open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tian Guan Ci Fu

**Tian Guan Ci Fu** (kiin. 天官赐福, *Tiān Guān Cì Fú*; "Taivaan virkamiehen siunaus") on kiinalaisen kirjailijan Mo Xiang Tong Xiun romaani. Se julkaistiin alun perin vuosina 2017–2018 Jinjiang Wenxuecheng -nimisellä verkkosivulla. Paperipainoksen julkaisu alkoi vuonna 2021 perinteisillä merkeillä. Xianxia-lajityyppiin kuuluva fantasiatarina sijoittuu kiinalaiseen kansanuskoon pohjautuvaan maailmaan, jossa aaveet ovat totta ja taivaassa jumalten keskuudessa toimii perinteinen kiinalainen virkamieskoneisto jumalkeisarin johtamana. Lisäksi romaani kuuluu danmei-lajityyppiin, joka on kiinalainen vastine boys' lovelle: tyypillisesti naisten kirjoittamia tarinoita, jotka kuvaavat mieshahmojen välistä romanssia. Romaanin päähenkilö Xie Lian on kohonnut ihmisprinssistä jumalaksi, mutta joutunut taivaassa epäsuosioon. Yllättäen hän alkaa saada apua yliluonnollisten mysteerien ratkaisuun aaveiden kuninkaalta, Hua Chengilta.

Tian Guan Ci Fusta on tehty myös manhua-sarjakuva ja animaatiosarja, joista jälkimmäinen on Suomessa Netflixissä.

## Julkaisu
Tian Guan Ci Fu julkaistiin alun perin omakustanteisena Jinjiang Wenxuecheng -verkkopalvelussa vuosina 2017–2018 mandariinikiinaksi yksinkertaistetuilla merkeillä. Vuonna 2021 aloitettiin perinteisillä merkeillä julkaistu paperipainos. Romaanin pituuden vuoksi paperipainos julkaistiin kuudessa osassa. Tian Guan Ci Futa on julkaistu myös englanniksi, koreaksi, thaiksi ja vietnamiksi. Englanninkielisen painoksen nimi on "Heaven Official's Blessing", ja se julkaistaan kahdeksaan osaan jaettuna.

Mo Xiang Tong Xiu on kertonut, että hänen ensimmäinen ajatuksensa Tian Guan Ci Fun tarinasta oli "hajonnut ja lyöty, kohta unholaan jäävän jumalan temppeli ja tämän nuori ja uskollinen seuraaja". Ajatus antoi hänelle puhtia romaanin kirjoittamiseen, ja kirjailija kuvaili itseään henkilönä, joka voisi kirjoittaa kokonaisen kirjan vain yhtä kohtausta varten.

## Sovitukset
Tian Guan Ci Fusta julkaistaan sarjakuvaversiota, joka alkoi vuonna 2019. Sitä julkaisee Bilibili Comics, ja sen on kuvittanut STARember. Vuonna 2020 julkaistiin Bilibilin ja Haoliners Animation Leaguen tekemä animaatiosarja.

## Vastaanotto
Tian Guan Ci Fun englanninkielinen julkaisu nousi The New York Times Best Seller listille.

## Lähteet
Kuusan kanava

**Kuusan kanava** on sulkukanava, joka sijaitsee Laukaassa. Kanava yhdistää Saraaveden ja Vatianjärven ja on osa Keiteleen kanavaa yhdessä Vaajakosken, Kuhankosken, Kapeenkosken ja Paatelan sulkujen kanssa. Kanavan rakensivat neuvostoliittolaiset 1990–1993 osana Neuvostoliiton ja Suomen välisen bilateraalikaupan tasapainottamista, koska Suomen vienti Neuvostoliittoon oli suurempaa kuin Suomen tuonti Neuvostoliitosta. Kanava on 350&nbsp;metriä pitkä. Saraaveden ja Vatianjärven korkeusero on 3,90–4,10 m.

Kanavassa on yksi sulku, jossa suurimmat aluksen sallitut mitat ovat 110,0 × 11,8 × 2,4&nbsp;metriä (pituus x leveys x syväys). Sulun ylittävän kiinteän sillan alikulkukorkeus on 8,0&nbsp;metriä mutta kanavan alapuolella oleva rautatiesilta rajoittaa mastonkorkeuden enintään 6,1&nbsp;metriin. Muulla reitillä mastonkorkeus on 5,5&nbsp;metriä. Kanavan vieressä sijaitsee Kuusaankoski, josta purkautuva vesi aiheuttaa voimakkaita pyörteitä sulun alavirran odotuslaiturille saakka. Kanavan sulkuportit ovat sähkömekaanisilla koneistoilla varustetut sektoriportit.

Kanava on itsepalvelusulku, mutta sen kaukokäyttö ja valvonta on mahdollista Paatelan kanavan keskusvalvomosta. Keiteleen kanavan käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana Arctia Meritaito Oy.

Kanavan aukioloajat:
* Toukokuu: klo 7-21
* Kesäkuu: klo 7-24
* Heinäkuu: klo 7-24
* Elokuu: klo 7-24
* Syyskuu: klo 7-18
* Lokakuu: keskiviikosta sunnuntaihin klo 7-17

## Lähteet:
Daniel Olin

**Daniel Olin** (s. Turku) on suomenruotsalainen toimittaja, joka on työskennellyt Yleisradiossa 2000-vuosikymmenen puolestavälistä alkaen. Hän toimitti vuosina 2019–2022 omaa nimeään kantavaa television keskusteluohjelmaa. Hän on työskennellyt myös Ylen ruotsinkielisissä tv-uutisissa ja Ylen ruotsinkielisenä kirjeenvaihtajana Brysselissä 2015–2018.

Turussa varttunut Olin valmistui vuonna 2008 valtiotieteen maisteriksi Åbo Akademista. Yle-uransa hän aloitti urheilutoimittajana.

Syksyllä 2022 Daniel Olin siirtyi Ylen ruotsinkieliseksi kirjeenvaihtajaksi Yhdysvaltoihin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Keskustelusarja ''Daniel Olin'' Yle Areenassa
The Helpful Fox Senko-san

**The Helpful Fox Senko-san** (, suom.: 'Avulias Kettu Senko-san') on japanilaisen Rimukoron fantasiakomedia mangasarja. Sitä on julkaistu verkossa Kadokawa Shotenin Comic Newtype -sivuston kautta lokakuusta 2017 lähtien, ja sitä on tehty kymmenen tankōbon-kirjaa. Doga Kobon anime-televisiosarjan sovitus esitettiin Japanin televisiossa huhtikuusta kesäkuuhun 2019.
Paatelan kanava

**Paatelan kanava** on sulkukanava joka sijaitsee Äänekoskella Jyväskylä-Suolahti-reitillä. Kanava yhdistää Kuhnamon ja Keiteleen ja on osa Keiteleen kanavaa yhdessä Vaajakosken, Kuhankosken, Kuusan ja Kapeenkosken sulkujen kanssa. Kanavan rakensivat neuvostoliittolaiset 1990–1993 osana Neuvostoliiton ja Suomen välisen bilateraalikaupan tasapainottamista, koska Suomen vienti Neuvostoliittoon oli suurempaa kuin Suomen tuonti Neuvostoliitosta. Kanava on noin 500&nbsp;metriä pitkä. Kuhnamon ja Keiteleen korkeusero on 7,40–7,85 m.

Kanavassa on yksi sulku jossa suurimmat aluksen sallitut mitat ovat 110,0 × 11,8 × 2,4&nbsp;metriä (pituus x leveys x syväys). Kanavan yläpuolella sijaitsevan kiinteän sillan alikulkukorkeus on 8,0&nbsp;metriä, mutta reilun kilometrin päässä ylävirrassa sijaitseva Paatelanlahden kiinteä rautatiesilta rajaa mastonkorkeuden vain 4,8&nbsp;metriin. Muulla reitillä mastonkorkeus on 5,5&nbsp;metriä.

Kanavan sulkuportit ovat sähkömekaanisilla koneistoilla varustetut sektoriportit.

Kanava on palvelusulku jonka käyttö ja valvonta suoritetaan viereisestä keskusvalvomosta, josta on mahdollisuus myös Vaajakosken, Kuhankosken, Kuusan ja Kapeenkosken sulkujen etävalvontaan ja kaukokäyttöön. Keiteleen kanavan käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana Arctia Meritaito Oy.

Kanavan aukioloajat (2024):

* Toukokuu: klo 9-21
* Kesäkuu: klo 9-24
* Heinäkuu: klo 9-24
* Elokuu: klo 9-24
* Syyskuu: klo 9-18
* Lokakuu: keskiviikosta sunnuntaihin tilauksesta klo 9-17

## Lähteet
Seondeok

**Seondeok** (; noin 606–647) oli nykyisessä Koreassa sijainneen Sillan valtakunnan hallitseva kuningatar vuosina 632–647 

Seondeok vahvisti buddhalaisuuden asemaa valtakunnassaan ja rakennutti kuuluisan Cheomseongdaen observatorion.

Seondeok peri valtaistuimen isältään kuningas Jinpyeongilta aikana, jolloin Silla kukoisti taloudellisesti, ja sillä oli mahdollisuus laahjeta naapureiden Baekjen ja Goguryeon alueille. Hän vahvisti liittolaissuhteita Tang-dynastian hallitseman Kiinan kanssa. Armeijoiden yhteiset hyökkäykset kuitenkin torjuttiin, ja Silla valtasi naapurinsa vasta 660-luvulla.

Yhdeksän metriä korkea Cheomseongdaen observatorio on edelleen jäljellä Sillan pääkaupungissa Gyeongjussa. Se on rakenteeltaan aurinkokello, ja sen eteläseinällä olevasta ikkunasta paistaa sisään kesäpäivän tasauksen aikaan. Sen ympärillä on luultavasti ollut muita tähtitieteeseen ja tieteeseen ylipäänsä liittyviä rakennuksia. Observatorion rakenteesta on haettu myös Seondeokin henkilöön liittyvää symboliikkaa.

## Katso myös
* Seondeok yeowang, televisiosarja Seondeokin elämästä.

## Lähteet
Usko Aro

**Sävel Aarre Usko Aro** (28. toukokuuta 1922 Viipuri – 18. helmikuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen viulisti ja konserttimestari.

Usko Aron vanhemmat olivat kaakelintekijä, muusikko Toivo Johannes Aro, ent. Lindholm (1879–1937) ja Johanna Huuhka (s. 1881). Aron isä Toivo Aro oli Viipurin Musiikin Ystäväin Orkesterin kontrabasistina. Usko Aro aloitti uransa 1932 ravintola- ja kylpyläorkestereiden viuluprimaksena ja orkesterinjohtajana. Hän liittyi 1945 Helsingin kaupunginorkesteriin ja hän oli orkesterin konserttimestarina 1961–1973. Aro jäi eläkkeelle 1973.

Usko Aro oli naimisissa vuodesta 1960 sopraano Anita Välkin kanssa. Heillä oli kaksi tytärtä.

Usko Aron vanhempi veli Sulo Aro (1904–1998) oli viulisti ja Radion sinfoniaorkesterin konserttimestari 1953–1963.

## Lähteet
Erik Dahlström

**Erik Dahlström** (8. heinäkuuta 1879 Turku – 29. toukokuuta 1943 Paimio) oli suomalainen tilanomistaja ja järjestöjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Dahlströmin vanhemmat olivat kauppaneuvos Ernst Dahlström ja Rosina Sofia Julin ja puoliso vuodesta 1912 oopperalaulajatar Sabine Gertrud Elisabeth (Lisa) Heinefetter. Dahlström suoritti ylioppilastutkinnon ja opiskeli vuodesta 1898 Helsingin yliopistossa, mutta ei suorittanut siellä mitään loppututkintoa. Hän jatkoi opiskelua Saksassa ja Yhdysvalloissa, kunnes siirtyi sukunsa omistaman kauppahuoneen palvelukseen. Dahlström osti vuonna 1905 Viksbergin kartanon ja ryhtyi sitä kunnostamaan ja viljelemään. Hän osallistui merkittävästi myös kartanon lähellä olevan Pyhän Jaakobin kirkon kunnostukseen.

Dahlström oli muun muassa Kymi Oy:n, Helsingin Osakepankin, vakuutusyhtiö Sammon ja henkivakuutusyhtiö Verdandin hallitusten jäsen sekä kuului Turun Säästöpankin isännistöön.

Maatalousalan järjestötyöhön Dahlström paneutui 1920-luvun lopulta alkaen. Hän oli muun muassa Sydvästra Finlands Jordbrukarklubbin puheenjohtaja vuodesta 1927. Suomen Talousseuran puheenjohtajaksi Dahlström tuli vuonna 1934. Tässä tehtävässä hän edisti myös pohjoismaista yhteistyötä ja sai ansioistaan Ruotsin Pohjantähden ritarikunnan ritarin arvon. Hänellä oli myös useita muita luottamustehtäviä, kuten Åbo Akademin säätiön ja Turun Taideyhdistyksen hallitusten puheenjohtajuus, yritysten hallitusten jäsenyyksien ohella. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Dahlström sai vuonna 1939. 

## Lähteet
Gabriela da Silva

**Gabriela da Silva** (s. 19. heinäkuuta 1993) on brasilialainen lentopalloilija, pelipaikaltaan hakkuri ja pituudeltaan 183-senttimetrinen. Hän edusti kaudella 2021–2022 Suomessa lentopallon Mestaruusliigassa LP Kangasalaa.

Kotimaansa lisäksi da Silva on pelannut Argentiinassa CA Villa Doran joukkueessa kaudella 2017–2018, Sveitsissä Volley Luganossa kaudella 2018–2019, Espanjassa CV Kielessä kaudella 2019–2020 ja Ranskassa Sens Olympique Clubissa kaudella 2020–2021. Hän siirtyi LP Kangasalaan syyskuussa 2021.

## Lähteet
Braedyn Tutton

**Braedyn Tutton** (s. 12. kesäkuuta 1997) on kanadalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan keskitorjuja ja pituudeltaan 183-senttimetrinen. Hän edustaa Suomessa lentopallon Mestaruusliigassa LP Kangasalaa kaudella 2021–2022.

Tutton edusti Yhdysvaltain yliopistosarjassa neljä kautta East Tennessee State Universityä. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Ruotsissa Lindesbergin joukkueessa ja kaudella 2020–2021 Itävallassa TI-Volley Innsbruckissa. Kaudeksi 2021–2022 hän siirtyi Suomeen LP Kangasalan joukkueeseen samalla, kun hänen poikaystävänsä, jääkiekkoilija Brady Austin teki sopimuksen tamperelaisseura Tapparan kanssa.

## Lähteet
Kiinankarhunputki

**Kiinankarhunputki** (*Angelica sinensis*) on sarjakukkaiskasvien (Apiaceae) heimoon, karhunputkien (*Angelica*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ruohovartinen kasvi, jonka haarova varsi voi kasvaa 40–100 cm korkeaksi.

Kiinankarhunputki kasvaa metsissä ja pensastiheiköissä 2500–3000 metrin korkeudella merenpinnasta. Länsi- ja Luoteis-Kiinassa lajia tavataan ylänköjen viileillä ja kosteilla paikoilla.

Kiinankarhunputkea käytetään yleisesti yrttinä kiinalaisessa lääkinnässä ja tähän tarkoitukseen sitä tavallisesti kerätään luonnosta, mutta toisinaan myös kasvatetaan. Lajia kerrotaan käytetyn naisten ravitsemuksen hoitoon jo tuhansien vuosien ajan. Kasvilla on huomattu olevan erityisesti verta parantava vaikutus.

Lääkinnässä kasvista käytetään erityisesti sen juurta, jossa on hyvin selvästi erottuva, makean pistävä aromi, minkä vuoksi juurta käytetään lisäämällä sitä ruokaan ruoanvalmistusvaiheessa. Juuret kerätään syksyllä tai talvella ja kuivataan myöhempää käyttöä varten. Juurella on muun muassa kipua lievittäviä, kolesterolia laskevia ja tukoksia estäviä vaikutuksia. Joidenkin tietojen mukaan kasvi sisältäisi B<sub>12</sub>-vitamiinia, minkä myötä sitä voisi käyttää anemian torjuntaan. Kiinankarhunputken juuri on myös yksi ainesosa perinteisestä neljän ainesosan keitosta, jonka muut ainesosat ovat pikkusoilio (*Rehmannia glutinosa*), kiinanpioni (*Paeonia lactiflora*) sekä *[[Ligusticum wallichii]]* -rantaputkilaji.

## Lähteet
* Useful Temperate Plants: ''Angelica sinensis'' 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Angelica sinensis'' 
* Flora of China: ''Angelica sinensis''
Nunnavuori

**Nunnavuori** on yli 63 metrin korkeudelle merenpinnasta kohoava kalliomäki Turussa. Se sijaitsee Kaerlan kaupunginosassa ja pieniltä osin Runosmäen kaupunginosassa, Runosmäen asuntoalueen ja Impivaaran urheilukeskuksen välissä. Mäen alarinteillä kiertää ulkoilureitti. 

Nunnavuoren päällä sijaitsee pirunpelto, joka on Turun kivimeristä suurin ja on ollut paikoillaan jo 7&nbsp;500 vuotta. Pirunpeltoihin liittyy tarina, että itse piru on viskonut kivet paikoilleensa. Nunnavuoren pirunpelto on suojeltu luonnonsuojelulailla. Sana "nunna" tulee lounaismurteen sanasta, joka merkitsee jättiläistä. Tarinoiden mukaan Nunnavuorella elävät jättiläiset olivat heittäneet Pallivahankiven nykyiselle paikalleen.

## Katso myös
* Piispanristi
* Pallivahankivi

## Lähteet
Renate Rössing

**Renate Rössing** (synt. **Winkler**, 15. huhtikuuta 1929 Dresden – 15. heinäkuuta 2005 Leipzig) oli saksalainen valokuvaaja. Hän kuvasi paljon kotikaupunkinsa arkielämää ja maisemia. Historioitsijat arvostavat nykyään erityisesti hänen jälleenrakennusaikaan ajoittuvia kuviaan. Vaikka Rössing  ei ollut poliittisesti sitoutunut, hänen tiedetään olleen nuoruuskokemustensa vuoksi vannoutunut pasifisti.

## Elämänvaiheita
Rössing koki nuorena Dresdenin pommitukset. Hänen äitinsä kuoli, mutta hän itse joutui makaamaan useita päiviä hautautuneena raunioihin. Lisäksi hänelle jäi koko loppuelämäksi paloarpia. Päästyään raunioista hän valokuvasi kaikkea näkemäänsä.

Rössing pääsi vuonna 1948 opiskelemaan valokuvausta Leipzigiin. Kurssin painopisteenä oli mainostus ja reportaasit. Nuori Rössing oli opettajansa Johannes Widmannin mielestä erittäin lahjakas mutta myös erittäin ujo ja vetäytyvä. Opettaja kehotti opiskelijaansa Roger Rösslingiä pitämään Renatesta huolta ja auttamaan tätä. Opiskelijoista tuli pariskunta, he avioituivat vuonna 1951.

Vuonna 1951 Renate Rössing pakotettiin eroamaan kurssiltaan. Syyksi esitettiin, että hän "oli laimilyönyt yhteiskunnalliset velvoitteensa". Aviomies ja muutama muu opiskelija lopettivat kurssin solidaarisuudesta. Pariskunta elätti tämän jälkeen itsensä vapaina taiteilijoina. Ura kesti 55 vuotta, ja pariskunta sai matkustusluvan myös ulkomaille. Heidän kuviaan julkaistiin myös sanoma- ja aikakauslehdissä.

## Lähteet
Gösta Sewón

**Gösta Sewón** (25. huhtikuuta 1877 Halikko – 18. lokakuuta 1945) oli suomalainen apteekkari ja keräilijä.

Sewón kävi koulunsa Turussa. Hän tuli apteekkialalle 1894 ja oli apteekkioppilaana Hämeenlinnassa. Sewón suoritti farmaseuttitutkinnon 1899 ja proviisoritutkinnon 1904. Sewón osti vuonna 1911 Tampereen 2. apteekin ja omisti sen vuoteen 1917 saakka jolloin hän hankki Helsingin Kruunuhaan apteekin oikeudet. Sewón omisti Kruunuhaan apteekin vuoteen 1939 saakka, jolloin hän hankki Taka-Töölössä sijainneen Stadion-apteekin oikeudet.

Sewón oli Apteekkariyhdistyksen hallituksen jäsenenä 1919–1925 ja Suomen Farmaseuttien Eläkerahaston johtokunnan jäsenenä vuodesta 1919.

Sewón harrasti purjehdusta ja keräsi sivistyshistoriallisia muistoesineitä. Hän luki 1910-luvun alussa erään Napoleonin elämäkerran ja sen innostamana aloitti Napoleoniin liittyvien muistoesineiden keräämisen. Suurimman osan kokoelman esineistä hän hankki Ranskasta. Hänen kokoelmaansa kuului muun muassa 100 kiloa painanut kenraali Bonapartea esittänyt pronssiveistos, ranskalaisen kuvanveistäjän A. Titzen pronssinen pienoisveistos Napoleonista ratsun selässä, kunniamitaleita, joita Napoleon oli jakanut sotilailleen, 70 erikokoista kultaista, hopeista ja pronssista Napoleon-muistomitalia sekä vuonna 1829 Napoleonin haudalta Saint Helenan saarelta tuotuja kukkia. Sewónilla oli myös noin 300 niteen kirjasto Napoleonin elämää ja aikakautta käsitelleitä ranskankielisiä teoksia, niiden joukossa vuonna 1840 painettu isokokoinen kuvitettu Napoleonin elämäkerta.

## Lähteet
June Almeida

**June Almeida** (5. lokakuuta 1930 – 1. joulukuuta 2007) oli skotlantilainen biologi, joka tutki viruksia elektronimikroskoopilla.

Almeida menetti kuusivuotiaana veljensä kurkkumätään. Tapaus herätti hänessä mielenkiinnon biotieteisiin. Hän joutui taloudellisista syistä lopettamaan koulunkäynnin 16-vuotiaana mutta oppi mikroskoopin käytön laboratorioteknikkona Glasgowin opetussairaalassa ja saattoi käyttää hyväkseen valokuvausharrastuksessa oppimiaan taitoja. Hän suoritti teknikon tutkinnon oppisopimuksella.

Almeida kehitti menetelmiä, joilla viruksen muodon voi analysoida elektronimikroskoopilla. Elektronimikroskoopin kuvissa on niin paljon yksityiskohtia, että pienikokoisen viruksen löytäminen niistä voi olla hankalaa. Almeida keksi käyttää viruksen vasta-aineita osana hiukkasia, jotka ryhmittyivät näytteessä viruksen ympärille.

Almeida tunnisti useita viruksia ja osallistui muun muassa vihurirokko- ja B-hepatiittivirusten tutkimukseen. David Tyrell pyysi apua oudonmuotoisen flunssaviruksen tunnistamisessa. Almeida huomasi sen muistuttavan aiemmin analysoimiaan kuvia, ja he määrittivät uudenmuotoisen viruksen, jota alkoivat kutsua koronavirukseksi (latinan sanasta 'corona' eli kruunu, koska viruksen osat näyttivät pieniltä kruunuilta).

Almeida jatkoi virustutkimuksiaan ja osallistui useiden tieteellisten julkaisujen kirjotittamiseen. Niiden perusteella Lontoon yliopisto myönsi hänelle maisterin arvon vuonna 1870 ja tohtorinarvon 1971.

Almeida jäi eläkkeelle vuonna 1985, mutta palasi töihin 1980-luvun lopulla ja teki ensimmäiset selkeät kuvat HI-viruksesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC2440895/
Laajasalon murha

**Laajasalon murha** on henkirikostapaus, joka tapahtui Helsingin Laajasalossa vuonna 2014. Murhan uhriksi joutui lokakuisena iltana ulkona olleeseen tilanteeseen puuttunut 58-vuotias nainen. Poliisi esitti pian kiinniotettavaksi Kokoomuksen Nuorten Helsingin Piiri ry:n (KNHP) 28-vuotiaan toiminnanjohtajan Jukka Romppaisen. Romppainen tunnusti teon. Murhan uhri asui samassa kerrostalossa tekijän kanssa.

## Tapahtumat

Romppaisen teko johtui raivosta, joka hänelle aiheutui kun nainen puuttui koiria ulkoiluttamassa olleen Romppaisen tyttöystävän huonoon koirien kohteluun. Hallitsemattoman raivon kohteena oli satunnainen uhri, jota Romppainen ei tuntenut entuudestaan. Syyttäjän mukaan Romppainen puri uhriaan useasti. Ruumis löydettiin merestä Laajasalon öljysatamasta. Nainen ei ollut ulkoiluttamassa koiraa, sillä lemmikki löytyi hänen asunnostaan.

Tapaus oli poliisille hankala, sillä tekijä ja uhri eivät tunteneet entuudestaan, eikä tiedetty mistä tapahtumat olivat saaneet alkunsa. Murhatapaus sai suuren huomion, sillä Romppainen oli tapahtuma-aikaan Helsingin Kokoomusnuorten toiminnanjohtaja. Kokoomuspuolueen johtoa informoitiin tapahtuneesta ja silloinen kokoomuksen puheenjohtaja ja pääministeri Alexander Stubb oli tietoinen tapahtuneesta.

## Tuomio

Romppainen sai teosta elinkautisen. Hovioikeus vahvisti rangaistuksen vuonna 2016.

## Lähteet
Lintharjun ulkoilualue

**Lintharjun ulkoilualue** on Suonenjoen Lintharjun harjumaastossa sijaitseva ulkoilualue, jossa on talvisin latuja ja kesäisin kävelyreittejä. 

## Ladut ja luontopolut
Laduilla on valaistus ennen kello  21:ä ja lämpötilan ollessa -25 asteen yläpuolella. Ladut ovat 1 km, 3 km, 5 km ja 10 km sekä Suonenjoen keskukustasta Saunaniemeen ulottuva erittäin pitkä latu. Laduille mentäessä sopivia pysäköintipaikkoja ovat Suonenjoen keskustassa jäähallin alaparkki ja Onkilammen vapaa-ajan keskuksen lähellä oleva paikoitusalue. Onkilammen vapaa-ajan keskuksen läheisyydessä on erillinen 3 km pitkä latu. Onkilammella on Suonenjoen ladun latumaja, jossa hiihtäjät saavat käydä levähtämässä. Onkilammen suunnalla on myös koiralatu. Latuverkoston varrella on viisi laavua. Kesäisin samalla reitillä on luontopolkuja. Täläinen on myös Savon Sieniseuran Suonenjokelaisten sienitietäjien perustama 2 km pituinen sienipolku, jonka varrella on sienistä kertovia tauluja, jotka kertovat 11 sienilajista.

## Maastopyöräreitit
Lintharjun ulkoilualueella on myös maastopyöräreittejä. Palolammen kautta kulkee 8 km pituinen reitti, Onkilammen kautta 15 km ja Tolmuslammen kautta 18 km pituinen reitti. Lisäksi on Simolan ja Koskelon mtb-reitit. Simolan reitit alkavat Raatmaan ja Käpylän risteyksistä ja vaativampi reitti kulkee Simolan vuoren kautta. Koskelon reiteistä toinen lähtee Suonenjoen keskustasta ja toinen Kirjosuon risteyksestä. Reitit kulkevat Vanhamäen kautta ja pisin reitti kiertää Kirjosuon ja Rajakorven. Mtb-reitit soveltuvat käyttöön vain sulan maan aikana, koska talvella osittain samoilla paikoilla kulkee moottori kelkkareittejä.

## Lähteet

## Katso myös
Lintharju-Kirjosuo sekä Vakkarsuo
InHunt Group

**Inhunt Group Oy** on vuonna 2008  perustettu suomalainen suorahakupalveluita tarjoava yritys. 

Vuonna 2021 InHunt Groupin liikevaihto Suomessa oli 6,866 miljoonaa euroa, jossa kasvua edellisvuoteen oli +68 %. Liikevaihto olisi suoruusluokaltaan vuoden 2020 suorahakumarkkinoista lähes 10 prosenttia toimialan ollessa noin 70 miljoonaan suuruinen . Yhtiö toteuttaa omien sanojensa mukaan vuositasolla yhteensä yli 450 ylimmän johdon, keskijohdon ja vaativien asiantuntijoiden suorahakua .

Inhunt Groupilla on Suomen lisäksi myös kansainvälinen suorahakuverkosto, vuonna 2017 perustettu InHunt World , jolla oli vuonna 2021 toimintaa yli 40 eri maassa .

## Toiminta ja palvelut
InHunt Groupin palvelukokonaisuus koostuu pääosin suorahakupalveluista, joita se tarjoaa niin kansallisella kuin globaalilla tasolla. Lisäksi yritys tarjoaa myös muita konsulttipalveluita. Yhtiö toteuttaa esimerkiksi Advisory Board -valmennuksia yhteistyössä Kauppakamarin kanssa, yritysten ja muiden organisaatioiden hallitustyöskentelyn kehittämiseksi .

InHunt Groupin toiminta liittyy sosiaalisen median palvelu LinkedIn:n hyödyntämiseen. Yritys sijoittui tiedonlouhintaan erikoistuneen Sometrikin vuoden 2021 suosituimpien suomenkielisten LinkedIn-sivujen listalla yhdeksänneksi ollen suorahakuun erikoistuneista yrityksistä korkeimmalla sijalla. InHunt Group voitti LinkedIn:n Top Innovative Staffing Agency -kategorian LinkedIn:n Nordic Talent Awardseissa vuonna 2019.

Vuonna 2024 In Hunt ja Tradenomit aloittivat yhteistyön. 

## Johto
InHunt Group Oy:n toimitusjohtajana toimii Kari Juutilainen, joka on myös enemmistöomistaja. Aikaisemmat toimitusjohtajat ovat olleet Esa Salosensaari (2008-2011) ja Hannu Mänty (2011-2014). 

InHunt Groupin hallituksen puheenjohtaja on Tatu Mäkimartti ja hallituksessa istuvat myös Mikko Fischer ja Kari Juutilainen .

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* HS.fi, 22.11.2020, Rekrytoija tekee usein väärän valinnan, joka huomataan vasta kuukausien jälkeen – Alan yrityksen mukaan virhe­rekrytointeja halutaan korjata nyt tavallista enemmän
* YLE Uutiset, 21.3.2017, Headhunter voisi metsästää Kuopiolle uuden kaupunginjohtajan piilossa julkisuudelta – näin se toimisi
* HS.fi, 9.3.2014, Headhunter etsii työntekijöitä salassa
* Nurmijärven uutiset, 3.1.2022, Haasteita rekrytoinnissa – kunta kokeilee suorahakupalvelua
* Merikarvia-lehti, 30.8.2018, Headhunterit kertovat 10 vinkkiä, kuinka tulet huomatuksi – näin vastaat puheluun, joka voi muuttaa työurasi suunnan
* Etelä-Suomen Sanomat, 24.1.2018, Etkö taaskaan saanut hakemaasi työpaikkaa? Se saattoi johtua näistä seikoista - kurkista työnantajan maailmaan
* Satakunnan kansa, 18.11.2021, Mikä ihmeen headhunter? – Porilainen Mika, 38, metsästettiin hankkimaan Satakuntaan osaavaa työvoimaa
* Talouselämä, 15.4.2022, Miksi jotkut jäävät aina rekrytoinneissa kakkossijalle? Näin varmistat, ettet kuulu ikuisten kakkosten joukkoon
* Kirkkonummen sanomat, 6.11.2020, Headhunter palkataan etsimään sivis­tys­toi­men­joh­tajaa
* Vaasa Insider, 26.11.2018, Tehokkuutta rekrytointiin suorahakua ja sosiaalista mediaa hyödyntämällä
Aimo Erhola

**Aimo Richard Erhola**, vuoteen 1930 **Ekholm** (11. syyskuuta 1914 Porvoo – 6. maaliskuuta 2012 Hämeenlinna) oli suomalainen osuustoimintaliikkeen vaikuttaja ja yritysjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

## Henkilöhistoria
Erhola syntyi kelloseppäperheeseen. Hänen puolisonsa oli lääninasessori Hilkka Lehtonen. Ylioppilaaksi Erhola tuli Helsingin Maanviljelyslyseosta vuonna 1935 ja valmistui Helsingin yliopistosta maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi vuonna 1941, pääaineenaan meijerioppi. Hän oli Hämeen läänin meijeriliiton tekninen konsulentti 1941–1948, joskin hän osallistui välillä jatkosotaan ja oli osallistunut jo ennen valmistumistaan talvisotaan. Erhola oli Pohjois-Savon ja Pohjois-Karjalan meijeriliittojen neuvoja ja toiminnanjohtaja 1948–1954 ja sitten Kuopion Osuusmeijerin toimitusjohtaja aina vuoteen 1978 asti. Tänä aikana meijerin toiminta kasvoi huomattavasti ja sen tuotanto ja liiketoiminta kehittyivät merkittävästi. Erholalla oli myös useita luottamustehtäviä varsinkin osuustoiminnan piirissä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Erhola sai vuonna 1968.

## Julkaisuja
* *Pohjois-Karjalan osuusmeijeriliiton 50-vuotiskertomus ja vuosikirja vuodelta 1952*, 1953
* *Joensuun ymp. osuusmeijeri i.l. 60 vuotta*, 1962
* *Emmentalia suomalaisittain: suomalaisen emmentaljuuston valmistuksen kehitysvaiheet*, 1982

## Lähteet
Emmi Jalonen

**Emmi Jalonen** (s. 9. heinäkuuta 1999) on suomalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan passari ja pituudeltaan 173-senttimetrinen. Hän on pelannut lentopallon Mestaruusliigassa kaudesta 2018–2019 alkaen ja edustanut koko liigauransa ajan LP Kangasalaa. Hänen kasvattajaseuransa on Ylöjärven Ryhti.

## Lähteet
Hoyer

**Hoyer** tai **Høyer**  on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Brian Hoyer (s. 1985), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
* Didier Hoyer (s. 1961), ranskalainen ratameloja ja olympiamitalisti
* Paul Hoyer (s. 1945), suomalainen fyysikko
* Poul-Erik Høyer Larsen (s. 1965), tanskalainen sulkapalloilija ja olympiavoittaja
* Saimi Hoyer (s. 1974), suomalainen malli, TV-kasvo ja kirjoittaja
* Steny Hoyer (s. 1939), yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko
* Thomas Hoyer (s. 1974), suomalainen yritysjohtaja
Aholanvaaran hiidenkirnut

**Aholanvaaran hiidenkirnut** on hiidenkirnuryhmä, joka sijaitsee Sallan kuntaan kuuluvassa Aholanvaaran kylässä Lapin maakunnassa. Ryhmään kuuluu tiettävästi Suomen suurin hiidenkirnu, jonka paikalliset ovat nimenneet **Juomapadaksi**, sekä kolme pienempää hiidenkirnua.

Vuonna 1996 Geologian tutkimuskeskus yhteistyössä Lapin ympäristökeskuksen kanssa tyhjensi Juomapadan vedestä ja tutki hiidenkirnua. Juomapata on soikea: sen halkaisija vaihtelee kolmestatoista metristä 15,5 metriin. Tarkkaa syvyyttä ei saatu selville, koska kirnun pohjalla oli lohkareikkoa. Lohkareikon reunasta on hiidenkirnun reunalle 9,5 metriä. Geologian tutkimuskeskus arvioi, että kirnun todellinen syvyys voi olla jopa yli 13 metriä. Joka tapauksessa Juomapata on tilavuudeltaan Suomen suurin hiidenkirnu. Se sijoittuu oletettavasti myös hyvin korkealle vertailtaessa maailman suurimpia hiidenkirnuja.

Juomapadan lisäksi Aholanvaarassa on kolme muuta hiidenkirnua, joiden halkaisijat vaihtelevat viidestä metristä kahteentoista metriin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Visit Salla: Geologiset kohteet
Pavlo Tytšyna

**Pavlo Tytšyna**  (27. tammikuuta 1891 Pisky, Kozeletsin alue, Tšernihivin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 16. syyskuuta 1967 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen runoilija. Hän sai korkeita neuvostoliittolaisia palkintoja ja kunniamerkkejä. Hän oli monissa Neuvosto-Ukrainan korkeissa tehtävissä vuodesta 1938 alkaen.

Tytšyna oli vuodesta 1929 Ukrainan kansallisen tiedeakatemian VUAN:in ja Ukrainan neuvostotasavallan tiedeakatemian jäsen (nyk. NANU) sekä tiedeakatemian kirjallisuusinstituutin johtaja 1936–1939 ja 1941–1943. Hän oli vuodesta 1938 Ukrainan neuvostotasavallan  korkeimman neuvoston jäsen, 1953–1959 sen puheenjohtajistossa ja vuodesta 1946 Neuvostoliiton korkeimman neuvoston jäsen. Hän oli Ukrainan neuvostotasavallan opetusministeri 1943–1948.

## Kirjailijana
Tytšyna valmistui Tšernihivin teologisesta seminaarista 1913. Hänen ensimmäisissä runoissaan on vaikutteita Oleksandr Olesilta, Mykola Voronyiltä ja Myh’ailo Kotsjubynskyltä. Hänen ensimmäinen säilynyt runonsa on päivätty 1906, ja ensimmäinen julkaistu runo on vuodelta 1912. Hän aloitti 1913 opiskelun Kiovan kauppaoppilaitoksessa ja työskenteli opiskeluaikana kiovalaisissa *Rada*- ja *Svitlo*-sanomalehdissä ja myöhemmin Tšernihivin hallinnon palveluksessa.

Tytšynan esikoisrunokokoelma *Sonjašni kljarnety* (1918; uusintap. 1990) on ohjelmallinen teos. Hän loi siinä ukrainalaisen symbolismin muodon ja oman runotyylin, kliarnetyzmin (klarinetismi). Bolsevikkivallan alkuaikojen kauhujen keskellä Tytšyna säilytti asemansa riippumattomana runoilijana ja oli johtava ukrainalainen runoilija. Muutettuaan Harkovaan hän liittyi 1923 kirjailijoiden Hart-järjestöön ja 1927 Vapliteen, jonka jäsenyys ja runo ”Tšystyla maty kartoplju” (”Äiti kuori perunoita”) saivat osakseen ankaraa virallista arvostelua, ja häntä syytettiin ”porvarillisesta nationalismista”.

Pian Tytšyna kuitenkin sopeutui hallinnon vaatimuksiin ja omaksui sosialistisen realismin, ja kokoelmat oli nimeä myöten kirjoitettu stalinilaisessa hengessä. Toisen maailmansodan aikana Tytšynan runoissa vahvistuivat isänmaallisuus ja taisteluhenki, ja sodanjälkeisten kokoelmien nimet kertovat niiden sisällöstä: ”Mahtavalle isänmaalle” ja ”Kommunismi on horisontissa”.

Tytšyna pysytteli syrjässä 1950-luvun ja 1960-luvun alun ukrainalaisesta kulttuurirenessanssista ja jopa vastusti ”60-lukulaisia” (”šistdesjatnyky”). Viimeisissä runoissaan hän ylisti puoluetta ja uutta johtajaa Nikita Hruštšovia, työn sankareita, kollektiivitiloja ja niin edelleen. Leonid Brežnevin pysähtyneisyyden aikana Tytšynan tuotanto kuulosti anakronistiselta ja itseään parodioivalta, joskin joukossa saattoi olla välähdyksiä aiemmasta kyvykkyydestä. Nuoruudenrunot edustavat Ukrainan 1920-luvun huippukauden runoutta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ham Seo-hee

**Ham Seo-hee** (; s. 8. maaliskuuta 1987 Gangwon) on eteläkorealainen atomisarjan vapaaottelija ja entinen potkunyrkkeilijä. Hän on otellut ONE Championshipissä vuodesta 2021. Sitä ennen Ham on otellut Deepissä, Jewelsissä, UFC:ssä, Road FC:ssä ja Rizinissa. Hän on saavuttanut useita mestaruuksia vapaaotteluissa, kuten Deepin, Road FC:n ja Jewelsin atomisarjan mestaruudet.

## Saavutukset
;CMA/KPW
*Kevytsarjan mestaruus (kerran, puolustanut kahdesti)

;Jewels
*Atomisarjan mestaruus (kerran)

;Deep Jewels
*Atomisarjan mestaruus (kerran, puolustanut kahdesti)

;UFC
*Illan kamppailu (kolmesti, vs. Cortney Casey)

;Road FC
*Atomisarjan mestaruus (kerran, puolustanut kahdesti)

;Rizin
*Ylemmän atomisarjan mestaruus (kerran)

## Muualla
Ham on pelattavana hahmona vapaaottelupelissä *[[EA Sports UFC 2]]* (2016).

## Lähteet
Namewee

**Wee Meng Chee** (; s. 6. toukokuuta 1983), taiteilijanimeltään **Namewee**, on malesiankiinalainen räppäri ja näyttelijä.

Wee Meng Chee syntyi ja kasvoi Muarissa Johorin osavaltiossa. Hän opiskeli Taiwanissa Ming Chuan -yliopistossa. 

Namewee nousi julkisuuteen vuonna 2007 julkaistuaan kappaleen *Negarakuku*, joka on versio Malesian kansallislaulusta *[[Negaraku]]*; *kuku* kuulostaa minnankiinankieliseltä penistä tarkoittavalta sanalta (). Kappale herätti paljon kritiikkiä Malesiassa. Poliisi käynnisti kappaleesta tutkinnan, ja hän oli vaarassa menettää Malesian kansalaisuutensa, mutta syytteitä ei lopulta nostettu. Hän julkaisi ensimmäisen EP:nsä *Namewee* () vuonna 2007.

Vuonna 2009 Namewee julkaisi videon, jossa hän loukkasi kiinaksi paikallisen sähköyhtiön työntekijää kritisoidessaan sähköyhtiön hitautta sähkökatkon korjaamisessa. Vuonna 2014 hänet tuomittiin tästä yhdyskuntapalveluun.  

Musiikin lisäksi Namewee on ohjannut elokuvia ja näytellyt niissä. Vuonna 2010 hän ohjasi ensimmäisen elokuvansa *Nasi Lemak 2.0*, jossa hän myös näytteli pääosassa. Elokuvan jatko-osa *Nasi Lemak 1.0* ilmestyi vuonna 2022.

Vuonna 2016 Namewee julkaisi kappaleen *Oh My God*, minkä johdosta hänet pidätettiin epäiltynä islamin loukkaamisesta. Hän oli vangittuna neljä päivää, minkä jälkeen hänet vapautettiin takuita vastaan. Syytteitä ei lopulta nostettu.

Vuonna 2021 Namewee julkaisi yhdessä Kimberly Chenin kanssa kappaleen *Fragile* (), joka kritisoi Kiinan hallintoa; tämän seurauksena kummankin sosiaalisen median tilit sekä kappaleet sensuroitiin Manner-Kiinassa.

## Diskografia
;Albumit

* *Ho Ho Yeah* () (2010)
* *Asia Most Wanted* () (2013)
* *Asian Killer* () (2015)
* *Cross Over Asia* () (2016)
* *All Eat Asia* () (2017)
* *Ultimatum to Asia* () (2018)
* *Calling Asia* () (2019)
* *Asia Polymath* () (2020)
* *Ghosician* () (2022)
* *High Definition & Uncensored* () (2022)
* *Weenomenon* () (2023)

;EPt

* *Namewee* () (2007)

;Live-albumit

* *Namewee 4896 World Tour Live* () (2020)

## Filmografia

* *I Wanna Go Home* () (2009)
* *Nasi Lemak 2.0* () (2011)
* *Petaling Street Warriors* () (2011)
* *Hantu Gangster* () (2012)
* *Kara King* () (2013)
* *Banglasia 2.0* () (2014)
* *Kungfu Taboo* () (2015)
* *The Big Power* () (2016)
* *The Game of Las Vegas* () (2016)
* *Old Town Story* (2017)
* *Friend Zone* () (2019)
* *Missbehaviour* (2019)
* *BABI* () (2020)
* *Nasi Lemak 1.0* () (2022)
* *All In* () (2024)

## Lähteet
Taija Tikka

**Taija Tikka** (s. 27. heinäkuuta 1998) on suomalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan keskitorjuja ja pituudeltaan 181-senttimetrinen. Hän edusti kausina 2015–2017 Lauritsalan Kisaa 2-sarjassa. Tämän jälkeen hän on pelannut Lentopallon Mestaruusliigassa viisi kautta LP Kangasalan joukkueessa, kauden 2022–2023 pihtiputaalaisessa Liigaplokissa ja vuodesta 2023 alkaen kuopiolaisessa Puijo Wolleyssa. Hänen kasvattajaseuransa on lappeenrantalainen Isku -81.

## Lähteet
Inka Sairiala

**Inka Sairiala** (s. 5. huhtikuuta 2003) on suomalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan libero ja pituudeltaan 171-senttimetrinen. Hän on pelannut lentopallon Mestaruusliigassa kaudesta 2018–2019 alkaen. Hän aloitti liigauransa LP Kangasalassa, edusti kaudet 2019–2021 LP-Vampulaa ja palasi kaudeksi 2021–2022 LP Kangasalaan.

## Lähteet
Neea-Maria Joki

**Neea-Maria Joki** (s. 14. elokuuta 2004) on suomalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan yleispelaaja tai hakkuri ja pituudeltaan 183-senttimetrinen. Hän pelasi lentopallon Mestaruusliigassa ensimmäisen ottelunsa joulukuussa 2020. Hän edusti kaudella 2020–2021 Kuortanetta ja siirtyi kaudeksi 2021–2022 LP Kangasalaan. Hänen kasvattajaseuransa on rovaniemeläinen Woman Volley.

## Lähteet
Venla Raittinen

**Venla Raittinen** (s. 15. heinäkuuta 2002) on suomalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan yleispelaaja ja pituudeltaan 180-senttimetrinen. Hän edusti kaudella 2019–2020 Rantaperkiön Iskua. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Mestaruusliigassa lokakuussa 2020 siirryttyään LP Kangasalan joukkueeseen. Hänen nykyinen seuransa on Tapanilan Erä. Lisäksi hän opiskelee teknillistä fysiikkaa ja matematiikkaa Aalto-yliopistossa.

## Lähteet
Aito Airola

**Aito Kasimir Airola** (20. lokakuuta 1910 Mynämäki – 13. elokuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen kemisti, filosofian tohtori, tutkimusjohtaja ja professori.

Airolan vanhemmat olivat metsätyönjohtaja Anselmi Airola ja kunnankätilö Aina Tuovinen. Hän kävi Turun suomalaista yhteiskoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1929. Airola valmistui filosofian kandidaatiksi 1935 ja filosofian lisensiaatiksi 1942.

Airola oli assistenttina Helsingin yliopiston kemian laitoksella 1936–1944 ja sisäballistiikan opettajana Sotakorkeakoulussa 1947–1948. Vuodesta 1944 alkaen hän johti Airam Oy:n tutkimusosastoa Helsingissä.  Airola julkaisi kirjoituksia koti- ja ulkomaisissa kemian ja valotekniikan aikakauslehdissä. Vuosina 1945–1950 Airola johti loistelampun kehitystyötä Airam Oy:n tutkimusosastolla.

Aito Airola oli naimisissa vuodesta 1942 Marja-Liisa Somersalon kanssa. Airola on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon.

## Julkaisuja
* *Über das Diffusionspotential der chemischen Ketten: akademische Abhandlung*, Helsingin yliopiston väitöskirja. Annales Academiae scientiarum Fennicae, Series A, 55, 5. Helsinki 1940
* *Valo-oppi*: moniste, kirj. Aito Airola ja K. V. Laurikainen. Helsinki 1943
* *Sähköstatiikka*: moniste, kirj. Aito Airola ja K. V. Laurikainen. Helsinki 1944
* *Valontuottoon käytettävistä aineista*. Suomen kemistilehti A 34/1961
* *Finnish lamp industry*. Sähkö 38/1965
* *Nykyajan yleisvalonlähteet*. Teknillinen aikakauslehti 55/1965

## Lähteet
Yön pimeinä tunteina

**Yön pimeinä tunteina** on Anssi Mänttärin ohjaama suomalainen komedia- ja rikoselokuva vuodelta 2019. Elokuva sai ensi-iltansa vuoden 2019 Sodankylän elokuvajuhlilla. 

Elokuva on tragikomedia ja murhamysteeri, jossa kuvataiteilijian kesämökin rannalta löytyy ruumis.

## Lähteet
Vanhamäki-säätiö

**Vanhamäki-säätiö** on Suonenjoella toimiva säätiö ja yksityinen sosiaalipalvelujen tuottaja, joka omistaa Vanhamäen hyvinvointikeskuksen ja sen yhteydessä toimivan lastenkodin. Säätiö on ylläpitänyt vuosina 2009–2012 myös ilman aikuisia maahantulleille pakolaisnuorille tarkoitettua perheryhmäkotia, jonka toiminta päättyi nuorten tultua täysi-ikäisiksi.

## Lähteet
Ella Autere

**Ella Autere** (s. 9. kesäkuuta 2000) on suomalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan keskitorjuja ja pituudeltaan 188-senttimetrinen. Hän on pelannut lentopallon Mestaruusliigassa kaudesta 2019–2020 alkaen. Ensimmäisellä liigakaudellaan hän edusti Puijo Wolleyta, ja kaudesta 2020–2021 alkaen hän on edustanut kuusamolaisseura Pölkkyä. Hänen kasvattajaseuransa on Kausalan Yritys.

Autere saavutti Pölkky Kuusamon joukkueessa SM-hopeaa vuonna 2021. Hän voitti Suomen Cupin ja Suomen-mestaruuden vuonna 2022.

## Lähteet
Hiskias Pendin

**Hiskias Pendin** eli **Peter Hiskias Pöntinen** (1823 Ristiina – 1881 Pietari) oli kuuluisan Fabergén kultasepänliikkeen suomalainen osakas, mestari ja työnjohtaja, sen perustaja Gustav Fabergén mestari ja yhtiökumppani, joka johti yhtiötä Fabergén eläköidyttyä ja osittain vielä tämän palattua Pietariin. Mestari Pendin koulutti Fabergén pojan Carlin kultaseppämestariksi, ja vuonna 1872 Carl ryhtyi johtajaksi. Carlin aikana yhtiöstä tuli maailman huippua. Hiskias Pendin auttoi häntä yrityksen johtamisessa kuolemaansa asti.

Hiskias Pöntinen (Pendin) oli ristiinalaisen pientilallisen poika. Hänet lähetettiin oppipojaksi Pietariin 1833. Hänestä tuli jalokiviseppämestari 1840 ja Fabergén yhtiökumppani 1842. Hän johti yritystä 1860–1872 Fabergén eläköidyttyä ja siirtyi työnjohtajaksi Carlin tullessa johtoon 1872. Pendinin kuoltua Carl otti veljensä Agathonin mukaan yhtiöön.

Gustav Fabergé valmistui mestariksi vuonna 1841 ja perusti 1842 Fabergén jalokiviliikkeen Pietarissa yhtiökumppaninaan Hiskias Pendin, liikkeen työpajan johtaja ja Fabergén läheisin työtoveri.

Vuonna 1860 Fabergé eläköityi ja muutti vaimoineen ja poikineen Dresdeniin jättäen yrityksen Hiskias Pendinin ja V. A. Zaianchkovskin käsiin.

Vuonna 1864 Fabergén perhe kuitenkin palasi Pietariin, jossa Carl auttoi isäänsä Gustavia perheen liiketoiminnassa. Carl otti vastuun liikkeen johdosta vuonna 1872 ollessaan 26-vuotias, niin että hänen isänsä pystyi jäämään eläkkeelle.

Lopetettuaan koulunsa Carl Fabergé meni oppipojaksi isänsä Gustav Fabergén työnjohtajalle suomalaiselle kultaseppä Peter Hiskias Pendinille. Suoritettuaan kisällin tutkinnon hän teki useita opintomatkoja Englantiin, Italiaan ja Ranskaan opiskellen taiteita ja taloustieteitä.

Carl Fabergé oli kymmenen vuotta Pendinin opissa, ja Carlin pojan mukaan Pendinin vaikutus oli Carlille erittäin tärkeä.

Gustav Fabergé perusti yrityksensä yhdessä Pendinin kanssa vuonna 1842. Pendin vastasi tuotannosta, Fabergé liikkeenhoidosta. Vuonna 1860 vastuu liiketoiminnasta siirtyi Pendinille. Vuonna 1866 Carl palasi Pietariin ja vuonna 1872 Carl otti yrityksen johtoonsa.

Pendinin pojasta Albertista tuli Fabergéiden henkilääkäri. Lapset siirsivät aikuistuttuaan kirjansa Pietarin saksalaiseen seurakuntaan. Pendin kuoli maksasyöpään vuonna 1881.

## Nimi
Hiskias (Hesekiel) Maununpoika Pöntinen (ven. Езекия Максимович Пендин, s. 3. toukokuuta 1823) muutti Pietarissa sukunimekseen Pendin, kuten hänen Ristiinasta aiemmin Pietariin menneet sukulaisensa olivat tehneet. Lapsensa hän kuitenkin ilmoitti Pöntisiksi, vain hautausmerkinnöissä lukee Pendin. Ensimmäinen nimi oli Petter. Myös nimiä Pekka, Pjotr ja Hiski käytetään.

## Lähteet
Kontorhausviertel

**Kontorhausviertel** on Hampurin satamakaupungin ytimessä sijaitseva korttelialue, joka valittiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2015 yhdessä Chilehausin ja Speicherstadtin kanssa.

Kontorhausviertel sijaitsee Burchardplatzin ympärillä, Mönckebergstraßen ja Speicherstadtin välissä. Aluetta ryhdyttiin kehittämään 1900-luvun alussa Hampurin kaupunginarkkitehti Fritz Schumacherin johdolla. Modernistinen Chilehaus ja sen vieressä sijaitseva Kontorhausviertel on yli viiden hehtaarin suuruinen alue, jossa on useita suuria toimistorakennuksia, jotka on rakennettu 1920–1940-luvuilla satamassa tuolloin toimineille yrityksille. Kontorhausviertel on erinomainen esimerkki kansainvälisen kaupan nopean kasvun vaikutuksista 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa.

Chilehaus ja Kontorhausviertelin massiiviset toimistorakennukset Messberghof, Sprinkenhof, Mohlenhof, Montanhof, entinen postirakennus Niedernstrasse 10:ssä, Kontorhaus Burchardstrasse 19–21 ja Miramarhaus ovat ainutlaatuisia sekä varhaismodernistisen tiiliarkkitehtuurinsa että toiminnallisen yhtenäisyytensä ansiosta. Alue on myös erinomainen esimerkki 1900-luvun alun kaupunkisuunnittelusta.

## Kuvagalleria

Kuva:Hamburg.Skylift.Kontorhausviertel.Legende.wmt.jpg|Ilmakuva Kontorhausviertelista
Kuva:Chilehaus (Hamburg-Altstadt).Blick von Osten.3.29132.ajb.jpg|Chilehaus 
Kuva:Meßberghof (Hamburg-Altstadt).ajb.jpg|Messberghof 
Kuva:Sprinkenhof (Hamburg-Altstadt).Detail.2.hf.phb.ajb.jpg|Sprinkenhof
Kuva:Hamburg, Kontorhausviertel, Sprinkenhof -- 2016 -- 3340-6.jpg|Sprinkenhofin sisäpiha
Kuva:Mohlenhof (Hamburg-Altstadt).3.29134.ajb.jpg|Mohlenhof
Kuva:Montanhof (Hamburg-Altstadt).11874.ajb.jpg|Montanhof
Kuva:Pressehaus am Speersort in Hamburg-Altstadt.jpg|Helmut-Schmidt-Haus
Kuva:Bartholomayhaus (Hamburg-Altstadt).hf.phb.ajb.jpg|Bartholomayhaus
Kuva:Hh-miramarhaus.jpg|Miramarhaus


## Katso myös
*HafenCity

## Lähteet
Venla Huurne

**Venla Huurne** (s. 13. toukokuuta 1997) on suomalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan passari ja pituudeltaan 178-senttimetrinen. Hän on pelannut lentopallon Mestaruusliigassa kaudesta 2015–2016 alkaen. Ensimmäisellä liigakaudellaan hän edusti tamperelaista Mestoa, ja kaudesta 2016–2017 alkaen hän on edustanut kuusamolaisseura Pölkkyä. Hänen kasvattajaseuransa on Lempäälän Kisa.

Huurne saavutti Pölkky Kuusamon joukkueessa SM-pronssia vuonna 2019 ja SM-hopeaa vuonna 2021. Hän voitti Suomen Cupin ja SM-kultaa vuonna 2022. Liigan seitsemään otteluun venyneessä loppuottelusarjassa LP Kangasalaa vastaan Huurne pelasi kolmessa viimeisessä ottelussa ykköspassarina joukkueen varsinaisen ykköspassarin, yhdysvaltalaisen Jalissa Trotterin loukkaannuttua.

## Lähteet
Kaliningrad-Tškalovskin lentotukikohta

**Kaliningrad-Tškalovskin lentotukikohta** tai **Tškalovskin lentotukikohta** () on  Venäjän Itämeren laivaston lentotukikohta. Se sijaitsee Kaliningradin alueella, noin yhdeksän kilometriä Kaliningradin ydinkeskustasta luoteeseen. 

Lentotukikohdassa toimi vuoden 2021 lopussa kaksi joukko-osastoa: 689. hävittäjärykmentti ja 4. merivoimien hävittäjälentorykmentti. Lentokalustoon kuului Suhoi Su-27 -hävittäiä, kauko-ohjattavia taktisia Forpost-lennokkeja (UAV), Suhoi Su-24M -rynnäkkölentokoneita sekä  Suhoi Su-30M2 ja Suhoi Su-30SM -hävittäjälentokoneita. 

Vuonna 2022 uutisoitiin, että kolme hypersoonisia Kinžal-ohjuksia kuljettamaan kykenevää Mikojan MiG-31I -hävittäjää olisi sijoitettu Tškalovskin lentotukikohtaan.

## Katso myös
*Kaliningradin lentoasema, siviili- ja sotilastoimintojen yhteiskäyttölentoasema
*Donskojen lentotukikohta, laivaston helikopteritukikohta

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Vojennyi aerodrom Tškalovsk  (wikimapia.org)
*
Nyblom

**Nyblom**  on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Carl Rupert Nyblom (1832–1907), ruotsalainen runoilija
* Helena Nyblom (1843–1926), tanskalais-ruotsalainen kirjailija
* Jani Nyblom (s. 1986), suomalainen futsalpelaaja
* Jukka Nyblom (s. 1951),  suomalainen tilastotieteilijä ja professori
* Lars Johan Nyblom (1844–1908), ruotsalainen luterilainen pappi ja virsirunoilija
Korenovskin lentotukikohta

**Korenovskin lentotukikohta** () eli **Korenovskin sotilaslentokenttä** (), on Venäjän Krasnodarin aluepiirissä, neljä kilometriä Korenovskin keskustasta lounaaseen sijaitseva Venäjän asevoimien helikopteritukikohta.

Korenovskissa toimii 55. riippumaton helikopterikykmentti (55 OVP; yksikkö 35666). 55 OVP:llä on ollut lentue Mil Mi-8AMTSh -kuljetuskoptereita, lentue Mil Mi-28N ja Mil Mi-35M -hyökkäyskoptereita sekä lentue Kamov Ka-52 hyökkäyskoptereita.

55 OVP on osallistunut sotatoimiin esimerkiksi Georgiassa (2008) ja rykmentti osallistui sotatoimiin Syyriassa (2016) menettäen siellä muun muassa silloisen komentajansa Mil Mi-35M -helikopterin alasampumisessa. Korenovskin ja Budjonnovskin helikoptereita osallistui Venäjän sotatoimiin Krimin miehitykseen Krimin vuonna 2014, ja sen jälkeenkin Korenovskin sotilaskoptereita osallistui kansainvälisillä vesillä Mustallamerellä ukrainalaisiin aluksiin kohdistuneissa vihollisuuksissa. Ukrainalaisen InformNapalmin mukaan syksyllä 2021 rykmentin entinen komentaja tuomittiin viideksi vuodeksi vankeuteen hänen käskettyään vuonna 2019 sittemmin pudonneen Mil Mi-28N -helikopterin lentoon huonoissa sääoloissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Vojennyi aerodrom Korenovsk (Korenovsk)  (wikimapia.org)
Johan Jakob Bäck

**Johan Jakob Bäck** (4. toukokuuta 1824 Uusikaarlepyy – 23. tammikuuta 1879 Vaasa) oli suomalainen kansanparantaja ja välskäri. Hän erikoistui nyrjähdysten ja luunmurtumien parantamiseen.

Munsalalaiseen talonpoikaiskotiin syntynyt Bäck ei ollut kiinnostunut maanviljelystä vaan hän lähti räätälinoppiin ja kiersi sitten kisällinä kotipitäjässään. Bäck palasi sitten kotiinsa, jossa oli myös jo vuosia asunut kansanparantajana tunnettu matami Renström. Bäck pääsi matami Renströmin oppilaaksi ja hänen taitonsa kehittyivät niin että kun matami Renström joutui sairauden vuoksi lopettamaan potilaiden vastaanoton Bäck saattoi aloittaa itsenäisen työn parantajana 29-vuotiaana. Hän sai lisäopetusta kahdelta pietarsaarelaiselta lääkäriltä ja hankki tietoja lukemalla ja itseopiskelulla. Bäck tuli tunnetuksi ensin Uudenkaarlepyyn seudulla mutta pian hänen luokseen alkoi tulla potilaita kauempaakin Suomesta.

Bäck käytti työssään lähinnä ulkoisia hoitomuotoja kuten hauteita, hierontaa ja kääreitä mutta hänen erikoisalaansa oli nyrjähdysten ja luuvikojen ja luunmurtumien parantaminen. Bäckin maineen kasvaessa hänen luokseen alkoi tulla potilaita myös Ruotsista, Venäjältä, Saksasta ja Baltian maista. Jopa lääkärit antoivat tunnustusta hänen taidoilleen ja lähettivät hänen luokseen potilaita joiden vammoja he eivät itse kyenneet hoitamaan. Bäck teki matkoja myös Helsinkiin, Pietariin ja Ruotsiin hoitaakseen sisellä potilaita. 

Vuonna 1863 lääkintökollegio antoi Bäckille luvan harjoittaa "alempaa välskärin toimintaa". Bäck sai 1863 hallitukselta 500 markan tunnustuspalkinnon ja 1865 hänelle myönnettiin hopeamitali. Vuonna 1869 Bäck nimitettiin Vaasan kaupungin välskäriksi ja hän hoiti tätä tehtävää kuolemaansa saakka.

Johan Jakob Bäckin poika oli kirkkoherra, evankelisen liikkeen johtomies ja kirjailija Johannes Bäck.

## Lähteet