open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kemetismi

**Kemetismi** (< muinaisegyptin *kmt*, muinaisen Egyptin omakielinen nimi, yleensä vokalisoitu muotoon Kemet), toisinaan myös **neterismi** (muinaisegyptin *nṯr*, koptin ⲛⲟⲩⲧⲉ noute, jumaluus) tai **egyptiläinen uuspakanuus** on 1970-luvulla syntynyt uuspakanallinen uskonto, joka pyrkii elvyttämään muinaisen Egyptin uskonnon ja siihen liittyvät käsitykset antiikin ja myöhäisantiikin ajoilta.

Kemetismin useat suuntaukset, joista jokaisella on erilainen lähestymistapa uskomuksiinsa, vaihtelevat näkemyksiltään eklektisistä rekonstruktionistisiin. Kaikki nämä voidaan kuitenkin luokitella kolmeen pääryhmään: rekonstruoitu kemetismi (filologisen ja tieteellisen lähestymistavan omaksuminen), synkreettinen lähestymistapa ja uudempi, monoteismiä kohti pyrkivä synteesi, kemeettinen ortodoksisuus.

## Palvonta
Kemetismin harjoittajat palvovat yleensä vain muutamia tärkeimpiä jumalia, kuten Maatia, Bastetia, Anubista, Sekhmetiä ja Thotia, mutta tunnustavat jokaisen jumalan olemassaolon. Palvonta toteutetaan yleensä rukouksen ja alttarien asettamisen muodossa, mutta siitä ei ole annettu virallisia ohjeita. Alttareilla voi olla esimerkiksi kynttilöitä, uhreja tai patsaita.

## Katso myös
* Muinaisen Egyptin mytologia
* Hermetismi
* Uuspakanuus

## Lähteet
* Marilyn C. Krogh; Brooke Ashley Pillifant, *Kemetic Orthodoxy: Ancient Egyptian Religion on the Internet: A Research Note*, Sociology of Religion (2004).
*Ellen Cannon Reed, *Circle of Isis: Ancient Egyptian Magic for Modern Witches* (2002), .
*J. G. Melton, *[[Encyclopedia of American Religions]]*, 5th ed., Detroit (1996).

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Tervon kirkonkylä

**Tervon kirkonkylä** on Tervon kunnan keskustaajama ja kirkonkylä, joka sijaitsee Pohjois-Savon länsiosassa.

Nimi Tervo perustuu kirkonkylän halkaisevan Tervonsalmen nimeen (*Tervonsalmelle* 1883). Tervonsalmella toimi muun muassa postitoimipaikka. Tervonsalmen seudun merkitys ja asutus oli kasvanut muun muassa vuosina 1892-1895 kolmisen kilometriä Tervonsalmen luoteispuolelle rakennetun Kolun kanavan myötä, joka loi sisävesiliikenteen väylän Iisvedeltä Keiteleelle. 1800-luvun lopulla salmen ranta-asutuksesta oli ryhdytty käyttämään myös lyhyempää nimeä Tervo. Salmen nimi kytkeytynee kirkonkylän luoteispuolella sijaitsevaan Tervamäkeen (*Terwamäen* 1883) ja alueella harjoitettuun tervanpolttoon.  Niiniveden seudulla 1550-luvulla asuneen Antti Tervoisen sukunimi voisi myös olla paikannimen aiheena. 

Vuonna 1922 Karttulan seurakunta jakaantui; sen länsiosista muodostettiin Tervon seurakunta. Uudelle seurakunnalle valmistui Ilmari Launiksen suunnittelema Tervon kirkko vuonna 1925. Ensimmäinen kirkkoherra astui virkaansa vuonna 1926. Samana vuonna perustettiin aiemmin pääosin Karttulaan kuuluneista maista Tervon kunta. 

Tilastokeskuksen taajama-aluerajauksen mukaan vuoden 2019 lopussa Tervon kirkonkylän pinta-ala oli 1,89 neliökilometriä ja asukasluku oli 526. Tilastollinen taajamarajaus voi poiketa kunnan omasta, virallisesta kunnan tai kunnanosien rajauksesta.

## Lähteet
Iowa Heartlanders

**Iowa Heartlanders** on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Coralvillen kaupungista, Iowain osavaltiosta. Joukkue pelaa ECHL-liigaa ja toimii yhteistyöseurana NHL-liigassa pelaavalle Minnesota Wildille ja AHL:ssä pelaavalle Iowa Wildille. 

## Joukkue kaudella 2025–2026
*(Tilanne 30. marraskuuta 2025)*

### Valmennus & Joukkueenjohto
* **Päävalmentaja & Toimitusjohtaja:** Derek Damon 
* **Apuvalmentaja:** Kevin Schmidt 
* **Videovalmentaja & Jääkiekkotoiminnanjohtaja:** Eric Michaud 
* **Fysiikkavalmentaja:** Da'Shawn Tolbert 
* **Huoltopäällikkö:** Evan Watts 
* **Puheenjohtaja:** Matt Getz 

*Lähde: EliteProspects*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Iowa Heartlandersin verkkosivut
Kiin niemimaa

**Kiin niemimaa** () on Japanin Kansain alueella Honshūn saaren eteläosassa sijaitseva niemimaa, joka sisältää Wakayaman, Mien, Naran ja Ōsakan prefektuurit. Suurin osa niemimaasta on tiheää viileänlauhkeaa sademetsää.

Niemimaalla sijaitsevat muun muassa Kōyavuori sekä Japanin entinen pääkaupunki Nara. UNESCOn maailmanperintäluetteloon merkittyjä kohteita niemimaalla ovat Kii-vuoriston pyhät paikat ja pyhiinvaellusreitit.

## Lähteet
Penvénan

**Penvénan** () on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Englannin kanaalin rannikolla, noin 16 kilometriä Lannionin kaupungista koilliseen.

Kunta on suosittu merenrantakohde. Kallioisten saarten ympäröimä merenranta, ja erityisesti merenrantakylät Port-Blanc ja Buguélès satamineen ovat matkailijoiden ja purjehtijoiden suosiossa.

## Tunnettuja kuntalaisia

* Ambroise Thomas (1811-1896), ranskalainen säveltäjä. Hän osti rannikolla olevan Île Illiec -saaren noin vuonna 1860, jonne hän rakennutti talon. Vuonna 1938 lentäjä Charles Lindbergh osti saaren.
* Théodore Botrel (1868-1925), bretoni, ranskalainen ja laulaja-lauluntekijä asui kunnassa. 
* Anatole Le Braz (1859-1926), bretoni, ranskalainen runoilija ja kirjailija asui kunnassa. Myös hänen lapsenlapsenlapsi Talking Headsin basisti ja laulaja Tina Weymouth on asunut kunnassa.
* Aldous Huxley (1894-1963), englantilainen kirjailija jolla oli toinen koti Port-Blancin kylässä.
* Alexis Carrel (1873-1944), ranskalais-amerikkalainen kirurgi joka sai vuonna 1912 Nobelin lääketieteen palkinnon. Hän omisti rannikolla olevan l'île Saint-Gildas -saaren.
* Marie Curie (1867-1934), puolalainen fyysikko ja kemisti joka sai kahdesti Nobel-palkinnon. Hän asui kunnassa vuonna 1897 odottaessaan Irène-tytärtään.


Tiedosto:Port-Blanc_(Penvénan)_(2).jpg|Port-Blanc
Tiedosto:Buguelès.JPG|Buguélès


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Josef Perl

**Josef Perl** (1773 Tarnopol, Galitsia – 1839) oli itäeurooppalainen juutalainen kirjailija, haskalan johtohahmoja. Perl antaa teoksissaan hasideista tekopyhän ja heikon kuvan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
A View from the Top of the World

**A View from the Top of the World** on Dream Theaterin viidestoista studioalbumi, joka julkaistiin 22. lokakuuta 2021. Albumi ylsi heti julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan ykköseksi.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* John Petrucci – kitara
* John Myung – bassokitara
* James LaBrie – laulu
* Jordan Rudess – kosketinsoittimet
* Mike Mangini – rummut

## Arvostelut
* Imperiumi: 9/10
* Inferno: 
* Soundi: 
* V2.fi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Edvard Robert Standertskjöld

**Edvard Robert Standertskjöld** (1. elokuuta 1859 Tula, Venäjän keisarikunta – 16. huhtikuuta 1918 Hämeenlinna) oli suomalainen vapaaherra, sotilas ja valtiopäivämies.

Standertskjöldin vanhemmat olivat vapaaherra, kenraaliluutnantti Carl August Standertskjöld ja  Fanny Augusta Nykopp ja puolisot 1884–1903 Hildur Maria Costiander ja vuodesta 1903 Elin Tenmark. Tilanomistajat Herman Standertskjöld-Nordenstam ja nuorempi Carl August Standertskjöld olivat hänen veljiään. Edvard Robert Standertskjöld kävi Keisarin paašikoulun Venäjällä ja palveli siellä kamaripaašina ja kornettina ja sitten luutnantin arvolla Hämeenlinnassa, sotapalveluksesta hän erosi alikapteenina 1889. Hän omisti Lahdentaan ja Suontaan kartanot Tyrvännössä. Standertskjöld murhattiin huhtikuussa 1918 osana sisällissodan tapahtumia, jotka olivat Tyrvännössä erityisen verisiä.

Standertskjöld oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1888.

## Lähteet
Paul Hugo Sölfverarm

**Paul Hugo Sölfverarm** (23. tammikuuta 1850 Oulu – 13. joulukuuta 1911 Vaasa) oli suomalainen yritys- ja pankinjohtaja ja valtiopäivämies. 

Sölfverarmin vanhemmat olivat henkikirjoittaja Paul Gustaf Sölfverarm ja Charlotta Rudolfina Thodén ja puoliso vuodesta 1897 Marie Hubertine Artman. Vaasassa 1869 ylioppilaaksi tullut Sölfverarm toimi yritysjohtajana, samoin kuin pankinjohtajana Vaasassa.

Sölfverarm oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1888.
 
## Lähteet
Fredrik Willehad von Wendt

**Fredrik Willehad von Wendt** (19. marraskuuta 1843 Helsinki – 14. marraskuuta 1891 Hämeenlinna) oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies.

Von Wendtin vanhemmat olivat kenraaliluutnantti Alexander Jakob von Wendt ja Anna Natalia Merlin. Hänen puolisonsa oli Fanny Elisabeth von Born, jonka isä oli senaattori Johan August von Born. Fanny von Born oli alkuaan naimisissa kenraali Axel Gadolinin kanssa, mutta liitto päättyi eroon, kun hänen suhteensa von Wendtiin tuli ilmi. Professori Georg von Wendt, päätoimittaja Ernst von Wendt ja asianajaja Carl von Wendt olivat heidän lapsiaan.

Haminan kadettikoulun käytyään von Wendt palveli vänrikkinä venäläisessä henkivartiorykmentissä vuodesta 1862 ja osallistui vuoden 1863 Puolan kapinan kukistamiseen. Suomen kaartiin siirretty von Wendt otti osaa myös Turkin sotaan pataljoonan adjutanttina. Kapteeniksi hän yleni 1881 ja everstiksi 1887. Vuodesta 1890 kuolemaansa asti hän oli Hämeenlinnan tarkk’ampujapataljoonan komentaja.

Von Wendt oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1877–1878, 1882, 1885 ja 1888.

Von Wendtin veli oli kapteeni, valtiopäivämies Alexander Edvard von Wendt.

## Lähteet
Kabukichō

**Kabukichō** () on Japanin pääkaupunki Tokion Shinjukun erillisalueella sijaitseva kaupunginosa. Kabukichō on tullut tunnetuksi viihde-elämän keskuksena ja toisaalta myös punaisten lyhtyjen alueena, jota on vaivannut rikollinen toiminta.

## Historia

Kabukichō sai nimensä japanilaisen perinteisen teatteritaiteen kabukin mukaan. Alue oli tuhoutunut pahoin toisen maailmansodan aikaisissa Tokion pommituksissa vuonna 1945. Ennen sotaa ja hävitystä alue tunnettiin Tsunohazu Kita 1-chome -nimisenä asuinalueena. Kun sodan jälkeen Tokiota jälleenrakennettiin, Suzuki Kihein johtama joukko sijoittajia kaavaili kabukiteatterin perustamista alueelle. Teatteri ei valmistunut, mutta suunnitelma antoi nimensä kaupunginosalle.

Vaikka teatteria ei tullutkaan, Kabukichōsta tuli muunlaisen viihteen keskus. Paikalle nousi elokuvateattereita, baareja ja ravintoloita. Etenkin 1960-luvulta lähtien alue tuli tunnetuksi ulkomaalaisten elokuvien esityksistä. Se oli myös monien taiteilijoiden ja kirjailijoiden asuinaluetta. Pitkään kaupunginosan maamerkkinä toiminut Shinjuku Koma Gekijō -teatteri suljettiin vuonna 2008.

Kabukichō tuli tunnetuksi myös niin sanottuna punaisten lyhtyjen alueena prostituutioista ja rikollisuudesta. Tietyt kadut erikoistuivat esimerkiksi love hotel -majapaikkoihin, live-seksiesityksiin ja hostess-baareihin. Monet kaupunginosan liikkeistä ovat yakuzan omistamia. Asiakkaat ovat usein Tokion niin sanottuja "palkkatyöläisiä" (salaryman), jotka kulkevat työmatkoillaan läheisen Shinjukun rautatieaseman kautta. Toisaalta Tokion viranomaiset ovat myös pyrkineet tukahduttamaan alamaailman liiketoimintaa, sekä tuomaan alueelle tavallisempaa yritystoimintaa.

## Lähteet
Arno Kamminga

**Arno Kamminga** (s. 22. lokakuuta 1995 Katwijk) on alankomaalainen uimari ja olympiamitalisti, joka on erikoistunut rintauintiin.

## Urheilu-ura

Kammingan ensimmäinen arvokisamitali aikuisten tasolla oli lyhyen radan 4×50 metrin sekauinnin sekaviestin Euroopan mestaruus Kööpenhaminassa 2017. Glasgow’n lyhyen radan EM-kilpailuissa 2019 hän voitti rintauinnissa mestaruudet 100 ja 200 metrillä sekä pronssia 50 metrillä ja lisäksi hopeaa 4×50 metrin sekauinnin sekaviestissä. Vuonna 2021 Kamminga saavutti toukokuussa pitkän radan EM-kilpailuissa hopeaa rintauinnin 100 ja 200 metrillä sekä 4×50 metrin sekauinnin sekaviestissä sekä loppukesällä Tokion kesäolympialaisissa hopeaa rintauinnissa sekä 100 että 200 metrillä. Vuoden 2021 lyhyen radan EM-kilpailuissa hän sai kultaa  4×50 metrin sekauinnin sekaviestissä, hopeaa 200 metrin rintauinnissa sekä pronssia 100 metrin rintauinnissa ja miesten 4×50 metrin sekauintiviestissä. Saman vuoden Abu Dhabin lyhyen radan MM-kilpailuissa hän saavutti kultaa sekajoukkueiden 4×50 metrin sekauintiviestissä ja hopeaa 200 metrin rintauinnissa.

Kamminga saavutti Budapestin pitkän radan MM-kilpailuissa 2022 hopeaa 100 metrin rintauinnissa ja pronssia 4×100 metrin sekauinnin sekaviestissä. Samana kesänä käydyissä Rooman EM-kilpailuissa hän voitti kultaa sekajoukkueiden 4×100 metrin sekauintiviestissä. Fukuokan MM-kilpailuissa 2023 hän oli 100 metrin rintauinnissa toinen. Saman vuoden Otopenin lyhyen radan EM-kilpailuissa hän saavutti kultaa 100 metrin rintauinnissa, hopeaa sekajoukkueiden 4×50 metrin sekauintiviestissä ja pronssia 200 metrin rintauinnissa. Dohan MM-kilpailuissa 2024 hän sai hopeaa 4×100 metrin sekauintiviestissä. Lisäksi hän sijoittui 100 metrin rintauinnissa viidenneksi ja 200 metrin rintauinnissa seitsemänneksi.

## Lähteet
* 
* Profiili Kansainvälinen uimaliitto 

### Viitteet
Kristian Blummenfelt

**Kristian Blummenfelt** (14. helmikuuta 1994 Bergen, Norja) on norjalainen triathlonisti ja olympiavoittaja.

Blummenfelt aloitti triathlonin vuonna 2006. Hän kuuli lajista uintivalmentajaltaan. Hän harrasti pitkään myös muita lajeja ja kilpaili vuonna 2011 maastojuoksussa junioreiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa.

Blummenfelt menestyi triathlonissakin melko pian, ja hän voitti muun muassa Kansainvälisen triathlonliiton Euroopan cupin osakilpailuja. Aikuisten sarjoissa Blummenfeltin ensimmäinen suuri saavutus oli pronssimitali EM-kilpailuissa 2015.

Blummenfelt osallistui vuonna 2014 ensimmäisen kerran World Triathlon Series -kilpasarjaan. Hänen ainoa sijoituksensa oli 33:s. Seuraavana vuonna hän oli jo parhaimmillaan 13:s. Blummenfelt nousi palkintokorokkeelle ensimmäisen kerran vuoden 2016 Jokohaman osakilpailussa. Samana vuonna hän pääsi edustamaan Norjaa Rion olympialaisiin, missä hän sijoittui triathlonissa 13:nneksi.

Blummenfelt ylsi vuoden 2017 neljä kertaa WTS-sarjan palkintosijalle. Rotterdamissa järjestetyssä finaalikilpailussa hän oli toinen ja kokonaispisteissä kolmas. Vuoden lopulla hän osallistui ensimmäisen kerran Bahrainin puolimatkalle, jonka hän myös voitti. Blummenfelt jatkoi vuonna 2018 WTS-sarjassa ja oli parhaimmillaan kolme kertaa toinen. Kokonaispisteissä hän oli viides. Bahrainissa hän voitti toistamiseen puolimatkan kilpailun ja teki siellä lajin maailmanennätyksen, 3 tuntia 27 minuuttia 34 sekuntia.

Blummenfelt ei päässyt WTS-sarjan kilpakauden 2019 aikana kertaakaan palkintosijoille. Kahdesti hän oli viides. Hän pääsi kuitenkin mukaan finaalikilpailuun, jonka hän voitti. Kokonaispisteissä hän oli kymmenes. Puolimatkan maailmanmestaruuskilpailuissa Blummenfelt oli neljäs, mutta Bahrainissa hän voitti jo kolmannen kerran. Hän rikkoi siellä myös maailmanennätyksensä ja tuli maaliin ajassa 3 tuntia 25 minuuttia 10 sekuntia. Kilpkaudella 2020 Blummenfelt kilpaili yhdessä WTS-sarjan osakilpailussa ja kahdessa maailmancupin osakilpailusa.

Blummenfeltin kausi 2021 alkoi WTCS-sarjan Jokohaman osakilpailun voitolla. Tokion olympialaisista Blummenfelt sai olympiakultaa, kun hän voitti matkan 11 sekunnin erolla Alex Yeehen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Kotisivut
Izaac Stubblety-Cook

**Izaac ”Zac” Stubblety-Cook** (s. 4. tammikuuta 1999) on australialainen uimari ja olympiavoittaja.

Stubblety-Cook voitti Tokiossa 2020 olympiakultaa 200 metrin rintauinnissa uudella olympiaennätyksellä 2.06,38. Hän kilpaili myös 100 metrin rintauinnissa karsiutuen alkuerissä. Lisäksi Stubblety-Cook oli mukana Australian sekajoukkueessa, joka saavutti pronssia 4×100 metrin sekauintiviestissä. Hän voitti 200 metrin rintauinnin maailmanmestaruuden Budapestissa 2022 ajalla 2.07,07. Lisäsi hän saavutti pronssia sekajoukkueiden 4×100 metrin sekauintiviestissä ja oli seitsemäs 100 metrin rintauinnissa. Fukuokan MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti hopeaa 200 metrin rintauinnissa ja sekajoukkueiden 4×100 metrin sekauintiviestissä sekä pronssia miesten 4×100 metrin sekauintiviestissä. Pariisin olympialaisissa 2024 hän saavutti hopeaa 200 metrin rintauinnissa ja sekajoukkueiden 4&nbsp;×&nbsp;100&nbsp;metrin sekauintiviestissä.

Stubblety-Cook saavutti Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa hopeaa 200 metrin rintauinnissa 2018. Kansainyhteisön kisoissa hän on saavuttanut kaksi kultaa ja kaksi hopeaa 2022. Nuorten MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia 200 metrin rintauinnissa ja miesten 4 × 100 metrin sekauintiviestissä 2017.

## Lähteet
* 
* Profiili Kansainvälinen uimaliitto 

### Viitteet
Aurinko sisälläni

**Aurinko sisälläni** (*Un beau soleil intérieur*) on Claire Denis’n ohjaama ranskalainen romanttinen komediaelokuva vuodelta 2017. Dialogipainotteisen ihmissuhdetarinan pääosaa, eronnutta ja uutta miessuhdetta etsivää pariisilaista kuvataiteilijaa esittää Juliette Binoche, ja muissa keskeisissä rooleissa näyttelevät Xavier Beauvois, Josiane Balasko, Gérard Depardieu ja Valeria Bruni Tedeschi. Elokuva sai Cannesissa SACD-palkinnon.

## Vastaanotto

## Lähteet
Ingmar Bergmanin maailma

**Ingmar Bergmanin maailma** on Jörn Donnerin ohjaama ja tuottama suomalais-ruotsalaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 1975. Elokuva sai ensi-iltansa USAssa, Chicagon kansainvälisillä elokuvajuhlilla vuonna 1975. Elokuvan suomen ensi-ilta oli 23.1.1976.

Elokuva on haastattelu- ja henkilödokumentti ruotsalaisesta elokuvaohjaajasta Ingmar Bergmanista. Elokuva on jaettu kolmeen osaan *Lapsuus ja käännekohta*, *Filmstadenista Fåröhön* sekä *Tie tietoisuuteen*.

Donner teki myöhemmin urallaan kolme muuta Bergmanista kertovaa dokumenttielokuvaa. Niihin lukeutuvat Bergman-kansio (1978), Ingmar Bergman - elämää ja työtä (1998) sekä Ingmar Bergmanin muisto (2018).

## Lähteet
Iisalmen keskustaajama

**Iisalmen keskustaajama** on Iisalmen kaupungin keskustaajama, joka sijaitsee Pohjois-Savon pohjoisosassa. Iisalmen  keskustaajama on Ylä-Savon keskus.

Tilastokeskuksen taajama-aluerajauksen mukaan vuoden 2019 lopussa Iisalmen keskustaajaman pinta-ala oli 18,32 neliökilometriä ja asukasluku 15&nbsp;223. Tilastollinen taajamarajaus voi poiketa kunnan omasta, virallisesta kunnan tai kunnanosien rajauksesta.

## Lähteet
Peikonkellot

**Peikonkellot** (*Codonopsis*) on kellokasvisuku, jossa on lähes viisikymmentä lajia. Niitä esiintyy Aasiassa, etenkin Kiinassa ja Himalajalla. Peikonkellot ovat pystykasvuisia tai köynnösvartisia monivuotisia ruohoja.

## Lajeja
* bhutaninpeikonkello (*Codonopsis bhutanica*)
* lamopeikonkello (*Codonopsis clematidea*), viljelty monivuotisena koristekasvina.
* köynnöspeikonkello (*Codonopsis nepalensis*), viljelty koristekasvina.
* nuokkupeikonkello (*Codonopsis ovata*), viljelty koristekasvina.
* kiinanpeikonkello (*Codonopsis pilosula*), viljelty koristekasvina.
* ginsengpeikonkello (*Codonopsis tangshen*), viljelty koriste- ja lääkekasvina.
* idänpeikonkello (*Codonopsis ussuriensis*), viljelty koriste- ja ravintokasvina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Codonopsis''
* Suomen Lajitietokeskus: Peikonkellot – ''Codonopsis''
Anton Tšupkov

**Anton Mihailovitš Tšupkov** (, s. 22. helmikuuta 1997 Moskova) on venäläinen uimari, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari, joka on erikoistunut rintauintiin. Hän on pitänyt hallussaan miesten 200 metrin rintauinnin maailmanennätystä heinäkuusta 2019 lähtien.

## Urheilu-ura

Tšupkov voitti 200 metrin rintauinnissa olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016, pitkän radan maailmanmestaruuden Budapestissä 2017 ja Gwangjussa 2019 sekä pitkän radan Euroopan mestaruuden Glasgow’ssa 2018 ja Budapestissä 2020. Glasgow’ssa hän voitti myös EM-pronssia 100 metrin rintauinnissa ja hopeaa 4×100 m sekauintiviestissä. Hän kuului Venäjän 4×100 m sekauintiviestijoukkueeseen alkuerävaiheessa myös Budapestin 2017 ja Gwangjun 2019 MM-kilpailuissa, joissa Venäjä voitti pronssia, ja Budapestin EM-kilpailuissa 2020, missä Venäjä ylsi hopealle. Tokion kesäolympialaisissa 2020 Tšupkov sijoittui miesten 200 metrin rintauinnissa neljänneksi jäätyään 11 sadasosaa pronssin vieneestä Suomen Matti Mattssonista: Tšupkov ilmoitti kilpailun jälkeen päättävänsä kilpauransa lähiaikoina.

## Lähteet
* 
* Profiili Kansainvälinen uimaliitto 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Neidonkannukset

**Neidonkannukset** (*Pseudofumaria*) on unikkokasvisuku, jossa on kaksi Euroopassa alkuperäistä lajia. Aiemmin se kuului emäkkikasveihin. Suvun kasvit ovat monivuotisia, matalia, kiurunkannuksia muistuttavia ruohoja, joita viljellään koristekasveina. Toinen laji on kelta- ja toinen valkokukkainen.

## Lajit
* kelmeäneidonkannus (*Pseudofumaria alba*) Esiintyy alkuperäisenä Italiassa, Balkanilla ja Kreikassa, tulokas tai viljelykarkulainen muualla Euroopassa.
* keltaneidonkannus eli keltakiurunkannus (*Pseudofumaria lutea*) Esiintyy alkuperäisenä Italiassa, Balkanilla, Sveitsissä ja Ukrainassa, tulokas tai viljelykarkulainen muualla Euroopassa. Suomessa joskus viljelykarkulainen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Pseudofumaria''
* Suomen Lajitietokeskus: Neidonkannukset – ''Pseudofumaria''
Trédarzec

**Trédarzec** () on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Jaudyjoen varrella, noin 22 kilometriä Lannionin kaupungista koilliseen.

Jaudyjoen yli pääsee joen toisella puolella olevaan Tréguierin kuntaan Pont Canada -siltaa pitkin. 153 metrinen kaarisilta rakennettiin vuosina 1951–1954, ja se korvasi aikaisemman vuonna 1886 rakennetun sillan.

Kunnan nähtävyyksiä on puutarha Jardins de Kerdalo, joka kuuluu Ranskan merkittävien puutarhojen luetteloon. Puutarhan perusti vuonna 1965 taidemaalari Peter Wolkonsky (1901-1997), joka muokkasi vanhan maatilan happamista maista 17 hehtaarin puiston, josta oli näkymät Jaudyjoelle. Alueella yli 5000 kasvia. Nykyään puutarhasta huolehtii hänen tyttärensä miehineen. 


Tiedosto:Pont_Canada.jpg|Pont Canada
Tiedosto:Les_carrés,_côté_ouest.jpg|Jardins de Kerdalo


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rotkolemmikit

**Rotkolemmikit** (*Brunnera*) on lemmikkikasvien suku, jossa on kolme lajia. Niitä esiintyy alkuperäisenä Aasiassa, Kaukasian, Turkin, Lähi-idän ja Iranin alueella sekä Keski-Siperiassa. Kaukasianrotkolemmikki eli rotkolemmikki on koristeperennana viljelty laji ja joissain Euroopan maissa se esiintyy myös viljelykarkulaisena, Suomessa satunnaisesti.

## Lajeja
* kaukasianrotkolemmikki eli rotkolemmikki (*Brunnera macrophylla*)
* *[[Brunnera orientalis]]*
* siperianrotkolemmikki (*Brunnera sibirica*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Rotkolemmikit – ''Brunnera''
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Brunnera''
Kiuruveden keskustaajama

**Kiuruveden keskustaajama** on Kiuruveden kaupungin keskustaajama, joka sijaitsee Pohjois-Savon maakunnan luoteisosassa eli Ylä-Savon länsiosassa.

Tilastokeskuksen taajama-aluerajauksen mukaan vuoden 2019 lopussa Kiuruveden keskustaajaman pinta-ala oli 7,2 neliökilometriä ja asukasluku  4&nbsp;038. Tilastollinen taajamarajaus voi poiketa kunnan omasta, virallisesta kunnan tai kunnanosien rajauksesta.

## Lähteet
Helmipalot

**Helmipalot** (*Sophora*) on hernekasvisuku. Se on aiemmin tunnettu pagodipuiden nimellä, mutta tämä nimi on 2010-luvulla vaihdettu tarkoittamaan sukua *Styphnolobium*. Helmipaloista toiseen sukuun on siirretty muun muassa tunnettu kiinalaisperäinen koristepuu japaninpagodipuu (*Styphnolobium japonicum*, aiemmin *Sophora japonica*).

Helmipalkoihin kuuluu 61 ympäri maailmaa kasvavaa lajia. Ne ovat puita tai pensaita, harvoin monivuotisia ruohoja. Euroopassa kasvaa kaksi lajia: idänhelmipalko Venäjällä ja turkinhelmipalko Mustanmeren ympäristössä.

## Helmipalkolajeja
* idänhelmipalko (*Sophora alopecuroides*)
* kainohelmipalko (*Sophora flavescens*)
* turkinhelmipalko (*Sophora jaubertii*)
* maorinhelmipalko eli maorinpagodipuu (*Sophora microphylla*)
* teksasinhelmipalko eli teksasinpagodipuu (*Sophora secundiflora* → nykyisin *[[Dermatophyllum]] secundiflorum*)
* silkkihelmipalko (*Sophora tetraptera*)
* toromirohelmipalko (*Sophora toromiro*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Helmipalot – ''Sophora''
Variksenkrassit

**Variksenkrassit** (*Coronopus*) on ristikukkaiskasvien suku, jonka on kuvannut Johann Gottfried Zinn 1757. Suvussa ei ole enää hyväksyttyjä lajeja, sillä se luokitellaan vesikrassien (*Nasturtium*) synonyymiksi. Variksenkrasseihin on Suomessa aiemmin luokiteltu viimeksi krasseihin eli suomukrasseihin (*Lepidium*) siirretyt lajit karvavariksenkrassi (*Coronopus didymus*) → sulkakrassi (*Lepidium didymum*) ja kaljuvariksenkrassi (*Coronopus squamatus*) → ryhmykrassi (*Lepidium coronopus*).

Variksenkrassin liuskaiseen lehtimuotoon viittaa muiden sukujen kasvien lajinimenä *coronopifolia*.

## Lähteet
Erik Persson (uimari)

**Erik Persson** (s. 12. tammikuuta 1994 Kungsbacka) on ruotsalainen uimari, joka on erikoistunut rintauintiin.

Persson saavutti 200 metrin rintauinnissa pitkän radan MM-hopeaa Budapestissa 2022 ajalla 2.08,38. EM-kilpailuissa hän sai samassa lajissa pitkällä radalla kultaa Belgradissa 2024 ja pronssia Budapestissä 2020 sekä lyhyellä radalla hopeaa Glasgow’ssa 2019. Kesäolympialaisissa Persson sijoittui rintauinnissa Rio de Janeirossa 2016 100 metrillä 32:nneksi ja 200 metrillä 11:neksi, Tokiossa 2020 hän oli 200 metrillä kahdeksas ja Pariisissa 2024 kolmastoista.

## Lähteet
* 
* Profiili Kansainvälinen uimaliitto 
* Profiili Ruotsin olympiakomitea 

### Viitteet
Kaijalehdet

**Kaijalehdet** eli **papukaijalehdet** (*Alternanthera*) on revonhäntäkasveihin kuuluva kasvisuku. Siinä on noin 105 lajia, jotka ovat koko maailman tropiikissa ja subtropiikissa kasvavia ruohoja. Jotkin kaijalehdet ovat hankalia rikkakasveja tai vieraslajeja, muun muassa melkein koko Afrikkaan levinnyt *Alternanthera sessilis* ja Etelä-Amerikasta Yhdysvaltoihin, Aasiaan ja Australiaan levinnyt vesikaijalehti.

## Lajeja
* mattokaijalehti (*Alternanthera caracasana*)
* loistokaijalehti eli papukaijalehti (*Alternanthera ficoidea*)
* vesikaijalehti eli vesipapukaijalehti (*Alternanthera philoxeroides*)
* rikkakaijalehti eli rikkapapukaijalehti (*Alternanthera pungens*)
* *[[Alternanthera sessilis]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Alternanthera''
* Suomen Lajitietokeskus: Kaijalehdet – ''Alternanthera''
Kaavin kirkonkylä

**Kaavin kirkonkylä** on Kaavin kunnan keskustaajama ja kirkonkylä, joka sijaitsee Pohjois-Savon maakunnan itäosassa, Kaavinjärven pohjoisrannalla. Kirkonkylä sijaitsee linnuntietä noin 42 kilometriä Kuopion keskustasta itään.

Tilastokeskuksen taajama-aluerajauksen mukaan vuoden 2019 lopussa Kaavin kirkonkylän pinta-ala oli 3,15 neliökilometriä ja asukasluku 1&nbsp;321. Tilastollinen taajamarajaus voi poiketa kunnan omasta kunnanosien rajauksesta.

## Lähteet
Erik Persson

**Erik Persson** -nimisiä henkilöitä ovat muun muassa:

* Erik Persson, ruotsalainen jalkapalloilija
* Erik Persson (s.1994), ruotsalainen uimari
* Erik Persson, ruotsalainen painija
Nuijakukat

**Nuijakukat** eli **kesterit** (*Cestrum*) on koisokasveihin kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluu lähes 230 lajia ja se on heimon toiseksi laajin. Ne ovat puuvartisia kasveja, jotka esiintyvät alkuperäisinä Etelä- ja Keski-Amerikassa, Meksikossa, Karibialla, Yhdysvalloissa Floridassa. Nuijakukkiin kuuluu useita koristekasvina tunnettuja lajeja. Tulokaslajina esiintyy useita nuijakukkia Amerikan ulkopuolella, esimerkiksi oranssi- ja chilennuijakukka, Etelä-Euroopassa, Afrikassa, Aasiassa ja Australiassa.

## Lajeja
* oranssinuijakukka eli nuijakukka (*Cestrum aurantiacum*)
* rohtonuijakukka (*Cestrum auriculatum*)
* purppuranuijakukka (*Cestrum elegans*)
* tuoksunuijakukka (*Cestrum nocturnum*)
* chilennuijakukka (*Cestrum parqui*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Cestrum''
Dmitri Balandin

**Dmitri Igorevitš Balandin** (, s. 4. huhtikuuta 1995 Almaty) on kazakstanilainen uimari, olympiavoittaja ja Aasian kisojen kultamitalisti, joka on erikoistunut rintauintiin.

Balandin voitti 200 metrin rintauinnissa olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016. Hän oli samoissa kisoissa 100 metrin rintauinnissa kahdeksas. Tokion kesäolympialaisissa 2020 Balandin karsiutui 100 metrin rintauinnissa ensimmäisenä välieristä, ja 200 metrillä hänen kisansa päättyi välierävaiheeseen. Aasian kisoissa 2014 Balandin voitti niin 50, 100 kuin 200 metrin rintauintimatkat. Aasian kisoissa 2018 hän voitti kolme pronssimitalia.

## Lähteet
* 
* Profiili Kansainvälinen uimaliitto 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Pleudaniel

**Pleudaniel** () on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Trieuxjoen varrella, noin 27 kilometriä Lannionin kaupungista itään.

Kunnan keskustassa oleva Saint-Pierren kirkko on rakennettu 1600- ja 1700-luvuilla. Se korvasi samalla paikalla olleen kirkon, joka oli pyhitetty irlantilaisten evankelistojen kunniaksi. Kirkon torni on tuhoutunut useasti salaman iskusta, viimeksi vuonna 1914.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Keijupetuniat

**Keijupetuniat** eli **pikkupetuniat** (*Calibrachoa*) on koisokasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Se on läheistä sukua petunioille eli isopetunioille (*Petunia*). Keijupetunioita on 30 lajia, joita esiintyy Amerikassa, Lounais-Yhdysvalloissa, Meksikossa ja Etelä-Amerikassa Brasiliasta Argentiinaan. Jalostettuja lajikkeita viljellään muun muassa amppelikasvina.

Keijupetunioihin kuuluvat nappipetunia (*Calibrachoa parviflora*) ja pikkupetunioiksi tai japaninkelloiksi kutsutut useat viljelylajikkeet.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Calibrachoa''
* Suomen Lajitietokeskus: Keijupetuniat – ''Calibrachoa''
Nielukukat

**Nielukukat** (*Kickxia*) on ratamokasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Ne ovat läheistä sukua muun muassa leijonankidoille ja kilkoille. Suvussa on 24 lajia, joita esiintyy alkuperäisenä Euroopassa, läntisessä Aasiassa ja pohjoisessa Afrikassa.

## Nielukukkalajeja
* hentonielukukka (*Kickxia cirrhosa*)
* villanielukukka (*Kickxia commutata*)
* keihäsnielukukka (*Kickxia elatine*)
* nuokkunielukukka (*Kickxia pendula*)
* hiekkanielukukka (*Kickxia sagittata* → *Nanorrhinum sagittatum*)
* virpanielukukka (*Kickxia scoparia* → *Nanorrhinum scoparium*)
* sarvinielukukka eli pyörönielukukka (*Kickxia spuria*)
* kivinielukukka (*Kickxia urbanii* → *Nanorrhinum urbanii*)

Suomessa on satunnaiskasveina tavattu kolmea lajia: hento-, keihäs- ja sarvinielukukkaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Kickxia''
* Suomen Lajitietokeskus: Nielukukat – ''Kickxia''
Yhdystie 7069

**Yhdystie 7069** on Etelä-Pohjanmaalla sijaitseva noin 11 kilometrin pituinen tie. Yhdystie alkaa Soinin Laasalan kylästä seututien 714 varrelta josta se johtaa Alajärvelle Lehtimäen Peräkylään. Peräkylässä tie päättyy kantatien 68 risteykseen. Tie kulkee Kurkiperän ja Pahkaperän kulmakuntien lävitse. Tie on pääosin päällystämätöntä soratietä. Asfalttipäällysteistä osuutta on noin kolmen kilometrin verran tien loppuosuudella Peräkylässä.

Yhdystien nimi on Soinin puolella *Lehtimäentie*, kun taas Lehtimäen puolella nimeksi muuttuu *Hernesmaantie*.

Ennen vuotta 1996 tie oli seututie 706 yhdessä yhdystien 7060 kanssa. Seututien reitti oli Töysä–Lehtimäki–Laasala.

## Lähteet
Rwanda Biomedical Centre

**Rwanda Biomedical Centre** (lyhennys **RBC**; suom. *Ruandan biolääketieteen keskus*) on Ruandan pääkaupungissa Kigalissa ja useassa sivutoimipaikassa toimiva kansallinen lääketieteellinen tutkimus-, seuranta- ja palvelukeskus. Se ei ole sairaala. RBC Se muodostettiin vuonna 2011 yhdistämällä 14 silloista ruandalaista terveysalan tutkimuslaitosta yhdeksi organisaatioksi. RBC tekee tieteellistä tutkimustyötä, tarjoaa diagnostisia palveluja ja toteuttaa rajoitetusti ehkäisevää, kuntouttavaa ja parantavaa terveydenhoitoa suojellakseen Ruandaa sairauksilta ja muilta terveyden uhkatekijöiltä. RBC on Ruandan kansanterveystyön tutkimus- ja kehittämislaitos, joka edustaa Ruandaa kansanterveyslaitoksen kansainvälisessä järjestössä International Association of National Public Health Institutesissa (IANPHI). 

Ruandan biolääketieteellisen keskuksen palveluja ja kansallisesti seuraamia tautiryhmiä sekä terveydenhoidon aloja ovat muun muassa: veripalvelu, laboratoriopalvelut, lääkinnällisten tarvikkeiden jakelu, lääketieteellisen teknologian koordinointi, kansallinen rokotusten koordinointi ja lääketieteellinen tutkimus; tartuntataudit (kuten malaria, HIV/AIDS, covid-19, Ebola, tuberkuloosi); ei-tarttuvat taudit (kuten syöpä, sydän- ja verisuonisairaudet, diabetes, keuhko- ja munuaistaudit sekä muut metaboliset taudit); vesivälitteiset sairaudet; loukkaantuneet ja vammaiset; äitiys-, lapsi- ja yhteisöterveys; mielenterveys; suunterveys ja silmäterveys. Laitoksen palveluksessa on yli 400 työntekijää. Henkilöstöltään suurimmat yksiköt ovat veripalvelu (5 toimipaikkaa: lähes 120 henkilöä) ja kansallinen referenssilaboratorio (70 työntekijää). RBC:n alaisuuteen kuuluu lisäksi esimerkiksi Ruandan sotilassairaalaan sijoitettu Ruandan syöpäkeskus (kuvantamiskeskus). 

Ulkomaisista kansanterveyslaitoksista esimerkiksi Yhdysvaltain tautikeskus CDC on vuosien aikana tukenut Ruandan biolääketieteellisen keskuksen useita kansanterveyteen liittyviä toimia. Esimerkiksi Ruandan veripalvelu on asiantuntija-avun tukemana kehittynyt yhdeksi Afrikan korkeatasoisimmista. 

Covid-19-pandemian aikana RBC on seurannut Ruandan tautitilannetta ja ohjannut osaltaan maansa terveydellisiä vastatoimia pandemian hillitsemiseksi ja taltuttamiseksi. RBC on ollut mukana covid-19-taudin diagnostisoinnissa ja hoidon logistiikassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Rwanda Biomedical Centre (homepage)  (rbc.gov.rw)
*Covid-19 Rwanda Cases (Ruandan covid-19-yhteenvetosivu)  (rbc.gov.rw)
*Daniel Sabiiti (14.2.2021) How Rwanda Plans to Deal with Cancer in the Next Decade  (ktpress.rw)
RenderDoc

**RenderDoc** on avoimen lähdekoodin itsenäisesti toimiva debuggeri, jota käytetään yksittäisten kuvien kaappaamiseen sovellusohjelmista. Kaappausta käytetään tutkimaan mitä tapahtuu grafiikkaprosessorilla, ohjelmointirajapinnoissa ja muuta.
Eri pelimoottorit tukevat integraatiota RenderDocin kanssa kuten Unity- ja Unreal Engine.

Ohjelman kehittäjä on Baldur Karlsson, joka aloitti sen kehityksen vuonna 2012 työskennellessään Crytekilla.
Kehitys alkoi vapaa-ajan projektina tarpeeseen luotettavalle debuggerille ja kasvoi tukemaan useampia alustoja.
Vuonna 2014 Crytek ilmoitti ohjelman lähdekoodien julkaisusta ilmaiseksi.
Ohjelmaa käytetään muun muassa vian etsintään kun renderöity kuva näyttää virheelliseltä. Ohjelmalla voi kaapata grafiikkaprosessorille lähetettyä geometriatietoa mukaan lukien renderöidyn kuvan ulkopuolelle jäävän geometrian, sekä liukuhihnan tilan, komennot ja käytössä olevat tekstuurit. RenderDoc tarjoaa tietoa GPU:n kutsujen kestoista ja jokaisen shader-ohjelman kutsuista.

Käyttöliittymä on toteutettu Qt:lla, joka on julkaistu versiossa 1.0.
RenderDoc sisältää sisäisen ohjelmointirajapinnan ulkoisen rajapinnan, jolla sitä voi käyttää Python-ohjelmista. Rajapinnan kautta kaappaamista ja lisätoimenpiteitä voi automatisoida analysointia varten.

Ohjelma on julkaistu MIT-lisenssillä, se tukee useita grafiikkarajapintoja ja käyttöjärjestelmiä.
Tuetut rajapinnat:
* Vulkan
* Direct3D 11
* Direct3D 12
* OpenGL & OpenGL ES

Tuetut käyttöjärjestelmät:
* Windows
* Linux
* Android
* Google Stadia

## Lähteet
Laša Bekauri

**Laša Bekauri** (; 26. heinäkuuta 2000, Akhmeta) on georgialainen judoka ja kaksinkertainen olympiavoittaja.

Bekauri on kilpaillut aikuisten kilpailuissa vuodesta 2019 lähtien. Ennen tätä hänellä on alle 18-vuotiaiden henkilökohtaista EM-kultaa vuodelta 2017, saman ikäluokan EM-joukkuekultaa 2016 ja 2017, alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruus 2017, alle 21-vuotiaiden henkilökohtaista MM-kultaa 2018 ja 2019, MM-sekajoukkuepronssia 2019 sekä EM-kultaa ja sekajoukkuepronssia 2019. Universiadihopeaa hän saavutti 2019. Ensimmäisen Masters-tason voiton hän saavutti joulukuussa 2019 Qindaon turnauksessa. Vuonna 2021 Bekauri voitti Tel Avivin Grand Slam -turnauksen sekä uransa ensimmäisen aikuisten arvokisamitalin voitettuaan EM-kultaa 90 kg sarjassa.

Kesäolympialaisissa 2020 Bekauri kilpaili 90 kg sarjassa. Hän voitti kahdella ensimmäisellä kierroksella Piotr Kuczeran ja Li Kochmanin. Puolivälierissä Bekauri voitti uzbekistanilaisen Davlat Bobonovin ipponilla. Välierissä Bekauri voitti venäläisen Mikhail Igolnikovin Tani-otoshilla edeten loppuotteluun. Loppuottelussa hän kohtasi saksalaisen Eduard Trippelin. Bekauri voitti olympiakultaa Tsurikomi-goshilla. Vuoden 2022 Taškentin MM-kilpailuissa hän saavutti 90-kiloisissa pronssia. Hän voitti vuonna 2023 Grand Slam -kilpailun Tbilisissä sekä sai Dohan MM-kilpailuissa hopeaa 90&nbsp;kg:n sarjassa ja pronssia joukkuekilpailussa. Saman vuoden Krakovan Euroopan kisoissa hän saavutti sekajoukkuekilpailussa pronssia. Voitettuaan vielä Budapestin Masters-kilpailun hän saavutti Montpellierin EM-kilpailuissa 2023 hopeaa 90-kiloisten sarjassa.

Bekauri hän voitti vuonna 2024 Tbilisin Grand Slam -kilpailun alle 90-kiloisten sarjassa. Zagrebin EM-kilpailuissa hän sai samassa sarjassa pronssia. Bekauri voitti 90-kilosissa olympiakultaa Pariisissa 2024. Finaalissa hän kukisti japanilaisen Sanshirō Muraon kahdella waza-arin arvoisella suorituksella.

## Lähteet
Ville Sederholm

**Knut Fredrik Wilhelm** (**Ville**) **Sederholm** (23. helmikuuta 1886 Juva – 29. lokakuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen toimittaja.

Ville Sederholm kävi Savonlinnan lyseon ja Turun yksityisen kauppakoulun. Hän työskenteli toimittajana 18-vuotiaasta lähtien, aluksi vuodesta 1904 *[[Turun Sanomat|Turun Sanomissa]]* aputoimittajana ja taloudenhoitajan apulaisena. Hän siirtyi 1906 *[[Keskisuomalainen|Keski-Suomi]]*-lehden toimitussihteeriksi ja oli sittemmin  toimitussihteerinä *[[Laatokka (sanomalehti)|Laatokassa]]* 1909–1911 ja *[[Länsi-Savo|Suur-Savossa]]* 1911–1912. 

Sederholm hoiti Sanomalehtien Tietotoimiston Viipurin toimistoa vuonna 1912 ja toimi Itä-Suomen Uutistoimiston johtajana vuosina 1913–1919. Hän osallistui Aunuksen sotaretkeen hoitaen Aunuksen väliaikaisen hallituksen ja Aunuksen hoitokunnan tietotoimistoa ja palasi sitten *Laatokka*-lehteen, jonka toimitussihteerinä hän oli 1919–1922 ja päätoimittajana vuosina 1922–1929. Vuonna 1930 Ville Sederholm muutti Helsinkiin Suomen Tietotoimiston palvelukseen. Sederholm työskenteli tämän jälkeen *[[Uusi Suomi|Uuden Suomen]]* toimituksessa ja Suomen Tietotoimistossa ja hoiti vuonna 1943 *[[Etelä-Suomi (sanomalehti)|Etelä-Suomen]]* päätoimittajan tehtäviä, minkä jälkeen hän luopui aktiivisesta lehtityöstä. 

Sederholm toimi eri aikoina puolueyhdistys- ja piiritoimikuntien sekä nuorisoseurain keskusseuran sihteerinä asuinpaikoillaan. Viipurissa asuessaan hän toimi jonkin aikaa sikäläisen suojeluskuntapiirin piiriesikunnan kansliapäällikkönä 1919. Hän toimi useita vuosia Helsingin Sanomalehtimiesyhdistyksen tilintarkastajana.

Sederholm oli puoluekannaltaan aluksi nuorsuomalainen ja myöhemmin kiihkeä kokoomuslainen. Hänen harrastustensa kohteena olivat erityisesti Raja-Karjala ja sen ortodoksiväestön suomalaistaminen sekä suojeluskuntatoiminta. Nuoruusvuosinaan Sederholm osallistui myös nuorisoseuratoimintaan.

## Lähteet
Aaron Wolf

^

**Aaron Wolf** (25. helmikuuta 1996 Shin-Koiwa) on japanilainen judoka, olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Nuorten tasolla Wolf saavutti alle 21-vuotiaiden Japanin mestaruuden vuonna 2014 sekä pronssia 2013. Alle 21-vuotiaiden MM-pronssia hän saavutti vuonna 2014. Aikuisten turnauksissa Wolf on kilpaillut vuodesta 2014 lähtien. Ensimmäiset aikuisten turnausvoitot Wolf saavutti vuonna 2015, jolloin voitti Taškentin ja Ulan Batorin Grand Prix -turnauksen sekä Kodokan Cupin. Vuonna 2016 Wolf voitti Japanin mestaruuden 100 kg sarjassa sekä Kodokan Cupin. Vuonna 2017 Wolf voitti uransa ensimmäisen aikuisten arvokisamitalin, kun hän voitti Budapestin MM-kilpailujen 100 kg sarjan. Lisäksi hän voitti Japanin mestaruuden 100 kg sarjassa ja oli samoissa kilpailuissa avoimen painoluokan toinen. Vuonna 2018 Wolf voitti Budapestin Grand Prix'n ja Osakan Grand Slamin. MM-kilpailuissa hän oli viides 100 kg sarjassa, mutta voitti joukkuekilpailussa kultaa. Vuonna 2019 Wolf voitti Japanin-mestaruuskilpailuissa avoimen luokan mestaruuden, mutta oli toinen 100 kg sarjassa. Tokion MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia alle 100&nbsp;kg:n sarjassa ja kultaa sekajoukkuekilpailussa. Tämän lisäksi hän voitti Budapestin Grand Prix'n 2019. Vuonna 2021 Wolf voitti Biškek AM-kilpailuissa 100 kg sarjan.

Tokion olympialaisissa 2020 Wolf kilpaili 100 kg sarjassa. Wolf aloitti turnauksen toiselta kierrokselta, jolla voitti uzbekistanilaisen Mukhammadkarim Khurramovin. Puolivälierissä hän voitti Peter Paltchikin. Välierissä Wolf kohtasi georgialaisen Varlam Lipartelianin, jonka Wolf voitti O-uchi-garilla. Olympialaisten loppuottelussa Wolf kohtasi eteläkorealaisen Cho Gu-hamin. Wolf voitti ottelun vasta lisäajalla ipponilla (O-uchi-gari). Wolf oli lisäksi mukana Japanin judojoukkueessa, joka voitti sekajoukkuekilpailun hopeaa.

Wolf voitti Japanin-mestaruuden 100 kg:n sarjassa 2023. Saman vuoden Hangzhoun Aasian kisoissa hän oli viides. Hän voitti Pariisin ja Barysyn Grand Slam -kilpailun 2024. Pariisin olympialaisissa hän sijoittui 100&nbsp;kg:n painoluokassa seitsemänneksi ja sai hopeaa sekajoukkuekilpailussa.

## Lähteet
Laasala

**Laasala** on kylä Soinin kunnassa Etelä-Pohjanmaan maakunnassa. Laasalassa asuu 273 ihmistä (2007). Soinin kirkonkylään Laasalasta on matkaa noin kahdeksan kilometriä.

Kylässä ei ole kunnallisia palveluita, mutta siellä on eri toimialojen yritystoimintaa. Laasalassa on kyläyhdistys ja metsästysseura. 

## Vesistö
Alasen järvellä on uimaranta, jonka yhteydessä on sauna ja kota.

## Liikenne
Laasala sijaitsee Alajärven ja Soinin välisen seututien 714 varrella, jossa liikenne on vilkasta. Lisäksi yhdystietä 7069 pitkin Laasalasta pääsee Lehtimäen Peräkylään.

## Lähteet
Chizuru Arai

**Chizuru Arai** (, s. 1. marraskuuta 1993 Yorii) on japanilainen judoka, olympiavoittaja ja maailmanmestari.

Junioritasolla Arai saavutti alle 20-vuotiaiden Aasian-mestaruuden vuonna 2012, alle 21-vuotiaiden Japanin mestaruuden 2013, joukkuemaailmanmestaruuden 2013 ja MM-hopeaa 2013. Ensimmäisen aikuisten turnausvoiton Arai voitti Tokiossa marraskuussa 2013. Vuonna 2014 Arai ei saavuttanut turnausvoittoja, mutta vuonna 2015 hän voitti Sofian avoimen turnauksen, Düsseldorfin grand prix'n, Tokion grand slamin ja joukkuemaailmanmestaruuden. Vuonna 2016 Arai voitti Tyumenin grand slamin sekä oli toinen Japanin mestaruuskilpailuissa 70 kg sarjassa. Vuonna 2017 Arai saavutti useita voittoja: hän voitti uransa ensimmäisen MM-mitalin, kun voitti Budapestin MM-kilpailuissa kultaa. Lisäksi hän voitti joukkuemaailmanmestaruuden, Japanin maailmanmestaruuden, Pariisin grand slamin ja Düsseldorfin grand prix'n. Arai uusi MM-kultansa Bakun MM-kilpailuissa sekä saavutti myös joukkuekilpailun maailmanmestaruuden. Lisäksi hän voitti Osakan grand slamin 2018. Vuonna 2019 Arai voitti joukkuekilpailun maailmanmestaruuden sekä Bakun grand slamin. Vuonna 2020 Arai voitti Düsseldorfin grand slamin. Maaliskuussa 2021 Arai voitti Taškentin grand slam -turnauksen.

Tokion olympialaisissa 2020 Arai otteli 70&nbsp;kg sarjassa. Hän pääsi aloittamaan suoraan toiselta kierrokselta, jolla voitti puertoricolaisen María Pérezin. Puolivälierissä Arai voitti saksalaisen Giovanna Scoccimarron ipponilla. Välierissä Arai voitti Madina Taimazovan Okuri-eri-jimella. Loppuottelussa Arai kohtasi itävaltalaisen Michaela Polleresin. Arai voitti loppuottelun Wara-arin arvoisella Ko-soto-garilla. Arai oli lisäksi mukana Japanin judojoukkueessa, joka voitti sekajoukkuekilpailun hopeaa.

## Lähteet
Theódoros Kontídis

**Theódoros Kontídis** (, s. 11. maaliskuuta 1956) on kreikkalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 9. lokakuuta 1988. Kontídis nimitettiin Ateenan arkkihiippakunnan johtoon 14. heinäkuuta 2021. Samalla hänet nimitettiin Ródoksen arkkihiippakunnan apostoliseksi administraattoriksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. syyskuuta. 

Kontídis nimitettiin myös Patraksen Pyhän Andreaksen seurakunnan pastoriksi vuonna 2021.

## Lähteet
Johannes Raekallio

**Johannes** (**Juhana**, **Jussi**) **Raekallio** (entinen **Hagelberg**, 25. elokuuta 1866 Piikkiö – 14. syyskuuta 1936 Raahe) oli suomalainen toimittaja ja virkamies.

Johannes Raekallion vanhemmat olivat rovasti Karl Edvard Hagelberg ja Maria Virtanen. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1887 ja suoritti kameraalitutkinnon vuonna 1892. Raekallio toimitti sanomalehti *[[Suomalainen (Jyväskylä)|Suomalaista]]* vuodesta 1893 ja oli sen päätoimittajana vuosina 1895–1896. Hän työskenteli Kansallisosakepankin Jyväskylän konttorin johtajana vuosina 1896–1900, postihallituksessa vuodesta 1903 ja Viipurin läänin köyhäinhoidontarkastajana vuosina 1919–1935. Raekallio toimi Punaisen Ristin varastojen johtokunnan ja pakolaisavustuksen puheenjohtajana vuosina 1921–1922 ja Rauhan piirimielisairaalan rakennustoimikunnan puheenjohtajana vuosina 1923–1926. Hän oli puoluekannaltaan edistysmielinen ja toimi jonkin aikaa Viipurin kaupunginvaltuuston jäsenenä.

Raekallio oli naimisissa laulaja Dagmar Sarlinin kanssa vuodesta 1895. Hän suomensi aikanaan suuren määrän lauluja.

## Lähteet
Shōri Hamada

**Shōri Hamada** (, s. 25. syyskuuta 1990 Kirishima) on japanilainen judoka, olympiavoittaja ja maailmanmestari. 

Hamada on kilpaillut aikuisten kilpailuissa vuodesta 2012 lähtien, jolloin hän oli Japanin mestaruuskilpailuissa 78&nbsp;kg sarjassa kolmas. Vuonna 2014 Hamada voitti sambon MM-kultaa sekä judossa Glasgow’n avoimen turnauksen. Vuonna 2015 Hamada voitti Kodokan Cupin, Qingdaon Grand Prix’n ja Japanin mestaruuden 78&nbsp;kg sarjassa. Vuonna 2016 Hamada oli kolmas Japanin mestaruuskilpailujen 78&nbsp;kg sarjassa. Vuonna 2017 Hamada voitti Oberwartin avoimen turnauksen, oli toinen Japanin mestaruuskilpailuissa, voitti Aasian-mestaruuden 78&nbsp;kg sarjassa sekä voitti Zagrebin Grand Prix’n, Kodokan Cupin ja Tokion Grand Slam -turnauksen. Vuonna 2018 Hamada voitti uransa ensimmäisen maailmanmestaruuden, kun hän voitti Bakun MM-kilpailujen 78&nbsp;kg sarjan. Lisäksi hän voitti joukkuemaailmanmestaruuden. Vuonna 2019 Hamada voitti Japanin mestaruuden 78&nbsp;kg sarjassa. Lisäksi hän voitti Montrealin Grand Prix’n sekä joukkuemaailmanmestaruuden. MM-kilpailujen 78&nbsp;kg sarjassa hän oli toinen. Vuonna 2020 hän voitti Düsseldorfin Grand Slamin. Vuonna 2021 Hamada voitti Antalyan Grand Slamin.

Tokion olympialaisissa 2020 Hamada otteli 78&nbsp;kg sarjassa. Hän aloitti turnauksen toiselta kierrokselta, jolla voitti puolalaisen Beata Pacutin. Puolivälierissä Hamada voitti venäläisen Aleksandra Babintsevan ipponilla (okuri-eri-jime). Välierissä Hamada voitti saksalaisen Anna-Maria Wagnerin ipponilla (ude-hishigi-juji-gatame). Loppuottelussa Hamada kohtasi ranskalaisen Madeleine Malongan. Hamada voitti ottelun ipponilla tehtyään kuzure-kami-shiho-gatamen. Hamada oli lisäksi mukana Japanin judojoukkueessa, joka voitti sekajoukkuekilpailun hopeaa.

Hamada voitti Japanin-mestaruuden 2022. Hän sijoittui MM-kilpailujen 78&nbsp;kg:n sarjassa viidenneksi Taškentissa 2022 ja Dohassa 2023.

## Lähteet
Irina Embrich

**Irina Embrich** (o.s. **Zamkovaja**, s. 12. heinäkuuta 1980 Tallinna) on virolainen miekkailija, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari. Hänen aseensa on kalpa. Embrich valittiin vuonna 2007 Viron vuoden naisurheilijaksi.

## Elämä ja urheilu-ura

Tokion kesäolympialaisissa 2020 Embrich kuului Viron kultaa joukkuekilpailussa voittaneeseen joukkueeseen. Hän oli olympiajoukkueessa mukana alun perin varanaisena, mutta finaalin loppuhetkillä hänet vaihdettiin Erika Kirpun tilalle, mikä mahdollisti myös Embrichille olympiakultamitalin. Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016 Embrich sijoittui yksilökilpailussa kymmenenneksi ja joukkuekilpailussa neljänneksi.

MM-kilpailuista Embrich on voittanut viisi mitalia, kirkkaimpana joukkuekilpailun kultamitali Leipzigista 2017. Yksilökilpailusta Embrichin MM-mitaleista on tullut kaksi: hopea vuonna 2006 ja pronssi vuonna 2007. EM-kilpailuista Embrichillä on seitsemän mitalia, joista yksi henkilökohtainen, pronssi vuodelta 2007. Joukkuekilpailun Euroopan mestaruudet Embrich on voittanut vuosina 2013 ja 2016.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

*
Kazuyo Hayashida

**Kazuyo Hayashida** (, s. 30. joulukuuta 1953 Fukuokan prefektuuri) on japanilainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.

Hayashida kuului Japanin naisten maajoukkueen kokoonpanoon sen saavuttaessa MM-hopeaa Kolumbiassa 1975. Mitali oli Tokion kesäolympialaisiin 2020 asti Japanin ainoa koripallon olympia- tai MM-mitali aikuisten tasolla. Hayashida kuului myös Japanin viidenneksi sijoittuneeseen joukkueeseen Montréalin kesäolympialaisissa 1976.

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
*