open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Golomb-koodi

**Golomb-koodit** ovat koodausmenetelmä, jolla voidaan esittää kokonaislukuja tiiviimmässä muodossa. Menetelmä on nimetty sen keksijän, yhdysvaltalaisen matemaatikon Solomon Golombin mukaan. Golomb-koodauksella voidaan esittää pakattuna sarja kokonaislukuja, joiden arvoalue saattaa olla suuri, mutta jossa nollaa lähempänä olevat arvot ovat merkittävästi yleisempiä kuin siitä kaukana olevat. Golomb-koodit ovat tarkalleen ottaen koodiperhe, jossa jokaisen koodin määrittää kokonaislukuparametri *M*. Mitä suurempi parametri on, sitä tiiviimmin nollasta kaukaisemmat luvut esitetään nollaa lähempien kustannuksella.

Esitettävä luku jaetaan parametrilla *M*, ja osamäärä sekä jakojäännös esitetään erikseen. Osamäärän esittämiseen käytetään unaarikoodausta, eli niin monta 1-bittiä kuin arvo on ja lopuksi 0-bitti (tai päinvastoin), kun taas jakojäännös esitetään typistetyssä binäärimuodossa, jossa sen koodaamiseen käytetään joko b = \lfloor\log_2(M)\rfloor tai b + 1 bittiä; jälkimmäinen pätee vain, kun *M* ei ole kahden potenssi ja jakojäännös on vähintään 2^{b+1}-M.

Negatiivisia kokonaislukuja voidaan esittää niin, että etumerkkiä vuorotellaan; sen sijaan että esitettäisiin lukuja 0, 1, 2, 3 ja niin edelleen, esitetäänkin lukuja 0, −1, +1, −2, +2 ja niin edelleen. Jos luvut eivät voi olla negatiivisia, ne voidaan esittää sellaisenaan.

Esimerkiksi, kun esitetään luku 9 (sellaisenaan) parametrilla *M* = 4, niin jakojäännöksen esittämiseen tarvitaan aina kaksi bittiä; tällöin tulos on `110 01` (sillä 9 : 4 = 2, jakojäännös 1). Sen sijaan jos parametri olisi *M* = 5, niin luvut 6 ja 9 esitettäisiin (sellaisenaan) muodoissa `10 01` ja `10 111`.

Niin sanotut *Rice-koodit* (nimetty Robert F. Ricen mukaan) tai *Golomb–Rice-koodit* ovat Golomb-koodien alajoukko, joissa parametri *M* on aina kahden potenssi. Tällöin kerto- ja jakolaskut voidaan korvata bittisiirroilla, mikä tekee koodien tulkinnasta nopeampaa binääritietokoneilla; jakojäännös esitetään myös aina samalla määrällä bittejä (\log_2(M)).

*Exp-Golomb-koodi* on Golomb-koodien muunnos, jolla voidaan esittää mikä tahansa ei-negatiivinen kokonaisluku bittisarjana, jonka pituutta ei tarvitse erikseen esittää. Koodissa esitetään haluttua kokonaislukua yhtä suurempi luku mahdollisimman lyhyessä binäärimuodossa, ja sen eteen b - 1 0-bittiä, missä *b* vastaa luvun esitysmuodon bittien lukumäärää. Näin esitysmuodot kokonaisluvuille nollasta alkaen alkavat seuraavasti: `1` (= 0), `0 10` (= 1), `0 11` (= 2), `00 100` (= 3), `00 101` (= 4). Exp-Golomb-koodeja käytetään mm. H.264-videokoodauksessa.

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Alpi Vaalaja

**Alpi Vaalaja** (s. 1991) on suomalainen valosuunnittelija. Hänen suunnittelujaan on nähty yli 50:ssä teoksessa  tanssi-, sirkus-, teatteritaiteen sekä musiikkiesitysten saroilla. Vaalajan töitä on esitetty Suomen lisäksi Pohjoismaissa, Baltiassa ja Keski-Euroopassa. Hän on valmistunut teatteritaiteen kandidaatiksi Teatterikorkeakoulusta valosuunnittelun opinto-ohjelmasta.  

Vaalaja on työskennellyt eri mittakaavojen teoksissa, aina yleisön kodeissa esitettävistä teoksista kaupunginteattereiden suurille näyttämöille. Valosuunnittelun lisäksi Vaalaja on toiminut tilasuunnittelijana esittävissä taiteissa, sekä museoissa. Hän on suunnitellut näyttelyitä Helsingin kaupunginmuseolle, kuten Rikki - kun mieli särkyy (2022) sekä Being Black - poimintoja afrosuomalaisuudesta (2023).

Hänen pitkäaikaisimpia kollaboraatioitaan ovat työskentely taideryhmä Recover Laboratoryn, sekä teatteriryhmä Blaue Fraun kanssa.

## Lähteet
Helsing (yrityskonserni)

**Helsing** tai **Helsing GmbH** on saksalainen teknologiakonserni, joka on erikoistunut sotilaallisen tekoälyn ohjelmistoihin ja niitä hyödyntäviin laitteistoratkaisuihin. Vuonna 2021 perustetun kasvuyrityksen kotipaikka on München. 

Yrityskonserni on kerännyt kasvaessaan ensin 102,5 miljoonan (A-rahoituskierros), sitten 209 miljoonan (B-kierros) ja 405 miljoonan euron (C-kierros 7/2024) rahoituksen. Yrityksen, sen osaamisen ja tuotetarjonnan lisääntyessä yhtiön laskennallinen arvo on noussut, C-rahoituskierroksen perusteella jo neljän miljardiin dollarin suuruusluokkaan. Laajentumisen myötä toimipisteitä on perustettu ainakin Berliiniin, Pariisiin, Lontooseen ja Viroon. 

Vuodesta 2022 lähtien yritys on toiminut myös Ukrainassa. Yhtiön tuotteisiin kuuluu muun muassa tilannekuvan hahmottamiseen liittyvä ohjelmisto, tekoälyllä varustettu hyökkäyslennokki, elektronisen sodankäynnin tekoälyohjelmisto ja hävittäjälentäjille tarkoitettu tekoälyohjelmisto. Yhtiö on tehnyt yhteistyötä esimerkiksi Saabin (Saab Aeronauticsin) kanssa Saksan ilmavoimille toimitettavan Eurofighter-hävittäjän lentäjiä tukevan ohjelmiston parissa ja tekoälyratkaisuissa tulevaan eurooppalaiseen hävittäjäjärjestelmään, joka tässä vaiheessa kulkee nimellä Future Combat Air System. 

Marraskuussa 2024 uutisoitiin konsernin toimittavan 4&nbsp;000 tekoälyllä ja yli 100 kilometrin kantamalla varustettua, elektroniselle GPS-häirinnälle immuunia HX-1 -hyökkäyslennokkia Ukrainaan. Joulukuussa yhtiö kertoi investoivansa Britanniaan 350 miljoonaa puntaa, muun muassa HX-2 -hyökkäyslennokkia ja vastaavia laitteita valmistava tehtaan rakentamiseksi. Konserni viesti valmiudestaan rakentaa tehtaillaan kymmeniä tuhansia tällaisia laiteita vuodessa.

Helmikuussa 2025 uutisoitiin konsernin kasvaneen maailman suurimpien hyökkäyslennokkien (hyökkäysdroonien) valmistajien joukkoon. Etelä-Saksaan rakennetulla, Helsingin 'resilienssitehdas ykköseksi' (RS-1) kutsutulla tuotantolaitoksella valmistetaan alkuvaiheessa 1&nbsp;000 räjähdelennokkia kuukaudessa. Samalla viestittiin Helsing-konsernin valmistavan 6&nbsp;000 uutta HX-2 -hyökkäyslennokkia Ukrainaan, yhteistyössä Ukrainan teollisuuden kanssa. Esimerkiksi Saksan 17. helmikuuta 2025 julkaisema aseapupaketti Ukrainan tukemiseksi sisälsi muun muassa Helsing HX-1 -räjähdelennokkeja. Ukraina puolustautuu YK:n peruskirjan artiklan 51 mukaisesti maahan laittomasti hyökkäävää Venäjää vastaan. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Yhtiön kotisvut  (helsing.ai)
Quinyon Mitchell

**Quinyon Kesaron Mitchell** (s. 18. heinäkuuta 2001 Williston, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on kulmapuolustaja. Mitchell edustaa NFL-joukkue Philadelphia Eaglesia. Ennen NFL-uraansa hän pelasi Toledon yliopiston joukkueessa. Eagles varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 22. varausvuorolla . Kesäkuussa 2024 Mitchell teki Eaglesin kanssa nelivuotisen sopimuksen. Hän oli mukana Eaglesin joukkueessa kaudella 2024 kun Eagles voitti Super Bowl LIX:n. Mitchell on pelannut 16 NFL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hänellä on yhteensä 46 taklausta ja 12 puolustettua heittoa. Mitchell on pelannut neljä  ottelua. Näissä otteluissa hänellä on yhteensä 14 taklausta, neljä puolustettua heittoa ja kaksi syötönkatkoa. Uran tilastot päivitetty kauden 2024 jälkeen.

## Lähteet
Regio I Porta Capena

**Regio I Porta Capena** oli yksi antiikin Rooman kaupungin neljästätoista alueesta (*regio*). Se sijaitsi kaupungin kaakkoisosassa.

## Maantiede

Porta Capenan alue oli muodoltaan kapea ja pitkänomainen. Se sai alkunsa Palatium-kukkulan itäkulmalta sen ja Colosseumin välistä, ja kulki siitä etelään Serviuksen muurien Porta Capena -portille, josta Via Appia kulki, vain noin 150 metrin levyisenä. Portin jälkeen alue leveni huomattavasti ja suuntautui portista kaakkoon käsittäen Caracallan kylpylöiden ja Via Appian itäpuolen. Alue ulottui Almo (nyk. Almone) -joelle Aurelianuksen muurien toiselle puolelle.

Niin kutsuttujen alueluetteloiden mukaan alueen ympärysmitta oli  jalkaa eli noin 3,6 kilometriä. On mahdollista, että alueet I, II, IV ja X kohtasivat toisensa yhdessä pisteessä lähellä Meta sudansia. Porta Capenan alueeseen kuului kymmenen *[[vicus]]ta*.

## Historia

Porta Capenan alueen perusti keisari Augustus uudistaessaan Rooman aluejaon vuonna 7 eaa. Siihen samoin kuin muihin alueisiin viitattiin alun perin vain numerolla. Myöhemmin se sai myös nimen, joka tuli Porta Capena -portista, jonka ympäristössä alue sijaitsi. Aluejako oli käytössä vielä ainakin 300-luvulla, sillä se esiintyy tuon aikaisissa alueluetteloissa. Niiden mukaan sen aluehallintoa hoiti kaksi *[[curator]]ia* ja 48 *[[magister vicorum]]ia*.

## Rakennukset

Alueluetteloiden mukaan alueella oli 10 pyhäkköä (*[[aedicula]]*),  vuokrakasarmia (*[[insula]]*), 120 patriisitaloa (*[[domus]]*), 86 kylpylää (*[[termit|balneum]]*), 16 viljavarastoa (*[[horrea|horreum]]*), 81 (tai 87) lähdekaivoa ja vesivarastoa (*[[lacus]]*) ja 20 leipomoa tai myllyä (*pistrinum*).

Alueen merkittävimpiä rakennuksia ja muita kohteita olivat:

* Abascantuksen kylpylä (*Balneum Abascantis*)
* Camenae (*Camenarum fons*)
* Drusuksen riemukaari (*Arcus Drusi*)
* ”Drusuksen riemukaari”, todennäköisesti Trajanuksen riemukaari
* Honoksen ja Virtuksen temppeli (*Aedes Honoris et Virtutis*)
* Mamertinuksen kylpylä (*Balneum Mamertini*)
* Marsin temppeli (*Aedes Martis in Clivo*)
* Mutatorium Caesaris
* Porta Capena -portti
* Scipioiden hauta (*Sepulcrum Scipionum*)
* Severuksen kylpylät (*Thermae Severianae*)
* Torquatuksen kylpylä (*Balneum Torquati*)
* Veruksen riemukaari (*Arcus Divi Veri*)

## Lähteet
Regio II Caelimontium

**Regio II Caelimontium** eli **Caelimontana** oli yksi antiikin Rooman kaupungin neljästätoista alueesta (*regio*). Se sijaitsi kaupungin itäosassa ja käsitti lähes koko Caelius-kukkulan.

## Maantiede

Caelimontiumin alue käsitti nimensä mukaisesti suuren osan Caelius-kukkulasta (*Caelius mons*) sekä sen kaakkoispuolista aluetta. Aluetta rajasi pohjoisessa suora katu, joka kulki Colosseumilta Serviuksen muurin Porta Caelimontanalle ja Aurelianuksen muurin Porta Asinarialle. Idässä sitä rajasi Aurelianuksen muuri ja etelässä Regio I Porta Capena. Niin kutsuttujen alueluetteloiden mukaan alueen ympärysmitta oli  jalkaa eli noin 3,6 kilometriä. Caelimontiumin alueeseen kuului seitsemän *[[vicus]]ta*.

## Historia

Caelimontiumin alueen perusti keisari Augustus uudistaessaan Rooman aluejaon vuonna 7 eaa. Siihen samoin kuin muihin alueisiin viitattiin alun perin vain numerolla. Myöhemmin se sai myös nimen Caelius-kukkulan mukaan. Aluejako oli käytössä vielä ainakin 300-luvulla, sillä se esiintyy tuon aikaisissa alueluetteloissa. Niiden mukaan sen aluehallintoa hoiti kaksi *[[curator]]ia* ja 48 *[[magister vicorum]]ia*.

## Rakennukset

Alueluetteloiden mukaan alueella oli seitsemän pyhäkköä (*[[aedicula]]*),  vuokrakasarmia (*[[insula]]*), 127 patriisitaloa (*[[domus]]*), 85 kylpylää (*[[termit|balneum]]*), 27 viljavarastoa (*[[horrea|horreum]]*), 65 lähdekaivoa ja vesivarastoa (*[[lacus]]*) ja 15 leipomoa tai myllyä (*pistrinum*), sekä viidennen *[[vigiles]]*-kohortin asemapaikka.

Alueen merkittävimpiä rakennuksia ja muita kohteita olivat:

* Arcus Neroniani -akvedukti
* Basilica Hilariana
* Caput Africae
* Castra peregrina
* Claudiuksen temppeli (*Templum divi Claudii*)
* Clivus Scauri -katu
* Dolabellan ja Silanuksen kaari (*Arcus Dolabellae et Silani*)
* Domus Philippi
* Domus Vectiliana
* Ludus Dacicus
* Ludus Matutinus
* Macellum magnum
* Vicus Capitis Africae -katu
* Vicus Statae Matris -katu

## Lähteet
Regio III Isis et Serapis

**Regio III Isis et Serapis** oli yksi antiikin Rooman kaupungin neljästätoista alueesta (*regio*). Se sijaitsi kaupungin itäosassa ja käsitti Colosseumin laakson sekä Esquilinus-kukkulan eteläosan, joka tunnettiin nimellä Oppius.

## Maantiede

Isis et Serapiksen aluetta rajasi etelässä Regio II Caelimontium, idässä Serviuksen muuri ja pohjoisessa kadut, jotka johtivat Forum Romanumin suunnasta Serviuksen muurin Porta Esquilinalle. Alueen itäpuolella sijaitsi Regio V Esquiliae, pohjoispuolella myös Regio V sekä Regio VI Alta semita, ja länsipuolella Regio IV Templum Pacis. Niin kutsuttujen alueluetteloiden mukaan alueen ympärysmitta oli  jalkaa eli noin 3,7 kilometriä. Isis et Serapiksen alueeseen kuului 12 *[[vicus]]ta*.

## Historia

Isis et Serapiksen alueen perusti keisari Augustus uudistaessaan Rooman aluejaon vuonna 7 eaa. Siihen samoin kuin muihin alueisiin viitattiin alun perin vain numerolla. Myöhemmin se sai myös nimen alueella olleesta Isiksen ja Serapiksen temppelistä, joka sijaitsi Via Praenestinan varrella. Aluejako oli käytössä vielä ainakin 300-luvulla, sillä se esiintyy tuon aikaisissa alueluetteloissa. Niiden mukaan sen aluehallintoa hoiti kaksi *[[curator]]ia* ja 48 *[[magister vicorum]]ia*.

## Rakennukset

Alueluetteloiden mukaan alueella oli 12 pyhäkköä (*[[aedicula]]*),  vuokrakasarmia (*[[insula]]*), 60 (tai 160) patriisitaloa (*[[domus]]*), 80 kylpylää (*[[termit|balneum]]*), 17 viljavarastoa (*[[horrea|horreum]]*), 65 lähdekaivoa ja vesivarastoa (*[[lacus]]*) ja 16 leipomoa tai myllyä (*pistrinum*).

Alueen merkittävimpiä rakennuksia ja muita kohteita olivat:

* Castra Misenatium
* Colosseum eli Flaviusten amfiteatteri (*Amphitheatrum Flavium*)
* Domus aurea
* Isiksen ja Serapiksen temppeli (*Templum Isidis et Serapis*)
* Ludus magnus -gladiaattorikoulu
* Livian portiikki (*Porticus Liviae*)
* Schola quaestorum et caplatorum
* ”Sette Sale" -nimellä nykyisin tunnetut vesisäiliöt
* Tituksen kylpylät (*Thermae Titi/Titianae*)
* Trajanuksen kylpylät (*Thermae Trajani*)

## Lähteet
Regio IV Templum Pacis

**Regio IV Templum Pacis** oli yksi antiikin Rooman kaupungin neljästätoista alueesta (*regio*). Se sijaitsi kaupungin keskiosissa Palatium-kukkulan pohjoispuolella, ja käsitti muun muassa Forum Romanumin itäosan ja pohjoispuolen sekä Suburan kaupunginosan.

## Maantiede

Templum Paciksen alue käsitti Velian harjanteen, jota ei enää ole olemassa, sekä suuren osan Palatiumin, Esquilinuksen, Viminaliksen ja Quirinaliksen välisestä laaksosta lukuun ottamatta sen länsiosaa eli Forum Romanumin ydinaluetta. Alueeseen kuuluivat Sacra vian alkuosa aina Vestaalien talolle saakka, toisin sanoen Forumin itäosa, sekä Forumin pohjoislaidan rakennukset ja Rauhan temppeli, johon viitataan myös Vespasianuksen forumina.

Alueen itäraja kaupungin keskustassa kulki läheltä Colosseumia, koska siihen kuului Meta sudans, joka sijaitsi hyvin lähellä amfiteatteria. Koillisessa alue ilmeisesti jatkui käsittäen Esquilinuksen pohjoisosan eli Cispiuksen, jonka jälkeen aluetta rajasi idässä Serviuksen muuri. Pohjoisrajana toimi Vicus patricius -katu Porta Viminalikselta lähes Suburaan saakka. Sitten raja kulki Suburan pohjoispuolelta, toisin sanoen kyseinen kaupunginosa jäi alueen sisälle, ja tämän jälkeen Rauhan temppelin ja Nervan forumin eli Forum transitoriumin välistä, vaikkakin toisaalta alueluetteloissa Nervan forumin sanotaan kuuluneen alueeseen.

Niin kutsuttujen alueluetteloiden mukaan alueen ympärysmitta oli  jalkaa eli noin 3,85 kilometriä. Alueeseen kuului kahdeksan *[[vicus]]ta*.

## Historia

Templum Paciksen alueen perusti keisari Augustus uudistaessaan Rooman aluejaon vuonna 7 eaa. Siihen samoin kuin muihin alueisiin viitattiin alun perin vain numerolla. Myöhemmin se sai myös nimen alueella olleesta Rauhan temppelistä. Templum Paciksen alue tuhoutui kokonaan Rooman palossa vuonna 64 jaa. Aluejako oli käytössä vielä ainakin 300-luvulla, sillä se esiintyy tuon aikaisissa alueluetteloissa. Niiden mukaan sen aluehallintoa hoiti kaksi *[[curator]]ia* ja 48 *[[magister vicorum]]ia*.

## Rakennukset

Alueluetteloiden mukaan alueella oli kahdeksan pyhäkköä (*[[aedicula]]*),  vuokrakasarmia (*[[insula]]*), 88 patriisitaloa (*[[domus]]*), 75 kylpylää (*[[termit|balneum]]*), 18 viljavarastoa (*[[horrea|horreum]]*) ja 78 lähdekaivoa ja vesivarastoa (*[[lacus]]*).

Alueen merkittävimpiä rakennuksia ja muita kohteita olivat:

* Antoninuksen ja Faustinan temppeli (*Templum Antonini et Faustinae*)
* Area Volcani
* Basilica Aemilia eli Basilica Paul(l)i
* Juppiter Statorin temppeli (*Templum Jovis Statoris*)
* Maxentiuksen basilika (*Basilica Maxentii*) eli Konstantinuksen basilika (*Basilica Constantini*)
* Meta sudans
* Neron kolossi (*Colossus Neronis*)
* Nervan forum eli Forum transitorium (?)
* Rauhan temppeli (*Templum Pacis*) eli Vespasianuksen forum (*Forum Vespasiani*)
* Sororium tigillum
* Telluksen temppeli (*Aedes Telluris*)
* Venuksen ja Rooman temppeli (*Templum Veneris et Romae*)
* Vestaalien talo (*Atrium Vestae*)

## Lähteet
Regio V Esquiliae

**Regio V Esquiliae** oli yksi antiikin Rooman kaupungin neljästätoista alueesta (*regio*). Se käsitti osan Esquilinuksesta sekä Viminaliksen.

## Maantiede

Esquiliaen alue sijaitsi kaupungin itäosassa ja käsitti Esquilinus-kukkulan pohjoisosan eli Cispiuksen, mutta ei sen suurempaa eteläosaa Oppiusta, joka kuului alueeseen Regio III Isis et Serapis. Se käsitti myös Viminalis-kukkulan, sekä laajan esikaupunkialueen, joka sijaitsi Serviuksen muurien itäpuolella.

Alueen rajoja Augustuksen aikana ei voida määrittää tarkasti kaikilta osin, mutta 300-luvulla sen länsiraja yhtyi Serviuksen muuriin Porta Viminalikselta Isiksen temppelin eteläpuolelle, josta se näytti jatkuvan suoraan Aurelianuksen muurin Porta Asinarialle. Sieltä se seurasi muuria Castra praetoriaan asti, paitsi Amphitheatrum castrensen ja Aqua Claudian välillä, missä se kaarsi ulospäin noin 200 metriä. Alueen pohjoisrajana oli katu Porta Viminaliksen ja Aurelianuksen muurissa Castra praetorian eteläpuolella olleen portin välillä. Luoteisrajana toimi Vicus patricius -katu. Alueen pohjoisosan osaa, joka sijaitsi Via Tiburtina vetuksen pohjoispuolella, ei luultavasti sisällytetty viidenteen alueeseen ennen Vespasianuksen aikaa.

Niin kutsuttujen alueluetteloiden mukaan alueen ympärysmitta oli  jalkaa eli noin 4,61 kilometriä. Alueeseen kuului 15 *[[vicus]]ta*.

## Historia

Esquiliaen alueen perusti keisari Augustus uudistaessaan Rooman aluejaon vuonna 7 eaa. Siihen samoin kuin muihin alueisiin viitattiin alun perin vain numerolla. Myöhemmin se sai myös nimen, joka tuli Esquilinus-kukkulasta. Aluejako oli käytössä vielä ainakin 300-luvulla, sillä se esiintyy tuon aikaisissa alueluetteloissa. Niiden mukaan sen aluehallintoa hoiti kaksi *[[curator]]ia* ja 48 *[[magister vicorum]]ia*.

## Rakennukset

Alueluetteloiden mukaan alueella oli 15 pyhäkköä (*[[aedicula]]*),  vuokrakasarmia (*[[insula]]*), 180 patriisitaloa (*[[domus]]*), 75 kylpylää (*[[termit|balneum]]*), 22 viljavarastoa (*[[horrea|horreum]]*) ja 74 lähdekaivoa ja vesivarastoa (*[[lacus]]*), sekä toisen *[[vigiles]]*-kohortin asemapaikka.

Suuri osa alueesta oli puistoja ja puutarhoja (*horti*). Siellä oli myös useita kaupungin seitsemän akveduktin jakeluasemia, jotka saapuivat kaupunkiin Porta Praenestinasta. Tämän vuoksi Esquiliaehen viitataan nimityksellä *aquosae* (”vedekäs”).

Alueen merkittävimpiä rakennuksia ja muita kohteita olivat:

* Amphitheatrum castrense
* Circus Varianus
* Gallienuksen riemukaari (*Arcus Gallieni*)
* Helenan kylpylät (*Thermae Helenianae*/*Helenae*)
* Hercules Sullanus, patsas tai pyhäkkö
* Maecenaan puutarhat (*Horti Maecenatis*)
* Majanuksen puutarhat (*Horti Majani*)
* ”Minerva Medican temppeli”, oikeammin nymfaion
* Severus Alexanderin nymfaion (*Nymphaeum divi Alexandri*)
* Spes vetuksen puutarhat (*Horti Spei Veteris*)

## Lähteet
Energia Liettuassa

**Energia Liettuassa** kuvaa Liettuan energian tuotantoa, kulutusta ja siirtoa. 

## Energian kulutus
Energiankulutus asukasta kohti vuonna 2022 oli 85,2  miljoonaa BTU:ta, maailmassa 63:nneksi suurinta.

Vuonna 2022 loppukäyttäjistä suurimmat ryhmät olivat  liikenne (35%) ja kotitalouksien energiankäyttö (25%). Teollisuuden osuus oli 16%.

Vuonna 2024 ensirekisteröidyistä henkilöautoista yleisimmin käyttövoimana oli ei-ladattava hybridi, joiden osuus, 46%, oli Euroopan suurin. Seuraavaksi suosituimmat olivat bensiinimoottori (26%) ja diesel (14%). Täyssähköautoja ostettiin 5,9% uusista autoista, lataushybrideitä 5,6%..

## Energian tuotanto
Liettuan energiankulutus vuonna 2023 jakaantui eri lähteiden kesken seuraavasti:
* öljy: 46&nbsp;%
* biopolttoaineet ja jätteenpoltto: 27&nbsp;%
* maakaasu: 21&nbsp;%
* kivihiili: 1,9&nbsp;%
* vesivoima: 0,6&nbsp;%

Liettuan sähköntuotanto jakautui vuonna 2022 eri lähteiden kesken seuraavasti:
* tuulivoima: 42,8&nbsp;% kokonaiskapasiteetista
* fossiiliset polttoaineet: 28&nbsp;%  
* vesivoima: 6,6&nbsp;% 
* aurinkoenergia: 4,7&nbsp;%

Liettuassa on kaksi suljettua ydinreaktoria Ignalinan ydinvoimalassa.

## Sähkönsiirto
Sen jälkeen kun kaksi Ignalinan reaktoria suljettiin vuosina 2004 ja 2009, Liettua siirtyi sähkön viejästä tuojaksi. Vuonna 2020 noin 70 % maan sähköntarpeesta katettiin tuonnilla.

Pitkään valmisteltu irtautuminen Venäjän sähköverkosta tapahtui vihdoin helmikuussa 2025.

Yhteydet EU:n alueelle on rakennettu 2010-luvulla: Viroon ja Suomeen Estlink  (650 MWe, otettu käyttöön 2014), Puolaan LitPol Link (500 MWe, otettu käyttöön 2015) ja Ruotsiin NordBalt (700 MWe, otettu käyttöön 2016).

Kansalliset sähkönsiirron suurjänniteverkot omistava ja niitä operoiva kantaverkkoyhtiö on nimeltään Litgrid.

## Lähteet
Regio VI Alta semita

**Regio VI Alta semita** oli yksi antiikin Rooman kaupungin neljästätoista alueesta (*regio*). Se käsitti muun muassa Quirinalis-kukkulan.

## Maantiede

Alta semitan alue sijaitsi kaupungin koillisosassa. Se käsitti Quirinalis-kukkulan ulottuen keisariforumeilta Serviuksen muurille Porta Viminaliksen ja Porta Collinan välille. Sitten se ulottui itään päin sulkien sisäänsä myös Castra praetorian alueen, ulottuen näin myöhemmälle Aurelianuksen muurille. Alueeseen kuului myös Viminalis ja Pinciuksen alarinne sekä näiden kukkuloiden väliset laaksot. Aurelianuksen muurin Porta Pincianalta alueen länsiraja kulki lähes suoraan etelään Trajanuksen forumille.

Alueelle nimensä antanut Alta semita -katu seurasi Quirinaliksen harjannetta samoin kuin nykyinen Via Venti Settembre. Niin kutsuttujen alueluetteloiden mukaan alueen ympärysmitta oli  jalkaa eli noin 4,65 kilometriä. Alueeseen kuului 17 *[[vicus]]ta*. Alueen etelä- ja kaakkoispuolella sijaitsivat Regio IV Templum Pacis ja Regio V Esquiliae, ja länsipuolella Regio VII Via lata.

## Historia

Alta semitan alueen perusti keisari Augustus uudistaessaan Rooman aluejaon vuonna 7 eaa. Siihen samoin kuin muihin alueisiin viitattiin alun perin vain numerolla. Myöhemmin se sai myös nimen alueella kulkeneesta Alta semita -kadusta. Aluejako oli käytössä vielä ainakin 300-luvulla, sillä se esiintyy tuon aikaisissa alueluetteloissa. Niiden mukaan sen aluehallintoa hoiti kaksi *[[curator]]ia* ja 48 *[[magister vicorum]]ia*.

## Rakennukset

Alueluetteloiden mukaan alueella oli 17 pyhäkköä (*[[aedicula]]*),  vuokrakasarmia (*[[insula]]*), 146 patriisitaloa (*[[domus]]*), 75 kylpylää (*[[termit|balneum]]*), 18 viljavarastoa (*[[horrea|horreum]]*) ja 73 lähdekaivoa ja vesivarastoa (*[[lacus]]*), sekä kolmannen *[[vigiles]]*-kohortin asemapaikka.

Alueen merkittävimpiä rakennuksia ja muita kohteita olivat:

* Capitolium vetus eli vanha Capitolium
* Diocletianuksen kylpylät (*Thermae Diocletiani*)
* Quirinuksen temppeli (*Aedes Quirini*)
* Sallustiuksen talo ja puutarhat (*Domus Sallusti*, *Horti Sallustiani*)

## Lähteet
Regio VII Via lata

**Regio VII Via lata** oli yksi antiikin Rooman kaupungin neljästätoista alueesta (*regio*). Se käsitti alueen kaupungin pohjoisosassa sille nimen antaneen Via latan varrella.

## Maantiede

Via latan alue sijaitsi kaupungin pohjoisosassa. Sen itäpuolella sijaitsi Quirinalis-kukkula ja pohjoispuolella Pincius-kukkula. Länsisivulla aluetta rajasi Via lata (nyk. Via del Corso) -katu, joka oli Via Flaminian eteläpää, ja etelässä Serviuksen muurin Quirinalis- ja Capitolium-kukkuloiden välinen osuus. Niin kutsuttujen alueluetteloiden mukaan alueen ympärysmitta oli  tai  jalkaa eli noin 3,94–4,65 kilometriä. Alueeseen kuului 15 *[[vicus]]ta*.

## Historia

Via latan alueen perusti keisari Augustus uudistaessaan Rooman aluejaon vuonna 7 eaa. Siihen samoin kuin muihin alueisiin viitattiin alun perin vain numerolla. Myöhemmin se sai myös nimen alueen länsilaidalla kulkeneesta Via lata -kadusta. Aluejako oli käytössä vielä ainakin 300-luvulla, sillä se esiintyy tuon aikaisissa alueluetteloissa. Niiden mukaan sen aluehallintoa hoiti kaksi *[[curator]]ia* ja 48 *[[magister vicorum]]ia*.

## Rakennukset

Alueluetteloiden mukaan alueella oli 15 pyhäkköä (*[[aedicula]]*),  vuokrakasarmia (*[[insula]]*), 120 patriisitaloa (*[[domus]]*), 75 kylpylää (*[[termit|balneum]]*), 25 viljavarastoa (*[[horrea|horreum]]*) ja 76 lähdekaivoa ja vesivarastoa (*[[lacus]]*), sekä ensimmäisen *[[vigiles]]*-kohortin asemapaikka. Koska alue oli Serviuksen muurien ulkopuolella, siellä sijaitsi paljon hautoja.

Alueen merkittävimpiä rakennuksia ja muita kohteita olivat:

* Arcus novus
* Athenaeum (*Athenaeum Hadriani*)
* Auringon temppeli (*Templum Sol*)
* Bibuluksen hauta (*Sepulcrum Bibuli*)
* Campus Agrippae
* Forum suarium
* Largianuksen puutarhat (*Horti Largiani*)
* Luculluksen puutarhat (*Horti Lucull(i)ani*)
* Porta Flaminia
* Tiridatiksen ratsastajapatsas (*Equus Tiridatis regis Armeniorum*)
* Vipsaniusten portiikki (*Porticus Vipsania*)

## Lähteet
Regio VIII Forum Romanum

**Regio VIII Forum Romanum** oli yksi antiikin Rooman kaupungin neljästätoista alueesta (*regio*). Se käsitti muun muassa Capitoliumin sekä alueelle nimen antaneen Forum Romanumin.

## Maantiede

Forum Romanumin alue käsitti kaupungin keskusforumin Forum Romanumin lukuunottamatta sen pohjoislaidan rakennuksia. Siihen kuuluivat myös keisariforumit, Capitolium-kukkula sekä Capitoliumin ja Palatium-kukkulan välisen laakson pohjoisosa Velabrumin laidalle saakka. Niin kutsuttujen alueluetteloiden mukaan alueen ympärysmitta oli  jalkaa eli noin 3,9 kilometriä. Alueeseen kuului 34 *[[vicus]]ta*, joihin lukeutuivat muun muassa väkirikkaat Vicus jugarius ja Vicus Tuscus.

## Historia

Forum Romanumin alueen perusti keisari Augustus uudistaessaan Rooman aluejaon vuonna 7 eaa. Siihen samoin kuin muihin alueisiin viitattiin alun perin vain numerolla. Myöhemmin se sai myös nimen Forum Romanumista. Alue oli Rooman merkittävin ja väkirikkain. Aluejako oli käytössä vielä ainakin 300-luvulla, sillä se esiintyy tuon aikaisissa alueluetteloissa. Niiden mukaan sen aluehallintoa hoiti kaksi *[[curator]]ia* ja 48 *[[magister vicorum]]ia*.

## Rakennukset

Alueluetteloiden mukaan alueella oli 34 pyhäkköä (*[[aedicula]]*),  vuokrakasarmia (*[[insula]]*), 130 patriisitaloa (*[[domus]]*), 85 kylpylää (*[[termit|balneum]]*), 18 viljavarastoa (*[[horrea|horreum]]*) ja 120 lähdekaivoa ja vesivarastoa (*[[lacus]]*), sekä kuudennen *[[vigiles]]*-kohortin asemapaikka.

Alueella sijaitsivat monet Rooman keskeisimmistä ja tunnetuimmista rakennuksista. Luettelot niistä löytyvät seuraavista artikkeleista:

* Capitolium
* Forum Romanum
* keisariforumit

## Lähteet
Regio IX Circus Flaminius

**Regio IX Circus Flaminius** oli yksi antiikin Rooman kaupungin neljästätoista alueesta (*regio*). Se käsitti muun muassa sille nimensä antaneen Circus Flaminiuksen ympäristön.

## Maantiede

Circus Flaminiuksen alue käsitti koko alueen Serviuksen muurin, Via latan eli Via Flaminian eteläpään ja Tiberin välissä. Via lata rajasi sitä itäpuolelta ja Tiber länsipuolelta. Alueen eteläpuolella olivat Capitolium-kukkula ja Serviuksen muuri. Pohjoisessa alue vaikuttaa ulottuneen nykyisille Piazza Navonalle ja Piazza Colonnalle. Campus Martius luetaan usein Circus Flaminiuksen alueeseen, mutta joskus taas sen sanotaan jääneen kokonaan kaikkien neljäntoista alueen ulkopuolelle. Niin kutsuttujen alueluetteloiden mukaan alueen ympärysmitta oli  jalkaa eli noin 9,6 kilometriä. Alueeseen kuului 35 *[[vicus]]ta*.

## Historia

Circus Flaminiuksen alueen perusti keisari Augustus uudistaessaan Rooman aluejaon vuonna 7 eaa. Siihen samoin kuin muihin alueisiin viitattiin alun perin vain numerolla. Myöhemmin se sai myös nimen sen alueella sijainneesta Circus Flaminiuksesta eli Flaminiuksen circuksesta. Aluejako oli käytössä vielä ainakin 300-luvulla, sillä se esiintyy tuon aikaisissa alueluetteloissa. Niiden mukaan sen aluehallintoa hoiti kaksi *[[curator]]ia* ja 48 *[[magister vicorum]]ia*.

## Rakennukset

Alueluetteloiden mukaan alueella oli 35 pyhäkköä (*[[aedicula]]*),  vuokrakasarmia (*[[insula]]*), 140 patriisitaloa (*[[domus]]*), 63 kylpylää (*[[termit|balneum]]*), 25 viljavarastoa (*[[horrea|horreum]]*) ja 120 lähdekaivoa ja vesivarastoa (*[[lacus]]*).

Alueen merkittävimpiä rakennuksia ja muita kohteita olivat:

* Agrippan kylpylät (*Thermae Agrippae*)
* Balbuksen krypta (*Crypta Balbi*)
* Balbuksen teatteri (*Theatrum Balbi*)
* Ciconiae nixae
* Circus Flaminius
* Divorum-portiikki
* Forum holitorium
* Marcelluksen teatteri (*Theatrum Marcelli*)
* Minuciuksen portiikki (*Porticus Minucia*)
* Neptunuksen basilica (*Basilica Neptuni*)
* Pantheon
* Pompeiuksen teatteri (*Theatrum Pompei*)

## Lähteet
Regio X Palatium

**Regio X Palatium** oli yksi antiikin Rooman kaupungin neljästätoista alueesta (*regio*). Se käsitti sille nimen antaneen Palatium-kukkulan alueen.

## Maantiede

Palatiumin alue käsitti Palatium-kukkulan ja sen alemmat rinteet. Alueen rajat olivat samat kuin Rooman ensimmäisessä Romuluksen nimiin laitetussa *[[pomerium]]*-rajanvedossa. Niin kutsuttujen alueluetteloiden mukaan alueen ympärysmitta oli  jalkaa eli noin 3,4 kilometriä. Alueeseen kuului 20 *[[vicus]]ta*.

## Historia

Palatiumin alueen perusti keisari Augustus uudistaessaan Rooman aluejaon vuonna 7 eaa. Siihen samoin kuin muihin alueisiin viitattiin alun perin vain numerolla. Myöhemmin se sai myös nimen Palatium-kukkulasta. Palatiumin alue tuhoutui kokonaan Rooman palossa vuonna 64 jaa. Aluejako oli käytössä vielä ainakin 300-luvulla, sillä se esiintyy tuon aikaisissa alueluetteloissa. Niiden mukaan sen aluehallintoa hoiti kaksi *[[curator]]ia* ja 48 *[[magister vicorum]]ia*.

## Rakennukset

Alueluetteloiden mukaan alueella oli 20 pyhäkköä (*[[aedicula]]*),  vuokrakasarmia (*[[insula]]*), 89 patriisitaloa (*[[domus]]*), 44 kylpylää (*[[termit|balneum]]*), 48 viljavarastoa (*[[horrea|horreum]]*) ja 89 lähdekaivoa ja vesivarastoa (*[[lacus]]*).

Alueen merkittävimpiä rakennuksia ja muita kohteita olivat:

* Apollo Palatinuksen temppeli (*Aedes Apollinis Palatini*)
* Auguratorium eli auguurien käyttämä alue
* Augustuksen talo (*Domus Augusti*)
* Curiae veteres -pyhäkkö
* Domitianuksen palatsi, johon kuuluivat *[[Domus Augustana]]*, *[[Domus Flavia]]* ja niin kutsuttu ”Domitianuksen hippodromi”, oikeammin puutarha
* Elagabaluksen temppeli (*Elagabalium*)
* Fortuna Respiciensin temppeli (*Aedes Fortunae*)
* Juno Sospitan temppeli (*Aedes Juno Sospita*)
* Juppiter Invictuksen temppeli (*Aedes Iovis Invicti*) eli Juppiterin Victorin temppeli (*Aedes Iovis Invicti*)
* Lupercal-luola
* Magna Materin temppeli eli Kybelen temppeli (*Aedes Magna Mater*)
* Neron palatsi (*Domus transitoria*)
* Romuluksen maja (*Tugurium Romuli*)
* Septimius Severuksen palatsi (*Domus Severiana*) ja Septizodium
* Tiberiuksen palatsi (*Domus Tiberiana*)
* Victorian temppeli (*Aedes Victoria*)

## Lähteet
Regio XI Circus maximus

**Regio XI Circus maximus** oli yksi antiikin Rooman kaupungin neljästätoista alueesta (*regio*). Se käsitti alueen Palatium-kukkulan eteläpuolella sille nimen antaneen Circus maximuksen ympäristössä.

## Maantiede

Circus maximuksen alue käsitti Palatium- ja Aventinus-kukkuloiden välisen laakson eli Vallis Murcian, josta suuren osan täytti kaupungin huomattavin circus, Circus maximus. Alueeseen kuuluivat myös Aventinuksen alarinteet aina Serviuksen muurin Porta trigemina -portille saakka. Luoteessa alue ulottui Tiberin rantaan saakka ja käsitti Velabrumin, jonka jälkeen se ulottui pohjoisessa kiinni Regio VIII Forum Romanumiin saakka.

Niin kutsuttujen alueluetteloiden mukaan alueen ympärysmitta oli  jalkaa eli noin 3,4 kilometriä. *[[Notitia urbis Romae]]n* mukaan alueeseen kuului 19 ja *[[Curiosum urbis Romae regionum XIV|Curiosum urbis Romae regionum XIV:n]]* mukaan 21 *[[vicus]]ta*. Alueen pohjoispuolella sijaitsi Regio VIII:n lisäksi Regio IX Circus Flaminius, koillispuolella Regio X Palatium, itäpuolella Regio I Porta Capena, ja eteläpuolella Regio XII Piscina publica ja Regio XIII Aventinus.

## Historia

Circus maximuksen alueen perusti keisari Augustus uudistaessaan Rooman aluejaon vuonna 7 eaa. Siihen samoin kuin muihin alueisiin viitattiin alun perin vain numerolla. Myöhemmin se sai myös nimen sen alueella sijainneesta Circus maximuksesta. Rooman palo vuonna 64 jaa. sai alkunsa Circukselta, ja alue tuhoutui tuolloin kokonaan. Aluejako oli käytössä vielä ainakin 300-luvulla, sillä se esiintyy tuon aikaisissa alueluetteloissa. Niiden mukaan sen aluehallintoa hoiti kaksi *[[curator]]ia* ja 48 *[[magister vicorum]]ia*.

## Rakennukset

Alueluetteloiden mukaan alueella oli 19 pyhäkköä (*[[aedicula]]*),  vuokrakasarmia (*[[insula]]*), 89 patriisitaloa (*[[domus]]*), 15 kylpylää (*[[termit|balneum]]*), 16 viljavarastoa (*[[horrea|horreum]]*) ja 20 lähdekaivoa ja vesivarastoa (*[[lacus]]*).

Alueen merkittävimpiä rakennuksia ja muita kohteita olivat:

* Arcus argentariorum -kaari
* Circus maximus
* Dis Paterin temppeli (*Aedes Dis Pater*)
* Herculeen suuri alttari (*Herculis Invicti ara maxima*)
* Hercules Victorin temppeli (*Aedes Hercules Victor*)
* Januksen kaari (*Arcus Janus Quadrifrons*)
* Jumalten äidin temppeli (*Aedes Mater Deum*) eli Kybelen temppeli
* Juppiter Arboratorin pyhäkkö
* Mercuriuksen temppeli (*Aedes Mercurii* tai *Templum Mercurii*)
* Porta trigemina
* Portunuksen temppeli (*Aedes Portuni*)
* Solin ja Lunan temppeli (Auringon ja Kuun temppeli, *Aedes Sol et Luna*)

## Lähteet
Regio XII Piscina publica

**Regio XII Piscina publica** oli yksi antiikin Rooman kaupungin neljästätoista alueesta (*regio*). Se käsitti alueen kaupungin eteläosassa.

## Maantiede

Piscina publican alue rajautui lännessä Aventinus-kukkulaan, josta siihen kuului itäosa, sekä Vicus portae raudusculanae ja Vicus Piscinae publicae -katuihin. Idässä alue rajautui Via Appiaan ja Regio I Porta Capenaan ja etelässä Aurelianuksen muuriin. Niin kutsuttujen alueluetteloiden mukaan alueen ympärysmitta oli  jalkaa eli noin 3,6 kilometriä. Alueeseen kuului 17 *[[vicus]]ta*.

## Historia

Piscina publican alueen perusti keisari Augustus uudistaessaan Rooman aluejaon vuonna 7 eaa. Siihen samoin kuin muihin alueisiin viitattiin alun perin vain numerolla. Myöhemmin se sai myös nimen alueella olleesta paikasta, jossa oli aiemmin sijainnut Piscina publica eli julkinen vesiallas (*piscina*) tai uimala. Aluejako oli käytössä vielä ainakin 300-luvulla, sillä se esiintyy tuon aikaisissa alueluetteloissa. Niiden mukaan sen aluehallintoa hoiti kaksi *[[curator]]ia* ja 48 *[[magister vicorum]]ia*.

## Rakennukset

Alueluetteloiden mukaan alueella oli 17 pyhäkköä (*[[aedicula]]*),  vuokrakasarmia (*[[insula]]*), 113 patriisitaloa (*[[domus]]*), 63 kylpylää (*[[termit|balneum]]*), 27 viljavarastoa (*[[horrea|horreum]]*) ja 81 lähdekaivoa ja vesivarastoa (*[[lacus]]*), sekä neljännen *[[vigiles]]*-kohortin asemapaikka.

Alueen merkittävimpiä rakennuksia ja muita kohteita olivat:

* Bona Dean temppeli (*Aedes Bona Dea Subsaxana*)
* Caracallan kylpylät (*Thermae Antoninianae*)
* Campus Lanatarius
* Cilon talo (*Domus Cilonis*)
* Vicus Victoris

## Lähteet
Regio I

**Regio I** (lat., ”1. alue”) voi viitata seuraaviin:

* Regio I Porta Capena, Augustuksen Rooman alue
* Regio I Latium et Campania, Augustuksen Italian alue
Regio II

**Regio II** (lat., ”2. alue”) voi viitata seuraaviin:

* Regio II Caelimontium, Augustuksen Rooman alue
* Regio II Apulia et Calabria, Augustuksen Italian alue
Regio III

**Regio III** (lat., ”3. alue”) voi viitata seuraaviin:

* Regio III Isis et Serapis, Augustuksen Rooman alue
* Regio III Lucania et Bruttii, Augustuksen Italian alue
Regio IV

**Regio IV** (lat., ”4. alue”) voi viitata seuraaviin:

* Regio IV Templum Pacis, Augustuksen Rooman alue
* Regio IV Samnium, Augustuksen Italian alue
Regio V

**Regio V** (lat., ”5. alue”) voi viitata seuraaviin:

* Regio V Esquiliae, Augustuksen Rooman alue
* Regio V Picenum, Augustuksen Italian alue
Regio VI

**Regio VI** (lat., ”6. alue”) voi viitata seuraaviin:

* Regio VI Alta semita, Augustuksen Rooman alue
* Regio VI Umbria, Augustuksen Italian alue
Regio XIII Aventinus

**Regio XIII Aventinus** oli yksi antiikin Rooman kaupungin neljästätoista alueesta (*regio*). Se käsitti muun muassa sille nimen antaneen Aventinus-kukkulan.

## Maantiede

Aventinuksen alue sijaitsi kaupungin lounaisosassa ja käsitti samannimisen kukkulan, sen länsipuolella olleen osuuden Tiberin rantaa sekä kukkulan eteläpuolen ulottuen etelässä Aurelianuksen muurille. Niin kutsuttujen alueluetteloiden mukaan alueen ympärysmitta oli  jalkaa eli noin 5,3 kilometriä. *[[Notitia urbis Romae]]n* mukaan alueeseen kuului 17 ja *[[Curiosum urbis Romae regionum XIV|Curiosum urbis Romae regionum XIV:n]]* mukaan 18 *[[vicus]]ta*.

## Historia

Aventinuksen alueen perusti keisari Augustus uudistaessaan Rooman aluejaon vuonna 7 eaa. Siihen samoin kuin muihin alueisiin viitattiin alun perin vain numerolla. Myöhemmin se sai myös nimen alueella sijainneesta Aventinus-kukkulasta. Aluejako oli käytössä vielä ainakin 300-luvulla, sillä se esiintyy tuon aikaisissa alueluetteloissa. Niiden mukaan sen aluehallintoa hoiti kaksi *[[curator]]ia* ja 48 *[[magister vicorum]]ia*.

## Rakennukset

Alueluetteloiden mukaan alueella oli 17 pyhäkköä (*[[aedicula]]*),  vuokrakasarmia (*[[insula]]*), 130 patriisitaloa (*[[domus]]*), 60 kylpylää (*[[termit|balneum]]*), 35 viljavarastoa (*[[horrea|horreum]]*) ja 88 lähdekaivoa ja vesivarastoa (*[[lacus]]*).

Alueen merkittävimpiä rakennuksia ja muita kohteita olivat:

* Aemiliuksen portiikki (*Porticus Aemilia*)
* Cestiuksen pyramidi
* Emporium, kaupungin jokisatama
* Horrea Galbana
* ”Monte Testaccio” -nimellä nykyisin tunnettu kukkula
* Porta Ostiensis
* Servius Sulpicius Galban hauta

## Lähteet
Regio XIV Transtiberim

**Regio XIV Transtiberim** tai **Transtiberina** oli yksi antiikin Rooman kaupungin neljästätoista alueesta (*regio*). Se käsitti Tiberjoen länsipuolisen alueen kaupungista.

## Maantiede

Transtiberimin alue käsitti nimensä mukaisesti Tiberin ”toispuolisen” eli länsipuolisen osan kaupungista, mukaan lukien Janiculum-kukkula ja Vaticanus ager sekä niiden ja joen välinen alue. Siihen kuului myös Tiberin saari (nyk. Isola Tiberina). Alueen tarkkoja rajoja ei tiedetä, mutta se ulottui selvästi Aurelianuksen muurin ulkopuolelle, sillä muuri ei sulkenut sisäänsä esimerkiksi Vaticanusta. Alue oli pinta-alaltaan selvästi suurin kaupungin alueista. Niin kutsuttujen alueluetteloiden mukaan alueen ympärysmitta oli  jalkaa eli noin 9,9 kilometriä. Alueeseen kuului 78 *[[vicus]]ta*.

## Historia

Transtiberimin alueen perusti keisari Augustus uudistaessaan Rooman aluejaon vuonna 7 eaa. Siihen samoin kuin muihin alueisiin viitattiin alun perin vain numerolla. Myöhemmin se sai myös nimen siitä, että se sijaitsi ”Tiberin toisella puolella". Aluejako oli käytössä vielä ainakin 300-luvulla, sillä se esiintyy tuon aikaisissa alueluetteloissa. Niiden mukaan sen aluehallintoa hoiti kaksi *[[curator]]ia* ja 48 *[[magister vicorum]]ia*.

## Rakennukset

Alueluetteloiden mukaan alueella oli 78 pyhäkköä (*[[aedicula]]*),  vuokrakasarmia (*[[insula]]*), 150 patriisitaloa (*[[domus]]*), 86 kylpylää (*[[termit|balneum]]*), 22 viljavarastoa (*[[horrea|horreum]]*) ja 180 lähdekaivoa ja vesivarastoa (*[[lacus]]*), sekä seitsemännen *[[vigiles]]*-kohortin asemapaikka.

Alueen merkittävimpiä rakennuksia ja muita kohteita olivat:

* Agrippinan puutarhat (*Horti Agrippinae*)
* Ampeliksen, Priscuksen ja Dianan kylpylä (*Balineum Ampelidis, Prisci et Dianes*)
* Aqua Alsietina (Aqua Augusta) -akvedukti
* Aqua Trajana -akvedukti
* ”Casa della Farnesina” -nimellä nykyisin tunnettu domus
* Coriaria Septimiana, nahanparkitsimo
* Faunuksen temppeli (*Aedes Fauni*)
* Fors Fortunan temppeli (*Templum Fortis Fortunae*)
* Gaiuksen ja Neron circus (*Circus Gaii et Neronis*)
* Hadrianuksen mausoleumi (*Mausoleum Hadriani*)
* Hercules Cubansin pyhäkkö
* Muciuksen niitty (*Prata Mucia*)
* Pons Cestius
* Porta Aurelia
* Statua Valeriana, jonkun Valeria-suvun jäsenen patsas
* Syyrialainen pyhäkkö
* Vicus Sergi

## Lähteet
Regio X

**Regio X** (lat., ”10. alue”) voi viitata seuraaviin:

* Regio X Palatium, Augustuksen Rooman alue
* Regio X Venetia et Histria, Augustuksen Italian alue
Regio XI

**Regio XI** (lat., ”11. alue”) voi viitata seuraaviin:

* Regio XI Circus maximus, Augustuksen Rooman alue
* Regio XI Transpadana, Augustuksen Italian alue
Tore O. Sandvik

**Tore Onshuus Sandvik** (s. 31. elokuuta 1969 Trondheim) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko, joka on toiminut Norjan puolustusministerinä helmikuusta 2025 lähtien. Syksyllä 2024 hän sijaisti ilmasto- ja ympäristöministeri Andreas Bjelland Erikseniä tämän vanhempainvapaan ajan. Sandvik on myös toiminut elinkeinoministeriön valtioshteerinä.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Tore O. Sandvik'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Lochlyn Munro

**Lochlyn Munro** (s. 12. helmikuuta 1966 Lac La Hache, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen näyttelijä, joka on tullut tunnetuksi monista elokuvista ja televisiosarjoista.

Munron suurin läpimurto tapahtui vuonna 1998 elokuvassa *[[Dead Man on Campus (vuoden 1998 elokuva)|Dead Man on Campus]]*, jossa hän näytteli maanista opiskelijaa nimeltä Cliff. Munron ulkonäkö ja ääni muistuttivat nuorta Gary Buseyta tai Nick Noltea, ja hän toi rooliin huomattavaa energiaa ja intensiteettiä.

Uransa alkuvaiheessa hän esiintyi pienemmissä rooleissa elokuvissa kuten ''Run'' ''- juokse henkesi edestä'' (1991), *[[Armoton]]* (1992) ja *[[Tarpeellista tavaraa (elokuva)|Tarpeellista tavaraa]]* (1993). 1990-luvulla hän sai enemmän huomiota ja esiintyi komedioissa, kuten *[[Bileet Roxburyssa]]* (1998), sekä toiminta- ja kauhuelokuvissa, kuten *[[Scary Movie]]* (2000), joka on yksin hänen tunnetuimmistaan elokuvista.

Televisiossa Munro on esiintynyt lukuisissa elokuvissa ja sarjoissa, erityisesti NBC:n *[[Moment of Truth (televisiosarja)|Moment of Truth]]* -draamasarjoissa, ja vakiovierailijana sarjoissa kuten *[[Wiseguy]]*, *[[Kunnian miehet (televisiosarja)|Kunnian miehet]]* ja *[[Siskoni on noita]]*. Hän on tullut tunnetuksi rooleistaan, joissa hän esittää usein kovia, urheilullisia tai häiriintyneitä hahmoja, mutta on myös saanut huomiota rooleistaan komedioissa ja jännityselokuvissa.

Ennen näyttelijäuraansa Munro haaveili ammattilaisjääkiekkoilijan urasta, mutta vakava loukkaantuminen päätti sen. Hän on voittanut kultamitalin vesihiihtokilpailuissa B.C. Summer Games -tapahtumassa. Munro meni naimisiin Sharon Munron kanssa vuonna 1997, ja heillä on kaksi lasta, Magdalen ja Hudson.

## Lähteet
Kjersti Stenseng

**Kjersti Stenseng** (s. 4. syyskuuta 1974 Kvam) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko, joka on toiminut Norjan työministerinä syyskuusta 2025. Tätä ennen hän oli kunta- ja alueministeri. Stenseng on aiemmin toiminut valtiosihteerinä kulttuuriministeriössä 2012–2013 ja työväenpuolueen puoluesihteerinä 2015–2025.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Kjersti Stenseng'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Sigrun Gjerløw Aasland

**Sigrun Gjerløw Aasland** (s. 11. helmikuuta 1978 Grimstad) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko, joka on toiminut Norjan tutkimus- ja korkeakouluministerinä helmikuusta 2025 lähtien. Aasland on aiemmin toiminut valtiosihteerinä ilmasto- ja ympäristöministeriössä.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Sigrun Gjerløw Aasland'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Aasland

**Aasland** on seuraavien norjalaisten henkilöiden sukunimi:

* Aaslaug Aasland (1890–1962), poliitikko
* Sigrun Gjerløw Aasland (s. 1978), poliitikko
* Terje Aasland (s. 1965), poliitikko
* Tora Aasland (s. 1942), poliitikko
Tao Stark

**Tao Stark** (s. 1. elokuuta 2004) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kansallisessa Liigassa pelaavaa Kuopion Palloseuraa.

## Ura
### Seurajoukkueet
Stark aloitti jalkapallon Jyväskylän Nousussa. Siirryttyään vuonna 2015 Jyväskylän Pallokerhoon hän pelasi myös FC Vaajakosken poikajunioreissa. Stark pelasi yhden ottelun Naisten Liigaa JyPK:n paidassa kaudella 2019 joukkueen pudotessa Naisten Ykköseen. Lokakuussa 2023 hän siirtyi KuPS:aan.

### Maajoukkue
Stark on edustanut muun muassa Suomen alle 19- ja 23-vuotiaiden naisten maajoukkueita. Helmikuussa 2025 hänet valittiin A-maajoukkueen kokoonpanoon Kansojen liigan otteluihin.

## Lähteet
*Tao Stark Suomen Palloliitto
### Viitteet
Yhdyntä

**Yhdyntä** on laajassa merkityksessään sukupuolitoiminto, jossa siitintä liikutetaan emättimen, peräaukon tai suun sisällä siemensyöksyyn asti. Suppeammassa merkityksessään yhdynnällä viitataan vain emätinyhdyntään.

## Katso myös
* Anaaliyhdyntä
* Suuseksi

## Lähteet
Sigrun

**Sigrun** on muinaispohjoismaista alkuperää oleva naisen etunimi, jonka etuosa "sig" tarkoittaa voittoa ja "run" salaista tietoa. Norjassa nimi oli suosituimmillaan 1910-luvulta 1960-luvulle. Vuonna 2022 se oli käytössä 2&nbsp;350 norjalaisella ensimmäisenä tai ainoana etunimenä. Nimipäivää vietetään maassa 10. tammikuuta, samana päivänä Sigmundin kanssa.
## Tunnettuja Sigruneja
* Sigrun Gjerløw Aasland (s. 1978), norjalainen poliitikko
* Sigrun Berg (1901–1982), norjalainen tekstiilitaiteilija
* Sigrún Magnúsdóttir (s. 1944), islantilainen poliitikko
* Sigrún Pálsdóttir (s. 1967), islantilainen kirjailija
* Sigrun Wodars (s. 1965), saksalainen juoksija
## Lähteet
Rosersberg

**Rosersberg** on taajama Sigtunan kunnassa Tukholman läänissä Upplandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1&nbsp;833 asukasta vuoden 2023 lopussa.

## Kuvia

Rosersberg Palace.jpg|Rosersbergin linna
Metallvägen, Rosersbergs industriområde.JPG|Teollisuusaluetta


## Tunnettuja henkilöitä
* Henrik Schyffert (s. 1968), näyttelijä ja koomikko

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Venngarnin linna

**Venngarnin linna** () on Sigtunan kunnassa Tukholman läänissä Ruotsissa sijaitseva linna. Paikalla oli yksinkertainen kivirakennus jo 1160-luvulla. Nykyinen barokkipalatsi rakennettiin 1600-luvun lopulla, kun linna oli Magnus Gabriel De la Gardien omistuksessa. Arkkitehtina toimi Jean de la Vallée. Venngarnin linnassa toimi 1900-luvulla alkoholistiparantola.
## Kuvia

Suecia 1-148 ; Venngarn.png|Venngarnin linna *[[Suecia antiqua et hodierna]]* -teoksessa
Wenngarns slottspark, maj 2015a.jpg|Linnan barokkipuutarha

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Linnan verkkosivut
Steninge

**Steninge** voi tarkoittaa seuraavia:

* Steninge, taajama Halmstadin kunnassa Ruotsissa
* Steninge, taajama Sigtunan kunnassa Ruotsissa
* Steningen linna, linna Sigtunan kunnassa Ruotsissa
Henrik Schyffert

**Per Henrik Schyffert** (s. 23. helmikuuta 1968 Ronneby) on ruotsalainen näyttelijä, koomikko, elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja muusikko.

## Ura
Schyffert on kotoisin Rosersbergistä. Hänen isänsä oli ilmavoimien upseeri. Schyffert työskenteli MTV:llä Lontoossa vuosina 1986–1990. Palattuaan Ruotsiin hän tuli tunnetuksi satiiriohjelmista, muun muassa suositusta *Hassan*-radio-ohjelmasta, jossa soitettiin pilapuheluita. Vuonna 1992 hän muodosti Johan Rheborgin ja eräiden muiden kanssa Killinggänget-huumoriryhmän. Schyffert oli 1990-luvulla myös kitaristina kansainvälisesti menestyneessä Whale-yhtyeessä.

Vuonna 2020 Schyffert ohjasi ensimmäisen kokoillan elokuvansa *Spring Uje spring*, joka voitti parhaan elokuvan, parhaan miespääosan ja parhaan käsikirjoituksen Guldbaggen.

## Yksityiselämä
Schyffert on elänyt vuodesta 2012 avoliitossa näyttelijä ja koomikko Nour El Refain kanssa. Heillä on vuonna 2019 syntynyt poika. Aiemmasta liitosta Bea Uusman kanssa Schyffertillä on lisäksi kaksi aikuista poikaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla