open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Canon de 65 mm Modèle 1891

**Canon de 65 mm Modèle 1891** oli ranskalainen laivatykki, joka oli pää- ja apuaseena Ranskan laivaston aluksilla ensimmäisessä maailmansodassa. Tykkiä asennettiin lukuisiin 1890-luvulla valmistettuihin aluksiin, kunnes se korvattiin joko Canon de 65 mm Modèle 1902 tai 75 millimetrin tykeillä.

## Ampumatarvikkeet
Ampumatarvikkeina oli kaksi erilaista sirpalekranaattia, joista toisen kranaatti painoi 4 kilogrammaa ja toisen teräksisen 4,170 kilogrammaa. Ammusten panoksena oli hylsyssä oleva 0,875 kilogramman BM3-panos.

## Lähteet
*

### Viitteet
Leo Mikander

**Leo Mikander** (s. 30. lokakuuta 1932) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelasi oikean välihyökkääjän pelipaikalla. Hän edusti vuosina 1953–1960 Helsingin Palloseuraa, jossa voitti kaudella 1957 Suomen-mestaruuden. Mikander pelasi HPS:ssa 140 kilpailullisessa ottelussa, joissa teki 50 maalia. 

Mikander toimi Kiffenin jalkapallojaoston puheenjohtana vuodet 1972–1974.

Mikander oli nuoruudessaan myös harrastelijanäyttelijä, joka esiintyi elokuvissa, teatterissa ja radiokuunnelmissa. Hänellä oli rooli elokuvassa *[[Tukkijoella tapahtuu]]*, joka voitti vuonna 1950 Cannesin filmijuhlilla kultamitalin omassa kategoriassaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Rūšon

**Rūšon** () on Pohjois-Alitšuriin liittyvä vuoristo Pamirin länsiosassa Tadžikistanissa. Se erottaa toisistaan Ğundin ja Bartangin jokilaaksot. Vuorijonon pituus on noin 120 kilometriä. Korkein kohta on Patxor (6&nbsp;080 metriä).

Granitoidista, liuskeesta, kvartsiitista, hiekka- ja kalkkikivestä sekä gneissistä muodostuneilla terävähuippuisilla vuorilla on paljon jäätiköitä. Alempana kiviset rinteet muuttuvat subtrooppiseksi aroksi ja laaksojen puoliaavikoiksi ja aavikoiksi. Jokien varsilla kasvaa pajuja, tyrnipensaikkoa, poppeleita, orapihlajia ja koivuja.

## Lähteet
Kanin

**Kanin** tarkoittaa muun muassa seuraavia:

* Kaninin niemimaa eli Kanin, niemimaa Pohjois-Venäjällä

## Sukunimi
* Ethan Kanin, kuvitteellinen hahmo televisiosarjassa *24*
* Fay Kanin (1917–2013), yhdysvaltalainen käsikirjoittaja
Karl Ludwig Kannegießer

**Karl Ludwig Kannegießer** (1781–1861) oli saksalainen runoteosten kääntäjä. Merkittävimmät hänen kääntämistään teoksista ovat Francis Beaumontin ja John Fletcherin draamateokset (1808), Danten *Divina commedia* (1809–1821) ja lyyriset runot (yhdessä Karl Witten kanssa, 1827) sekä Giacomo Leopardin *Canti* ja trubaduurien runoja.

## Lähteet
Jari Veijalainen

**Jari Antti Veijalainen** (s. 23. lokakuuta 1954 Rantasalmi) on suomalainen  tietojenkäsittelytieteen emeritusprofessori.

Jari Veijalainen syntyi maanviljelijä Vilho Veijalaisen ja emäntä Dagmar Ulvisen perheeseen. Hän tuli ylioppilaaksi Rantasalmen lukiosta 1973 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1983. Tekniikan tohtoriksi hän väitteli Berliinissä 1989. 

Veijalainen oli Helsingin yliopistossa tuntiopettaja 1980–1982, assistentti 1984–1988 ja dosentti vuodesta 1996. VTT:llä hän oli erikoistutkija 1989–1997. Veijalainen oli vieraileva tutkija Saksassa 1985–1987, 1988, 1992, 2000–2001 ja 2006, samoin kuin vieraileva professori Wasedan yliopistossa Tokiossa 2003. Jyväskylän yliopistossa Veijalainen oli tietojenkäsittelytieteen professori vuodesta 2000.

## Lähteet
Alsace-luokka

**Alsace-luokka** oli Ranskan laivaston suunnitelma kahdesta taistelulaivasta, joiden uppouman tuli olla 40&nbsp;000 – 45&nbsp;000 tonnia ja pääaseistuksena joko yhdeksän 380 millimetrin tai 406 millimetrin tykkiä.

## Suunnitelmat

## Lähteet
* 

### Viitteet
Kölikarjukala

**Kölikarjukala** (*Antigonia capros*) tai **punakarjukala** on kölikarjukaloihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan syvistä vesistä kaikista lämpimistä valtameristä.

## Koko ja ulkonäkö
Kölikarjukala kasvaa useimmiten 12–20 cm pitkäksi, ja voi suurimmillaan saavuttaa noin 30 cm:n pituuden. Ruumiinrakenteeltaan laji on litteä, korkea ja vinoneliömäinen. Otsaprofiili on hyvin jyrkkä. Selkäevän etuosassa on kahdeksen vahvaa ja terävää piikkiruotoa. Kalan rinta- ja pyrstöevät ovat pyöreähköt. Kölikarjukala on väriltään punertava tai oranssi ja ruumiissa on kolme tummanoranssia pystyjuovaa.

## Levinneisyys ja elintavat
Kölikarjukalaa tavataan hyvin laajalta alueelta niin Atlantista, Intian valtamerestä kuin Tyynestämerestäkin. Laji elää parvina lähellä pohjan kivikkoisia alueita useimmiten 100–300 metrin syvyydessä, ja syvimmillään sitä on tavattu noin 900 metrin syvyydestä. Kölikarjukala syö äyriäisiä, nilviäisiä ja pääjalkaisia. Pohjois-Atlantilla kölikarjukalan lisääntymiskausi on syys-lokakuussa

## Lähteet
Mangini (1913)

**Mangini** oli Ranskan laivaston vuonna 1913 vesillelaskettu Bisson-luokan hävittäjä.

## Valmistus
Alus tilattiin 22. helmikuuta 1911 Chalon-sur-Saônesta Schneider et Cieltä, missä köli laskettiin kesäkuussa 1911. Alus laskettiin vesille 31. maaliskuuta 1913 ja otettiin palvelukseen koeajoja varten 10. huhtikuuta 1914. Alus otettiin varsinaiseen palvelukseen 8. elokuuta 1914.

## Palvelus
Alus liitettiin palvelukseen otettaessa Toulonissa 1re Armée navalen hävittäjälaivueeseen. Joulukuusta 1915 alus oli Adrianmerellä. Alus todettiin käyttökelvottomaksi 15. helmikuuta 1933 ja oli myynnissä 1933–1934.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Sarikolvuoret

**Sarikolvuoret** (; ) on vuoristo Pamirin itäosassa Kiinan ja Tadžikistanin rajalla. Sen pituus on noin 350 kilometriä. Korkein kohta on Ljavirdyr (6&nbsp;351 metriä).

Etupäässä liuskekivestä ja granitoidista muodostunut vuorijono toimii Tarimin, Qarokūlin ja Amudarjan altaiden vedenjakajana. Se on pohjois- ja eteläosissaan pitkittäisuuntainen ja tekee keskiosassaan Šorkūl- ja Rangkūljärvien kohdalla poikittaissuuntaisen mutkan. Vuoriston pohjoisosassa on paljon jäätiköitä. Rinteiden alaosissa on korkeille kylmyysaavikoille ominaista vähäistä kasvillisuutta.

Sarikolvuorilla olevan Kulman solan kautta kulkee vuonna 2004 avattu tie Murğobista Kiinaan, joka liittyy Pakistaniin ja Intiaan johtavaan Karakorumin maantiehen.

## Lähteet
Boleslav

**Boleslav** (ven. Болеслав), puol. **Bolesław** on slaavilainen miehen etunimi. Sen aineksina ovat *bole* ’enemmän, parempi’ ja *slava* ’kunnia’.

## Tunnettuja Boleslav- tai Bolesław-nimisiä

* Bolesław I Urhea (967–1025), Puolan ensimmäinen kuningas
* Bolesław Bierut (1892–1956), puolalainen poliitikko
* Boleslav Jablonský (1813–1881), tšekkiläinen runoilija
* Boleslav Javorski (1877–1942), venäläinen musikologi, musiikinopettaja ja pianisti
* Bolesław Kon (1906–1936), puolalainen pianisti
* Bolesław Kwiatkowski (1942–2021), puolalainen koripalloilija
* Bolesław Piasecki (1915–1979), puolalainen poliitikko
* Bolesław Prus (1847–1912), puolalainen kirjailija
* Bolesław Pylak (1921–2019), puolalainen roomalaiskatolinen piispa
* Bolesław Szabelski (1896–1979), puolalainen säveltäjä
* Bolesław Wieniawa-Długoszowski (1881–1942), puolalainen kenraali ja diplomaatti
* Bolesław Woytowicz (1899–1980), puolalainen säveltäjä ja pianisti

## Muuta nimen käyttöä

* Mladá Boleslav, ruhtinas Boleslav II:n 900-luvulla perustama kaupunki Tšekissä

## Lähteet
Söngvakeppni Sjónvarpsins 2006

**Söngvakeppni Sjónvarpsins 2006** oli Islannissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Islannin edustaja Eurovision laulukilpailuun 2006. Islannin edustaja oli valittu kahtena aiempana vuotena sisäisesti, joten Söngvakeppni Sjónvarpsins järjestettiin tuolloin kahden vuoden tauon jälkeen. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin 216 kappaletta. Kappaleista 24 valittiin kilpailuun.

Kilpailu koostui kolmesta semifinaalista ja finaalista. Semifinaalit kilpailtiin 21., 28. tammikuuta ja 4. helmikuuta. Jokaisessa semifinaalissa kilpaili kahdeksan kappaletta, joista äänestettiin puhelinäänestyksellä neljä finaaliin. Finaali kilpailtiin 19. helmikuuta. Tämän jälkeen jokaisesta semifinaalista oli tarkoitus valita vielä villinä korttina yksi finalisti. Kuitenkin, koska Silvía Nóttin kappale vuosi kuunneltavaksi Internettiin jo ennen kolmatta semifinaalia, kolmannesta semifinaalista päätettiin valita viisi kappaletta suoraan finaaliin. Finaalissa voittaja valittiin puhelinäänestyksellä. Kilpailun voitti Silvía Nótt kappaleella "Til hamingju Ísland". Kansainvälistä Eurovision laulukilpailua varten voittaja vaihtoi nimekseen Silvía Night ja kappale käännettiin englanniksi nimellä "Congratulations".

## Kilpailun kulku
### Ensimmäinen semifinaali
Ensimmäinen semifinaali kilpailtiin 21. tammikuuta.

### Toinen semifinaali
Toinen semifinaali kilpailtiin 28. tammikuuta.

### Kolmas semifinaali
Kolmas semifinaali kilpailtiin 4. helmikuuta.

### Finaali
Finaali kilpailtiin 19. helmikuuta. Kilpailijoiden lisäksi finaalin vierailevina tähtinä esiintyivät vuoden 1985 Eurovision laulukilpailun voittanut Bobbysocks-duo sekä Islantia vuonna 1997 edustanut Páll Óskar.

## Lähteet
*
*http://natfinals.50webs.com/90s_00s/Iceland2006.html

### Viitteet
Anni Mäentie

**Anni Mäentie** (s. 1986) on Helsingissä asuva suomalainen runoilija. 

Mäentien esikoisteos *Aurinkotuoli* palkittiin Nihil Interitin Vuoden runoteos -palkinnolla ja toiselle teokselle *Söpöliini ja minä* myönnettiin Silja Hiidenheimon muistostipendi. *Söpöliini ja minä* on myös vuoden 2025 Runeberg-palkintoehdokas.

Mäentie on toiminut aiemmin myös runoyhdistys Nihil Interitin hallituksessa. Hän on opiskellut kirjallisuustiedettä Helsingin yliopistossa ja kirjoittamista Oriveden opistossa.

## Teokset
* *Aurinkotuoli*, Kulttuurivihkot, 2019
* *Söpöliini ja minä*, Kulttuurivihkot, 2025

## Lähteet
Feucherolles

**Feucherolles** on kunta Ranskassa Yvelinesin departementissa Île-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 33 kilometriä Pariisista länteen.

Kunnan keskustassa oleva Pyhän Genevieven kirkko on peräisin 1000- ja 1100-luvuilta, ja se yhdistää romaanista ja varhaisgoottilaista tyyliä. Kirkossa on useita 1400-luvulta tai sitä vanhempia monivärisiä patsaita, jotka ovat listattu historiallisiksi monumenteiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Téméraire (1911)

**Téméraire** oli Ranskan laivaston vuonna 1911 vesillelaskettu Aventurier-luokan hävittäjä. Alus oli alun perin Argentiinan laivaston *ARA San Juan*, jonka Ranskan laivasto otti itselleen 1914.

## Valmistus
Alus tilattiin Nantesista Ateliers et Chantiers de Bretagnelta. Alus laskettiin vesille 8. joulukuuta 1911 nimellä *ARA San Juan*. Ranskan laivasto otti 9. elokuuta 1914 aluksen, joka valmistui 2. marraskuuta 1914.

## Palvelus
Alus liitettiin palvelukseen otettaessa Toulonissa 1re Armée navaleen. Aluksen kattilat olivat loppuun kuluneet 1917, joten se lähetettiin Brestiin huollettavaksi. Telakalla alukselta korvattiin yksi kattila öljypolttoisella ja loput kolme olivat edelleen hiilipolttoisia Du Temple -kattiloita.

Alus oli 1919–1920 Itämeren divisioonassa. Se poistettiin alusluettelosta 1936.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Ksenotiimi

**Ksenotiimi**, tarkkaan ottaen **ksenotiimi-Y**, on harvinaisia maametalleja sisältävä fosfaattimineraali. Se on bastnäsiitin ja 
monatsiitin jälkeen tärkein kaupallisesti hyödynnettävä maametallimineraali.

## Kemiallinen koostumus
Ksenotiimi on pääosin yttriumfosfaattia (YPO4). Fosfaatti-ionit ovat koordinoituneet tetraedrin muotoon keskellä olevan Y3+-ionin ympärille, mikä on samankaltainen rakenne kuin esimerkiksi zirkonilla (ZrSiO4).

Ksenotiimissa yttrium voi olla osittain korvautunut toisilla maametalleilla (lantanoideilla), kuten dysprosiumilla, erbiumilla, terbiumilla tai ytterbiumilla, sekä joskus toriumilla tai uraanilla. Tämän takia ksenotiiminäytteet ovat joskus radioaktiivisia.

Ksenotiimista on olemassa harvinaiset analogiset muodot **ksenotiimi-Yb** ja **ksenotiimi-Gd**, jotka ovat ytterbiumfosfaattia ja gadoliniumfosfaattia.

## Esiintyminen
Ksenotiimia esiintyy laajalti, mutta pienissä määrissä happamissa ja alkalisissa magmakivilajeissa, pegmatiiteissa ja metamorfifissa kivissä. Suomessa sitä on tavattu muun muassa Eurajoen rapakivessä, Eräjärven ja Varalan pegmatiiteissa, ja Ilomantsin Hattuvaarassa Pampalon kultaesiintymän yhteydessä.

Maailmalla sitä on tavattu suurempia määriä Minas Geraisin ja Bahian osavaltioissa Brasiliassa, Coloradossa ja Pohjois-Carolinassa Yhdysvalloissa sekä alluviaalisissa esiintymissä Chhattisgarhin ja Karnatakan osavaltioissa Intiassa ja eri puolilla Australiaa.

## Historia
Ksenotiimin löysi norjalainen mineralogi Nils Otto Tank Hidran saarelta (nykyisin osa Flekkefjordia) Agderin läänistä Norjasta, ja sen kuvasi tieteelle Jöns Jacob Berzelius vuonna 1824. Nimen ksenotiimi antoi ranskalainen mineralogi François Sulpice Beudant vuonna 1832. Alun perin nimi oli *kenotiimi*, kreikan sanoista κενός = "turha, tyhjänpäiväinen" ja τιμή = "kunnia", mikä oli pilkallinen viittaus siihen, että Berzelius oli erehtynyt luulemaan mineraalissa ollutta yttriumia uudeksi alkuaineeksi. Ajan mittaan nimi muuttui käytössä muotoon *ksenotiimi*, jolla nimellä mineraali tunnetaan nykyään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* [Webmineral: Xenotime-(Y) Mineral Data](https://webmineral.com/data/Xenotime-(Y).shtml) 
* Handbook of Mineralogy: Xenotime-(Y) (pdf) 
* Mindat: Xenotime-(Yb) 
* Mindat: Xenotime-(Gd)
Sven Wingquist

**Sven Wingquist** (1876–1953) oli ruotsalainen insinööri, keksijä ja liikemies. Hän kehitti nykyaikaisen pyöreän kuulalaakerin ja perusti Svenska Kullagerfabrikenin, josta kehittyi nopeasti kansainvälinen suuryhtiö. Volvon perustajat Assar Gabrielsson ja Gustaf Larson työskentelivät SKF:ssä ja saivat Wingquistiltä taloudellista tukea uuteen yhtiöönsä, joka hänen ehdotuksestaan sai latinankielisen pyörimistä tarkoittavan nimensä.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Birger Gunnersen

**Birger Gunnersen** (n. 1445–1519) oli tanskalainen pappi, joka toimi Lundin arkkipiispana vuosina 1497–1519. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Malin Moström

**Malin Moström** (s. 1. elokuuta 1975 Örnsköldsvik) on ruotsalainen uransa päättänyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi 113 ottelua ja teki 21 maalia Ruotsin maajoukkueessa vuosina 1998–2006. Seuratasolla hän edusti Umeå IK:ta. Vuonna 2001 Moström sai Diamantbollen-palkinnon.
## Lähteet
Bryologia

**Bryologia** (kreikan sanoista *bryon* ’sammal’ ja *logos* ’oppi’) tarkoittaa sammalten tutkimusta.
## Tunnettuja bryologeja
* Margaret Sibella Brown
* Nils Bryhn 
* Johannes Hedwig
* Sinikka Piippo

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Friksai

**Friksai** (, myös *Friksa*, ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Eliissä Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Andrítsaina-Kréstenan kunnan alueella lähellä nykyistä Fríxan kylää.

## Maantiede

Friksai sijaitsi Trifyliassa Eliissä Alfeios-joen vasemmalla eli etelärannalla ja 30 stadioninmitan päässä Olympiasta. Nykyisin sen mitataan sijainneen noin kahdeksan kilometriä Olympiasta itään.

Pausanias sanoo, että kaupunki oli rakennettu teräväkärkiselle kukkulalle vastapäätä Alfeioksen sivujokea Leukaniasta ja lähelle Alfeioksen kahlaamoa. Tuo teräväkärkinen kukkula tunnetaan nykyään nimillä Palaiofánaro (myös Paliofánaro, Παλαιοφάναρο/Παλιοφάναρο) ja Fanári (Φανάρι), ja se on huomattava maamerkki molemmilta joen puolilta. Se sijaitsee nykyisen Fríxan kylän pohjoispuolella, ja sen korkeus on 305 metriä merenpinnasta laskettuna.

Friksain kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu alle 100 neliökilometriä tai ehkä jopa alle 25 neliökilometriä. Joskus kaupungin on katsottu sijainneen Trifylian tai Eliin sijasta Arkadian länsiosassa.

## Historia

Friksai oli minyalaisten perustama kaupunki. Se kukoisti klassisella kaudella. 400-luvun eaa. puolivälissä Friksai vaikuttaa luetun osaksi Arkadiaa, mutta saman vuosisadan loppupuolella se oli Eliin kaupungin perioikkialuetta. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Friksaīos* ().

Kaupunki esiintyy vain harvoin historiassa, mutta se jakoi muiden trifylialaisten kaupunkien kohtalon, ja se vapautui Eliin vallasta noin 400 eaa. Spartan ja Eliin tekemässä rauhansopimuksessa. Tämän jälkeen se liittyi Trifylian liittoon ja sen mukana oletettavasti Arkadian liittoon. Stefanos Byzantionlaisen mukaan kaupunki sai jossakin myöhemmässä vaiheessa nimen *Faistos* (). Nimellä on voinut olla joku yhteys tunnetumpaan Kreetan Faistokseen. Pausaniaan aikaan 100-luvulla jaa. kaupunki oli raunioina.

## Rakennukset ja löydökset

Kaupunki oli ympäröity muurein, joista on säilynyt osia. Kaupungista on löydetty myös muun muassa jonkun suurikokoisen rakennuksen perustukset sekä paljon keramiikan sirpaleita. Pausanias mainitsee Friksaissa olleen Athena Kydonialle omistetun temppelin, joka oli edelleen olemassa hänen aikanaan, vaikka itse kaupunki oli hylätty.

Nykyisen Fríxan eteläpuolelta sekä Anemochorákin länsipuolelta on löydetty klassiselle ja hellenistiselle kaudelle ajoitettuja hautoja.

## Lähteet
Sani Brännfors

**Sani Brännfors** (s. 4. helmikuuta 2005 Espoo) on suomalainen vapaaottelija, joka ottelee suomalaisessa Ice Cage Fighting -organisaatiossa. Brännfors on voittanut esimerkiksi amatöörien maailmanmestaruuden kolme kertaa ja Euroopan mestaruuden kahdesti.

## Ammattilaisottelut

Lähde:

## Amatööriottelut

Lähde:

## Lähteet
Hypana

**Hypana** (, myös *Hypaneia*, ) oli antiikin aikainen kaupunki Eliissä Kreikassa. Sen sijaintipaikkaa ei tunneta varmuudella.

## Maantiede

Hypanan kaupunki sijaitsi Trifylian sisäosan vuoristossa Eliissä. Se on sijoitettu usein niin kutsutulle Platiánan akropoliille, jossa on nimeltä tuntemattoman kaupungin rauniot; sinne sen sijoittaa myös *[[Barrington Atlas of the Greek and Roman World]]* -kartasto. Kyseistä paikkaa on ehdotettu kuitenkin myös Typaneain kaupungin sijaintipaikaksi.

## Historia

Hypanan historiasta tiedetään vain vähän. Se on saattanut olla *[[polis]]* eli itsenäinen kaupunkivaltio, mutta selvän todistusaineiston puuttuessa sitä ei ole nykytutkimuksessa luetteloitu sellaiseksi. Kaupunki antautui Makedonian Filippos V:lle niin kutsutussa toisessa liittolaissodassa. Strabonin aikana Hypanan asukkaat oli siirretty Eliin kaupunkiin. Hän mainitsee sen yhdessä Typaneain kanssa. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä *Hypaneus* ().

## Lähteet
Larissa (Elis)

**Larissa** (, myös *Larisa*, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Eliissä Kreikassa. Se sijaitsi jossakin Eliin ja Akhaian Dymen rajaseudulla, mutta sen tarkkaa sijaintia ei tunneta. Larissa on luetteloitu nykytutkimuksessa klassisen kauden polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon lähinnä Theopompoksen tekemän maininnan vuoksi. Vaikka kaupunki on luettu Eliin kaupunkeihin, kyseisen maininnan perusteella se olisi saattanut sijaita yhtä hyvin Akhaian puolella.

## Lähteet
Lenos

**Lenos** () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Eliissä Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.

Lenos tunnetaan vain Flegon Tralleislaiselta, joka mainitsee lenoslaisen Olympian kisojen voittajan 48. olympiadin kisoissa eli 588 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Lēnaios* (). Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa arkaaisen kauden polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon pelkästään tämän maininnan ja etnonyymin olemassaolon perusteella.

## Lähteet
Letrinoi

**Letrinoi** (, myös *Letrina*, ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Eliissä Kreikassa. Se sijaitsi lähellä nykyistä Pýrgoksen kaupunkia.

## Maantiede

Letrinoin kaupunki sijaitsi Pisatiissa Eliissä lähellä Joonianmeren rantaa. Se oli Eliin kaupungista Olympiaan johtaneen, rannikkotasankoa pitkin kulkeneen pyhän tien varrella 180 stadioninmitan päässä Eliistä ja 120 stadionin päässä Olympiasta. Letrinoi sijoitetaan nykyisen Pýrgoksen kaupungin paikalle tai lähelle. Pýrgosta itseään pidetään todennäköisimpänä paikkana. Toisen ehdotuksen mukaan se olisi sijainnut siitä hieman länteen nykyisen Ágios Ioánnisin kylän paikalla.

Ksenofon mainitsee Letrinoin, Amfidolian ja Marganeisin trifylialaisina paikkoina, vaikka ne sijaitsivat Alfeios-joen oikealla eli pohjoisrannalla. Jos tekstissä ei ole virhettä, termiä Trifylia käytetään tässä ilmeisesti väljästi tarkoittamaan Eliin kaupungin perioikkialuetta eli sen alaisuudessa olleita kaupunkeja. Letrinoin kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu alle 100 neliökilometriä ja ehkä jopa alle 25 neliökilometriä.

## Historia

Letrinoin kaupunki oli olemassa arkaaiselta roomalaiselle kaudelle. Sen perustajana pidettiin kreikkalaisessa mytologiassa Letreusta, Pelopsin poikaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä *Letrīnos* () ja *Ledrīnos* ().

Letrinoi oli Eliin perioikkialuetta viimeistään 400-luvun eaa. lopulla. Se liittyi yhdessä useiden muiden Eliin alaisuudessa olleiden kaupunkien kanssa Spartan Agis II:n puolelle, kun tämä tunkeutui joukkoineen Eliin alueelle. Elisläisten oli lopulta luovuttava Letrinoista rauhansopimuksella, jonka he solmivat spartalaisten kanssa vuonna 400 eaa. Tämän jälkeen Letrinoi oli itsenäinen. Se liittyi peloponnesolaisliittoon ja lähetti joukkoja Spartan tueksi vuonna 394 eaa. Elis sai oletettavasti kaupungin takaisin haltuunsa vuoteen 362 eaa. mennessä.

Pausaniaan aikana 100-luvulla jaa. Letrinoi oli taantunut lähinnä kyläksi.

## Rakennukset ja löydökset

Nykyisestä Pýrgoksesta on löydetty joitakin antiikin aikaisia jäänteitä. Pausaniaan mukaan Letrinoissa oli Artemis Alfeiaialle omistettu temppeli, jossa oli tämän kulttipatsas. Lykofronin mukaan kaupungissa oli Pelopsin hauta.

## Lähteet
Marganeis

**Marganeis** (, myös *Margana*, , *Margalai*, , *Margaia*, ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Eliissä Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintipaikkaa ei tunneta.

## Maantiede

Marganeisin kaupunki sijaitsi Amfidolian alueella Pisatiissa Eliissä. Se sijaitsi ilmeisesti lähellä Olympiaa. Kaupungin sijaintipaikoiksi on ehdotettu nykyisten Flókasin ja Stréfin kylien välistä aluetta sekä nykyisen Salmónin kylän lähistöä, kumpikin antiikin Olympiasta länteen.

Ksenofon mainitsee Marganeisin, Amfidolian ja Letrinoin trifylialaisina paikkoina, vaikka ne sijaitsivat Alfeios-joen oikealla eli pohjoisrannalla. Jos tekstissä ei ole virhettä, termiä Trifylia käytetään tässä ilmeisesti väljästi tarkoittamaan Eliin kaupungin perioikkialuetta eli sen alaisuudessa olleita kaupunkeja. Marganeisin kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta, mutta kooksi on arvioitu alle 100 tai ehkä jopa alle 25 neliökilometriä.

## Historia

Marganeisin varhaishistoriasta ei tiedetä mitään. Joidenkin antiikin aikaisten oletusten mukaan se olisi ollut sama paikka kuin Homeroksen *[[Ilias|Iliaan]]* Laivaluettelossa esiintyvä Aipy. Aipy on kuitenkin yhdistetty myös moniin muihin paikkoihin. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Marganeus* ().

Marganeis oli Eliin perioikkialuetta viimeistään 400-luvun eaa. lopulla. Elisläiset joutuivat luopumaan ylivallastaan siihen Spartan kanssa tekemässään rauhansopimuksessa vuonna 400 eaa. Tämän jälkeen Marganeis oli itsenäinen. Se liittyi peloponnesolaisliittoon ja lähetti joukkoja Spartan tueksi vuonna 394 eaa.

Joskus vuoden 370 eaa. jälkeen Marganeis tuli takaisin Eliin haltuun. Se mainitaan yhtenä kaupungeista, jotka arkadialaiset valtasivat sodassaan elisläisiä vastaan vuonna 365 eaa. Pian tämän jälkeen elisläiset valtasivat kaupungin uudelleen.

## Rakennukset ja löydökset

Antiikin aikaisten kuvausten perusteella kaupunki on ollut ympäröity muurein.

## Lähteet
Lasion

**Lasion** () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Eliissä Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Archaía Olympían kunnan alueella lähellä nykyistä Koúmanisin kylää.

## Maantiede

Lasionin kaupunki sijaitsi Akroreiassa varsinaisessa Eliissä, lähellä Arkadian ja Psofiin kaupunkivaltion vastaista rajaa. Se oli rakennettu Ladon (nyk. Ládonas) -joen ylälaaksoon, ja sen kautta kulki tie Eliin Pyloksesta ja Efyrasta Psofiihin. Kaupunki on paikannettu nykyisten Koúmanisin ja Antrónin kylien välille kukkulamaastossa olevalle suhteellisen laajalle tasaiselle paikalle, joka tunnetaan nykyisin nimellä Koutí (Κουτί).

Lasionin kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä. Polybios mainitsee Lasionin ohella linnoituksen nimeltä Pyrgos, jonka hän sijoittaa Perippia-nimiselle alueelle.

## Historia

Lasionin kaupunki oli olemassa arkaaiselta roomalaiselle kaudelle. Se oli Akroreian alueen tärkein kaupunki. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Lasiōnios* ().

Lasion oli usein riidan kohteena arkadialaisten ja elisläisten välillä, sillä molemmat kansat vaativat sitä omakseen. Viimeistään 400-luvun eaa. lopulla Lasion oli Eliin kaupungin perioikkialuetta. Spartan kuningas Pausanias valloitti Lasionin sen sodan aikana, jonka spartalaiset kävivät Elistä vastaan peloponnesolaissodan lopussa. Pausaniaan hyökkäystä ei mainita Ksenofonin kuvauksessa tästä sodasta; mutta Ksenofon kertoo, että Eliin ja Spartan välillä vuonna 400 eaa. solmitun rauhansopimuksen mukaan elisläisten oli luovutettava Lasion, koska arkadialaiset vaativat sitä itselleen. Näin Lasion oli tämän jälkeen itsenäinen. Se liittyi peloponnesolaisliittoon ja lähetti joukkoja Spartan tueksi vuonna 394 eaa.

360-luvulla eaa. Lasion liittyi Arkadian liittoon. Vuonna 365 eaa. elisläiset yrittivät saada Lasionin takaisin arkadialaisilta; he valtasivat kaupungin yllätyshyökkäyksellä, mutta arkadialaiset ajoivat heidät pian sieltä pois. Toisessa liittolaissodassa vuonna 219 eaa. Lasion oli jälleen Eliin linnoituksena, mutta kun Makedonian Filippos V valloitti Psofiin, Lasionissa ollut elisläinen varuskunta hylkäsi välittömästi kaupungin.

Antiikin aikaisen kaupungin paikkaa on tutkittu ensimmäisen kerran vuonna 1997. Nykyinen Lasiónan kunnallisyksikkö, Archaía Olympían kunnan osa ja entinen itsenäinen kunta, on nimetty antiikin Lasionin mukaan.

## Rakennukset ja löydökset

Kaupungin paikalta on löydetty muun muassa muurin ja siihen kuuluneen tornin jäänteitä sekä 8,15 × 4,25 metrin kokoisen rakennuksen perustukset, katukiveystä ja hautoja.

## Lähteet
Trygve Braarud

**Trygve Braarud** (15. syyskuuta 1903 Verdal – 9. heinäkuuta 1985 Oslo) oli norjalainen kasvitieteilijä ja meribiologi. Hän toimi meribotaniikan professorina Oslon yliopistossa vuodesta 1947 ja tutki erityisesti mikroleviä.
## Lähteet
Nudion

**Nudion** ( tai *Noudion*; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Eliissä Kreikassa. Se sijaitsi Trifylian eteläosassa, mutta sen tarkkaa sijaintipaikkaa ei tunneta.

Nudion oli minyalaisten perustama kaupunki, jonka elisläiset ilmeisesti tuhosivat vallatessaan Trifylian. Ainoa antiikin lähde ja ainoa lähde, johon perustuu kaupungin luettelointi nykytutkimuksessa polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon, on Herodotos.

## Lähteet
Pyrgos (kaupunki)

**Pyrgos** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Eliissä Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Andrítsaina-Kréstenan kunnan alueelle lähelle nykyistä Bámpesin kylää.

## Maantiede

Pyrgoksen kaupunki sijaitsi Trifylian pohjoisosassa Eliissä Alfeios-joen eteläpuolella. Se sijoitetaan nykyiselle Arnokatárrachos (Αρνοκατάρραχος) -nimiselle kukkulalle lähelle Bámpesin kylää, noin kymmenen kilometriä etelään antiikin Olympiasta. Näin sen ympärillä sijaitsivat Pisa, Skillus ja Makiston. *[[Barrington Atlas of the Greek and Roman World]]* -kartasto kuitenkin sijoittaa suunnilleen kyseiselle paikalle Selinuksen.

Perinteisesti Pyrgos on samastettu etelämpänä sijainneeseen Pyrgoin kaupunkiin, jonka mainitsevat Strabon ja Stefanos Byzantionlainen. Näin tekee myös *Barrington Atlas of the Greek and Roman World*. Nykyisin kaupunkeja pidetään kuitenkin eri paikkoina.

## Historia

Pyrgos oli Herodotoksen mukaan yksi minyalaisten siirtokunnista. Arkeologisten löytöjen perusteella kaupunki on ollut olemassa arkaaisella ja klassisella kaudella. Pyrgoksen tuon aikaisista vaiheista ei tiedetä mitään, mutta niiden oletetaan seuranneen alueen muiden kaupunkien vaiheita: kaupungista tuli Eliin kaupungin perioikkialuetta, se sai vapauden vuonna 400 eaa., liittyi Trifylian liittoon ja sen mukana Arkadian liittoon. Polybioksen mukaan pyrgoslaiset avasivat kaupunkinsa portit Makedonian Filippos V:lle toisessa liittolaissodassa.

Nykyisen Bámpesin arkeologiset kaivaukset suoritettiin 1950-luvulla.

## Rakennukset ja löydökset

Kaupungin oletetulta paikalta nykyisestä Bámpesista on löydetty 500-luvun lopulle tai 400-luvun alkuun eaa. ajoitetun Zeukselle omistetun temppelin rauniot, jotka sijaitsevat kukkulalla. Temppeli edusti doorilaista tyyliä ja sen koko oli 8,36 × 4,55 metriä. Kukkulan ympäriltä on löydetty neljä taloryhmää, joiden rakennukset ajoitetaan samalle ajalle. Löydöksiin lukeutuu myös muun muassa pylväiden osia ja keramiikkaa. Varhaisimmat löydöt ovat 600-luvulta eaa.

## Lähteet
Thraistos

**Thraistos** ( tai *Thraiston*, , myös *Thraustos*,  tai *Thrauston*, ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (*polis*) Eliissä Kreikassa. Se sijaitsi Akroreiassa varsinaisen Eliin itäosassa Arkadian vastaisella vuoristoisella alueella, mutta sen tarkempaa sijaintia ei tunneta.

Thraistos oli Eliin kaupungin perioikkialuetta. Ksenofon kuvaa sen akroreialaisten polikseksi vuoden 365 eaa. tapahtumien yhteydessä. Arkadialaiset eivät vallanneet sitä tuona vuonna, vaikka valtasivat muun Akroreian. Muutoin sen historiaa ei tunneta. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä *Thraistios* ().

## Lähteet
Typaneai

**Typaneai** (, myös *Tympaneai*, , *Tympaneia*, ; ) oli antiikin aikainen kaupunki Eliissä Kreikassa. Sen sijaintipaikkaa ei tunneta varmuudella.

## Maantiede

Typaneain kaupunki sijaitsi Trifylian sisäosan vuoristossa Eliissä. Se on sijoitettu usein niin kutsutulle Platiánan akropoliille, jossa on nimeltä tuntemattoman kaupungin rauniot. Kyseistä paikkaa on ehdotettu kuitenkin myös Hypanan kaupungin sijaintipaikaksi. *[[Barrington Atlas of the Greek and Roman World]]* -kartasto sijoittaa Typaneain nykyiseen Vrestóon.

## Historia

Typaneain historiasta tiedetään vain vähän. Se on saattanut olla *[[polis]]* eli itsenäinen kaupunkivaltio, mutta selvän todistusaineiston puuttuessa sitä ei ole nykytutkimuksessa luetteloitu sellaiseksi. Filippos V valtasi Typaneain toisen liittolaissodan aikana. Strabon mainitsee sen yhdessä Hypanan kanssa. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä *Typaneatēs* ().

## Lähteet
Pyrgoi

**Pyrgoi** (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Eliissä Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Zacháron kunnan alueelle lähelle nykyistä Ágios Ilíasin kylää.

Pyrgoi sijaitsi Strabonin mukaan Trifylian eteläosassa Eliissä lähellä Neda-joen suuta. Se oli Trifylian eteläisin kaupunki ja sijaitsi aivan Messenian vastaisella rajalla. Siksi Stefanos Byzantionlainen kuvaa sen messenialaiseksi kaupungiksi. Hänen mukaansa kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä *Pyrgitēs* (). Kaupungin oletetulta paikalta on löydetty antiikin aikaisia rakennusten osia ja keramiikan sirpaleita.

Strabonin ja Stefanoksen mainitsema Pyrgoi on perinteisesti samastettu Pyrgoksen kaupunkiin, jonka mainitsevat Herodotos ja Polybios. Näin tekee myös *[[Barrington Atlas of the Greek and Roman World]]* -kartasto. Nykyisin kaupunkeja pidetään kuitenkin eri paikkoina.

## Lähteet
Egao no taenai shokuba desu

**Egao no taenai shokuba desu** () on Kuzushiron piirtämä ja käsikirjoittama manga, jota julkaisee Kodansha vuodesta 2019 lähtien. Sarja on sovitettu animeksi nimellä *A Mangaka's Weirdly Wonderful Workplace*, jonka ohjaaja on Kaoru Suzuki. Animen esitys alkoi vuonna 2025.

## Juoni
Päähenkilö Nana Futami on aloittava mangaka, joka tekee shōjo-mangaa. Futamia tukevat hänen toimittajansa Kaede Satō ja apulainen Mizuki Hazama.

## Ääninäyttelijät
Päähenkilöiden ääninäyttelijät:

## Lähteet
Transfeminiinit

**Transfeminiinit ry** on vuonna 2020 perustettu sosiaali- ja terveysalan potilasjärjestö, jonka tarkoituksena on edistää transfeminiinien yhteiskunnallisia oikeuksia sekä ylläpitää heille suunnattua tukiverkostotoimintaa.

Yhdistys järjestää transfeminiineille suunnattua vertaistukea sekä ryhmä- että yksilömuotoisesti. Järjestö toteuttaa lisäksi toimintaa kaikille trans- ja sateenkaariyhteisöön kuuluville. Toimintaan sisältyvät muun muassa kaikille sateenkaari-ihmisille avoimet lautapeli-illat, sateenkaarinuorille suunnatut tanssikurssit sekä eri yhteistyökumppaneiden kanssa toteutetut vapaamuotoiset tapahtumat.

Järjestö pitää tärkeänä transfeminiinieihin, sekä transihmisin laajemmin, kohdistuvien elämässä ja terveydenhuolossa esiintyvien epäoikeudenmukaisuuksien purkamista ja tavoittelee niiden poistamista yhteistyössä eri järjestöjen ja viranomaisten kanssa. Lisäksi yhdistys pyrkii edistämään lainsäädäntöä, joka huomioi transfeminiinien ohella myös transnuoret, muunsukupuoliset ja intersukupuoliset.
## Läheet
Ari Vepsäläinen

**Ari Paavo Juhani Vepsäläinen** (s. 11. huhtikuuta 1950 Jyväskylä) on suomalainen  logistiikan emeritusprofessori.

Ari Vepsäläinen syntyi diplomi-insinööri Paavo Vepsäläisen ja ylihoitaja Eira Knuutin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1987 on professori Katrina Nordström. Vepsäläinen tuli ylioppilaaksi Jyväskylän normaalilyseota 1969 ja valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1976 ja tekniikan lisensiaatiksi 1978. Carnegie Mellon -yliopistossa Pittsburghissa hän suoritti Master of Science -tutkinnon 1981 ja väitteli siellä tohtoriksi 1984. 

Vepsäläinen oli Teknillisessä korkeakoulussa tietojenkäsittelyopin assistentti 1975–1978, Carnegie Mellon -yliopistossa tutkija ja luennoija 1979–1982 ja apulaisprofessori 1982–1983 ja Pennsylvanian yliopistossa apulaisprofessori 1983–1988. Vepsäläinen toimi myös konsulttina 1987–1995 ja oli Helsingin kauppakorkeakoulussa, myöhemmin Aalto-yliopisto, systeemiteorian vs. professori ja dosentti 1989–1991 ja logistiikan professori vuodesta 1991. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet muun muassa logistiikka tuotannossa, liiketoiminnnan teknologiat sekä palvelujen ja tietojärjestelmien kehittäminen.

## Lähteet
Ekaterina Zaharieva

**Ekaterina Spasova Zaharieva** (Екатерина Спасова Захариева, o.s. Getševa) (s. 8. elokuuta 1975 Pazardžik, Bulgaria) on bulgarialainen juristi, poliitikko ja vuodesta 2024 lähtien EU:n startup-yrityksistä, tutkimuksesta ja innovoinnista vastaava komissaari. 

Zaharieva on Plovdivin yliopistosta valmistunut juristi. Hänellä on takanaan pitkä virkamies- ja poliitikkoura: vuosina 2003–2009 ympäristö- ja vesiministeriön osastopäällikkönä, vuosina 2009–2011 aluekehityksen ja yleisten töiden varaministerinä, vuosina 2012–2015 presidentin kansliapäällikkönä. Vuosina 2015–2017 hän toimi oikeusministerinä, vuosina 2017–2021 ulkoministerinä. Bulgarian parlamentissa hän on istunut kansanedustajana vuosina 2017–2024. Hän edustaa keskusta-oikeistolaista GERB-puoluetta.

Syksyllä 2024 Zaharieva nimitettiin Ursula von der Leyenin II komissioon vastuualueenaan (ensi kertaa komission historiassa) startup-yritykset, tutkimus ja innovointi. (Bulgaria oli ainoana EU-maana noudattanut von der Leyenin pyyntöä ja asettanut ehdolle sekä mies- että naisehdokkaan, joista von der Leyen valitsi Zaharievan.) Valinta on nostattanut lievästi epäileviä kommentteja, sillä Zaharievalla on pitkä kokemus politiikasta ja hallinnosta mutta ei erityisiä ansioita tai asiantuntemusta tutkimuksen, tiedepolitiikan ja innovaatioiden alalla.

## Lähteet
Glykon Ateenalainen

**Glykon** () oli antiikin kreikkalainen kuvanveistäjä, joka oli kotoisin Ateenasta. Hän on piirtokirjoituksen mukaan *[[Farnesen Herakles]]* -nimisen kuvapatsaan tekijä. Se esittää uupunutta Heraklesta nojaamassa nuijaansa. Se perustuu Lysippoksen aiheeseen. Veistos on Napolin kansallismuseossa. Veistos on oletettavasti peräisin 200-luvun alusta jaa.

## Lähteet
Intrépide (1911)

**Intrépide** oli Ranskan laivaston vuonna 1911 vesillelaskettu Aventurier-luokan hävittäjä. Alus oli alun perin Argentiinan laivaston *ARA Salta*, jonka Ranskan laivasto otti itselleen 1914.

## Valmistus
Alus tilattiin Nantesista Ateliers et Chantiers de Bretagnelta. Alus laskettiin vesille 25. syyskuuta 1911 nimellä *ARA Salta*. Ranskan laivasto otti 9. elokuuta 1914 aluksen, joka valmistui 2. marraskuuta 1914.

## Palvelus
Alus liittyi lokakuussa *Aventurier’n* kanssa 2. kevyeen laivueeseen, joka valvoi Kanaalin aluetta. Ne osallistuivat kahakkaan Nieuportin edustalla ja Yserin taistelun tukemiseen ampumalla Lombaertszydtin alueella olevia maaleja. Doverin valvontaosaston komentaja amiraali Hood nosti 30. lokakuuta 1914 lippunsa aluksella.

Alukset siirrettiin 1917 Välimerelle korvaamaan sisaraluksensa, jotka siirrettiin Brestiin kattilahuoltoon. Se oli 1919–1920 Itämeren divisioonassa. Se poistettiin alusluettelosta 1937.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Jatkuvuus (elokuvataide)

**Jatkuvuus** on elokuvanteossa sen varmistamista, että katsojan illuusio tarinan johdonmukaisesta etenemisestä säilyy kuvasta ja kohtauksesta toiseen. Tähän kiinnitetään huomiota jo käsikirjoitusta laadittaessa (mm. juonen looginen kuljetus), mutta erityisen tärkeää jatkuvuudesta huolehtiminen on kuvaus- ja leikkausvaiheessa. Peräkkäisiksi tarkoitetuissa otoksissa ihmisten ja esineiden sijainnin ja liikkeen sekä lavastuksen ja valaistuksen tulee pysyä keskenään johdonmukaisina niin, että otosten leikkaaminen uskottavasti peräkkäin onnistuu ilman kalliita uusintakuvauksia.

Häiriöitä kuvakerronnan jatkuvuudessa kutsutaan ammattikielessä klaffivirheiksi eli klaffareiksi (ks. klaffi) ja kuvakerronnan sujuvaa etenemistä korostavaa leikkaustyyliä jatkuvuusleikkaukseksi. Kuvausvaiheessa jatkuvuudesta huolehtii erityisesti kuvaussihteeri () mutta rekvisiitan osalta myös järjestäjä, puvustuksen osalta puvustaja tai pukusuunnittelija sekä kuvakulmien ja valaistuksen osalta kuvaaja. Vähäisen hierarkian kuvaustiimeissä kuka tahansa voi mainita jatkuvuusvirheestä kuvaussihteerille tai ohjaajalle sellaisen huomatessaan, mieluummin ennen kameran käynnistymistä kuin vasta kuvanoton jälkeen.

Elokuvan leikkausvaiheessa jatkuvuutta säätelevät yleisimmin fysikaaliset tekijät kuten näyttelijöiden sijainti ja liikkuminen tilassa suhteessa toisiinsa, fyysiset suoritukset suhteessa leikkauskohtiin (esim. katseen suunta, kasvojen ilme, vartalon liike) sekä laajemmassa mielessä tarinan ja juonen dramaturginen jatkuvuus.

## Lähteet
Arabe-luokka

**Arabe-luokka** oli Ranskan laivaston kahdentoista Japanista hankitun hävittäjän muodostama alusluokka ensimmäisessä maailmansodassa.

Koska Ranska ei kyennyt hankkimaan tarvitsemiaan moderneja hävittäjiä Euroopasta tai Yhdysvalloista päätti Ranskan hallitus tilata 12 hävittäjää Japanista vuonna 1917. Tilatut alukset muistuttivat keisarillisen Japanin laivaston Kaba-luokan aluksia. Ne valmistettiin ja luovutettiin tilaajalle ennätysajassa. Alukset olivat merikelpoisia ja soveltuivat hyvin ensimmäisen maailmansodan lopun tarpeisiin Välimerellä, mutta alusten japanilainen aseistus aiheutti huollolle ongelmia.

## Alukset

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Geórgios Karaïskákis

**Geórgios Karaïskákis** (; 1782–1827) oli Kreikan vapaussodan taistelijoita. Hän osallistui Ioánninan Ali paššan palveluksessa tämän kapinaan Osmanivaltakunnan sulttaania vastaan ja liittyi kreikkalaisiin, kun nämä 1821 nousivat taisteluun osmaneja vastaan. Hän kunnostautui Mesolóngin piirityksessä 1825–1826, ja heinäkuussa 1826 linnoituksen antauduttua hänet määrättiin Livadeián korkeimmaksi päälliköksi. Hän piti kreikkalaisissa vireillä rohkeutta ja toivoa käymällään sissisodallaan ja taisteluillaan Aráchovassa (joulukussa 1826) ja Dístomossa (helmikuussa 1827). Hän kuoli toukokuussa 1827 osmanien ampumaan luotiin. Karaïskákista on pidetty vapaussotaan osallistuneista kreikkalaisista päälliköistä parhaana johtajana. Konstantínos Paparrigópoulos julkaisi 1877 hänen elämäkertansa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Opiniâtre (1911)

**Opiniâtre** oli Ranskan laivaston vuonna 1911 vesille laskettu Aventurier-luokan hävittäjä. Alus oli alun perin Argentiinan laivaston *ARA Rioja*, jonka Ranskan laivasto otti itselleen 1914.

## Valmistus
Alus tilattiin Bordeaux’sta Dyle et Bacalanilta. Alus laskettiin vesille 1911 nimellä *ARA Rioja*. Ranskan laivasto otti 9. elokuuta 1914 aluksen, joka valmistui 16. syyskuuta 1914.

## Palvelus
Alus liitettiin palvelukseen otettaessa Toulonissa 1re Armée navaleen. Aluksen kattilat olivat loppuun kuluneet 1917, joten se lähetettiin Brestiin huollettavaksi. Telakalla alukselta korvattiin yksi kattila öljypolttoisella ja loput kolme olivat edelleen hiilipolttoisia Du Temple -kattiloita.

Alus oli 1919–1920 Itämeren divisioonassa. Se poistettiin alusluettelosta 1933.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Quectel

**Quectel** on kiinalainen elektroniikkayritys, jonka päätuotteita ovat langattoman tiedonsiirron ja paikannuksen moduulit. Vuonna 2024 se oli selvästi maailman suurin teollisten mobiiliverkko ja esineiden internet -moduleiden toimittaja noin 47% markkinaosuudellaan.

Quectel perustettiin 25. lokakuuta 2010 Shanghaissa, Kiinassa. Samana vuonna yritys perusti toimiston Shenzheniin.

Quectelin toimitusjohtaja on Patrick Qian.

## Lähteet
Opiniâtre

**Opiniâtre** tarkoittaa muun muassa seuraavia:

* *[[Opiniâtre (linjalaiva)|Opiniâtre]]*, 1750 vesille laskettu ranskalainen linjalaiva
* *[[Opiniâtre (1911)]]*, Ranskan laivaston vuonna 1911 vesille laskettu Aventurier-luokan hävittäjä
* *[[FS Opiniâtre (1864)]]*, Ranskan laivaston vuonna 1864 vesille laskettu Arrogante-luokan uiva patteri
Fine dining

**Fine dining** tarkoittaa korkeatasoista ruokailukokemusta, joka yhdistää huippuluokan palvelun, ylellisen ruokailutilan ja laadukkaan sekä kalliin ruoan. Fine diningissa ruoanvalmistusta ja esillepanoa pidetään taiteenlajina, koska siihen liittyy monimutkaisia tekniikoita ja tarkoin valittuja, joskus harvinaisempia raaka-aineita. 

## Historia
Fine diningin historia juontaa juurensa 1700-luvun lopun Ranskaan, jossa aateliston hovien kokkien taitojen siirtyessä julkisiin ravintoloihin, syntyi uudenlainen, ylellinen ruokailukokemus, joka tarjosi laadukasta ruokaa, valikoiman viinejä ja muodollisen ympäristön yksityisillä pöydillä, erottaen sen aiemmasta yhteisöllisestä ruokailusta. Tämä konsepti levisi ympäri Eurooppaa, ja 1900-luvulle tultaessa se oli vakiintunut nykyisenkaltaiseksi arvokkaaksi ruokailumuodoksi, jossa ruoka on taidetta ja esitys.

## Lähteet
Mevalonaattireitti

**Mevalonaattireitti** on aineenvaihduntareitti, jonka lopputuotteet ovat terpeenien ja sterolien biosynteesin kannalta keskeiset lähtöaineet isopentenyylipyrofosfaatti ja dimetyyliallyylipyrofosfaatti. Mevalonaattireittiä esiintyy niin aitotumaisissa kuin esitumaisissakin eliöissä. Toinen isopentenyylipyrofosfaattia ja dimetyyliallyylipyrofosfaattia tuottava tärkeä aineenvaihduntareitti on MEP-reitti.

## Esiintyminen eliöissä
Mevalonaattireitti on ainoa terpenoidien esiasteiden biosynteesitapa esimerkiksi eläimissä, sienissä ja useissa arkeissa. Kasveissa mevalonaattireitti on aktiivinen erityisesti solulimassa, mutta esimerkiksi viherhiukkaset hyödyntävät MEP-reittiä. Bakttreissa MEP-reitti on vallitseva, mutta osa bakteereista hyödyntää myös mevalonaattireittiä.

## Mevalonaattireitin reaktiot
Mevalonaattireitin ensimmäisessä vaiheessa kaksi asetyylikoentsyymi-A-molekyyliä reagoivat Claisen-kondensaatiolla asetoasetyylikoentsyymi-A:ksi, ja reaktiota katalysoiva entsyymi on asetyyli-KoA-asetyylitransferaasi. Asetoasetyylikoentsyymi-A kondensoituu vielä yhden asetyylikoentsyymi-A-molekyylin kanssa 3-hydroksi-3-metyyliglutaryylikoentsyymi-A:ksi HMG-KoA-syntaasin katalysoimana. Mevalonaattireitin kolmannessa vaiheessa 3-hydroksi-3-metyyliglutaryylikoentsyymi-A pelkistyy mevalonihapoksi HMG-KoA-reduktaasientyymin vaikutuksesta.

Mevalonihapon muodostumisen jälkeen seuraa mevalonihapon fosforylointi, jossa aitotumaisten eliöiden ja bakteerien mevalonaattireitit erkanevat arkkien aineenvaihduntareiteistä. Aitotumaisilla eliöillä ja bakteereilla mevalonaattikinaasi muodostaa fosfomevalonihappoa. Fosfomevalonaattikinaasi fosforyloi fosfomevalonihapon edelleen mevalonaatti-5-pyrofosfaatiksi, jonka difosfomevalonaattidekarboksylaasientsyymi hajottaa isopentenyylipyrofosfaatiksi. Isopentyneelipyrofosfaatti isomeroituu dimetyyliallyylipyrofosfaatiksi isopentenyylipyrofosfaatti-isomeraasin katalysoimana.

Arkeilla on mevalonihapon jälkeen kolme eri vaihtoehtoa jatkaa mevalonaattireittiä. Ne voivat joko toimia samoin kuin aitotumaiset ja bakteerit, tai käyttää kahta vaihtoehtoista reittiä. Osalla arkeista mevalonaatti-5-fosfaattidekarboksylaasi muodostaa isopentenyylifosfaattia, jonka isopentenyylifosfaattikinaasi fosforyloi isopentenyylipyrofosfaatiksi. Eräät arkit sen sijaan fosforyloivat mevalonihapon 3-asemasta mevalonaatti-3-fosfaatiksi mevalonaatti-3-kinaasilla. Tämä välivaihe fosforyloituu edelleen mevalonaatti-3,5-bisfosfaatiksi mevalonaatti-3,5-kinaasin toimesta. Mevalonaatti-3,5-bisfosfaati muuntuu edelleen mahdollisesti isopentenyylifosfaatiksi.

## Mevalonaattireitin kliininen merkitys
Mevalonaattireitin häiriöillä on tutkimuksissa todettu olevan yhteyksiä muun muassa syöpien, tulehduksellisten sairauksien, autoimmuunisairauksien, ateroskleroosin ja Alzheimerin taudin synnyssä.

## Lähteet
Šohdaravuoret

**Šohdaravuoret** () on vuoristo Pamirin lounaisosassa. Se muodostaa Šohdarajoen ja Pandžin vedenjakajan. Vuorijonon pituus on 205 kilometriä. Se korkein kohta on Karl Marxin huippu (6&nbsp;726 metriä).

Lähes poikittaissuuntaiset Šohdaravuoret liittyvät lännessä pitkittäissuuntaisiin Iškošimvuoriin, joita voidaan pitää niiden osana. Vuorten huipuilla on jäätiköitä ja rinteillä arokasvilllisuutta.

## Lähteet
Šohdara

**Šohdara** () on Ğundin sivujoki Vuoristo-Badahšanin alueella Tadžikistanissa. Sen pituus on 142 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 4&nbsp;180 neliökilometriä. Šohdara yhtyy Ğundiin kahdeksan kilometriä ennen kuin jälkimmäinen laskee Pandžiin.

Joki saa vetensä jäätiköiltä ja lumipeitteestä ja on korkeimmillaan heinäkuussa. Sen keskimääräinen virtaus on 35,2 kuutiometriä sekunnissa. Vettä käytetään maatalouden keinokasteluun.

## Lähteet
Aventurier (1911)

**Aventurier** oli Ranskan laivaston vuonna 1911 vesillelaskettu Aventurier-luokan hävittäjä. Alus oli alun perin Argentiinan laivaston *ARA Mendoza*, jonka Ranskan laivasto otti itselleen 1914.

## Valmistus
Alus tilattiin Bordeaux’sta Dyle et Bacalanilta. Alus laskettiin vesille 18. helmikuuta 1911 nimellä *ARA Mendoza*. Ranskan laivasto otti 9. elokuuta 1914 aluksen, joka valmistui 29. syyskuuta 1914.

## Palvelus
Alus liittyi lokakuussa *Intrépiden* kanssa 2. kevyeen laivueeseen, joka valvoi Kanaalin aluetta. Ne osallistuivat kahakkaan Nieuportin edustalla ja Yserin taistelun tukemiseen ampumalla Lombaertszydtin alueella olevia maaleja. Doverin valvontaosaston komentaja amiraali Hood nosti 30. lokakuuta 1914 lippunsa aluksella.

Alukset siirrettiin 1917 Välimerelle korvaamaan sisaraluksensa, jotka siirrettiin Brestiin kattilahuoltoon. Se oli 1919–1920 Itämeren divisioonassa. Se poistettiin alusluettelosta 1938.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Vasaraasia

**Vasaraasia** on Alamaailman Vasarat -yhtyeen esikoisstudioalbumi, jonka julkaisi Jarno Sarkulan ja Marko Mannisen Laskeuma Records 21. syyskuuta 2000. Albumista julkaistiin toinen painos Silence.-levy-yhtiön kautta lokakuussa 2002. Saksalainen levy-yhtiö Nordic Notes julkaisi albumin Keski-Euroopassa syksyllä 2008. 

## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Jarno Sarkula: sopraanosaksofoni, shehnai
* Erno Haukkala: pasuuna, didgeridoo
* Marko Manninen: sello
* Miikka Huttunen: polkuharmooni, flyygeli
* Teemu Hänninen: rummut, lyömäsoittimet

## Tuotanto
* Äänitys: Jarno Sarkula ja Miikka Huttunen
* Miksaus: Jarno Sarkula
* Sävellykset, sovitukset ja tuotanto: Alamaailman Vasarat
* Masterointi: Mika Jussila
* Valokuvat: Niko Luoma
* Kannen suunnittelu: Niko Luoma ja Jarno Sarkula

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Albumin kappaleiden kuvailuja yhtyeen kotisivulla (Internet Archives)