open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bendik Rugaas

**Bendik Rugaas** (s. 31. joulukuuta 1942 Etelä-Varanki – 5. toukokuuta 2025) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan suunnittelu- ja yhteensovittamisministerinä 1996–1997. Koulutukseltaan hän oli kirjastonhoitaja ja johti Norjan kansalliskirjastoa 1994–2002.

Rugaas kuoli 82-vuotiaana toukokuussa 2025.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Bendik Rugaas'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Hill-Marta Solberg

**Hill-Marta Solberg** (s. 12. marraskuuta 1951 Sortland) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän on istunut suurkäräjillä vuosina 1993–2009 ja toiminut Norjan sosiaaliministerinä 1994–1997.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* ''Hill-Marta Solberg'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Picipes

**Picipes** on Polyporaceae-heimoon kuuluva kääpäsuku. Itiöemät ovat yksivuotisia ja jalallisia. *Picipes* sisältää lajeja, jotka luokiteltiin aiemmin jalkakääpiin (*Polyporus*).

## Kuvaus
*Picipes* sisältää yksivuotisia, jalallisia kääpiä. Lakin pinta on kalju ja kovan kelmun peittämä. Jalkaa peittää yleensä musta tai ruskea kelmu.

## Ekologia
*Picipes*-käävät ovat yleensä lehti- tai havupuulla kasvavia valkolahottajia. Jotkin lajit kasvavat kuitenkin maassa, ja *[[Picipes rhizophilus]]* kasvaa ainoastaan ruohojen juurilla.

## Luokittelu
Monet *Picipes*-lajit luokiteltiin aiemmin jalkakääpiin (*Polyporus*). Fylogeneettisten ja morfologisten erojen takia jalkakäävistä erotettiin uusi *Picipes*-suku vuonna 2016. Myös molekyylikello tukee *Picipes*-suvun erottamista jalkakäävistä: vuonna 2022 näiden sukujen arvioitiin eronneen toisistaan noin 56 miljoonaa vuotta sitten.

Suomalaisia *Picipes*-lajeja ovat kastanjakääpä (*Picipes badius*), mustajalkakääpä (*Picipes melanopus*) ja torvikääpä (*Picipes tubaeformis*). Suomen Lajitietokeskus luokittelee ne kuitenkin edelleen jalkakääpien sukuun.

### Lajit
Index Fungorumin mukaan *Picipes* sisältää seuraavat lajit:

* *[[Picipes admirabilis]]*
* *[[Picipes ailaoshanensis]]*
* *[[Picipes americanus]]*
* *[[Picipes annularius]]*
* *[[Picipes atratus]]*
* *[[Picipes auriculatus]]*
* *[[Picipes austroandinus]]*
* Kastanjakääpä (*Picipes badius*)
* *[[Picipes baishanzuensis]]*
* *[[Picipes brevistipitatus]]*
* *[[Picipes conifericola]]*
* *[[Picipes dictyopus]]*
* *[[Picipes fraxinicola]]*
* *[[Picipes hainanensis]]*
* *[[Picipes jiajinensis]]*
* Mustajalkakääpä (*Picipes melanopus*)
* *[[Picipes nigromarginatus]]*
* *[[Picipes pseudovarius]]*
* *[[Picipes pumilus]]*
* *[[Picipes rhizophilus]]*
* *[[Picipes subdictyopus]]*
* *[[Picipes submelanopus]]*
* *[[Picipes subtropicus]]*
* *[[Picipes subtubaeformis]]*
* *[[Picipes taibaiensis]]*
* *[[Picipes tibeticus]]*
* Torvikääpä (*Picipes tubaeformis*)
* *[[Picipes ulleungensis]]*
* *[[Picipes virgatus]]*
* *[[Picipes wuyishanensis]]*
* *[[Picipes yuxiensis]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*UniProt: Taxonomy - ''Picipes''
Tyrvään yhteiskoulu

**Tyrvään yhteiskoulu** oli Vammalassa vuosina 1904–1955 toiminut yksityinen oppikoulu. Koulun omisti Tyrvään yhteiskoulun kannatusyhdistys.

Koulu aloitti toimintansa vuonna 1904 viisiluokkaisena ja se sijaitsi aluksi kauppias J. Tuomiston talossa. Oma hirsirakenteinen koulutalo valmistui 1908 Rautaveden rannalle ja vuonna 1909 koulu sai luvan laajentua 8-luokkaiseksi. Koulu sai ylioppilastutkinto-oikeuden 1912 ja oikeuden antaa keskikoulutodistuksia 1921. Koulutalo paloi 18. maaliskuuta 1920 ja koulu toimi sitten väliaikaisesti Rukoushuoneella sekä rouva Selanderin talossa. Uusi kivinen kaksikerroksinen koulutalo valmistui 1921, sitä laajennettiin myöhemmin vuosina 1928 ja 1954.

Koulu otettiin valtion haltuun toukokuussa 1955 annetulla asetuksella. Koulun toiminta jatkui **Tyrvään yhteislyseon** nimellä. Vuonna 1965 koulun nimeksi tuli **Vammalan yhteislyseo** ja vuonna 1973 peruskouluun siirtymisen myötä Vammalan lukio.

## Koulun rehtorit
* 1904–1905 Elli Saarinen
* 1905–1907 A. V. Heikinheimo
* 1907–1938 Yrjö Sarasto
* 1938–1955 Harald Hariola

## Kirjallisuutta
* *Tyrvään yhteiskoulu 1904-1954 : historiikki, muistelmia, matrikkeli*. Tyrvään yhteiskoulu, Vammala 1954
* *Tyrvään yhteiskoulu - Vammalan lukio 1904-1979 : historiikki, matrikkeli*. Vammalan kaupunki, Vammala 1979
* *Lastuja Rautaveden rannalta : Vammalan lukio 1904-2004*; toimittaneet Antti Rajakorpi ja Marko Vesterbacka. Vammalan lukio, Vammala 2004

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Tyrvään yhteiskoulun uusi talo, Suomen Kuvalehti, 19.01.1929, nro 3, s. 35, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Mikk Mägi

**Mikk Mägi** (s. 5. heinäkuuta 1987 Tallinna) on virolainen näyttelijä, ohjaaja ja animaattori. Vuonna 2010 hän aloitti animoinnin opinnot Viron taideakatemiassa. Vuonna 2011 hän perusti animaatiostudion Birds of Paradise (BOP Animation OÜ), jossa hän työskentelee edelleen. Hänet tunnetaan yhtenä Vanamehe multikas -sarjan käsikirjoittajista.

## Lähteet
Juha Sihto

**Juha Sihto** (s. 16. huhtikuuta 1957 Äänekoski) on tamperelaisen *[[Aamulehti|Aamulehden]]* pilapiirtäjä.

Sihto opiskeli Tampereen yliopistossa toimittajaksi ja aloitti työuransa kesätöissä *[[Hämeen Sanomat|Hämeen Sanomissa]]* ja *[[Riihimäen Sanomat|Riihimäen Sanomissa]]* sekä työskenteli sen jälkeen myös kesätöissä *[[Turun Sanomat|Turun Sanomissa]]* ja *[[Länsi-Savo]]ssa*. *Aamulehdessä* hän aloitti kesätyöntekijänä 1984 ja siitä vakinainen työ alkoi. Niihin aikoihin toimittajien vakinaistaminen kesken opintojen oli hyvin tavallista.

Alkuvaiheessa Sihto kirjoitti juttuja sekä teki toimitussihteerin ja vuoropäällikön töitä. *Aamulehden* legendaarisen pakinoitsija Matti Pitkon tekstien kuvituksia häntä pyydettiin tekemään 1990-luvun alussa. Niitä julkaistiin kerran viikossa. Vuosituhannen vaihteen tienoilla Sihto sopi silloisen päätoimittaja Matti Apusen kanssa, että tekisi enemmänkin piirroksia. Aluksi hän teki kolme pilapiirrosta viikossa ja muina päivinä ensin taittoa ja sitten ruoka- ja luontosivuja. Vuoden 2017 tienoilla Sihto alkoi tehdä kolmipäiväistä viikkoa ja pelkkiä pilapiirroksia. Vuonna 2023 kolmisenkymmentä vuotta pilapiirroksia *Aamulehteen* tehnyt Sihto palkittiin urastaan lehden vuosittain jaettavalla Sulka hattuun -palkinnolla. Keväällä 2023 Sihto täytti 66 vuotta, mutta pilapiirtäminen kiehtoi ja innosti häntä yhä.

Vuonna 1993 *Aamulehden* pilapiirtäjänä aloittaneen Sihdon viimeinen pilapiirros julkaistiin 29. maaliskuuta 2025, kun hän siirtyi osa-aikaeläkkeeltä kokoaikaiseksi eläkeläiseksi. Alkuaikoina piirrosten ideat lähtivät liikkeelle hauskuudesta ja vitsikkyydestä, mutta viimeisinä vuosina niiden kantaaottavuus lisääntyi, kun aiheeksi valikoitui usein se, mikä aamulla harmitti eniten. Aiheita olisi edelleenkin riittänyt, eikä eteen ollut tullut hetkeä, jolloin ei kerta kaikkiaan keksi mitään, mutta Sihto halusi lopettaa uransa kerralla.

## Lähteet
Nigel Jones

**Nigel David Jones** (30. maaliskuuta 1948 – 7. marraskuuta 2022) oli brittiläinen liberaalidemokraattien poliitikko, joka istui Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneessa vuosina 1992–2005 ja ylähuoneessa vuosina 2005–2022.

Jones syntyi Cheltenhamissa. Lukion jälkeen hän työskenteli Westminster Bankissa ja myöhemmin ohjelmoijana sekä järjestelmäsuunnittelijana ja -konsulttina ICL:llä. Vuonna 1973 hän liittyi liberaalipuolueeseen ja vuonna 1976 hänet valittiin Cheltenhamin paikallishallintopiirin valtuustoon. Vuoden 1979 parlamenttivaaleissa hän oli ehdolla alahuoneeseen Cheltenhamin vaalipiiristä muttei tullut valituksi. Työskenneltyään useita vuosia ulkomailla, lähinnä Lähi-Idässä, hänet valittiin Gloucestershiren kreivikunnanvaltuustoon. Vuoden 1992 parlamenttivaaleissa Jones valittiin alahuoneeseen Cheltenhamin vaalipiiristä.

28. tammikuuta 2000 Robert Ashman -niminen mies hyökkäsi Jonesin toimistoon Cheltenhamissa miekalla varustautuneena. Hän tappoi Jonesin avustajana toimineen kreivikunnanvaltuutetun Andrew Penningtonin ja haavoitti vakavasti Jonesia, jonka käteen jouduttiin ompelemaan 57 tikkiä. Ashmania vastaan nostettiin syytteet murhasta ja murhan yrityksestä, mutta kruununoikeus Bristolissa totesi hänet syyntakeettomaksi ja passitti hänet Broadmoorin sairaalaan psykiatrisiin tutkimuksiin. Myöhemmin kruununoikeus totesi hänen syyllistyneen tappoon ja murhan yritykseen valamiesäänin 10–1.

Jonesin vetäydyttyä alahuoneesta hänet aateloitiin Cheltenhamin paroni Jonesiksi ja nimitettin ylähuoneeseen.

Jones kuoli sydänleikkauksen aikana 7. marraskuuta 2022.

## Lähteet
Haiti talviolympialaisissa 2022

**Haiti** osallistui  vuoden 2022 talviolympialaisiin Kiinan Pekingissä 1 urheilijan joukkueella. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun Haiti osallistui talviolympialaisiin. Alppihiihtäjä Richardson Viano oli maan lipunkantaja sekä avajais- että päättäjäisseremoniassa.

## Alppihiihto
Haiti sai lähettää yhden alppihiihtäjän kisoihin.

## Lähteet
Maria Ewing

**Maria Louise Ewing** (27. maaliskuuta 1950 Detroit, Michigan – 9. tammikuuta 2022) oli yhdysvaltalainen oopperalaulaja. Hän aloitti uransa mezzosopraano, mutta siirtyi sittemmin sopraanorooleihin.

Ewing syntyi Detroitissa nuorimpana vanhempiensa neljästä tyttärestä. Hänen vanhempansa olivat alankomaalainen Hermina (o.s. Veraar) ja afroamerikkalainen insinööri Norman. Ewing opiskeli vuosina 1968–1970 Eleanor Steberin johdolla Cleveland Institute of Musicissa. Myöhemmin hänen opettajiaan olivat Jennie Tourel ja O. Marzolla. Ewing teki debyyttinsä Ravinia Festivalilla vuonna 1973. Salzburgin-debyyttinsä hän teki vuonna 1976 Cherubinon roolissa Wolfgang Amadeus Mozartin *[[Figaron häät|Figaron häissä]]*. Vielä samana vuonna hän esiintyi ensimmäisen kerran Metropolitan-oopperassa samassa roolissa. Ewing teki La Scalan -debyyttinsä Mélisanden roolissa Claude Debussyn oopperassa *[[Pelléas et Mélisande]]*. Hän esiintyi myös esimerkiksi Glyndebournen oopperafestivaalilla. Ewingin ohjelmistoon kuului rooleja Mozartin ja Debussyn lisäksi muun muassa Gioacchino Rossinin, Georges Bizet'n, Claudio Monteverdin, Giacomo Puccinin, Richard Straussin ja Francis Poulenc'n oopperoissa. Vaikka Ewing oli aloittanut uransa lyyrisiin mezzosopraanorooleihin ja Mozartin oopperoihin erikoistuneena, hän omaksui vähitellen raskaampia sopraanopääosia, kuten *[[Madama Butterfly]]n* ja *[[Tosca]]n* nimiroolit.

Ewing meni vuonna 1982 naimisiin ohjaaja Peter Hallin kanssa. Pariskunta erosi vuonna 1990. Avioliitosta syntyi tytär, näyttelijä Rebecca Hall.

## Lähteet
Kokkolan baptistiseurakunta

**Kokkolan baptistiseurakunta** on Kokkolassa, Keski-Pohjanmaalla toimiva itsenäinen yhdistyspohjainen baptistiseurakunta. Se on aloittanut toimintansa 1950-luvulla ja sen toiminnasta vastaava Kokkolan baptistit ry on rekisteröity yhdistykseksi 8. lokakuuta 1992. Seurakunnassa oli 217 jäsentä vuonna 2011.

Kokkolan baptistiseurakunta ei kuulu Suomen Baptistikirkkoon eikä Suomen Baptistilähetykseen. Siitä ovat irtautuneet itsenäisiksi seurakunniksi ruotsinkielinen Kokkolan ruotsalainen baptistiseurakunta sekä suomenkieliset Himanka-Kalajoen ja Kannuksen baptistiseurakunnat.

Kokkolan baptistiseurakunta tekee yhteistyötä vapaiden suuntien vapaakirkkojen, helluntaiseurakuntien, Baptistiyhdyskunnan, Baptistilähetyksen ja myös luterilaisen tunnustuskirkon kanssa.

Seurakunnan toimintamuotoja ovat jumalanpalvelusten ja rukouskokousten lisäksi lapsi- ja nuorisotyö, musiikki- ja kuorotoiminta, koulutyö sekä lähetyskirpputorin pitäminen. Se tekee myös projektityötä, kuten aktioita ja musikaaleja sekä yhteistyötä Itä-Euroopassa Mission Possible -järjestön kautta. Kaksi seurakunnan lähettiä on ollut vuodesta 2010 lähtien lähetystyössä Espanjassa Torreviejan alueella.

Baptistien suomenkielinen toiminta on levittynyt myös Himangalle ja Kaustiselle.

Kokkolan baptistiseurakunta alkoi kasvamaan 1970-luvun lopussa, kun entisestä alkoholistista Olavi Eskolasta tuli sen saarnaaja. Kokkolan suomalainen baptistiseurakunta perustettiin vuonna 1992 ja suomenkielinen toiminta on levittynyt myös Himangalle ja Kaustiselle.

## Katso myös
* Baptismi Suomessa
* Kokkolan ruotsalainen baptistiseurakunta

* Uskonto Kokkolassa
* Uskonto Keski-Pohjanmaalla

## Lähteet
* 

### Viitteet

## Aiheesta muualla

* Kokkolan baptistiseurakunnan kotisivut
Enslaved: Odyssey to the West

**Enslaved: Odyssey to the West** on Ninja Theoryn kehittämä ja Namco Bandain julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna  PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle.

## Tarina
Peli sijoittuu 150 vuoden päähän tulevaisuuteen, jossa ihmiskunnan jäänteet elävät muutamissa siirtokunnista ja mekanoidit uhkaavat orjuuttamisella. Monkey ja Trip pakenevat orjuuttajien aluksesta.

## Pelaaminen
Peli yhdistää tasohyppelyä ja melee-taistelua yksinkertaiseen ampumiseen. Lisäksi Trip voi tehdä harhautuksia vihollisten hämäämiseen. Pelissä on yksinkertaista pulmien ratkomista.

## Vastaanotto
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8/10. Alun kankea taistelu muuttuu sulavammaksi pelin edetessä ja pelin paikat saavat kehuja. Pelissä on umpeenkasvaneita kaupungin katuja sekä vuoristomaisemaa. Myös animointi saa kehuja. Mielikuvituksellisuus, hillitty kerronta ja kiehtovat hahmot asettavat pelin muita vastaavia edelle.

## Ääninäyttelijät
Pelin ääninäyttelijät:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Hanna Rantala

**Hanna Rantala** (s. 1984) on suomalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka on äänialaltaan sopraano.

Rantala opiskeli vuosina 2003–2009 Ritva Laamasen johdolla Helsingin konservatoriossa ja suoritti muusikon tutkinnon vuonna 2009. Hän jatkoi opintojaan Sibelius-Akatemiassa opettajanaan Monica Groop ja valmistui musiikin maisteriksi vuonna 2014. Rantala osallistui lisäksi Tom Krausen, Barbara Bonneyn, Edda Moserin ja Jeffrey Goldbergin pitämille mestarikursseille. Rantala sai vuonna 2010 toisen sijan Lappeenrannan valtakunnallisissa laulukilpailuissa. Hän voitti Eero Rantala -palkinnon vuonna 2008. Vuoden 2015 Sibelius-laulukilpailussa hän pääsi kolmannelle sijalle.

Rantala liittyi Suomen kansallisoopperan solisteihin vuonna 2011. Hän oli ensin harjoittelijana, mutta siirtyi vakituiseksi solistiksi vuonna 2013. Hän siirtyi freelanceriksi vuonna 2015. Rantala on jatkanut vierailujen tekemistä Kansallisoopperassa. Lisäksi hän on säännöllisesti vieraillut Savonlinnan oopperajuhlilla ja esiintynyt Tanskan kuninkaallisessa oopperassa. Vuonna 2018 hän esiintyi Tampereen Oopperan Olli Kortekankaalta tilaaman *[[Veljeni vartija (ooppera)|Veljeni vartija]]* -oopperan naispääosassa. Rantala myös loi Ingelin roolin Jüri Reinveren oopperan *[[Puhdistus (ooppera)|Puhdistus]]* kantaesityksessä. Hänen esittämiinsä ohjelmistoon vakiintuneiden oopperoiden päärooleihin ovat kuuluneet Susanna (Mozart: *[[Figaron häät]]*), Gilda (Verdi: *[[Rigoletto]]*) ja Adina (Donizetti: *[[Lemmenjuoma]]*).

Oopperan ulkopuolella Rantala on tulkinnut muun muassa yksinlauluohjelmistoa. Hän on esiintynyt solistina esimerkiksi Georg Friedrich Händelin *[[Messias-oratorio]]n*, Johann Sebastian Bachin *[[Johannes-passio]]n*, Mozartin *[[Requiem (Mozart)|Requiemin]]*, Gabriel Faurén *[[Requiem (Fauré)|Requiemin]]* ja Carl Orffin *[[Carmina Burana (Orff)|Carmina Buranan]]* esityksissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta: Hanna Rantala
Raisa Vaarna

**Raisa Vaarna** (23. kesäkuuta 1967 Espoo – 6. maaliskuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen ooppera- ja liedlaulaja, joka oli äänialaltaan mezzosopraano.

Vaarna aloitti 7-vuotiaana viulutunneilla käymisen Kirkkonummen musiikkiopistossa ja kuorolaulannan. Hän valmistui vuonna 1993 kasvatustieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistosta ja neljä vuotta myöhemmin laulunopettajaksi. Vuonna 2002 Vaarna valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemiasta. Jyväskylässä kasvatustieteitä opiskellessaan hän oli suorittanut lauluopintoja Keski-Suomen konservatoriossa. Vaarna sai vuonna 1996 kiinnityksen Suomen kansallisoopperan kuoroon. Hän esiintyi myös solistina rooleissa. Vaarna pääsi vuoden 1996 Lappeenrannan valtakunnallisissa laulukilpailuissa kolmannelle sijalle.

Vaarna teki vuosina 1993–1998 Yleisradiolle monia nauhoituksia yksinlauluista. Hän oli vielä vuonna 2020 mukana Jaakko Kuusiston oopperan *[[Jää (ooppera)|Jää]]* esityksissä Kansallisoopperassa. Hän toimi myös Laulumusiikin ystävät ry:n sihteerinä. Vaarna kuoli maaliskuussa 2021 vaikeaan sairauteen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta: Raisa Vaarna
Muinaisen ikilehden ritarikunta

**Muinaisen ikilehden ritarikunta** () on Namibian korkein kunnianosoitus. Ritarikunta perustettiin vuonna 1995 presidentti Sam Nujoman julistuksella. Kunnianosoitusta jaetaan maan presidenteille sekä muiden maiden valtionpäämiehille.

*  ritarikunnan nauha

## Lähteet
Pihkakoro

**Pihkakoro** (*Fusarium circinatum*, englanniksi pitch canker) on punahomeisiin kuuluva homesieni. Se sairastuttaa mäntypuita ja douglaskuusia ja puiden kuolemien ohella hidastuttaa niiden kasvua ja huonontaa käyttöpuun laatua. Taudin voi huomata pihkaa vuotavista kuoliolaikuista, oksien kuivumisesta ja neulasten epätavallisesta väristä ja karisemisesta. Sairas puu valuu pihkaa ja on väriltään hunajanruskea. Sairauden kalvamiin kohtiin muodostuu itiöpahkoja, joiden tuottamien itiöiden kautta tauti leviää läheisiin puihin. Lisäksi tauti voi levitä siementen ja juurten kautta ja hyönteisten välityksellä.

Pihkakoro on erittäin vahingollinen karanteenituhooja, jonka havainnoista tulee ilmoittaa Ruokavirastolle. Pihkakoron leviämistä pyritään estämään EU-alueella hävittämällä kaikki löydetyt esiintymät. Toistaiseksi sitä ei ole löydetty Suomesta, mutta tautia tavataan Euroopassakin ainakin Espanjassa ja Portugalissa.

## Lähteet
Taimi Airola

**Taimi Airola** (26. marraskuuta 1934 Laukaa – 13. elokuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen mezzosopraano.

Airola aloitti lauluopintonsa Lea Piltin johdolla vuonna 1957. Hän opiskeli vuosina 1963–1969 Gdańskissa Barbara Iglikowskan oppilaana ja aloitti esiintymisen konserttilaulajana Puolassa. Airola esiintyi solistina puolalaisten kamarimusiikkikokoonpanojen kanssa ja järjesti myös Suomessa puolalaisen kamarimusiikin konsertteja. Hän esiintyi Wieniawski-festivaaleilla ja sai puolalaisen musiikin hyväksi tekemästään työstä Wieniawski-mitalin. Airola teki Suomeen palattuaan yhteistyötä Pentti Koskimiehen kanssa. Kaksikko piti esiintymisten lisäksi yhdessä mestarikursseja. Lisäksi Airola ja Koskimies tekivät laajan Euroopan-kiertueen, joka päättyi Lontoon Wigmore Halliin.

Airola jätti esiintymisen Koskimiehen kuoltua vuonna 1990. Hän jatkoi työskentelyä klassisen laulun opettajana Raumalla ja Turussa. Airola oli myös Laulupedagogit ry:n puheenjohtaja vuosina 1991–2000 ja johti Kansainvälisen laulunopettajien kongressin järjestelytoimikuntaa Suomen kansallisoopperassa vuonna 2001. Airolalta ilmestyi vuonna 2002 levy *Pohjoismaisia lauluja*. Hän kuoli elokuussa 2008 pitkään sairastettuaan.

## Lähteet
Seppo Salovius

**Seppo Salovius** (13. kesäkuuta 1964 Keuruu – 3. joulukuuta 2011 Hämeenlinna) oli suomalainen pianisti ja pianopedagogi.

Salovius opiskeli alun perin Helsingin yliopistossa pääaineenaan suomen kieltä. Hän kuitenkin valmistui vuonna 1993 Sibelius-Akatemiasta musiikin maisteriksi piano pääaineenaan. Hän piti ensikonserttinsa vuonna 1996. Salovius oli aktiivinen esiintyjä solistina, kamarimuusikkona ja yksinlaulusäestäjänä. Hän toimi lehtorina Juvenaliassa ja oli viimeiset kymmenen elinvuottaan Metropolia-ammattikorkeakoulun pianonsoiton ja pianodidaktiikan yliopettaja. Hän luennoi myös muualla Suomessa sekä kansainvälisesti ja toimi vuodesta 2010 Pianopedagogit ry:n puheenjohtajana.

Salovius perusti Tuuloksen kesäkonsertti -sarjan ja toimi sen taiteellisena johtajana. Hän luennoi European Piano Teachers Associationin (EPTA) konferenssissa Luzernissa marraskuussa 2011, minkä jälkeen häntä pyydettiin luennoimaan eurooppalaisiin musiikkioppilaitoksiin. Hän kuitenkin kuoli 47-vuotiaana sairauskohtaukseen joulukuussa 2011.

## Lähteet
Jaakko Somero

**Jaakko Somero** (15. elokuuta 1920 Kemi – 19. syyskuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen pianisti ja pianopedagogi.

Somero suoritti asepalveluksen vapaaehtoisena talvisodassa ja aloitti opiskelun Sibelius-Akatemiassa vuonna 1940. Hän jatkoi opintojaan sotien päätyttyä Martti Paavolan ja Timo Mikkilän johdolla. Lisäksi hän teki opintomatkat Wieniin ja Krakovaan. Somero työskenteli vuosina 1946–1990 Sibelius-Akatemian pianomusiikin lehtorina ja tuntiopettajana. Hän esiintyi kamarimuusikkona ja piti omat konserttinsa Helsingissä vuosina 1951, 1957 ja 1961. Matti Raution kanssa Somero julkaisi pedagogiset *Koskettimet kertovat* -nuottikirjat (1957, 1967). Hänen mestariluokallaan opiskelleiden muusikoiden joukossa olivat Esa Helasvuo, Seppo Hovi, Matti Hyökki, Sanna Mattinen-Snellman, Leif Segerstam, Tapio Tiitu ja Ritva Viitala-Aaltio.

## Lähteet
Erik Bye

**Erik Erikssøn Bye** (1. maaliskuuta 1926 Brooklyn, New York – 13. lokakuuta 2004) oli norjalainen toimittaja, televisiojuontaja, laulaja ja runoilija. 

Bye syntyi Yhdysvaltojen Brooklynissä, jossa hänen isänsä Erik Ole Bye työskenteli oopperalaulajana. Byen ollessa kuusivuotias perhe muutti laman ja isän masennuksen vuoksi takaisin Norjaan. Toisen maailmansodan aikana hän osallistui vastarintatoimintaan mutta joutui lopulta pakenemaan Ruotsiin, jossa hän sai poliisikoulutuksen. Sodan jälkeen hän palasi Norjaan, kirjoitti ylioppilaaksi ja palveli kuninkaallisessa kaartissa kersanttina. Stipendin avulla Bye opiskeli Master of Arts -tutkinnon Wisconsinin yliopistossa. Tämän jälkeen hän työskenteli Oslossa ensin uutistoimisto AP:lle ja sitten BBC:lle, minkä jälkeen hän siirtyi NRK:lle.

Byestä tuli suosittu viihdyttäjä, ja erityisesti hänet tunnettiin merenkulkuaiheisista ohjelmistaan. Vuonna 1960 hän järjesti kampanjan, jolla rahoitettiin uuden meripelastusaluksen hankinta Redningsselskapet-meripelastusyhdistykselle. Televisioon siirryttyään hän teki ulkomaanraportteja muun muassa sota-alueilta. Hän myös kirjoitti runokokoelmia, elämäkertoja, matkakertomuksia sekä esseitä ja levytti lauluja.

Vuonna 2005 Bye tuli NRK:n järjestämässä Vuosisadan norjalainen -äänestyksessä kolmannelle sijalle.

## Suomennetut teokset
* *Huuliharppu ja kitara* (*Munnspill under åpen himmel*). Suomentanut Laila Järvinen ; runot suom. Kirsi Kunnas. Helsinki: WSOY, 1967

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rosoheltat

**Rosoheltat** (*Lentinus*) on Polyporaceae-heimoon kuuluva sienisuku, jonka luokittelu on muuttunut merkittävästi DNA-tutkimusten myötä. Aiemmin suku sisälsi vain helttasieniä, joilla oli usein rosoiset heltat. DNA-tutkimusten perusteella sukuun sisältyy kuitenkin myös kevätkäävän kaltaisia kääpiä. Siksi rosohelttoihin on siirretty useita kääpälajeja, ja vastaavasti monia helttasieniä on siirretty muihin sukuihin.

## Luokittelu
Rosohelttoihin on perinteisesti luokiteltu vain helttasieniä, joista monilla on rosoiset helttojen terät. Valkoisen itiöpölynsä johdosta ne on tavattu luokitella Tricholomataceae-heimoon. Rosohelttojen kääpämäisistä piirteistä on tiedetty pitkään, mutta perinteisesti sienten pääjaot on tehty itiölavan muodon perusteella, jolloin rosoheltat ja käävät joutuvat eri ryhmiin. 1970- ja 1980-luvuilta alkaen läheisyyttä kääpiin on kuitenkin painotettu enemmän, ja rosoheltat on alettu luokitella Polyporaceae-heimoon.

Vielä 1900-luvun lopulla rosohelttoihin luokiteltiin monia helttasieniä, joita ei enää pidetä toistensa lähisukulaisina. Sieniä, jotka ennen DNA-tutkimuksia luokiteltiin rosohelttoihin, ovat esimerkiksi siitake, ratapölkkysieni, tuoksuvinokas ja rustovinokas. Lisäksi DNA-tutkimukset ovat paljastaneet, että osa jalkakäävistä (*Polyporus*) kuuluu oikeasti rosohelttojen sukuun. Näitä ovat esimerkiksi Suomessakin tavattavat talvikääpä ja kevätkääpä. Suomen Lajitietokeskus luokittelee kuitenkin talvi- ja kevätkäävän edelleen jalkakääpiin.

Suomen Lajitietokeskuksen mukaan ainoa suomalainen rosohelttalaji on rustovinokas. Uusissa tutkimuksissa rustovinokas luokitellaan kuitenkin sukuun *[[Panus]]*, joka kuuluu Panaceae-heimoon. *Panus* on yksi Polyporales-lahkon kolmesta suvusta, joissa on kehittynyt tyypillisen helttasienen kaltaisia sieniä; muut suvut ovat rosoheltat (*Lentinus*) ja tuoksuvinokkaan sisältävä *[[Neofavolus]]*. Kaikki aiemmin rosohelttoihin luetuista helttasienistä eivät kuulu Polyporales-lahkoon: esimerkiksi siitake kuuluu Agaricales-lahkoon ja ratapölkkysieni Gloeophyllales-lahkoon.

### Lajeja
DNA-tutkimuksissa ainakin seuraavat lajit on todettu *Lentinus*-sukuun kuuluviksi:

* *[[Lentinus arcularius]]*
* *[[Lentinus badius]]*
* Talvikääpä (*Lentinus brumalis*)
* *[[Lentinus crinitus]]*
* *[[Lentinus flexipes]]*
* *[[Lentinus longiporus]]*
* *[[Lentinus polychrous]]*
* *[[Lentinus sajor-caju]]*
* *[[Lentinus squarrosulus]]*
* Kevätkääpä (*Lentinus substrictus*)
* *[[Lentinus thailandensis]]*
* *[[Lentinus tigrinus]]*

## Lähteet
Leila Pekkanen

**Leila Pekkanen** (s. 1958 Tampere) on suomalainen toimitusjohtaja ja entinen kunnanjohtaja. Hän on johtanut Ylä-Savon sote-kuntayhtymää vuodesta 2009.

## Ura
Pekkanen on valmistunut rakennuspiirtäjäksi vuonna 1978. Myöhemmin hän on töiden ohessa opiskellut Jyväskylän yliopistossa maankäyttölakia ja Tampereen yliopistossa hallintotieteitä.

Kunta-alalla Pekkanen aloitti toimistoapulaisen tehtävistä. Kivijärven talous- ja hallintosihteerinä hän oli vuosina 1996–2000 ja toimi vuonna 1999 Kivijärven kunnanjohtajan viransijaisena. Lehtimäen kunnanjohtajana Pekkanen työskenteli vuosina 2000–2007. Hän jäi virkavapaalle Lehtimäeltä ryhdyttyään Pihtiputaan kunnanjohtajan viransijaiseksi vuonna 2006. Tämän jälkeen Pekkanen on vielä toiminut Kiimingin kunnanjohtajana 2007–2009 ennen siirtymistään Ylä-Savon sote-kuntayhtymän toimitusjohtajaksi. Hän on toiminut aktiivisesti myös seudullisissa yhteistyöhankkeissa.

## Lähteet
Le Mansin 24 tunnin ajo 1995

**Le Mansin 24 tunnin ajo 1995** oli Le Mansin 24 tunnin kestävyysajon 63. kerta, joka ajettiin 17. ja 18. kesäkuuta 1995 Circuit de la Sarthen radalla.

Kilpailun voitti kolmikko Yannick Dalmas, Masanori Sekiya ja JJ Lehto GT1-luokassa. Kilpailun voitto oli ensimmäinen sekä japanilaiselle että suomalaiselle kuljettajalle.
Kilpailun aikana satoi 16 tuntia sen 24 tunnin kestosta.

## Tulokset

## Lähteet
Brasílian mielenosoitukset 2023

Brasilian pääkaupungissa **[[Brasília]]ssa** puhkesi 8. tammikuuta 2023 **mielenosoituksia**, joiden yhteydessä mielenosoittajat hyökkäsivät useisiin hallintorakennuksiin. Mielenosoituksissa vuoden 2022 presidentinvaalin hävinneen Jair Bolsonaron kannattajat pyrkivät palauttamaan tämän valtaan. Tapahtumat alkoivat paikallista aikaa noin kello 16 ja vallatut hallintorakennukset saatiin tyhjennetyksi mielenosoittajista saman vuorokauden puolella.

Väistyvä presidentti Bolsonaro oli lentänyt Floridaan, jossa hän oleskeli presidentin vallanvaihdosseremonian sekä tammikuun 8. päivän tapahtumien ajan. 

Presidentti Lula antoi 8. tammikuuta määräyksen, jonka mukaan pääkaupunkiseudulla vallitsee poikkeustila kuun loppuun asti. Lula itse oli tapahtumien aikaan Araraquarassa, São Paulon osavaltiossa.

Brasilian oikeusministeriön arvion mukaan mellakoijat tuhosivat 14,9 miljoonan realin arvosta valtion omaisuutta. Tuhoista vastuussa olevien epäiltyjen omaisuutta on jäädytetty 18,5 miljoonan realin edestä.

Brasilian korkeimman oikeuden tuomari Alexandre de Moraes pani pääkaupunkiseudun kuvernöörin, Ibaneis Rochan, viralta 90 päivän ajaksi, koska tämän reagointi mielenosoituksiin katsottiin puutteelliseksi.

Syyskuussa 2025 Bolsonaro tuomittiin mielenosoituksiin liittyen yli 27 vuoden vankeuteen vallankaappausyrityksestä. Tuomiossa oli mukana myös muita rikoksia, kuten rikollisjärjestön toimintaan osallistuminen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ylen päivittyvä uutinen
Keir Giles

**Keir Giles** on Britannian ulkopoliittisen instituutin Chatham Housen tutkija. Vuodesta 2010 hän on johtanut yksityistä Conflict Studies Research Centreä. Hänen erikoisalaansa ovat Venäjän naapureiden, Pohjoismaiden, Baltian ja arktisen alueen turvallisuuskysymykset sekä Venäjän sotilaalliset aikomukset, kyvyt ja sotilasoppi.

1990-luvulla Giles toimi Venäjällä liikemiehenä, BBC:n toimittajana ja verokonsulttina. Hän siirtyi tutkijaksi 2000-luvun alussa ja on sen jälkeen kirjoittanut Venäjästä useita teoksia.

Gilesin mukaan "Terve kyynisyys on ylivoimaisesti paras, käyttökelpoisin ja turvallisin tapa suhtautua Venäjään”.

Giles puhuu englannin lisäksi venäjää ja ranskaa.

## Suomennetut teokset
* *Moskovan opit: Mikä saa Venäjän vastustamaan länttä*. (Alkuteos *Moscow Rules: What Drives Russia to Confront the West* 2019), suom. Ilkka Rekiaro. Jyväskylä: Docendo, 2020. 
* *Venäjän sota jokaista vastaan ja mitä se sinulle merkitsee*. (Alkuteos *Russia's War on Everybody and What it Means for You*), suom. Kyösti Karvonen. Jyväskylä: Docendo, 2022. 
* *Kuka puolustaisi Eurooppaa? Hyökkäävä Venäjä, uinuva manner* (*Who will defend Europe?*), suom. Kyösti Karvonen. Docendo, 2025 

## Lähteet
Liberian edustajainhuone

**Liberian edustajainhuone** () on Liberian parlamentin alahuone. Se koostuu 73 edustajasta, jotka valitaan kuuden vuoden välein pidettävissä vaaleissa.

Edustajainhuoneen vaaleissa ehdokkaaksi voivat asettua 25 vuotta täyttäneet syntyperäiset Liberian kansalaiset.

Viimeisimmät vaalit pidettiin 2017, ja niissä suurimmaksi puolueeksi nousi Demokraattisen muutoksen kongressi, joka sai 21 paikkaa. Parlamentin puhemiehenä toimii Bhofal Chambers.

## Lähteet
Liberian pioneerien ritarikunta

**Liberian pioneerien ritarikunta** () on liberialainen ritarikunta, joka perustettiin 7. tammikuuta 1955 presidentti William Tubmanin käskystä. Kunnianosoitusta jaetaan poikkeuksellisista saavutuksista kansainvälisten asioiden, hallinnon, uskonnon, taiteen, tieteen ja kaupan saralla. Saajan ei tarvitse olla Liberian kansalainen.

Liberian presidentti toimii virkansa puolesta ritarikunnan suurmestarina.

Kunniamerkkiä jaetaan viidessä luokassa (suurristi, komentajaritari, komentaja, upseeri, ritari) ja ritarikunnan nauha on vihreä:

*  ritarikunna nauha

## Lähteet
Afrikan tähden ritarikunta

**Afrikan tähden ritarikunta** () on liberialainen ritarikunta. Se perustettiin vuonna 1920 ja sitä jaetaan tunnustuksena Liberian tai muun Afrikan kehityksen hyväksi tehdystä työstä. Lisäksi sen voi saada tieteen ja taiteen saralla tehdyistä ansioista. Saajan ei tarvitse olla Liberian kansalainen.

Liberian presidentti toimii virkansa puolesta ritarikunnan suurmestarina.

Kunnianosoitusta jaetaan viidessä luokassa ja nauha on vaaleansininen punaisella raidalla:

*  suurristi 
*  suurupseeri
*  suurkomentaja
*  upseeri
*  ritari

## Lähteet
Le Mansin 24 tunnin ajo 1966

**Le Mansin 24 tunnin ajo 1966** oli 34. Le Mansin 24 tunnin ajo, joka ajettiin 18. ja 19. kesäkuuta 1966. Kilpailu ajettiin Circuit de la Sarthen radalla.

Sääntöjen mukaan autojen lähtöpaikka otetaan huomioon ajetussa pituudessa. Fordin johto halusi kuljettajien ajavan tiettyjä kierrosaikoja saadakseen autonsa maaliin valokuvauksellisessa tilanteessa. Autot tulivat maaliin samaan aikaan, mutta voittajaksi valittiin Chris Amonin ja Bruce McLarenin auto, joka oli kattanut kilpailun aikana pidemmän matkan, koska sen lähtöpaikka oli kahdeksan metriä taaempana kuin Ken Milesin ja Denny Hulmen auto.

## Elokuvat
James Mangoldin elokuva *[[Le Mans 66 – täydellä teholla]]* kertoo kilpailusta. Elokuvan kuvausta kilpailun tapahtumista on kutsuttu melko totuudenmukaiseksi.

## Tulokset maaliin päässeille

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 1966 24 Hours of Le Mans 
* Le Mans 24 Hours
EM-rallikausi 2023

**EM-rallikausi 2023** oli rallin EM-sarjan kausi vuonna 2023. Kauden kaikissa kilpailuissa oli mukana ERC-, ERC3- ja ERC4-luokat. Junior ERC oli mukana lukuun ottamatta Portugalin ja Kanariansaarten kilpailuja (Rally Serras de Fafe e Felgueiras ja Rally Islas Canarias). ERC-luokassa ajettiin Rally2-autoilla, ERC3-luokassa Rally3-autoilla ja ERC4-luokassa Rally4- ja Rally5-autoilla. Junior ERC on enintään 27-vuotiaille kuljettajille Rally4- ja Rally5-luokkien autoilla.

Kaudelle ilmoittautui mukaan neljä rengasvalmistajaa, joilla oli homologaation mukainen rengas: Hankook, Michelin, MRF Tyres ja Pirelli.

ERC-, ERC3- ja ERC4-luokissa kuljettajat valitsivat seitsemän parasta tulosta kahdeksasta mahdollisesta pistelaskuun. Junior ERC -luokassa kuljettajat valitsivat viisi parasta tulosta kuudesta. Kilpailun sijoituksen lisäksi pisteitä jaettiin Power Stage -erikoiskokeella viidelle nopeimmalle. Tallien mestaruuskilpailussa yleiskilpailun 15 kärkisijaa saivat pisteitä ja tallit voivat rekisteröityä tallipisteille enintään kolmella autolla.

## Kilpailukalenteri

Kilpailut ajetaan neljän päivän aikana. Ensimmäiset puolitoistapäivää ovat tutustumiseen, jonka jälkeen on vapaata harjoittelua ja aika-ajo Rally2-kuljettajille, jolloin voi ajaa kaksi kertaa harjoitusosuuden ja kerran aika-ajo-osuuden. Aika-ajojen tuloksella valitaan lähtöjärjestys ensimmäiselle etapille. Aika-ajon 15 nopeinta valitsevat lähtöpaikkansa ensimmäiselle etapille, jolloin nopein valitsee ensin. Näiden jälkeen valitsevat seuraaviksi nopeimmat ja edellisellä kaudella pisteitä keränneet kuljettajat.

## Tulokset
Hayden Paddon ja John Kennard varmistivat mestaruuden Tšekissä ajetussa kilpailussa, kun lähin kilpakumppani Mārtiņš Sesks ei kerännyt riittävästi pisteitä.

## Lähteet
International GT Open

**International GT Open** on autourheilusarja, jossa ajetaan Gran Turismo -tyyppisillä autoilla.
Sarja on perustettu vuonna 2006 ja se irtosi espanjalaisesta Iber GT -sarjasta.

## Kuljettajat
Suomalaista Tuomas Tujula on ajanut sarjassa.
Jesse Krohn ajoi sarjassa Dennis Waszekin kanssa Racing Trevor -tallin autolla.

## Kuljettajien mestarit
### Yleissarja

### GT3 PRO-AM

### GT3 AM

## International GT Open -kaudet

* International GT Open -kausi 2021
* International GT Open -kausi 2022
* International GT Open -kausi 2023
* International GT Open -kausi 2024
* International GT Open -kausi 2025

## Lähteet
Le Mans (täsmennyssivu)

**[[Le Mans]]** on kaupunki Ranskassa.

**Le Mans** voi lisäksi tarkoittaa seuraavia:
* Le Mansin 24 tunnin ajo, autokilpailu
** Circuit de la Sarthe, rata, jolla 24 tunnin kilpailu ajetaan
* Le Mans Prototype, autotyyppi, joka on tunnettu Le Mansin 24 tunnin ajoista
* Le Mans Series, eurooppalainen autokilpailusarja
* Le Mans FC, ranskalainen jalkapalloseura
* Le Mans Sarthe Basket, ranskalainen koripalloseura

## Elokuvia
* *[[Le Mans (elokuva)|Le Mans]]*, elokuva vuodelta 1971
* *[[Le Mans 66 – täydellä teholla]]*, elokuva vuodelta 2019
Rizaeddin Fahreddin

**Rizaeddin bin Fahreddin** (; 1859 – 1936) oli tataarien islamilainen tutkija, teologi, mufti ja merkittävä uudistaja.

## Elämäkerta

Rizaeddin Fahreddininpoika (bin Fahreddin, Fahreddin uğlı) syntyi Samaran kuvernementin Bugulmassa Venäjän keisarikunnan aikaan. Opiskelunsa hän aloitti isänsä johtamassa maktabissa. 30-vuotiaana Fahreddinista tuli mullah. Vuonna 1891 Ufassa hänet valittiin jäseneksi "Venäjän muslimien uskonnolliseen hallintoon" (*Sobranie*).

Julkaisijana Fahreddinin töihin kuuluu yli 60 kirjaa. Hän julkaisi myös journalistisia tekstejä, kirjoja ja esseitä muslimien yleisestä tilanteesta Venäjällä sekä pedagogisia teoksia ja yhteiskunnallisia keskusteluja (esimerkiksi naisten koulutuksesta ja perhepolitiikasta). Hänen vuonna 1906 julkaistu esseensä on kritiikki Ulaman Venäjän hallitsijoita kohtaan esittämiä uudistusvaatimuksia vastaan, joita Fahreddin piti liian epämääräisinä. Fahreddinin on sanottu edustaneen panturkkilaisuutta ja suosineen "tataarin" sijasta termiä kuten "Kazanin turkkilainen".

Fahreddin edusti uudistusliikettä jadidismia. Hän opiskeli Märcanin madrasassa ja oli yhteyksissä muun muassa teologien Jamal al-Din al-Afghanin ja Musa Bigin kanssa. Koulutuksen merkitys köyhyydestä ylitse pääsemisessä ja mahdollisuus islamin ja tieteen yhteensovittamiseen olivat Fahreddinin maailmankuvan keskiössä.

Fahreddin kuoli Ufassa vuonna 1936.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ризаэтдин Фәхретдин | Риза Фахретдин | 1858–1936 | Мәшһүр галим, дин эшлеклесе |
Palikkalan työväentalo

**Palikkalan työväentalo** on Ypäjän kunnan Palikkalan kylässä sijaitseva työväentalo. Se on ollut tyhjillään 1990-luvulta lähtien. Talo on suojeltu asemakaavassa.

## Historiaa
Palikkalan työväenyhdistys perustettiin tammikuussa 1906. Vuonna 1912 yhdistys osti erään tilan vanhan päärakennuksen työväentalon rakennusmateriaaleiksi, kun tilalle oltiin rakentamassa uutta päärakennusta. Hirret siirrettiin työväenyhdistyksen tontille, ja talo rakennettiin talkootyönä. 

1990-luvulla talo jäi tyhjilleen. Sähköt sieltä katkaistiin vuonna 2017. Vuonna 2018 talo oli edelleen työväenyhdistyksen hallussa, mutta yhdistykseen kuului vain neljä jäsentä, ja heidän keski-ikänsä oli noin 75 vuotta, joten edellytyksiä talon ylläpitoon ei käytännössä ollut. Tuolloin talolle toivottiin uutta käyttöä juhlatilana, ja työväenyhdistys oli valmis lahjoittamaan talon, jos sille löytyisi käyttöä.

Vuonna 2018 Ypäjän kunta teetti rakennusselvityksen, jonka perusteella rakennus päätettiin vuoden 2019 asemakaavassa suojella. Selvityksessä rakennus arvioitiin, että kyseessä on ”huomattavan identiteetti- ja symboliarvon omaava maaseudun kokoontumisrakennusta edustava työväentalo, jonka interiööri on poikkeuksellisen hyvin säilynyt alkuperäisenä”. Erityisen huomionarvoisena pidettiin juhlasalia, joka on säilynyt näyttämön lavasteineen ja sisustuksineen harvinaisen alkuperäisenä.

## Toimintaa työväentalolla
Talo oli Ypäjän työväenliikkeen toinen keskus, ja siellä toimivat vilkkaasti torppari- ja maatyöväenosastot. 1950-luvulla näytelmäharrastuksesta tuli erityisen vahvaa, ja samaan aikaan saattoi työn alla olla kaksikin näytelmää. Iltamia järjestettiin paljon, ja kun kirkonkylän työväentalo oli 1960-luvulla myyty, niiden merkitys kasvoi entisestään. Talolla järjestettiin tuolloin myös bingoa. Viimeinen tilaisuus, joka talolla pidettiin, oli naamiaiset 1990-luvulla.

## Rakennus
Talo on hirsirunkoinen, lautavuorattu ja punaiseksi maalattu. Sen pinta-ala on 228 m². Alkuperäinen kate oli päre, joka sittemmin vaihdettiin peltikatoksi. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola ja eteinen. Se lämpeni alun perin puulla, ja vuonna 1977 siirryttiin sähkölämmitykseen. Talossa ei ole vesijohtoa, viemäriä tai sisä-wc:tä. Hirsirakenteet ovat säilyneet hyvässä kunnossa. Mahdollisesti 1950-luvulla taloa on laajennettu rankorakenteisella lisäosalla.

## Lähteet
Vasarasimpukat

**Vasarasimpukat** (Malletiidae) on simpukoihin kuuluva nilviäisheimo. Heimon lajeja tavataan merivesistä.

## Taksonomia ja anatomia
Vasarasimpukat jaetaan kahdeksaan sukuun. Heimon lajien kuori on useimmiten soikeahko, eikä kuoren sisäpinnalla yleensä ole helmiäistä. Kuoren reunassa on hammastusta. Ravinnonottoon käytettävät huulirihmat ovat pitkät. Sifonin sisään- ja ulosvirtausputket ovat yhtyneet yhdeksi.

## Levinneisyys ja elintavat
Vasarasimpukoita tavataan maailmanlaajuisesti valtameristä. Ne ovat tyypillisesti syvän veden lajeja ja kaivautuvat mutapohjaan.

## Lähteet
Ypäjänkylän työväentalo

**Ypäjänkylän työväentalo** on Ypäjän kunnan Ypäjänkylässä sijaitseva entinen työväentalo. Talo toimi pitkään rukoushuoneena ja on nykyään (2023) yksityisomistuksessa.

## Historiaa
Ypäjänkylän työväenyhdistys perustettiin 1900-luvun alussa. Talo rakennettiin vuosien 1906–1910 aikana ja otettiin käyttöön 1910-luvun alussa. Vuonna 1937 yhdistys huutokauppasi talon Evankeliumiyhdistykselle, joka kunnosti siitä rukoushuoneen. Tässä käytössä talo oli vuoteen 2018 saakka, jolloin se myytiin yksityisomistukseen.

Vuonna 1930 kansanedustaja Väinö Kivisalo puhui talolla. Tätä edelsi välikohtaus, jossa paikallinen talollisen poika murtautui humalassa talolle ja kävi näyttämölle nukkumaan. Hänet jouduttiin poistamaan paikalta kantamalla.

## Lähteet
Tapio Kiiskinen

**Lauri Tapio Kiiskinen** (1. lokakuuta 1947 Kannus – 8. syyskuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen talous- ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.

Kiiskisen vanhemmat olivat vanhempi konstaapeli Lauri Kiiskinen ja Siviä Polvikoski ja puoliso vuodesta 1969 pankinjohtaja Riitta Helena Luukkanen. Kiiskinen kävi Inarin-Utsjoen kunnallisen keskikoulun 1957–1963 ja valmistui merkonomiksi Vaasan kauppaoppilaitoksesta 1965 ja ekonomiksi Tampereen yliopistosta 1969. Hän suoritti myös useita kotimaisia ja kansainvälisiä liikkeenjohdon kursseja. Kiiskinen oli
J. Nykäsen sekatavarakaupan kauppaharjoittelija, myyjä ja myymälänhoitaja Inarissa 1962–1967, Inarin kunnan vs. kansakoulunopettaja 1965–1967, Tampereen evankelis-luterilaisten seurakuntien tilapäinen taloussihteeri 1968–1969, Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan (HYY) talousjohtaja 1969–2002 ja kokonaistalouden toimitusjohtaja 1975–1988 sekä sen omistaman Oy HYY-Yhtiöt Ab:n toimitusjohtaja 1983–2002 ja HYY-yhtymän toimitusjohtaja 1989–2002. 

Kiiskinen oli HYY:n tehtäviensä lisäksi vuosina 1979–2002 useiden muiden yhtiöiden toimitusjohtaja. Ennen HYY-uraansa hän oli Posti- ja lennätinlaitoksen Sevettijärven postiaseman vs. hoitaja 1964–1967, Metsähallituksen kalastuksenvartija Inarissa 1965, Ylioppilaiden opintolainarahaston kamreeri 1969–1970 ja Eiran kauppaoppilaitoksen laskentatoimen iltalinjan opettaja 1970–1971. Loviisan raastuvanoikeuden vs. kunnallisneuvosmies Kiiskinen oli 1983–1986. Hänellä oli myös lukuisia asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Kiiskinen sai 1999 ja HYY:n puheenjohtajiston merkin leveässä purppuranauhassa 2002. Taiteilija Aaro Matinlauri maalasi hänen muotokuvansa 1994. 

## Lähteet
Ypäjän kirkonkylän työväentalo

**Ypäjän työväentalo** oli Ypäjän kunnan kirkonkylässä sijainnut työväentalo. Se myytiin vuonna 1964. 

## Historiaa
Ypäjän työväenyhdistys perustettiin kesällä 1905. Paikalla perustavassa kokouksessa oli noin 150 henkeä. Jäseniä yhdistyksessä oli vuoden 1905 lopussa 200, vuonna 1906 170 ja 1908 155. 1910-luvulla jäsenmäärä painui 30-40:een. Sittemmin se vielä nousi, mutta ei enää alkuvuosien lukemiin. Vuonna 1907 yhdistys osti vanhan asuinrakennuksen ja siirsi sen kirkonkylästä vuokraamalleen tontille. Vuonna 1936 yhdistys lunasti vuokratontin omakseen.

Sisällissota katkaisi toiminnan, mutta talo saatiin takaisin yhdistyksen käyttöön jo vuoden 1918 aikana. Vuoden 1945 aikana talo kunnostettiin perusteellisesti iltamista saatujen tulojen turvin. 1950-luvulla toiminta kuitenkin laantui, ja talo vuokrattiin Hämeen läänin maanviljelysseuralle kiertäväksi poikien kotiteollisuuskouluksi vuonna 1956 ja myytiin lopulta Osuusliike Vallalle vuonna 1964. Talon vaiheista tästä eteenpäin ei ole tietoa.

1960-luvun aikana yhdistys suunnitteli vielä uutta taloa ja hankki tontin. Sille ei kuitenkaan koskaan rakennettu taloa, vaan tontti myytiin vuonna 1975, ja saaduilla rahoilla ostettiin kokoustilat eräästä liike- ja asuintalosta. Nämäkin tilat myytiin vuonna 1999.

## Toimintaa työväentalolla
Talolla oli 1920-luvulla näytelmätoimintaa, elokuvia ja iltamia. Elokuvia yhdistys esitti itsekin talolla 1930-luvulla, mutta toiminta täytyi kannattamattomana lopettaa. Vuonna 1935 yhdistys vietti 30-vuotisjuhliaan talollaan. Paikalla oli yli 200 vierasta.

## Lähteet
Kristian Yli-Hietanen

**Kristian Yli-Hietanen** (s. 31. toukokuuta 1996) on suomalainen jalkapalloilija joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa IF Gnistania.

## Lähteet
Cecilie Uttrup Ludwig

**Cecilie Uttrup-Ludwig** (s. 23. elokuuta 1995 Frederiksbergin kunta, Tanska) on tanskalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Team Rytgerissä vuosina 2014–2015, edusti Team BMS BIRNiä 2016, Bigla Pro Cycling Team / Cervélo-Bigla Pro Cycling -joukkuetta 2016–2018, FDJ Nouvelle-Aquitaine Futuroscope / FDJ-Suez-tallia 2019–2024 ja on vuodesta 2025 ajannut Canyon–SRAM zondacrypto -joukkueessa.

## Saavutuksia

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
;2012
:MM-kilpailut, nuorten aika-ajossa hopeaa
;2016
:Gracia Orlova, mäkikirikilpailun voitto
:Auensteiner - Radsporttage, nuorten kilpailun voitto
:Aika-ajon Tanskan-mestaruus
:Tour de Feminin-O cenu Českého Švýcarska, kokonaiskilpailun, nuorten kilpailun sekä 1. ja 5. etapin voitto
:Ladies Tour of Norway, mäkikirikilpailun voitto
;2017
:Setmana Ciclista Valenciana, kokonaiskilpailun ja nuorten kilpailun voitto
:Trofeo Alfredo Binda, kolmas
:Aika-ajon Tanskan-mestaruus
:Giro Rosa, nuorten kilpailun voitto
:EM-kilpailut, alle 23-v. aika-ajossa hopeaa
:Giro della Toscana Femminile-Memorial Michela Fanini, kokonaiskilpailussa toinen, nuorten kilpailun voitto
:MM-kilpailut, joukkueaika-ajossa pronssia, aika-ajossa kymmenes
;2018
:Aika-ajon Tanskan-mestaruus
:Giro Rosa, kokonaiskilpailussa kuudes
:La Course by Le Tour de France, neljäs
:Giro dell'Emilia, kolmas
;2019
:Strade Bianche, viides
:Trofeo Alfredo Binda, kolmas
:Flanderin ympäriajo, kolmas
:Amstel Gold Race, kuudes
:Grand Prix de Plumelec-Morbihan Dames, voitto
:Giro Rosa, 3. etapilla kolmas
:La Course by Le Tour de France, kolmas
:Women's Tour of Scotland, mäkikirikilpailun voitto
;2020
:Giro dell'Emilia, voitto
:Giro Rosa, kokonaiskilpailussa neljäs, mäkikirikilpailun voitto, 3. etapilla toinen
:MM-kilpailut, maantieajossa kahdeksas
:La Flèche Wallonne, toinen
;2021
:Strade Bianche, viides
:Trofeo Alfredo Binda, kolmas
:Vuelta a Burgos Feminas, kokonaiskilpailussa kuudes, 3. etapin voitto
:La Course by Le Tour de France, toinen
:Olympialaiset, maantieajossa kymmenes
:Ladies Tour of Norway, kokonaiskilpailussa viides
:MM-kilpailut, maantieajossa kahdeksas
;2022
:Setmana Ciclista Valenciana, kokonaiskilpailussa toinen
:Strade Bianche, viides
:Flanderin ympäriajo, kuudes
:Vuelta a Burgos Feminas, kokonaiskilpailussa viides
:Maantieajon Tanskan-mestaruus
:Giro Donne, kokonaiskilpailussa kuudes
:Tour de France Femmes, kokonaiskilpailussa seitsemäs, 3. etapin voitto, 7. etapilla kolmas
:Tour of Scandinavia, kokonaiskilpailun ja 5. etapin voitto
:Challenge by La Vuelta, kokonaiskilpailussa viides
:MM-kilpailut, maantieajossa viides
;2023
:Strade Bianche, kolmas
:Giro Donne, kokonaiskilpailussa kuudes, 2. etapilla toinen
:Tour de France Femmes, kokonaiskilpailussa seitsemäs
:MM-kilpailut, maantieajossa pronssia
:Tour of Scandinavia, kokonaiskilpailussa toinen, pistekilpailun sekä 2. ja 5. etapin voitto
:Giro dell'Emilia, voitto
;2024
:Tour Down Under, 2. etapin voitto
:Cadel Evans Great Ocean Road Race, kolmas
:Giro d'Italia Women, kokonaiskilpailussa kahdeksas, 4. etapilla kolmas
;2025
:Tour of Britain Women, kokonaiskilpailussa kuudes

## Lähteet
Mannisten työväentalo

**Mannisten työväentalo** oli Ypäjän kunnan Mannisten kylässä sijainnut työväentalo.

## Historiaa
Mannisten työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906, ja sen talo valmistui vuonna 1915. Yhdistyksen toiminta oli sisällissodan jälkeen vaikeaa, sillä suuri osa toimihenkilöistä menetettiin sodan seurauksena. Vuonna 1927 yhdistyksen toimintaa yritettiin käynnistää kolmatta kertaa sodan jälkeen. Vaikka ennen sotaa rakennettu talo oli velaton, toiminta ei tahtonut käynnistyä. Tuolloin oli suunnitteilla, että talo vuokrattaisiin viiden vuoden ajaksi Mannisten koulupiirin alakansakouluksi. Vuonna 1931 tehdyn selvityksen mukaan yhdistyksellä oli kuitenkin vielä tuolloin talo. Vuonna 1930 siellä oli myös pidetty iltamat. Yhdistyksen toiminnan lakattua (ilmeisesti 1930-luvulla) talo jäi rehusuojaksi. Vuonna 1936 yksityishenkilö ilmoitti lehdessä myyvänsä talon huutokaupalla. Talo purettiin lahonneena vuonna 1956.

## Lähteet
Sissel Rønbeck

**Sissel Marie Rønbeck** (s. 24. toukokuuta 1950 Hammerfest) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän on istunut suurkäräjillä vuosina 1981–1993 ja toiminut Norjan kuluttaja- ja hallintoministerinä 1979–1981, ympäristöministerinä 1986–1989 sekä liikenneministerinä 1996–1997. Vuosina 1975–1977 hän oli puolueensa nuorisojärjestön AUF:n puheenjohtaja.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Sissel Rønbeck'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Liberian senaatti

**Liberian senaatti** () on Liberian parlamentin ylähuone. Se koostuu 30 vaaleilla valitusta senaattorista. Jokaisesta maan piirikunnasta valitaan kaksi senaattoria. Senaatin toiminta muistuttaa paljon Yhdysvaltojen senaattia: tasavallan varapresidentti toimii senaatin puhemiehenä, ja mikäli tämä on estynyt, sijalla toimii pro tempore -puheenjohtaja. Senaattorit valitsevat pro tempore -puheenjohtajan keskuudestaan kuuden vuoden välein.

Senaattorien toimikausi on yhdeksän vuotta, ja vaaleissa valitaan aina puolet kerrallaan, eli koko senaatti ei vaihdu yksissä vaaleissa. Senaattoriksi valitun on oltava vähintään 30-vuotias ja syntyperäinen Liberian kansalainen.

## Lähteet