open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Siviilivalmius

**Siviilivalmius** on Suomen Sisäministeriön laatiman määritelmä mukaan huoltovarmuutta, pelastuspalvelua, väestönsuojelua sekä kriittisen infrastruktuurin suojelua edistävää ja ylläpitävää toimintaa. Pelastusopiston määritelmän mukaan siviilivalmius on kansalaisten turvaamista turvallisuusuhkia vastaan, pitäen sisällään myös laaja-alaista viranomaisyhteistyötä . Siviilivalmius uutena yhteiskunnallisena toimintamuotona on osa turvallisuusajattelun muutostrendiä kohti laajempaa näkemystä, jossa turvallisuus nähdään niin kansalaisten kuin organisaatioiden yhteisenä vastuuna .  

## Turvallisuuskäsitteiden terminologiasta
Valtioneuvoston vuoden 2023 raportin mukaan määrittelemättömät turvallisuuskäsitteet aiheuttavat laaja-alaista hämmennystä ja esimerkiksi siviilivalmiuden käsitteestä on esitetty useita eri tulkintoja niin kansallisesti kuin kansainvälisesti. Siviilivalmiutta ei ole määritelty virallisesti turvallisuuskäsitteenä. Aiemmin virallistetulla siviilivalmiuteen liittyvällä kokonaisturvallisuuden termillä on pyritty varmistamaan teeman yhteinen ymmärrys ja saamaan aikaan yhteisiä toimintamalleja turvallisuuden parissa työskentelevien välillä sekä tukemaan yleistä huoltovarmuutta. Suomen Pelastusalan Keskusjärjestön (SPEK) aloitteesta toteutetut *Varautumisen ja väestönsuojelun sanastot* vuodelta 2007 ja vuoden 2014 *Kokonaisturvallisuuden sanastona* (TSK 47). Sanaston viimeisin päivityskierros valmistui vuonna 2017.

## Siviilivalmiuden lähihistoria
Kansallisesti siviilivalmiuden käsite pohjautuu varautumisen tematiikkaan, kotivaraan . Sisällöllisesti kotivara tarkoittaa kriistitilannetta varten hankittua kuivassa tilassa tai astioissa säilöttävää ruokaa, lääkkeitä ja muita välttämättömiä tarvikkeita sekä vesisäiliöitä. Kotivarasta, ja tarpeesta varautua siviilinä, on tutkimusten perusteella tullut keskeinen kulttuuri-ilmiö sotakokemusten tuoman niukkuuden seurauksena  . Tämä siviilivalmiutta tukeva kansalaistoiminta on ilmennyt 2000-luvulla kulttuurisesti esimerkiksi ilmaisien ämpäreiden jonottamisena .

Suomessa siirryttiin laajaan turvallisuuskäsitykseen 1990-luvulla samanaikaisesti kansainvälisen kylmän sodan jälkeisen turvallisuusparadigman muutoksen kanssa. Laajalla turvallisuuskäsityksellä  tarkoitetaan sitä, että kansallisen turvallisuuden perusta nähdään muodostuvan monipuolisesti eri toimijoiden ja niiden yhteistyön kautta . Suomessa tämä kokonaisvaltainen ajattelu on ollut läsnä maanpuolustuksen suunnittelussa ainakin 1950-luvulta lähtien ja 2000-luvun alusta alkaen vähitellen esiintyä virallisesti kokonaisturvallisuuden käsitteenä .

## Siviilivalmiuden kansainvälistä terminologiaa
Vuonna 1973 Yhdysvaltojen Puolustusvalmiusviraston (eng. Defence Civil Preparedness Agency) julkaisemassa raportissa korvattiin väestönsuojelu - käsite siviilivalmius - käsitteellä, sillä Yhdysvaltain hallitus halusi varautua ydinaseuhkiin aiempaa laaja-alaisemmin. Yhdysvalloissa siviilivalmiuden käsitteeseen sisältyy myös väestönsuojeluun liittyviä toimenpiteitä, kuten väestönsuojien rakentamista .. 

## Lähteet
Håkon Christie

**Håkon Andreas Christie** (30. elokuuta 1922 Nannestad – 14. joulukuuta 2010 Oslo) oli norjalainen arkkitehti ja rakennushistorioitsija. Hän tutki erityisesti Norjan vanhoja kirkkoja yhdessä vaimonsa Sigrid Christien kanssa.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Teigebyen

**Teigebyen** on taajama Nannestadin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 1,6 neliökilometriä ja asukasluku 3&nbsp;345 vuonna 2023. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Åsgrenda

**Åsgrenda** tai **Åsgreina** on taajama Nannestadin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,1 neliökilometriä ja asukasluku 1&nbsp;570 vuonna 2023. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sirkku Pihlman

**Sirkku Pihlman** (s. 1954) on suomalainen arkeologi, joka toimii parhaillaan tuntiopettajana Turun yliopistossa. Pihlman väitteli vuonna 1990 filosofian tohtoriksi aiheenaan kansainvaellus- ja varhaismerovinkiajan aseet Suomessa. Pihlman toimi Suomen arkeologisen seuran puheenjohtajana vuosina 1995–1997. Hänelle myönnettiin Suomen leijonan ritarimerkki vuonna 2014. 

## Julkaisuja
* *Kansainvaellus- ja varhaismerovinkiajan aseet Suomessa : typologia, kronologia ja aseet ryhmästrategioissa* (Suomen muinaismuistoyhdistys 1990; väitöskirja)
* *A short history of archaeology at the University of Turku* (University of Turku, Department of Archaeolog 1994; 36 sivua)
* koonneet Arimo Helmisaari ja Sirkku Pihlman: *Kartanon väen syksy: Yläneen Vanhankartanon työväki muistelee* (Priimus Media / Ooli 2008)
* useita kirjoittajia: *Museopuutarha: perustaminen ja hoito* (Jokioinen : MTT 2014; 91 sivua)
* koonneet Sirkka Mäkinen, Sirkku Pihlman & Heikki Kallio: *Vanhoja kuulumisia Turun Itäharjulta* (omakustanne 2023)

## Lähteet
Vähä-Evo

**Vähä-Evo** on kylä entisen Lammin kunnan alueella Hämeenlinnan kaupungissa. Se sijaitsee Kuohijärven kaakkoispuolella sekä siihen laskevan Ekojärven eteläpuolella.

## Lähteet
Mihail Romanov (täsmennyssivu)

**Mihail Romanov** (joskus ) on seuraavien henkilöiden nimi:

## Romanov-hallitsijasuvun jäseniä
*Mihail (Mikael) Fjodorovitš Romanov (1596–1645), Venäjän tsaari vuosina 1613–1645
*Mihail Pavlovitš Romanov (1798–1849), venäläinen suuriruhtinas, keisari Paavali I:n poika
*Mihail Nikolajevitš Romanov (1832–1909), venäläinen suuriruhtinas ja sotamarsalkka, keisari Nikolai I:n poika
*Mihail Mihailovitš Romanov (1861–1929), venäläinen suuriruhtinas, Mihail Nikolajevitš Romanovin poika
*Mihail (Mikael) Aleksandrovitš Romanov (1878–1918), venäläinen suuriruhtinas, keisari Aleksanteri III:n poika

## Muita
*Mihail Romanov (1891–1941), neuvostoliittolainen kenraalimajuri
*Mihail Romanov (s. 1984), venäläinen poliitikko, valtioduuman edustaja
*Michael Romanoff (alk. *Hershel Geguzin*, 1890–1971), yhdysvaltalainen ravintoloitsija ja Romanov-suvun suuriruhtinaana esiintynyt huijari
Leif Juster

**Leif Normann Juster Nilsen** (14. helmikuuta 1910 Kristiania – 25. marraskuuta 1995 Asker) oli norjalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Hän aloitti uransa oslolaisessa Det Nye Teaterissa vuonna 1931. Juster esitti myös revyitä Chat Noirissa. Vuosina 1942–1967 hän johti perustamaansa Edderkoppen-teatteria St. Olavs plassilla. Juster esiintyi myös monissa komediaelokuvissa. Hän sai kunnia-Amandan vuonna 1991.
## Kuvia

Sagenebrannstasjon 2.jpg|Sagenen paloaseman seinässä oleva kyltti, joka kertoo Justerin syntyeen siellä. Hänen isänsä oli paloaseman esimies.
Juster Bernhoft.jpg|Leif Juster ja Unni Bernhoft vuonna 1959.

## Rooleja
* *[[Fjols til fjells]]* (1957) – Poppe

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Brooklyn Lyons-Foster

**Brooklyn Lyons-Foster** (s. 1. joulukuuta 2000 Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Helsingin Jalkapalloklubia.

Lontoossa syntynyt Lyons-Foster edusti Tottenham Hotspuria 10-vuotiaasta saakka. Tottenhamin alle 21-vuotiaiden joukkueessa hän teki debyyttinsä kaudella 2017–2018 ja pelasi joukkueessa kuuden vuoden aikana yhteensä 99 ottelua  Lyons-Foster toimi kausilla 2022–2023 ja 2023–2024 myös joukkueensa kapteenina reserviliiga Professional Development Leaguessa. Edustusjoukkueen kokoonpanossa Lyons-Foster oli mukana ensimmäistä kertaa Konferenssiliigan karsintaottelussa Paços de Ferreiraa vastaan syksyllä 2021. Toisen ja toistaiseksi viimeisimmän kerran hänet nimettiin edustusjoukkueen kokoonpanoon myöhemmin syksyllä lohkovaiheen ottelussa Vitesseä vastaan. 

Helmikuussa 2024 Lyons-Foster siirtyi 2+1-vuotisella sopimuksella Veikkausliigan HJK:hon. Ensimmäisen maalinsa hän teki 24. huhtikuuta liigaottelussa Seinäjoen Jalkapallokerhoa vastaan.

## Lähteet
Havumetsän lapset

**Havumetsän lapset** () on Virpi Suutarin ohjaama suomalainen seurantadokumenttielokuva, joka tuli ensi-iltaan 28. maaliskuuta 2024.

Suomen metsäteollisuudesta ja metsien puolustamisesta kertova dokumentti seuraa nuoria aktivisteja yli vuoden ajan. Seuratut ympäristönsuojelijat puolustavat yhtä Euroopan viimeisistä havumetsäalueista. 

Elokuvan on tuottanut Virpi Suutarin ja Martti Suosalon tuotantoyhtiö Euphoria Film. Elokuvan levitti elokuvateattereihin B-Plan Distribution.

Elokuvan kansainvälinen ensi-ilta oli Kööpenhaminan CPH:DOX-elokuvafestivaalilla, jonka pääkilpasarjaan elokuva oli valittu.

Elokuva sai parhaan dokumentin Jussi-palkinnon sekä parhaan kuvauksen Jussin. Elokuvan ohjaaja Virpi Suutari ja kuvaaja Teemu Liakka saivat Jussi-gaalassa myös Nordisk Film -palkinnon, joka on rahallisesti Suomen suurin elokuvapalkinto.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Havumetsän lapset'' -elokuvan traileri Youtubessa.
Gregorij Rožman

**Gregorij Rožman** (9. maaliskuuta 1883 Dolinčiče Itävalta-Unkari - 16. lokakuuta 1959 Cleveland Yhdysvallat) oli Ljubljanan hiippakunnan piispa ja kanonisen lain professori. Toisen maailmansodan aikana hän teki yhteistyötä sekä italialaisten että saksalaisten miehittäjien kanssa. Kansallisuudeltaan Rožman oli sloveeni. 

Vuonna 1941 Italian miehitettyä Ljubljanan alueen, Rožman järjesti Mussolinille katedraalissa kiitosmessun. Kiivaan antikommunistinen Rožman uskoi fasismin tarjoavan turvan kommunismilta. Hän protestoi italialaismiehittäjien toimia kahdesti vuonna 1942 ja italilaisten komentaja Grazzioli totsei, että ainostaan piispanvirka suojelee Rožmania pidätykseltä. 

Italian lopetettua sodan vuonna 1943, Ljubljanan provinssin miehitti Saksa. Saksalaisten komentaja Friedrich Rainer keskusteli Rožmanin kanssa siitä, kenet pitäisi laittaa alueen nukkehallinnon johtoon. Rožman suositteli Leon Rupnikia. Tämän jälkeen  Rožman oli mukana Ljubljanassa järjesteteyssä tilaisuudessa missä näyttävästi vannottiin uskollisuutta maata miehittäneelle Saksalle. 

Aivan sodan viimeisinä päivinä Rožman nimesi yhdessä Leon Rupnikin kanssa Slovenian kotiarmeijan Slovenian armeijaksi ja ilmoitti sen vapauttaneen maan. Titon partisaanit eivätkä liittoutuneet tukeneet tätä. 

Akselivaltojen hävittyä sodan Rožman pakeni maasta. Hän oleskeli Itävallassa ja Sveitsissä ennen kuin asettui Yhdysvaltoihin vuonna 1948. 

Jugoslavialainen tuomioistuin tuomitsi Rožmanin poissaolevana maanpetoksesta vuonna 1946. Hänet tuomittiin kymmeneksi vuodeksi vankeuteen sekä menettämään kaiken omaisuutensa valtiolle.  Vuonna 2009 slovenialainen tuomioistuin totesi, että tuomio ei ole ollut laillinen. 

Jugoslavian aikana Rožmania pidettiin yksiselitteisesti maanpetturina. Slovenian itsenäistymisen jälkeen on julkisuuteen tullut mielipiteitä ja kannanottoja Rožmanin maineen palauttamisen puolesta. Monet historioitsijat ja journalistit ovat nykyään sitä mieltä, että Rožman yritti tehdän parhaansa vaikeissa olosuhteissa saadakseen kansalleen itsenäisyyttä.
## Viitteet

## Lisää aiheesta
* http://www.chicagocatholic.com/chicagoland/-/article/2013/04/14/beloved-bishop-s-remains-go-home-to-slovenia
Milton Nuñez

**Milton Nuñez** (s. 1944) on kuubalainen, Suomessa toimiva arkeologi, Oulun yliopiston arkeologian emeritusprofessori sekä Tukholman yliopiston kunniatohtori. Vuosina 2001–2002 Nuñez toimi Suomen arkeologisen seuran puheenjohtajana.

## Lähteet
Pushback-menettely

**Pushback-menettely** tarkoittaa valtion toimintaa, jossa kansainvälistä suojelua hakevat ihmiset käännytetään pois valtion alueelta takaisin siihen valtioon, mistä he ovat tulossa, tutkimatta hänen turvapaikkahakemustaan, selvittämättä heidän turvapaikkaperusteitaan ja arvioimatta suojelun tarvetta yksilöllisesti. Käsitteelle ei ole yhtenäistä tai juridista määritelmää, vaan eri tahot käyttävät sitä eri tavoin.

Sellainen pushback, jolla henkilö työnnetään rajan yli käsittelemättä hänen turvapaikkahakemustaan, rikkoo monia oikeussääntöjä. Esimerkiksi Euroopan parlamentin selonteossa pushbackillä tarkoitetaan nimenomaan sopimusten rikkomista. Jos pushback-menettelyyn ryhdyttäisiin Suomessa, Paavo Teittisen mukaan se rikkoisi lähes varmasti Suomen perustuslakia, Euroopan ihmisoikeussopimusta ja EU-oikeutta.  

Käsite pushback alkoi esiintyä vuoden 2015 jälkeen erilaisissa kansainvälisissä järjestöissä, esimerkiksi Euroopan neuvostossa, Euroopan unionissa ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimessa ja niiden asiakirjoissa. 

Pushback-menettelystä on puhuttu esimerkiksi vuonna 2021, kun Puola alkoi käännyttää Valko-Venäjältä rajalleen saapuneita ihmisiä. Puolan ja Valko-Venäjän rajalla kuoli vuoden 2021 jälkeen todistetusti ainakin 37 henkilöä, minkä lisäksi lähes 300 ihmisen raportoitiin kadonneen. Puolan toimintaa perusteltiin sillä, että kyseessä oli Valko-Venäjän hybridioperaation torjuminen. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin EIT on antanut Puolalle useita langettavia päätöksiä tästä menettelystä. Tuomioistuin on pitänyt pushback-menettelyä ongelmallisena siksi, että se voi rikkoa palautuskieltoa tai joukkokarkotusten kieltoa.

Toisaalta EIT on hyväksynyt pushbackiksi luonnehdittavan menettelyn Espanjassa, kun suuri joukko ihmisiä oli voimakeinoja käyttäen ylittänyt rajan virallisen rajanylityspaikan ulkopuolelta. 

## Katso myös

* Turvapaikanhakija
* Euroopan pakolaiskriisi

## Lähteet
Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 2024

**Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 2024** olivat 26:nnet yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut. Ne järjestettiin 7.–12. kesäkuuta 2024 Roomassa, Italiassa. Kilpailupaikkana toimi Rooman olympiastadion. Vuoden 2024 kisat olivat kolmannet Italiassa järjestetyt yleisurheilun EM-kisat.

## Mitalistit

### Miehet

### Naiset

### Sekakilpailu

## Mitalitaulukko
Lähde

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen kisasivusto
*Kilpailusivut european-athletics.com -sivustolla
*https://www.is.fi/yleisurheilu/art-2000010461799.html
Jackey Yoshikawa and His Blue Comets

**Jackey Yoshikawa and His Blue Comets** oli japanilainen 1960-luvulla vaikuttanut yhtye. Se tunnettiin osana Japanin rock'n'roll- ja popmusiikin varhaista kehitystä, ja se oli yksi aikansa suosituimmista bändeistä maassa. Säveltäjä Sumio Shiratori oli yksi yhtyeen jäsenistä.
Ernst Ellberg

**Ernst Henrik Ellberg** (11. joulukuuta 1868 Söderhamn – 14. kesäkuuta 1948 Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä.

Ellberg pääsi vuonna 1886 Tukholman kuninkaalliseen musiikkikonservatorioon, jossa hänelle opetti orkestrointia ja sävellystä Joseph Dente. Hän sai lisäksi viulunsoiton opetusta Karl Lindbergiltä ja opiskeli jonkin aikaa pasuunansoittoa. Ellberg valmistui vuonna 1892. Hän soitti vuosina 1887–1905 alttoviulua Kungliga Hovkapelletissa. Ellberg työskenteli myös ajoittain korrepetiittorina ja kapellimestarina Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa. Hän johti siellä kantaesitykset omista baleteistaan *En sommaridyll* vuonna 1899 ja *Askungen* vuonna 1907. Ellberg seurasi Joseph Denteä opettajana Tukholman kuninkaallisessa musiikkikonservatoriossa, jossa hän opetti sävellystä, kontrapunktia ja orkestraatiota vuosina 1903–1933. Hän opetti professorin arvonimellä vuodesta 1916. Ellberg jatkoi opettamista vielä Tukholman kuninkaallisesta musiikkikonservatoriosta eläkkeelle jäätyään. Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa Gunnar de Frumerie, Ivar Hellman, Lars-Erik Larsson, Oskar Lindberg, Set Svanholm, David Wikander ja Waldemar Åhlén.

Ellberg teki debyyttinsä säveltäjänä jousikvartetolla (Es-duuri) vuonna 1890. Hän sai vuonna 1894 Valtion säveltäjästipendin vuoteen 1896 saakka. Ellbergin 1890-luvun sävellyksistä eniten suosiota saavutti sinfonia (D-duuri, 1896). Vuonna 1909 Berwald-säätiö tilasi Ellbergiltä teoksen *Sinfonie capricieuse* viimeistellyn version Franz Berwaldin keskeneräisten luonnosten pohjalta. Ellbergin viimeistelemä sinfonia kantaesitettiin vuonna 1914. Ellbergin ooppera *Rassa* sai toisen palkinnon Oopperan säveltäjäkilpailussa vuonna 1947. Teos jäi kuitenkin esittämättä. Ellbergin tuotannon joukossa on balettien, sinfonisten teosten, oopperan ja jousikvarteton lisäksi kaksi jousikvintettoa, lauluja, pianoteoksia ja kuoromusiikkia.

## Lähteet
Luettelo Suomen adventtiseurakunnista

Tämä on **luettelo Suomen adventtiseurakunnista**. Luettelo käsittää nykyisin toiminnassa olevat ja lakkautetut seurakunnat, jotka toimivat adventismin piirissä ja ovat järjestäytyneet Suomen Adventtikirkkoon tai Finlands svenska adventkyrkaan.

## Nykyiset seurakunnat

## Entiset seurakunnat

## Lähteet
Lies of P

**Lies of P** on Neowiz Games ja Round8 Studion kehittämä ja Neowiz Gamesin vuonna 2023 julkaisema Soulslike toimintaroolipeli, joka perustuu osittain italialaisen Carlo Collodin vuonna 1883 julkaisemaan romaaniin Pinokkion seikkailut (ital. *Le avventure di Pinocchio*, suomennettu myös mm. nimillä *Pitkänenän seikkailut* ja *Pinokkio*). Peli on julkaistu sekä Xbox- että Playstation-pelikonsoleille sekä myös Microsoft Windows ja MacOS alustoille ja oli ehdolla vuoden 2023 Game Awards palkintogaalassa kahdessa eri kategoriassa, jotka olivat Best Art Direction (suom. paras visuaalinen ohjaus) sekä Best Role Playing Game (suom. paras roolipeli).

Peli on vahvasti ottanut inspiraatiota japanilaisen videopelikehittäjä FromSoftwaren Souls-peleistä ja pelin päätuottaja Ji-won Choi myönsi tämän jo pelin tuotantovaiheessa vuonna 2021 kuitenkin kiistäen tarkoituksenmukaisen kopioinnin.

## Pelaaminen
Pelissä Lies of P pelaaja ohjaa pelihahmo Pinokkiota kolmannesta persoonasta ja pelin tapahtumat sijoittuvat kuvitteellisen kaupunkiin Krat, jossa erilaiset mekaaniset nuket ovat kapinoineet ihmisiä vastaan ja ajaneet kaupungin sekasortoon. Pelaaja ohjaa hahmoa kaupungin läpi monenlaisissa eri ympäristöissä taistellen mekaanisia nukkeja vastaan erilaisilla aseilla, joita pelaaja pääsee itse muokkaamaan ja päivittämään tehokkaammiksi. Pelaajan ohjaama Pinokkio kykenee väistämään vihollisten iskuja sekä torjumaan näitä ja iskemään itse takaisin sopivalla hetkellä. Tämän lisäksi pelaaja pääsee käsiksi Pinokkion omiin mekaanisiin laitteisiin, kuten tämän käteen jota voi käyttää esimerkiksi heittokoukkuna tai liekinheittimenä. Soulslike peleille tyypilliseen tapaan peli on haastava, ja haastetta lisäävät harvaan sijoitetut tallennuspisteet joista käytetään nimeä Stargazers sekä vaikeasti päihitettävät pomovastukset joita pelissä on lukuisia.

## Vastaanotto
Lies of P on saanut enimmäkseen positiivisen vastaanoton useita arvosteluja kokoavan Metacritic-verkkosivuston mukaan.

## Lähteet
Chris Jagger

**Chris Jagger** (s. 19. joulukuuta 1947 Dartford, Englanti) on brittiläinen muusikko ja näyttelijä sekä Rolling Stones -laulaja Mick Jaggerin veli.

## Ura

Jaggerin esikoisalbumi oli vuonna 1973 julkaistu *Chris Jagger*, joka oli sekoitus countrya, bluesia ja rockia. Seuraavana vuonna ilmestyi levy *Adventures of Valentine Vox the Ventriloquest*, jonka jälkeen Jagger riitautui yhteistyökumppaneidensa kanssa eikä levyttänyt noin 20 vuoteen. Hän työskenteli 1970-luvulla muun muassa valomiehenä Lontoon Rainbow-teatterissa sekä näyttelijänä. 1980-luvulla Jagger teki yhteistyötä ranskalaisen laulajan Franck Langolffin kanssa.

Uutta omaa musiikkia Jaggeriltä ilmestyi vuonna 1994, kun Atcha Acoustic -nimisen kokoonpanon kanssa tehty *Atcha*-albumi julkaistiin. Seuraaavana vuonna 1995 oli vuorossa kriitikoilta hyvän vastaanoton saanut *Rock the Zydeco*. Vuoden 1997 albumi *From Lhasa to Lewisham* julkaistiin Jaggerin sijaan Atcha Acousticin nimellä. Jagger esiintyi ja julkaisi uusia levyjä säännöllisesti pitkin 2000- ja 2010-lukuja, ja tältä ajanjaksolta koostettiin vuonna 2017 *All the Best* -niminen kokoelma.

Jagger on työskennellyt myös muotisuunnittelijana, ja 1960- ja 70-lukujen vaihteessa hän suunnitteli vaatteita esimerkiksi Brian Jonesille, Eric Claptonille, John Lennonille ja Jimi Hendrixille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto
Manolita de Anduaga

**Manolita de Anduaga** (4. elokuuta 1875 Tukholma – 23. maaliskuuta 1968 Rooma) oli ruotsalainen pianisti ja säveltäjä.

Anduaga oli espanjalaisen diplomaatti Frederico José Raymundo de Anduaga y Lunan ja tämän vaimon Hedvig Kristinan (o.s. Thyselius) tytär. Hänen isoisänsä oli Ruotsin pääministerinä toiminut Carl Johan Thyselius. Anduagan isä kuoli Pietarissa 1877 ja äiti meni uusiin naimisiin ruotsalaisen diplomaatin kanssa. Perhe muutti Roomaan tytön ollessa 5-vuotias, mutta Anduaga palasi Ruotsiin vuonna 1890. Hän aloitti musiikin opiskelun jo Roomassa. Tukholmassa hän sai pianonsoiton opetusta Richard Anderssonilta. Anduaga jatkoi opintojaan Berliinissä Teresa Carreñon ja Vianna da Mottan johdolla. Vuonna 1896 hän meni kihloihin sotilas Oskar Strömin kanssa. Vuosina 1898–1906 hän oli naimisissa upseeri Ivar Enoch Forsslingin kanssa. Anduagan toinen aviomies oli italialainen taiteilija Luigi Rosetti (1881–1912), joka teki itsemurhan avioeron oikeuskäsittelyn aikana. Vuonna 1913 alkoi Anduagan kolmas avioliitto. Hän solmi sen italialaisen sellisti Otello Andolfin kanssa. Pariskunta esiintyi yhdessä Ruotsissa ja Italiassa. Anduaga esiintyi myös soolopianistina ja laulajien kanssa. Kolmen avioliittonsa johdosta Anduaga käytti urallaan eri sukunimiä.

Anduaga asui ensimmäisen maailmansodan aikana Andolfin kanssa Ruotsissa, ainakin Falunissa. Vuonna 1921 pariskunta palasi Italiaan. Ruotsissa viettämänään aikana Anduaga ja Andolfi perustivat Italialaisen musiikkikoulun (Scuola italiana di musica) Tukholmaan. Heidän lisäkseen siellä opetti samanaikaisesti Kungliga Hovkapelletin konserttimestarina toiminut Giovanni Turicchia. Anduagan pitämien konserttien joukossa olivat Franz Lisztin syntymän satavuotispäivän juhlakonsertti (1911) ja musiikkihistoriallisten konserttien sarja. Anduaga esiintyi myös dadaistisissa tapahtumissa avantgardistisella ohjelmistolla. Hänen sävellystuotantonsa jäi suppeaksi, mutta siihen kuuluvat muun muassa laulut *Og der gik Dage* ja *Det er er Sommerkvæld som da*.

## Lähteet
Assoksen gymnasion

**Assoksen gymnasion** oli antiikin aikainen gymnasion Assoksen kaupungissa Troaksessa Vähässä-Aasiassa nykyisessä Turkissa. Se sijaitsi heti kaupungin länsiportin sisäpuolella.

Assoksen gymnasion rakennettiin hellenistisellä kaudella ja ajoitetaan noin vuosiin 200–100 eaa. Rakennus koostui peristyylipihasta, jonka pylväikkö edusti doorilaista tyyliä ja jonka koko oli noin 32 × 40 metriä. Rakennuksen sisäänkäynti oli etelästä. Pohjoissivulla oli kolmihuoneinen efebeion ja pyöreä kylpylä. Länsisivun pylväikkö kunnostettiin tai rakennettiin uudelleen ensimmäisellä vuosisadalla. Pihan lounaiskulmassa oli vesisäiliö. Rakennuksen eteläsivulla oli jonkinlainen kolmiomainen piha portiikkeineen.

Bysanttilaisella kaudella gymnasionin paikalle rakennettiin kirkko, joka hyödynsi sen pohjoislaidan rakennuksia, ja jossa oli itäpäässä apsis. Kirkko oli koristeltu lattiamosaiikeilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Assoksen teatteri

**Assoksen teatteri** oli antiikin aikainen kreikkalainen teatteri Assoksen kaupungissa Troaksessa Vähässä-Aasiassa nykyisessä Turkissa. Se sijaitsi kaupungin kukkulan etelärinteessä etelään agorasta.

Assoksen teatteri rakennettiin hellenistisellä kaudella ja ajoitetaan noin vuosiin 250–200 eaa. Sen paikalla on kuitenkin saattanut olla varhaisempi edeltäjä. Teatterissa on tyypillinen puolikaarenmuotoinen katsomo, jonka läpimitta on noin 67,5 metriä. Pystysuuntaiset porraskäytävät jakavat sen kuuteen lohkoon. Kaksi poikittaissuuntaista *diazoma*-käytävää jakaa katsomon ala-, keski- ja yläosaan. Ainoastaan alaosa on säilynyt nykyaikaan paremmin. Ylemmät osat ovat kärsineet maanjäristyksistä. Katsomossa on ollut tilaa noin  hengelle.

Keskellä ollut orkhestra on poikkeuksellisesti hevosenkengänmuotoinen eikä pyöreä. Sen halkaisija on noin 20,5 metriä. Skene- eli näyttämörakennuksen leveys oli 19,5 metriä. Se oli kaksikerroksinen, ja sen alimmassa kerroksessa oli kolme huonetta. Rakennuksen perustukset ovat säilyneet hyvin.

Roomalaisella kaudella teatteri muutettiin soveltuvaksi roomalaisille areenanäytännöille rakentamalla suoja katsomon ja orkhestran välille.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Daniel Jeisler

**Karl Vilhelm Daniel Jeisler** (8. joulukuuta 1877 Klockrike – 6. toukokuuta 1959 Pariisi) oli ruotsalainen säveltäjä, pianisti ja urkuri.

Jeisler syntyi urkuri Karl Israel Petterssonin ja tämän vaimon Anna Charlottan pojaksi. Hän otti myöhemmin itse käyttöönsä sukunimen Jeisler. Hän opiskeli vuosina 1896–1903 Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa ja muutti vuonna 1906 Pariisiin. Jeisler meni samana vuonna naimisiin sellisti Marguérite Caponsacchin (1884–1933) kanssa. Pariskunta esitti yhdessä kamarimusiikkia, mutta Jeisler soitti myös solistina ja muiden muusikoiden säestäjänä. Hänen kanssaan esiintyivät muiden muassa Ninon Vallin, Jacques Thibaud ja Pablo Casals. Pariisissa Jeisler sai tukea impressaari Arthur Dandelotilta ja ystävystyi Camille Saint-Saënsin kanssa. Hän alkoi säveltää lauluja ranskankielisiin sanoihin. Jeisler kehittyi huomattavasti säveltäjänä 1910–1920-luvuilla. Hän sai Ruotsin hallinnon myöntämiä stipendejä vuosien 1912 ja 1916 välisenä aikana. Jeisler johti itse joidenkin teostensa esityksiä. Hänen orkesterisävellyksiään esitettiin myös muiden muassa Armas Järnefeltin ja Tor Mannin johdolla. Jeisler hyödynsi orkesterituotannossaan ruotsalaisten kansanlaulujen ja ranskalaisten orkesterimusiikin perinteiden vaikutteita. Orkesteriteosten joukossa ovat neljä sinfoniaa sekä sellolle ja orkesterille sävelletyt *Conte Légendaire* ja *Morceau de Concert*. 1920-luvulla Jeislerin sävelkielessä voimistui ajan ranskalaisen musiikin ja impressionismin vaikutus.

Jeisler työskenteli vuodesta 1917 Pariisin ruotsalaisen kirkon urkurina. 1930-luvulla hän sävelsi vain vähän. Vuonna 1938 hän sai Vasa-ritarikunnan ritarin arvon. Vuonna 1944 Jeisler solmi uuden avioliiton lääkäri Simone Marcus-Laraquen kanssa. Hän sävelsi tämän jälkeen taas enemmän, mutta myöhempi tuotanto koostuu käytännössä yksinomaan kamarimusiikista. Teosten joukossa on muun muassa jousikvartettoja, jousitrioja ja viulusonaatteja. Jeisler oli jo ensimmäisen avioliittonsa aikana säveltänyt kaksi sellosonaattia Caponsacchin esitettäviksi. Hän solmi vielä kolmannen avioliiton viulisti Monique Goulyn kanssa. Hänen toinen viulusonaattinsa on Goulylle omistettu. Jeisler sävelsi uransa aikana myös piano- ja urkumusiikkia sekä näyttämöteoksia. Näyttämöteoksiin kuuluvat oopperat *La Fée d'Argouges* ja *Le Dernier Combat* sekä operetit *Voyage diplomatique* ja *Le Loup et l'Agneau*.

## Lähteet
Etelästoa (Assos)

**Etelästoa** on nykyaikainen nimitys eräälle antiikin aikaiselle stoalle eli pylväshallille Assoksen kaupungissa Troaksessa Vähässä-Aasiassa nykyisessä Turkissa. Se sijaitsi nimensä mukaisesti kaupungin agoran etelälaidalla.

Etelästoa rakennettiin hellenistisellä kaudella ja ajoitetaan noin vuosiin 300–100 eaa. Se edusti doorilaista tyyliä. Stoan pituus oli noin 69,1 metriä ja leveys noin 10,6 metriä. Rakennuksessa oli neljä kerrosta. Agoralle päin siitä näkyi vain ylin kerros, niin että se näyttäytyi kyseiseen suuntaan yksikerroksisena. Alemmat kolme kerrosta olivat kaupunkikukkulan jyrkässä rinteessä, niin että rakennuksen kokonaiskorkeus oli noin 24,9 metriä. Alempia kerroksia käytettiin muun muassa varastotiloina.

Stoan alimmassa eli ensimmäisessä kerroksessa oli sisternejä eli vesisäiliöitä. Toisessa kerroksessa oli 13 huonetta, jotka avautuivat rakennuksen pituussuuntaiselle käytävälle. Kolmas kerros oli jaettu kahteen laivaan 20 pylvään rivillä. Neljäs eli agoralle avautunut kerros oli samalla tavalla jaettu kahteen laivaan 20 pylväällä. Sen agoran puolen julkisivussa oli 21 doorilaista pylvästä. Joskus stoaan on ennallistettu viideskin kerros, joka olisi sekin ollut kaksilaivainen ja jonka julkisivussa olisi ollut doorilaiset kaksinkertaiset puolipylväät ja sisäpuolen pylväissä palmettikoristeiset kapiteelit.

Etelästoan länsipäässä sijaitsi heroon ja eteläpuolella Lollian kylpylänä tunnettu kylpylä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nils Björkander

**Frank Nils Fredrik Björkander** (28. kesäkuuta 1893 Tukholma – 5. maaliskuuta 1972 Södertälje) oli ruotsalainen säveltäjä, pianisti ja pianopedagogi.

Björkander opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa vuosina 1910–1916. Hänen opettajiensa joukossa olivat Lennart Lundberg ja Conrad Nordqvist. Björkander perusti vaimonsa kanssa vuonna 1917 musiikki-instituutin, jota hän johti 1940-luvun alkuun saakka. Björkander debytoi konserttipianistina Stockholms Konsertföreningissä vuonna 1920 Ludwig van Beethovenin kolmannen pianokonserton esityksen solistina. Björkanderin sävellystuotantoon kuuluu orkesterisarjoja ja muita orkesteriteoksia, kamarimusiikkia, lukuisia pianosävellyksiä sekä yksinlauluja.

## Lähteet
Pohjoisstoa (Assos)

**Pohjoisstoa** on nykyaikainen nimitys eräälle antiikin aikaiselle stoalle eli pylväshallille Assoksen kaupungissa Troaksessa Vähässä-Aasiassa nykyisessä Turkissa. Se sijaitsi nimensä mukaisesti kaupungin agoran pohjoislaidalla.

Pohjoisstoa rakennettiin hellenistisellä kaudella ja ajoitetaan noin vuosiin 300–100 eaa. Se edusti doorilaista tyyliä. Stoan pituus oli noin 111,5 metriä, leveys noin 12,4 metriä ja korkeus julkisivun puolella noin 11,3 metriä. Stoa avautui etelään agoralle päin. Pohjoisseinä oli kiinni kaupunkikukkulan rinteessä.

Rakennuksen alakerroksen julkisivussa agoran puolella oli 37 pylvästä. Yläkerroksen julkisivussa oli kaksinkertaiset puolipylväät. Keskellä kulkenut pylväsrivi jakoi kummankin kerroksen kahteen laivaan. Alakerroksessa pylväitä oli 20. Pylväissä ei ollut urituksia. Stoan itäpuolella sijaitsi Buleuterion.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Purkupallo

**Purkupallo** on raskas teräspallo, jota käytetään rakennusten ja rakennelmien purkamisessa. Purkupalloa roikotetaan tyypillisesti nosturista, mutta sen voi myös kiinnittää esimerkiksi helikopteriin. Purkupallon tuhovoima perustuu sen suureen liike-energiaan.

Purkupalloja käytettiin laajalti pitkin 1900-lukua, mutta sittemmin sen käyttö on vähentynyt. Tiiviillä kaupunkialueella suositaan nykyään turvallisempia purkutapoja, sillä pallon liikettä on vaikeampi hallita. Harvaan rakennetuilla alueilla rakennusten ja rakennelmien räjäyttäminen voi olla myös tehokkaampaa. Purkupallot ovat edelleen tunnettuja muun muassa populaarikulttuurissa.

## Lähteet
Bronkiektasiatauti

**Bronkiektasiatauti** on Suomessakin esiintyvä harvinaissairaus, joka ilmenee keuhkoputkien poikkeavina laajentumina esimerkiksi jonkin sairastetun yleissairauden kuten toistuvan infektion seurauksena. Tyypillisesti keuhkoputkien läpimitta laajenee, jolloin värekarvatoiminta heikkenee ja limaa kertyy keuhkoihin. Toisinaan kertyy eräänlaisia keuhkoputkien laajentumapusseja. Bronkiektasioiden syy jää useinkin, reilussa kolmanneksessa tapauksista tuntemattomaksi. Keuhkoputkivaurioiden sijainnista voi toisinaan päätellä aiheuttajaakin. 

Keuhkoputkien laajentumaa ei pidä sekoittaa suhteellisen yleiseen keuhkolaajentumaan. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Cleveland Clinic: Bronchiectasis 
* National Health Service (NHS): Bronchiectasis
Buleuterion (Assos)

**Buleuterion** oli antiikin aikainen buleuterion eli neuvoston kokoontumispaikka Assoksen kaupungissa Troaksessa Vähässä-Aasiassa nykyisessä Turkissa. Se sijaitsi kaupungin agoran itäpäässä.

Assoksen buleuterion rakennettiin hellenistisellä kaudella, ja ajoitetaan noin vuosiin 300–100 eaa. Tämä tekee siitä yhden Vähän-Aasian kreikkalaiskaupunkien varhaisimmista buleuterioneista.

Buleuterion edusti doorilaista tyyliä. Se oli pohjakaavaltaan neliönmuotoinen. Rakennuksen lännen- eli agoranpuoleisessa julkisivussa oli viisi pylvästä. Sisäosissa rakennuksen kattoa tuki neljä neliönmuotoon sijoitettua pylvästä. Buleuterionin länsipuolella sijaitsi agoran niin kutsuttu Pohjoisstoa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Athenen temppeli (Assos)

**Athenen temppeli** oli antiikin aikainen Athenelle omistettu kreikkalainen temppeli Assoksen kaupungissa Troaksessa Vähässä-Aasiassa nykyisessä Turkissa. Se sijaitsi kaupungin akropoliin huipulla.

## Historia

Assoksen Athenen temppeli rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 540–530 eaa. Se edusti doorilaista tyyliä, ja tällaisena se on ainoa tunnettu esimerkki arkaaisen kauden doorilaisesta temppelistä koko Vähässä-Aasiassa, ja harvoja esimerkkejä tyylin käytöstä alueella myöhemminkään. Samalla temppelissä oli joonialaisen tyylin vaikutteita koristeluissa.

## Rakennus

Athenen temppeli sijaitsi Assoksen akropoliin eli yläkaupungin korkeimmalla kohdalla, pohjoiseen agorasta. Se oli peripteraalitemppeli, ja sen peristasiksessa oli lyhyillä sivuilla kuusi ja pitkillä sivuilla 13 pylvästä. Temppelin krepidomassa oli vain kaksi porrasta, ja kukkulan kallio muodosti osan krepidoman alapuolella ollesta euthynteriasta. Temppelin stylobaatin koko oli noin 14 × 30,3 metriä. Rakennus oli tehty Assoksen kaupunkikukkulan tummasta, tuliperäisestä andesiitista.

Sisällä temppelissä pronaos, jonka edessä oli kaksi pylvästä (*[[distylos in antis]]*), sekä cella, mutta ei opisthodomosta. Cellan leveys oli noin kahdeksan metriä. Cellan lattia oli koristeltu hellenistisellä kaudella tehdyllä lattiamosaiikilla.

Temppelin lyhyiden sivujen entablementti oli koristeltu metoopeilla, joiden koristelussa esiintyvät muun muassa sfinksi, kentauri sekä härällä ratsastava Europa. Metooppeja on säilynyt kahdeksan, tosin osa vain osittain. Myös arkkitraavi oli koristeltu veistoksilla, mikä on enemmän joonialaiselle tyylille ominainen piirre. Sen veistoskoristeltuja kiviä on säilynyt 15, ja niissä esiintyvät Herakles ja Triton, Herakles ja kentaurit, (mahdollisesti Herakleehen liittyvät) pidot, sfinksit ja härät. Koristeluja on ollut ainakin lyhyiden sivujen arkkitraavissa. Temppelin säilyneet koristeosat ovat nykyisin Louvressa sekä museoissa Bostonissa, Istanbulissa ja Çanakkalessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Descent

**Descent** voi tarkoittaa seuraavia:
* *[[Descent (videopeli)|Descent]]*, Parallax Softwaren videopeli vuodelta 1995
** *[[Descent II]]*, edellisen seuraaja vuodelta 1996
** *[[Descent 3]]*, vuoden 1999 videopeli
* **, lautapeli 
* *[[The Descent – loukussa]]*, vuoden 2005 yhdysvaltalainen elokuva
* *[[Descent (albumi)|Descent]]*, Orbit Culturen albumi
* "Descent", Fear Factoryn kappale ja single vuodelta 1998
Olavi Määttä

**Olavi Matias Määttä** (s. 1. heinäkuuta 1950 Kuusamo) on suomalainen yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.

Olavi Määttä syntyi Kalle ja Hilja Määtän perheseen Kuusamossa. Hän avioitui Leena Malmivirran kanssa. Määttä tuli ylioppilaaksi Kuusamon lukiosta 1970 ja valmistui maatalousteknologian opintosuunnalta agronomiksi Helsingin yliopistosta 1980. Hän oli Keskon maatalousosaston myynti- ja markkinointipäällikkö ja toimi myyjien valmennustehtävissä 1976–1983. 

Kemiran, vuodesta 1994 Kemira Agro Oy ja vuodesta 2003 Kemira GrowHow Oy, peltolannoitteiden myyntipäällikkö, lannoitteiden  myyntijohtaja ja lannoitteiden ja kasvinsuohjeluaineiden markkinointijohtaja Määttä oli vuodesta 1983, Maatalous-yksikön johtaja vuodesta 1997, markkinoinnin Suomen aluejohtaja vuodesta 1998, Food Chain Partner -liiketoimintayksikön johtaja 2000–2004 ja hallituksen jäsen 2002–2004. Hän oli Kemira GrowHow Oyj:n johtoryhmän jäsen ja Crop Cultivation -lannoiteyksikön kaupallinen johtaja 2004–2007 ja sitten Yara Suomi -yhtiön Itä-Euroopan liiketoimintayksikön johtaja. Määtällä on ollut myös useita liike-elämän ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 2008.

## Lähteet
Quo vadis, Aida?

**Quo vadis, Aida?** on Jasmila Žbanićin käsikirjoittama ja ohjaama draamaelokuva vuodelta 2021. Kansainvälisenä yhteistuotantona toteutettu tarina kertoo ihmiskohtaloista Srebrenican joukkomurhan yhteydessä Bosnian sodan aikana 1990-luvun puolivälissä. 

Euroopan elokuva-akatemia palkitsi sen vuoden parhaana eurooppalaiselokuvana ja Film Independent Spirit Awards parhaana ulkomaisena elokuvana. Se oli myös ehdolla parhaan kansainvälisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi.

## Juoni
YK-joukkojen tulkkina toimiva opettaja Aida yrittää saada perheensä turvaan serbiarmeijan lähestyessä Srebrenican kaupunkia Bosnian sodassa 1995.

## Rooleissa

## Lähteet

*

*

*

*
*
*
Karl Hedman

**Karl Hedman** on seuraavien suomalaisten henkilöiden nimi:

* Karl Hedman (1864–1931), lääkäri, taidekeräilijä
* Karl Hedman (s. 1951), balettitanssija
Luettelo Suomen uuskarismaattisista seurakunnista

Tämä on **luettelo Suomen uuskarismaattisista  seurakunnista**. Vuoden 2025 tammikuussa Suomessa oli Uskonnot Suomessa -projektin mukaan yhteensä 142 toiminnassa olevaa tai toimintansa lopettanutta tunnustuskuntiin sitoutumattomiksi uuskarismaattiseksi uskonnollisiksi yhteisöiksi laskettavaa seurakuntaa tai muuta yhteisöä. 

## Nykyiset seurakunnat
Tällaisia seurakuntia, yhdistyksiä ja yhteisöjä ovat muun muassa:

### Entiset seurakunnat

## Järjestöt

### Entiset järjestöt

## Lähteet
Orbit Culture

**Orbit Culture** on ruotsalainen vuonna 2013 perustettu yhtye. Yhtyeen tyylilaji oli aluksi melodista death metalia, mutta on myöhemmin muuttunut groove death metaliksi.

## Historia
Yhtye on perustettu Eksjössä. Yhtyeen alkuvaiheessa kappaleet kertoivat hirviöistä ja tappajakoneista, mutta toisen albumin aikaan siirtyi henkilökohtaisiin kokemuksiin kuten ahdistukseen ja masennukseen. Yhtyeen jäsenet ovat Niklas Karlsson, Richard Hansson (kitara), Fredrik Lennartsson (bassokitara) ja Christopher Wallerstedt (rummut). Karlsson säveltää ja tuottaa enimmän osan yhtyeen musiikista. Yhtyeen nokkamies Karlsson on kertonut musiikin saaneen vaikutteita Metallicasta ja Gojirasta. Lähiverkkotapahtumassa Karlsson kuunteli Gojiraa ja se muutti hänen näkemyksensä musiikista.

Vuonna 2024 yhtye kertoi yhteistyöstä Century Media Recordsin kanssa.

Toukokuussa 2025 yhtye julkaisi singlen "The Tales of War", jonka sanotaan olevan osa tulevaa laajempaa kokonaisuutta. Kesäkuussa 2025 ilmoitettiin, että seuraava albumi *[[Death Above Life]]* julkaistaan 3. lokakuuta 2025. Muun muassa nimikappale "Death Above Life" on julkaistu singlenä albumilta.

## Jäsenet
Nykyiset jäsenet:
* Niklas Karlsson (kitarat, laulu, 2013-)
* Fredrik Lennartsson (bassokitara, 2017-)
* Richard Hansson (kitarat, 2017-)
* Christopher Wallerstedt (rummut, 2019-)


File:Niklas Karlsson-Orbit Culture 2025-9.jpg|Niklas Karlsson
File:Christopher Wallerstedt-Orbit Culture 2025-1.jpg|Christopher Wallerstedt
File:Richard Hansson-Orbit Culture 2025-11.jpg|Richard Hansson
File:Fredrik Lennartsson-Orbit Culture 2025-18.jpg|Fredrik Lennartsson


## Diskografia
; Studioalbumit
* 
* 
* 
* 
* 

; EP-levyt
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Carl Christiansen

**Carl August Christiansen** (myös *Christiaansen*; 22. lokakuuta 1890 Amsterdam – 12. heinäkuuta 1947 Tukholma) oli ruotsalainen sellisti ja säveltäjä.

Christiansenin vanhemmat olivat alankomaalaisessa muusikkoperheessä varttunut musiikinopettaja Maria Koch ja norjalainen kapellimestari Albert Christiansen. Perhe muutti vuonna 1910, jossa Christiansen aloitti sellonsoiton opinnot Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa Carl Lindhen johdolla. Vuosina 1919–1921 Christiansen suoritti opintoja Leipzigissa Julius Klengelin, Berliinissä Hugo Beckerin ja Pariisissa Diran Alexanianin johdolla. Hänen Borlängessä huhtikuussa 1924 tekemänsä esiintymisen yhteydessä *[[Dalpilen]]*-lehdessä kuvailtiin häntä tuon ajan Ruotsin parhaaksi sellistiksi. Melcher Melchers omisti sellosonaattinsa (op. 20) Christiansenille.

Christiansen työskenteli vuosina 1914–1947 Stockholms Konsertföreningin sellistinä ja soitti myös Ruotsin radio-orkesterissa. Hän oli Sven Kjellströmin jousikvartetin säännöllinen jäsen vuosina 1913–1928 ja kuului Ernst Törnqvistin ohella Stockholmskvartettenin perustajajäseniin. Ingrid Kjellströmin kanssa hän oli perustamassa Kammartrion-kokoonpanoa. Vuonna 1933 Christiansen meni naimisiin Maud Scharpin kanssa. Hän seurasi Carl Lindheä tämän opetustehtävissä Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa vuonna 1941. Christiansen valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 1947.

Christiansenin esitetyimmäksi teokseksi nousi *Leksaksasken*, joka on viisiosainen sarja yhdelletoista puhallinsoittimelle. Se kantaesitettiin Christiansenin johdolla vuonna 1935, ja Gehrmans Musikförlag julkaisi teoksen vuonna 1938. Myös monia muita Christiansenin orkesteriteoksia esitettiin 1930–1940-luvuilla. Hän työskenteli lisäksi sovittajana.

## Lähteet
Kuhmola

**Kuhmola** on Kuhmoisten merkkirakennuksiin kuuluva kulttuuritalo. Kuhmola sijaitsee näkyvällä paikalla torin laidalla Kuhmoisten keskustan pääkadun Toritien varrella. Se rakennettiin vuonna 1930 suojeluskunnan ja nuorisoseuran taloksi. 

## Arkkitehtuuri
Arkkitehtuuriltaan 1920-luvun klassismia edustavan talon on suunnitellut helsinkiläinen arkkitehtitoimisto Tuovinen-Huttunen. Kuhmolan klassismia ilmentäviä piirteitä ovat muun muassa sisäänkäynnin pylväikkö, julkisivun pilasterit sekä korostettu päätyikkuna. Rakennusmateriaaleina ovat alaosassa tiili ja yläosassa hirsi. 

## Historia
Sota-aikana Kuhmolasta käsin harjoitettiin ilmavalvontaa. 1930-luvulla Kuhmolan piha-alueelle toteutettiin Kuhmoisten kirkonkylän ensimmäinen urheilukenttä. 

## Merkitys
Kuhmoislaisissa 1900-luvun alkupuolen asuinrakennuksissa on paljon klassismin piirteitä, joihin saatiin vaikutteita paikkakunnan näyttävistä rakennuksista, kuten Kuhmolasta sekä Kuhmoisten sahan asuin- ja konttorirakennuksesta. Kuhmoisten keskusta ja sen vanhimmat talot Kuhmola ja Heinon kirjakauppa on määritelty maakunnallisesti arvokkaaksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.

## Lähteet
Caspar Ett

**Caspar Ett** (5. tammikuuta 1788 Eresing – 16. toukokuuta 1847 München) oli saksalainen säveltäjä ja urkuri.

Ett lauloi kuoropoikana benediktiiniluostarissa ja opiskeli Münchenissä. Hän sai vuonna 1816 nimityksen urkuriksi Münchenin Pyhän Mikaelin kirkkoon, jossa työskenteli kuolemaansa saakka. Ett sävelsi lukuisia messuja ja muuta katolista kirkkomusiikkia. Teosten joukossa ovat muiden muassa *[[Stabat Mater]]* kahdelle sekakuorolle sekä requiem c-mollissa kuorolle ja orkesterille tai uruille.

## Lähteet
Artūrs Andžans

**Artūrs Andžans** (s. 21. elokuuta 2001 Riika, Latvia) on latvialainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhoa.

## Ura
### Seuraura
Andžans on HK Prizma Riian kasvatti. Hän debytoi miesten peleissä 17-vuotiaana kaudella 2017–2018, kun hän pelasi Latvian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Prizman ja HK Pardaugava Riian yhdistelmäjoukkueessa, jonka varakapteenina Andžans toimi. Kaudella 2019–2020 Andžans debytoi Prizma Riian joukkueessa Latvian pääsarjassa, jossa hän pelasi 17 runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Hän teki pääsarjadebyyttinsä 26. marraskuuta 2019 paikallisvastustaja HS Riikaa vastaan. Ensimmäisen pääsarjamaalinsa Andžans teki 10. maaliskuuta 2020 HK Zemgalea vastaan. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin sarjatasoa alempana Jūrmalas SS:n joukkueessa.

Kaudeksi 2020–2021 Andžans siirtyi HK Riikaan pelaamaan Venäjän nuorten sarja MHL:ää. Kaudella 2021–2022 hän nousi joukkueen kapteeniksi. Andžans oli HK Riian tehokkain puolustaja tehoilla 1+20=21. Hän debytoi kauden aikana myös Dinamo Riian KHL-joukkueessa, jossa Andžans pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen ottelunsa 5. tammikuuta 2022 vieraissa Salavat Julajev Ufaa vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 16.48 minuuttia.

Andžans siirtyi kaudeksi 2022–2023 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Tuton riveihin. Kaudeksi 2023–2024 hän siirtyi jatkamaan Mestis-pelejään vuoden mittaisella sopimuksella KeuPa HT:hen. Siirtorajan kynnyksellä helmikuussa 2024 Andžans siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhoon. Hän siirtyi joukkueeseen ensisijaisesti paikkaamaan puolustuksen loukkaantumisia. Andžans pelasi siellä viisi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Huhtikuussa 2024 hän teki HPK:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Syyskuussa 2024 HPK vuokrasi Andžansin Mestis-joukkue Kokkolan Hermekseen toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella. Marraskuussa 2024 HPK vuokrasi Andžansin Mestis-joukkue Kajaanin Hokkiin kahden ottelun vuokrasopimuksella. Hänet vuokrattiin sinne kaikkiaan neljä kertaa ja Andžans pelasi joukkueessa yhteensä 15 ottelua. Siirtotakarajan jälkeen helmikuussa 2025 hän palasi HPK:hon, jossa Andžans pelasi kauden aikana seitsemän runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Hän ei pelannut otteluakaan pudotuspeleissä. Huhtikuussa Andžans teki HPK:n kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.

### Maajoukkueura
Andžans on pelannut Latvian A-maajoukkueessa 20 ottelua tehopistein 1+1=2. Hän teki A-maajoukkudebyyttinsä 21. huhtikuuta 2022 Épinalissa Ranskaa vastaan. Ensimmäisen A-maamaajoukkuemaalinsa Andžans teki 10. huhtikuuta 2025 Riiassa Suomea vastaan. Hän putosi lopulta viimeisten joukossa Latvian MM-leiriryhmästä saman kevään MM-kilpailuihin.

## Pelityyli
KeuPa HT:n entisen päävalmentaja Sami Ryhäsen mukaan Andžans on hyvin liikkuva, isokokoinen yleispuolustaja, jolta löytyy myös potentiaalia pisteiden tekoon. Ryhäsen mukaan hän saanut paljon kehuja luonteestaan aikaisemmissa joukkueissaan.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Infante (1720)

**Infante** oli Espanjan laivaston vuonna 1720 palvelukseenotettu kaksikantinen 60-tykkinen linjalaiva.

## Valmistus
Alus valmistettiin Genovassa nimellä *Nuestra Señora de Balvanera*

## Palvelus
Espanja osti 15. lokakuuta 1720 Genovasta aluksen, joka oli nimeltään *Nuestra Señora de Balvanera*. Se saapui 1726 Cádiziin päällikkönään Miguel de Sada, Conde de Clavijo. Huhtikuussa 1728 alus oli Cádizissa Marqués de Marin laivastossa. Se lähti 20. toukokuuta 1728 Cádizista Justinianin laivueen mukana Veracruziin. Alus saapui heinäkuussa Cartagena de Indiasiin, mistä se jatkoi lokakuussa Manuel López Pintadon laivueen mukana Havannaan.

Marraskuussa 1729 alus lähti Havannasta Pintadon laivaston mukana Cádiziin, jonne se saapui helmikuussa 1729. Alus oli 13. huhtikuuta 1730 Karibialla, missä se valtasi kolme hollantilaista fregattia ja sluupin. Alus saapui 14. heinäkuuta 1731 Cádiziin *[[Fuerte (1727)|Fuerten]]* (*Nuestra Señora de Guadalupe*) ja saattueen kanssa Veracruzista. Alus oli 25. toukokuuta - 3. kesäkuuta 1732 huollettavana Arsenal de la Carracassa.

Alus lähti 2. elokuuta 1732 Cádizista Torresin laivastossa Veracruziin, jonne se saapui lokakuussa. Alus kuljetti 25. toukokuuta 1733 *Rubín* ja *Gallo Indianon* kanssa aarteita Havannaan, jonne ne saapuivat 24. kesäkuuta. Alus lähti Havannasta *Rubín*, *Áfrican* ja *Gallo Indianon* sekä fregatti *Pingue Pópulon* kanssa Espanjaan aarrelastissa. Alus haaksirikkoutui myrskyssä 15. heinäkuuta 1733 Kuuban rannikolla.

## Lähteet
*

### Viitteet
Constante-luokka

**Constante-luokka** oli Espanjan laivaston kolmen kaksikantisen 64-tykkisen linjalaivan muodostama alusluokka.

## Suunnittelu
Aiemman *[[Constante (1728)|Constanten]]* tuhouduttua vain viikon palveluksessa olon jälkeen Juan de Acosta sai määräyksen valmistaa korvaava alus. Aluksesta tuli noin etriä pidempi kuin edeltäjästään ja etriä leveämpi. Alukselle asennettiin sama määrä tykkejä, mutta alemman tykkikannen patterin 18 naulan tykit vaihdettiin 24 naulan tykeiksi.

## Alukset

## Lähteet
*

### Viitteet
Střešovice

**Střešovice** on kaupunkialue Tšekin pääkaupungin Prahan länsiosissa. Hallinnollisesti se kuuluu Praha 6:n kaupunginosaan. Vuonna 2021 Střešovicessa asui 6 592 henkilöä.

## Historia
Nykyiseen Střešovicen muodostavat alueet kuuluivat keskiajajalla Böömin kuningaskunnan hallitsijoiden tiluksiin. 1143 kuningas Vladislav II lahjoitti ne Strahovin luostarille. Seitsenvuotisen sodan aikana preussilaiset sotilaat pommittivat Prahan linnaa Na Bateríech-kukkulalta.

Střešovice liittyi osaksi Prahan kaupunkia yhdessä lähes koko nykyisen Luoteis-Prahan kanssa vuonna 1922.

## Väestö

Lähde:

## Nähtävyydet
Ořechovkan asuinalueen keskustana toimiva art deco tyylinen rakennus on toiminut muun muassa elokuvateatterina ja pienenä kauppakeskittymänä.

## Kuuluisia asukkaita

* Václav Havel

## Urheilu
Tatran Střešovice yksi maan menestyneimmistä salibandyseuroista. Sen miesten edustusjoukkue on moninkertainen Tšekin mestari. Kaudella 2023/2024 se voitti ensimmäisenä tšekkiläisenä joukkueena Salibandyn Champions Cupin.

Jalkapalloseura SK Střešovice 1911:n miesten edustusjoukkue pelaa Prahan kaupungin sisäistä sarjaa. Seuralla on myös laajaa nuorisotoimintaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla