open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tver-Migalovon lentotukikohta

**Tver-Migalovon lentotukikohta** () eli **Migalovon lentotukikohta** (IATA: **KLD**; ICAO: **UUEM**) on Venäjän Tverin alueella sijaitseva lentotukikohta, jota Venäjän ilmavoimat käyttää erityisesti kuljetuslentokoneden tukikohtana. Se sijaitsee 10 kilometriä Tverin keskustasta länteen. 

Lentotukikohdassa toimivan 8. (tai 196.) sotilaskuljetuslentoryhmentin (8 VTAP) kalustoon kuuluu erityisesti Iljušin Il-76MD, Antonov An-12BK, Antonov An-22 ja Antonov An-26 -rahtilentokoneita. 


Russian Air Force, RF-78807, Ilyushin Il-76MD (28651982548) (2).jpg|Iljušin Il-76MD laskeutumassa (2018).
224th Flight Unit State Airline, RA-78835, Ilyushin Il-76MD (42762633971).jpg|Iljušin Il-76MD (2018).
File:RF-94291 AN12 Russian Air Force UUEM (33585488386).jpg|Antonov An-12 (2015).
File:An-22. Lifting. All three points come off at the same time. And what sound!!! (7139803363).jpg|Antonov An-22 lähtönousussa.
File:Russian Air Force, RF-09309, Antonov An-22 Antei (40951664620).jpg|Antonov An-22 laskeutumassa Migalovon tukikohtaan, koneen kotikentälle (2018).
File:Russian Air Force, RF-93999, Antonov An-26 (40951664010).jpg|Antonov An-26 (2018).
File:Russian Air Force, RF-82011, Antonov An-124 (42713037752).jpg|Antonov An-124 (2018).


## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Vojennyi aerodrom Migalevo (Tver)  (wikimapia.org)
Julia Perry

**Julia Amanda Perry** (25. maaliskuuta 1924 Lexington, Kentucky – 24. huhtikuuta 1979 Akron, Ohio) oli yhdysvaltalainen säveltäjä.

Perry syntyi neljäntenä vanhempiensa viidestä tyttärestä. Perry opiskeli vuosina 1943–1948 Westminster Choir Collegessa, josta sai musiikin kandidaatin ja maisterin arvonsa. Hän sai myös sävellysopetusta Luigi Dallapiccolalta Berkshire Music Centerissä. Perry sai kaksi Guggenheim-stipendiä ja Boulanger Grand Prix'n. Hän pääsi opiskelemaan vuosiksi 1952–1957 Dallapiccolan johdolla Firenzeen ja Nadia Boulangerin johdolla Pariisiin. Lisäksi hän sai orkesterinjohdon opetusta Accademia Musicale Chigianassa. Perry palasi Yhdysvaltoihin vuonna 1959, ja New Yorkissa kantaesitettiin hänen teoksensa *Requiem for Orchestra*. 

Perryn varhainen tyyli oli konservatiivinen. Osaa hänen tuotannostaan on luonnehdittu uusklassistiseksi, mutta hän alkoi hyödyntää monia 1900-luvun sävellystekniikoita, kuten sarjallisuutta. Perry sai kansainvälistä huomiota teoksellaan *Stabat Mater* (sopraanolle ja jousiorkesterille, 1951), josta tuli hänen esitetyin teoksensa hänen omana elinaikanaan. Samoin hänelle toi julkisuutta sävellys *Short Piece for Orchestra* (1952). Perryn kolmesta oopperasta ensimmäinen oli yksinäytöksinen *The Cask of Amontillado*, joka esitettiin Columbian yliopistossa vuonna 1954. Perry toimi varhaisella urallaan myös ammattimaisena laulajana, mutta luopui tästä vuonna 1953 keskittyäkseen säveltämiseen. Lisäksi Perry kuului Florida Agricultural and Mechanical Universityn musiikkihenkilökuntaan ja hoiti 1960-luvulla ranskan ja saksan kielten opettajan sijaisuuksia Akronin kouluissa. Hän teki myös kirjallista työtä muun muassa kääntämällä 78 afrikkalaista eläinsatua englannista italiaksi.

1960-luvulla Perry saavutti kriittistä suosiota muiden muassa New Yorkin filharmonikkojen esittämillä teoksillaan. Hänelle myönnettiin National Institute of Arts and Lettersin palkinto vuonna 1964. Perry vammautui vuonna 1970 aivoverenkiertohäiriön takia. Hän kärsi oikeanpuoleisesta halvauksesta ja menetti puhekykynsä, mutta jatkoi säveltämistä työskentelyn huomattavasta vaikeutumisesta huolimatta. Hänen kolmestatoista sinfoniastaan viimeiset ovat sairastumisen jälkeiseltä ajalta. Afroamerikkalaisuus vaikutti Perryn tuotantoon, ja esimerkiksi teos *A Suite Symphony* (1976) sisältää rock'n'rollin ja R&B-musiikin aineksia. Perryn viimeinen tiedossa oleva teos on tenorille ja sähköbasson sisältävälle kamarikokoonpanolle sävelletty lyhyt *Bicentennial Reflections* (1977). Perry kuoli 55-vuotiaana sydäninfarktiin. Monet hänen teoksistaan ovat kadonneet tai säilyneet vain käsikirjoituksina.

## Lähteet
Calibre (täsmennyssivu)

**Calibre** voi tarkoittaa seuraavia:
* *[[Calibre]]*, vuoden 2018 elokuva
* Calibre, pohjoisirlantilainen muusikko
* Calibre, sähkökirjojen käsittelyyn ja muokkaamiseen tarkoitettu ohjelmisto
Mats Odell

**Mats Odell** (s. 30. huhtikuuta 1947 Värnamo) on ruotsalainen kristillisdemokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui valtiopäivillä vuosina 1991–2014 ja toimi Ruotsin viestintäministerinä vuosina 1991–1994 sekä kunta- ja rahoitusmarkkinaministerinä vuosina 2006–2010. Hän pyrki puolueensa puheenjohtajaksi vuonna 2012, mutta hävisi Göran Hägglundille.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Mats Odell'' Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla
Doina Gherman

**Doina Gherman** (s. 29. marraskuuta 1982 Chișinău, Moldavian SNT, Neuvostoliitto) on moldovalainen poliitikko, joka valittiin vuonna 2019 Moldovan parlamenttiin.

Gherman työskenteli 2010–2015 Moldovan tullin vanhempana tarkistajana, mutta hänen sopimuksensa purettiin äitiysloman takia. Gherman on politiikassa mukana Toiminta- ja solidaarisuuspuolueen kautta. Hänet valittiin vuonna 2017 puolueen johtohenkilöstöön. Gherman on vuodesta 2018 toiminut myös kasvatustieteiden instituutin opettajana.

Gherman valittiin vuoden 2019 vaaleissa Moldovan parlamenttiin. Hän sai johtaakseen ihmisoikeuksien ja etnisten ryhmien suhteiden komitean sekä oli mukana Moldovan delegaatiossa, joksa osallistui Euroopan neuvoston parlamentaariseen yleiskokoukseen. Gherman valittiin uudelleen vuoden 2021 parlamenttivaaleissa. Uudella parlamentissa hän sai johtaakseen ulkoasioiden ja Euroopan integraation valiokunnan.

Gherman sai vuonna 2022 Yhdysvaltain ulkoministeriön jakaman International Women of Courage -palkinnon. Palkintoperusteluissa kerrottiin Ghermanin edistäneen Moldovassa naisten osallistumista yhteiskuntaan ja pyrkineen suojelemaan parisuhde- ja sukupuoliväkivallasta kärsineitä.

## Lähteet
Hasan

**Hasan** () on noin 700 asukkaan kaupunkimainen asutuskeskus () Hasanin piirissä, Venäjän Primorjen aluepiirissä. Se on ainoa venäläinen asutuskeskus maan Pohjois-Korean vastaisella rajalla. Hasan sijaitsee myös lähellä kolmen valtion – Venäjän, Pohjois-Korean ja Kiinan – rajapistettä.

Hasanin taistelut käytiin, kun Japani 29. heinäkuuta 1938 miehitti alueen, mihin Neuvostoliitto vastasi. Lopputulos jäi kuitenkin epäselväksi, sillä selkeää voittajaa ei ollut. Japani teki vuonna 1939 uuden valtausyrityksen Halhin-Golin taisteluissa, jotka Neuvostoliitto kuitenkin Mongolian kansantasavallan kanssa voitti.

Hasanissa on rautatieaseman lisäksi pieni museo, jossa on sotahistorian ympärille rakentuva kahden huoneen näyttely. Lyhyen ajomatkan päässä kaupungista sijaitsee pieni Hasanjärvi, jonka rannalla on Hasanjärven sankareiden monumentti. Hasanin pääelinkeino on Venäjän ja Pohjois-Korean välinen hyvin vähäinen kaupankäynti.

## Lähteet
Maiju Mäntylä

**Maiju Mäntylä** (s. 13. marraskuuta 1998) on suomalainen pesäpalloilija. Mäntylä edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Seinäjoen Maila-Jusseja. Hän pelaa sisäpelissä etenijänä ja ulkokentällä kolmoskopparina. Mäntylä valittiin Superpesiksen vuoden tulokkaaksi kaudella 2019. Hänet valittiin Itä-Länsi-otteluun vuonna 2025. Hänet valittiin Superpesiksen kuukauden pelaajaksi kesäkuussa 2025. Mäntylä on pelannut urallaan 59 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä hän on lyönyt viisi kunnaria ja 12 tavallista juoksua, tuonut 79 juoksua ja kerännyt 249 kärkilyöntipistettä. Mäntylä on pelannut 11 Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän on lyönyt yhden tavallisen juoksun, tuonut kymmenen juoksua ja kerännyt 38 kärkilyöntipistettä. Tilastot päivitetty kauden 2021 jälkeen.

## Lähteet
Patricija Šulin

**Patricija Šulin** (25. marraskuuta 1965 – 1. marraskuuta 2021) oli slovenialainen poliitikko demokraattisesta puolueesta (SDS). Hän toimi vuosina 2014–2019 Euroopan parlamentin jäsenenä.

## Ura
Šulin liittyi Slovenian demokraattisen puolueen jäseneksi vuonna 2006. Hän oli poliittisen uransa alussa muun muassa Nova Gorican kunnanvaltuuston jäsen ja puolueensa valtuustoryhmän puheenjohtaja kaudella 2010–2014. Vuosina 2012–2013 hän toimi myös Slovenian parlamentin eli kansalliskokouksen jäsenenä varaedustajan paikalta.

Šulin valittiin Euroopan parlamenttiin vuoden 2014 vaaleissa. Hän kuului Euroopan kansanpuolueen ryhmään (EPP) ja oli budjettivaliokunnan jäsen. Vuosina 2014–2017 hän toimi valiokunnan varapuheenjohtajana. Šulin oli ehdolla myös europarlamenttivaaleissa 2019, mutta ei tullut valituksi.

Šulin työskenteli ennen poliittista uraansa muun muassa verotarkastajana.

## Yksityiselämä
Patricija Šulin kuoli 55-vuotiaana vakavaan sairauteen. Hän oli naimisissa ja hänellä oli yksi lapsi, poika. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Calibre (ohjelmisto)

**Calibre** on sähkökirjojen kokoelmien hallintaan, lukemiseen ja muokkaamiseen tarkoitettu ohjelmisto. Ohjelmistolla voi hallita siirtoja lukulaitteille sekä muuntaa kirjoja tiedostomuodosta toiseen.

## Historia
Calibre syntyi 31. lokakuuta 2006 pian Sonyn julkaistua e-ink -näyttöä käyttävän PRS-500 -lukulaitteen. Tuolloin ei ollut työkaluja sisällön muuttamiseksi lukulaitteen käyttämään LRF-muotoon, jolloin syntyi suosituksi muodostunut muunnosohjelma.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* calibre User Manual 
* E-book Management with Calibre Software (PDF)
Sentimentaalinen romaani

**Sentimentaalinen romaani** on laajasti katsottuna mikä tahansa romaani joka käyttää hyväkseen lukijan taipumusta herkkyyteen, myötätuntoon ja loputtomaan sympatiaan kuvaamalla aihepiirinsä hämärästi tai epärealistisesti. Suppeammassa merkityksessä käsite viittaa 1700-luvulla laajalle levinneeseen eurooppalaiseen romaanityyliin, joka syntyi osittain vastareaktiona uusklassismin ankaruudelle ja rationaalisuudelle.

Sentimentaalinen romaani korosti tunnetta järjen sijaan ja nosti tunteellisuuden analysoinnin omaksi taiteenlajikseen. Suuntauksen varhainen esimerkki on Antoine-François Prévostin romaani Manon Lescaut, joka ilmestyi vuonna 1731. Se kertoo kurtisaanista, jonka vuoksi nuori aatelistaustainen opiskelija hylkää uransa, perheensä ja uskonsa päätyen lopulta korttihaiksi ja huijariksi. Hänen luisumisensa turmioon esitetään uhrina rakkaudelle.

Sentimentaalisen romaanin aatteellisena taustana oli Jean-Jacques Rousseaun oppi ihmisen luonnollisesta hyvyydestä sekä hänen uskomuksensa siitä, että ihmisen moraalista kehitystä edistäisi voimakas myötätunnon kokeminen. Tunteellinen ja tunteileva sentimentaalinen romaani tuli varsinaisesti muotiin Euroopassa 1700-luvun lopussa. Samuel Richardsonin romaanin *Pamela: or Virtue Rewarded* inspiroimina 1760- ja 1770-luvun sentimentaaliset romaanit vakuuttivat, että porvarillisen hyveellisyyden ja herkkätunteisuuden välillä oli vahva yhteys ja että kunniallinen ja moraalinen käytös saa aina lopulta palkinnon.

Sentimentaalinen romaani kehittyi 1760-luvulla "herkkyysromaaniksi", jossa henkilöhahmot olivat erityisen herkkätunteisia. Nämä hahmot eivät ainoastaan kokeneet syvää myötätuntoa lähimmäisiään kohtaan, vaan he herkistyivät myös luonnon helmassa ja heitä koskettivat taide sekä musiikki. Tunnetuimpia herkkyysromaaneja oli Laurence Sternen kirjoittama Tristram Shandy. Huomattavia sentimentaalisia romaaneja olivat myös Rousseaun rakkausromaani *Julie, ou la nouvelle Héloïse* vuodelta 1761 ja Goethen Nuoren Wertherin kärsimykset vuodelta 1774.

Romantiikan kirjallisuus omaksui herkkyysromaanin piirteitä, kuten herkkyyden luonnon kauneudelle sekä uskon sydämen viisauteen ja myötätunnon voimaan. Romantiikka ei kuitenkaan omaksunut herkkyysromaanille ominaista optimismia. Harriet Beecher Stowen Setä Tuomon tupa ja Charles Dickensin monet romaanit jatkoivat ja kehittivät sentimentaalisen romaanin perinnettä. Sen sijaan Jane Austenin Järki ja tunteet laski leikkiä lajityypin kustannuksella.

## Katso myös
*Sturm und Drang
*Järvikoulu

## Lähteet
*Hosiaisluoma, Yrjö: Kirjallisuuden sanakirja. WSOY. Helsinki 2003. .

### Viitteet
Kansallinen Sun Yat-senin yliopisto

**Kansallinen Sun Yat-senin yliopisto** () on Kaohsiungin kaupungissa, Taiwanissa sijaitseva julkinen yliopisto. Vuoden 2021 QS maailman yliopistojen vertailussa yliopisto sijoittui 9. sijalle Taiwanissa ja 416. sijalle koko maailmassa.

## Historia
1970-luvulla Taiwanin kokema nopea taloudellinen kasvu alkoi herättää kysymyksiä uuden yliopiston tarpeesta maan eteläosissa, joka oli jäänyt väestön koulutustasossa pahasti pohjoista jälkeen. Uusi yliopisto aloitti toimintansa vuonna 1980 ja se nimettiin Kiinan tasavallan perustajan, Sun Yat-senin, mukaan. Yliopiston ensimmäiseksi presidentiksi nimitettiin Lee Huan.

## Nykyään
Yliopisto koostuu seitsemästä tiedekunnasta:

* Vapaiden taiteiden tiedekunta 
* Luonnontieteiden tiedekunta 
* Tekniikan tiedekunta
* Hallintotieteiden tiedekunta 
* Meritieteellinen tiedekunta
* Sosiaalitieteiden tiedekunta
* Si–Wan -tiedekunta

Vuonna 2021 yliopistossa oli 9999 opiskelijaa ja sen palveluksessa oli 531 henkilöä.

## Lähteet
Šatalovon lentotukikohta

**Šatalovon lentotukikohta** (; ICAO: **UUBV**) tai **Šatalovo-1** on Venäjän Smolenskin alueen Potšinokin piirin Šatalovon maalaiskunnassa (3&nbsp;786 as., VL2010), noin 8 kilometriä Potšinoksta kaakkoon sijaitseva lentotukikohta. Se on saanut nimetty Potšinokin kaupungin eteläpuolella, Smolenskista kaakkoon Brjanskiin johtavan valtatien varrella sijaitsevan Šatalovon kylän  () mukaan. 2010-luvun alkupuolella tukikohta oli muutaman vuoden tyhjillään, koska siellä aiemmin toimineet yksiköt oli siirretty Voronežiin.

2020-luvun alussa Šatalovon tukikohdassa toimi 4. erillinen tiedustelulentue (4 ORAE, yksikkö 55840). Tämän taktisen tiedusteluyksikön lentokalustoon kuuluu kuuluu kuudesta kahdeksaan tiedusteluun varustettua Suhoi Su-24MR -rynnäkkölentokonetta sekä yksi tai muutama Antonov An-30 -ilmakuvauslentokone. Suunnitelmissa on ollut lisätä Suhoi Su-24 -koneiden määrää ja laajentaa lentue lentorykmentiksi. 

Lisäksi syksyllä 2019 uutisoitiin Venäjän ilmavoimien ensimmäisestä miehittämättömiä pitkän matkan tiedustelulennokkeja (UAV) käyttävän yksikön perustamisesta ja sen sijoittamisesta Šatalovoon. Yksikkön hankittavia taktisia dronemalleja ovat syksyn 2019 uutisen mukaan Forepost-R, Forepost-M ja Solol Altius. 


File:Sukhoi Su-24MR, Russia - Air Force AN1995081.jpg|Suhoi Su-24MR -rynnäkkölentokone (kuvituskuva, ilmeisesti ei Šatalovossa käytetty kappale).
File:Russian Space Forces Antonov An-30 Dvurekov-1.jpg| Suhoi Su-24MR -lentokone (kuvituskuva).
File:UAVMonitoringExercise2018-08.jpg|Forepost-R -drone (kuvituskuva).


## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Aerodrom Šatalovo (Аэродром Шаталово)  (wikimapia.org)
Dayeh-yliopisto

**Dayeh-yliopisto** () on yksityinen taiwanilainen yliopisto, joka sijaitsee Dacunin kylässä, Changhuan piirikunnassa.

Yliopisto on perustettu vuonna 1990 ja mallia haettiin saksalaisista luonnontieteitä painottavista yliopistoista.

Vuonna 2021 yliopistossa opiskeli 8212 opiskelijaa. Henkilökuntaa oli 338.

## Lähteet
Bjørn Tidmand

**Bjørn Tidmand** (s. 24. tammikuuta 1940) on tanskalainen laulaja.

Tidmandin ura alkoi lapsena Kööpenhaminan poikakuorossa, minkä jälkeen hän esiintyi nuorena Kööpenhaminan ravintoloissa ja yökerhoissa. Tidmand esiintyi televisioissa ensimmäistä kertaa vuonna 1957 ohjelmassa *Soldaterstafetten* ja julkaisi ensilevytyksensä, tanskankielisen version *Only Sixteen* -kappaleesta vuonna 1959.

Tidmand osallistui Dansk Melodi Grand Prixiin vuonna 1963 kappaleella *Amiga mia* sijoittuen kilpailussa toiseksi. Vuotta myöhemmin Tidmand voitti Dansk Melodi Grand Prixin kappaleella *Sangen om dig* valikoituen täten Tanskan edustajaksi Tanskan isännöimään saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Tidmand sijoittui yhdeksänneksi 16 kilpailijan joukosta. Vuonna 1965 Tidmand osallistui Dansk Melodi Grand Prixiin kappaleella *Forårsvise*, mutta sijoitusta kilpailussa ei tiedetä.

Tidmandin muita tunnetuimpia kappaleita ovat *Nu ta’r jeg til Dublin*, *Brænd mine breve*, *Lille sommerfugl*. *Når det bli’r sommer igen* ja *Rosen er rød min ven*. Tidmand isännöi Gustav Wincklerin kanssa TV-ohjelmaa *Mellem to stole* 1970-luvun puolivälissä.

## Lähteet
*Biografi - Bjørn Tidmand

### Viitteet
Nanda (näyttelijä)

**Nanda Karnataki** (8. tammikuuta 1939 Kolhapur, Brittiläinen Intia – 25. maaliskuuta 2014 Mumbai, Maharashtra, Intia), yleensä pelkästään **Nanda**, oli intialainen näyttelijä, joka työskenteli hindin- ja marathinkielisissä elokuvissa. Hän oli näyttelijä-elokuvaohjaaja Master Vinayakin tytär. Nanda aloitti näyttelemisen jo lapsena isänsä kuoleman jälkeen. Hän oli yli 30-vuotisella urallaan suosittu hindinäyttelijä ja hänet tunnettiin parhaiten muun muassa elokuvista *[[Jab Jab Phool Khile]]* (1965), *[[Gumnaam]]* (1965), *[[Teen Deviyan]]* (1965), *[[The Train (vuoden 1970 elokuva)|The Train]]* (1970) ja *[[Prem Rog]]* (1982).

Nanda kuoli sydäninfarktiin kotonaan Mumbaissa 75-vuotiaana.

## Yksityiselämä
Keski-ikäinen Nanda kihlautui elokuvaohjaaja Manmohan Desain kanssa vuonna 1992, mutta tämä kuoli pudottuaan parvekkeelta vuonna 1994 ennen kuin he ehtivät naimisiin. Tämän jälkeen Nanda pysyi naimattomana.

## Valikoitu filmografia
* *[[Bhabhi (vuoden 1957 elokuva)|Bhabhi]]* (1957)
* *[[Chhoti Bahen]]* (1959)
* *[[Dhool Ka Phool]]* (1959)
* *[[Aanchal (vuoden 1960 elokuva)|Aanchal]]* (1960)
* *[[Kala Bazar]]* (1960)
* *[[Kanoon]]* (1960)
* *[[Hum Dono (vuoden 1961 elokuva)|Hum Dono]]* (1961)
* *[[Jab Jab Phool Khile]]* (1965)
* *[[Teen Deviyan]]* (1965)
* *[[Gumnaam]]* (1965)
* *[[Ittefaq (vuoden 1969 elokuva)|Ittefaq]]* (1969)
* *[[The Train (vuoden 1970 elokuva)|The Train]]* (1970)
* *[[Ahista Ahista (vuoden 1981 elokuva)|Ahista Ahista]]* (1981)
* *[[Prem Rog]]* (1982)
* *[[Mazdoor]]* (1983)

## Palkinnot
* Filmfare Awards
** 1961: Paras naissivuosa – *[[Aanchal (vuoden 1960 elokuva)|Aanchal]]*
*** Ehdokkuudet
**** 1958: Paras naissivuosa – *[[Bhabhi (vuoden 1957 elokuva)|Bhabhi]]*
**** 1970: Paras naispääosa – *[[Ittefaq (vuoden 1969 elokuva)|Ittefaq]]*
**** 1982: Paras naissivuosa – *[[Ahista Ahista (vuoden 1981 elokuva)|Ahista Ahista]]*
**** 1983: Paras naissivuosa – *[[Prem Rog]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Jacopo Tissi

**Jacopo Tissi** (s. 1995 Landriano, Italia) on italialainen balettitanssija. Hän valmistui vuonna 2014 
La Scalan balettikoulusta. Valmistumisen jälkeen hän on työskennellyt Wienin valtionbaletissa, Milanon La Scalassa ja Moskovan Bolšoi-teatterin baletissa.

Maaliskuussa 2022 Tissi erosi Bolšoista vastalauseena Venäjän sotatoimille Ukrainassa.

## Lähteet
Mantas Kvedaravičius

**Mantas Kvedaravičius** (28. elokuuta 1976 – 2. huhtikuuta 2022) oli liettualainen dokumenttielokuvien tekijä, antropologi ja filosofi.

Kvedaravičius tunnetaan ehkä parhaiten dokumenttielokuvasta Mariupolis, joka sai ensi-iltansa Berliinin kansainvälisillä elokuvajuhlilla vuonna 2016.

Kvedaravičiusin tekemä dokumenttielokuva Barzakh palkittiin vuonna 2011 Amnesty Internationalin palkinnolla. Elokuva kertoo Tšetšeniasta, jossa Venäjä kävi kaksi sotaa. Elokuvan tuottajana toimi Aki Kaurismäki.

Kvedaravičius kuoli venäläisten ampumana hänen yrittäessään poistua venäläisten piirittämästä Mariupolista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
The Return of the Shadow

**The Return of the Shadow** on suomalaisen power metal -yhtyeen Battleloren seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin 3. kesäkuuta 2022. Albumilta on julkaistu singlet "Firekeeper", "Chambers Of Fire"., sekä "Elvenking". Viimeksi mainittuun on tehty musiikkivideo

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Tomi Mykkänen – laulu
* Kaisa Jouhki – laulu
* Maria Honkanen – koskettimet
* Jyri Vahvanen – kitara
* Jussi Rautio – kitara
* Timo Honkanen – basso
* Henri Vahvanen – rummut

## Arvostelut
* Inferno: 
* Kaaoszine: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Tervaniemen työväentalo

**Tervaniemen työväentalo** on Kangasalan Kuhmalahdella sijaitseva työväentalo.

Tervaniemen työväentalolla on merkittävää rakennushistoriallista, sosiaalihistoriallista ja maisemallista arvoa, ja se on osa kulttuurihistoriallisesti arvokasta aluekokonaisuutta. Työväentalo on edelleen aktiivisessa käytössä, ja sen omistaa Kuhmalahden Sosialidemokraattinen yhdistys ry.

## Historia
Tervaniemen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Seuraavana vuonna valmistui oma työväentalo vuokratontille. Jäsenmäärän kasvaessa talo kävi pieneksi, ja yhdistys alkoi suunnitella uutta taloa. Hanke kuitenkin lykkääntyi varojen puutteessa. Rakentamaan päästiin yhdeksän vuotta myöhemmin keväällä 1931. Vanhan talon hirret hyödynnettiin uuden talon rakentamisessa. Seinähirret tehtiin talkoilla, mutta talon pystytyksen suoritti urakoitsija. Uuden talon vihkiäisiä vietettiin 20. syyskuuta 1931. Talon oli suunnitellut työväenyhdistyksen jäsen T. Alanen. Uusi juhlasali oli kooltaan 9 x 13 metriä. Juhlasalin lisäksi talossa oli avara ravintola, keittiö, vahtimestarin asunto ja eteinen vaatesäilytystiloineen. Ullakolla oli vielä tilaa kokoushuoneille.

Yhdistyksen näyttämötoiminta oli vilkasta ja yhdistys toimi aktiivisesti lukuun ottamatta sotavuosia. 1980-luvun alussa nuorison muuttaessa pois paikkakunnalta toiminta hiljeni ja talo listattiin uhanalaisten työväentalojen joukkoon. Talolla järjestettiin edelleen kokouksia, nuorisotoimintaa ja tansseja.

## Arkkitehtuuri
Rakennus kunnostettiin talkoovoimin vuonna 2013. Julkisivut ovat vuoraamatonta hirttä lukuun ottamatta eteläisen seinän osittaista vaakavuorausta. Kuusiruutuiset ikkunat on lasitettu vanhalla ikkunalasilla. Sali on talon pohjoispäädyssä, ja eteläosassa sijaitsee keittiö aputiloineen. Sisäänkäyntiä suojaa avokuisti. Hyvin säilyneessä pihapiirissä on puinen talousrakennus, jossa sijaitsevat mm. käymälät. Rakennus on säilyttänyt rakentamisaikakautensa tyypilliset piirteet, ja kunnostaminen on tehty alkuperäistä kunnioittaen.

## Lähteet
Keltakeiomena

**Keltakeiomena** (*Dovyalis caffra*) on pajukasvien (Salicaceae) heimoon, keiomenojen (*Dovyalis*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta pensas tai pieni puu, joka voi kasvaa korkeimmillaan yhdeksän metriä korkeaksi. Keltakeiomena on piikikäs ja monioksainen sekä tiheälatvuksinen kasvi, joka tuottaa syötäviä hedelmiä. Hedelmät ovat pyöreitä, kirkkaankeltaisia ja halkaisijaltaan enintään 4 cm. Keltakeiomena on kaksikotinen.

Keltakeiomena kasvaa avoimilla pensastomailla sekä metsäsavanneilla, useimmiten yhdessä akaasioiden kanssa. Keltakeiomenaa tavataan usein myös jokien varsilta. Laji kasvaa luonnossa eteläisessä Afrikassa Zimbabwessa sekä Etelä-Afrikassa.

Keltakeiomena tuottaa syötäviä hedelmiä, joita voi syödä sellaisenaan tai kypsennettyinä. Hedelmät ovat mehukkaita ja raakoina hyvin happamia, mutta happamuus laskee hedelmien kypsyessä täysin kypsiksi. Hedelmien aromi on samankaltainen kuin aprikoosilla. Hedelmät sisältävät myös runsaasti pektiiniä. Joskus hedelmiä syödään sellaisenaan, mutta tavallisimmin niistä valmistetaan hilloa, marmeladia tai muuta sellaista.

Keltakeiomenaa kasvatetaan myös koristekasvina sekä aidanteena laajalti lämpimillä sekä trooppisilla alueilla ympäri maailmaa. Koska keltakeiomena on hyvin piikikäs, voi siitä kasvattaa lävitsetunkemattoman pensasaidan. Keltakeiomenan puuaines on vaaleaa, tiheää sekä painavaa, mutta rungot ovat yleensä liian pieniä puutavaran tuotantoon.

Keltakeiomena on ensisijaisesti subtropiikin laji, mutta menestyy tropiikissa hieman korkeammalla merenpinnasta. Tropiikissa lajia tavataan aina 2000 metrin korkeuteen asti. Keltakeiomena kasvaa parhaiten alueilla, joiden päivien keskilämpötila on vuoden ympäri 20°C–28°C ja vuotuinen sademäärä on 900–1100 mm. Laji pärjää kuitenkin alueilla, joiden päivien keskilämpötila vaihtelee 10°C–35°C ja sadanta 700–1300 mm välillä. Täysikasvuiset kasvit kuolevat, jos lämpötila laskee –7°C:een tai sen alapuolelle, mutta nuoret kasvit voivat vaurioitua pahasti jo –1°C:n lämpötilassa. Koska laji on kaksikotinen, tarvitaan hedelmien tuottamiseksi sekä hede- että emiyksilöitä. Yksi hedekasvi riittää kuitenkin noin 30 emikasville.

## Lähteet
* Useful Tropical Plants: ''Dovyalis caffra'' 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Keltakeiomena (''Dovyalis caffra'')
* JSTOR Global Plants: ''Dovyalis caffra'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Dovyalis caffra'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Dovyalis caffra''
Kaarlo Aimo Weiste

**Kaarlo Aimo Weiste**, aiemmin **Westerlund** (27. tammikuuta 1881 Pihlajavesi – 19. helmikuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja koristealan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Weisteen vanhemmat olivat kanttori Juho Westerlund ja Maria Mathilda Taivalmaa ja puolisot vuodesta 1906 Helmi Siviä Simonen, vuodesta 1920 Ester Nyman, vuodesta 1926 Rosa Emilia Lenotjev (aiemmin Salo), vuodesta 1927 Anna Lydia Möller ja vuodesta 1934 Elsa Anna Margareta Marttinen. Käytyään E. Mäkisen ammattikoulun Viipurissa Weiste meni opiskelemaan Kajaanin seminaariin ja valmistui sieltä kansakoulunopettajaksi vuonna 1905. Weiste toimi valmistuttuaan opettajana Kiihtelysvaarassa. Weiste oli perustamassa Pohjois-Karjalan Kotiteollisuusyhdistystä. Tämän vuoksi hän kiersi ympäri Pohjois-Karjalaa esitelmiä pitämässä ja tilastoja keräämässä. Kouluhallituksen määräyksestä hän piti kuuudet eri kasvatusopilliset veistokurssit Pohjois-Karjalan kansakoulujen käsityönopettajille. Hän siirtyi sitten opettajaksi Helsinkiin vuonna 1915. Siellä hän sekä täydensi omia opintojaan että opetti muita kansakoulunopettajia. Vuonna 1919 hän siirtyi liikealalle, ensin paperi- ja koulutarvikealalle. 

Liikealalle Weiste ryhtyi ensin opettajan työnsä ohella paperikauppiaana ja sitten perustamansa Paperikauppiaat-yhtiön toimitusjohtajana 1921–1925. Liikematkoillaan Keski-Euroopan maissa hän tutustui hopeagalvaaniseen alaan ja hankittuaan perinpohjaiset tiedot tältä alalta hän ryhtyi valmistamaa joulukuusen koristeita Helsingissä perustamassaan tehtaassa. Koriste- ja nauhayhtiö K. A. Weisteen ja sen tytäryhtiöiden myötä  hän vaihtoi alaa kehruu- ja kutomatuotteiden ja erilaisten pinnoitettujen koristeiden valmistukseen ja myyntiin. Vuonna 1925 Weiste siirsi tehtaansa Pukinmäelle omistamalleen palstalle. Weisteellä oli myös useita luottamustehtäviä ja hän teki huomattavia lahjoituksia yleishyödyllisiin tarkoituksiin, muun muassa Kansanavulle, Suomen Kulttuurirahastolle ja Liikesivistysrahastolle, samoin kuin tuki merkittävästi Malmin kaupallista keskikoulua Helsingissä, jonka perustamiseen hän oli vahvasti vaikuttanut. Teollisuusneuvoksen arvonimen Weiste sai vuonna 1951.  

## Lähteet
Kiril Petkov

**Kiril Petkov Petkov** (, s. 17. huhtikuuta 1980) on bulgarialainen poliitikko, taloustieteilijä ja yrittäjä, joka on toiminut Bulgarian pääministerinä 13. joulukuuta 2021 lähtien. Hän on Me jatkamme muutosta -puolueen toinen johtaja. Hän perusti puolueen yhdessä Asen Vasilevin kanssa.

Petkovin hallitus kaatui 22. kesäkuuta 2022 saatuaan epäluottamuslauseen parlamentilta.

## Lähteet
Lehväkummitusneula

**Lehväkummitusneula** (*Solenostomus cyanopterus*) on kummitusneuloihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan lämpimistä vesistä indopasifiselta merialueelta.

## Koko ja ulkonäkö
Lehväkummitusneula voi kasvaa suurimmillaan 15&ndash;17 cm pitkäksi, ja tyypillinen pituus on noin 12 cm. Lehväkummitusneulan kuono on hyvin pitkä ja putkimainen. Ruumis on muodoltaan tukevahko ja pitkänomainen. Kalalla on kaksi selkäevää, joista etumainen on piikikäs ja taaempi pyöristynyt. Lajin rintaevät ovat kookkaat ja viuhkamaiset. Naaraiden rintaevistä on muodostunut munienhaudontatasku. Lehväkummitusneulan pyrstöevä on viuhkamainen. Väritykseltään lehväkummitusneula vaihtelee runsaasti ja siitä tunnetaan muun muassa punainen, ruskea, keltainen ja vihreä muoto. Ruumiissa on pieniä valkoisia täpliä. Kala kykenee muuttamaan väritystään ympäristön mukaan.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Lehväkummitusneulan levinneisyysalue on hyvin laaja. Sitä tavataan Afrikan itärannikolta ja Punaiseltamereltä Japaniin ja Fidžille. Laji liikkuu useimmiten pareittain matalissa vesissä meriheiniä kasvavilla alueilla ja kivikkoisilla koralliriutoilla. Kalan ravintoa ovat pienet selkärangattomat eläimet kuten katkaravut. Lehväkummitusneula on yksiavioinen ja naaras hautoo munia rintaevissään kunnes poikaset kuoriutuvat.

Lehväkummitusneulaa pidetään toisinaan akvaariokalana.

## Lähteet
Tubi (suoratoistopalvelu)

**Tubi** on yhdysvaltalainen mainosrahoitteinen suoratoistopalvelu, jonka omistaa Fox Corporation. Palvelu aloitti toimintansa 1. huhtikuuta 2014. Tammikuussa 2022 palvelulla oli maailmanlaajuisesti noin 51 miljoonaa kuukausittaista aktiivikäyttäjää.

## Sisältö
Tubin ohjelmakirjastossa oli helmikuussa 2022 yli 35&nbsp;000 elokuvaa ja televisiosarjaa. Valtaosa palvelun sisällöstä tulee ulkopuolisilta tuottajilta. Tubilla on sopimukset muun muassa MGM:n, Gaumontin, Paramountin, Lionsgaten, Sony Picturesin, Nordisk Filmin, Warner Bros.:in ja NBCUniversalin elokuvien ja tv-sarjojen esittämisestä.

Vuodesta 2021 lähtien Tubi on myös tuottanut omia alkuperäissarjoja ja -elokuvia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Virallinen sivusto
Oneus

**Oneus** () on eteläkorealainen kuusijäseninen yhtye, jonka levy-yhtiönä toimii RBW. Yhtyeeseen kuuluvat jäsenet Ravn, Seoho, Leedo, Keonhee, Hwanwoong ja Xion. Oneus debytoi *Light Us* EP:llä tammikuussa 2019.

## Jäsenet
Yhtyeen jäsenet:

* Ravn (레이븐)
* Seoho (서호)
* Leedo (이도)
* Keonhee (건희)
* Hwanwoong (환웅)
* Xion (시온) 

## Diskografia

### Studioalbumit

* *Devil* (2021)
* *Dopamine* (2022)
* *Dear.M* (2025)

### EP:t

* *Light Us* (2019)
* *Raise Us* (2019)
* *Fly with Us* (2019)
* *Lived* (2020)
* *Binary Code* (2021)
* *Blood Moon* (2021)

### Singlealbumit

* *In Its Time* (2020)

### Singlet

* ”Valkyrie”
* ”Twilight”
* ”Lit”
* ”A Song Written Easily”
* ”To Be Or Not To Be”
* ”Bbusyeo”
* ”No Diggity”
* ”Black Mirror”
* ”Shut Up 받고 Crazy Hot!”
* ”Life is Beautiful”
* ”Luna”

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Olha Kobyljanska

**Olha Julianivna Kobyljanska** (;  27. joulukuuta 1863 Gura Humorului, Bukovina, Itävallan keisarikunta – 21. maaliskuuta 1942 Tšernivtsi, Romanian kuningaskunta) oli ensimmäisiä modernistisia ukrainalaisia kirjailijoita.

Kobyljanska kirjoitti vuonna 1880 saksaksi ensimmäiset kertomuksensa. Hän asui vuodesta 1891 Tšernivtsissä. Tutustuminen muihin ukrainalaisiin kirjailijoihin muutti hänen näkemyksiään kulttuurista ja politiikasta, ja hän osallistui Ukrainan naisliikkeen toimintaan Bukovinassa ja alkoi kirjoittaa ukrainaksi. Monien teosten päähenkilö on emansipoitunut sivistynyt nainen, joka elää ahdasmielisessä maaseutuympäristössä. Niissä on omaelämäkerrallisia aineksia ja vaikutteita George Sandilta ja Friedrich Nietzscheltä. Hän on laadultaan uusromanttinen symbolisti ja kuvaa tunnetuimmissa romaaneissaan *Zemlja* (1902, ”Maa” ja *V nedilju rano zillja kopala* (1909, ”Hän keräsi yrttejä sunnuntaiaamuna”) hyvän ja pahan välistä taistelua ja luonnon salaperäisiä voimia, predestinaatiota, magiaa ja irrationaalisuutta. Jälkimmäinen teos kertoo 1600-luvulla eläneestä ukrainalaisesta laulajasta ja lauluntekijästä Marusja Tšuraista.

Tšernivtsiin perustettiin 1944 hänen muistokseen museo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Amiibo

**Amiibo** on Nintendon tuotesarja figuriineille ja keräilykorteille. Esineissä on mukana NFC-kommunikaatio, jolla niissä olevan tiedon voi lukea niitä tukevaan peliin. Amiiboja voi käyttää Nintendo 3DS, Nintendo Switch ja Wii U konsoleilla niitä tukevien pelien kanssa. Figuriineissa on mukana tekniikkaa, jonka avulla konsoli tunnistaa figuriinin. Toiminnot riippuvat pelistä ja eräissä tapauksissa Amiiboihin voidaan tallentaa pelaajan omia tietoja, jonka voi kuljettaa mukana toiseen konsoliin. Useimmat Amiibot ovat vain luettavia, jolloin ne kertovat konsolille mitä ne ovat, mutta niihin ei tule muutoksia. 

Marraskuuhun 2018 mennessä Amiibo-hahmojen kokoelma on myynyt noin 50 miljoonaa kappaletta. 

## Lähteet
Aku Jaakkola

**Aku Jaakkola** on Bio Rex Cinemas Oy:n toimitusjohtaja ja purjelentäjä.

Jaakkola toimii Suomen elokuvateatteriliitto - SEOL ry:n hallituksen puheenjohtajana sekä elokuva-alan yhdistysten keskusjärjestön Suomen Filmikamarin hallituksen varapuheenjohtajana.

Kilpapurjelentäjänä Jaakkolan on voittanut kaksi kertaa Suomen mestaruuden ja ollut kolme kertaa toisena. Hän on edustanut Suomea viisi kertaa MM-kilpailuissa ja on ainoana suomalaisena lentänyt MM-kisoissa neljänä peräkkäisenä vuotena (2009-2012).

Jaakkola on Räyskälän lentokenttää ja leirikeskusta ylläpitävän Räyskälä-säätiön hallintoneuvoston puheenjohtaja.

## Lähteet
Darnytsjan metroasema

**Darnytsja** () on yksi Kiovan metron asemista. Se avattiin 5. marraskuuta 1965.

## Galleria

Kuva:Darnytsia Metro Station Kiev 2012 07.jpg
Kuva:М.Дарница - panoramio.jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Studio Live

__NOTOC__
**Studio Live** on Vesa Aaltonen Prog Bandin studioalbumi. Albumi julkaistiin 25. maaliakuuta 2022.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Imperiumi: 9/10
* Soundi: 

## Lähteet
Transitus

**Transitus** on hollantilaisen Arjen Anthony Lucassenin Ayreon -projektin kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 25. syyskuuta 2020.
## Kappaleet
### Levy 1
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### Levy 2
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Imperiumi: 7-/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Sleepy Sleepers in the Rio

**Sleepy Sleepers in the Rio** on Sleepy Sleepersin albumi, joka on ilmestynyt vuonna 1982.  

Levy äänitettiin Sigla-studiosilla Rio de Janeirossa Brasiliassa. Kustannusten peittämiseksi yhtye hankki myös sponsoreita, joiden logot näkyvät levynkansissa. LP-levyn kannet ovat avattavat, ja kuvamateriaali on eräänlainen valokuva-albumi Rion matkalta. Levyllä soittavat ja laulavat mm. Tiina Tiikeri, Sakke Järvenpää, Mato Valtonen, Albert Järvinen.

Levystä tehtiin myös englanninkielinen versio, joka julkaistiin nimellä In the Rio, sekä vhs-videokasetilla julkaistu musiikkivideokokoelma.

## Kappaleet
# 
# 
# 
#  
# (solisti Dave Lindholm)
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#  (levyn etiketissä Higway)
#
Towards the Light

**Towards the Light** on Crimson Sunin debyyttialbumi, joka julkaistiin 3. elokuuta 2015.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Imperiumi: 10-/10
* Kaaoszine: 9/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Fates (Crimson Sunin albumi)

**Fates** on Crimson Sunin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 24. tammikuuta 2020.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Sini Seppälä – laulu
* Joni Junnila – kitara
* Jukka Jauhiainen – basso
* Miikka Hujanen – koskettimet
* Antti Rantavuo – rummut

## Arvostelut
* Imperiumi: 9+/10
* Kaaoszine: 7/10
* Metalliluola: 8+/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Iina Siirilä

**Iina Siirilä** (s. 4. heinäkuuta 1995) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa vantaalaista Tikkurilan Tiikereitä kaudella 2012–2013, Porvoon Salibandyseuraa kausilla 2013–2016 ja Turun Palloseuraa kaudesta 2016–2017 alkaen. Hän on pelannut liigassa kauden 2020–2021 loppuun mennessä 177 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 44 maalia ja antanut 59 maalisyöttöä, sekä 35 pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt viisi maalia ja saanut kuusi syöttöpistettä.

## Lähteet
Sexy 8 Beat

**Sexy 8 Beat** on Morning Musumen kahdeksas albumi, joka julkaistiin 21. maaliskuuta 2007.

## Kappaleet

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### Rajoitetun painoksen DVD

# "Egao Yes Nude (Close-up Ver.)"
# "Ambitious! Yashinteki de Ii Jan"
# "Do It! Now"

## Lähteet
Sylvia Lefkovitz

**Sylvia Lefkovitz** (29. elokuuta 1924 – 21. huhtikuuta 1987) oli kanadalainen, juutalaistaustainen taidemaalari.    

Lefkovitz työskenteli sekä maalaustaiteen, että kuvanveiston parissa. Hän teki muraaleja, öljyvärimaalauksia, piirroksia ja veistoksia marmorista, puusta, pronssista ja hopeasta. Hänen töitään on kuvailtu "syvällisesti humaaneiksi" ja olevan "kiinnittyneitä maahan". 

Taidetta Lefkovitz opiskeli aluksi Montrealin L'Ecole des Beaux-Artsíssa, jatkoi opintojaan sen jälkeen New Yorkissa ja vähän myöhemmin Pariisissa. Seinämaalaustekniikka tuli hänelle tutuksi kun hän oleskeli Meksikossa. 

Palattuaan Meksikosta Kanadaan Lefkovitz teki seinämaalaussarjan nimeltä *Life of Louis Riel*, joka on nykyään näytteillä North Battlefordissa Saskatchewanissa. Toinen Lefkovitzin seinämaalaussarja on Nova Scotian yliopistossa. Seinämaalausten valmistuttua vuonna 1960 Lefkovitz muutti Italiaan.

Hän asui Italiassa seuraavat kaksikymmentä vuotta. Hänelle myönnettiin parhaan Firenzessä asuvan ulkomaalaisen taiteilijan palkinto. Hän piti Milanossa näyttelyn, joka sai ylistävän vastaanoton. Hänen töissään nähtiin renessanssi yhdistyneenä modernismiin. Hyvien arvostelujen johdosta hän sai paljon tilauksia eripuolilta Eurooppaa.

Kanada tilasi Lefkovitzilta teossarjan maan satavuotisjuhliin vuonna 1967. Jokainen osavaltio sai oman osansa teoksesesta. Montrealiin Lefkovitz palasi vuonna 1981. Hän toimi siellä sekä taideopettajana että vapaana taiteilijana.  

## Viitteet
Abaton (Epidauros)

**Abaton** () eli **Enkoimeterion** () oli antiikin aikainen enkoimeterion eli parantolatoimintaan liittynyt nukkumisrakennus Epidauroksen Asklepieionissa eli Asklepioksen pyhäkköalueella Kreikassa.

## Historia

Abaton rakennettiin myöhemmällä klassisella kaudella noin vuonna 400–350 eaa. Arkeologisten tutkimusten perusteella rakennuksella on kuitenkin ollut varhaisempia edeltäjiä jo arkaaisella kaudella 500-luvun eaa. puolivälissä ja klassisen kauden alkupuolella 400-luvulla eaa.

Abatonia käytettiin enkoimeterionina eli nukkumistilana, jossa parantajajumala Asklepiokselta apua toivoneet potilaat viettivät yönsä odottaen saavansa apua unen aikana (). Rakennuksesta käytettiin nimitystä *abaton* (”ei sisään astuttavissa”), koska parantamismenetelmä oli mysteeri, ja tarkoitettu vain niille, jotka olivat valmistautuneet kohtaamaan jumalan.

Arvellaan, että valmistautumis- ja puhdistautumismenojen jälkeen potilaat saattoivat lukea rakennuksessa piirtokirjoituksina esillä olleita kertomuksia aiemmista ihmeparantumisista, mikä vaikutti kenties itsesuggestion kautta heidän omaan paranemiseensa, ja tämän jälkeen viettivät siellä yönsä. Nukkuminen symboloi sairauden kuolemaa. Asklepios, joka vieraili potilaan luona unessa, taas antoi uuden, terveen elämän.

Rakennusta laajennettiin oletettavasti roomalaisella kaudella. Sen raunioita on ennallistettu vuosina 1989–2004.

## Rakennus

Abaton oli kaksiosainen stoa eli pylväshalli, joka edusti joonialaista tyyliä. Se sijaitsi Asklepioksen temppelin pohjoispuolella ja muodosti Asklepioksen pyhäkköalueen luoteiskulman.

Stoan pituus oli alun perin noin 38,1 metriä ja leveys noin 9,4 metriä. Se oli kaksilaivainen ja avautui etelään päin, ja siinä oli joonialaiset pylväät sekä julkisivussa että sisäpuolella. Roomalaisaikaisessa laajennosvaiheessa stoaa jatkettiin länteen päin niin, että sen pituus lähes kaksinkertaistui ollen nyt noin 70,9 metriä. Laajennososa oli kaksikerroksinen ja sen yläkerros liittyi alkuperäiseen stoaan, johtuen siitä, että rinne laski paikalla alaspäin. Alakerrokseen pääsi laskeutumaan ulkopuolella olleita portaita pitkin. Laajennoksen jälkeen stoassa oli ylemmän kerroksen julkisivussa 29 joonialaista pylvästä ja sisäpuolella kattoa tukemassa 13 pylvästä. Sisäpuolen pylväiden välissä oli oletettavasti puisia väliseiniä. Alemman kerroksen julkisivu oli suljettu seinällä, jossa oli ovia ja doorilaista tyyliä edustaneita pilastereja.

Rakennuksen kaakkoiskulmassa oli kaivo. Sieltä on löydetty suuri määrä laattoja, joihin on kirjoitettu selontekoja ihmeellisistä parantumisista. Rakennuksen länsipäässä oli lähdekaivo.

Rakennuksesta on säilynyt vain sen alaosaa sekä joitakin ylempien rakenteiden osasia. Ennallistustöissä on pystyretty osa pylväistä ja seinistä käyttäen uutta materiaalia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Abaton

**Abaton** (, ”ei (sisään) astuttavissa”) voi viitata seuraaviin:

* *abaton*, antiikin Kreikassa temppelin pyhin osa, jonne vain papit saivat mennä tavallisen kansan jäädessä ulkopuolelle; sama kuin adyton
* Abaton, *enkoimeterion*-rakennuksen nimi Epidauroksen Asklepieionissa

## Lähteet
Rachel (laulaja)

**Rachel** (oik. **Rachel Ros**, s. 11. elokuuta 1942 Cavaillon, Ranska) on ranskalainen laulaja. Rachel voitti vuonna 1961 Mireille Hartuchin järjestämän laulukilpailun, minkä vuoksi Hartuch kutsui Rachelin *Petit Conservatoire* -ohjelmaan.

Barclay Recordsin palkkaamana Rachel julkaisi ensimmäisen levytyksensä "Les Amants Blessés*"* 1963. Rachel edusti Ranskaa vuoden 1964 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Le chant de Mallory*"*. Kappale sijoittui jaetulle neljännelle sijalle.

## Diskografia
### 45 rpm
* *Les Amants Blessés* (1963)
* *Le Chant de Mallory* (1964)
* *Le Doux Paysage* (1964)
* *Un Pays* (1965)
* *L'oiseau d'Italie* (1966)
* *La Fiesta* (1967)
* *Qu'ils sont heureux* (1967)
* *L'Amour est bleu* (1968)

## Lähteet
Apollon Maleataan pyhäkkö

**Apollon Maleataan pyhäkkö** oli antiikin aikainen Apollon Maleataalle omistettu pyhäkkö Argoliissa Kreikassa. Se sijaitsi lähellä Epidauroksen Asklepieionia eli Asklepioksen pyhäkköaluetta.

## Historia

Apollon Maleataan pyhäkön paikka on ollut asuttu ja kulttipaikkana jo varhaisella helladisella kaudella paljon ennen tunnetumman Asklepieionin olemassaoloa. Se säilyi kulttikäytössä edelleen mykeneläisellä kaudella ja läpi antiikin ajan. Paikalla palvottiin alun perin paikallista heeros Maleatasta, joka myöhemmin yhdistettiin yleiskreikkalaiseen Apolloniin epiteetillä Maleatas.

Paikalla ollut Apollonin temppeli rakennettiin klassisen kauden lopulla noin vuonna 350 eaa., ja sen lähellä ollut stoa eli pylväshalli hellenistisen kauden alkupuolella noin vuonna 300–280 eaa.

## Rakennukset

Apollon Maleataan pyhäkkö sijaitsi Kynortion-vuoren rinteessä linnuntietä noin kilometrin itään Asklepieionista. Pyhäkköalueen tärkeimmät rakennukset olivat Apollonin temppeli sekä sen koillispuolella sijainnut stoa. Temppelin pituus oli noin 16 metriä ja leveys noin yhdeksän metriä. Rakennus koostui itään päin avautuneesta cellasta ja pronaoksesta, jonka edessä oli kaksi pylvästä (*distylos in antis*). Cellan länsipäässä oli adyton. Pronaokselle johti ramppi. Temppelin alttari sijaitsi tavan mukaan sen itäpuolella. Stoan pituus oli noin 44,5 metriä ja leveys noin 10,2 metriä. Se oli yksilaivainen ja edusti doorilaista tyyliä.

Pyhäkköalueella oli myös useista huoneista koostunut pappien talo tai ”skana”, joka sijaitsi stoan kaakkoispuolella; Asklepioksen naiskos eli pieni temppeli; suuri suorakulmainen roomalaisella kaudella rakennettu vesisäiliö; sekä nymfaion eli lähdekaivorakennus, jonka perällä oli lähes pyöreä syvennys varsinaista vesilähdettä varten. Hieman pyhäköstä etelään sijaitsi roomalainen kylpylä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Aino Järvinen

**Aino Järvinen** (s. 2004) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut naisten F-liigassa Turun Palloseuraa kaudesta 2020–2021 alkaen.

Ensimmäisellä liigakaudellaan Järvinen teki 20 ottelussaan kolme maalia ja pelasi lisäksi kolme pudotuspeliä. Kaudella 2021–2022 hän pelasi runkosarjassa 21 ottelua ja teki niissäkin kolme maalia. Pudotuspeleissä hän pelasi 14 ottelua ilman tehopisteitä. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2022. Kaksi seuraavaakin kautta päättyivät TPS:n Suomen-mestaruuteen, mutta Järvinen pelasi kaudella 2022–2023 vain viisi runkosarjaottelua, joissa hän teki yhden maalin, sekä kaudella 2023–2024 runkosarjassa kahdeksan ja pudotuspeleissä kuusi ottelua ilman tehopisteitä. Kaudella 2024–2025 Järvinen pelasi runkosarjassa 22 ottelua, joissa hän teki kuusi ja syötti kolme maalia, ja pudotuspeleissä 12 ottelua, joissa hän sai yhden syöttöpisteen. Joukkueen kausi päättyi SM-hopeaan.

## Lähteet
Apollon Pythios Soterin temppeli

**Apollon Pythios Soterin temppeli** oli antiikin aikainen Apollonille omistettu kreikkalainen temppeli Ambrakian kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat nykyisen Ártan kaupungin keskustassa lähellä Kilkíksen aukiota (*Plateía Kilkís*) ja Pýrrou- ja Nikoláou Plastíra -katujen risteystä.

## Historia

Apollon Pythios Soterin temppeli rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 500 eaa. Sama paikka on ollut kuitenkin Apollonin kulttipaikkana viimeistään 600-luvulla eaa. Temppeli oli Ambrakian tärkein pyhäkkö, sillä Apollon oli kaupungin suojelija, ja sitä käytettiin muun muassa kaupunkivaltion julkisten asiakirjojen säilytyspaikkana. Varhaiskristilliseltä ajalta lähtien temppelin kiviä käytettiin laajasti uudelleen muihin rakennuksiin, joten se on pääosin hävinnyt. Temppelin rauniot löysi arkeologi Ioulía Vokotopoúlou vuonna 1964. Sen kaivaukset suoritettiin vuosina 1966–1968 ja 1975–1977.

## Rakennus

Temppeli edusti doorilaista tyyliä. Sen koko oli noin 44 × 20,75 metriä, ja sen sisällä oli pronaos ja cella. Rakennuksesta on säilynyt lähinnä sen krepidoma ja euthynteria. Lisäksi on löydetty yksi doorilainen kapiteeli. Cellan perällä on jäänteet Apollonin kulttipatsaan jalustasta. Paikalta tehtyihin piirtokirjoituslöytöiin lukeutuu 100-luvulle eaa. ajoittuva stele, jossa on Ambrakian ja Kharadroksen kaupunkien välinen rajasopimus. Se on nykyisin Ártan arkeologisessa museossa. Temppelin paikalta on löydetty myös kristillisen kauden hautoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Apolloniksen temppeli

**Apolloniksen temppeli** () oli antiikin aikainen kreikkalainen temppeli, joka sijaitsi Kyzikoksessa Vähässä-Aasiassa ja kunnioitti Pergamonin kuningatar Apollonis Kyzikoslaista. Se tunnetaan niin kutsutuista Kyzikoksen epigrammeista.

Apollonis oli Pergamonin kuningas Attalos I:n vaimo ja myöhempien kuninkaiden Eumenes II:n ja Attalos II:n äiti, ja kotoisin Kyzikoksesta. Hänen poikansa rakensivat temppelin ja omistivat sen äidilleen. Tämä tapahtui oletettavasti hänen kuoltuaan joskus vuosien 175 ja 159 eaa. välillä. Temppeli oli tarkoitettu säilyttämään kuningattaren muisto, mutta samalla sen voidaan nähdä myös pyrkineen ilmaisemaan lojaliteettia sekä kuningasperheen sisällä että Pergamonin ja Kyzikoksen kaupunkien välillä.

Temppeli oli koristeltu mytologisilla aiheilla, jotka esittivät poikien rakkautta äitiään kohtaan, esimerkkinä Kleobiksen ja Bitonin tarina. Temppelin *stylopinakioneihin*, oletettavasti reliefikoristeltuihin pylväisiin, sanotaan olleen kirjoitettu epigrammeja. Näitä niin kutsuttuja Kyzikoksen epigrammeja tunnetaan 19, tosin niistä on säilynyt vain 18, sillä epigrammi 17 on lähes kokonaan hävinnyt. Nykyään katsotaan, että epigrammit ovat ainakin nykyaikaan säilyneessä muodossaan peräisin aikaisintaan 500-luvulta.

Temppeliä ei tunneta arkeologisesti, ja Kyzikoksessa on ylipäätään suoritettu vain vähän kaivauksia. Epigrammit ovat säilyneet ja muodostavat *[[Kreikkalainen antologia|Kreikkalaisen antologian]]* (ja *Anthologia Palatinan*) kolmannen kirjan.

## Lähteet