open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kyberhyökkäys

**Kyberhyökkäys** on virtuaaliavaruudessa tehty hyökkäys, jonka tarkoituksena on joko häiritä, lamauttaa, tuhota tai pahansuopaisesti kontrolloida tietojenkäsittelyä. Kyberhyökkäyksellä voidaan myös tuhota dataa tai varastaa valvottua tietoa.

## Kyberhyökkäyskeinoja
Kyberhyökkäyksiin on käytettävissä useita keinoja, joista yleisimmät ovat lueteltuna alla:

* Haittaohjelmiin ja kiristyshaittaohjelmiin perustuvat hyökkäykset (*Malware*, *Ransomware*)
* Välistävetohyökkäykset (*Man-in-the-Middle*)
* Palvelun­esto- ja hajautetut palvelunestohyökkäykset­ (DoS, DDoS)
* Tietojen­kalastelu ja muu sosiaalinen manipulointi (*Social Engineering*)
* Sisäinen uhka (*Insider Threat*)
* Toimitusketjuhyökkäykset (*Supply Chain Attacks*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kausalan junaturma (tammikuu 1942)

**Kausalan junaturma** tapahtui Kausalan rautatieaseman lähellä lauantaiyönä 17. tammikuuta 1942, kun tavarajuna ajoi radalle pysähtyneen Savon pikajunan perään. Onnettomuudessa kuoli 20 ihmistä ja 31 loukkaantui. 

Helsingistä Savoon perjantai-iltana 16. tammikuuta lähtenyt pikajuna oli ohittanut Kausalan aseman lauantaina kello 0.16. Pikajunan perään lähetettiin sitten tavarajuna. Pikajuna oli kuitenkin pysähtynyt radalle, koska junan veturista loppui vesi. Tällöin perässä tulleen tavarajunan veturi törmäsi pikajunan viimeiseen vaunuun, joka murskautui täysin. Tavarajunan veturissa syttyi tulipalo ja tavarajunasta vaurioitui 4–5 vaunua, sen sijaan pikajunan vaunut viimeistä vaunua lukuun ottamatta vaurioituivat vain lievästi. Pikajunan viimeinen vaunu oli ollut täynnä matkustajia ja heistä 16 sai heti surmansa ja 35 loukkaantui. Loukkaantuneet toimitettiin Kotkaan, jossa osa heistä vietiin kunnallissairaalan ja osa prikaatin sairaalaan. Loukkaantuneista neljä kuoli sairaalassa. Onnettomuuden uhreihin kuului sekä sotilaita että siviileitä.

Rata oli onnettomuuspaikalla kaksiraiteinen, joten liikenne saattoi jatkua onnettomuuden raivaustöistä huolimatta. Radan puhdistus kesti myöhään lauantai-iltaan saakka.

Yhdentoista Kausalan onnettomuudessa menehtyneen henkilön hautamuistomerkki sijaitsee Iitin kirkon hautausmaalla.

## Lähteet
Hypoplectrodes

**Hypoplectrodes** on heloahventen (Anthiadidae) heimoon kuuluva Intian valtameren itäosissa ja Tyynenmeren länsi-, lounais- ja kaakkoisosissa tavattava kalasuku. Sen tieteellinen nimi tulee kreikan sanoista ’hypo’ (”alla”), ’plektron’ (”pistin”, ”kannus”) ja ’oides’ (”samankaltainen”). Suvun tyyppilaji on *[[Hypoplectrodes nigroruber]]*. *Hypoplectrodes*-lajeilla on kylkiviivallaan 40–65 suomua. Sukuun luetaan seuraavat kahdeksan lajia:

* *[[Hypoplectrodes annulatus]]* (Günther, 1859)
* *[[Hypoplectrodes cardinalis]]* Allen & Randall, 1990
* *[[Hypoplectrodes huntii]]* (Hector, 1875)
* *[[Hypoplectrodes jamesoni]]* Ogilby, 1908
* *[[Hypoplectrodes maccullochi]]* (Whitley, 1929)
* *[[Hypoplectrodes nigroruber]]* (Cuvier, 1828)
* *[[Hypoplectrodes semicinctum]]* (Valenciennes, 1833)
* *[[Hypoplectrodes wilsoni]]* (Allen & Moyer, 1980) 

## Lähteet
* Taksonomian lähde alaheimon sukuun asti: 
### Viitteet
Martti Kinnunen

**Martti Juhani Kinnunen** (13. lokakuuta 1933 Savonlinna – 13. helmikuuta 2016 Savonlinna) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Kinnusen vanhemmat olivat toimitusjohtaja Janne Kinnunen ja Saimi Maria Hyttinen ja puoliso vuodesta 1954 tuotantojohtaja Anja Sisko Suomalainen. Kinnunen tuli 1952 ylioppilaaksi Savonlinnan lyseosta ja valmistui 1956 ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta. Seuraavana vuonna hän ryhtyi isänsä perustaman Savonlinnan Kauppa-Aitta-yhtiön vaatetustehtaan teknilliseksi johtajaksi. Isän kuoltua hänestä tuli 1965 yhtiön toimitusjohtaja ja isänsä työn jatkaja. Yhtiö jakautui 1970-luvun alussa Sankar Puku Oy:ksi ja Pukinetavaratalo Kinnunen Oy:ksi ja keskittyi samalla miesten pukineisiin. 

Kinnusen johtamien yritysten liiketoiminta kasvoi huomattavasti, tuotteita vietiin etenkin Neuvostoliittoon. Sankar Puku oli merkittävimpiä miesten pukuja Neuvostoliittoon vieviä suomalaisyrityksiä, enimmillään liki satatuhatta pukua vuodessa. Muuttuneet markkinat vaikuttivat kuitenkin lopulta yhtiön harjoittamaan idänkauppaan. Kinnunen osallistui liikemiesvuosinaan aktiivisesti Vatevan toimintaan ja alueelliseen yhteistyöhön. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1984.

## Lähteet
Ellen Nisbeth

**Ellen Nisbeth** (s. 16. kesäkuuta 1987) on ruotsalainen alttoviulisti.

Nisbeth opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa, Norjan valtiollisessa musiikkikorkeakoulussa ja Royal College of Musicissa. Hänen opettajiensa joukossa oli Peter Herresthal. Nisbeth sai vuonna 2012 ensimmäisenä alttoviulistina Ruotsin solistipalkinnon (*Solistpriset*) ja vuonna 2013 yksimieliseltä tuomaristolta Pohjoismaisen solistipalkinnon.

Nisbeth kantaesitti vuonna 2014 Daniel Blendulfin johtaman Ruotsin radion sinfoniaorkesterin kanssa alttoviulukonserton, jonka oli säveltänyt häntä varten Britta Byström. Jo vuonna 2013 Nisbeth oli kantaesittänyt Suomessa radiolähetyksenä Byströmin sooloalttoviulusävellyksen *Dream Day*. Vuonna 2014 hän lisäksi kantaesitti Thomas Rimulin johtaman Ensemble Ernstin kanssa Arne Nordheimin sellolle laatimasta *Tenebrae*-konsertosta alttoviulukonsertoksi muunnetun version. Tämän version olivat orkestroineet yhdessä Nisbeth ja Rimul. Byströmin lisäksi Nisbethin säveltäjäyhteistyökumppaneihin ovat kuuluneet Andrea Tarrodi, Katarina Leyman, Susanna Risberg ja Outi Tarkiainen. 

Kapellimestareita, joiden kanssa Nisbeth on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet muiden muassa Daniel Blendulf, Neeme Järvi, Peter Gülke ja Santtu-Matias Rouvali. Kaudella 2017/2018 Nisbeth tuli valituksi yhdeksi European Concert Hall Organisationin (ECHO) "nousevista tähdistä", jolloin hän pääsi konsertoimaan pitkin Eurooppaa pianisti Bengt Forsbergin kanssa. Muiden Nisbethin kanssa työskennelleiden muusikoiden joukossa ovat olleet Martin Fröst, Leif Ove Andsnes, Akiko Suwanai, Daniel Hope, Ray Chen, Natalie Clein, Truls Mørk, Martin Helmchen ja Aleksandr Melnikov. Poikkitaiteellista yhteistyötä Nisbethin kanssa ovat tehneet esimerkiksi Anita Wallin ja Maxida Märak. 

Nisbeth pääsi Stavangerin yliopiston apulaisprofessoriksi vuonna 2015. Hän on opettanut myös Edsbergin musiikki-instituutissa, vieraillut luennoitsijana monissa yliopistoissa ja pitänyt mestarikursseja.

## Lähteet
Couches

**Couches** on kunta Ranskassa Saône-et-Loiren departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 25 kilometriä Autunin kaupungista kaakkoon.

Kunnan nähtävyys on keskiaikainen linna *Château de Couches*. Se on Burgundin herttuoiden linna ja sen juuret juontavat 1000-luvulle. Margareeta Burgundilaisen vietti nuoruutensa linnassa. Hänestä tuli sittemmin Ranskan kuningas Ludvig X:n puoliso ja Ranskan kuningatar. 

Kunnan alueella on neoliittiselta kaudelta oleva seitsemän menhirin ryhmä *Menhirs d'Époigny*. Menhireistä neljä on edelleen pystyssä. Niistä suurin on yli 7 metriä korkea ja painaa yli 20 000 kg.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Thièsin alue

**Thièsin alue** () on hallintoalue Senegalin länsiosassa. Sen keskus on Thièsin kaupunki. Alueen pinta-ala on 6&nbsp;601 neliökilometriä. Vuoden 2023 väestönlaskennan mukaan siellä oli 2&nbsp;463&nbsp;679 asukasta.

Thièsin alue sijaitsee Kap Verden niemimaan tyvessä. Se rajoittuu pohjoisessa Lougan, idässä Diourbelin ja etelässä Fatickin alueisiin sekä lännessä Dakarin alueeseen ja Atlantin valtamereen. Alue on pinnanmuodostukseltaan etupäässä tasankoa, jonka yllä kohoavat Thièsin ylänkö ja Diassin massiivi.  Luonnonalueita ovat pohjoinen Niayesin rannikkovyöhyke eli *Grande Côte*, eteläinen rannikkovyöhyke eli *Petite Côte* ja keskiosan ylänköalue. Hyötykaivannaisiin kuuluvat kalkkikivi, basaltti ja fosfaatti.

Alueen sudanilais-sahelilaista ilmastoa leudontaa lännessä valtameri. Vuotuinen sademäärä on 400–600 millimetriä. Luonnonvarainen kasvillisuus on ihmisen toiminnasta kärsinyttä savannia.

Alue jakautuu Mbourin, Thièsin ja Tivaouanen departementteihin. Kuntia on 49. Thiès on Dakarin jälkeen Senegalin kaupungistunein alue ja sen asukastiheys on Dakarin ja Diourbelin alueiden jälkeen kolmanneksi suurin. Kaupunkiväestön osuus on 49 prosenttia. Suurimmat asutuskeskukset ovat kolmeen kuntaan jakautuva Thiès, Mbour, Tivaouane ja Joal. Asukkaat ovat etupäässä wolofeja ja sererejä. Alueella puhutaan myös pieniä cangin-kieliä. Tivaouane on tärkeä tidjaniittien keskus ja etelässä on paljon katolisia.

Alueella on Dakarin läheisyyden ansiosta hyvät liikenneyhteydet. Tärkeimmät elinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, matkailu, käsityöammatit, kaupankäynti ja kaivostyö. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maapähkinä, lehmänpapu, maissi, durra ja maniokki. Myös vihannesten ja hedelmien viljely on laajaa. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, siat ja siipikarja. Perinteisin menetelmin harjoitettu kalastus tuottaa 55 prosenttia Senegalin kalansaaliista. Kaivosteollisuus tuottaa sementtiä ja fosfaattia. Etelärannikon Mbour, Saly ja Toubab Dialaw hotelleineen ja hiekkarantoineen ovat Senegalin tärkeimpiä matkailukohteita.

## Lähteet
20 suosikkia – Prinsessa 65

**20 suosikkia – Prinsessa 65** on Seppo Närhen levyttämistä kappaleista koottu kokoelma-albumi vuodelta 1996.

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#
Päivystysapu

**Päivystysapu** on hyvinvointialueiden järjestämä neuvonta- ja ohjauspalvelu, josta voi kysyä neuvoja äkillisiin terveydellisiin ja sosiaalisiin ongelmiin, joka palvelee numerossa **116&nbsp;117**. Päivystysapu palvelee 24/7.

Palvelu toimii kaikkialla muualla Suomessa, paitsi Ahvenanmaalla.

## Katso myös
* Hätänumero

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 116117.fi
Unto Kivinen

**Unto Allan Kivinen** (22. kesäkuuta 1921 Lapinjärvi – 21. huhtikuuta 1997 Lahti) oli suomalainen rakennusmestari, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Kivisen vanhemmat olivat työnjohtaja, kirvesmies Johan (Hannes) Ferdinand Kivinen ja Anna Mäkelin ja puoliso vuodesta 1948 Anni Siviä Tinnilä. Kivinen kävi kansakoulun ja keskikoulun ja työskenteli veljensä Vilho Kivisen omistamassa rakennusliikkeessä. Unto Kivinen osallistui molempiin sotiin. Rakennusmestariksi hän valmistui Tampereen teknillisestä koulusta 1947 toimi sitten veljensä yrityksessä työpäällikkönä vuoden 1956 loppuun asti, jolloin yritys hakeutui konkurssiin.

Oman rakennusliikkeen Lahteen perustettuaan Kivinen ryhtyi  yrittäjäksi, toimien pääasiassa Lahden seudulla. Yritys kasvoi alueellisesti yhdeksi suurimmista alallaan 1970-luvulla. Jo 1960-luvulla Kivinen alkoi myös muovialan yrittäjäksi,  perustettuaan UK-Muovi-yrityksen Hollolaan ja myöhemmin Iisalmeen tuottamaan keveitä muovielementtejä. Niiden tuotantolaitteiden ja -menetelmän osalta yritys oli ensimmäinen Suomessa. Molemmat yritykset yhdistyivät 1976 UK-Yhtiöt Oy:ksi, jonka Kivinen myi 1989 jäädessään eläkkeelle. Hän oli jo sitä ennen pääosin luopunut monista luottamustehtävistään, oltuaan muun muassa Lahden kaupunginvaltuuston jäsen ja kuuluttuaan moniin alansa järjestöihin ja yhdistyksiin.

Teollisuusneuvoksen arvonimen Kivinen sai vuonna 1966, ollessaan 44-vuotias. Hän oli tuolloin Suomen nuorin teollisuusneuvos, yhdessä rakennusmestari Vilho Santalan kanssa. 

## Lähteet
Malin Broman

**Malin Broman** (s. 1975 Kungsbacka) on ruotsalainen viulisti ja alttoviulisti.

Broman aloitti viulunsoiton 5-vuotiaana. Hän sai kaksoisdiplomin Tanskan kuninkaallisesta musiikkikonservatoriosta ja Göteborgin yliopiston Musikhögskolanista vuonna 1997. Hän jatkoi opintojaan Guildhall School of Music and Dramassa. Sinne hän pääsi stipendillä David Takenon oppilaaksi. Hänen muita opettajiaan olivat Lisbeth Vecchi ja Milan Vitek. Broman valmistui maisterinarvolla kamarimusiikissa vuonna 2001. Broman oli vuonna 1997 eri puolilla maailmaa kiertäneen Kungsbacka Piano Trion perustajajäsen. Kokoonpano voitti ensipalkinnon Melbournen kansainvälisessä kamarimusiikkikilpailussa 1999. Broman sai myös toisen palkinnon kansainvälisessä Nielsen-viulukilpailussa Odensessa 1996 sekä ensimmäisen palkinnon ja yleisöpalkinnon Washingtonin kansainvälisessä kilpailussa jousille 1994. Eurovision Young Musicians -kilpailussa hän pääsi vuonna 1994 Varsovassa kolmannelle sijalle. Vuonna 2008 Broman valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi. Hän on saanut Kungsbacka Piano Trion kanssa Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian Interpretprisin, ja vuonna 2019 hänelle myönnettiin Hans Majestät Konungens medalj palveluksistaan musiikin alalla. 

Broman perusti vuonna 2001 Kungsbackan kamarimusiikkifestivaalin, joka sittemmin on tunnettu nimellä Change. Vuosina 2004–2010 hän oli Nash Ensemblen jäsen; tänä aikana hän teki BBC Proms -debyyttinsä. Broman on esintynyt myös Leopold-jousitrion kanssa sekä alttoviulistina Belcea-kvartetin ja Elias-jousikvartetin kanssa. Elias-jousikvartetin kanssa tehty BBC-äänitys Felix Mendelssohnin ja Wolfgang Amadeus Mozartin kvintetoista valittiin BBC Music Magazinen "kuukauden levyksi". Lisäksi Broman on esiintynyt säännöllisesti duona kumppaninsa Simon Crawford-Phillipsin kanssa. Hän oli myös mukana perustamassa Stockholm Syndrome Ensemblea.

Broman on esiintynyt lukuisten orkesterien kanssa muiden muassa sellaisten kapellimestarien kuin Neeme Järven, Andrew Manzen, Heinrich Schiffin ja Daniel Hardingin johdolla. Vuonna 2008 Broman pääsi Ruotsin radion sinfoniaorkesterin konserttimestariksi. Hän on vieraillut myös Lontoon sinfoniaorkesterin, Mahler-kamariorkesterin, Philharmonia-orkesterin ja Chamber Orchestra of Europen konserttimestarina. Vuonna 2019 hän seurasi Sakari Oramoa Keski-Pohjanmaan kamariorkesterin taiteellisena johtajana. Vuosina 2015–2020 hän oli Musica Vitae -kamariorkesterin taiteellinen johtaja.

Broman on opettanut Högskolan för scen och musikissa Göteborgissa vuosina 1999–2007. Sittemmin hän on toiminut alttoviulunsoiton professorina Edsbergin musiikki-instituutissa Tukholmassa. Broman on Sten Bromanin veljen lapsenlapsi.

## Lähteet
Parman herttuakunta

**Parman herttuakunta**, virallisesti **Parman ja Piacenzan herttuakunta** (ital. *Ducato di Parma e Piacenza*, latinaksi *Ducatus Parmae et Placentiae*) oli itsenäinen valtio Pohjois-Italiassa, nykyisen Emilia-Romagnan alueella vuosina 1545–1859.

## Historia

Parman herttuakunta muodostui Parmasta ja muista entisistä Milanon herttuakunnan alueista Pojoen eteläpuolella, jotka paavi Paavali III (oikealta nimeltään Alessandro Farnese) oli valloittanut ja lahjoittanut 1545 perinnöllisenä herttuakuntana aviottomalle pojalleen Pier Luigi Farneselle. Vuonna 1556 toinen herttua Ottavio Farnese sai haltuunsa Piacenzan kaupungin, minkä jälkeen herttuakunta tunnettiin virallisesti Parman ja Piacenzan herttuakuntana. Farneset hallitsivat Parmaa vuoteen 1731 asti, jolloin kahdeksas herttua Antonio Farnese kuoli lapsettomana.

Farnesen suvun jälkeen Parmaa hallitsivat Bourbonit (1731–1735, 1748–1803, ja 1847–1860) ja Habsburgit (1735–1748, 1814–1847). Vuonna 1796 Napoleon valloitti Parman, ja se oli virallisesti ranskalaisten hallinnassa vuodesta 1802 alkaen. Vuonna 1808 se liitettiin Ranskaan Taron departementin nimellä, mutta se sai itsenäisyytensä takaisin Wienin kongressissa 1814, jossa se siirrettiin Napoleonin vaimolle Marie Louiselle tämän elinajaksi. Vuonna 1859 alaikäisen herttua Robertin äiti luovutti vallan väliaikaiselle vallankumoushallitukselle, jonka alaisuudessa herttuakunta liittyi 11. maaliskuuta 1860 järjestetyn kansanäänestyksen perusteella Sardinian kuningaskuntaan ja seuraavana vuonna osaksi yhtenäistä Italian kuningaskuntaa.

Bourbon-Parman suku käyttää edelleen Parman herttuan arvonimeä.

## Parman herttuakunnan historialliset liput ja vaakunat

Flag of the Duchy of Parma.svg|1545–1731Farnese
State Flag of the Duchy of Parma, Piacenza and Guastalla (1815-1847).svg|1815–1847Habsburg-Lorraine
State Flag of the Duchy of Parma, Piacenza and Guastalla (1848-1849).svg|1848–1849Bourbon-Parma
State Flag of the Duchy of Parma, Piacenza and Guastalla (1850-1851).svg|1850–1851Bourbon-Parma
Flag of the Duchy of Parma (1851-1859).svg|1851–1859Bourbon-Parma
Civil Ensign of the Duchy of Parma (1851-1859).svg|Kauppalippu1851–1859Bourbon-Parma



Ducal Coat of Arms of Parma (1748-1802).svg|1748–1802
Coat of arms of the Duchy of Parma under Maria Luigia of Austria.svg|1814–1847Habsburg-Lorraine
Coat of arms of the House of Bourbon-Parma.svg|1847–1860Bourbon-Parma


## Lähteet

## Aiheesta muualla
D. R. Kaprekar

**Dattatreya Ramchandra Kaprekar** (; 17. tammikuuta 1905 Dahanu, Maharashtra – 1986 Devlali, Maharashtra) oli intialainen opettaja ja itseoppinut matemaatikko. Hän kävi koulua Thanessa ja Punen Fergusson Collegessa ja valmistui kandidaatiksi Mumbain yliopistosta vuonna 1929. Hän työskenteli vuosina 1930–1962 opettajana Nashikissa Maharashtran osavaltiossa. Suhteellisen vähäisestä koulutuksestaan huolimatta hän kirjoitti lukuisia julkaisuja muun muassa jaksollisista desimaaliluvuista, taikaneliöistä ja kokonaislukujen erityisominaisuuksista.

Vuonna 1949 Kaprekar löysi lukuun 6174 liittyvän ominaisuuden: jos neljästä numerosta, jotka eivät ole kaikki identtisiä, muodostetusta suurimmasta mahdollisesta luvusta vähennetään samoista numeroista muodostettu pienin luku, ja tämä toistetaan, päädytään lähes aina lukuun 6174; esimerkiksi

* 4321 − 1234 = 3087
* 8730 − 0378 = 8352
* 8532 − 2358 = 6174

Luku 6174 nimettiin myöhemmin Kaprekarin vakioksi.

Vuonna 1980 Kaprekar löysi Kaprekarin luvut, joiden neliöiden kokonaislukuesitys voidaan jakaa kahdeksi luvuksi, joiden summa on alkuperäinen luku; esimerkiksi

* 7032 = 494209, josta saadaan 494 + 209 = 703
* 27282 = 7441984, josta saadaan 744 + 1984 = 2728

## Lähteet
Keniantähtioksa

**Keniantähtioksa** (*Lannea rivae*) on sumakkikasvien (Anacardiaceae) heimoon, tähtioksien (*Lannea*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on kausivihanta pensas tai pieni puu, jolla on laakea latvus. Keniantähtioksa voi kasvaa 1,5–9 metriä korkeaksi. Keniantähtioksan hedelmät ovat tiheäkarvaisia, munanmuotoisia ja enintään noin 1,4 cm pitkiä.

Keniantähtioksa kasvaa metsäsavanneilla ja pensastomailla 300–2000 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajia tavataan usein kallioisilla alueilla, joiden kallioperä on vulkaanista alkuperää. Keniantähtioksaa kasvaa luonnossa trooppisessa Itä-Afrikassa Etiopian eteläosissa, Keniassa sekä Tansanian pohjoisosissa.

Keniantähtioksan hedelmät ovat syötäviä ja niitä voi syödä kypsentämättöminä. Hedelmät ovat mehukkaita sekä makeita ja niitä syövät erityisesti lapset sekä matkamiehet. Keniantähtioksan kuorta on käytetty perinteisessä lääkinnässä ja kuorittuja juuria köysien valmistukseen.

## Lähteet
* Useful Tropical Plants: ''Lannea rivae'' 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Keniantähtioksa (''Lannea rivae'')
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Lannea rivae''
Eleonoora Kauhanen

**Eleonoora Kauhanen** (s. 1999) on suomalainen näyttelijä ja musikaaliartisti, joka on esiintynyt muun muassa elokuvassa *[[Tytöt tytöt tytöt]]* (2022). Elokuva valittiin ensimmäisenä suomalaisena pitkänä näytelmäelokuvana Sundancen elokuvajuhlille kansainväliseen kilpailuun sekä Berliinin elokuvajuhlien Generation-kilpasarjaan. Kauhanen sai roolistaan Näyttelijätulokkaan Jussi-ehdokkuuden vuoden 2023 Jussi-Gaalassa

Kauhanen on käynyt Kallion lukion ja opiskellut musikaaliteatteria Lärkkullan kansanopistossa 2019–2020 sekä skene-musiikkiteatterikoulutuksessa 2020–2021. 

Kesällä 2022 Kauhanen oli mukana Rauman kesäteatterin ''Dingo''-musikaalissa, jossa hän esitti pääroolin Nipan tyttöystävää.

## Lähteet
Impera

**Impera** on ruotsalaisen heavy metal -yhtye Ghostin viides studioalbumi, joka julkaistiin 11. maaliskuuta 2022.

Albumi oli Suomessa vuoden 2022 myydyin vinyylilevy.

## Kappaleet
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

## Arvostelut
* Helsingin Sanomat: 
* Imperiumi: 6½/10
* Inferno: 
* Kaaoszine: 
* Soundi: 
* V2.fi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Sergei Verlin

**Sergei Viktorovitš Verlin** (, s. 7. lokakuuta 1974 Voronež) on venäläinen ratameloja, olympiamitalisti ja moninkertainen maailmanmestari.

Verlin saavutti olympiapronssia Atlantan kesäolympialaisissa 1996 Venäjän 1&nbsp;000 metrin kajakkinelosen joukkueessa. Joukkueeseen kuuluivat hänen lisäkseen Oleg Gorobi, Anatoli Tištšenko ja Georgi Tsybulnikov. Samoissa olympialaisissa Verlin kilpaili myös 500 metrin kajakkiyksikössä karsiutuen välierissä.

Verlin saavutti kajakkinelosen 200, 500 ja 1&nbsp;000 metrin kilpailuissa viisi maailmanmestaruutta, joista kolme Méxicossa 1994, yksi Duisburgissa 1995 ja yksi Dartmouthissa 1997. Hän voitti lisäksi kaksi MM-hopeaa Duisburgissa 1995 ja Szegedissä 1998 sekä kaksi MM-pronssia Kööpenhaminassa 1993 ja Szegedissä 1998. Euroopan-mestaruuskilpailuissa Verlin voitti yhden hopeamitalin Plovdivissa 1997 sekä kaksi pronssimitalia Plovdivissa 1997 ja Zagrebissa 1999.

## Lähteet
Malin Byström

**Malin Byström** (s. 1973) on ruotsalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan sopraano.

Byström opiskeli Tukholman oopperakorkeakoulussa. Hänen rooleihinsa ovat kuuluneet muiden muassa Richard Straussin *[[Salome (ooppera)|Salomen]]* ja Giacomo Puccinin *[[Tosca]]n* nimiroolit sekä osat useissa Wolfgang Amadeus Mozartin ja Giuseppe Verdin oopperoissa. Hänen konserttiohjelmistoonsa kuuluneita teoksia ovat olleet muiden muassa Ludwig van Beethovenin 9. sinfonia ja *[[Missa Solemnis]]*, Felix Mendelssohnin *[[Elias (oratorio)|Elias]]*, Richard Straussin laulut, Mozartin *[[C-mollimessu (Mozart)|C-mollimessu]]*, Jean Sibeliuksen *[[Kullervo (Sibelius)|Kullervo]]*, Gustav Mahlerin 4. sinfonia sekä Edvard Griegin *[[Peer Gynt (näytelmämusiikki)|Peer Gynt]]*. 

Byström on vieraillut usein Royal Opera Housessa, jossa teki debyyttinsä vuonna 2002. Vuonna 2016 Byströmille myönnettiin Litteris et Artibus -mitali ja vuonna 2018 hovsångerskan arvonimi. Vuonna 2018 hän sai lisäksi vuoden naislaulajan tunnustuksen International Opera Awards -tilaisuudessa.

## Lähteet
Strateginen oppiminen

**Strateginen oppiminen** tarkoittaa yksilön tai yhteisön päämäärien kannalta relevanttia oppimista. Kaikki oppiminen ei ole strategista. Se voi olla vahingollista, jos oppiminen suuntautuu päämäärien kannalta vääriin asioihin tai oppimissisällöt ovat väärään tietoon perustuvia. Se voi olla olemassa olevaa osaamista ylläpitävää tai päämäärien kannalta yhdentekevää. Määritelmässä ei oteta kantaa eettisyyteen tai laillisuuteen, joten strateginen oppiminen voi olla myös vahingollista silloin, kun sen avulla omaksutaan vaarallisia, esimerkiksi väkivaltaan kannustavia tietoja ja taitoja.

Strategisella oppimisella voidaan viitata sekä oppimista korostavaan työyhteisön toimintatapaan, organisaation strategiseen johtamiseen ja yritystoiminnan ja yritystoiminnan kilpailuedun synnyttämiseen että tulokselliseen oppimiseen ja opiskeluun.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
* Henry Mintzberg, Bruce W. Ahlstrand, Joseph Lampel: Strategy Safari - A guided tour through the wilds of strategic management. Prentice Hall 1998. .
* Kolb David A.: Experiential learning: experience as the source of learning and development. Prentice-Hall 1984.
Montmédyn kantoni

**Montmédy** on Ranskassa yksi Meusen departementin kantoneista (yleisneuvoston vaalipiiri). Se käsittää 45 kuntaa ja sen alueella asui vuoden 2015 alussa 9 863 ihmistä. Montmédyn kantonin keskustoimisto on Montmédyn kunnassa.

## Kunnat
Montmédyn kantonin kunnat:

* Avioth
* Azannes-et-Soumazannes
* Bazeilles-sur-Othain
* Brandeville
* Bréhéville
* Breux
* Chaumont-devant-Damvillers
* Chauvency-le-Château
* Chauvency-Saint-Hubert
* Damvillers
* Delut
* Dombras
* Ecouviez
* Ecurey-en-Verdunois
* Etraye

* Flassigny
* Gremilly
* Han-lès-Juvigny
* Iré-le-Sec
* Jametz
* Juvigny-sur-Loison
* Lissey
* Louppy-sur-Loison
* Marville
* Merles-sur-Loison
* Moirey-Flabas-Crépion
* Montmédy
* Peuvillers
* Quincy-Landzécourt
* Remoiville

* Réville-aux-Bois
* Romagne-sous-les-Côtes
* Rupt-sur-Othain
* Thonne-la-Long
* Thonne-le-Thil
* Thonne-les-Près
* Thonnelle
* Velosnes
* Verneuil-Grand
* Verneuil-Petit
* Vigneul-sous-Montmédy
* Villécloye
* Ville-devant-Chaumont
* Vittarville
* Wavrille

## Lähteet
Santena

**Santena** () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.  Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 10&nbsp;534 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aino Jawo

**Aino Jawo** (s. 7. heinäkuuta 1986 Nackassa) on ruotsinsuomalainen artisti. Jawo on tullut tunnetuksi Icona Pop -popduosta, jonka hän perusti yhdessä Caroline Hjeltin kanssa vuonna 2009. Myös Hjeltillä on suomalaiset juuret. Aino Jawon äiti on suomalainen ja isä gambialainen ja hän on kasvanut Tyresössä, Tukholman eteläpuolella. 

Jawo on myös esiintynyt ääninäyttelijänä muuan muassa Trolls-elokuvassa.

Jawolla on vuonna 2021 syntynyt lapsi.

## Lähteet
Iullus Antonius

**Iullus Antonius** (43 eaa. – 2 eaa.) oli Marcus Antoniuksen ja Fulvian poika. Iulluksella oli vanhempi veli Marcus Antonius Antyllus sekä lukuisia sisarpuolia vanhempiensa muista avioliitoista. Fulvia kuoli Iulluksen ollessa pieni ja Antonius meni pian naimisiin Octavia minorin kanssa. Iullus oli äitipuolensa hoivissa siitä lähtien. Kun Antonius ja Octavia erosivat, Iullus palasi Octavian kanssa Roomaan.

Iullus meni naimisiin Claudia Marcella Majorin kanssa 21 eaa. He olivat kasvaneet yhdessä. He saivat ainakin yhden pojan, Lucius Antoniuksen, joka Iulluksen kuoleman jälkeen asui maanpaossa Massiliassa kuolemaansa asti vuoteen 25.
 
Octavian myötävaikutuksesta Iullus eteni hyvin urallaan. Plutarkhos kertoo Augustuksen arvostaneen Iullusta. Iullus oli preetori vuonna 13 eaa., toinen vuoden 10 eaa. konsuleista ja Asian provinssin prokonsuli. Iullus myös kirjoitti runoja, joista runoelma *Diomedeia* käsitti 12 kirjaa. Horatius myös mainitsee Iulluksen yhdessä oodissaan.  

2 eaa. puhkesi aviorikosskandaali, jossa oli mukana Augustuksen tytär Julia, Iullus ja muita senaattorisukuisia miehiä. Iullus oli Julian rakastajista tunnetuimpia ja heillä oli ollut suhde jo jonkin aikaa. Iullus ja muutama muu Julian rakastajista tuomittiin kuolemaan, mutta Iullus ehti kuitenkin tehdä itsemurhan ennen teloitustaan. On epäselvää mistä skandaalissa oli kyse, mahdollisesti Iullus suunnitteli vallankaappausta.  

## Lähteet
Markku Rummukainen

**Markku Rummukainen** (s. 1966, Turku) on suomalainen meteorologi ja tutkija. Hän toimii ilmastotieteen professorina Lundin yliopistossa Ruotsissa.

Rummukainen väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1997. Rummukaisen väitöskirjan aiheena oli "*Stratosfäärin ilmakemian kolmedimensionaalinen tietokonemallitus. 'SSCTM-1' mallin kehittäminen Suomessa ja Norjassa"* 

1997–2011 Rummukainen oli töissä Ruotsin meteorologisessa ja hydrologisessa instituutissa SMHI:ssa. Vuonna 2011 hänet nimitettiin klimatologian professoriksi Lundin yliopistoon. Vuosina 2016–2018 Rummukainen oli tutkimuskeskus Formaksen pääsihteeri. 

## IPCC
Rummukainen edustaa Ruotsia Yhdistyneiden kansakuntien ilmastopaneelissa IPCC:ssa. Hän on myös  Ruotsin hallituksen nimittämän Klimatpolitiska rådetin (Swedish Climate Policy Council) jäsen. Klimatpolitiska rådet on viranomainen, jonka tehtävänä on arvioida Ruotsin hallituksen ilmastopolitiikkaa ja antaa hallitukselle suosituksia.

## Lähteet
Kirkkojoki (joki Pitkärannassa)

**Kirkkojoki** () on Venäjällä Karjalan tasavallan Pitkärannan piirissä virtaava 20&nbsp;kilometriä pitkä joki, joka laskee Laatokkaan Lunkulanlahteen Salmissa.

## Joen kulku
Joki saa alkunsa pienestä suolammesta, joka sijaitsee Joutsenlammensuon ja Suurenselänkankaan välisellä reuna-alueella. Lammen vedenpinnan korkeus on vanhoissa suomalaisissa kartoissa 56 metriä mpy. Puromainen jokiuoma alkaa virtaamaan kohti etelää. Ensin se kulkee Suurenkivensuon halki kolme kilometriä ja jatkaa kangasmetsässä puolitoista kilometriä. Siihen yhtyy idästä Kiimasuolta tuleva lyhyt Törisenoja. Yhtymäkohdassa maaston korkeus on 44 metriä mpy. Kirkkojoki tekee yhtymäkohdassa suorakulmaisen käännöksen kohti länttä, mutta se alkaa kaartamaan muutamassa kilometrissä kohti lounasta. Matkalla siihen yhtyy kaksi sivu-uomaa Törisevänoja () ja Paiparinoja. Joen kulku rauhoittuu ja sen uoma on alkanut meanderoida. Kun joen suunta kääntyy puolivälissä lopullisesti kohti kaakkoa, yhtyy siihen Taviojan kanava (), jolla kuitataan laajaa Tavainsuota. Joki saapuu kolmen kilometrin päässä viljellylle seudulle, joka jatkuu yhtenäisenä peltoaukeana Kirkkojoen kylälle, joka sijaitsee Salmin taajaman vieressä. Joki laskee Laatokan suojaisaan Lunkulanlaheen noin kilometrin päässä Tulemajoen suulta länteen päin.

## Valuma-alue
Kirkkojoen valuma-alue jää lounaassa Laatokan rantojen lähialueiden, idässä, koillisessa ja pohjoisessa Tulemajoen valuma-alueen ja luoteessa ja pohjoisessa Satulinojan valuma-alueen ympäröimäksi. Valuma-alue viettää tasaisesti kohti Laatokkaa ja valuma-alueella esiintyy lähinnä pieniä suolampia.

## Huomioita

## Lähteet
Saira

**Saira** (*Cololabis saira*) on makrillihaukiin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Tyynestämerestä. 

## Koko ja ulkonäkö
Saira voi kasvaa suurimmillaan 40&ndash;44 cm pitkäksi. Lajin ruumis on hyvin pitkänomainen ja hoikka. Kalan selkäevä sijaitsee ruumiin takaosassa ja sen takana on pieniä eväkkeitä. Eväkkeitä on myös peräevän jälkeen. Pyrstöevä on haarautunut. Väriltään saira on selästään vihreä ja sininen ja kyljistään ja vatsastaan hopeanharmaa.

## Levinneisyys ja elintavat
Sairaa tavataan lauhkeista ja lämpimistä vesistä Kuriileilta ja Korean niemimaalta itään Alaskanlahdelta Meksikoon. Laji liikkuu ulapalla parvina useimmiten lähellä pintaa. Kalan ravintoa ovat äyriäiset, kuten hankajalkaiset, ja kalojen poikaset. Saira elää kesäisin pohjoisessa ja vaeltaa talveksi kutemaan etelään. Lajin lisääntymiskausi on joulukuusta huhtikuulle. 

Saira on arvostettu ruokakala erityisesti Aasiassa ja sitä kalastetaan kaupallisesti. Sairaa käytetään tuoreena, kuivattuna ja säilykkeenä.

## Lähteet
Mitšurinski prospektin metroasema (Kalininsko-Solntsevskaja)

**Mitšurinski prospekt** () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. elokuuta 2018.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tomáš Křivánek

**Tomáš Křivánek** (s. 10. tammikuuta 1966) on tšekkiläinen ratameloja. Hän saavutti maailmanmestaruuden 200 metrin kanadalaisnelosessa Szegedissä 1998. Samassa lajissa Křivánek voitti MM-hopeaa Duisburgissa 1995, MM-pronssia Méxicossa 1994 ja Dartmouthissa 1997 sekä EM-pronssia Plovdivissa 1997. Kööpenhaminan MM-kilpailuissa 1993 hän sai pronssia kanadalaisnelosen 500 metrin kilpailusta. Soulin kesäolympialaisissa 1988 Křivánek kilpaili 1&nbsp;000 metrin kanadalaiskaksikossa yhdessä Waldemar Fibigrin kanssa karsiutuen välierissä.

## Lähteet
Waldemar Fibigr

**Waldemar Fibigr** (20. kesäkuuta 1966 Pardubice – 21. lokakuuta 2022) oli tšekkiläinen ratameloja. Hän saavutti maailmanmestaruuskilpailuissa hopeaa 200 metrin kanadalaisnelosessa Duisburgissa 1995 sekä pronssia 500 metrin kanadalaisnelosessa Kööpenhaminassa 1993 ja 200 metrin kanadalaisnelosessa Méxicossa 1994. Soulin kesäolympialaisissa 1988 Fibigr kilpaili Tomáš Křivánekin parina 1&nbsp;000 metrin kanadalaiskaksikossa karsiutuen välierissä. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän kilpaili Jan Bartůněkin parina kanadalaiskaksikon 500 metrin kilpailussa sijoittuen kahdeksanneksi.

## Lähteet
Erwig

**Erwig** tai **Ervig** oli visigoottien kuningas vuosina 680–687. Erwig syrjäytti edeltäjänsä Wamban vuonna 680. Vuonna 681 Erwig julkaisi korjatun ja laajennetun version Recceswinthin julkaisemasta Liber Judiciorum -lakikokoelmasta.

## Lähteet
Pensaspaloyrtti

**Pensaspaloyrtti** (*Phlomis fruticosa*) on paloyrtteihin kuuluva huulikukkaiskasvilaji. Se esiintyy pääosin itäisen Välimeren ja Mustanmeren alueella Sardiniasta Turkkiin ja Kaukasiaan. Laji on myös tulokas Azoreilla.

Kasvi on nuorena ruohomainen ja tulee vanhempana leveäksi puuvartiseksi pensaaksi. Lehdet ovat ryytisalviaa muistuttavat ja kukinnot kasvavat lehtihangoissa kiehkuramaisesti varren ympärillä. Kukat ovat kirkkaan keltaiset, 25–35 millimetriä pitkät, kukan huuli on leveä ja kaksiliuskainen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Pensaspaloyrtti – ''Phlomis fruticosa''
Kenian ilmatieteen laitos

**Kenian ilmatieteen laitos** (, lyhennys **KMD**) on Kenian kansallinen ilmatieteellinen keskusvirasto. Laitoksen päätoimipaikka sijaitsee Nairobissa. Kenian ilmatieteen laitos edustaa maataan YK:n erityisjärjestö WMO:ssa, ja ylläpitää esimerkiksi WMO:n alueellista koulutuskeskusta englanninkieliselle Afrikalle (WMO-RTC: Kenya Institute for Meteorological Training and Research, KIMTR).

Säähavaintojen teko alkoi Keniassa vuonna 1890 Mombasan vanhassa observatoriossa. Varsinainen sääpalvelu Keniassa aloitti vuonna 1929, osana *Brittiläistä Itä-Afrikan ilmatieteellistä palvelua* (British East African Meteorological Service, BEAMS). BEAMS oli useiden brittiläisten territorioiden yhteinen palvelu, joka kattoi Kenian, Ugandan, Tanganjikan ja Sansibarin sekä Pohjois-Rhodesian (nykyään Sambiaa). BEAMSista tuli Yhdistyneen kuningaskunnan ilmailuministeriön Meteorologisen osaston haaraosasto (1943); päätehtävänä oli sotilasilmailun sääennustusten laatiminen. BEAMSista tuli sitten Brittiläisen Itä-Afrikan suurkomission laitos (1947). Vuonna 1948 se nimettiin *Itä-Afrikan ilmatieteen laitokseksi* (East African Meteorological Department, EAMD).

Vuonna 1965 Itä-Afrikan ilmatieteen laitos asetettiin hallinnollisesti Itä-Afrikan yhteispalvelujen (East African Common Services) alaisuuteen Itä-Afrikan yhteisön (EAC) perustamisen seurauksena. Yhteisön hajottua (1977) yhteispalvelut romahtivat ja sen toiminnot siirrettiin kunkin osakasvaltion lainsäädännön alaisuuteen. Kenian ilmatieteen laitos (KMD) perustetiin aluksi voimantuotanto- ja liikenneministeriön osastoksi. Sittemmin laitos on toiminut vuosien saatossa useiden eri ministeriöiden alaisuudessa. Se siirtyi Kenian ympäristö- ja metsäministeriön alaisuuteen vuoden 2018 säädöksellä.
 
## Lähteet
Revigny-sur-Ornainin kantoni

**Revigny-sur-Ornain** on Ranskassa yksi Meusen departementin kantoneista (yleisneuvoston vaalipiiri). Se käsittää 28 kuntaa ja sen alueella asui vuoden 2015 alussa 11 635 ihmistä. Revigny-sur-Ornainin kantonin keskustoimisto on Revigny-sur-Ornainin kunnassa.

## Kunnat
Revigny-sur-Ornainin kantonin kunnat:

* Andernay
* Beurey-sur-Saulx
* Brabant-le-Roi
* Chaumont-sur-Aire
* Contrisson
* Courcelles-sur-Aire
* Couvonges
* Erize-la-Petite
* Les Hauts-de-Chée
* Laheycourt
* Laimont
* Lisle-en-Barrois
* Louppy-le-Château
* Mognéville

* Nettancourt
* Neuville-sur-Ornain
* Noyers-Auzécourt
* Rancourt-sur-Ornain
* Rembercourt-Sommaisne
* Remennecourt
* Revigny-sur-Ornain
* Robert-Espagne
* Sommeilles
* Val-d'Ornain
* Vassincourt
* Vaubecourt
* Villers-aux-Vents
* Villotte-devant-Louppy

## Lähteet
Geomikrobiologia

**Geomikrobiologia** on monitieteinen tieteenala geologian ja mikrobiologian yhtymäkohdassa ja osa geobiologiaa. Geomikrobiologia tutkii mikrobien roolia geologisissa ja geokemiallisissa prosesseissa, ja mineraalien ja metallienvaikutusta mikrobien kasvuun, aktiivisuuteen, toiminnallisuuteen ja selviytymiseen. Geomikrobiologia tutkii mikrobeja, joilla on merkittävä rooli maapallon biogeokemiallisissa kierroissa, mineraalien kiteytymis- ja liukenemisprosesseissa, ja metallien rikastamisessa. Geomikrobiologian sovelluskohteita ovat esimerkiksi pilaantuneiden maa-ainesten puhdistus, kaivosteollisuus, kalliorakentaminen, ilmastonmuutoksen hillitseminen ja sen vaikutusten lieventäminen ja juomavesivarantojen suojelu.
Verdun-1:n kantoni

**Verdun-1** on Ranskassa yksi Meusen departementin kantoneista (yleisneuvoston vaalipiiri). Se käsittää Sivry-la-Perchen kunnan sekä osan Verdunin kaupungista. Kantonin alueella asui vuoden 2015 alussa 10 848 ihmistä. Verdun-1:n kantonin keskustoimisto on Verdunin kaupungissa.

## Lähteet
Vesisiira

**Vesisiira** (*Asellus aquaticus*) on siiroihin kuuluva makeanveden äyriäinen. Se elää monenlaisissa pintavesissä (mm. lammikoissa, puroissa ja järvissä) sekä maanalaisissa vesistöissä (luolissa) ja jopa vesijohtoputkistoissa.

## Ekologia
Vesisiira on laajalle levinnyt Suomessa sekä muualla Euroopassa ja ainakin Siperiaan asti, vaikkakaan sen levinneisyyttä ei ole kaikilta osin tarkoin tutkittu. Se elää monenlaisissa ympäristöissä ja kestää myös kemiallisia saasteita. Vesisiira käyttää ravintonaan mikrobeja ja kuollutta kasvimateriaalia eli on niin kutsuttu detrituksen syöjä. Laji on ulkonäöltään vaihteleva, erityisesti värityksen ja koon suhteen, seurauksena sen sopeutumisesta mm. petojen ja maanalaisten luolien aiheuttamaan luonnonvalintaan. 

## Lähteet
Amanda Tenfjord

**Amanda Klara Georgiadis Tenfjord** (, s. 9. tammikuuta 1997 Ioánnina, Kreikka) on kreikkalais-norjalainen laulaja ja lauluntekijä. Tenfjord eli ensimmäiset vuotensa Kreikassa, ennen kuin hän perheineen muutti Norjan Tennfjordiin. Hän edusti Kreikkaa vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa Torinossa kappaleella *[[Die Together]]*. Tenfjord kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa 10. toukokuuta, sijoittui semifinaalin kolmanneksi ja pääsi finaaliin. 14. toukokuuta pidetyssä finaalissa Tenfjord sijoittui kahdeksanneksi.

## Lähteet
Aurus

**Aurus Motors** () on vuonna 2018 perustettu venäläinen luksusautovalmistaja. Yritys oli alun perin erikoistunut autosaattue-ajoneuvoihin, kunnes yhtiön ensimmäinen siviilimalli Aurus Senat tuli tuotantoon toukokuussa 2021.

Perusmallin lisäksi Aurus Senatia valmistetaan Limousine-mallina, jota ei myydä yksityishenkilöille, mutta on Venäjän valtion käytössä.

## Automalleja
### Nykyiset
* Senat 
* Lafet
* Arsenal
### Tulevat
* Komendant
Tivaouane

**Tivaouane** on kaupunkikunta ja samannimisen departementin keskus Thièsin alueella Senegalissa. Se sijaitsee 25 kilometriä Thièsistä koilliseen. Vuoden 2023 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 102&nbsp;658 asukasta.

Kayoriin kuuluneesta Tivaouanesta tuli Senegalin viides kunta vuonna 1904. Se on yksi tidjaniittien uskonnollisista keskuksista ja vuosittainen pyhiinvaelluskohde. Asukkaat ovat etupäässä wolofeja.

Tivaouanen kautta kulkee Dakarin ja Saint-Louisin välinen maantie RN2. Kaupunki on yksi Senegalin maapähkinävyöhykkeen kaupallisista keskuksista. Lähistöllä louhitaan fosfaattia. Nähtävyyksiin kuuluvat Malick Syn mausoleumi, Babacar Syn moskeija ja vanha rautatieasema.

## Lähteet
Placidochromis

**Placidochromis** on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu 43 lajia, joita tavataan Afrikasta:

* *[[Placidochromis acuticeps]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis acutirostris]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis argyrogaster]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis boops]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis borealis]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis chilolae]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis communis]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis domirae]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis ecclesi]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis electra]]* (Burgess, 1979) – sähkömalawinahven
* *[[Placidochromis elongatus]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis fuscus]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis hennydaviesae]]* (Burgess & Axelrod, 1973)
* *[[Placidochromis intermedius]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis johnstoni]]* (Günther, 1894) – kalterimalawinahven
* *[[Placidochromis koningsi]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis lineatus]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis longimanus]]* (Trewavas, 1935)
* *[[Placidochromis longirostris]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis longus]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis lukomae]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis macroceps]]* Hanssens, 2004

* *[[Placidochromis macrognathus]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis mbunoides]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis milomo]]* Oliver, 1989 – pusumalawinahven
* *[[Placidochromis minor]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis minutus]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis msakae]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis nigribarbis]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis nkhatae]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis nkhotakotae]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis obscurus]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis ordinarius]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis orthognathus]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis pallidus]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis phenochilus]]* (Trewavas, 1935) – mariinimalawinahven
* *[[Placidochromis platyrhynchos]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis polli]]* (Burgess & Axelrod, 1973)
* *[[Placidochromis rotundifrons]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis subocularis]]* (Günther, 1894)
* *[[Placidochromis trewavasae]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis turneri]]* Hanssens, 2004
* *[[Placidochromis vulgaris]]* Hanssens, 2004

## Lähteet
Margareeta Burgundilainen (1290–1315)

**Marguerite de Bourgogne** (1290 – 14. elokuuta 1315, Château Gaillard, Les Andelys, Normandia) oli Ranskan kuninkaan Ludvig X Itsepäisen puoliso ja Ranskan kuningatar vuosina 1314-1315. Lisäksi hän oli omalla oikeudellaan (*suo jure*) Navarran kuningatar.

## Suku
Marguerite oli Burgundin herttua Robert II:n ja Ranskan prinsessa Agnès de Francen toiseksi vanhin tytär. Agnèksen isä oli Ranskan kuningas Ludvig IX. Marguerite vietti osan nuoruudestaan Couches’n kunnassa olleessa Burgundin herttuoiden linnassa Château de Couches’ssa. 

Margueritella oli yhdeksän sisarusta.

## Avioliitto ja lapsi
Marguerite de Bourgogne avioitui vuonna 1305 tulevan Ranskan kuninkaan, pikkuserkkunsa Ludvig X Itsepäisen kanssa. Heille syntyi vuonna 1309 yksi lapsi: Jeanne II de Navarre, joka peri äidiltään Navarran kruunun.

### Neslen tornin skandaali
Marguerite tuomittiin huhtikuussa 1314 Pariisin parlamentissa kälynsä, tulevan Kaarle VI:n puolison Blanche de Bourgognen ohella elinikäiseen vankeuteen aviorikoksesta syytettynä nk. Neslen tornin skandaalissa, jossa mukana olivat normanniritarit Gautier ja Philippe d'Aunay. Koska sekä Marguerite että Philippe d'Aunay olivat molemmat tahoillaan naimisissa, he syyllistyivät kaksinkertaiseen huoruuteen. Aunayn veljeksiä oli pidettiy silmällä ja seurattu, heidät vangittiin ja heiltä kidutettin tunnustus, jonka jälkeen majesteettirikoksesta syytettyinä heidät kidutettiin teilipyörällä kuoliaaksi ja ruumiit paloiteltiin neljään osaa. Mahdollisesti kidutus- ja ruumiiden häpäisy oli tätä vieläkin raaempaa.

Avioliittoa ei voitu mitätöidä, koska paavi Klemens V oli kuollut eikä uutta paavia vielä ollut valittu. 

## Vankeus ja kuolema
Margueriten hiukset ajeltiin, hänet tuomittiin elinkautiseen vankeuteen aviorikoksesta sekä suljettiin Château Gaillardin linnoitukseen maanalaiseen vankikammioon.

Ludvig nousi valtaistuimelle marraskuussa 1314 Filip IV:n kuoleman jälkeen, ja hänet kruunattiin virallisesti elokuussa 1315. Marguerite oli kuitenkin vielä elossa ja hänestä tuli näin Ranskan kuningatar, mutta hän kuoli välittömästi epäilyttävissä olosuhteissa, mahdollisesti murhattuna 14. elokuuta 1315. Toisten tietojen mukaan hän vilustui ja kuoli vankilassa tautiinsa.

## Perintö
Ludvig avioitui uudelleen viisi päivää myöhemmin Clémence d'Anjoun kanssa. Ludvig itse kuoli seuraavana vuonna keuhkokuumeeseen sairastuttuaan jeu de paume -pelin jälkeen.

## Viitteet

## Aiheesta muualla
Etelänmuuriyrtti

**Etelänmuuriyrtti** (*Parietaria debilis*) on muuriyrtteihin kuuluva nokkoskasvilaji. Se esiintyy melko laajalti vanhassa maailmassa: Afrikassa, Aasiassa, Australiassa ja Makaronesian saarilla. Etelänmuuriyrtti on yksi- tai joskus monivuotinen ruoho, joka kasvaa enimmillään metrin pituiseksi. Sillä on kolmenlaisia kukkia, hede- ja emikukkia ja kaksineuvoisia kukkia, jotka ovat 1,5 millimetrin kokoisia. Lajia on käytetty rehu- ja rohtokasvina.

## Lähteet
Nyassachromis

**Nyassachromis** on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kahdeksan lajia, joita tavataan Afrikasta:

* *[[Nyassachromis boadzulu]]* (Iles, 1960)
* *[[Nyassachromis breviceps]]* (Regan, 1922) – lyhytpääutaka
* *[[Nyassachromis leuciscus]]* (Regan, 1922) – viherutaka
* *[[Nyassachromis microcephalus]]* (Trewavas, 1935) – pikkupääutaka

* *[[Nyassachromis nigritaeniatus]]* (Trewavas, 1935) – mustajuovautaka
* *[[Nyassachromis prostoma]]* (Trewavas, 1935) – keltaotsautaka
* *[[Nyassachromis purpurans]]* (Trewavas, 1935) – purppurautaka
* *[[Nyassachromis serenus]]* (Trewavas, 1935)

## Lähteet
Pohjanlehtijalkainen

**Pohjanlehtijalkainen** (*Branchinecta paludosa*) on Suomen suurin lehtijalkaislaji. Laji on uhanalainen Suomessa ja luokiteltiin vaarantuneeksi lajiksi (VU) vuoden 2019 uhanalaisuusarviossa.

## Esiintyminen
*B. paludosa* esiintyy Euraasian arktisella tundralla, pääasiassa 60° pohjoisen leveysasteen yläpuolella. Suomessa laji esiintyy paljakan lampareissa ja lammissa.

## Elinkaari
Pohjanlehtijalkainen saavuttaa sukukypsyyden heinäkuun lopussa tai elokuussa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Lakka H-K. 18.8.2021. Etsintäkuulutus: oletko nähnyt tunturivesien äyriäisiä? ''Suomen Luonto''.
*Havainnot pohjanlehtijalkaisesta voi ilmoittaa Suomen Luonto lehden karttatyökalulla. Lakka H-K. 2020 Haussa tunturivesien äyriäisiä – ilmoita havaintosi!
Odd Emil Ingebrigtsen

**Odd Emil Ingebrigtsen** (s. 8. lokakuuta 1964 Bodø) on norjalainen oikeistopuolueen poliitikko ja liikemies. Hän toimi Solbergin hallituksessa kalastusministerinä vuosina 2020–2021.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Odd Emil Ingebrigtsen Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Meduusanpääkierto

**Meduusanpääkierto** (*Convolvulus caput-medusae*) on Kanariansaarilla kotoperäisenä esiintyvä kiertokasvilaji.

Se kasvaa paikoittain Gran Canarian ja Fuerteventuran saarilla. Meduusanpääkierto kasvaa rannikoiden lähellä, yleensä tuulen kuljettamalla kalkkikivihietikolla ja joskus sisämaan hietikoilla ja hiekkakivitasangolla. Hietikoilla laji viihtyy yhdessä hopeaherikin (*Polycarpaea nivea*) tai *Heliotropium bacciferum* -heliotroopin kanssa. Gran Canarian rannikon suolamaalla laji kasvaa yhdessä arinaganmaitteen (*Lotus arinagensis*), tyrskyputken (*Astydamia latifolia*), hopeavärttinäohdakkeen (*Atractylis preauxiana*), marokontyräruohon (*Herniaria fontanesii*) ja kanarianmehikorvan (*Zygophyllum fontanesii*) kanssa. Joskus lajia esiintyy myös pensasrisuvalvattia (*Launaea arborescens*), piiskakilokkia (*Salsola vermiculata*) ja *Bassia tomentosa*-suolukkaa kasvavalla ruderaateilla.

Lajia arvioidaan olevan jäljellä lähes 90&nbsp;000 yksilöä, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi. Varsinkin Gran Canarialla kasvi on voimakkaasti taantunut elinympäristöjen hävittämisen vuoksi.

## Lähteet
Suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arviointi

**Suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arviointi (SOVA)** on Suomessa vuonna 2005 säädettyyn lakiin ja asetukseen pohjautuva arviointimenetelmä. Lain tavoitteena on edistää ympäristövaikutusten arviointia ja huomioon ottamista viranomaisten suunnitelmien ja ohjelmien valmistelussa ja hyväksymisessä, parantaa yleisön tiedonsaantia ja osallistumismahdollisuuksia sekä edistää kestävää kehitystä. 

SOVA-lain mukainen arviointi on tehtävä, kun suunnitelma tai ohjelma on viranomaisen laatima ja koskee jotakin seuraavista:

* maa-, metsä- tai kalatalous
* energiahuolto
* teollisuus
* liikenne
* jätehuolto
* vesitalous
* televiestintä
* matkailu tai aluekehitys
* alueidenkäyttö
* ympäristönsuojelu
* luonnonsuojelu

Jos viranomaisen suunnitelmasta tai ohjelmasta on tehtävä luonnonsuojelulaissa säädetty Natura-arviointi, on siitä tehtävä myös SOVA-lain mukainen ympäristöarviointi.

## Lähteet