open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Denis Sadakov

**Denis Sadakov** (,s. 6. syyskuuta 1993 Kirov, Venäjä ) on venäläis-kazakstanilainen jääpalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Ruotsin Elitserienissä pelaavaa Bollnäsiä.

## Ura
Sadakov on Kirovin Rodinan kasvatti. Hän pelasi kolme ensimmäistä aikuisten sarjakautta Rodinan 2-joukkueessa Vysšaja ligaa, joka on toiseksi korkein Venäjän jääpallosarja. Kaudeksi 2012-2013 hän nousi pääsarjassa pelaavan Rodinan joukkueeseen pelaten kuitenkin vain muutaman ottelun. Kaudeksi 2013-2014 hän siirtyi Suomeen Porvoon Akilleksen rivieihin, mutta palasi kahdeksi seuraavaksi kaudeksi Rodinaan. Kauden 2016-2017 hän pelasi jälleen Porvoon Akilleksessa. Kaudet 2017-2018 ja 2018-2019 Sadakov oli Syktyvarin Stroitelin pääsarjan joukkueen keskeisiä pelaajia tehden peräti 32 maalia. Syksystä 2019 lähtien hän on pelannut Porvoon Akilleksessa ollen kahden Suomen mestaruuden voittaneessa Akilles-joukkueessa. Myös pikkuveli Rudolf on jääpalloilija, ja hän pelasi myös Akilleksessa pari kautta.

Keväällä 2022 Sadakov siirtyi Akilleesta ruotsalaisen Bollnäsin riveihin.

## Maajoukkueura
Denis Sadakov edusti syksyllä 2011 Kazakstania alle 23-vuotiaiden MM-kisoissa.

## Saavutukset
**Seurajoukkueissa**
* 2 SM-kultaa: 2020 ja 2021 (Akilles)
* 2 SM-hopeaa: 2017, 2022
* Pronssia: 2014

**Henkilökohtaisesti**.
* Suomen Bandyliigan runkosarjan maalikuningas kaudella 2019–2020 (37 maalia) ja kaudella 2020–2021 (30)
* Bandyliigan All Stars -pelaaja: 2019–2020, 2020–2021
* Jääpalloliiton valitsema Bandyliigan paras pelaaja: 2019–2020
* Bandyliigan kuukauden pelaaja: Tammikuu 2020

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Denis Sadakov Bandysidan.nu-tietokannassa
* Rusbandy: Denis Sadakov
Viirurastasviheltäjä

**Viirurastasviheltäjä** (*Colluricincla boweri*) on viheltäjiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Australiasta.

## Koko ja ulkonäkö
Viirurastasviheltäjä voi kasvaa noin 22 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat pääosin toisiaan ulkonäöltään. Viirurastasviheltäjän pää, selkä ja siivet ovat väriltään harmahtavan ruskeat. Naaraalla on silmän ympärillä ohut oranssi rengas. Lajin rinta on punaruskea harmain viiruin ja vatsa on punaruskea. Viirurastasviheltäjän nokka on pitkähkö.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Viirurastasviheltäjää tavataan Australiasta Queenslandin pohjoisosasta. Lajin elinympäristöä ovat sademetsät. Kesäisin se elää vuoristossa ja tulee talviksi alemmaksi. 

## Lähteet
Etelä-Sipoon koulu

**Etelä-Sipoon koulu** oli perusopetuksen luokat 1-6 (myöhemmin myös esiopetus) käsittävä koulu Sipoon Söderkullassa. 
Koulu sijaitsi Söderkullan koulukeskuksessa, jossa oli myös ruotsinkielinen Söderkulla skola. Koulu aloitti 1-sarjaisena kouluna monien vaiheiden jälkeen lukuvuonna 1973-74. Koulu oli ensimmäisiä, jotka oli suunniteltu edistyksellisesti peruskoulun tarpeisiin ja oli siten monien kiinnostuneiden retkikohde.
Koulu sai laajennuksen 1992. Pian uudetkin tilat olivat ahtaat ja koulu toimi lopulta neljässä eri toimipisteessa, ennen uusien tilojen valmistumista Neiti Miilintielle syksyllä 2009.
Etelä-Sipoon koulu tuli tunnetuksi aamu- ja iltapäivätoiminnan kehittämistyöstä, joka alkoi Kokonaiskoulupäivä-hankkeen kokeilujaksosta vuosina 2002-2005. Erikoista oli myös se, että koulussa toimi koko sen olemassaolon ajan sama rehtori, Jorma Joki-Korpela.
Rakennus jäi tyhjilleen sisäilmaongelmien takia lopullisesti syksyllä 2020.
Tahiridit

**Tahiridit** (821–873 jaa.) oli taustaltaan persialainen mahtisuku, joka toimi Khorasanissa Koillis-Persiassa muodollisesti Bagdadin abbasidikalifien alaisina kuvernööreinä, mutta käytännössä hyvin itsenäisesti. Sen perustaja oli Ṭahir ibn al-Ḥusayn, lempinimeltä "silmäpuoli", abbasidikalifi al-Mamunin (813–833) kenraali, joka oli tehnyt palveluksia kalifille tämän sotiessa veljeään al-Aminia vastaan. 

Tahiridit hallitsivat ensin Mervistä käsin, mutta siirsivät hallintonsa myöhemmin Nišapuriin. Molemmat kaupungit olivat silkkitien varrella, mutta Nišapur oli lännempänä. Al-Husaynin seuraajat laajensivat hallitsemaansa aluetta Intian rajoille asti. Tahiridien laaja suku käytti suunnattomia rikkauksiaan myös kulttuuriin, ja sen toinen haara toimi kalifin hovin korkeissa hallintoviroissa Bagdadissa. He perustivat luultavasti kirjaston Merviin ja suosivat hovissaan oppineita, *adab* -kirjallisuutta ja musiikkia. Termillä *adab* tarkoitetaan kirjallisuudenlajia, jossa yhdistyy erilaista sivistyneen miehen kasvatukseen liittyvää ainesta, runonsäkeitä, anekdootteja, mallikirjeitä, puheita, puhtaasti filologista ainesta, sananlaskuja jne. Usein *adabin* tehtäväksi on määritelty huvittaminen ja opettaminen. Persialainen runous oli alkamassa tahiridien kaudella, mutta ei nähtävästi vielä päässyt pitkälle. 

## Tahiridien dynastia

## Lähteet

* 
*
*

#### Viitteet
Johan Henrik Alkunen

**Johan Henrik Alkunen** (24. kesäkuuta 1873 Pälkäne – 11. joulukuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen liike- ja valtiopäivämies.

Alkusen vanhemmat olivat vouti Johan Henrik Adolfinpoika ja tämän vaimo Eriika. Alkunen tuli kansakoulun käytyään nuorena Helsinkiin satulasepän oppiin, kisällinäytteen hän antoi 1892. Hän opiskeli ulkomailla 1894–1897 ja johti sittemmin satulasepän ja verhoilijan liikeyritystä Helsingissä. Alkunen oli aktiivinen raittusmies, Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1904–1907 ja osuustoiminnan harrastaja. Hän oli porvarissäädyssä Helsingin edustaja valtiopäivillä 1905–1906.

## Lähteet
Ion Creangă

**Ion Creangă** (1839 Humulești, Romania – 1889 Iași, Romania) oli romanialainen kirjailija ja opettaja.

Talonpoikaissyntyinen Creangă oli kotoisin moldovalaisesta vuoristokylästä. Hän kuvaa lapsuuttaan moniosaisessa teoksessa *Amintiri din copilărie*. Hänellä tuli erimielisyyksiä kirkon kanssa, ja hän menetti  papin arvon ja opettajantyönsä, jonka hän tosin myöhemmin sai takaisin. Hän oli kirjallisuusseura Junimean jäsen ja julkaisi sen lehdessä 1875–1878 kertomuksia, jotka sittemmin julkaistiin koottuina. Hän sairasti epilepsiaa, ja sen pahennuttua vuodesta 1884 alkaen hänen työkykynsä ei enää ollut entisellään.

Creangă hyödynsi kansanomaista huumoria, ja siinä häntä on verrattu Rabelais'hen. Hänen satunsa "Vuohi ja kolme pientä vuonaa" on  Aulis Nopsasen toimittamassa teoksessa *Eri maiden parhaat sadut* (Otava 1956).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
James Gould Cozzens

**James Gould Cozzens ** (1903 Chicago, Yhdysvallat – 1978 Stuart, Florida, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hän aloitti kirjoittajana 16-vuotiaana *The Atlantic Monthlyssä* ja julkaisi Harvardin yliopistossa opiskellessaan romaanin *Confusion* (1924). Hän toimi kotiopettajana Kuubassa, josta sai aineistoa myöhempiin romaaneihinsa. Hän käsittelee teoksissa ammattiin liittyviä eettisiä kysymyksiä, kuten romaanissa *Love Possessed*, joka on hänen tunnetuin mutta myös kiistellyin teoksensa.

## Lähteet
Oscar Wilhelm Andstén

**Oscar Wilhelm Andstén** (15. maaliskuuta 1847 Helsinki – 22. heinäkuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen merikapteeni ja moninkertainen valtiopäivämies.

Andsténin vanhemmat olivat tehtailija Wilhelm Andstén ja Anna Maria Skogling ja puoliso vuodesta 1880 Bertha Sofia Lundberg (k. 1914). Hän tuli ylioppilaaksi 1868, suoritti perämiehen tutkinnon 1873 ja valmistui merikapteeniksi 1877. Helsingin satamakapteenina Andstén toimi 1887–1918, purjehdittuaan sitä ennen monilla eri vesireiteillä ja aluksilla. Andsténilla oli useita merenkulkualan luottamus- ja asiantuntijatehtäviä ja hän muun muassa toimitti *Suomen laivakalenterin* vuosina 1892 ja 1897. Andstén oli porvarissäädyssä Maarianhaminan edustaja valtiopäivillä 1888, 1891, 1894, 1897, 1899 ja 1900.

## Lähteet
Nummen Osuuspankki

**Nummen Osuuspankki**, alun perin Nummen Osuuskassa, oli vuonna 1917 perustettu itsenäinen pankki Nummella, Uudellamaalla. Vuonna 1991 Nummen Osuuspankki fuusioitui Länsi-Uudenmaan Osuuspankkiin. Kyseisenä vuonna Nummen Osuuspankin ottolainaus oli 126 miljoonaa markkaa ja asuntolainaus 118 miljoonaa markkaa.

Länsi-Uudenmaan Osuuspankin Saukkolan konttori lakkautettiin vuonna 2017.

## Historia
Nummen Osuuskassa perustettiin 28. tammikuuta 1917 ja osuuskassan sääntö vahvistettiin Suomen senaatissa 13. huhtikuuta 1917. Alun perin Nummen Osuuskassa toimi Nummen seuratalolla yhdessä Nummen Säästöpankin kanssa, mutta vuoden 1918 sisällissota keskeytti osuuskassan toiminnan moneksi vuodeksi; toiminta päätettiin aloittaa uudelleen vasta vuonna 1924. 

Nummen osuuskassan toimisto palveli asiakkaita kassan kirjanpitäjän Jalmari Jokisen asunnossa Tavolan koulukodissa vuoteen 1927 asti, jolloin toimisto siirrettiin Saukkolaan. Saukkolassa Nummen osuuskassan toimisto palveli vuoteen 1954 asti, kunnes kyseisen vuoden heinäkuussa se palasi takaisin Jokisen asuntoon Tavolaan. 1947 Nummen Osuusmeijerin isännöitsijä Paavo Junttila valittiin Nummen Osuuskassan kirjanpitäjäksi ja tuolloin osuuskassan toimisto jälleen siirtyi Saukkolaan, tällä kertaa Junttilan asuntoon.

### Pitkäjärven Osuuskassa
Vuonna 1924 Nummelle perustettiin Pitkäjärven Osuuskassa, joka aloitti toiminnan vuonna 1926. Pitkäjärven Osuuskassa päätettiin kassan osuuskuntakokouksessa sulauttaa Nummen Osuuskassaan vuonna 1947.

### Oma toimitila
Nummen Osuuskassan toiminnan laajetessa voimakkaasti päätettiin osuuskassalle rakentaa oma toimitalo Saukkolaan vuonna 1943. Toimitalo valmistui elokuussa 1954.

Syksyllä 1961 Nummen Osuuskassan sivukonttori Nummen kirkonkylään valmistui. Kirkonkylän konttorin tontti oli ostettu Lukkarin tilalta.

## Päätöksenteko
Listoja Nummen Osuuspankin johtohenkilöistä ja vuosista, jolloin he ovat olleet tehtävässä:

### Hallintoneuvoston puheenjohtajat

### Hallituksen puheenjohtajat

### Kassanhoitajat / Toimitusjohtajat

## Lähteet
Jeesuksen rukous

**Jeesuksen rukous** (sydämen rukous) on etenkin ortodoksisessa kirkossa käytetty lyhyt rukoushuokaus *”Herra Jeesus Kristus, Jumalan Poika, armahda minua”*.

Jeesuksen rukousta harjoitetaan erityisesti luostareissa ja se on tullut suosituksi rukousmuodoksi hesykasmisen liikkeen kautta. Rukous on sitten levinnyt yleiseen käyttöön, ja useat seurakuntalaiset, maallikot käyttävät rukousta myös arkisten askareiden keskellä. Rukouksessa voi käyttää apuna myös rukousnauhaa. 

Jeesuksen rukouksen yleisin sanamuoto on Abba Filemonin muotoilema *”Herra Jeesus Kristus, Jumalan Poika, armahda minua syntistä.*” Rukouksella on juurensa Raamatussa. Esimerkiksi Markuksen evankeliumissa sokea Bartimaios huutaa Kristukselle: ”Jeesus, Daavidin Poika, armahda minua!” (Mark. 10:47)

1300-luvulla syntyneen hesykastisen liikkeen myötä Jeesuksen rukouksen harjoittaminen alkoi levitä yhä laajemmalle ortodoksiseen maailmaan - Laatokalla sijainneiden Konevitsan ja Valamon luostareiden kautta myös osaksi suomalaista ortodoksisuutta. Vanhan Valamon luostarin igumeni Hariton (1872–1947) kokosi teoksen, joka sisältää otteita pyhien isien ja hengellisten opettajien teoksista, nimenomaan ohjeeksi Jeesuksen rukouksen harjoittamiseen. Valamon luostari julkaisi tämän teoksen suomeksi vuonna 1983 nimellä *”Jeesuksen rukous”*. 

Arkkipiispa Paavali (1914–1988) piti Jeesuksen rukousta tärkeänä henkilökohtaisen kilvoittelun muotona ja hän myös esitteli Jeesuksen rukouspalveluksen Suomessa.

Jeesuksen rukous on ortodoksisen rukouskilvoituksen keskus, mutta siitä on tullut myös osa läntisen kirkon traditiota. Jeesuksen rukous on kokonaisvaltainen rukous. Parhaimmillaan siinä eivät rukoile vain mieli ja järki, vaan koko olemuksesta nousee kaipuu Jumalan puoleen.

Ortodoksinen kirkko suosittelee, että rukouksen harjoittajat etsisivät itselleen hengellisen ohjaajan tai keskustelisivat asiasta rippi-isänsä kanssa. Jeesuksen rukousta voi kuitenkin rukoilla kuka tahansa.

Jeesuksen rukouksen ympärille on kehittänyt oma jumalanpalvelusmuoto *”Jeesuksen rukouksen palvelus”.*  Rukouspalvelus on peräisin Athokselta, josta ohjaajavanhus, isä Sofroni toi sen Englantiin Pyhän Johannes Kastajan luostariin. Sieltä se on levinnyt kautta kahtena eri versiona: pidempänä (800 Jeesuksen rukousta käsittävänä) noin kaksituntisena ja lyhempänä (400 Jeesuksen rukousta käsittävänä) noin yhden tunnin palveluksena. Rukouspalvelusta käytetään yleisesti ortodoksisissa seurakunnissa myös Suomessa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Jeesuksen rukouspalvelusː  https://www.youtube.com/watch?v=0jebG-yZGfo&t=685s
Gumböle träsk

**Gumböle träsk** on Uudellamaalla Vantaalla ja Helsingissä Sipoonkorvessa sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Gumböle träsk on 250 metriä pitkä, 150 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,9 hehtaaria. Se sijaitsee mäkisellä ylänköalueella kahden korkean mäen pohjoispuolella. Lounaispuolinen mäki kohoaa 26 metriä vedenpinnan yläpuolelle ja mutta mäet ovat selvästi matalampia. Sen ympäristö on muuten alavaa metsämaata. Järvessä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 700 metriä. Länsirannassa on pieni ja pyöreä niemi. Ranta ovat autio, mutta järven ympäristössä risteilee kävelypolkuja, jotka liittyvät Sipoonkorven kansallispuiston retkeilyreitistöön. Yksi poluista tulee länsirantaan niemelle. Vanhaan ja Helsingin välinen kuntaraja halkaisee järven kahdeksi yhtäsuureksi vesialueeksi.

## Luontoarvoja
Gumbölen vesi on humuksen ruskeaksi värjäämää. Järven vesirajaa ympäröi kapeahko nevalaide, ja rannalla oleva puusto on suhteellisen luonnontilainen. Lammen lähistöllä olevien ojitettujen korpialueiden ojat ovat kasvamassa umpeen, joten järven luonnontila on osin palautumassa. Järviruoko kasvaa laajalti rantojen myötäisesti, ja niiden lomassa olevat matalakasvuisemmat saranevat tarjoavat kasvualustan pullosaralle ja isokarpalolle. Gumbölen länsipuolella olevalla pienellä niemellä sijaitsee isovarpuräme, jolla kasvaa mäntyjä ja suopursua. Sen avovesialueella kasvaa puolestaan ulpukkaa ja lumpeita. Järven ympäristössä on runsaasti lahopuilla kasvavia lahottajasieniä, joiden joukossa on myös harvinaisia sekä vanhojen metsien lajeja, joita ovat esimerkiksi ruskohaprakääpä ja oravuotikka.

Varpushaukka, kanahaukka ja varpuspöllö pesivät lähistön metsissä. Lisäksi pyy viihtyy alueella vakituisena lajina. Metsosta on tehty myös havaintoja Gumbölen lähiympäristössä. Järven ympäristö on myös metsäviklon elinpiiriä. Metsässä eläviä pienempiä lintuja ovat puukiipijä, hömötiainen ja töyhtötiainen. Erilaiset sudenkorennot ovat hyvin yleisiä lammen yllä ja sen rannoilla.

Järvi ympäristöineen liitettiin Sipoonkorven kansallispuistoon vuonna 2011.

## Vesistösuhteet
Gumböle träsk sijaitsee Suomenlahden rannikkoalueella (vesistöaluetunnus&nbsp;81), jonka välialueeseen&nbsp;81V047 lampi kuuluu. Järveen on johdettu pieniä metsä- ja suo-ojia. Sen laskuoja alkaa järven koillisrannasta ja virtaa aluksi kohti koillista. Sitten se muuttuu kaivetusta ojasta luontaiseksi puroksi, joka putoaa rinnettä pitkin alas laaksoon. Sitten se kääntyy kohti etelää virraten Stora dammen -järven läpi ja jatkaen sieltä edelleen Suomenlahden Karlvikiin lähellä Korsnäsiä ja Karhusaarta. Gumböle träskin vedenpinnan korkeus on 34,3 metriä mpy. (N2000).

## Historiaa
Gumböle träsk on ollut autio metsäjärvi kaikissa peruskartoissa.

## Lähteet

## Aisasta muualla
Alpes Graiae

**Alpes Graiae** (), myöhemmin **Alpes Atrectianae** (), oli Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti alueen nykyisten Sveitsin ja Ranskan rajalla. Sitä hallittiin usein Alpes Poeninae et Graiaen provinssina yhdessä Alpes Poeninaen kanssa.

## Maantiede

Alpes Graiae oli yksi neljästä pienestä provinssista (muut olivat Alpes Cottiae, Alpes maritimae ja Alpes Poeninae) jotka sijaitsivat Alpeilla nykyisten Ranskan, Italian ja Sveitsin rajalla. Näistä Alpes Graiae käsitti alueen sille nimensä antaneilla Grajisilla Alpeilla juuri Mont Blancin eteläpuolella. Alueella sijaitsi nykyisin nimellä Pieni Sankt Bernhard tunnettu sola. Provinssin hallinnollinen keskus oli Forum Claudii Ceutronum, aiempi Axima (nyk. Aime).

## Historia

Alpes Graiaen provinssi perustettiin mahdollisesti keisari Augustuksen aikana ja viimeistään Claudiuksen aikana vuonna 41–54. Tätä ennen provinssin alue oli osa Raetian provinssia. Provinssin tärkein tehtävä oli turvata Alppien läpi johtavien solien, erityisesti Pienen Sankt Bernhardin, kautta kulkeva liikenne.

100-luvun lopulta lähtien provinssi tunnettiin myös nimellä *Alpes Atrectianae*. Alueen provinssien rajat vaikuttavat muuttuneen usein, ja Alpes Graiae oli usein yhdistettynä Alpes Poeninaen provinssiin nimellä Alpes Poeninae et Graiae. Alpes Graiaen provinssi lakkautettiin lopullisesti keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin, jonka jälkeen se oli pysyvästi osa Alpes Poeninae et Graiaen provinssia.

Näin provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

## Lähteet
Alpes Poeninae et Graiae

**Alpes Poeninae et Graiae** (), myös **Alpes Atrectianae et Poeninae** (), oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Galliassa Alpeilla nykyisten Kaakkois-Ranskan ja Sveitsin rajalla.

## Maantiede

Alpes Poeninae et Graiaen provinssi oli yksi kolmesta pienestä provinssista, jotka sijaitsivat Alpeilla nykyisten Ranskan, Italian ja Sveitsin rajallaseudulla (muut olivat Alpes Cottiae ja Alpes maritimae). Se yhdisti kaksi aluetta, jotka olivat provinssin pohjoisosan käsittänyt Alpes Poeninae ja eteläosan käsittänyt Alpes Graiae. Provinssi sijaitsi näille osille nimensä antaneilla Penniinisillä ja Grajisilla Alpeilla nykyisin Mont Blancina tunnetun vuoren ympäristössä.

Provinssin pohjoispuolella sijaitsi Gallia Belgican provinssi, koillispuolella Raetian provinssi, kaakkoispuolella Italia ja Transpadanan (Regio XI) alue, eteläpuolella Alpes Cottiaen provinssi ja länsipuolella Gallia Narbonensiksen provinssi.

Provinssin hallinnollinen keskus oli Axima eli Forum Claudii Ceutronum ja myöhemmässä vaiheessa Augusta Praetoria Salassorum.

### Kaupunkeja

Alpes Poeninae et Graiaen kaupunkeja olivat muun muassa:

* Acaunum
* Axima eli Forum Claudii Ceutronum (nyk. Aime)
* Darantasia (nyk. Moûtiers)
* Octodurus eli Forum Clausii Valliensium
* Sedunum
* Tarnaiae

Myöhemmässä vaiheessa provinssiin kuuluivat myös:

* Augusta Praetoria Salassorum (nyk. Aosta)

Huomautukset:

## Historia

Alpes Poeninae et Graiae perustettiin alun perin kahtena erillisenä provinssina, jotka olivat Alpes Poeninae ja Alpes Graiae. Niitä hallittiin kuitenkin usein historian kuluessa yhtenä provinssina nimellä Alpes Poeninae et Graiae.

Alpes Poeninae et Graiaen provinssi oli olemassa muun muassa keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan. Pysyvästi se oli olemassa Dioclatianuksen uudistuksesta vuonna 293 lähtien, jonka jälkeen se kuului Gallian diokeesiin. 300-luvulta lähtien provinssi oli osa Gallian prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului edelleen samoihin prefektuuriin ja diokeesiin.

Provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

## Lähteet
Storträsk (Helsinki)

**Storträsk** on Uudellamaalla itäisessä Helsingissä Sipoonkorvessa sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Storträsk on 250&nbsp;metriä pitkä, 200&nbsp;metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,5&nbsp;hehtaaria. Se sijaitsee kallioisella ylänköalueella mäkien välisessä painanteessa. Korkein mäki kohoaa järven koillispuolella parhaimmillaan 28&nbsp;metriä vedenpinnan yläpuolelle. Muut ympäristön mäet ovat vaatimattomampia. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 1,0&nbsp;kilometriä ja sen rannat ovat enimmäkseen soistunutta metsämaata. Järveä kiertää rantaa myötäilevä Sipoonkorven kansallispuistoon merkitty retkeilyreitti. Sekä pohjois- että etelärantaan on merkitty nuotiopaikat. Järvi on autio eikä sinne tule tietä.

## Virkistysarvoja
Järven ympäri kulkee Sipoonkorven kansallispuiston reitistöön kuuluva retkeilyreitti. Järven pohjoisrannalla on laavu, keittokatos, kuivakäymälä, nuotiopaikka sekä esteettömät palvelupaikat. Kohteeseen on vaativa mutta esteetön merkitty reitti pohjoiselta pösäköintipaikalta . Etelärannan levähdyspaikalla nuotiopaikka ja ruokailupöytä. Pohjoisrannalla on telttailu kiellettyä .

Kuva:Spring afternoon at Storträsk in Sipoonkorpi, Helsinki, Finland, 2021 May.jpg|Storträsk toukokuisena kevätpäivänä 2021.
Kuva:Duckboards on the lake Storträsk in Sipoonkorpi, Helsinki, Finland, 2021 May.jpg|Järvellä on pitkospuista tehtyjä kävelyreittejä.


## Vesistösuhteet
Storträsk sijaitsee Suomenlahden rannikkoalueella (vesistöaluetunnus&nbsp;81), jonka välialueeseen&nbsp;81V047 lampi kuuluu. Järveen ei tule muualta ojia, mutta sen laskuoja alkaa järven etelärannasta. Se virtaa kohti etelää, jossa se alittaa valtatien&nbsp;7 peltoaukealla ja jatkaa Itäsalmelle, missä se alittaa seututien&nbsp;170 ja laskee Suomenlahteen Karlvikenissä Karhusaaren suojassa. Järven vedenpinnan korkeus on 32,3&nbsp;metriä mpy (N2000).

## Historiaa
Edellisessä vesistöaluejaossa Stroträsket luettiin kuuluvaksi Krapuojan valuma-alueeseen (vesistöaluetunnus&nbsp;81.048). Nykyään vedenjakaja sijaitsee lännempänä ja järvi sijoitetaan nykyään välialueeseen 81V047. Tästä huolimatta järven järvinumero liittää sen Krapuojan valuma-alueeseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Storträskin ja Hältingträskin ekologinen tila (PDF) Helsingin kaupunki, 2018.
Insulae (provinssi)

**Insulae** (”Saaret”; ; ) oli Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti osan Egeanmeren saarista pääosin nykyisen Kreikan alueella.

## Maantiede

Insulaen provinssi käsitti pääosan keskisistä ja läntisistä Egeanmeren saarista. Siihen kuului osa nykyisten Kykladien ja Dodekanesian saarista sekä Pohjoisen Egean saarista, mukaan lukien seuraavat saaret (niiden antiikinaikaisilla nimimuodoilla): Amorgos, Andros, Astypalaia, Ios, Khios, Kos, Lesbos, Melos, Naksos, Paros, Rhodos, Samos, Sifnos, Tenedos, Tenos ja Thera. Provinssin ulkopuolella olivat muun muassa Kykladien Delos, Keos, Kimolos, Kythnos, Mykonos ja Syros, jotka kuuluivat Achaean provinssiin. Provinssin itäpuolella sijaitsi Asian provinssi, eteläpuolella Cretan provinssi ja länsipuolella Achaean, Thessalian ja Macedonian provinssit.

Saaret olivat kreikkalaista aluetta, ja niillä oli monia vanhoja kreikkalaisia kaupunkivaltioita. Hierokleen *[[Synekdemos|Synekdemoksen]]* mukaan provinssin alueella olisi ollut vielä 500-luvulla 20 kaupunkia, mutta se luettelee niistä vain 19. Provinssin hallinnollinen keskus oli Samos tai Rhodos.

### Kaupunkeja

Insulaen roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

* Aigiale
* Andros (*Andrus*)
* Arkesine (*Arcesine*)
* Astypalaia (*Astypalaea*)
* Ios
* Karpathos (*Carpathus*)
* Khios (*Chius*)
* Kos (*Cos*)
* Lindos (*Lindus*)
* Melos (*Melus*)
* Methymna
* Mytilene
* Naksos (*Naxus*)
* Paros (*Parus*)
* Pordoselene eli Proselene
* Rhodos (*Rhodus*)
* Samos (*Samus*)
* Sifnos (*Siphnus*)
* Tenedos (*Tenedus*)
* Tenos (*Tenus*)
* Thera

## Historia

Insulaen alue oli aiemmin osa Asian provinssia. Insulaen provinssi perustettiin keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen yhteydessä. Provinssi kuului Asianan diokeesiin, ja sitä hallitsi Asian provinssin prokonsulin alainen *[[praeses]]* (kreik. *hēgēmon*). 300-luvulta lähtien se oli osa Oriensin prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Itä-Roomaa ja kuului edelleen samoihin prefektuuriin ja diokeesiin.

Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

Varhaisbysanttilaisella kaudella vuonna 536 keisari Justinianus teki Insulaen provinssista osan Quaestura exercituksen (*Quaestura exercitus Justiniana*) hallintoaluetta, johon liitettiin myös provinssit Caria, Cyprus, Moesia secunda ja Scythia.

## Lähteet
Saaret

**Saaret** voi viitata seuraaviin:

* Saaret (*Nisiá*), Kreikan alueyksikkö
* Insulae (”Saaret”), Rooman provinssi
Moesia (provinssi)

**Moesia** () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Moesiassa nykyisten Bulgarian, Kosovon, Montenegron, Pohjois-Makedonian, Romanian ja Serbian alueilla.

## Maantiede

Moesian provinssi käsitti suurin piirtein historiallisen Moesian alueen. Sen pohjoisrajana toimi Tonava-joki (lat. *Danuvius*), jonka pohjoispuolella sijaitsi Daakia ja myöhemmin (mutta ei vielä Moesian provinssin olemassaolon aikana) Dacian provinssi. Idässä provinssin alue ulottui Mustaanmereen ja lännessä Drina-joelle (lat. *Drinus*), jonka länsipuolella sijaitsi Dalmatia ja Illyricum superiuksen ja myöhemmin Dalmatian provinssi. Provinssin eteläpuolella sijaitsivat Macedonian ja Thracian provinssit.

Moesia inferior oli Rooman rajaseutua, ja siellä oli lukuisia legioonalaislinnoituksia pitkin Tonavan vartta. Tonavan suussa ja Mustanmeren rannikolla sijaitsi useita vanhoja kreikkalaiskaupunkeja. Provinssin hallinnollinen keskus oli Naissus.

### Kaupunkeja

Moesian roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:

* Abritus eli Abrittus (nyk. Razgrad)
* Apiavia
* Aquae
* Augustae
* Axiopolis
* Bononia
* Callatis
* Candidiana
* Capidava
* Ciabrus
* Cuppae
* Dorticum
* Durostorum (nyk. Silistra)
* Egeta
* Gius
* Histria eli Istropolis
* Horreum Margi
* Idimum
* Jatrum
* Marcianopolis (nyk. Devnya)
* Melta
* Monsaureus eli Mons Aureus
* Municipium
* Naissus (nyk. Niš)
* Nicopolis (*Nicopolis ad Istrum*, nyk. Nikopol)
* Novae, Ylä-Moesia
* Novae, Ala-Moesia
* Odessus (nyk. Varna)
* Oescus
* Praesidium Dasmini
* Praesidium Pompei
* Prista
* Ratiaria
* Remesiana
* Scupi
* Sexaginta Prista (nyk. Ruse)
* Serdica (nyk. Sofia)
* Sucidava
* Taliata
* Tomi eli Constantiana
* Transmarisca (nyk. Tutrakan)
* Tregulicium
* Trimammium
* Troesmis
* Turres
* Velanis
* Viminacium
* Vindenis

## Historia

Moesian aluetta asutti alun perin traakialainen Moesi-heimo. Roomalaiset valloittivat alueen Crassuksen johdolla vuonna 29 eaa. Alue oli alun perin osa Illyricumin tai Macedonian provinssia. Moesian provinssi perustettiin joskus vuoden 11 eaa. jälkeen mutta ennen vuotta 6 jaa. Vuoden 15 jaa. jälkeen Moesian kuvernööri hallitsi jonkun aikaa myös Macedonian ja Achaean provinsseja.

Moesian provinssi organisoitiin uudelleen keisari Tiberiuksen aikana noin vuonna 44, jonka jälkeen Macedonia ja Achaea olivat viimeistään jälleen siitä erillisiä. Tuolloin Moesia luettiin keisarin provinsseihin. Provinssi lakkautettiin Domitianuksen aikana noin vuonna 82–86, jolloin se jaettiin kahdeksi provinssiksi, jotka olivat länsiosan käsittänyt Moesia superior ja itäosan käsittänyt Moesia inferior. Myöhemmin alue jaettiin vielä useammaksi provinssiksi.

Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

## Lähteet
Numidia (provinssi)

**Numidia** (), alussa **Africa nova** (”Uusi Africa”, ), oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Pohjois-Afrikassa nykyisen Algerian alueella.

## Maantiede

Numidian provinssi käsitti vanhan Numidian alueen Pohjois-Afrikan rannikolla nykyisen Koillis-Algerian alueella. Sen itäpuolella sijaitsi alun perin African provinssi. Myöhemmin sen itäpuolella sijaitsi Africa proconsulariksen provinssi ja länsipuolella Mauretania Caesariensiksen provinssi. Pohjoisessa Numidia rajautui Välimereen.

### Kaupunkeja

Numidian roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:

* Althiburos
* Ammaedara
* Badias eli Badiae
* Bagai
* Belalis major
* Bisica Lucana
* Bulla Regia
* Calama
* Capsa
* Chullu
* Cirta
* Civitas Nattabutum
* Diana veteranorum
* Gadiaufala
* Gemellae
* Hippo Regius
* Lamasba
* Lambaesis
* Lares
* Macomades
* Madaurus eli Madaura
* Mascula
* Rusicada
* Sicca Veneria
* Sigus
* Thagaste eli Tagaste
* Thabraca
* Thamugadi
* Theveste
* Thibilis
* Thuburnica
* Thubursicum Numidarum
* Tigisis
* Tipasa
* Tucca
* Uzappa
* Vaga
* Verecunda
* Zama Regia
* Zarai
* Zattara

## Historia

Numidian alue oli aiemmin oma kuningaskuntansa. Roomaan se liitettiin Julius Caesarin vallattua sen Thapsuksen taistelun myötä vuonna 46 eaa. Numidian provinssi perustettiin vuonna 46/45 eaa., tuolloin nimellä *Africa nova* (”Uusi Africa”). Samalla aiemman, viereisen African provinssin nimeksi tuli *Africa vetus* (”Vanha Africa”). Provinssit yhdistettiin Augustuksen aikana noin vuonna 27 eaa. uudeksi provinssiksi nimeltä Africa proconsularis.

Numidian provinssi perustettiin Septimius Severuksen aikana noin vuonna 197. Provinssi lakkautettiin keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin, ja jaettiin kahdeksi provinssiksi, jotka olivat pohjoisempi Numidia Cirtensis ja eteläosan käsittänyt Numidia militiana. Numidian provinssi perustettiin uudelleen yhdistämällä nämä kaksi provinssia vuonna 314. Tämän jälkeen provinssi kuului African diokeesiin. Myöhemmin 300-luvulla se tuli osaksi Italia et African prefektuuria. Rooman jaon vuonna 395 jälkeen provinssi osa Länsi-Roomaa.

Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

## Lähteet
Pannonia (provinssi)

**Pannonia** () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Pannoniassa nykyisten Bosnia-Hertsegovinan, Itävallan, Kroatian ja Unkarin alueilla.

## Maantiede

Pannonian provinssi käsitti Pannonian eli Illyrian sisämaan puolisen alueen, siinä missä Illyrian rannikon puoleinen osa Pannonian provinssin eteläpuolella kuului noihin aikoihin Dalmatian provinssiin. Pannonian provinssin länsipuolella sijaitsivat Noricumin provinssi ja Italia, ja kaakkoispuolella alun perin Moesian provinssi ja myöhemmin Moesia superiorin provinssi.

## Historia

Pannonian alue oli aiemmin osa ensin Illyricumin ja sitten Illyricum inferiuksen provinssia. Pannonian provinssi perustettiin Flaviusten aikana eli noin vuonna 69–96. Provinssi lakkautettiin Trajanuksen aikana noin vuonna 103/107, jolloin se jaettiin kahdeksi provinssiksi, jotka olivat Pannonia superior ja Pannonia inferior.

Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* 

## Aiheesta muualla
Vaakkoi

**Vaakkoi** on Uudellamaalla Vihdissä Vihdintieltä Kuikunläänin johtavan tien läheisyydessä sijaitseva järvi. Etäisyys Nummelasta on viisitoista kilometriä itään ja Helsingin keskustasta 26 kilometriä luoteeseen.

## Maantietoa
Vaakkoi on 450 metriä pitkä, 350 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 9,0 hehtaaria. Se sijaitsee Vaakkoin ulkoilualueella maaston neliömäisessä painanteessa. Rannat ovat melko loivarinteisiä, mutta luode- ja kaakkoissuunnissa rannat ovat jyrkempiä. Järvessä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä. Järven etelärannassa laskupuron luusuan vieressä sijaitsee vuokrakämppä . Vihdintieltä alkavan ja Kuikunläänille johtavan tien varressa on kuusi kiinteästi asuttua kotitaloutta ja yksi vapaa-ajan asunto. Kyseisen tien alkupäässä ennen laskuojan ylittävää siltaa on vapaan tienkulun estävä puomi. Järven rantoja seuraa sen ympäri kiertävä kävelypolku, joka alkaa ja päättyy viereiselle tielle. Polut johtavat viereisille lammille Väärä-Mustalle, Saaren Mustalle ja Isolle Lehmälammelle, sekä tietysti myös etelässä Saarijärvelle.

## Virkistysarvoja
Järvi sijaitsee Vaakkoin ulkoilualueella Vihdin puolella kuntarajaa. Se kuuluu Helsingin kaupungille, joka hankki sen vuonna 1972. Alueen pinta-ala on noin 600 hehtaaria. Vaakkoin etelärannassa sijaitsee Vaakkoin eräkämppä, jota voivat Helsingin Ladun jäsenet vuokrata. Vaakkoi on kirkasvetinen, vähäravinteinen ja karu metsäjärvi. Järvellä voi myös kalastaa, mutta alueella avotulen teko on kiellettyä.

## Vesistösuhteet
Järvi sijaitsee Vantaanjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 21)  Lepsämänjoen valuma-alueella (21.04), jonka Lakistonjoen valuma-alueeseen (21.044) järvi kuuluu. Vaakkoi laskee Saarijärveen 730 metriä pitkää laskuojaa pitkin. Järven vedenpinnan korkeus on 82,5 metriä mpy. (N2000, ennen se oli 81,9 m (N60)) ja Saarijärvellä se on 72,9 metriä, joten laskuojalle kertyy pudotusta 9,4 metriä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Nuuksion kansallispuisto ja ulkoilualueet (kartta), Metsähallitus
Sándor Csoóri

**Sándor Csoóri** (1930 Zámoly, Unkari – 2016) oli unkarilainen runoilija. Hän oli toisen maailmansodan jälkeisen ajan merkittävimpiä unkarilaisia runoilijoita. Hän oli myös esseisti ja sosiografi. Hän yhdistää tuotannossaan suurkaupungin arkeen kansanperinnettä ja kansanomaista surrealismia. Hän oli myös elokuvakäsikirjoittaja.

## Suomennetut teokset
* *Otsasi hämärästä: runoja*; kuv. János Orosz; suom. Hannu Launonen ja Béla Jávorszky, WSOY 1981  
* *Ei kukaan, vain ystäväsi: runoja*; suom. Hannu Launonen ja Béla Jávorszky, WSOY 1989 
* *Maailman aistillinen vertauskuva: valikoima esseitä*; suomentaneet ja toimittaneet Hannu Launonen ja Béla Jávorszky, WSOY 1992  
* *Sateiden ilmarata: runoja*; suomentaneet Hannu Launonen ja Béla Jávorszky, WSOY 1998 

### Runoja antologioissa
* *Lähteenkirkas hiljaisuus: uskonnollista runoutta 1900-luvun Euroopassa*, valik. ja suom. Anna-Maija Raittila, Helsinki: Kirjapaja 1983 
* *Toistasataa runoilijaa: runosuomennoksia 1960-luvun kulttuurilehdistä*, toim. Kalevi Seilonen, Helsinki: Tammi 1989 
* *Kaivojen maa: valikoima unkarilaista nykylyriikkaa*, toim. ja suom. Anna-Maija Raittila, Helsinki: Kirjayhtymä 1970

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Luettelo suomennetuista Sándor Csoórin runoista,  Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta
Mass (The Gazetten albumi)

**Mass** on the GazettEn kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 26. toukokuuta 2021. Single ”Blinding Hope” julkaistiin etukäteen 10. maaliskuuta.

## Kappaleet

## Lähteet
Ylimmäinen (Vihti)

**Ylimmäinen** on Vihdin koillisosassa läntisellä Uudellamaalla sijaitseva 1,3 neliökilometrin laajuinen järvi. Etäisyys Nummelasta on 24 kilometriä pohjoiskoilliseen ja Helsingin keskustasta 47 kilometriä luoteeseen.

## Maantiede
Ylimmäisen pituus on 3,5 kilometriä ja tilavuus runsaat 4,8 miljoonaa kuutiometriä. Järvi on kapea, etenkin keskikohdastaan. Rannat ovat rehevöityneitä ja ruovikoituneita, saaria ei ole. Kaakkoisosassa on yli kymmenmetrinen syvänne. Ylimmäisen rannoilla vaihtelevat peltomaisemat ja metsämaat, pohjoisella rannalla maasto kohoaa yli 20 metriä järven pinnan yläpuolelle. Ylimmäisen pohjoispuolella sijaitsee Petäys, idässä on Vihtijärvi ja Laihue, etelässä Niemenjärvi ja Hiukkalammi. Uudenmaan ja Kanta-Hämeen maakuntaraja kulkee 1,2 kilometriä Ylimmäiseltä pohjoiseen. Aivan Ylimmäisen pohjoispuolitse kulkee yhdystie 11301, itäpuolitse kulkee seututie 132

Ylimmäisen länsirantaan virtaa Ali-Kärrin joki, joka saa vetensä järven länsipuolella levittäytyvistä soista. Petäyksestä kulkee suora lasku-oja Ylimmäiseen. Pohjavettä järvi saa etelärannan lähteistä. Ylimmäisen kaakkoiskulmasta lähtee laskuoja Niemenjärveen.

Ylimmäisen kalakanta on Suomen sisävesille tavanomainen ahvenineen ja haukineen, lintukanta on rikas uikkuineen ja joutsenineen.

Ylimmäinen (23.096.1.006) kuuluu Niemenjärven valuma-alueeseen (23.096), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Vihtijoen valuma-alue (23.09). Ylimmäinen on Niemenjärven valuma-alueen laajin vakavesi ja Karjaanjoen vesistön koillisia vakavesiä.

## Lähteet
Sardinia et Corsica

**Sardinia et Corsica** (joskus *Corsica et Sardinia*) () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti Sardinian saaren nykyisessä Italiassa sekä Korsikan saaren nykyisessä Ranskassa.

## Maantiede

Sardinia et Corsican provinssi käsitti nimensä mukaisesti Sardinian ja Korsikan (lat. *Corsica*) saaret, jotka sijaitsevat Välimeressä Italian niemimaan länsipuolella. Saaret olivat Roomalle syrjäseutua huolimatta siitä, että niiden sijainti oli valtakunnassa tavallaan keskeinen. Provinssin hallinnollinen keskus oli Caralis (nyk. Cagliari) Sardinian saarella.

### Kaupunkeja

Sardinia et Corsican roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:

**Sardinialla**

* Aquae Neapolitanae eli Aquae Calidae Neapolitanorum
* Caralis
* Cornus
* Forum Trajani
* Neapolis
* Nora
* Olbia
* Othoca
* Sulcis
* Tarrae
* Tibula
* Turris Libisonis (*Colonia Julia Turris Libisonis*)
* Usellis (*Colonia Julia Augusta Uselis*)

**Korsikalla**

* Aleria (*Colonia Veneria Julia Pacensis Restituta Tertianorum Aleria*)
* Mariana (*Colonia Mariana*)

## Historia

Roomalaiset valtasivat Sardinian ja Korsikan Karthagolta ensimmäisen puunilaissodan myötä. Sardinia vallattiin vuonna 238 eaa. ja Korsika vuonna 237 eaa. Sardinia et Corsican provinssin perustamisvuodeksi mainitaan joko heti vuosi 237 eaa. tai vuosi 227 eaa. Toisaalta mainitaan, että Korsika olisi liitetty Sardinian provinssiin vuonna 231 eaa. Joka tapauksessa Sardinia et Corsica oli Rooman toinen provinssi Sicilian provinssin jälkeen.

Provinssia hallitsi alun perin preettori ja vuodesta 122 eaa. propreettori. Vuosina 27 eaa.–6 jaa. provinssi luettiin senaatin provinsseihin ja vuosina 6–67 jaa. keisarin provinsseihin. Vuonna 67 keisari Nero antoi provinssin senaatille vastineena Achaean siirtämisestä keisarille. Vespasianus palautti sen jälleen keisarille, jonka jälkeen sitä hallitsi prokuraattori ja praeses.

Sardinia oli saarista merkittävämpi Roomalle. Se tuotti viljaa, ja roomalaiset harjoittivat siellä myös kaivostoimintaa. Korsika oli vähempimerkityksellinen, eivätkä roomalaiset pyrkineet kehittämään sitä läheskään yhtä paljon, tai panostaneet edes sen hallussapitoon rannikkoa lukuun ottamatta.

Provinssi oli olemassa muun muassa keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan. Se lakkautettiin keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin ja jaettiin kahdeksi provinssiksi, jotka olivat Corsica ja Sardinia.

Näin provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

## Lähteet
Sicilia (provinssi)

**Sicilia** () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti Sisilian saaren nykyisessä Italiassa. Se oli Rooman ensimmäinen provinssi, ja perustettiin vuonna 241 eaa.

## Maantiede

Sicilian provinssi käsitti koko sille nimen antaneen Sisilian (lat. *Sicilia*) saaren sekä sen pienempiä lähisaaria, kuten Aioliset saaret (*Aeoliae insulae*, nyk. Liparisaaret) ja Aigataisaaret (*Aegates insulae*, nyk. Egadisaaret) sekä Melite (*Melita*, nyk. Malta) ja Gaulos (nyk. Gozo). Sisilia oli itäosaltaan kreikkalaiskaupunkien aluetta, ja muulta osiltaan hellenistisoituneita karthagolaiskaupunkeja tai saaren alkuperäisten heimojen kaupunkeja. Roomalaisella kaudella kuten aiemminkin Sisilian saaren tärkeimmät kaupungit sijaitsivat kaikki rannikolla. Sisämaan vuorenhuipuille rakennetut linnoitetut asutukset taantuivat, sillä niille ei ollut Pax Romanan vallitessa samanlaista tarvetta kuin aiemmin. Provinssin hallinnollinen keskus oli Syrakusa (lat. *Syracusa*).

### Kaupunkeja

Sicilian provinssin roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

* Akrai (*Acrae*)
* Akragas (*Agrigentum*)
* Alontion (*Haluntium*)
* Eryks (*Eryx*)
* Gaulos
* Henna
* Katane (*Catana*, *Colonia Iulia Augusta Pietas Catana*)
* Kentoripa (*Centuripa*)
* Leontinoi (*Leontini*)
* Lilybaion (*Lilybaeum*, *Colonia Helvia Augusta Lilybaitanorum*)
* Lipara
* Melite (*Melita*)
* Messene (*Messana*)
* Motye (*Motya*)
* Mylai (*Mylae*)
* Panormos (*Panormus*, *Colonia Augusta Panhormitanorum*)
* Segesta
* Selinus
* Soloeis (*Soluntum*)
* Syrakusa (*Syracusa*)
* Tauromenion (*Tauromenium*)
* Thermai (*Thermae Himerenses*, *Colonia Augusta Himeraeorum Thermitanorum*)
* Thermai (*Thermae Selinuntiae*)
* Tyndaris (*Colonia Augusta Tyndaritanorum*)

## Historia

Roomalaiset valtasivat Sisilian ensimmäisen puunilaissodan lopulla vuonna 241 eaa. Sicilian provinssi perustettiin tämän jälkeen, ja oli tuolloin koko Rooman valtakunnan ensimmäinen provinssi. Saaren merkittävin kaupunki Syrakusa ei kuitenkaan alun perin kuulunut provinssiin, vaan säilyi itsenäisenä toiseen puunilaissotaan ja vuoteen 211 eaa. saakka.

Augustuksen ajan provinssien jaossa Sicilia luettiin senaatin provinsseihin. Provinssi säilyi olemassa Rooman koko myöhemmän historian ajan, ja oli näin olemassa myös muun muassa keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan.

Noin vuosina 293–395 provinssi kuului Italian diokeesiin. 300-luvulla se kuului välillä Italia, Illyricum et African prefektuuriin ja välillä Italia et African prefektuuriin. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului Italia et African prefektuuriin ja Italia suburbicarian diokeesiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Euclides da Cunha

**Euclides da Cunha** (1866 Santa Rita do Rio Negro, Cantalago, Brasilia – 1909 Rio de Janeiro, Brasilia) oli brasilialainen kirjailija ja toimittaja, opettaja ja insinööri. Hänen teoksensa *Os Sertões* on brasilialaisen kirjallisuuden klassikkoja ja herätti ilmestyessään 1902 suurta huomiota. Teos on ensimmäinen vastalause syrjäseutujen unohdetun väestön kohtelulle. Sen on samalla sekä tieteellinen että kaunokirjallinen teos.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Thracia (provinssi)

**Thracia** (; ) oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Traakiassa nykyisten Turkin, Bulgarian ja Kreikan alueilla.

## Maantiede

Thracian provinssi käsitti alun perin alueen, jota rajasivat pohjoisessa Haimos-vuoret (lat. *Haemus Mons*, nyk. Balkanvuoret), idässä Mustameri, etelässä Egeanmeri ja lännessä Nestos-joki (lat. *Nestus*). Se käsitti myös Traakian Khersonesoksen (nyk. Gallipolin niemimaa). Provinssiin kuuluivat nykyinen Itä-Traakia eli Turkin Euroopan puoleinen osa, Länsi-Traakia eli Kreikan koillisosa, sekä Bulgarian etelä- ja kaakkoisosa.

Thracian pohjoispuolella sijaitsi Moesia inferiorin provinssi, länsipuolella Moesia superiorin provinssi, lounaispuolella Macedonian provinssi, ja kaakkoispuolella Vähän-Aasian puolella Asian ja Bithynia et Pontuksen provinssit.

Myöhäisroomalaisessa vaiheessa provinssiin kuului vain nykyisen Bulgarian eteläosa. Ainakin tuossa vaiheessa provinssin hallinnollinen keskus oli Filippopolis.

### Kaupunkeja

Thracian roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):

* Abdera
* Ainos (*Aenus*)
* Apollonia (*Apollonia Pontica*)
* Aqua Calidae
* Ankhialos (*Anchialus*)
* Arsos (*Arsus*)
* Augusta Trajana
* Aulaeitikhos (*Aulaeitichus*)
* Bagaraca
* Bergulae
* Beroia (*Beroea*)
* Besapara
* Bizye
* Burdipta
* Byzantion (*Byzantium*)
* Cabyle
* Delkos (*Delcus*)
* Develtum
* Diokletianopolis (*Diocletianopolis*)
* Filippopolis (*Philippopolis*, *Trimontium*)
* Finopolis (*Phinopolis*)
* Hadrianopolis eli Oresteia (*Orestia*)
* Kabyle (*Cabyle*)
* Kallipolis (*Callipolis*)
* Kypsela (*Cypsela*)
* Lissai (*Lissae*)
* Lysimakheia (*Lysimachia*)
* Maroneia (*Maronia*)
* Mesembria
* Neapolis
* Nikopolis (*Nicopolis*)
* Plotinopolis
* Perinthos (*Perinthus*)
* Porsulae
* Regio
* Rhaidestos (*Rhaedestus*) eli Bisanthe
* Sadame
* Salmydessos (*Salmydessus*)
* Selymbria
* Serdika (*Serdica*) eli Ulpia
* Sestos (*Sestus*)
* Subradice
* Tarpodizus
* Traianopolis (*Trajanopolis*)
* Tyle
* Tzurulum
* Urisium

## Historia

Thracian provinssi perustettiin vuonna 46 jaa. Provinssien jaossa siitä tehtiin keisarin provinssi. Provinssi oli olemassa muun muassa keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan.

Noin vuonna 293 provinssista erotettiin kolme provinssia, jotka olivat Europa, Haemimontus ja Rhodope. Näin jäljelle jääneen Thracian provinssin alue oli tämän jälkeen aiempaa pienempi. Se kuului noin vuodesta 293 lähtien Thracian diokeesiin. 300-luvulta lähtien se oli osa Oriensin prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen provinssi oli osa Itä-Roomaa ja kuului edelleen samoihin prefektuuriin ja diokeesiin.

Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Murfreesboro (Tennessee)

**Murfreesboro** on kaupunki Tennesseessä Yhdysvalloissa. Se on piirikuntansa hallintokeskus ja huomattava koulukaupunki. Murfreesboro on Nashvillen metropolialueen toiseksi väekkäin kaupunki.

## Maantiede
Murfreesboro sijaitsee Tennesseen maantieteellisessä keskipisteessä Nashvillen metropolialueen kaakkoisosassa. Etäisyys Nashvillen keskustasta on 50 kilometriä kaakkoon. Tennesseen keskipiste sijaitsee Old Lascassas Pikessa, ja se on merkitty laatalla. Stones River -joen läntinen haara virtaa Murfreesboron alueella.

Murfreesboron ilmasto on subtrooppinen leutoine talvineen ja kosteine, kuumine kesineen. Lämpötilojen vaihtelu on suurta, elokuun keskimääräinen ylin on 32,3 °C, tammikuun keskimääräinen alin puolestaan –3,7 °C. Tuhoisat tornadot koettelevat kaupunkia aika ajoin.

## Historia
Murfreesboro perustettiin 1811, alkuun sen nimi oli Cannonsburgh poliitikko Newton Cannonin kunniaksi. Vain kuukauden päästä nimi muutettiin Murfreesboroksi kenraali William Lytlen pyynnöstä. Taustalla oli Lytlen ystävä, kenraali Hardy Murfree. Murfreesboro toimi Tennesseen pääkaupunkina 1818–1826. Se oli varhaisvaiheessaan maatalouskeskus, mutta 1850-luvulla myös merkittävä koulukaupunki, jonka lempinimenä oli Tennesseen Ateena. Yhdysvaltain sisällissodan katkerimpiin kuuluva taistelu, Battle of Stones River / Battle of Murfreesboro, käytiin muutama kilometri kaupungista luoteeseen vuodenvaihteessa 1863. Liittovaltion joukot saivat strategisesti merkittävän voiton konfederaation joukoista. Taistelualueella on nykyisin Stones River National Battlefield -puisto.

Sisällissodan haavat arpeutuivat hitaasti. Murfreesboron asema koulukaupunkina alkoi palautua vasta 1900-luvun alussa: 1911 perustettiin Middle Tennessee State Normal School, josta kehittyi sittemmin Middle Tennessee State University. Toisen maailmansodan jälkeen Murfreesboron talouselämä muuttui agraaripainotteisesta teollisuuden ja palvelualojen suuntaan. Kaupungin kasvu on ollut nopeaa: vuonna 1990 väkiluku oli noin 45&nbsp;000, ja kymmenen vuotta myöhemmin jo 69&nbsp;000. Seuraavan kahdenkymmenen vuoden aikana väkiluku kaksinkertaistui.

## Talous
Murfreesboron ja sen ympäristön keskeisiä elinkeinoja ovat maatalous ja elintarviketuotanto, vakuutustoiminta, valmistava teollisuus (asusteet, veneet), alihankinta ja oppilaitokset.

## Liikenne
Lähin kansainvälinen lentoasema on Nashvillen kansainvälinen lentoasema. Rutherfordin piirikunnan alueella palvelevat Smyrna Airport (MQY) ja Murfreesboro Municipal Airport (MBT). Valtatiet Interstate 24 ja 840 risteävät Murfreesborossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Murfreesboro, Tennessee, USA — Sunrise, Sunset, and Daylength
Francine Jordi

**Francine Jordi** (oik. *Francine Lehmann*; s. 24. kesäkuuta 1977 Worb) on sveitsiläinen laulaja.

Jordi voitti vuonna 1998 Grand Prix der Volksmusikin laululla "Das Feuer der Sehnsucht". Hän aloitti varsinkin Sveitsissä menestystä saavuttaneiden albumeiden säännöllisen julkaisemisen. Jordi edusti maataan vuoden 2002 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Dans le jardin de mon âme", mutta jäi kolmanneksi viimeiselle sijalle. Hänen musiikillisiin yhteistyökumppaneihinsa ovat kuuluneet Florian Ast, Semino Rossi ja Karel Gott. Jordin tyylivalikoima on ollut vaihteleva; hän on tulkinnut kansanmusiikkipohjaista musiikkia, iskelmää ja SWR Big Bandin kanssa swingiä. Jordi on saanut myös klassisen koulutuksen. Vuonna 2007 hän esiintyikin Bernissä Papagenan roolissa Wolfgang Amadeus Mozartin oopperassa *[[Taikahuilu]]*. Hän piti tämän jälkeen vielä resitaaleja, mutta hylkäsi uran klassisen musiikin parissa ajanpuutteen takia. Jordi on kuvannut tuntevansa olevansa "täysin kotonaan" iskelmämusiikkia esittäessään.

Jordi on saanut monia kertoja Prix Walon eri kategorioissa. Hän on työskennellyt myös juontajana muun muassa *[[Musikantenstadl]]*-ohjelmassa.

## Yksityiselämä
Jordi oli 2010-luvun alussa laulajakollegansa Florian Astin kanssa suhteessa, joka päättyi Sveitsissä runsaasti uutisointia osakseen saaneeseen eroon. Aiemmin hän oli ollut naimisissa maantiepyöräilijä Tony Romingerin kanssa.

Toukokuussa 2017 Jordilla todettiin hyvin varhaisessa vaiheessa ollut rintasyöpä.

## Lähteet
Peter Curman

**Peter Curman** (1941 Tukholma, Ruotsi – 3. maaliskuuta 2021) oli ruotsalainen runoilija, kriitikko ja kääntäjä. Hän aloitti uusyksinkertaisella runoudella.

## Suomennettu tuotanto
Matti Melenderin suomentamia Curmanin runoja on julkaistu Kulttuurivihkoissa (1981; nro 2)
* Karriääri
* Miksi matkustin tänne? 
* Ruoho itää
* Siemen
* Sodan enkeli tulee kylään
* Toveri älä petä

## Lähteet
Je me casse

**Je me casse** on maltalaisen laulajan Destinyn esittämä kappale, jolla hän edusti Maltaa vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa, Rotterdamissa.

Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 255 pistettä ja saavutti seitsemännen sijan.

## Lähteet
Rakkiot

**Rakkiot** (*Cneorum*) on Euroopassa esiintyvä ruutakasvisuku. Suvussa on kaksi lajia pensaita, jotka kasvavat alkuperäisinä luonnonvaraisena Lounais-Euroopassa, Etelä-Euroopassa ja Kanariansaarilla.

Rakkiolajit ovat:
* espanjanrakkio (*Cneorum tricoccon*) – Lounais- ja Etelä-Euroopassa: Ranskassa, Espanjassa, Italiassa, Sisiliassa ja Baleaareilla.
* hopeahepsukki (*Cneorum pulverulentum*, synonyymi *Neochamaelea pulverulenta* hopeahepsukkien suvussa) – Kanariansaarilla.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Rakkiot – ''Cneorum''
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Neochamaelea''