open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lafia

**Lafia**, aiemmalta nimeltään **Lafia Beri-Beri**, on Nigerian Nasarawan osavaltion pääkaupunki ja yksi osavaltion paikallishallintoalueista (LGA). Se sijaitsee Nigerian keskiosassa, Lafiaan saapuu rautatielinja Port Harcourtista ja Lafia on Makurdista Josiin johtavan valtatien varrella. Lafia sijaitsee linnuntietä 128 kilometriä pääkaupunki Abujasta itäkaakkoon. Vuonna 2006 Lafian väkiluku oli 330&nbsp;712. 

Alkujaan paikalla sijaitsi aragojen pieni kaupunki (Anane). Lafiasta tuli merkittävä paikallinen päällikkökunta 1800-luvun alussa. Mohamman Agwen hallinnon aikana (1881–1903) Lafian markkinoista tuli eräs tärkeimmistä Benuen laaksossa ja sieltä avattiin kauppareitti 90 kilometriä lounaaseen sijaitsevaan Lokoon, Benuejoen jokisatamaan.

Vuonna 1903 pohjoista Nigeriaa kontrolloineet britit tunnustivat päällikkö Musan Lafian ensimmäiseksi emiiriksi. Emiraatti muodosti valtaosan Benuen provinssin Lafian seudusta. Vuonna 1967 kaupungista tuli osa Benue-Plateaun osavaltiota, ja 1976 se liitettiin Plateaun osavaltioon. Vuonna 1996 Lafiasta tuli uuden Nasarawan osavaltion pääkaupunki.

Nykyään Lafia on seesaminsiementen ja soijapapujen keräilypiste ja kaupankäynnin keskus jamssille, durralle, hirssiille ja puuvillalle. Maanviljelyn ohella puuvillan kutominen ja värjäys ovat olleet vakituisen väestön perinteistä toimintaa. Lähistöltä louhitaan tinaa ja kolumbiittia ja kaupungin kaakkoispuolella on kivihiliesiintymä.

Kaupungissa sijaitsee esimerkiksi emiirin palatsi, Lafian keskusmoskeija ja Lafian federaatioyliopisto (2010).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Finn Kristensen

**Finn Kristensen** (s. 24. heinäkuuta 1936 Brevik) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän on istunut suurkäräjillä vuosina 1965–1985 sekä toiminut Norjan teollisuusministerinä 1981, elinkeinoministerinä 1986–1989 ja 1992–1993 sekä öljy- ja energiaministerinä 1990–1993. Vuosina 1989–1990 hän johti Statoilia.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Finn Kristensen'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Brock Purdy

**Brock Purdy** (s. 27. joulukuuta 1999) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on pelinrakentaja. Purdy edustaa NFL-liigassa pelaavaa San Francisco 49ersia.

San Francisco 49ers varasi Purdyn seitsemännellä kierroksella 262. varausvuorolla vuoden 2022 varaustilaisuudessa. Ennen NFL-varausta hän pelasi Iowan osavaltionyliopiston joukkueessa. Purdy on pelannut yhdeksässä NFL:n runkosarjan ottelussa. Näistä hän on aloittanut viisi ottelua. Pelaamissaan otteluissa Purdylla on 170 heittoyritystä. Näistä 114 eli 67,1 % on onnistunut ja hänellä on 1 374 heitettyä jaardia. Hän on heittänyt 13 touchdownia ja neljä syötönkatkoa. Hänet on säkitetty 11 kertaa. Tilastot päivitetty kauden 2022 runkosarjan jälkeen. NFL valitsi Purdyn NFC-konferenssin kuukauden tulokkaaksi joulukuussa 2022 ja tammikuussa 2023.

## Lähteet
Acrenpuumuura

**Acrenpuumuura** (*Thamnophilus divisorius*) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.

Acrenpuumuuraa tavataan Brasilian ja Perun rajan läheisyydessä, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 4&nbsp;000 km2. Lajin kanta on vakaa ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi pienestä levinneisyysalueesta huolimatta. .

## Lähteet
Arbeidernes Opplysningsforbund

**Arbeidernes Opplysningsforbund** (lyh. **AOF**; suom. *Työväen sivistysliitto*) on norjalainen sivistystyön järjestö. Sen perusti Haakon Lie vuonna 1931 ja se tekee läheistä yhteistyötä Työväenpuolueen sekä Landsorganisasjonenin kanssa.

Kurs for arbeiderkvinner på Malmøya2.jpg|AOF:n järjestämä kurssi vuonna 1947.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* AOF:n verkkosivut
Afrikan vapahduksen inhimillinen ritarikunta

**Afrikan vapahduksen inhimillinen ritarikunta** () on liberialainen ritarikunta, joka perustettiin 13. tammikuuta 1879 presidentti Anthony W. Gardinerin kaudella. Alkujaan ritarikunnan nimi oli **Afrikan vapautuksen ritarikunta**, ja nykyisen nimensä se sai vuonna 1897. Maan hallitus myöntää sitä tunnustuksena sellaisille henkilöille, jotka ovat ansioituneet humanitaarisen työn, kansakunnan hyödyksi tehdyn työn ja afroamerikkalaisten tasa-arvon parantamisen saralla Liberiassa.

Liberian presidentti toimii virkansa puolesta ritarikunnan suurmestarina. Presidentti nimittää 5-jäsenisen neuvoston, joka hallinnoi ritarikunnan toimintaa.

Kunnianosoitusta jaetaan kolmessa (1–3) luokassa ja ritarikunnan nauha on punainen kuudella valkoisella ja kahdella sinisellä raidalla:

*  ritarikunnan nauha

## Lähteet
Ole Knapp

**Ole Knapp** (8. marraskuuta 1931 Gjøvik – 4. marraskuuta 2015) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko ja ammattiyhdistystoimija. Hän toimi Landsorganisasjonenin varapuheenjohtajana 1987–1990 sekä Norjan elinkeinoministerinä 1990–1992. Hän oli koulutukseltaan mekaanikko.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Ole Knapp'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Amazonianpuumuura

**Amazonianpuumuura** (*Thamnophilus amazonicus*) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.

Amazonianpuumuuraa tavataan laajalla alueella Etelä-Amerikan pohjoispuoliskolla. Sitä esiintyy Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Ranskan Guianassa, Guyanassa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 7&nbsp;120&nbsp;000 km2. Vuonna 1996 lajia pidettiin melko yleisenä. Vuoden 2016 uhanalaisuusarvioinnissa se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Arado Ar 231

**Arado Ar 231** oli toisen maailmansodan aikainen Saksan laivastolle kehitetty sukellusveneiden käyttöön tarkoitettu teidustelulentokone. Sen suunnitteli Arado, ja konetyyppiä valmistettiin kuusi kappaletta. 

## Suunnittelu ja kehitys
Projekti sai alkunsa vuonna 1940, kun Saksan laivasto ilmoitti tarvitsevansa suurempiin sukellusveneihinsä tiedustelulentokoneen, joilla sukellusveneiden näkökantama vedenpinnalla saataisiin suuremmaksi. Tehtävä kevyen vesitasolentokoneen suunnittelemisesta myönnettiin Aradolle. 

Aradon ratkaisuna tehtävään oli niin kokoontaitettava lentokone, että se voitiin säilöä osissa vain 2 metriä leveässä sukellusveneen osastossa. Tämän mahdollistamiseksi olivat lentokoneen osat hyvin yksinkertaisia ja siiven muotoilu tehty siten, että vasen puoli oli ylempänä kuin oikea puoli ja keskiosa oli viistossa. Tämän ansiosta siivet voitiin taittaa päällekkäin pienemmän säilytystilan takaamiseksi. Koulutettu henkilökunta pystyi kasaamaan tai purkamaan lentokoneen parhaimmillaan vain kuudessa minuutissa ilman minkäänlaisia mekaanisia apuvälineitä.

Lentokoneessa ei ollut ollenkaan aseistusta, sillä sitä ei ollut suunniteltu taistelukäyttöön. Moottorina siinä toimi ilmajäähdytteinen, 6-sylinterinen, 160-hevosvoimainen mutta alitehoinen Hirth HM 501 moottori. Koneen kantama oli 500 km, mutta hätätilassa jos sukellusveneen oli sukellettava oli lentokoneen mahdollista pysyä ilmassa neljän tunnin ajan. Koneen runko oli myös valmistettu metallista, vain sen potkurin ollen puusta valmistettu.

Koneesta valmistettiin kuusi prototyyppiä jotka nimettiin V-1 – V-6. Koelentoja suoritettiin apuristeilijä KMS Stierillä, mutta vain kaksi konetta koskaan pääsi matkalle. Konetyypissä ilmi tulleiden heikkouksien ja surkeiden lento-ominaisuuksien vuoksi projekti päätettiin lakkauttaa vuoden 1942 aikana, eikä se koskaan edennyt prototyyppivaihetta pidemmälle.

## Käyttö

Arado Ar 231:n kuudesta prototyypistä vain kaksi päätyivät operatiiviseen käyttöön lentokoneen ominaisuuksien ja suorituskyvyn testaamiseksi. Emäaluksena toimi apuristeilijä KMS Stier koelentojen aikana.

Pian huomattiin että kyseinen lentokonemalli oli erittäin heikko rakenteiltaan eikä se kyennyt nousta turvallisesti ilmaan pienimmissäkään tuulissa tai rauhallisissa meriolosuhteissa. Koneen hallittavuus oli erittäin vaikeaa etenkin vedessä sen heikon rakenteen vuoksi. Välillä myös painoa jouduttiin pudottamaan poistamalla radiolaitteisto tai polttoainetta vähentämällä, jotta koneella olisi mahdollista nousta ilmaan. Lopuksi todettiin että lentokone oli lento-ominaisuuksiltaan niin heikko että projekti lakkautettiin vuonna 1942. Monet suosivatkin enemmän samaan käyttötarkoitukseen suunniteltua Focke Achgelis Fa 330 pienkopteria Ar 231:n sijasta.

## Tekniset Tiedot
*Lähde:*

### Yleiset ominaisuudet

* **Miehistö:** 1
* **Pituus:** 7,81 m
* **[[Kärkiväli]]:** 10.18 m
* **Tyhjäpaino:** 833 kg
* **Voimalaite:** 1 x Hirth HM 501 6-sylinterinen moottori; 160 hv

### Suoritusarvot

* **Suurin lentonopeus:** 170 km/h
* **Kantama:** 500 km
* **Lentoaika** 4 tuntia

## Katso myös

* Luettelo saksalaisista lentokoneprojekteista, 1939–1945
* Arado Ar 232

## Lähteet
Mohamed Khalil Jendoubi

**Mohamed Khalil Jendoubi** (, s. 1. kesäkuuta 2002 Tebourba) on tunisialainen taekwondoin ja olympiamitalisti. 

Jendoubi osallistui Tokion olympialaisissa 2020 58 kg sarjaan. Hän voitti avauskierroksella Mihail Artamonovin 25–18 ja puolivälierissä etiopialaisen Solomon Demsen 32–9. Välierissä Jendoubi voitti eteläkorealaisen Jang Junin 25–19, mutta hävisi loppuottelussa italialaiselle Vito Dell'Aquilalle 16–12. Jendoubilla on myös yksi mm-pronssi vuodelta 2022 ja kaksi Afrikan mestaruutta vuosilta 2022 ja 2021.

## Lähteet
Boeing E-6 Mercury

**Boeing E-6 Mercury** on yhdysvaltalainen johtokeskus- ja kommunikaatiolentokone, joka perustuu Boeing 707 -koneeseen. Ensimmäinen malli otettiin käyttöön Yhdysvaltain laivastossa vuonna 1989 korvaamaan Lockheed EC-130Q -koneet. Uudempien E-6B -koneiden tehtävä on välittää hallinnon käskyt laivaston ydinsukellusveneille (nk. TACAMO), ja ne voivat ohjata Minuteman -ydinohjuksia.

E-6B korvasi Yhdysvaltain ilmavoimien EC-135C:t Looking Glass-operaatiossa. E-6 -koneet ovat sijoitettuna Oklahomassa, Tinker Air Force Basessa.

## Lähteet
Sultan Al Jaber

**Sultan Al Jaber** () on arabiemiraattilainen liikemies ja poliitikko.

Al Jaber on suorittanut taloustieteen tohtorin tutkinnon Britanniassa Coventryn yliopistossa, MBA:n California State Universityssä, ja kemian insinöörin kanditutkinnon  University of Southern Californiassa Yhdysvalloissa.

Al Jaber toimii Arabiemiraattien teollisuus- ja teknologiaministerinä sekä maan ilmastolähettiläänä. Hän on edustanut maataan useissa ilmastokokouksissa. Hän on valtiollisen öljy-yhtiön Abu Dhabi National Oil Companyn (ADNOC) johtaja. Al Jaber on myös Masdar-nimisen uusiutuvan energian yrityksen perustaja ja toimitusjohtaja.

Tammikuussa 2023 Arabiemiraatit nimitti Al Jaberin Dubain ilmastokokouksen (COP28) puheenjohtajaksi. Monet ilmastoaktivistit kyseenalaistivat nimityksen ja Al Jaberin sitoutuneisuuden kokouksen tavoitteisiin, sillä hän oli vain muutamia kuukausia aikaisemmin kertonut yrityksensä pyrkivän lisäämään öljyntuotantoa rajusti. Al Jaber puolustautui sanomalla, että maailma tarvitsee nyt mahdollisimman paljon energiaa mahdollisimman vähäisillä päästöillä, ja yhdistelmä on mahdollinen vain kun yhdistetään sekä fossiilisia että uusiutuvia energianlähteitä.

## Katso myös
* Masdar Institute of Science and Technology

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* His Excellency Dr Sultan bin Ahmed Al Jaber AE Ministry of Industry and Advanced Technology
* Masdar
Pekanpää

**Pekanpää** on kylä Ylitornion kunnassa Tornionjoen varrella, noin 17 km etelään Ylitornion kuntakeskuksesta ja 46 km pohjoiseen Tornion keskustasta. Pekanpään eteläosassa sijaitsee yksi Tornionjoen lukuisista koskista Vuennonkoski. Nykypäivänä Pekanpäässä asuu ympärivuotisesti noin 15 henkilöä, mutta loma-aikoina väkiluku kasvaa mökeillä vierailevien henkilöiden vuoksi.

## Historia

Tornionlaakson keskiaikaisen asutuksen ydinaluetta on ollut Kainuunkylän alue. Pekanpään alueella suoritettiin arkeologiset kaivaukset vuonna 1975. Tämä Kannalan kaivausten tulos osoitti, että lähes tuhat vuotta sitten Pekanpään alueella on ollut asutusta. Arvokkain kaivauksista löytynyt esine on harava, joka todistaa maanviljelyä harjoitetun jo siihen aikaan. Kaivausten kohteena on ollut myös Poikkilahdella sijaitseva Lassheikin pahta. Tutkijat arvelivat, että paikalla olevat kivet ovat muinaiset käräjäkivet. Esihistoriallisena aikana oli Tornionlaakso meren peitossa. Rousuvaaran kalliot ovat muodostuneet jääkausien seurauksena.

Suomen sodan päättyessä vuonna 1809 Suomi oli Ruotsin vallan alainen. Rajaneuvottelut kestivät pitkään, sillä ruotsalaiset olisivat halunneet rajaksi Kemijoen ja silloinen Venäjän keisari Aleksanteri I Kainuunjoen. Kerrotaan, että keisarilla oli syntymäpäivä ja siksi hän heltyi perääntymään alkuperäisestä vaatimuksestaan. Riita pantiin kahtia ja rajaksi tuli Tornionjoki.

## Luontopolku
Pekanpäässä sijaitsee luontopolku, joka on tehty Rousuvaaraan. Sen korkeimmalta kohdalta on näköalat Ruotsin puolelle. Ylhäällä on myös laavu. Polun pituus on n. 1,5 km. Matkan varrella on 13 opastetaulua, joissa on sanoin ja kuvin tietoa Pekanpään historiasta sekä vaaran luonnosta. Luontopolku tehtiin vuosina 1999–2000 Pekanpään kylätoimikunnan aloitteesta. Työn suoritti Lapin ympäristökeskus. Rousuvaara on luokiteltu luonnonsuojelualueeksi Ylitornion kunnan päätöksellä.

## Pekanpään laiturivaihde

Pekanpäässä sijaitsi vuonna 1926 rakennettu rautatieliikennepaikka, jonka kautta kulki sekä henkilö- että tavaraliikennettä. Seisakkeella sijaitsi asemarakennus, joka purettiin samoihin aikoihin kuin henkilöliikenteen (1967) ja tavaraliikenteen (1968) lakkauttaminen tapahtui. Asemarakennuksen vieressä sijaitsi vesitorni, jonne pumpattiin vettä Lampisenjärvestä. Asemarakennuksen kautta pystyttiin tarvittaessa pumppaamaan vettä junien käyttöön.

## Lähteet
Arnold Houbraken

**Arnold Houbraken** (1660–1719) oli alankomaalainen taidekirjailija, taidemaalari ja etsaaja. Hänen teoksiinsa kuuluu 1600-luvun hollantilaisia maalareita käsittelevä teos. Hänen poikansa ja oppilaansa Jacobus Houbraken oli kuparipiirtäjä.

## Maalauksia

Tiedosto:Houbraken, Arnold - Pallas Athene Visiting Apollo on the Parnassus - 1703.jpeg|Pallas Athene bezoekt Apollo op de Parnassus.
Tiedosto:Houbraken, Arnold - Commemoration of King Mausolus by Queen Artemisia.jpg|Kuningatar Artemisia kunnioittaa kuningas  Mausolusta.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Omphalinaceae

**Omphalinaceae** on Agaricales-lahkoon kuuluva sieniheimo. Se sisältää ainakin kaksi sukua: napalakit (*Omphalina*) suppeassa merkityksessä sekä malikkamaisten sienten *[[Infundibulicybe]]*-suvun. Mahdollisesti myös ripukat (*Rimbachia*) kuuluvat samaan heimoon.

Omphalinaceae-sienillä on kuiva, yleensä kuoppakeskustainen lakki. Heltat ovat johteiset. Itiöpöly vaihtelee valkoisesta kermanväriseen. Itiöt ovat läpikuultavat, sileät ja inamyloidit. Basidiot ovat nuijamaiset ja yleensä 4-itiöiset.

Omphalinaceae-heimoa tavataan pohjoisella pallonpuoliskolla. Lajit ovat tyypillisesti lahottajasieniä. *[[Omphalina licheniformis]]* on kuitenkin jäkälän sieniosakas.

## Lähteet
Lise Nørgaard

**Lise Nørgaard** (synt. *Elise Jensen*; 14. kesäkuuta 1917 Roskilde – 1. tammikuuta 2023 Humlebæk) oli tanskalainen toimittaja ja kirjailija. Hänet tunnettiin erityisesti *[[Matador (televisiosarja)|Matador]]*-televisiosarjan käsikirjoittajana.

Nørgaard työskenteli vuosina 1935–1949 *[[Roskilde Dagblad]]issa* ja siirtyi sitten *[[Politiken]]*-lehteen. Vuosina 1968–1977 hän työskenteli *[[Hjemmet]]*-viikkolehdessä, kaksi viimeistä vuotta päätoimittajana.

Nørgaardin kirjallinen tuotanto käsitti humoristisia arjen kuvauksia sekä muistelmateoksia, joista tunnetuimmat ovat *Kun en pige* ja *De sendte en dame*. Kaikkiaan häneltä ilmestyi 13 kirjaa.

Nørgaard siunattiin Kööpenhaminan Pyhän Paavalin kirkossa 14. tammikuuta 2023. Tilaisuuteen osallistui muiden muassa varapääministeri Jakob Ellemann-Jensen. Nørgaard haudataan perhehautaan Roskildeen.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ahmed El-Gendy

**Ahmed El-Gendy** (, s. 1. maaliskuuta 2000 Kairo) on egyptiläinen nykyaikainen viisiottelija ja olympiavoittaja. 

El-Gendy osallistui Tokion olympialaisissa 2020 miesten turnaukseen. Hän oli uinnissa viides, miekkailussa 15., ratsastuksessa 18. ja ampumajuoksussa toinen. El-Gendy sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi häviten voittajalle viisi pistettä. Pariisin olympialaisissa 2024 El-Gendyn suoritukset paranivat, kun hän voitti Egyptin ensimmäisen olympiakullan ja teki samalla uuden olympiaennätyksen 1&nbsp;555 pisteellään. Hänellä on lisäksi kaksi MM-pronssia vuodelta 2021 yksilö- ja joukkuekilpailussa.

## Lähteet
Aulanko MTB

**Aulanko MTB** on vuodesta 2014 lähtien järjestetty maastopyöräilyn kuntotapahtuma Aulangolla, Hämeenlinnassa. Tapahtuma järjestetään keväällä toukokuun lopulla. Reitti kiertää kansallismaisemissa Aulangon puistometsässä ja Aulangonjärven ympäri. Reitti on noin 25 km pitkä ja täysmatkaan tehdään kaksi kierrosta. Lapsille on ollut oma n. 6 km reitti vuodesta 2018 lähtien. Tapahtumakeskuksena on nykyisin Aulangon luontoliikuntakeskus, jossa on tapahtumakanslia, lähtö ja maali. 

Tapahtuma on suunnattu maastopyöräilyn harrastajille aloittelijoista tosi kuntoilijoihin. Tapahtuma ei edellytä kilpailulisenssiä, eikä kilpailukokemusta. Tapahtumaan on osallistunut vuosittain 100–450 maastopyöräilijää. 

Tapahtuman reitti kulkee osittain luonnonsuojelu- ja ampuma-alueilla, joilla ei saa muulloin pyöräillä. Tapahtuman aikana reitti on merkitty, mutta se ei ole suljettu muilta kulkijoilta. Tapahtuman järjestää Tawast Cycling Club ry. yhdessä kumppaneiden kanssa.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Aulangon luontoliikuntakeskus
* Tawast Cycling Club ry.
Ikeja

**Ikeja** on Lagosin osavaltion pääkaupunki ja yksi osavaltion paikallishallintoalueista (LGA). Ikeja sijaitsee Nigerian lounaisosassa, 17 kilometriä Lagosin metropolialueen keskustasta luoteeseen. Vuonna 2006 Ikejan väkiluku oli 317&nbsp;614. Ikeja on osa Lagosin suurkaupunkialuetta. Siellä sijaitsee muun muassa osavaltion parlamentti ja Murtala Muhammedin kansainvälinen lentoasema.

Alkujaan paikkakuntaa asuttivat jorubat, ja seudulta haalittiin orjia 1800-luvun puoliväliin saakka. 1900-luvun alussa siitä tuli Lagosin maataloustuotantoalue, jossa kasvatettiin maan ensimmäiset kolapähkinät. Rautatieyhteyden Lagos-Ibadan rakentaminen (1901) ja Lagosin sataman kasvaminen muutti paikkakunnan luonteen Lagosin asumis- ja teollisuuslähiöksi. 1960-luvun puolivälissä perustettiin teollisuusalue. Vuonna 1976 Ikejasta tuli osavaltion pääkaupunki.


Tiedosto:Ikeja Location map.png|Ikejan sijainti Lagosin osavaltion kartalla.
Lagos State House of Assembly.jpg|Portti osavaltioparlamentin alueelle. 
Historic Link Between Mile 12 and Outer Lagos. Ketu - Ikorudu Road.jpg|Maantienäkymä.
Lagos Airport Iwelumo-5.jpg|Murtala Muhammedin kansainvälinen lentoasema.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Leo Hjelde

**Leo Fuhr Hjelde** (s. 26. elokuuta 2003 Nottingham, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Sunderlandia. Hän on pelannut Norjan nuorisomaajoukkueissa alle 16-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin.

Hjelde siirtyi Norjasta skotlantilaisseura Celticin junioreihin kesällä 2019. Hän pelasi Skotlannin Valioliigassa 11 ottelua lainasopimuksella Ross Countyn joukkueessa tammi-toukokuussa 2021. Hän teki maaliskuussa 2021 maalin Kilmarnockia vastaan. Hän siirtyi kesällä 2021 englantilaisseura Leeds Unitediin ja pelasi kaksi Englannin Valioliigan ottelua tammi-helmikuussa 2022. Hjelde siirtyi tammikuussa 2023 lainalle Englannin mestaruussarjassa pelaavaan Rotherham Unitediin, jossa hän pelasi 13 liigaottelua. Hän pelasi elokuussa 2023 yhden mestaruussarjaottelun Leedsissä. Tammikuussa 2024 hän siirtyi mestaruussarjassa pelanneeseen Sunderlandiin, jossa hän pelasi kevään aikana 11 sarjaottelua. Kaudella 2024–2025 Hjelde pelasi Sunderlandissa 15 mestaruussarjaottelua ja kaksi nousukarsintaottelua, joiden tuloksena joukkue nousi Valioliigaan.

Hjelde pelasi yhden ottelun alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2023.

## Lähteet
Ann Jäderlund

**Ann Jäderlund**  (s. 1955) on ruotsalainen runoilija.

Jäderlundin ensimmäinen suomennettu teos *syvä rakkaus ei ketään* (suom. Jyrki Kiiskinen) oli Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkintoehdokkaana. Teos koostuu kahdestatoista runosarjasta, jotka muodostavat yhtenäisen kokonaisuuden. Teos sisältää suuren osan runoilijan urasta ja erilaisia tyyliperiodeja. Kokoelmasta kirjoittanut Tomi Sirviö pitää Jäderlundin runoutta hallitsemattoman oloisena, ja käsittääkseen ja löytääkseen merkityksiä hän etsii suuria linjoja. Runojen viimeinen säe auttaa avaamaan tulkintaa.

Teoksessa ei ole näytteitä Jäderlundin kohutusta kokoelmasta *Som en gång varit äng* (1988), josta sai alkunsa Ruotsin 1980-luvun kiivaimpiin kuuluva sanasota, josta käytetään nimitystä Jäderlunddebatten. Vesa Rantaman mukaan sanasota paljasti, että joidenkin mieskriitikoiden mielestä naisen kirjoittama kokeellinen runous on käsittämätöntä. Jäderlund ja Katarina Frostenson vaikuttivat osaltaan siihen, että naiset johtivat ensimmäisen kerran 1980-luvulla ruotsalaista runoutta. 

## Palkinnot ja tunnustukset
;Lähde
* Sveriges Radios lyrikpris: 1994
* Göteborgs-Postenin kirjallisuuspalkinto: 1998
* De Nios stora pris: 2003
* Aniarapriset: 2010

## Suomennetut teokset
* *Syvä rakkaus ei ketään: runoja 1992–2015* (*djupa kärlek ingen*), suom. ja jälkisanat Jyrki Kiiskinen. Siltala 2022 

;Suomennettuja runoja
Jäderlundin runojen suomennoksia kokoelmasta *Blomman och människobenet* (2003) on julkaisussa *Tuli & Savu* 2005 ; nro 1. Suomentaja Annemari Heino.
* Ihmistähtiä 
* Keltaiset iirikset
* Kukassa mullassa 
* Missä on ystävän koti? 
* Vuokko

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hedaya Malak

**Hedaya Malak Wahba** (, s. 21. huhtikuuta 1993 Azusa, Kalifornia, Yhdysvallat)on egyptiläinen taekwondoin ja olympiamitalisti.

Malak on osallistunut olympialaisiin kolmesti. Ensimmäisen kerran hän oli mukana Lontoon olympialaisissa 2012, jolloin hän kilpaili 57 kg sarjassa. Tuolloin hän hävisi ensimmäisellä kierroksella uusiseelantialiselle Robin Cheongille. Neljä vuotta myöhemmin Rion olympialaisissa 2016 hän kilpaili samassa sarjassa. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella kolumbialaisen Doris Patiñon. Puolivälierissä hän voitti japanilaisen Mayu Hamadan. Hävittyään välierissä espanjalaiselle Eva Calvolle, Malak otteli pronssiottelussa. Hän voitti ottelunsa belgialaista Raheleh Asemania vastaan voittaen uransa ensimmäisen olympiamitalin. Tokion olympialaisissa 2020 Malak otteli 67 kg sarjassa. Malak voitti ensimmäisellä kierroksella ranskalaisen Magda Wiet-Héninin yhdellä pisteellä, mutta hävisi puolivälierissä brittiläiselle Lauren Williamsille. Malak pääsi kuitenkin keräilyeriin, joissa voitti ensin tongalaisen Malia Pasekan ja seuraavaksi pronssiottelussa yhdysvaltalaisen Paige McPhersonin.

Olympiamitalien lisäksi Malak on saavuttanut yhden Afrikan-mestaruuden (2016) ja kaksi muuta mitalia Afrikan mestaruuskilpailuista. Hänellä on myös useita turnausvoittoa kansainvälisistä turnauksista.

## Lähteet
Khartoum (osavaltio)

**Khartoum** () on yksi Sudanin 18 osavaltiosta. Sen hallintokeskus on koko maan pääkaupunkina toimiva Khartum. Osavaltion pinta-ala on 22&nbsp;142 neliökilometriä, ja väkiluvun arvioitiin vuonna 2018 olevan noin 7&nbsp;993&nbsp;900 henkeä.

Khartoum on pinta-alaltaan Sudanin pienin osavaltio, mutta samalla väkirikkain. Se rajoittuu Aš Šamaliyan, Nahr an-Nilin, Kassalan, Al-Qadarifin, Al-Jaziran, An-Nil al-Abyadin ja Pohjois-Kordofanin osavaltioihin. Valtion virastot ja Sudanin tärkein lentokenttä sijaitsevat pääkaupunki Khartumissa.

## Lähteet
Pohjois-Kordofan

**Pohjois-Kordofan** () on yksi Sudanin 18 osavaltiosta. Sen hallintokeskus on El Obeid. Osavaltion pinta-ala on 185&nbsp;302 neliökilometriä, ja väkiluvun arvioitiin vuonna 2018 olevan noin 2&nbsp;216&nbsp;200 henkeä.

Osavaltion asukkaista 20 prosenttia asuu kaupungeissa ja 67 prosenttia maaseudulla; loput 13 prosenttia ovat nomadeja. Merkittävimpiin etnisiin ryhmiin kuuluvat baggarat, dar hamidit, kababishit, al-badriyat, al-majdainit ja al-hamarit. Väestön pääasiallisia tulonlähteitä ovat rikkaampien keskuudessa karjanhoito ja kaupankäynti, keskituloisilla puolestaan maatalous ja vuohien ja lampaiden myynti sekä kullankaivuu. Maantieteellisesti Pohjois-Kordofan koostuu suurelta osin kuivasta hiekkatasangosta, jolla kasvaa satunnaisia pensaita ja ruohoja; ainoastaan osavaltion itäosassa maaperä on hedelmällisempää. Sadekausi ajoittuu kesä-syyskuulle.

Pohjois-Kordofan rajoittuu Khartoumin, Pohjois-Darfurin, Aš-Šamaliyan, Etelä-Kordofanin, Länsi-Kordofanin ja An-Nil al-Abyadin osavaltioihin.

## Lähteet
Bisi Silva

**Bisi Silva** (1962 – 12. helmikuuta 2019 Lagos) oli nigerialainen kuraattori. 

Silva perusti Lagosin Centre for Contemporary Artin (CCA) vuonna 2007 ja toimi sen taiteellisena johtajana. Hän avasi sen kokeellisena tilana nuorille taiteilijoille. Lagosin kaupalliset galleriat olivat harvoin keskittyneet muuhun kuin maalaus- ja veistotaiteeseen, joten Silva pyrki luomaan laajempia taiteellisia mahdollisuuksia. Centre for Contemporary Artista tuli keskeinen afrikkalaisen taiteen näyttelyiden ja afrikkalaista taidetta koskevan tutkimuksen mahdollistaja. Sen tiloihin kerättiin myös suuri kirjasto. Samanaikaisesti Silva johti Kansainvälistä Àsìkò-taidekoulua ja edisti diskurssia nykytaiteesta eri kultturitaustoista tulevien ihmisten välillä. Hän kuratoi Centre for Contemporary Artissa muiden muassa näyttelyt *Democrazy* (2007–2008), *Like a Virgin* (Lucy Azubuike, Zanele Muholi, 2009) ja *If I Could Save Time* (Kelani Abass, 2016–2017).

Silva toimi kuraattorina myös kansainvälisellä tasolla. Vuonna 2011 itsenäisenä ARS 11 -hankkeen osana Kiasmassa pidettiin J. D. 'Okhai Ojeikeren taiteeseen keskittynyt näyttely *Moments of Beauty*, jonka kuratoivat Silva ja Aura Seikkula. Silva oli kymmenennen African Photography Encounters -tapahtuman taiteellinen johtaja Bamakossa. Hän oli myös kuratoimassa toista Thessalonikin nykytaiteen biennaalia (2009) sekä seitsemättä Dakarin biennaalia (Dak'Art, 2006) ja toimi 55. Venetsian biennaalin (2013) kansainvälisen tuomariston jäsenenä. Centre for Contemporary Artin, Menil Collectionin (Houston) ja Pulitzer Foundation for the Artsin (Missouri) yhteistyönä pidettiin vuosina 2012–2013 näyttely *The Progress of Love*. Vuonna 2014 Silva kuului Kiovan PinchukArtCentren Future Generation Art Prizen jakaneeseen kansainväliseen tuomaristoon. Vuonna 2018 hän oli jakamassa Hugo Boss Prizea.

Silva julkaisi vuonna 2017 opetusohjelmaansa käsittelevän teoksen *Àsìkò: On the Future of Artistic and Curatorial Pedagogies in Africa*. Hän toimi Prinssi Clausin rahaston neuvonantajana ja kirjoitti lukuisiin kansainvälisiin taidelehtiin. Hän kuoli helmikuussa 2019 pitkään syöpää sairastettuaan.

## Lähteet
Mimmit

**Mimmit** on vuonna 2007 perustettu yhtye, joka soittaa lastenmusiikkia.

Mimmit on pitänyt yli 600 konserttia Suomessa ja kuusi ulkomailla. Mimmit on myös tehnyt vuonna 2015 tunnuslaulun Japanin suurimman tavarataloketjun Mitsukoshi-Isetanin joulukampanjaan.

Mimmeistä on tehty myös kolme ohjelmaa: Mimmikoto, Mimmit musapatti ja Mimmien muskari. Kaikkia ohjelmia on esitetty C More Juniori-kanavalla.  Mimmikotoa ja muskaria ei esitetä enää televisiossa. Musapattia esitetään edelleen.

## Diskografia

### Albumit

* 
* Maailman ympäri (2011)
* Vuodenajat (2013)
* Muskari (2015)
* Ystävyys (2017)
* 
* 
* Puhuri (2022)

## Lähteet
Aš-Šamaliya

**Aš-Šamaliya** () on yksi Sudanin 18 osavaltiosta. Sen hallintokeskus on Dongola. Osavaltion pinta-ala on 348&nbsp;765 neliökilometriä, ja väkiluvun arvioitiin vuonna 2018 olevan noin 936&nbsp;300 henkeä.

Niilin jokivartta lukuun ottamatta suurin osa osavaltion alueesta on autiomaata. Pohjoisessa on vanha brittien varuskuntakaupunki Wadi Halfa ja Sudanin puoleinen, Nubianjärveksi kutsuttu osa Nasserjärvestä. Osavaltio kuuluu historialliseen Nubian alueeseen.

## Lähteet
Lazarus Ekwueme

**Lazarus Edward Nnanyelu Ekwueme** (s. 28. tammikuuta 1936 Oko, Anambra) on nigerialainen säveltäjä ja musiikkitieteilijä. Hän on työskennellyt myös näyttelijänä ja kuoronjohtajana. Ekwuemesta tuli ensimmäinen nigerialainen musiikin professori. Hän on myös Okon kuningaskunnan perinteinen hallitsija Anambran osavaltiossa. Hän on Nigerian varapresidenttinä toimineen Alex Ekwuemen nuorempi veli.

Ekwueme opiskeli Umuahian Government Collegessa, Lontoon Royal College of Musicissa, Durhamin yliopistossa, Guildhall School of Music and Dramassa (Lontoo) ja Yalen yliopistossa (New Haven, Connecticut). Hänen väitöskirjatyönsä oli *Ibo Choral Music: Its Theory and Practice* (1972). Ekwueme on toiminut luennoitsijana Nigerian yliopiston (Nsukka) ja Lagosin yliopiston musiikin laitoksilla. World Festival of Black Artsin FESTAC 77 -tapahtumassa hän oli Nigerian kansalliskuoron koordinaattori.

Ekwuemen sävellystuotannon joukossa on lukuisia kuoroteoksia. Hän on laatinut myös tutkimuksellisia kirjoja ja artikkeleita. Ekwueme on voittanut näyttelijänä Afrikan elokuva-akatemian palkinnon ja Africa Magic Viewers' Choice Awardsin.

## Lähteet
Makurdi

**Makurdi** on Nigerian Benuen osavaltion pääkaupunki ja yksi osavaltion paikallishallintoalueista (LGA). Makurdi sijaitsee Nigerjoen sivuhaaran Benuejoen varrella Nigerian itäisessä keskiosassa, linnuntietä 185 kilometriä pääkaupunki Abujasta kaakkoon. Vuonna 2006 Ikejan väkiluku oli 297&nbsp;398. 

Makurdi perustettiin noin 1927 kun rautatietä Port Harcourtista (449 km lounaaseen Makurdista) jatkettiin Josiin ja Kadunaan. Paikkakunnasta kehittyi nopeasti liikenteen ja kaupankäynnin keskus. Kun aiempi Benue-Plateaun osavaltio jaettiin kahdeksi osavaltioksi vuonna 1976, Makurdi valittiin Benuen osavaltion pääkaupungiksi.

Benuejoen yli rakennettiin 800 metriä pitkä yhdistetty rautatie-maantiesilta (1932), joka vahvisti kaupungin asemaa keskeisenä liikenteen solmupisteenä. Kaupungin kautta kulkee valtatie ja siellä on lentoasema. Se on Nigerian pohjoisten osavaltioiden karjakuljetusten keskeinen jälleenrahtauspaikka. Nigerjoen veden ollessa korkealla kesä-marraskuussa, Makurdissa toimii tavarasatama, josta muun muassa seudulla kasvatettua seesaminsiementä ja puuvillaa laivataan Lokojaan (203 km länteen Niger- ja Benuejokien liittymäkohdassa) ja Nigerjoen deltan satamiin. Kaupunki on ympäröivällä alueella  kasvatetun jamssin, durran, hirssin, riisin, kassavan, voipuun siemeniä (karitepähkinöitä), seesamiöljyn, maapähkinän, soijapavun ja puuvillan markkinapaikka. Siellä rakennetaan myös keskikokoisia jokiveneitä. 1970-luvun lopulla rakennettiin maaöljyn siirtoputki Makurdiin Port Harcourtin läheiseltä jalostamolta. Makurdin lähellä on laajat kalkkikivi- ja marmoriesiintymiä, ja kaupungin kaakkoispuolella Gbokossa on sementtitehdas. 

Kaupungissa toimii muun muassa Benuen osavaltioyliopisto ja Makurdin Joseph Sarwuan Tarkan yliopisto (aiempi Makurdin maatalouden federaatioyliopisto).

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Klimatafel von Makurdi / Nigeria (ilmastotilasto)  (dwd.de)
Arvi Punttila

**Arvi Punttila** (6. lokakuuta 1897 – 12. kesäkuuta 1972) oli suomalainen säveltäjä, pasunisti ja kapellimestari.

Punttila opiskeli Ilmari Krohnin ja Erkki Melartinin johdolla. Hän soitti Turun kaupunginorkesterin pasunistina vuosina 1928–1964. Lisäksi Punttila oli vuosina 1945–1950 ja 1953–1963 Turun Työväen Soittokunnan kapellimestarina. Aikoinaan hän oli toiminut Haminan punakaartin soittokunnassa.

Punttilalle myönnettiin arvonimi director musices. Hänen sävellystensä joukossa ovat sinfonia (1949), konsertto orkesterille, useat puhallinteokset, baletti *Vanha ja uusi ihminen* (1950) sekä melodraama *Myrskylintu* (1949). Sävellystyön ohella Punttila teki lukuisia sovituksia muun muassa Jean Sibeliuksen, Erkki Melartinin, Selim Palmgrenin ja Toivo Kuulan kappaleista sekä kansanlauluista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Music Finland Core: Arvi Punttilan sävellyksiä
An-Nil al-Azraq

**An-Nil al-Azraq** () on yksi Sudanin 18 osavaltiosta. Sen hallintokeskus on Ad-Damazin. Osavaltion pinta-ala on 45&nbsp;844 neliökilometriä, ja väkiluvun arvioitiin vuonna 2018 olevan noin 1&nbsp;108&nbsp;400 henkeä. Noin 75 prosenttia väestöstä asuu maaseudulla ja 25 prosenttia kaupungeissa.

Sudanin kaakkoisosassa Etiopian ja Etelä-Sudanin rajalla sijaitsevassa An-Nil al-Azraqissa elää yli 40 eri kansaa, ja etniset kiistat ovat repineet osavaltiota 2020-luvulla. Lokakuussa 2022 osavaltioon julistettiin taisteluiden takia 30-päiväinen poikkeustila. Yhteiskunta on sekä etnisesti että kulttuurisesti monimuotoinen.

## Lähteet
Penélope Cruzin filmografia

Tämä on **[[Penélope Cruz]]in filmografia**.

## Elokuvat

## Lyhytelokuvat

## Televisiosarjat

## Musiikkivideoesiintymiset

## Tekijänä

## Aiheesta muualla

* 
* 
* 
*
Anna Uhrväder

**Anna Uhrväder** (8. maaliskuuta 1759 – 20. heinäkuuta 1815 Turku) oli turkulainen kauppiaanrouva ja modisti. 

Hän harjoitti sekä myynti- että tilauskäsityötä. Hänen asiakaskuntaansa lukeutuivat niin kotikaupungin vallasväki kuin Turun lähipitäjienkin säätyläistö.

## Lähteet
Marketta Pietarintytär Parkkonen

**Marketta Pietarintytär Parkkonen** (1600-luku) oli kerjäläinen, joka esittäytyi noitana. Hän tunnusti harjoittamiaan noitatemppuja raastuvanoikeudelle yksityiskohtaisesti. Raastuvanoikeus ei uskonut Parkkosen noituuteen ja määräsi tälle tuntuvat sakot.

## Noitaoikeudenkäynti

Marketta Parkkonen joutui Vaasan raastuvanoikeuden eteen kesäkuussa 1657, kun Pohjanmaalla ja erityisesti Vaasassa etsittiin 1600-luvun puolivälissä noitia. Hänen väitettiin pilanneen erään kauppiaan oluenpanon ja noituneen räätälimestari Rolof Hannunpojan tyttären, porvari Matti Martinpojan vaimon Kirstin, joka oli synnyttänyt suuria tuskia kärsien neljä sammakkoa.

Kuulustelujen edetessä Parkkonen tunnusti syntyneensä "pahaan aikaan", minkä vuoksi hän kykeni toivomaan lähimmäisilleen pahaa ja toteuttamaan toiveensa. Hän väitti oppineensa taitonsa Paavo Lusilta, joka oli sylkenyt häntä kolme kertaa suuhun kamalasti kiroten, antanut suolapussin ja neuvonut: "Jos haluat pahaa jollekulle, sinun on tipautettava silmistäsi kolme kyyneltä, heitettävä kolme suolanokaretta jälkeesi ja pyydettävä paholaista kulkemaan perässäsi." Parkkonen kertoi myös, ettei paholaista voinut kutsua avuksi milloin tahansa, vaan ainoastaan tiettyinä aikoina – paras tai pahin aika oli torstai-iltaisin.

Parkkonen paljasti yksityiskohtaisesti noitarituaalejaan: "ensin piti pyytää tuhansia paholaisia avuksi, sitten oli hypättävä kolme kertaa kantapäillä ympäri täysinäinen juomamalja kädessä ja juotava se tyhjäksi. Kun sen jälkeen kaatui maahan näennäisen kuolleena, paholainen tuli auttamaan." Hän tunnusti palvelleensa paholaista jo kolmetoista vuotta siitä lähtien, kun oli kaupunkiin palatessaan nähnyt mustan miehen, joka oli luvannut auttaa häntä, mikäli hän ryhtyisi miehen palvelukseen.

Parkkonen kertoi harjoittaneensa sekä valkoista magiaa, jolla hän auttoi ihmisiä, että mustaa, jolla hän toimi toisten vahingoksi. Molempiin rituaaleihin liittyi suola, joka oli tuona aikana kallis ja arvokas aine. Hän myös väitti käyneensä hornassa Isonkyrön Kuivilankalliossa, jossa "paholaiset olivat olleet kotonaan" ja jonne hän oli ratsastanut sialla muiden naisten tullessa erivärisillä vasikoilla. Hän ilmiantoi myös muita naisia noituudesta, kuten Marketta Punasuomalaisen ja Kerttu Nätyrin.

Raastuvanoikeus antoi Parkkosen miettiä pari kuukautta puheitaan, minkä jälkeen hän kiisti kaiken. Vaikka Parkkonen oli ensin tunnustanut paholaisyhteyden, raastuvanoikeus ei tuominnut häntä kuolemaan vaan määräsi 60 markan sakot. Oikeus ei uskonut Parkkosen puheita ja piti todennäköisenä, että hän oli harjoittanut pelkkää silmänkääntöä. Tuomioon vaikutti myös se, että Parkkonen oli perunut tunnustuksensa, hän ei ollut aiheuttanut kenenkään kuolemaa, ja hän sairasti epilepsiaa.

## Merkitys

Marketta Pietarintytär Parkkosen tapaus osoittaa, ettei noituuden yhteydessä voida puhua varsinaisista noitavainoista 1600-luvun Ruotsin valtakunnan suomalaisilla alueilla. Parkkosta rangaistiin, koska hänen käytöksensä uhmasi puhdasoppisuuden ajan yhteiskuntarauhaa. Hänen varoihinsa nähden suuri sakko toimi tehokkaana tapana sulkea hänen suunsa.

## Lähteet
Beata Jönsintytär

**Beata Jönsintytär** (K 1675)  oli suomalainen postimestari. 

Miehensä kuoleman jälkeen Beata Jönsintytär toimi tämän seuraajana postimestarina.

## Lähteet
Margaretha Florina

**Margaretha Erikintytär Florina** (K 1705)  oli suomalainen postimestari. 

Miehensä kuoleman jälkeen Margaretha Florina toimi tämän seuraajana postimestarina.

Margareta Florina oli tullimies Johan Wendellin leski. Wendell oli tullut Kokkolaan Oulusta tullitarkastaja Erik Tawastin valitsemana. Wendell kantoi vuodet 1668–1680 Kokkolan kaupungin pikkutullia. Johan Wendell valittiin 1694 Kokkolan postimestariksi. Hän ennätti hoitaa virkaa vain vuoden verran, sillä hän kuoli 1695. Oletettavasti Margareta Florina hoiti virkaa miehensä kuolemasta asti, vaikka hänet mainitaan ensimmäisen kerran vasta vuoden 1697 postimestareiden luettelossa. 

Tullimies, postimestari Johan Wendellin puoliso Margareta Erikintytär Florina oli viimeisiä naisia, jolle miehen kuoltua konservoitiin tämän virka.

Margareta Florina lopetti viranhoidon vuoden 1705 alussa. Posti siirtyi pois talosta, sillä Margareta Florinan seuraaja oli kaupungin pormestari Karl Forsman.

Hän kymmenvuotisen uran postin palveluksessa; näin pitkää valtakirjaa virkaan naiset eivät enää myöhemmin saaneet. Seuraavalla vuosisadalla postimestarien lesket saattoivat enää saada yhden tai kaksi armonvuotta järjestääkseen elantonsa jollakin tavalla.

Margareta Florinan isä oli Vaasan kirkkoherran Thomas Thomae Florinuksen poika Erik Florinus, joka toimi Uudenkaarlepyyn kappalaisena. Thomas Florinuksen tytär, siis Margareta Florinan täti, Margareta Tuomaksentytär Florina oli Vaasan postimestari 1650-luvulla kolmen vuoden ajan. 

## Lähteet
Catharina Bengtintytär

**Catharina Bengtintytär** (k. 1700) oli suomalainen postimestari. 

Miehensä kuoleman jälkeen Catharina Bengtintytär toimi tämän seuraajana postimestarina.

## Lähteet
Etelä-Kordofan

**Etelä-Kordofan** () on yksi Sudanin 18 osavaltiosta. Sen hallintokeskus on Kaduqli. Osavaltion pinta-ala on 79&nbsp;470 neliökilometriä, ja väkiluvun arvioitiin vuonna 2018 olevan noin 1&nbsp;300&nbsp;700 henkeä. Etelä-Kordofan on perustettu vuonna 1994 ja rajoittuu etelässä Etelä-Sudanin Unityn ja Ylä-Niilin osavaltioihin. Osa osavaltiosta on kapinallisryhmien hallinnassa.

Etelä-Kordofanin eteläosan alangot ovat pääosin savisia ja hiekkaisia ruohostomaita; yhdessä hiekkadyynien kanssa ne kattavat noin kaksi kolmasosaa osavaltion pinta-alasta loppuosan kuuluessa pääosin Nubavuoriin. Kuivuuden, toistuvien tulvien ja aavikoitumisen kaltaiset luonnonkatastrofit ovat alueella tavallisia. Myös ruoasta on pulaa, ja kaivojen kuivuminen ja laidunmaiden köyhtyminen ovat lisänneet paimentolaisten ja maanviljelijöiden välisiä jännitteitä koko Sahelin alueella. Talous perustuu pääosin maanviljelyyn ja karjanhoitoon, kun taas kaupankäynti on suhteellisen harvinainen elinkeino. Alueelta löytyy myös öljyä ja kultaa.

Vuonna 2011 tapahtuneen Etelä-Sudanin irtautumisen Sudanista aiheuttamat konfliktit ovat synnyttäneet laajamittaista pakolaisuutta myös Etelä-Kordofanissa, mikä on pahentanut väestön ankaraa köyhyyttä entisestään.

## Lähteet
Karin Thomaksentytär

**Karin Thomaksentytär** (noin 1610–1697) oli suomalainen nimismies ja emäntä.

Karin Thomaksentytärtä on pidetty eräänä Suomen pitkäaikaisimpana 1600-luvun nimismiehenä. Hän hoiti tehtäviään Paraisilla yli 40 vuotta. 
Karinin isoisä, isä, aviomies, poika ja pojanpoika olivat myös nimismiehiä. 

## Lähteet
* Ohlander, Ann-Sofie : Tusen svenska kvinnoår, 2008. Upplaga 3. uppl.

### Viitteet
Tuomas Pursio

**Tuomas Pursio** (s. 1970) on suomalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka on äänialaltaan bassobaritoni.

Pursio aloitti laulamisen Cantores Minores -kuorossa vuonna 1977. Hän opiskeli laulua Sibelius-Akatemiassa ja Zürichin kansainvälisellä oopperastudiolla. Yksityisopetusta hän sai Tom Krauselta, László Polgárilta ja Jukka Rasilaiselta. Sittemmin häntä on opettanut myös Elisabeth Werres. Pursio esiintyi ensimmäisen kerran Cantores Minoresin solistina vuonna 1995 Johann Sebastian Bachin *[[Johannes-passio]]n* esityksessä. Vuonna 1996 Pursio sai Lappeenrannan valtakunnallisen laulukilpailun toisen palkinnon parhaana miesten sarjassa.

Pursio kiinnitettiin solistiksi Deutsche Oper am Rheiniin vuonna 1996. Hän siirtyi solistina Erfurtin teatteriin vuonna 2000 ja sieltä Leipzigin oopperaan vuonna 2002. Vierailijana Pursio on esiintynyt muun muassa Savonlinnan oopperajuhlilla, Staatsoper Unter den Lindenissä, Glyndebournen oopperafestivaalilla ja Tokiossa. Hän on vieraillut usein myös Suomen kansallisoopperassa ja -baletissa. Pursio on esiintynyt Kansallisoopperassa ja -baletissa rooleissa muiden muassa *[[Taikahuilu]]ssa*, *[[Così fan tutte]]ssa*, *[[Figaron häät|Figaron häissä]]*, *[[Don Giovanni]]ssa*, *[[Reininkulta|Reininkullassa]]*, *[[Rigoletto]]ssa* ja *[[Tosca]]ssa*. Hän on esiintynyt myös Kuhmon kamarimusiikissa. 

Pursion konserttiohjelmistoon on kuulunut kuoroteoksia muiden muassa Bachilta, Joseph Haydnilta, Wolfgang Amadeus Mozartilta ja Giuseppe Verdiltä. Hän on tehnyt esiintymisiä sellaisten orkesterien kuin Tapiola Sinfoniettan, Radion sinfoniaorkesterin, Tukholman kuninkaallisen filharmonisen orkesterin ja Auckland Philharmonia Orchestran kanssa. Pursio on osallistunut levytyksiin Richard Wagnerin *[[Nürnbergin mestarilaulajat|Nürnbergin mestarilaulajista]]* Marek Janowskin johdolla, Verdin *[[Naamiohuvit|Naamiohuveista]]* Riccardo Chaillyn johdolla ja Robert Schumannin *[[Manfred (näyttämömusiikki)|Manfredista]]* Mario Venzagon johdolla.

## Lähteet
Edvard Hirmu

**Edvard Hirmu** (11. marraskuuta 1867 Kemin maalaiskunta – 13. tammikuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen Kemissä vaikuttanut pankinjohtaja, kunnallisneuvos ja konsuli. Hän oli muun muassa Kemin Energia Oy:n edeltäjän Kemin Sähkö-Osakeyhtiön perustaja ja toimitusjohtaja.

Edvard Hirmu kävi alkeiskoulunsa Ruotsin puolella. Hän kävi sitten Raahen Porvari- ja Kauppakoulun ja teki opintomatkoja Ruotsiin, Saksaan ja Venäjälle.

Hirmu toimi Kansallis-Osake-Pankin Kemin konttorin johtajana 1892–1932. Vuodesta 1907 alkaen hän toimi myös Kauppa Oy Matti Hirmun toimitusjohtajana. Hän oli mukana perustamassa Kemin Saha Oy:tä ja Kemin Sähkö Oy:tä ja hän oli 1912 perustetun Kemin Sähkö Oy:n toimitusjohtajana kuolemaansa saakka.

Hirmu oli Kemin kaupunginvaltuuston jäsenenä ja hän toimi Kemin rahatoimikamarin puheenjohtajana ja kassanhoitajana. Hän teki aloitteen Tornion radan rakentamisesta. Hirmu oli Kemin Purjehdusseuran kommodorina vuodesta 1923, Kemin vapaapalokunnan päällikkönä 10 vuoden ajan, Kemin Suomalaisen Klubin puheenjohtajana ja Suojeluskuntalaivaston Perä-Pohjolan laivueen päällikkönä 1924–1927.  Hänestä tuli Tanskan varakonsuli 1917 ja Ruotsin varakonsuli 1921. Hirmu sai kunnallisneuvoksen arvon 1914.

Edvard Hirmu kuoli tammikuussa 1933 Eiran sairaalassa Helsingissä vaikean leikkauksen jälkeen.

## Lähteet
Hannu Lundén

**Hannu Tapio Lundén** (21. lokakuuta 1952 Turku – 20. tammikuuta 2017 Turku) oli suomalainen juristi ja elintarvikealan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Lundénin vanhemmat olivat talousneuvos Uuno Ensio Lundén ja Aino Helena Lindström ja puoliso vuodesta 1980 kotitalousopettaja Päivi Tuulikki Pietilä. Lundén tuli ylioppilaaksi Turun Lyseosta 1971 ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Turun yliopistosta 1976. Auskultoituaan Vehmaan tuomiokunnassa hän sai varatuomarin arvon 1978. Lundén oli Keskinäisen vakuutusyhtiö Sammon lakimies 1976–1977 ja Oy Lunden & Co Ab:n, vuodesta 1999 Oy Lunden Ab, osakas ja toimitusjohtaja vuodesta 1978. Hän oli myös Oy Lunden Catering Ab:n toimitusjohtaja ja Oy Lunden Food Ltd:n, vuodesta 2005 Oy Lunden Ab Jalostaja, toimitusjohtaja. Lundénilla oli lisäksi useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 2005. Partioliikkeessä aktiivisesti toimineen Lundénin mukaan on nimetty rahasto Lounais-Suomen partiopiirissä. Hänet muistetaan lahjoittajana, joka tuki partiolaisten ohella myös muun muassa orpolapsia Keniassa ja huumeongelmien ratkaisemista. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Emanuelinkirkko

**Emanuelinkirkko** oli Helsingin ruotsalaisen metodistiseurakunnan kirkko, joka sijaitsi Kalevankatu 4:ssä Yrjönkadun ja Kalevankadun kulmauksessa. Vuonna 1892 perustettu Helsingin metodistikirkko hankki kirkon tontin vuonna 1897, kirkko rakennettiin 1906–1907 ja se vihittiin kesäkuussa 1907. Kirkon suunnitteli arkkitehti Eliel Saarinen.

Seurakunta rakensi Töölöön Apollonkadun varteen Kristus-kirkon, joka valmistui 1928. Uuden kirkon rakentaminen saattoi seurakunnan 1930-luvulla talousvaikeuksiin, ja sen vuoksi Emanuelinkirkko myytiin 4,3 miljoonan markan kauppahinnasta Paul Pennasen perustamalle osakeyhtiölle, joka purki sen ja rakensi tilalle liike- ja asuintalon. Seurakunta siirtyi käyttämään Töölössä olevaa kirkkoaan, ja Emanuelinkirkossa oli viimeinen hartaushetki 30. tammikuuta 1938.

## Lähteet
Erkki Muukkonen

**Erkki Ilmari Muukkonen** (15. elokuuta 1945 Pielisjärvi – 8. toukokuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä, kapellimestari, urkuri ja kanttori. Hänelle myönnettiin director cantuksen arvonimi.

Muukkonen valmistui kanttori-urkuriksi Kuopiossa suorittamiensa opintojen päätteeksi vuonna 1964. Hän jatkoi opiskelua Sibelius-Akatemiassa vuosina 1964–1969 ja suoritti siellä kapellimestariluokan loppututkinnon. Hän täydensi orkesterinjohdon opintojaan Saksassa opettajinaan muiden muassa Kurt Masur ja Arvīds Jansons. Muukkonen pääsi Suomen valtion apurahalla Budapestiin, jossa hän opiskeli sävellystä Sándor Szokolayn johdolla vuosina 1980–1981. Muukkonen loi Unkarissa yhteyksiä paikallisiin musiikillisiin ja kirkollisiin piireihin.

Muukkonen työskenteli kanttorina Malmilla vuosina 1964–1966 ja Lohjalla 1966–1968. Vuosina 1968–1972 hän toimi Savonlinnan soitannollisen seuran kapellimestarina. Vuosina 1972–1985 hän oli Tukholman suomalaisen seurakunnan kanttori. Muukkonen oli Ruotsiin muuttaneiden oikeuksien puolestapuhuja ja toteuttikin suomalaisten muusikkojen konsertteja sekä musiikkitapahtumia Suomalaisessa kirkossa. Lisäksi hän järjesti eri puolilla Ruotsia kuorokursseja ja musiikkileirejä. Muukkonen työskenteli säestäjänä, sovittajana ja säestäjänä sekä Suomen että Ruotsin radio- ja televisio-ohjelmissa. Vuosina 1985–1987 hän jatkoi Suomessa työskentelyä kanttorina Karkkilassa ja sitten vuosina 1987–2001 Lohjalla.

Muukkosen sävellysten joukossa on urkuteos *Aspekteja vanhasta bysanttilaisesta sävelmästä 1200-luvulta* (1978), jonka hän teki Martti Wallénin ekumeenista konserttikiertuetta varten. Edition Tilli on kustantanut sen ja Muukkosen teoksen *Fughetta uruille*. Muukkonen kääntyi ortodoksiksi muutama vuosi ennen kuin kuoli Helsingissä sairauteen.

## Lähteet
R’Bonney Gabriel

**R'Bonney Nola Gabriel** (s. 20. maaliskuuta 1994 Houston, Texas) on yhdysvaltalainen malli ja kauneuskuningatar, joka voitti Miss Universum 2022 -kilpailun 14. tammikuuta 2023 New Orleansissa, Louisianassa.

Hän voitti aiemmin Miss Texas USA 2022 ja Miss USA 2022 -kilpailut.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Fièvres

**Fièvres** on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut ranskalais-marokkolainen elokuva jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Hicham Ayouch. Se voitti FESPACO:n elokuvajuhlien pääpalkinnon Yennengan kultaisen oriin vuonna 2015.

## Juoni
Benjamin (Didier Michon) on 13-vuotias ilman isää kasvanut marokkolainen poika joka on sodassa elämää, aikuisia ja jopa itseäänkin vastaan. Kun hänen äitinsä joutuu vankilaan täytyy hänen kertoa sosiaalityöntekijälle ja Benjaminille kuka tämän isä on. Sosiaalityöntekijä antaa Benjaminin valita, muuttaako hän sijaiskotiin vai isänsä luo Pariisin köyhälle esikaupunkialueelle. Benjamin ei halua joutua sijaiskotiin, ja valitsee mielummin muuton isänsäsä luo, jota ei ole koskaan tavannut. Hänen isänsä Karim Zeroubi (Slimane Dazi) on nelikymppinen mies, joka asuu edelleen vanhempiensa luona, ja on töissä varastomiehenä. Hän on tyytyväinen elämäänsä sellaisenaan, eikä hänellä ole mitään suuria odotuksia elämänsä suhteen. Benjamin äkillinen saapuminen saa hänen isänsä perheen sekaisin, eikä heillä ei ole keinoja käsitellä tätä väkivaltaisesti käyttäytyvää, mutta kuitenkin niin haurasta poikaa. Kun Benjamin kiertelee uudessa asuinympäristössään hän kohtaa runoilija Clauden, joka asuu asuntovaunussa ja tämä tutustuttaa hänet runouden maailmaan.

## Näyttelijät

Lähde: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* 
*