open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Olavi Ruikka ja vaimo, noituudesta tuomitut

**Olavi (Olli) Ruikka** ja hänen vaimonsa, jonka etunimi ei ole tiedossa, mestattiin noitina Iissä vuonna 1564.  

Ii oli siihen aikaan laaja pitäjä, jonka rajat olivat etelässä Liminka ja pohjoisessa Kemi sekä idässä valtakunnan raja. Ruikka asui nykyisen Simon alueella. Ruikan vaimo on tiettävästi ensimmäinen nainen, joka Suomessa on mestattu noituudesta. Luettelot saattavat kuitenkin olla puutteellisia.

Iin kirkkoherran virkaa hoiti vuosina 1563-1581 Laurentius Matinpoika Raumannus, joka oli päättänyt kitkeä noituuden pitäjästä. Uskonpuhdistuksen jälkeen noituuteen, taikauskoon ja kansanuskoon suhtauduttiin kielteisesti, ja niitä pidettiin jo propagandasyistä katolisuuteen kuuluvina oppeina. Heti virkaan päästyään Raumannus haastoi talollinen Olli Ruikan ja hänen vaimonsa talvikäräjille, joka tuomitsi heidät mestattaviksi.  Ruikan epäiltiin ansainneen omaisuutensa noitataidoilla, mikä oli Raamatun opetuksia vastaan. Tiedetään myös, että Ruikkaa oli sakotettu varastetun tavaran kätkemisestä v. 1560. Nimenomaan kirkkoherra piti huolen siitä, että päätös pantiin toimeen. Hänellä oli ollut riitoja seurakuntalaisten kanssa, mikä saattoi lisätä hänen kovuuttaan kansanuskoa ja noituutta kohtaan. Ajan tapoihin kuului turvautuminen noitien apuun vaikeissa tilanteissa, ja pohjoisessa usein pyydettiin apua Lapin noidilta. Ruikalla olisi ollut varaa lunastaa itsensä ja vaimonsa vapaaksi, mikä oli yleinen käytäntö, mutta sitä ei hyväksytty. Kyseessä oli myös kirkkoherran arvovalta, varsinkin kun hänen omaisuutensa jäi murto-osaan Ruikan omaisuudesta. 

Iin talvikäräjien sakkoluettelon mukaan Ruikan irtaimistosta perittiin kruunulle kaksi kolmasosaa ja lisäksi tuomarin kolmannes. Kruunulle perittiin 34 luotia hopeaa, 8 taalaria, 210 markkaa ja 1 äyri sekä 6 penninkiä rahaa, 2 härkää, 11 lehmää, nuori sonni, 4 hiehoa,10 lammasta ja lästi viljaa. Yhteensä irtaimiston arvo oli 466 markkaa, joka oli suuri summa siihen aikaan. Muusta tavarasta kuninkaan osuus oli 1 lästi jauhoja, 1 lästi suoloja, 9 leiviskää lihaa, 6 leiviskää hylkeenrasvaa ja 19 leiviskää voita. Koska hänellä oli paljon tavaraa, hän on saattanut toimia myös kauppiaana.   

Ruikan ja hänen vaimonsa eliminoiminen merkitsi Pohjois-Pohjanmaan mahtinoitien kukistamista ja kirkon arvovallan kasvua. Ruikan mestaaminen lopetti ammattimaisen noituuden Iistä. Taikuutta ja loitsuja esiintyi, mutta niistä papisto ei välittänyt. 

Asiakirjoissa kerrotaan, että Ruikka ja hänen vaimonsa mestattiin, mutta perimätiedon mukaan Ruikka poltettiin roviolla. Molemmat saattavat pitää paikkansa, koska Suomessa on ensin mestattu, mutta sen jälkeen on vielä voitu polttaa ruumis roviolla. Elävältä ei Suomessa poltettu. 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Bonchamp-lès-Laval

**Bonchamp-lès-Laval** on kunta läntisessä Ranskassa Mayennen departementissa Pays de la Loiren alueella. Se sijaitsee noin 6 kilometriä Lavalin kaupungista itään.

Kunnan keskustassa oleva Saint-Blaisen kirkko on tyyliltään romaaninen. Kirkon vanhimmat osat ovat 1000-luvulta, mutta suurimmaksi osaksi se on rakennettu 1600-luvulla. Vähän syrjemmällä keskustasta on Cassinen kappelin rauniot. Se on myös 1000-luvulta. 

Bonchamp-lès-Laval on tunnettu hevosjalostuksesta. Sieltä on lähtöisin useita tunnettuja ravihevosia, kuten vuoden 1992 Prix d’Amérique -voittaja *Verdict Gédé*.


Tiedosto:Bonchamp-lès-Laval - Église Saint-Blaise 05.jpg|Saint-Blaisen kirkko
Tiedosto:Bonchamp-lès-Laval (53) Chapelle de la Cassine 02.JPG|Cassinen kappeli


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Markus Vuosjoki

**Markus Vuosjoki** (s. 17. toukokuuta 1969) on suomalainen pesäpalloilija. Vuosjoki edusti pääsarjaurallaan Kankaanpään Mailaa, Vaasan Mailaa ja Loimaan Palloilijoita. Vuosjoki saavutti urallaan yhden SM-pronssin kaudella 1988. Vuosjoki pelasi urallaan yhden Itä-Länsi-ottelun vuonna 1989. Vuosjoki pelasi urallaan Pesäpallon SM-sarjassa ja Superpesiksessä yhteensä 260 runkosarjan ottelua. Näissä hän löi 13 kunnaria ja 188 tavallista juoksua, toi 103 juoksua ja keräsi 947 kärkilyöntiä. Vuosjoki pelasi urallaan 18 ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi kaksi tavallista juoksua, toi neljä juoksua ja keräsi 43 kärkilyöntiä. Vuosjoki pelasi urallaan kolme alemman loppusarjan ottelua. Näissä hän löi yhden tavallisen juoksun, toi yhden juoksun ja keräsi 20 kärkilyöntiä.

## Lähteet
Kauppalippu

**Kauppalippu** on merenkulkulippu, jolla kauppa-alukset osoittavat kansallisuutensa. Suomen kauppalippu on Suomen lippu ilman vaakunaa. Joillakin mailla voi olla oma lippunsa pursiseuroille. Useimmiten maan kauppalippu on identtinen maan omaan lippuun.
#### Kauppalippuja

Civil Ensign of Albania.svg|Albania 
Civil Ensign of Saudi Arabia (obverse).svg|Saudi-Arabia 
Flag of Argentina (civil).svg|Argentiina 
Civil Ensign of Australia.svg|Australia 
Civil Ensign of the Bahamas.svg|Bahama 
Civil Ensign of Bangladesh.svg|Bangladesh 
Flag of Belgium (civil).svg|Belgia 
Flag of Bolivia.svg|Bolivia 
Civil Ensign of the British Virgin Islands.svg|Brittiläiset Neitsytsaaret 
Civil Ensign of the Cayman Islands.svg|Caymansaaret 
Civil ensign of the Republic of China.svg|Kiinan tasavalta 
Civil Ensign of Colombia.svg|Kolumbia 
Flag of Costa Rica.svg|Costa Rica 
Civil Ensign of Croatia.svg|Kroatia 
Flag of Denmark.svg|Tanska 
Civil Ensign of the Dominican Republic.svg|Dominikaaninen tasavalta 
Flag of Ecuador (civil).svg|Ecuador 
Civil Ensign of El Salvador.svg|El Salvador 
Civil Ensign of the Falkland Islands.svg|Falklandinsaaret 
Civil Ensign of Fiji.svg|Fidži
Flag of Finland.svg|Suomi 
Civil and Naval Ensign of France.svg|Ranska 
Flag of Germany.svg|Saksa 
Civil Ensign of Ghana.svg|Ghana 
Civil Ensign of Gibraltar.svg|Gibraltar 
Civil Ensign of Grenada.svg|Grenada 
Civil Ensign of Guatemala.svg|Guatemala 
Civil Ensign of Guernsey.svg|Guernsey 
Flag_of_Haiti_(civil).svg|Haiti 
Civil Ensign of Hungary.svg|Unkari 
Flag of Iceland.svg|Islanti 
Civil Ensign of India.svg|Intia 
Civil Ensign of the Isle of Man.svg|Mansaari 
Civil Ensign of Israel.svg|Israel  
Civil Ensign of Italy.svg|Italia 
Civil Ensign of Luxembourg.svg|Luxembourg 
Civil Ensign of Malaysia.svg|Malesia 
Civil Ensign of Malta.svg|Malta 
Civil Ensign of Mauritius.svg|Mauritius 
Civil Ensign of Morocco.svg|Marokko 
Civil Ensign of New Zealand.svg|Uusi-Seelanti 
Civil Ensign of Nigeria.svg|Nigeria 
Flag of Norway.svg|Norja 
Civil Ensign of Pakistan.svg|Pakistan 
Flag of Peru.svg|Peru  
State Flag of Poland.svg|Puola 
Flag of Portugal.svg|Portugali 
Flag of Romania.svg|Romania 
Flag of San Marino (civil).svg|San Marino 
Civil Ensign of Singapore.svg|Singapore 
Civil Ensign of Slovenia.svg|Slovenia 
Civil Ensign of the Solomon Islands.svg|Salomonsaaret 
Flag of Spain (civil variant).svg|Espanja 
Civil Ensign of Switzerland.svg|Sveitsi 
Civil Ensign of Trinidad and Tobago.svg|Trinidad ja Tobago 
Civil Ensign of the Turks and Caicos Islands.svg|Turks- ja Caicossaaret 
Civil Ensign of the United Arab Emirates.svg|Arabiemiraatit 
Civil Ensign of the United Kingdom.svg|Britannia 


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Oleg Gusev

**Oleg Vladimirovitš Gusev** (, s. 24. huhtikuuta 1996 Rjazan) on venäläinen ratameloja. Hän osallistui vuodelle 2021 siirrettyihin Tokion kesäolympialaisiin 2020 ja oli 200 metrin kajakkiyksikössä 18:s. Gusev on saavuttanut neljä EM-pronssia: vuonna 2016 Moskovassa 500 metrin kajakkinelosessa ajalla 01:21.228, vuonna 2017 Plovdivissa 500 metrin kajakkikaksikossa ajalla 01:28.44 sekä vuonna 2021 Poznańissa kajakkinelosen 500 ja 1&nbsp;000 metrin kilpailuissa ajoilla 01:25.425 ja 03:03.850. Euroopan kisoissa 2019 Minskissä Gusev kuului Venäjän kultaa voittaneeseen joukkueeseen kajakkinelosen 500 metrillä.

## Lähteet
Erwin Strittmatter

**Erwin Strittmatter** (1912 Spremberg, Saksa – 1994) oli saksalainen kirjailija, joka vaikutti Itä-Saksassa. Hänen esikoisteoksensa oli 1950 ilmestynyt *Nummikylä* (*Ochsenkutscher*). Nuortenkirja *Tinko* (1954) oli suosittu Itä-Saksassa. Siinä kuvataan lapsen näkökulmasta maareformia. 1963 ilmestynyt *Ole Bienkopp* sai runsaasti huomiota, sillä siinä talonpoika-päähenkilö pyrkii uudistuksiin vastoin puolueen tahtoa.

Strittmatterin kolmas puoliso oli kirjailija Eva Strittmatter.

## Suomennetut teokset
* *Nummikylä: romaani* (*Ochsenkustsche*, 1950), suom. Aira Sinervo, Helsinki: Kansankulttuuri 1960

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Alttarikaide

**Alttarikaide** (alttarikehä, ehtoollispöytä) on etenkin Pohjoismaiden luterilaisten kirkkojen kirkkorakennuksen kuorissa oleva kaide, polvistumispenkki, joka erottaa alttarin muusta kirkkotilasta. Se on matala, noin 50-60 cm korkea kaide, jonka ulkoreunalla on polvistumista varten pehmustettu koroke. 

Kirkon alkuaikoina ehtoollinen otettiin vastaan seisten tai lattialle polvistuneena. Keskiajalla kirkon kuorin ja siten alttarin erotti kirkkosalista kuoriaita. Koristeellinen kuoriaita saattoi olla kiveä, puuta tai metallia.

Nykyisenkaltainen alttarikaide kehittyi Ruotsissa ja sen myötä Suomessa 1600-luvulla ja se on kuulunut kirkkojen kalusteisiin siitä saakka. Varhaisimmat merkinnät siitä ovat 1500-luvun lopulta. Alttarikaide samanmuotoisena kuin se on tunnettu Suomessa, on käytössä Suomen evankelisluterilaisen kirkon ohella lähes poikkeuksetta vain Ruotsin, Norjan, Tanskan ja Viron kirkoissa.  Pohjoismaiden luterilaisissa kirkoissa on  kauan ollut yleinen käytäntö, että ehtoollinen otetaan vastaan polvistuneena. Se lieneekin alttarikaiteen varsinainen tarkoitus.  

Alttarikaide on alkuaan saattanut olla suorakulmainen, mutta barokin aikana se muuttui puolikaaren muotoiseksi kehäksi, joka ympäröi alttaria ja ulottuu usein kuoriseinään saakka. 1800-luvulla ja kansallisromantiikan aikana tyylisuunta vaikutti myös alttarikaiteen muotoiluun ja koristeluun. 

Nykyään rakennetuissa kirkoissa alttarikaide on usein vaatimaton, kevytrakenteinen polvistumista helpottava kaluste. Se on usein myös irtonainen, jotta se voidaan siirtää sivuun, esimerkiksi musiikkiesitysten aikana. Etenkin Ruotsissa uusiin kirkkoihin ei enää rakenneta alttarikaiteita, vaan tarvittaessa alttarin eteen voidaan siirtää polvistumista helpottava lyhyt polvistumistuki. Alttarikaiteen käyttö on vähentynyt, kun ehtoollinen jaetaan uudistuneen liturgisen käytännön mukaisesti joko ehtoolliskulkueena, usein myös useammassa paikassa eri puolilla kirkkoa tai ehtoollisvieraat seisovat puolikaaressa alttarin ympärillä. 

Alttarikaiteen on kauan katsottu eristävän alttarialueen jonkinlaiseksi "kaikkein pyhimmäksi" alueeksi kirkossa, jonne vain papit saivat mennä. Usein melko tukevaksi rakennettuna se on käsitetty rajaksi, joka erottaa seurakunnan tilan ja sitä pyhemmän alttaritilan. Alttarikaidetta on, sen puoliympyrämuotoa on selitetty vertauskuvallisestiː alttarikaide jatkuu näkymättömänä muodostaen ympyrän, ja näkymättömän osan äärellä jo aikaisemmin perille päässyt seurakunta viettämää ehtoollista, Sille ei ole teologisia perusteita, vaan kaide on puhtaasti tekninen ehtoollisen jakoa varten valmistettu apuväline. Siten tämä täysin käytännöllinen laite on muodostunut tyyliä luovaksi tekijäksi pohjoismaisessa, luterilaisessa kirkkoarkkitehtuurissa. 

## Lähteet
Luettelo Pokémoneista (sukupolvi VI)

**[[Pokémon]]-tuoteperheen kuudes sukupolvi** sisältää 72 kuvitteellista eliölajia ja uusia muotoja aiemmissa sukupolvissa esitellyistä lajeista. Kuudennen sukupolven Pokémon-lajit esiteltiin pelisarjan vuonna 2013 ilmestyneissä osissa ''Pokémon X'' ja ''Pokémon Y''. Kuudennessa sukupolvessa esiteltiin myös megakehittyminen (), jonka myötä tietyt pokémonit voivat määräajaksi kehittyä voimakkaammiksi Mega-muodoiksi.

## Luettelo

### Megakehitysmuodot
*Pokémon X:ssä* ja *Pokémon Y:ssä* sekä myöhemmin myös *Pokémon Omega Redissä* ja *Pokémon Alpha Sapphiressa* esiteltiin muotoja, joihin lopullisiin muotoihinsa normaalikehittyneet pokémonit voivat väliaikaisesti siirtyä ottelun aikana megakehittymisellä, mikä onnistuu vain, jos kouluttajalla on avainkivi ja pokémonilla sen megakehitysmuodolle suunnattu megakivi.

### Alkukantaiset muodot
*Pokémon Omega Rubyssa* ja *Pokémon Alpha Sapphiressa* Kyogrella ja Groudonilla on megakehittymisen tavoin toimiva kyky nimeltä Primal Reversion, jolla ne voivat siirtyä alkukantaisiin muotoihin ().

## Huomioita

## Lähteet
* 
* 

### Viitteet
Samettilehdet

**Samettilehdet** (*Gynura*) on asterikasvien suku, johon kuuluu 54 lajia monivuotisia ruohoja. Niitä esiintyy alkuperäisenä Afrikan, Australian ja Etelä- ja Kaakkois-Aasian trooppisella alueella.

## Lajeja
* pensassamettilehti (*Gynura aurantiaca*)
* köynnössamettilehti (*Gynura procumbens*)
* seychelliensamettilehti (*Gynura sechellensis*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Samettilehdet – ''Gynura''
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Gynura''
Helsingin teatteriorkesteri

**Helsingin teatteriorkesteri r.y.** oli 1930–1994 toiminut helsinkiläisten teatterien operettien ja muiden musiikkia sisältävien esitysten orkesterina toiminut soittajisto. Se piti myös sinfonia-, tehdas- ja koululaiskonsertteja sekä soitti musiikin moniin suomalaisiin elokuviin.

Äänielokuvien tullessa Helsingin elokuvateattereihin 1920- ja 1930-luvun vaihteen tienoilla elokuvateattereissa soittaneita muusikkoja jäi paljon työttömiksi. Esimerkiksi 1929 Helsingissä oli parisataa työtöntä muusikkoa. Viulisti Eino Raitio sai idean perustaa vakinainen teatteriorkesteri, sillä puhenäyttämöillä soittivat tilapäiset kokoonpanot. Päänäyttämöt eli Kansallisteatteri, Kansan Näyttämö ja Ruotsalainen Teatteri ottivat ajatuksen innolla vastaan. Ruotsalaisesta Teatterista tuli orkesterin suurin työllistäjä.

Aluksi Suomen Muusikeriliitto takasi 22 soittajalle kiinteän kuukausipalkan, josta järjestelystä voitiin muutaman kuukauden kuluttua luopua hyvien sopimusten ansiosta. Kansallisteatterissa orkesteri soitti ensimmäisen kerran *[[Kesäyön unelma]]ssa* ja Ruotsalaisessa Teatterissa *Montmartren orvokissa*. Teatterien kesätaukojen aikana orkesteri esiintyi Ravintola Kappelissa viitenätoista kesänä. Soittajiston koko vaihteli tarpeen mukaan niin, että *[[Nummisuutarit|Nummisuutarien]]* esityksessä soitti yksi muusikko ja *[[Kerjäläisooppera]]ssa* 28 soittajan kokoonpano. Vakinainen vahvuus oli 22 soittajaa ja suuri osa Suomen orkesterimuusikoista oli harjaantunut tehtäviinsä teatteriorkesterin soittajistossa. Valtio ja Helsingin kaupunki avustivat orkesteria vuosittain 1950-luvulla.

Orkesterin viettäessä 30-vuotisjuhlavuottaan 1960 se laski esiintyneensä eri kokoonpanoissa edellisellä konserttikaudella 509 kertaa. Se soitti Kansallisteatterissa, Kansanteatteri-Työväenteatterissa, Ruotsalaisessa Teatterissa ja Operettiteatterissa sekä usein myös Kansallisoopperan montussa. Kullakin teatterilla oli oma kapellimestarinsa. Teatterisoiton ohella orkesteri myös konsertoi jatkuvasti. Sotien jälkeen 1946 se teki jopa laajan konserttikiertueen Länsi- ja Pohjois-Suomeen. Solistina soitti viulutaiteilija Anja Ignatius ja orkesterissakin soitti yksi nainen, ensiviulussa Ulla Borenius. Orkesteri kokoontui joka viikko harjoituksiin ja konserttien edellä toki useamman kerran.

## Yhdistyksen puheenjohtajia
*Ernst Linko
*L. Arvi P. Poijärvi
*Sulho Ranta
*Tyko Örlund
*Veikko Helasvuo

## Orkesterinjohtajia
*Eino Raitio
*Josef Rauttenbacher
*Jussi Jalas 1934–1956
*Ulf Söderblom 1958–
*Eero Kosonen
*Väinö Haapalainen
*Harry Bergström (viihderyhmän johtaja)

## Lähteet
Rochecorbon

**Rochecorbon on kunta** Ranskassa Indre-et-Loiren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, aivan Toursin kaupungin itäpuolella.

Kaupunkikuvaa hallitsee korkean jyrkänteen päällä oleva torni. Se on jäänne vanhasta keskiaikaisesta linnasta. Torni on nelikulmainen ja kymmenen metriä korkea. Se on rakennettu vuonna 1113 vartiotorniksi. Tornia vahvistettiin ja uudistettiin 1400-luvulla. Tornin huipulla poltettiin vaaran uhatessa tulta, jolla varoitettiin läheistä Amboisen varuskuntaa. Tästä torni sai nimen *lanterne* eli "lyhty". 

Rochecorbonin jyrkillä rinteillä kasvaa noin 300 hehtaaria viiniköynnöksiä. Kunta onkin yksi niistä seitsemästä kunnasta, joilla on oikeus käyttää Vouvray (AOC) alkuperänimitystä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kompassikukat

**Kompassikukat** (*Silphium*) on asterikasvien suku, johon kuuluu 13 lajia. Ne ovat sukua auringonkukille. Niitä esiintyy alkuperäisenä Pohjois-Amerikassa: Yhdysvalloissa ja Kanadan Ontariossa. Leveäkompassikukkaa on viljelty koristeperennana ja myös biomassakasvina Keski-Euroopassa. Se on levinnyt luontoon useissa Euroopan maissa.

## Lajeja
* preeriakompassikukka (*Silphium integrifolium*)
* liuskakompassikukka (*Silphium laciniatum*)
* leveäkompassikukka (*Silphium perfoliatum*)
* hoikkakompassikukka (*Silphium terebinthinaceum*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Kompassikukat – ''Silphium''
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Silphium''
Hopeayrtit

**Hopeayrtit** (*Santolina*) on asterikasvien suku, johon kuuluu 28 lajia. Niitä esiintyy alkuperäisenä Euroopassa, Turkissa, Kaukasiassa ja Pohjois-Afrikassa. Nyhähopeayrttiä kasvaa tulokaslajina myös Amerikassa. Sitä käytetään muun muassa koristekasvina.

## Lajeja
* *[[Santolina africana]]*
* nyhähopeayrtti eli hopeayrtti (*Santolina chamaecyparissus*)
* sardinianhopeayrtti (*Santolina insularis*)
* *[[Santolina neapolitana]]*
* viherhopeayrtti (*Santolina rosmarinifolia*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Hopeayrtit – ''Santolina''
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Santolina''
Ateenan maanjäristys 2019

**Ateenan maanjäristys 2019** oli maanjäristys, joka tapahtui Kreikassa 19. heinäkuuta 2019 kello 14.13 paikallista aikaa. Sen keskus sijaitsi Ateenan luoteispuolella noin neljä kilometriä pohjoiseen Magoúlasta. Maanjäristyksen magnitudi oli 5,3 ja se tapahtui noin 10 kilometrin syvyydessä, vaikkakin joidenkin arvioiden mukaan se olisi ollut paljon pinnallisempi.

Maanjäristys kesti noin 15 sekuntia ja tuntui erityisesti Ateenan keskustassa. Järistys aiheutti sähkö- ja telekommunikaatiokatkoksia. Suurempia tuhoja se aiheutti lähinnä jo valmiiksi huonokuntoisissa rakennuksissa. Järistyksessä loukkaantui neljä henkeä. Maanjäristystä seurasi jälkijäristyksiä, joiden magnitudi oli 2–3,2.

## Lähteet
Egeanmeren maanjäristys 2017

**Egeanmeren maanjäristys 2017** oli merenalainen maanjäristys, joka tapahtui Egeanmerellä Kreikan ja Turkin välillä 21. heinäkuuta 2017 kello 1.31 Kreikan ja Turkin aikaa. Sen keskus sijaitsi Turkin Bodrumin ja Kreikan Kosin saaren välissä noin 8 kilometriä lounaaseen ensin mainitusta ja 12 kilometriä koilliseen viimeksi mainitusta. Maanjäristyksen magnitudi oli 6,6 ja intensiteetti VII, ja se tapahtui noin 7 kilometrin syvyydessä.

Järistyksessä kuoli kaksi ja loukkaantui noin 500 henkeä. Kuolemantapaukset, ruotsalainen ja turkkilainen turisti, sattuivat Kosilla, jossa loukkaantui noin 120 henkeä. Tuhoja aiheutui erityisesti Kosin kaupungin rannassa. Kaupungissa halkeili katuja ja esimerkiksi Defterdarin moskeijan minareetti sortui. Bodrumissa loukkaantui noin 360 henkeä. Turkissa maanjäristys vaikutti myös muun muassa Datçassa.

Maanjäristyksen vaikutusta lisäsi se, että se tapahtui suhteellisen pinnalla. Järistystä seurasi useita jälkijäristyksiä. Maanjäristykseen liittyi tsunami, jonka aallonkorkeus oli noin 60–70 cm ja joka eteni Turkin puolella enimmillään noin 100 metriä sisämaahan sekä iski myös Kosin kaupungin rantaan.

## Lähteet
Elassónan maanjäristys 2021

**Elassónan maanjäristys 2021** oli maanjäristys, joka tapahtui Kreikassa 3. maaliskuuta 2021 kello 12.16 paikallista aikaa. Sen keskus sijaitsi Thessaliassa lähellä Elassónaa ja Týrnavosta ja se vaikutti myös muun muassa Lárisassa. Maanjäristyksen magnitudi oli 6,3 ja intensiteetti IX, ja se tapahtui noin 10 kilometrin syvyydessä.

Järistys kesti ainakin 15 sekuntia ja tuntui suuressa osassa Keski- ja Pohjois-Kreikkaa. Järistystä seurasi useita jälkijäristyksiä, joista voimakkaimmat olivat 5,9 magnitudin järistys 4. maaliskuuta kello 20.36 ja 5,5 magnitudin järistys samana päivänä kello 21.23. Lisää 4–5 magnitudin järistyksiä tapahtui vielä 12. ja 15. maaliskuuta. 16. maaliskuuta mennessä oli havaittu yhteensä noin 200 jälkijäristystä. Koko maanjäristyssarjan voidaan katsoa alkaneen jo 28. helmikuuta, ja siihen kuului yli  järistystä. Järistyksessä kuoli yksi ihminen ja loukkaantui kolme.

## Lähteet
Plinius-tyypin purkaus

**Plinius-tyypin purkaus** on voimakkain ja suurin räjähdysmäisistä tulivuorenpurkaustyypeistä. Plinius-purkauksissa purkautuu yli kuutiokilometrin verran magmaa, ja tuhkapilvi voi kohota 20–50 kilometrin korkeuteen.

Plinius-purkaukset tapahtuvat yleensä kerrostulivuorissa, ja niissä syntyy yleensä räjähdysherkkää dasiittista tai ryoliittista laavaa. Purkauksen pituus vaihtelee yleensä tunneista päiviin, ja pisimmät purkaukset tapahtuvat felsisistä tulivuorista. Felsisen magman lisäksi Plinius-purkauksia voi tapahtua joskus myös basalttisesta magmasta.

Plinius-purkauksissa syntyy runsaasti purkausmateriaalia ja sen seurauksena paksuja tefrakerroksia. Pyroklastista materiaalia on usein epäsäännöllisesti kraatterin ympärillä, sillä tuuli kuljettaa tuhkapilveä. Plinius-purkauksiin liittyy myös pyroklastisia virtauksia ja lahareita. Tuhkapilvi voi joskus romahtaa ja synnyttää hirmumyrskyn vauhdilla tulivuoren rinnettä kulkevan kuuman pilven eli pyroklastisen virtauksen.

Plinius-tyypin purkaus on saanut nimensä roomalaisesta Plinius nuoremmasta, joka kirjoitti silminnäkijäkuvauksen Vesuviuksen vuoden 79 purkauksesta.

## Lähteet
Joonianmeren maanjäristys 1953

**Joonianmeren maanjäristys 1953**, myös **Kefalonián suuri maanjäristys**, oli merenalainen maanjäristys, joka tapahtui Kreikassa 12. elokuuta 1953 kello 11.23 paikallista aikaa (9.23 UTC). Sen keskus sijaitsi Joonianmerellä Kefalonián saaren itäpuolella, ja se vaikutti erityisesti Kefalonián, Zákynthoksen ja Ithakan saarilla. Maanjäristyksen magnitudi oli 7,2 ja intensiteetti X.

Maanjäristys oli viimeinen ja voimakkain kolmen peräkkäisen, järjestyksessä voimistuneen maanjäristyksen sarjassa. Ensimmäinen, jonka magnitudi oli 6,4, tapahtui 9. elokuuta kello 9.41 paikallista aikaa (7.41 UTC). Sen keskus oli Ithakan Stavróksen kylän lähellä. Toinen järistys, jonka magnitudi oli 6,8, tapahtui 11. elokuuta kello 5.32 paikallista aikaa (3.32 UTC). Sen keskus oli Zákynthoksen luoteispuolella. Jälkijäristyksiä, joista useat nousivat vielä magnitudiin 5, tapahtui lukuisia, ja ne kestivät syyskuun lopulle saakka. Yhteensä järistyksiä oli noin 150.

Näistä kolmesta 12. elokuuta maanjäristys oli yksi nyky-Kreikan historian tuhoisimpia. Se kesti noin 20 sekuntia. Järistyksessä kuoli 476 ja loukkaantui noin  henkeä. Maanjäristys tuhosi muun muassa Lixoúrin ja Argostólin kaupungit sekä Zákynthoksen kaupungin lähes kokonaan. Argostólissa sanotaan säilyneen pystyssä vain kaksi taloa. Tuhoja lisäsivät maanjäristyksen seurauksena syttyneet laajat tulipalot. Maanjäristykseen sanotaan joskus liittyneen tsunamin, mutta tiedot tästä ovat epäselviä. Kerrotaan, että maanjäristyssarjan järistyksiin liittyi poikkeuksellisen voimakkaita maanalaisia ääniä.

Järistykset muuttivat merkittävästi tuhoja kärsineiden saarten paikkakuntien ulkonäköä, sillä vanhat rakennukset olivat tuhoutuneet. Kaupunkeja ja kyliä rakennettiin uusiksi nykyaikaisilla asemakaavoilla ja tiukemmilla rakennusnormeilla. 1950-luvun lopulle mennessä jälleenrakennushankkeessa oli rakennettu yli  uutta taloa. Aluksi saarelaisia kiellettiin muuttamasta pois saarilta, sillä Kreikka kamppaili vielä edellisten evakkoaaltojen seurausten kanssa, mutta kiellon päättymisen jälkeen monet muuttivat pois saarilta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Joonianmeren maanjäristys 2015

**Joonianmeren maanjäristys 2015** oli maanjäristys, joka tapahtui Kreikassa 17. marraskuuta 2015 kello 10.10 paikallista aikaa. Sen keskus sijaitsi Lefkaksen saarella Nydrín luoteispuolella ja se vaikutti myös Kefalonián ja Ithakan saarilla. Maanjäristyksen magnitudi oli 6,5 ja se tapahtui noin 11 kilometrin syvyydessä.

Maanjäristys aiheutti eniten tuhoja Lefkaksen lounaisosassa. Useita rakennuksia vaurioitui sekä siellä että Kefaloniálla ja Ithakalla. Lefkaksella tapahtui järistyksen seurauksena myös lukuisia maanvyörymiä, joiden vuoksi tieyhteyksiä meni poikki. Järistyksessä kuoli kaksi ja loukkaantui ainakin neljä henkeä. Järistys tunnettiin muun muassa Ateenassa ja Albaniassa saakka. Maanjäristykseen liittyi pieni tsunami.

## Lähteet
Modulight

**Modulight Oyj** on suomalainen teknologiayhtiö. Modulight listautui Helsingin pörssin First North -listalle 30. syyskuuta 2021. Yritys keräsi listautumisen yhteydessä 60 miljoonaa euroa. Lisäksi vanhat omistajat myivät osakkeitaan 19 miljoonalla eurolla. Modulight teki tammi–syyskuussa 2022 yhteensä 5,3 miljoonaa euron liiketappion 3,3 miljoonan euron liikevaihdolla.

## Lähteet
Joonianmeren maanjäristys 2018

**Joonianmeren maanjäristys 2018** oli maanjäristys, joka tapahtui Kreikassa 26. lokakuuta 2018 kello 01.54 paikallista aikaa. Sen keskus sijaitsi Joonianmeressä noin 36 kilometriä lounaaseen Zákynthoksesta. Maanjäristyksen magnitudi oli 6,8 ja se tapahtui noin 14 kilometrin syvyydessä.

Järistys vaikutti Zákynthoksen lisäksi erityisesti Strofadeilla. Zákynthoksessa vaurioitui satamaa ja Strofadeilla luostari. Järistyksessä loukkaantui ainakin kolme ihmistä. Järistys tunnettiin aina Libyassa, Italiassa, Maltalla ja Albaniassa saakka. Maanjäristys aiheutti pienen tsunamin, joka havaittiin muun muassa Peloponnesoksen länsirannikolla ja Italiassa. Järistystä seuranneista lukuisista jälkijäristyksistä suurin oli magnitudiltaan 5,6.

## Lähteet
Luettelo olympiakisojen hakijakaupungeista

Tämä on **luettelo [[olympialaiset|olympiakisojen]] hakijakaupungeista**.

## Kesäolympialaiset
 

## Talviolympialaiset

## Lähteet
Lesboksen maanjäristys 2017

**Lesboksen maanjäristys 2017** oli merenalainen maanjäristys, joka tapahtui Kreikassa 12. kesäkuuta 2017 kello 15.28 paikallista aikaa. Sen keskus sijaitsi Egeanmeressä noin 14 kilometriä Lesboksesta etelään ja se vaikutti erityisesti saaren kaakkoisosissa. Maanjäristyksen magnitudi oli 6,3 ja se tapahtui noin 12 kilometrin syvyydessä.

Järistyksessä kuoli yksi ja loukkaantui noin 15 henkeä. Tuhoja raportoitiin 12 kylästä Lesboksen kaakkoisosasta. Sadat saarelaiset jäivät kodittomiksi. Pahimmat tuhot olivat Vrísan kylässä. Plomárissa vaurioitui noin 250 taloa. Maanjäristys tuntui myös Turkissa, mutta siellä ei raportoitu loukkaantumisia. Maanjäristykseen liittyi pieni tsunami, jonka aallonkorkeus oli noin 30–40 cm ja joka havaittiin ainakin Plomárin satamassa.

## Lähteet
Vouvray

**Vouvray** on kunta Ranskassa Indre-et-Loiren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, noin 11 kilometriä Toursin kaupungista itään.

Vouvray on rakennettu osittain Loirejoen jyrkkään penkkaan, johon on kaivettu useita luola-asuntoja sekä viinintuottajien kellareita. Kunta onkin tunnettu laadukkaasta viinistään, jonka juuret ulottuvat vuonna 372 perustettuun luostariin. 1400-luvulla osa viinitarhasta kuului Ranskan kruunulle, ja Vouvrayn viiniä tarjoiltiin kuninkaille. Vuonna 1936 viini sai Vouvray (AOC) alkuperänimityksen.


Tiedosto:Vouvray_maisons_troglodytes.jpg|Luola-asunto
Tiedosto:Bouteille de Vouvray pétillant (domaine François PINON).jpg|Vouvray-kuohuviini


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kreikan maanjäristys 227 eaa.

**Kreikan maanjäristys 227 eaa.** oli maanjäristys, joka tapahtui Kreikassa tarkemmin tuntemattomaan aikaan noin vuonna 227 eaa., joidenkin arvioiden mukaan kuitenkin joskus vuosien 226–220 eaa. välillä. Se vaikutti Eteläisten Sporadien saarilla ja erityisesti Rhodoksella (nyk. Ródos). Maanjäristyksen magnitudi oli arviolta noin 7,2 ja intensiteetti X, ja se tapahtui noin 100 kilometrin syvyydessä.

Maanjäristyksen tarkkaa ajoitusta ei tunneta. Sen tapahtumisvuodeksi mainitaan eri lähteissä 227 eaa., 227–226 eaa., 226–225 eaa., 224 eaa., 222 eaa. tai 220 eaa. Maanjäristyksen mainitsevat muun muassa Polybios ja Pausanias. Järistys tuhosi Rhodoksen kaupunkia ja tunnetaan erityisesti siitä, että se romahdutti Rhodoksen kolossin. Maanjäristykseen liittyi tsunami. Antiikin lähteiden mukaan useita laivoja tuhoutui.

## Lähteet
Kreikan maanjäristys 373 eaa.

**Kreikan maanjäristys 373 eaa.** oli maanjäristys, joka tapahtui Kreikassa talvella vuonna 373 eaa. Se vaikutti Joonianmeren ja Korintinlahden alueilla. Maanjäristyksen magnitudi oli arviolta noin 7,3 ja intensiteetti XI.

Maanjäristys tunnetaan siitä, että se tuhosi Akhaiassa Korintinlahden etelärannalla sijainneet Buran ja Heliken kaupungit. Maanjäristykseen liittyi tsunami. Helikessä se hukutti koko kaupungin. Antiikin lähteet mainitsevat myös kymmenen sotalaivan tuhoutuneen sen vuoksi.

## Lähteet
Anna Näkkäläjärvi-Länsman

**Anna Maarit Näkkäläjärvi-Länsman** (s. 1979 Inari) on laulaja-lauluntekijä. Hänet tunnetaan myös taiteilijanimellä **Ánnámáret**.

Näkkäläjärvi-Länsman syntyi Lismasta tulleelle pohjoissaamelaiselle isälle ja Länsi-Lapista tulleelle suomalaiselle äidille, jotka asettuivat Inarin kirkonkylälle. Hänen intohimonsa musiikkia kohtaan syttyi koulun viidennellä luokalla ensimmäisessä Saamelaisnuorten taidetapahtumassa, jossa hän osallistui saamen oppilasryhmän jäsenenä joikuesitykseen. Saamelaismusiikin opetusta ei ollut tarjolla, mutta Näkkäläjärvi-Länsman aloitti huilunsoiton ja siirtyi pian klarinettiin. Lukioon hän lähti Rovaniemelle; tämän jälkeen hän soitti vuoden Lapin sotilassoittokunnassa. Hän jatkoi Inarissa ja Lapin musiikkiopistossa saamaansa klarinetinsoiton opetusta Tampereen konservatoriossa Jarmo Hyväkön ja Sibelius-Akatemiassa Reijo Koskisen johdolla.

## Ura
Näkkäläjärvi-Länsman pääsi opiskellessaan osallistumaan Euroopan unionin saamelaismusiikin koulutuksen kehittämishankkeeseen. Hän alkoi yhdistää taustaansa klassisessa musiikissa saamelaiseen musiikkiperinteeseen ja kehittää Saamelaista musiikkiakatemiaa, jonka opetuksessa hän on muun muassa käyttänyt Armas Launiksen tekemiä muistiinpanoja joikuperinteestä. Näkkäläjärvi-Länsman julkaisi kaksi albumia (*Beallječiŋat*, 2011; *Gollehelmmot*, 2016) Ánnámáret Ensemblen kanssa ja helmikuussa 2021 Ánnámáret-taiteilijanimellään laatimiensa joikujen *Nieguid Duovdagat* -albumin. Lisäksi hänellä on Ánnámáret Luohteilbmi -niminen kokoonpano, jolta ilmestyi albumi *Luođit* saamelaisten kansallispäivänä 2025.

Ánnámáret Ensemblessa on toiminut muun muassa harmonikansoittaja Johanna Juhola. *Nieguid Duovdagat* -albumilla joikuihin yhdistettiin Ilkka Heinosen soittama jouhikko ja Turkka Inkilän soittama shakuhachi. Inkilä vastasi levyllä myös elektroniikasta. Singlenä ilmestyneeseen "Jearrat máttaráhkus" -kappaleeseen tehty video esitettiin Linnan juhlat itsenäisyyspäivänä 2020 korvanneessa televisiolähetyksessä, jonka isäntänä oli presidentti Sauli Niinistö. *Nieguid Duovdagat* -hankkeeseen teki videotaidetta Marja Viitahuhta.

Näkkäläjärvi-Länsman oli vuosina 2012–2015 saamelaiskulttuurin läänintaiteilija. Hän on esiintynyt muun muassa Oulunsalo Soi -festivaalilla. Hän toimi Vilijonkan ääninäyttelijänä *[[Muumilaakso (animaatiosarja)|Muumilaakso]]*-animaatiosarjan pohjoissaamenkielisessä *Mumenvággi*-versiossa. Näkkäläjärvi-Länsman on työskennellyt tuntiopettajana Sibelius-Akatemian Global Music -koulutusohjelmassa.

## Yksityiselämä
Näkkäläjärvi-Länsman meni vuonna 2011 naimisiin poromies, saamelaispoliitikko Asko Länsmanin kanssa. Hän oli tutustunut tähän työskennellessään Saamelaiskäräjillä kulttuurisihteerinä. Näkkäläjärvi-Länsman asuu miehensä ja kahden lapsen kanssa Nuorgamissa.

## Diskografia

###### Ánnámáret Ensemble:
* *Beallječiŋat* (2011)
* *Gollehelmmot* (2016)

* Hosianna. Single. (2024)

###### Ánnámáret:

* *Nieguid Duovdagat* (2021)
* *Bálvvosbáiki* (2024)

###### Ánnámáret Luohteilbmi:

* *Luođit* (2025)

* Sálmmo Duomis. Single. (2025)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Viralliset sivut ,
Kreikan maanjäristys 426 eaa.

**Kreikan maanjäristys 426 eaa.** oli maanjäristys, joka tapahtui Kreikassa kesällä 426 eaa. Sen keskus sijaitsi Malianlahden (nyk. Maliakóslahti) ja Euboian pohjoispään tienoilla. Maanjäristyksen magnitudi oli arviolta noin 7,1 ja intensiteetti X.

Thukydides kertoo *[[Peloponnesolaissota (Thukydides)|Peloponnesolaissodassaan]]*, että järistystä oli edeltänyt useita järistyksiä vuonna 427 eaa. Ne vaikuttivat peloponnesolaissodan kulkuun, sillä spartalaiset pitivät niitä pahana enteenä ja luopuivat tuolloin yrityksestä vallata Attika, vaikka olivat edenneet jo Korintin kannakselle saakka. Järistykset jatkuivat kesällä 426 eaa., jolloin tapahtui useita järistyksiä Euboian mantereesta erottaneen salmen alueella. Järistyksissä tuhoutuivat muun muassa Lamian, Larisan ja Herakleia Trakhinian kaupungit. Suuria tuhoja mainitaan myös muun muassa Orobiaissa, Opuksessa, Elateiassa, Oreoksessa ja Peparethoksessa sekä Atalanten (nyk. Atalantonísi) saarella. Skarfeiassa kerrotaan kuolleen  henkeä.

Maanjäristys tunnetaan ennen kaikkea siihen liittyneestä tsunamista, joka tunnetaan Malianlahden tsunamina. Thukydides kertoo tsunamista eli siitä, kuinka meri ensin vetäytyi ja tuli sitten takaisin suurena hyökyaaltona, ja osasi yhdistää ilmiön edeltäneeseen maanjäristykseen. Tämä on ensimmäinen historiallisesti tunnettu esimerkki siitä, että tsunami osattiin kytkeä aiempaan geologiseen tapahtumaan. Havainto on edistysaskel tieteellisessä ajattelussa, sillä vielä Herodotos oli pitänyt Poteidaiassa tapahtuneen tsunamin syynä Poseidonin vihaa. Thukydideen kuvaus keskittyy tapahtumiin Orobiaissa, Atalantella ja Peparethoksessa, joista hänellä oli tietoa paikalla olleiden ateenalaisten kautta.

Myöhemmistä kirjailijoista maanjäristystä ja tsunamia käsittelivät Demetrios Kallatislainen, Demetrios Skepsisläinen ja Strabon. Ainakin osassa kuvauksissa tiedot useammista erillisistä tapahtumista ovat saattaneet kietoutua yhteen.

## Lähteet
Kuggböle

**Kuggböle** on pieni kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee Kemiön koillisosassa Angelniemelle vievän Suomenkulmantien varrella.

Kuggböle muodostuu kolmesta maatilasta, jotka sijaitsevat vierekkäin metsäisellä kalliomäellä. Suomenkulmantie kulkee tämän mäen läpi itä–länsi-suunnassa, siten että maatilat jäävät tien eteläpuolelle.  Kuggbölen kapea kyläalue ulottuu mäeltä pohjoisen peltolaaksoon ja etelän peltojen yli Ornaistenlahdelle. Lahden rannalla on kesäasutusta. Suomenkulmantie yhdistää Kuggbölen Rugnolaan ja Skäggböleen, minkä lisäksi kylästä on tieyhteys Måsaan.

Kuggböle on perua keskiajalla perustetusta Kuggeböhlen rälssitilasta. Kuggeböhle on ollut yhden talon muostama kylä eli yksinäistila. Se on menettänyt rälssioikeutensa 1600-luvun lopulla ja muuttunut ratsutilaksi. Ratsutila on jaettu kahtia vuonna 1855 ja kylään on perustettu yksi palstatila vuonna 1916. Uudempaa asutusta kylään ei ole syntynyt. Merenrannan kesäasutus on vuosituhannen vaihteesta.

## Lähteet
Padasjoen kunnankirjasto

**Padasjoen kunnankirjasto** on Padasjoella sijaitsevassa monitoimitalossa toimiva yleinen kirjasto. Kunnankirjaston palveluihin kuulunut Padasjoen kirjastoauto lopetettiin 2019. Vastaavasti esimerkiksi kirjaston omatoimista asiointiaikaa on laajennettu (päivittäin 7–21, pienin poikkeuksin). 

Padasjoen kunnankirjasto kuuluu osana Päijät-Hämeen kirjastojen seudulliseen kirjastokimppaan eli Lastu-kirjastoihin, jonka palvelut ja muidenkin toimipaikkojen kokoelmat ovat padasjokelaisten käytettävissä. 

## Lähteet
Xi’an H-6

**Xi’an H-6** () on kiinalaisen Xi’an Aircraft Industrial Corporationin valmistama strateginen pommikone. Neuvostoliittolaisesta Tupolev Tu-16:sta edelleen kehitettyä konetta on valmistettu eri versioina arviolta 230 kappaletta. Koneen ensilento oli 1959 ja esittely 1969. H-6 ja sittemmin kehitysversio H-6K kuuluvat Kiinan ydinasepelotteeseen. Kone voidaan varustaa kahdella 23&nbsp;mm tykillä, jotka sijaitsevat peräampumossa. Arvioitu normaalikantama on 3&nbsp;500&nbsp;km, sekä suurin pommikuorma 9&nbsp;000&nbsp;kg.

Koneessa on kaksi 118&nbsp;kN Solovjov-tyyppistä, alkujaan Mikulin AM-3 Wopan-suihkumoottoria. Enin lentoonlähtöpaino (MTOW) on 95&nbsp;000&nbsp;kg. Suurin lentonopeus on 1&nbsp;050&nbsp;km/h (650&nbsp;mph, 570&nbsp;kn). Matkanopeus on 768&nbsp;km/h (477&nbsp;mph, 415&nbsp;kn) / 0,75&nbsp;Mach. Käytännöllinen lakikorkeus on 12&nbsp;800 metriä. Siihen voidaan sijoittaa risteilyohjuksia sekä esimerkiksi Yingji–meritorjuntaohjuksia.

Koneita on toimitettu Egyptiille, Irakille ja Indonesialle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jun Matsumoto

**Jun Matsumoto** (; s. 1983) on japanilainen näyttelijä ja laulaja. 
Näyttelijänä Matsumoto on voittanut lukuisia palkintoja ja esiintynyt lukuisissa draamoissa.
Hänet tunnetaan laajalti esiintymisistä elokuvissa "Kimi wa Petto", Tokyo Tower, Boys Over Flowers, Shitsuren Chocolatier ja 99.9 Criminal Lawyer.
Matsumoto kuuluu Arashi-yhtyeeseen.

## Aiheesta muualla
* 
* Jun matsumoto - The television Database
Metsänhakkuuilmoitus

**Metsänhakkuuilmoitus** on Metsäkeskuksen ylläpitämä julkinen rekisteri kaikista Suomen metsänhakkuista. Metsänomistaja on velvollinen aikaisintaan kolme vuotta ja viimeistään 10 päivää ennen työn aloittamista tekemään hakkuuaikeistaan ilmoituksen Metsäkeskukselle, joka julkaisee kaikki hakkuut  julkisesti internetissä ja niitä voi selata muun muassa karttapalvelussa. Rekisteristä selviää hakkuun pinta-ala, hakkuutyyppi, sijainti ja luontoarvo mutta ei metsänomistajan henkilötietoja tai urakoitsijaa. Hakkuuilmoitusta ei tarvitse tehdä jos hakattavan puuston läpimitta on alle 13 cm, kuten kotitarve polttopuusta tai taimikosta. Myöskään ojan tai tien pientareilla sekä sähkölinjalla tehtävistä hakkuista ei tarvitse ilmoittaa Metsäkeskukselle.Metsäkeskus seuraa hakkuita muun muassa satelliittikuvien avulla.

## Lähteet
Chess.com

**Chess.com** on maailman suosituin onlineshakkisivusto. Chess.comissa pelataan päivittäin yli kymmenen miljoonaa shakkipeliä. Erik Allebest ja Jarom Severson perustivat Chess.comin vuonna 2007. Chess.com LLC:n pääkonttori sijaitsee Kaliforniassa Yhdysvalloissa.

Sivusto käyttää freemium-systeemiä, eli sivuston pääominaisuudet ovat mainoksia näyttämällä kaikille ilmaisia ja lisäominaisuudet ovat maksullisia. Tavallisen shakin lisäksi Chess.comissa voi pelata useita shakkivariantteja, joita ovat muun muassa tandemshakki, neljän pelaajan shakki, sokkoshakki, Crazyhouse, Three-check, King of the Hill, Racing Kings, syöttöshakki, Horde, atomishakki sekä shakki960. Sivusto käyttää Glicko&nbsp;1 -vahvuuslukujärjestelmää. Uudet pelaajat valitsevat aloitusvahvuuslukunsa itse.

## Katso myös
*Lichess

## Lähteet
Meenakshin temppeli

**Meenakshin temppeli** tai **Meenakshi Ammanin temppeli** on historiallinen hindutemppeli, joka sijaitsee Vaigai-joen etelärannalla Madurain temppelikaupungissa, Tamil Nadussa, Intiassa. Se on omistettu jumalatar Meenakshille, Parvatin muodolle, ja hänen puolisolleen, Sundareshwarille, Shivan muodolle. Temppeli on keskellä muinaista Madurain temppelikaupunkia, joka mainitaan Sangam-kirjallisuudessa, ja jumalattaren temppeli mainitaan 6. vuosisadan teksteissä. Tämä temppeli on yksi Paadal Petra Sthalam -temppeleistä. Paadal Petra Sthalam ovat 275 Shivan temppeliä, joita kunnioitetaan Tamil Saiva Nayanarsin jakeissa 6.–9. vuosisadalla.

Temppelin länsitorni (gopuram) on malli, jonka perusteella Tamil Nadun osavaltion tunnus on suunniteltu.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kotisivut
Karin Struck

**Karin Struck** (1947 Schlagtow, Saksan demokraattinen tasavalta – 2006) oli saksalainen kirjailija. Hän syntyi Itä-Saksassa, mutta perhe pakeni 1953 Länsi-Saksaan, jossa hän myöhemmin opiskeli Saksan kirjallisuutta ja psykologiaa. Hänen esikoisromaaninsa *Klassenliebe* ilmestyi 1973, ja hän kuvaa siinä yhteiskuntaluokkien välisiä konflikteja. Viides romaani *Hehku ja tuhka* ilmestyi 1985 ja sai runsaasti huomiota. Siinä, kuten muissakin hänen teoksissaan, on vahva naisnäkökulma.

## Suomennetut teokset
* *Hehku ja tuhka* (*Glut und Asche*, 1985), suom. Raija Jänicke, Kirjayhtymä 1986 

## Lähteet
Michael Strunge

**Michael Strunge**, kirjailijanimi **Simon Lack**, (19. kesäkuuta 1958 – 9. maaliskuuta 1986) oli tanskalainen runoilija. Hän oli toisaalta poliittinen ja kriittinen, toisaalta perinteinen eksistentialistinen runoilija. Strunge hyppäsi neljännen kerroksen asuntonsa ikkunasta ja kuoli.

## Suomennettuja runoja
;Lähde
* Yökone, suom. Senta Teräsalmi, antologiassa: *80–90: pohjoismainen antologia*, toim. Jørgen Aabenhus ym., Laatusana 1990 

J. K. Ihalaisen suomentamia runoja on julkaisussa *[[Kirjo|Kirjo: kirjallisuus- ja kulttuurilehti]]* (nro 2002: 3 "Elämää valon nopeudella"). Runot ovat kokoelmasta *Livets hastighed* (1978) paitsi "Tulevaisuus (II)".
* Hajotan kellon ajatuksillani
* Löytö
* Me tiesimme ettei aikaa ole olemassa
* Minä olen maailmanpoika
* Se on jälleen tulossa kuten se tulee joka vuosi
* Tulevaisuus (II)
* Vielä kauemmaksi minä haluan
* Viimeinkin näyttää siltä että tiedän

## Lähteet
Semi-Automatic Ground Environment

**Semi-Automatic Ground Environment** (**SAGE**) oli ensimmäinen elektroninen ilmapuolustusjärjestelmä, joka oli edeltäjä nykyisille lennonjohtojärjestelmille.

SAGE kehitettiin 1950-luvulla ja oli käyttökunnossa vuonna 1961. Järjestelmä oli suurimpia, painavimpia ja kalleimpia tietokonejärjestelmiä joita on rakennettu.

Whirlwind I -tietokoneen kehittänyt Project Whirlwind loi teknisen ja organisaatiollisen pohjan myöhempää SAGE-järjestelmää varten. Whirlwind II -tietokoneen suunnitelma oli liikaa MIT:n resursseille ja sitä ei rakennettu, mutta SAGE-järjestelmän pääurakoitsija IBM hyödynsi Whirlwind II:n suunnitelmaa SAGE-järjestelmän AN/FSQ-7-tietokoneessa. Muita projektissa olleita yrityksiä olivat Burroughs, Western Electric ja System Development Corporation (SDC).

1940-luvulla Jay Wright Forrester kirjoitti dokumentin Yhdysvaltain ilmapuolustusjärjestelmän kehittämiseksi. Konseptia testattiin Whirlwind-tietokoneessa, jonka jälkeen Yhdysvaltain armeija tilasi SAGE-järjestelmän. 
Järjestelmä käytti kuvaputkinäyttöjä tietokoneen käsittelemän tutkatiedon ja muun tiedon näyttämiseen. Valopistoolilla operaattori pystyi tunnistamaan kohteen ja valitsemaan sopivan puolustusaseen kuten lentokoneen tai ohjuksen. Järjestelmän kehityksestä seurasi myös useita teknologiayrityksiä ja se vaikutti tietokoneavusteisen suunnittelun (CAD) kehitykseen.

Järjestelmään kuului 23 *suunta-asemaa* (betonibunkkereissa), joissa oli jokaisessa 400 lentokoneen seurantaan kykenevä SAGE-tietokone.

SAGE painoi yli 250 tonnia, sisälti ,  ja . Järjestelmä vei tilaa noin  ja vei noin kolme megawattia energiaa. Järjestelmässä oli 150 näyttökonsolia. Järjestelmä maksoi 8 &ndash; 12 miljardia dollaria ja oli yhtäjaksoisessa käytössä vuoteen 1983.

## Kehittäjiä
Useat tunnetut tietotekniikan pioneerit työskentelivät järjestelmän tekniikan parissa.
* John V. Harrington
* Jay Wright Forrester
* Margaret Hamilton
* Ken Olsen

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* [Milestones:Semi-Automatic Ground Environment (SAGE) 1951-1958](http://ethw.org/Milestones:Semi-Automatic_Ground_Environment_(SAGE)_1951-1958) 
* On Guard! The Story of SAGE
Jouni K. Kemppainen

**Jouni K. Kemppainen** (s.14. helmikuuta 1962) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. Hän on työskennellyt pitkään Helsingin Sanomien Kuukausiliitteessä. Kemppainen on julkaissut tietokirjoja muun muassa ruuasta, juomasta sekä useista tunnetuista henkilöistä, kuten Arto Paasilinnasta ja Kaija Koosta .

## Lähteet
Benjamin List

**Benjamin List** (s. 11. tammikuuta 1968 Frankfurt am Main, Saksa) on saksalainen orgaaninen kemisti, joka tunnetaan erityisesti työstään organokatalyysin parissa. Listille myönnettiin Nobelin kemianpalkinto vuonna 2021 yhdessä David MacMillanin kanssa organokatalyyttisten asymmetristen reaktioiden kehittämisestä. 

## Ura
List väitteli filosofian tohtoriksi Frankfurtin yliopistosta vuonna 1997. Tämän jälkeen hän toimi vuoden tutkijana Scripps Research Institutessa ja vuosina 1999&ndash;2003 siellä apulaisprofessorina. Scrippsissä List ryhmineen tutki erityisesti aldoliadditioita. List havaitsi, että proliini on erityisen tehokas katalyytti näissä reaktioissa ja reaktiot tuottivat tuotteita hyvällä saannolla ja korkealla enantioylimäärällä. Proliini reagoi lähtöaineiden kanssa muodostaen nukleofiilisen enamiinin ja lisäksi stabiloi reaktion siirtymätilaan alentaen reaktion tapahtumiseksi tarvittavaa energiaa. Tutkimus julkaistiin vuonna 2000.

Vuonna 2003 List siirtyi Max Planck -instituuttiin ja jatkoi siellä tutkimuksiaan proliinin käytöstä muun muassa Mannich-reaktioiden katalyyttinä. Vuodesta 2005 alkaen hän on toiminut Max Planck -instituutin yksikön Max-Planck-Institut für Kohlenforschung johtajana. Listin tutkimusten jälkeen proliinin käyttöä organokatalyyttinä on tutkittu runsaasti. 

List on saanut tutkimuksistaan useita tunnustuksia. Niitä ovat esimerkiksi AstraZenecan tutkimuspalkinto vuonna 2007, Otto Bayer -palkinto 2012, Horst Pracejus -palkinto 2013, Mukaiyama-palkinto 2016 ja Gottfried Wilhelm Leibniz -palkinto 2016.

## Lähteet
Markus Linna

**Markus Linna** (s. 10. lokakuuta 1963 Karstula) on suomalainen pesäpalloilija. Linna edusti pääsarjaurallaan Jyväskylän Kiriä, Vimpelin Vetoa ja Haminan Palloilijoita. Linna saavutti urallaan yhden SM-pronssin kaudella 1986. Linna pelasi urallaan yhden Itä-Länsi-ottelun vuonna 1995. Hän pelasi ulkokentällä siepparina. Linna pelasi urallaan Pesäpallon SM-sarjassa ja Superpesiksessä yhteensä 328 runkosarjaottelua. Näissä hän löi yhdeksän kunnaria ja 77 tavallista juoksua, toi 199 juoksua ja keräsi 1 254 kärkilyöntiä. Linna pelasi urallaan 22 ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi viisi tavallista juoksua, toi kuusi juoksua ja keräsi 74 kärkilyöntiä. Linna pelasi urallaan 57 alemman loppusarjan ottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin ja seitsemän tavallista juoksua, toi 34 juoksua ja keräsi 203 kärkilyöntiä.

## Lähteet
Julian Stryjkowski

**Julian Stryjkowski** (1905 Stryj, nyk. Ukraina – 1996) oli puolalainen kirjailija, koulutukseltaan filosofian tohtori. Hän työskenteli kriitikkona, opettajana, toimittajana ja toimi vuosina 1949–1951 Roomassa Puolan tietotoimiston kirjeenvaihtajana.

Stryjkowskin teosten aiheena on Puolan juutalaisten kohtalo ennen toista maailmansotaa ja sen jälkeen.

## Teoksia
### Romaanit
* *Bieg do Fragalà*, 1951
* *Głosy w ciemności*, 1956
* *Czarna róża*, 1962
* *Austeria*, 1966
* *Sen Azrila*, 1975
* *Przybysz z Narbony*, 1978
* *Wielki strach*, 1980
* *Tommaso del Cavaliere*, 1982
* *Echo*, 1988
* *To samo, ale inaczej*, 1990.

### Esseitä ja tarinoita
* *Pożegnanie z Italią*, 1954
* *Imię własne: opowiadania*, 1961
* *Sodoma. Sztuka w trzech aktach*, 1963
* *Na wierzbach... nasze skrzypce*, 1974
* *Odpowiedź*, 1982
* *Martwa fala*, 1983
* *Król Dawid żyje!*, 1984
* *Syriusz*, 1984
* *Juda Makabi*, 1986
* *Sarna albo Rozmowa Szatana z chłopcem, aniołem i Lucyferem*, 1992
* *Milczenie*, 1993.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Il ballo della vita

**Il ballo della vita** on italialaisen rockyhtye Måneskinin debyyttialbumi, joka julkaistiin 26. lokakuuta 2018.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 	3:22 
# 	
# 	
#  (featuring Vegas Jones)
# 
# 
# 	
# 
# 

## Lähteet
Melanesialaiset

**Melanesialaiset** ovat kansoja, jotka asuttavat Melanesian saariryhmää läntisellä Tyynellämerellä. Heitä asuu Indonesiassa, Uudessa-Guineassa, Salomonin saarilla, Bismarckinsaarilla, Torresinsalmen saarilla, Uudessa-Kaledoniassa, Fidžissä ja Vanuatussa.

Melanesialaiset polveutuvat 40&nbsp;000–60&nbsp;000 vuotta sitten Aasiasta saapuneista ihmisistä. Vanuatuun he saapuivat vasta 4000 vuotta sitten, ja Fidžiin 2500 vuotta sitten, jolloin polynesialaiset olivat jo asuttaneet saariryhmän.

Vaikka melanesialaiset ovatkin kulttuurisesti monimuotoinen ryhmä, heitä yhdistää edelleen muutama piirre uskonnossa, elinkeinoissa ja vaihtokaupan järjestelmissä. Toisin kuin polynesialaiset, melanesialaiset eivät koskaan perustaneet hierarkkisia kuningaskuntia, vaan melanesialaisten suurimpia poliittisia yksikköjä olivat sukulinjat tai klaanit. Uskonnoltaan melanesialaiset olivat perinteisesti animisteja, mutta nykyisin useimmat heistä ovat kristittyjä. 1800-luvulta alkaen Melanesiassa syntyi useita millenaristisia lastikultteja. Melanesialaiset puhuvat noin 1200 eri kieltä, jotka kuuluvat papualaisiin ja austronesialaisiin kieliin.

## Lähteet
David MacMillan

**David MacMillan** (s. 16. maaliskuuta 1968) on skotlantilaissyntyinen kemisti, joka toimii kemian professorina Princetonin yliopistossa. Hänelle myönnettiin Nobelin kemianpalkinto vuonna 2021 yhdessä Benjamin Listin kanssa. Palkinto myönnettiin heille asymmetrisen organokatalyysin kehittämisestä. 

MacMillan on tutkinut muun muassa imidatsolidinonien katalysoimia Diels–Alder-reaktioita ja organokatalysoituja 1,3-dipolaarisia sykloadditioita ja Friedel–Crafts-reaktioita. 

## Lähteet