkivaltakampanjoita ja salamurhia ulkomaalaisia ja vasemmistopoliitikkoja vastaan. Vuonna 1889 Tōyama ja Genyosha-järjestö olivat mukana ulkoministeri Ōkuma Shigenobun murhayrityksessä. Tōyama vangittiin lyhyeksi aikaa vuonna 1892, kun eräs hänen järjestönsä jäsen oli tehnyt pommiattentaatin, jossa pääministeriksi noussut Ōkuma menetti toisen jalkansa. Hänet vapautettiin kuitenkin todisteiden puutteessa.

Tōyama oli myös vuonna 1901 perustetun Kokuryukain eli Musta lohikäärme -seuran perustaja ja johtaja. Puolisotilaallinen ja ultranationalistinen seura otti nimensä Amurjoen japaninkielisestä nimestä, ja sen tavoitteena oli pitää Venäjän keisarikunta pois Itä-Aasiasta Amurjoen pohjoispuolella.

Vaikka Tōyama eli koko elämänsä yksityishenkilönä, hänet tunnettiin silti varjo-shogunina ja päälliköiden päällikkönä, sillä hänellä oli suuri salainen vaikutusvalta japanilaisiin nationalisteihin ja yakuza-rikollisjärjestöihin. 1930-luvulla hän perusti vielä *Mustan kissan kuolevat* -nimisen järjestön, jonka jäsenet olivat kuolemaan vihkiytyneitä taistelulentäjiä.

## Lähteet
Lappi (Perniö)

**Lappi** () on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Perniön eteläosassa Perniönjoen alajuoksun varrella Palttamäen reunalla Hästön ja Vähälapin kylien välissä.

Lapin asutus sijoittuu Palttamäen länsilaidalle kylän halki kulkevan maantien varrelle. Kylästä on matkaa merelle muutama kilometri. Lapin kyläalue ulottuu Perniönjoelta etelään Hästönlammelle. Kylän alue on pääasiassa peltoa kun taas mäet ovat metsien peitossa.

Lappi eli Lappnäs on ruotsalaisten uudisasukkaiden 1200- ja 1300-lukujen taitteessa perustama kylä. Kylässä oli pitkään kaksi taloa, Ylöstalo ja Rälssi, jotka ovat myöhemmin päätyneet yhteisomistukseen. Ylöstalosta on erotettu 1920- ja 1930-luvuilla kolme pientilaa ja Rälssiltä yksi. Vuonna 1966 kylään rakennettiin vielä Paltan asuintila. Muuta asutusta kylään ei ole sittemmin syntynyt.

## Lähteet
Body Paint

**Body Paint** on brittiläisen rockyhtye Arctic Monkeysin kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen seitsemänneltä studioalbumilta *[[The Car]]* 29. syyskuuta 2022. Kappaleelle kuvattiin musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa.

Kappale on yhtyeen laulaja Alex Turnerin kirjoittama. Brittilehti NME antoi arvostelussaan kappaleelle neljä tähteä viidestä, ja kutsui sitä kunnianhimoiseksi ja rehenteleväksi rock-balladiksi.

## Kappaleet
### Digitaalinen julkaisu

## Arvostelut
* *[[NME]]*: 

## Lähteet
Tranquility Base Hotel & Casino (kappale)

**Tranquility Base Hotel & Casino** on brittiläisen rockyhtye Arctic Monkeysin kappale, joka julkaistiin toisena singlenä samannimiseltä studioalbumilta 23. heinäkuuta 2018. Kappaleelle kuvattiin musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa. Saman vuoden syksyllä julkistettiin, että single julkaistaan vinyylinä, ja sen B-puolelle sisältyy aiemmin julkaisematon ”Anyways”.

## Kappaleet

## Tuotanto
;”Tranquility Base Hotel & Casino”
* Alex Turner – laulu, taustalaulu, piano, basso, urut, cembalo
* Jamie Cook – kitara
* James Ford – rummut, cembalo, syntetisaattorit

;”Anyways”
* Alex Turner – kaikki soittimet

;Kansitaide
* Zackery Michael – valokuva
* Matthew Cooper – graafinen suunnittelu

## Listasijoitukset

Lähde:

## Lähteet
Vähälappi

**Vähälappi** () on rekisterikylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä muodostuu Vähälapin tilasta ja sen maista, jotka sijaitsevat Perniön eteläosassa Perniönjoen alajuoksulla.

Vähälappi sijaitsee Palttamäen itälaidalla Perniönjoen eteläpuolella. Kylän alue ulottuu kapeana kaistana joelta etelään Mölkkärinmäelle. Valtaosa kylän alueesta on peltoa. Hästöntie halkaisee kyläalueen kahtia ja yhdistää Vähälapin naapurikyliin Lappiin ja  Soukkaan. Vähälappi lienee Lapin tytärkylä, mutta kylän perustamisajankohdasta ei ole tietoa.  Kylät ovat muodostaneet Hästön kanssa yhteisen jakokunnan. Vähälapin augmenttitila on sijainnut samalla paikalla ainakin isojaon ajasta lähtien. Tila ostettiin perinnöksi 1868. Tilan päärakennus on 1800-luvulta, mutta sitä on modernisoitu.

## Lähteet
Madeirankurjenpolvi

**Madeirankurjenpolvi** (*Geranium maderense*) on Madeiralla kotoperäisenä kasvava uhanalainen kurjenpolvilaji. Se on puutarhakasvina levinnyt luontoon myös Isossa-Britanniassa ja Uudessa-Seelannissa.

Madeirankurjenpolvi luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi harvinaisuutensa vuoksi, sillä lajia kasvaa Madeiralla alle 50 luonnonvaraista yksilöä kolmessa esiintymässä. Se esiintyy saaren pohjoisosan pohjoisrinteillä kallionkielekkeillä. Lajin yksilömäärä on pysynyt vakaana, mutta maankäytön muutokset, vieraslajit tai satunnaistekijät saattavat uhata luonnonpopulaatioita. Toisaalta kasvia viljellään nykyisin puutarhoissa useissa maissa.

## Lähteet
Zenta-luokka

**Zenta-luokka** oli Itävalta-Unkarin laivaston kolmen panssarikansiristeilijän muodostama alusluokka.

## Alukset

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet