Luigi Francescon

**Luigi "Louis" Francescon** (29. maaliskuuta 1866 – 7. syyskuuta 1964) oli italialaissyntyinen lähetystyöntekijä ja helluntailiikkeen varhainen johtohahmo, erityisesti italialaisten maahanmuuttajien keskuudessa Yhdysvalloissa sekä myöhemmin Etelä-Amerikassa ja Euroopassa.

Hän muutti Chicagoon vuonna 1890 ammattitaitoisena mosaiikkitaiteilijana, kääntyi roomalaiskatolisuudesta protestantismiin vuonna 1891 ja oli keskeisessä roolissa First Italian Presbyterian Church -seurakunnan perustamisessa vuonna 1893. Koettuaan helluntailaisen vuodatuksen vuonna 1907 Francescon johti herätyksiä, jotka synnyttivät itsenäisiä italialaisia helluntaiseurakuntia. Ne korostivat Pyhän Hengen kastetta, aikuisten upotuskastetta ja maallikkovetoista evankeliointia ilman jäykkiä hierarkioita. Vuodesta 1909 lähtien hänen lähetystyönsä synnytti merkittäviä kirkkokuntia, joista tunnetuin on Congregação Cristã no Brasil, joka kasvoi vuoteen 1964 mennessä yli 2&nbsp;000 seurakuntaan ja 150&nbsp;000 jäseneen.

## Elämä ja ura
Luigi Francescon syntyi Cavasso Nuovon maaseutukylässä Italian Udinen provinssissa lähellä Itävalta-Unkarin rajaa. Köyhässä talonpoikaisperheessä kasvanut Francescon oli Pietro ja Maria Lovisa Francesconin poika. Hän kärsi taloudellisista vaikeuksista. Koulutuksensa hän sai vain kuudennelle luokalle asti, minkä jälkeen hän oppipoikana opiskeli mosaiikkilaatoitusta, matkusti veljensä kanssa Budapestiin hiomaan ammattitaitoaan ja palveli lyhyesti Italian armeijassa ennen kuin säästi tarpeeksi muuttaakseen 23-vuotiaana. Hän saapui Chicagoon 3. maaliskuuta 1890 ja työskenteli alallaan.

Francesconin uskonnollinen matka alkoi Michele Nardin ekumeenisesta evankelioinnista, jonka saarnaaminen johti hänen kääntymiseensä protestantismiin vuonna 1891. Hän oli mukana perustamassa First Italian Presbyterian Church of Chicago -seurakuntaa vuonna 1893 valdolaisten Teofilo Gayn ja Filippo Grillin kanssa. Hän toimi diakonina, sihteerinä ja vanhimpana sekä avioitui pyhäkouluopettaja Rosina Balzanon kanssa. Hänet kastettiin vuonna 1903 Giuseppe Berettan toimesta.Tämä johti hänet ja muiden kanssa muodostamaan itsenäisen evankelisen seurakunnan.

Ratkaiseva käänne tapahtui elokuussa 1907, kun Francescon vieraili William H. Durhamin North Avenue Missionilla ja koki Pyhän Hengen kasteen kielillä puhumisen kera yhdessä perheensä kanssa. Tämä sytytti herätyksen Grand Avenue Missionilla, joka levisi nopeasti Chicagon italialaiseen yhteisöön ja synnytti maallikkolähetyssaarnaajia Pohjois-Amerikan ja kansainvälisiin italialaisiin yhteisöihin. Yhteistyössä Pietro Ottolinin ja Giacomo Lombardinin kanssa hän perusti helluntaiseurakuntia Los Angelesissa, Philadelphiassa ja St. Louisissa. Vuonna 1927 Niagara Fallsissa New Yorkissa virallistettin löyhä verkosto nimeltä Christian Church of North America (myöhemmin Christian Congregation in the United States), josta hän kuitenkin vetäyty. Hänen teologiansa korosti kolminaisuusopillista pelastusta, progressiivista pyhitystä, jumalallista parannusta ja Raamattua ainoana auktoriteettina; hän näki Jeesuksen seurakunnan päänä, joka sitoo rakkaudella eikä byrokratialla.

Francesconin kansainvälinen lähetystyö alkoi vuonna 1909 matkoilla Argentiinaan Lombardinin ja Lucia Mennan kanssa. Parannukset ja kääntymiset johtivat Asamblea Cristiana -kirkkokunnan perustamiseen vainon keskellä, mukaan lukien hänen pidätyksensä ja saarnaamiskiellonsa San Cayetanossa. Maaliskuussa 1910 hän saapui São Pauloon, Brasiliaan, missä hän käänsi ateisteja, katolilaisia, presbyteereitä ja metodisteja väkivaltaisesta vastustuksesta huolimatta. Hän perusti Congregação Cristã no Brasil -järjestön itsenäisenä elimenä rohkean saarnan jälkeen presbyteeriseurakunnassa. Yhdeksällä matkalla yhteensä 125 kuukautta Brasiliassa hän vaalii sen kasvua yli 2&nbsp;000 seurakuntaan ja 150&nbsp;000 jäseneen kuolemaansa mennessä.

Vuonna 1911 hän evankelioi kotimaataan Italiaa. Vaikka hän oli loppuvuosinaan sokea, Francescon kirjehti maailmanlaajuisten seurakuntien kanssa kuolemaansa asti 98-vuotiaana Chicagossa. Hän toivoi hautajaislahjoitusten menevän American Bible Societylle sokeiden hyväksi. Hänen ponnistelunsa synnyttivät kestäviä helluntailaisia kirkkokuntia, kuten Assemblies of God Italiassa, Christian Assemblies Argentiinassa ja International Fellowship of Christian Assemblies, jotka ylittivät etniset rajat ja muovasivat maailmanlaajuista helluntailaisuutta.

## Lähteet