open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Olive Fremstad

**Olive Fremstad** (1871 Tukholma – 1951) oli ruotsalaissyntyinen, yhdysvaltalaistunut oopperalaulaja, joka esiintyi eri äänialoja varten laadituissa rooleissa. Hänen luontaisimpana äänialanaan on pidetty mezzosopraanoa, mutta hänestä tuli yksi aikansa johtavista dramaattisista Richard Wagnerin oopperoiden sopraanoista.

## Varhaiset vaiheet
Fremstad syntyi avioliiton ulkopuolisena tyttärenä Tukholmassa. Hänen alkuperäinen nimensä oli Anna Olivia Rundquist. Hän tuli kuitenkin Fremstad-nimisen amerikanskandinavialaisen pariskunnan adoptoimaksi ja varttui Minnesotan Minneapolisissa, jossa hän sai lapsena pianonsoiton opetusta. Fremstad aloitti vuonna 1890 lauluopintonsa New Yorkissa laulettuaan ensin kirkkokuoroissa. Sitten hän opiskeli Berliinissä Lilli Lehmannin johdolla ennen kuin teki debyyttinsä oopperalaulajana Azucenan roolissa Giuseppe Verdin *[[Trubaduuri (ooppera)|Trubaduurissa]]* Kölnin oopperassa vuonna 1895. Fremstad lauloi seuraavien kolmen kauden aikana Kölnissä, Wienissä, Antwerpenissä, Amsterdamissa ja Münchenissä. Hänet kiinnitettiin altto-osiin Bayreuthin musiikkijuhlille *[[Nibelungin sormus|Nibelungin sormuksen]]* esityksiä varten vuonna 1896. Fremstad jatkoi lauluopintojaan Italiassa ja sai eniten mainetta Georges Bizet'n *[[Carmen]]in* nimiroolissa ollessaan kiinnitettynä hovioopperaan Müncheniin vuosina 1900–1903.

## Ura Yhdysvalloissa
Fremstad teki ensimmäisen esiintymisensä Metropolitan-oopperassa marraskuussa 1903 Sieglindenä Wagnerin *[[Valkyyria (ooppera)|Valkyyriassa]]*. Hän esiintyi Metropolitan-oopperan tuotannoissa yhteensä 351 kertaa. Hänen useimmin esittämänsä roolit siellä olivat Venus (*[[Tannhäuser]]*), Kundry (*[[Parsifal]]*), Sieglinde (*Valkyyria*), Isolde (*[[Tristan ja Isolde]]*) ja Elsa (*[[Lohengrin]]*). Fremstadin ohjelmistoon kuului Metropolitan-oopperassa myös rooleja Giacomo Meyerbeerin, Christoph Willibald Gluckin, Pietro Mascagnin, Jacques Offenbachin ja Giacomo Puccinin teoksissa. Hän osallistui lisäksi yhteen esitykseen Richard Straussin *[[Salome (ooppera)|Salomesta]]*. Fremstad ei saavuttanut yhdysvaltalaisten yleisöjen keskuudessa suurta suosiota Carmenina, mutta tulkitsi roolin Enrico Caruson vastaesiintyjänä San Franciscossa viimeisenä iltana ennen kaupungin suurta maanjäristystä ja tulipaloa (1906).

Fremstadin teki ensimmäisen esiintymisensä Isoldena Metropolitan-oopperassa vuonna 1908, jolloin esitystä johti Gustav Mahler. Manageri Giulio Gatti-Casazza antoi kauden 1913–1914 päätteeksi Fremstadin sopimuksen Metropolitan-oopperassa umpeutua, sillä hän kiinnitti tämän tilalle laajemman ohjelmiston hallinneen ja matalampaan palkkaan tyytyneen Melanie Kurtin. Fremstad kiersi parin vuoden ajan pitäen resitaaleja. Hän teki ajoittaisia esiintymisiä myös Chicagon, Bostonin ja Manhattanin oopperaseurueiden kanssa. Viimeisen esiintymisensä oopperalaulajana Fremstad teki Puccinin *[[Tosca]]n* nimiroolissa Chicagon seurueen kanssa kiertueella Minneapolisissa vuonna 1918. Viimeisen ammattimaisen esiintymisensä hän teki resitaalissaan New Yorkissa 19. tammikuuta 1920. Fremstadilta on säilynyt suhteellisen vähän äänityksiä.

## Lähteet
Sieglinde Wagner

**Sieglinde Wagner** (21. huhtikuuta 1921 Linz – 31. joulukuuta 2003 Berliini) oli saksalainen ooppera-, oratorio- ja konserttilaulaja, joka oli äänialaltaan altto.

Wagner opiskeli Linzin konservatoriossa ja sitten muun muassa Luise Willerin johdolla Münchenissä. Vuonna 1942 hän teki debyyttinsä Linzin kansallisteatterissa Erdan roolissa Richard Wagnerin *[[Reininkulta|Reininkullassa]]*. Vuonna 1947 Wagner sai kiinnityksen Volksoper Wieniin, jonka esiintyjistöön hän kuului vuoteen 1952. Tämän jälkeen hän lauloi Deutsche Oper Berlinissä vuoteen 1987 saakka. Wagner lauloi myös vierailevana esiintyjänä muun muassa Milanon La Scalassa, Roomassa, Amsterdamissa, Madridissa ja Barcelonassa. Vuodesta 1949 hän osallistui Salzburgin musiikkijuhlille. Siellä hän esiintyi esimerkiksi Wolfgang Amadeus Mozartin teosten esityksissä ja uusien teosten kantaesityksissä. Bayreuthin musiikkijuhlilla Wagner esiintyi useissa rooleissa Richard Wagnerin eri oopperoissa 1960–1970-luvuilla.

Wagner oli myös konsertti- ja oratoriolaulaja, joka tulkitsi erityisesti Johann Sebastian Bachin teoksia. Hänen muuhun konserttiohjelmistoonsa kuului esimerkiksi Ludwig van Beethovenin *[[Missa Solemnis]]*.

## Lähteet
Annie Hopper

**Annie Hopper** on kanadalainen ydinuskomuskonsultti ja NLP-hypnoterapeutti, joka markkinoi DNRS-itsesuggestioterapiaa hoitona monikemikaaliherkkyyteen, ruoka-aineallergioihin, ME-tautiin, fibromyalgiaan, Lymen tautiin, masennukseen ja POTSiin.

Hopper on kertonut julkisuudessa, että sairastui ydinuskomusterapettina toimiessaan fibromyalgiaan, monikemikaaliherkkyyteen ja lopulta myös äärimmäisen pahaan sähköyliherkkyyteen. Koska lääkäreiden tarjoamat hoidot eivät olleet riittävän tehokkaita, hän paransi itse itsensä ja ryhtyi markkinoimaan DNR-hoito-ohjelmaansa samana vuonna, kun valmistui NLP-hypnoterapeutiksi. DNR perustuu  monta kertaa päivässä tapahtuviin mielalaa kohentaviin harjoitteisiin sekä visuaalisiin mielikuvaharjoitteisiin ja varovaiseen siedätyshoitoon.

Hoidon lähtökohtana on ajatus, että tulehdukset, homealtistus, pitkäkestoinen stressi tai traumat saattavat "muuttaa aivojen rakennetta". Aivojen rakenteelliset muutokset muuttaisivat niiden stressivastetta sekä immuunijärjestelmän ja umpieritysjärjestelmän toimintaa tavalla, joka laukaisisi keskushermoston taistele, pakene tai jähmety -reaktion. Kyseinen reaktio voisi puolestaan häiritä potilaan fyysistä terveyttä ja tunne-elämää.

Hopperin mukaan monikemikaaliherkkyydessä, ruoka-aineallergioissa, ME-taudissa, fibromyalgiassa, Lymen taudissa, masennuksessa ja POTSissa esiintyisi limbisen järjestelmän ja HPA-akselin yliaktivaatiota, mistä aiheutuisi esimerkiksi yliherkkyyksiä tai kipua. Kroonisessa väsymysoireyhtymässä esiintyy kuitenkin päin vastoin limbisen järjestelmän aliaktivaatiota.

## Koulutus
Hopper valmistui hierojaksi vuonna 1990, hyvinvointivalmentajaksi vuonna 2001, ydinuskomuskonsultiksi vuonna 2002 ja NLP-hypnoterapeutiksi vuonna 2008. 

## Lähteet
Kastlähde

**Kastlähde** (ruots. *Dopkällan*) on Lohjalla, Uudellamaalla sijaitseva lähde, jossa perimätiedon ja myöhempien dokumenttien mukaan kastettiin ensimmäiset lohjalaiset kristinuskoon 1200-luvun alussa. Kastlähteen ympäristössä sijaitsee paljon kristinuskoon viittaavia paikannimiä, kuten Kastmäki ja Kyrkstad.

Kastlähteellä sijaitsee muistomerkki, jonka ovat pystyttäneet Lohjan Kotiseutututkimuksen Ystävät r.y. ja Lohjan seurakunta vuonna 2005.

## Historia
Lohjalla Seututien 112 varrella noin 750 metriä Virkkalan Ristiltä Inkoon suuntaan sijaitsee Kastmäki niminen paikka. Lohjalaisen perimätiedon mukaan mäeltä alkunsa saava runsasvetinen lähde on paikka, jossa ensimmäiset lohjalaiset kastettiin kristinuskoon 1200-luvun alussa. Ajalta ei ole säilynyt kirjallisia lähteitä, mutta 1200-luvun tiedetään olleen levotonta aikaa Itämeren ympäristössä. Monet valtiot yrittivät laajentaa maa-alueitaan ja vaikutusvaltaansa alueella ja yksi näistä valtioista oli Ruotsin lisäksi Tanska. Esimerkiksi vuonna 1219 Tanskan kuningas Valdemar II Sejr sekä tanskalainen Lundin arkkipiispa Anders Sunesen tekivät ristiretken Viroon. Tiedetään myös, että Sunesen johti yhdessä veljensä kanssa ensimmäistä tanskalaisten ristiretkeä Suomeen vuonna 1202. Suomenlahden pohjoispuolta itään kulkeva purjehdusreitti kääntyy Porkkalanniemeltä Tallinnaan. Reitin varrella on Siuntiossa sijaitseva Pikkalan kauppapaikka ja usein kaupan käynnin seurauksena myös kristinusko levisi uusiin paikkoihin. Uskotaan, että tuota reittiä pitkin arkkipiispa Anders Sunesen saapui myös Siuntion kautta Lohjalle ja kutsui ihmisiä massakasteeseen Tötarin kylän Kastlähteelle.

Virkkalasta Inkoon satamaan rakennettiin uusi tie palvelemaan Lohjan Kalkkitehtaan tarpeita 1960-luvulla. Tuolloin alkuperäinen Kastlähde jäi tielinjauksen alle. Maan sisäinen vesisuoni kuitenkin purkautui edelleen pintaan tien vieressä ja vuonna 2005 tien vierustalle pystytettiin muistomerkki.

## Lähteet
Ilkka Pukkila

**Ilkka Väinämö Pukkila** (2. syyskuuta 1929 Valkeala – 24. marraskuuta 2012 Espoo) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.

Pukkilan vanhemmat olivat rakennusmestari Väinö Pukkila ja kansakoulunopettaja Aili Metsäpelto ja puoliso vuodesta 1953 koulunjohtaja Sirkka Petäjänsalo. Pukkila tuli ylioppilaaksi Arkadian yhteislyseosta 1950 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1955, metsätaloudellisen virkatutkinnon hän suoritti 1957 ja antoi opettajanäytteen Kurun normaalimetsäkoulussa 1957. Pukkila oli Paavo Yli-Vakkurin tutkimusapulainen 1955–1956, Metsähallituksen Kurun hoitoalueen harjoittelijametsänhoitaja 1956–1957, Helsingin yliopiston vt. assistentti 1957–1958 ja Enso-Gutzeit-yhtiössä metsänarvioimisryhmän johtaja 1958, Vuoksenniskan metsänhoitajapiirin ja Lahden metsänhoitajapiirin apulaismetsänhoitaja 1959–1968, Haminan metsänhoitajapiirin piirimetsänhoitaja 1968–1974, metsäosaston kuljetuspäällikkö Imatralla 1974–1975, metsäryhmän apulaisjohtaja 1975–1983, metsätoimialan johtaja 1983–1986 ja metsäpäällikkö 1986–1991. Hänellä oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen Pukkila sai 1986.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Super GT -kausi 2023

**Super GT -kausi 2023** oli Super GT -sarjan kausi vuonna 2023.

Kaudella 2023 polttoaine oli biomassapohjaista selluloosasta tehtyä hiilineutraalia polttoainetta, jonka toimitti saksalainen Haltermann Carless. GT500- ja GT300-luokille tarkoitettu uusi polttoaine otettiin käyttöön GT300-luokassa vasta kauden kolmannessa kilpailussa kesäkuussa johtuen valmistajien, mallien ja moottorityyppien suuresta valikoimasta.

Kaudella oli mukana pidempiä 450 kilometrin kilpailuja, joiden mukaantulon tavoitteena oli houkutella moottorien ja renkaiden valmistajia keskittymään tuotteidensa pitkäikäisyyteen. Aiemmin sarjassa oli ajettu tyypillisesti 300 kilometrin kilpailuja, johon poikkeuksena yksi 500 kilometrin kilpailu. Pidempien kilpailujen määrää lisättiin vielä ennen kauden alkua.

Sadekelin renkaiden kehityksessä oli merkittävästi kilpailua Bridgestonen, Yokohaman ja Dunlopin välillä. Bridgestone toimitti renkaita Toyotalle, Hondalle ja Nissanille mutta Michelinin renkaita käytti vain Nissan.

## Kilpailijat
Kaudella 2023 GT500-luokassa on 15 autoa, joiden valmistajia ovat Toyota, Honda ja Nissan.

Kaudella 2023 GT300-luokassa on 27 autoa, joista suuri osa on FIA GT3 -sääntöjen mukaan valmistettuja autoja. GT300:ssa kilpailevat myös GTA-GT300 ja GT300 Mother Chassis -autot.

Autovalmistaja apr kilpailee kaudella hybridijärjestelmää käyttävällä Lexus LC500h -autolla, joka kilpailee numerolla 31. Talli kilpailee myös ilman hybridijärjestelmää olevalla GR86 GT -autolla numero 30. Aiemmin apr kilpaili Prius-malliin perustuvalla autolla, jossa oli myös hybridijärjestelmä käytössä.

## Kilpailukalenteri
Kauden kilpailut:

## Lähteet
Annely Akkermann

**Annely Akkermann** (s. 5. lokakuuta 1972 Kihnu) on virolainen reformipuolueen poliitikko. Hän toimi Viron valtiovarainministerinä 2022–2023. Hän kuului aiemmin Isänmaa-puolueeseen.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Marja-Leena Heikkilä-Horn

**Marja-Leena Heikkilä-Horn** (s. 1952 Pelkosenniemi) on suomalainen Kaakkois-Aasian tutkija, joka on opettanut alueen historiaa Mahidolin yliopistossa vuodesta 2000. Hän aloitti historian opiskelun Tukholman yliopistossa, mutta teki gradunsa ja väitöskirjansa Åbo Akademissa väitellen filosofian tohtoriksi vuonna 1996. Hän on kirjoittanut useita tietokirjoja Kaakkois-Aasiasta.

## Julkaisuja
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
Pomenia

**Pomenia** on Petronella Grahnin luoma satumaailma, joka sai alkunsa Grahnin omille lapsilleen keksimistä iltasaduista. Ensimmäinen Pomenian satukirja *Keijun taikapöly* julkaistiin omakustanteena v. 2015.  Pomeniasta oli alun perin suunnitteilla mobiilipeli, mutta peliyhtiö ajautui vaikeuksiin juuri ennen pelin suunniteltua julkaisua ja peli jäi julkaisematta.  Sittemmin Pomenian tarinasta on tehty animaatiosarja- ja elokuvasopimus eurooppalaisen tuotantoyhtiön kanssa  ja kansainvälinen levitys on suunniteltu alkavaksi ennen vuotta 2027. Pomenia-kirjasarja perustuu Petronella Grahnin kertomuksiin ja hän myös kuvittaa kirjat. Pomenia yhdistää vahvan suomalaisen satuperinteen moderniin tarinankerrontaan ja visuaalisuuteen, tarjoten ainutlaatuisen maailman, joka kiehtoo sekä lapsia että aikuisia.  

Kumma-kustannus julkaisi ensimmäisen Pomenia-kirjan syksyllä 2020. Sarjassa on julkaistu alle kouluikäisille suunnattuja kuvakirjoja ja saturomaaneja kouluikäisille. Kirjojen lisäksi Pomenia-aineistoon kuuluu pedagogista materiaalia kuten tunnetaitokortteja ja lautapeli.  Marraskuussa 2020 Mitä Suomi lukee -listalla lasten ja nuorten kirjojen kategoriassa *Taikapölyn salaisuus* oli viidenneksi myydyin ja *Taikamaailman suuri seikkailu* seitsemänneksi myydyin teos.

### Kankaat ja uusi suunta
Petronella Grahn on myös suunnitellut lisenssipohjaisesti Pomenian taikamaailmaan pohjautuvia kankaita, jotka ovat saavuttaneet suosiota niin Suomessa kuin kansainvälisesti. Keväällä 2025 Pomenia julkaisi ensimmäisen oman kangasmallistonsa "Ripaus taikapölyä". Tämä korostaa Pomenian taiteellisen ja tarinallisen identiteetin kehitystä. 

## Pomenia-kirjat
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* Tunneseikkailukortit. (pedagogiset toimintakortit) Jyväskylä: Kumma, 2020.  
* Rohkeuskortit. (pedagogiset toimintakortit) Jyväskylä: Kumma, 2021.  
* Satuseikkailukortit. (pedagogiset toimintakortit) Jyväskylä: Kumma, 2022.  
* Satuseikkailulautapeli. (pedagoginen lautapeli) Jyväskylä: Kumma, 2020. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Pomenian verkkosivut
Hangon museo

**Hangon museo** (ruots. *Hangö museum*) on Hangossa Uudellamaalla sijaitseva paikallishistoriallinen museo. Museo hallinnoi esine- ja kuvakokoelmien lisäksi myös arkistoa. Museolla on pysyvän näyttelyn lisäksi myös näyttelytila, jossa tilapäinen näyttely vaihtuu vuosittain. Hangon museo perustettiin vuonna 1909.

Hangon museo sijaitsee Hangon vanhimmassa rakennuksessa Itäsataman läheisyydessä. Museon vieressä sijaitsee puutarha ja muistomerkkejä, jotka liittyvät Hangon historiaan. Museoon on pääsy myös Museokortilla. Vuoden 2023 keväällä Hangon kaupunginvaltuusto päätti, että museo tulee muttamaan Mannerin taloon Pitkäkadulle. Uuteen museotilaan rakennetaan pysyvä näyttely Hangon historiasta.

## Lähteet
Marja Jalava

**Marja Jalava** (s. 1965) on suomalainen historioitsija, joka on toiminut yhteiskuntahistorian professorina Tampereen yliopistossa vuodesta 2022 lähtien. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2005. Vuosina 2017–2022 hän toimi kulttuurihistorian professorin Hannu Salmen sijaisena Turun yliopistossa.

## Julkaisut

* Marja Jalava: *Minä ja maailmanhenki: moderni subjekti kristillis-idealistisessa kansallisajattelussa ja [[Rolf Lagerborg]]in kulttuuriradikalismissa n. 1800–1914* (väitöskirja). Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005. Saatavilla internetissä
* Marja Jalava: *[[J. V. Snellman]]: mies ja suurmies*. Tammi, 2006.
* Marja Jalava: * The University in the Making of the Welfare State: The 1970s Degree Reform in Finland*. Peter Lang, 2012.
* Marja Jalava, Tiina Kinnunen ja Irma Sulkunen (toim.): *Kirjoitettu kansakunta: sukupuoli, uskonto ja kansallinen historia 1900-luvun alkupuolen suomalaisessa tietokirjallisuudessa*. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2013. Saatavilla internetissä
* Diana Mishkova, Balázs Trencsényi ja Marja Jalava (toim.): *'Regimes of Historicity' in Southeastern and Northern Europe, 1890–1945: Discourses of Identity and Temporality*. Palgrave Macmillan, 2014.
* Marja Jalava, Ilkka Levä, Tuomas Tepora ja Ville Yliaska (toim.): *Yhteisöstä yksilöön: [[Juha Siltala]]n juhlakirja*. Into Kustannus, 2017.
* Pertti Haapala, Marja Jalava ja Simon Larsson (toim.): *Making Nordic Historiography: Connections, Tensions and Methodology, 1850–1970*. Berghahn Books, 2017.
* Marja Jalava, Stefan Nygård ja Johan Strang (toim.): *Decentering European Intellectual Space*. Brill, 2018.
* Juha Manninen, Juhani Ihanus, Marja Jalava ja Ilkka Niiniluoto: *History of Philosophy and Psychology in Finland, 1809–1917*. Suomen Tiedeseura, 2021. Saatavilla internetissä 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Tampereen yliopiston tutkimusportaali
* ORCID
* ResearchGate
Raisa Maria Toivo

**Raisa Maria Toivo** (s. 1972) on suomalainen historioitsija, joka toimii historian professorina Tampereen yliopistossa. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Tampereen yliopistossa vuonna 2006.

Toivo on erikoistunut Suomen ja Ruotsin historiaan varhaismodernilla ajalla. Hän tutkii "monenlaisia varhaismoderniin uskoon ja uskontoon, noituuteen, noitavainoihin, sukupuoleen ja perheeseen sekä perheväkivaltaan ja rikoshistoriaan liittyviä teemoja." Hänet valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2021.

## Julkaisut

* Raisa Toivo: *Mother, Wife, Witch: Authority and Status in Court Record Narratives* (väitöskirja). 2006.
* Raisa Toivo: *Witchcraft and Gender in Early Modern Society Finland and the Wider European Experience*. Routledge, 2008.
* Sari Katajala-Peltomaa ja Raisa Toivo: *Noitavaimo ja neitsytäiti: naisten arki keskiajalta uudelle ajalle*. Atena, 2009.
* Marianna Muravyeva ja Raisa Toivo (toim.): *Gender in Late Medieval and Early Modern Europe*. Routledhe, 2013.
* Marko Nenonen ja Raisa Toivo (toim.): * Writing Witch-Hunt Histories: Challenging the Paradigm*. Brill, 2014.
* Raisa Toivo: *Faith and Magic in Early Modern Finland*. Palgrave Macmillan, 2016.
* Tiina Miettinen ja Raisa Toivo (toim.): *Mitä väliä on historialla?* Tampere University Press, 2016. Saatavilla internetissä
* Raisa Toivo ja Sari Katajala-Peltomaa (toim.): *Lived Religion and the Long Reformation in Northern Europe c. 1300–1700*. Brill, 2017.
* *Louise Nyholm Kallestrup, Raisa Maria Toivo* (toim.): * Contesting Orthodoxy in Medieval and Early Modern Europe: Heresy, Magic and Witchcraft*. Palgrave Macmillan, 2017.
* Raisa Toivo ja Sari Katajala-Peltomaa (toim.): *Parricide and Violence Against Parents throughout History: (De)Constructing Family and Authority?* Palgrave Macmillan, 2018.
* Marianna Muravyeva, Phillip Shon ja Raisa Toivo: *Parricide and Violence against Parents: A Cross-Cultural: View across Past and Present*. Routledge, 2021.
* Sari Katajala-Peltomaa ja Raisa Toivo: *Lived Religion and Gender in Late Medieval and Early Modern Europe*. Routledge, 2021.
* Raisa Toivo ja Riikka Miettinen (toim.): *Varhaismodernin yhteiskunnan historia: Lähestymistapoja yksilöihin ja rakenteisiin*. Gaudeamus, 2021.
* Sari Katajala-Peltomaa ja Raisa Toivo (toim.): *Histories of Experience in the World of Lived Religion*. Palgrave Macmillan, 2022. Saatavilla internetissä

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Tampereen yliopiston tutkimusportaali
* ResearchGate
* Google Scholar
Richard Wagner (tuomari)

**Richard Wagner** (s. 2. huhtikuuta 1957) on kanadalainen juristi, joka on toiminut Kanadan 18. ja nykyisenä korkeimman oikeuden puheenjohtajana vuodesta 2017. Hän toimi aiemmin Kanadan korkeimman oikeuden jäsenenä (2012–2017). Hän toimi Kanadan kenraalikuvernöörin sijaisena usean kuukauden ajan vuonna 2021.

Wagner syntyi Montrealissa, Quebecin provinssissa kanadanranskalaiseen katoliseen perheeseen Gisèlen (os. Normandeau) ja entisen kansanedustajan ja senaattorin Claude Wagnerin pojaksi. Hän opiskeli Collège Jean-de-Brébeufissa Montrealissa ennen kuin hän valmistui yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi Ottawan yliopistosta vuonna 1978. Hän valmistui oikeustieteen lisensiaatiksi samasta oppilaitoksesta vuonna 1979.

## Ura

### Kanadan korkein oikeus
2. lokakuuta 2012 pääministeri Stephen Harper nimitti Wagnerin Kanadan korkeimpaan oikeuteen korvaamaan eläkkeellä olevan tuomarin Marie Deschampsin.  Hänen nimityksensä vahvistettiin 5. lokakuuta 2012.

Pääministeri Justin Trudeau nimitti 12. joulukuuta 2017 Wagnerin Beverly McLachlinin seuraajaksi Kanadan korkeimman oikeuden puheenjohtajaksi. 

## Henkilökohtainen elämä
Wagner on roomalaiskatolinen. Wagnerin isä Claude oli myös juristi. Hänen isoisänsä oli saksanjuutalainen maahanmuuttaja, joka oli kotoisin Baijerista. Wagnerilla on kaksi lasta, jotka ovat myös lakimiehiä. 

## Lähteet
Miki Koyama

**Miki Koyama** (, *Koyama Miki*; s. 5. syyskuuta 1997 Jokohama, Japani) on japanilainen autourheilija.

Koyama aloitti kartingissa kilpailemisen vuonna 2003. Hän harrasti nuorena myös teatteria, kamppailulajeja ja tennistä, mutta valitsi lopulta autourheilun, koska miehet ja naiset voivat kilpailla siinä samoissa sarjoissa. Hänet valittiin Formula Toyota Racing Schooliin, ja hän aloitti Japanin Formula 4 -mestaruussarjassa kilpailemisen vuonna 2015.

Koyama liittyi kaudeksi 2019 uuteen W Series -kilpasarjaan. Se oli hänen uransa ensimmäinen sarja, jossa hän kilpaili Japanin ulkopuolella. Hän kilpaili sarjassa kaksi kautta, ja parhaimmillaan hän sijoittui sarjassa seitsemänneksi kaudella 2019.

W Series -kauden 2021 jälkeen Koyama siirtyi kilpailemaan Japanin Formula Regional -mestaruussarjaan. Hän voitti sarjan mestaruuden kaudella 2022.

## W Series -tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Richard Wagner (täsmennyssivu)

**Richard Wagner** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Richard Wagner (1813–1883), saksalainen oopperasäveltäjä
* Richard Wagner (1952–2023), romaniansaksalainen kirjailija
* Richard Wagner (s. 1957), Kanadan korkeimman oikeuden puheenjohtaja
Sarah Moore

**Sarah Moore** (s. 22. lokakuuta 1993 Harrogate, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen autourheilija.

Moore aloitti kartingin nelivuotiaana ja kilpailemisen kahdeksanvuotiaana. Hän voitti Ginetta Junior Championship -sarjan mestaruuden ensimmäisenä naisena vuonna 2009 ja Britcar Endurance Championship -sarjan vuonna 2018. Vuonna 2019 hän liittyi uuteen W Series -sarjaan ja on ajanut sarjassa kolme kautta. Hänen paras sijoituksensa sarjassa on viides kaudella 2021. Hän on ajanut kerran palkintopallille oltuaan toinen kauden 2021 avauskilpailussa Spielbergissä.

## W Series -tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kemal Kılıçdaroğlu

**Kemal Kılıçdaroğlu** (s. 17. joulukuuta 1948) on turkkilainen poliitikko, joka toimii Tasavaltalaisen kansanpuolueen johtajana. Hän oli ehdolla Turkin presidentiksi vuoden 2023 presidentinvaaleissa, mutta hävisi niukasti toisella kierroksella istuvalle presidentille Recep Tayyip Erdoğanille.

Vaalikampanjassaan Erdoğania vastaan 2023 Kılıçdaroğlu otti nationalistisia kantoja ja sanoi karkottavansa Turkissa oleskelevat 3,5 miljoonaa syyrialaista pakolaista takaisin Syyriaan.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ingá-Máret Gaup-Juuso

**Ingá-Máret Gaup-Juuso** tai pohjoissaameksi **Gáijjot Piera Ándde-Ovllá Ingá-Máret** (s. 1978 Kaaresuvanto, Enontekiö, Suomi) on suomensaamelainen laulaja, joikaaja, näyttelijä ja porotilallinen Enontekiön Kaaresuvannosta. Vuonna 2019 hän työskenteli lääninjoikaajana Niko Valkeapään kanssa. Hänen isoisoisänsä oli saamelainen poromies Aslak Juuso.

## Elämäkerta
Gáijjot Piera Ándde-Ovllá Ingá-Máret syntyi vuonna  1978 Kaaresuvannossa, Enontekiössa, Suomessa. Hänen isänsä Ántte-Ovllá Juuso on Enontekiöstä ja hänen äitinsä Kristen Ellen Gaup-Juuso on Koutokeinosta kotoisin. Ingá-Máretilla on sisko, Ellen Margaret, ja kaksi veljeä, Per-Ailu ja Andte. Andte osallistui ensimmäisenä saamelaisena Suomen Big Brotheriin vuonna 2014.

Gaup-Juuso valmistui filosofian kandidaatiksi pääaineena saamen kieli ja kulttuuri. Hän on myös lukenut perinnetietoa ja pedagogiikkaa Saamelaiskorkeakoulussa.

## Ura

### Musiikki
Helmikuussa 2015 Gaup-Juuso voitti Sámi Grand Prix'n semifinaalin Hetassa henkilöjoiulla nimeltä *Elle-Magreda Gaup Juuso*. Tämä oli hänen siskonsa ensimmäinen joiku. Voiton ansiosta hän pääsi suoraan huhtikuun finaaliin, jota järjestettiin pääisäisenä Koutokeinossa. Pääsiäislauantaina Gaup-Juuso osallistui Sámi Grand Prix -finaalin joikuosioon samalla henkilöjoiulla. Hän tuli toiseksi.

Saman vuoden keväällä Gaup-Juuso liittyi *Luohtemohkit*-joikuyhtyeeseen. Yhtyeen viisi joikaajaa — Charlotta Kappfjell, Gaup-Juuso, Berit Alette Mienna, Øystein Nilssen ja Lars-Ánte Kuhmunen — esiintyivät samana vuonna Riddu Riđđussa.

Vuonna 2016 Gaup-Juuso ja norjalainen muusikko ja säveltäjä Patrick Shaw Iversen perustivat Tundra Electron. Gaup-Juuso toimii yhtyeen laulajana ja joikaajana.

Vuoden 2018 Ijahis idja -musiikkifestivaalissa Gaup-Juuso joikasi Sajoksessa  *Juáigus já Suõmmkar -*iltapäiväkonsertissa Berit Alette Miennan, Ingá Elisá Påve Idivuoman ja Hildá Länsmanin kanssa.  Illemmalla hän myös joikasi ulkolavalla Tundra Electron rivissä.

Vuonna 2022 Gaup-Juuso osallistui toisen kerran Sámi Grand Prix -kilpailuun, tällä kertaa lauluosioon. Hän pääsi osion kultafinaaliin kappaleella *Dovdameahttumii*. Kultafinaalissa hän voitti yhtyeen SOÁ ja näin ollen voitti vuoden 2022 Sámi Grand Prix'n lauluosion.

## Palkinnot
Vuonna 2016 hän voitti Larin Paraske -palkinnon.

## Diskografia

### Studioalbumit
;Tundra Electro
* 2020 – Eanan Gamáda/Earth Shaking

### Kokoelmalevyt

* 2005 – Davvi Jienat, kappaleet *Ellon Elle*, *Gáijot Ásllat* ja *Vilgon Iŋgá*
* 2016 – Sámi Grand Prix 2014 &amp;amp; 2015, kappale *Elle-Magreda Gaup Juuso*
* 2022 – Sámi Grand Prix 2022, kappale *Dovdameahttumii*

## Aiheesta muualla

## Lähteet
Erkki Virta

**Johan Erkki Virta** (4. lokakuuta 1915 Helsinki – 8. huhtikuuta 2002) oli suomalainen aitajuoksija ja pikajuoksija. Hän teki elokuussa 1939 juuri ennen sotia 400 metrin aitojen Suomen ennätyksen, joka kesti sotavuodet.

Erkki Virta aloitti urheilu-uransa 1930-luvun puolivälissä Helsingin Tarmon riveissä, jossa hän oli voittamassa TUL:n viestimestaruuksia kesällä 1937 niin 4&nbsp;×&nbsp;100:lla kuin 4&nbsp;×&nbsp;400 metrillä. Hän osallistui Antwerpenin työläisolympialaisiin heinäkuussa 1937 ja sijoittui 400 metrin aidoissa toiseksi. Hän siirtyi kaudeksi 1938 SVUL:n alaiseen HKV:hen. Seuraavasta kaudesta 1939 tuli Erkki Virralle läpimurtokausi, sillä hän rikkoi elokuussa 1939 Kalevan kisoissa Helsingissä kovan kilpakumppaninsa ”Bebbe” Storskrubbin Suomen ennätyksen ajalla 53,2 ja voitti samalla Beben. Puolta lyhyemmällä aitamatkalla Virta oli toinen. Samana vuonna Virta kilpaili Ruotsi–Suomi-maaottelussa sijoittuen vielä silloin toiseksi ”Beben” jälkeen. Kesä 1939 oli Virralle muutenkin menestyksellinen, sillä hän teki omat ennätykset kaikilla sileillä pikamatkoilla.

Talvisodan jälkeen kesällä 1940 Virta jatkoi uraansa, mutta tulokset eivät vajavaisesta harjoittelusta johtuen olleet entiset. Hän aloitti kautensa Kaatuneiden muistokisoissa heinäkuun lopulla voittaen lajinsa. Syksyn suurimmassa urheilutapahtumassa eli Suomi–Ruotsi–Saksa-kolmimaaottelussa Helsingissä Virta oli kolmas Storskrubbin voittaessa ja Ruotsin Sixten Larssonin tullessa toiseksi. Kaksi viikkoa myöhemmin Virta voitti Unkari–Suomi-maaottelussa 400 m aidat. Tämä jäi Virran viimeiseksi maaotteluksi. Virta joutui lopettamaan uransa vuonna 1941 haavoituttuaan sodassa.

Virta toimi useita vuosia Kuopion yleisurheilun kannatuskerhossa ja toimi nuorten ohjaajana. Hän oli sotilasarvoltaan reservin yliluutnantti ja harrasti reserviupseeritoimintaa, kalastusta ja kuntoliikuntaa. Virran ammatti oli kyllästyslaitoksen hoitaja ja hänen kotikuntansa oli Kuopio.

## Saavutukset
* SM-kultaa 1939 400 m aidoissa
* SM-hopeaa 1938 ja 1940 400 m aidoissa ja 1939 200 m aidoissa
* SM-pronssia 1940 200 m aidoissa

* SM-kultaa 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestissä 1940
* SM-hopeaa 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestissä 1939, 4&nbsp;×&nbsp;800 metrin viestissä 1939 ja 1940
* SM-pronssia 4&nbsp;×&nbsp;400 metrin viestissä 1938

## Lähteet
Tasmin Pepper

**Tasmin Pepper** (s. 19. kesäkuuta 1990 Edenvale, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen autourheilija.

Pepper aloitti kartingin nelivuotiaana ja osallistui ensimmäiseen kilpailuunsa viisivuotiaana. Hän oli ensimmäinen nainen, joka voitti Etelä-Afrikan Formula VW -sarjan osakilpailun. Kaudella 2018 hän sijoittui Etelä-Afrikan Volkswagen Polo Cupin kokonaiskilpailussa toiseksi. Vuonna 2019 hän liittyi uuteen W Series -sarjaan. Hän sijoittui sarjan esikoiskaudella kymmenenneksi ja sai siten ajopaikan myös seuraavalle kaudelle. Kausi 2020 peruuntui kuitenkin koronaviruspandemian vuoksi. Pepperin oli tarkoitus palata sarjaan kaudeksi 2021, mutta kauden alla pandemian vuoksi asetetut maahantulorajoitteet estivät hänen osallistumisensa testeihin, ja hän menetti ajopaikkansa. Sen sijaan hänestä tuli yksi sarjan varakuljettajista.

Pepper palasi kahden vuoden kilpailutauon jälkeen kilpailemaan Etelä-Afrikan Volkswagen Polo Cupiin loppuvuodesta 2021.

## W Series -tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Jessica Hawkins

**Jessica Hawkins** (s. 16. helmikuuta 1995 Headley, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen autourheilija ja stunt-ajaja.

Hawkins aloitti kartingin vuonna 2005. Ensimmäisen autokilpailunsa hän ajoi vuonna 2013 Renault Clio Cupissa ja on sen jälkeen kilpaillut MRF Challengessa, Mini Challenge Great Britainissa, jossa sijoittui parhaimmillaan toiseksi, ja Jaguar I-Pace eTrophyssa. Hän liittyi vuonna 2019 uuteen W Series -sarjaan, jossa on ajanut kolme kautta. Hänen paras sijoituksensa sarjassa on yhdeksäs sija kaudella 2022 ja paras yksittäinen kilpailutulos toinen sija kauden 2022 avauskilpailusta Miamista. Kaudella 2020, kun W Seriesiä ei ajettu koronaviruspandemian vuoksi, Hawkins teki debyyttinsä British Touring Car Championship -sarjassa. Vuonna 2021 Aston Martinin Formula 1 -talli palkkasi Hawkinsin brändilähettilääkseen. Hän ajoi Aston Martinilla virallisen testin syyskuussa 2023 ollen ensimmäinen F1-autolla testin ajanut nainen viiteen vuoteen.

Autourheilu-uransa ohella Hawkins on stunt-ajaja. Hän on tehnyt stuntteja muun muassa *[[Hurjapäät (elokuvasarja)|Hurjapäät]]*- ja *[[James Bond|007]]*-elokuvasarjoissa, muun muassa elokuvassa *[[No Time to Die]]*, sekä Fast and Furious Live -tapahtumissa. Hänellä on myös hallussaan maailmanennätys nopeimmasta kiihdytyksestä ruohonleikkurilla välillä 0–100 mailia tunnissa (0–160&nbsp;km/h).

Hawkins seurustelee autourheilija Abbie Eatonin kanssa, joka niin ikään kilpailee W Seriesissä.

## W Series -tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Heikki Simola

**Heikki Simola** (2. lokakuuta 1926 Kiukainen – 2. tammikuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen varatuomari ja kanslianeuvos, joka toimi vuosina 1964–1989 Sairaalaliiton johtajana.

Simola aloitti uransa toimimalla 1953–1964 Maalaiskuntien liiton lakimiehenä, apulaisosastopäällikkönä ja osastopäällikkönä. Hän oli 1958–1960 myös Helsingin yliopistollisen keskussairaalaliiton sihteeri ja kansliapäällikkö sekä Kunnallisopiston johtaja 1962–1964.

Vuonna 1964 Simola nimitettiin vastaperustetun kunnallisten yleissairaaloiden järjestön Sairaalaliiton ensimmäiseksi johtajaksi. Sairaalaliitto oli mukana kehittämässä alan lainsäädäntöä sekä sairaaloiden hallintoa ja toimintatapoja ja osallistui alan tutkimuksen, suunnittelun ja koulutuksen toteuttamiseen. Simolan merkittävänä aikaansaannoksena pidetään myös kunnallisten viranhaltijoiden ja työntekijöiden eläketurvan järjestämistä. Simola oli mukana toimikunnassa, jonka työn pohjalta säädettiin erikoissairaanhoitolaki.

Heikki Simola oli Helsingin yliopistollisen keskussairaalan liittohallituksen jäsen 1977–1981, kliinisten laboratorioiden Laaduntarkkailu Oy:n hallituksen puheenjohtaja 1971–1990 ja Kansanterveyslaitoksen johtokunnan jäsen 1981–1990. Hän istui kansainvälisen sairaalaliiton IHF:n hallituksessa 18 vuotta ja tuli 1989 sen kunniajäseneksi. Samana vuonna Simola jäi eläkkeelle ja sai kanslianeuvoksen arvonimen.

Simola on haudattu Malmin hautausmaalle Helsinkiin.

## Teoksia
*Simola, Heikki & Rantanen, Tarmo & Itkonen, Martti: *Kunnallinen kokoustekniikka.* Maalaiskuntien liitto 1961. Neljäs painos 1975.
*Hakkila, Esko & Simola, Heikki: *Asiakirjakaavoja selityksineen.* Otava 1960. Kymmenes painos 1974.
**Nauru Satakunnalle : anekdootteja ja kaskuja Risto Rytistä, Edwin Linkomiehestä, F. E. Sillanpäästä, Maila Talviosta ja Emil Cedercreutzista tyyneen Satakunnan kansaan.* Satakunnan kilta ry 1994.

## Lähteet
Let’s Go Brandon

**Let’s Go, Brandon!** on yhdysvaltalainen presidentti Joe Bidenia pilkkaava poliittinen iskulause. Lause riimittyy lauseen "Fuck Joe Biden" () kanssa.

## Tausta

"Fuck Joe Biden" -huudot yleistyivät yliopistojalkapallon peleissä Yhdysvaltain etelässä syyskuun alusta 2021 lähtien
sekä Ryder Cupissa.
Huutoa käytettiin myös New Yorkissa tuhansien opettajien menettäessään työnsä COVID-rokotteen puutteen takia.

"Let’s Go, Brandon" syntyi 2. lokakuuta 2021 Sparks 300 -kilpailussa Talladegan moottoriradalla. Yleisö huusi rytmikkäästi "Fuck Joe Biden", kun NBC Sportsin toimittaja Kelli Stavast haastatteli kilpailun voittajaa Brandon Brownia. Toimittaja ymmärsi yleisön huutavan kannustusta ”Let’s Go, Brandon!” ().

Tapauksesta otettu videoclippi levisi viraaliksi Internetissä.
Konservatiivikommentaattorit Ben Shapiro ja Tomi Lahren levittivät fraasia Twitterissä.

Lauseesta tehtiin useita musiikkikappaleita.
Menestyneimmäksi nousivat räppäri Loza Alexanderin "Let's Go Brandon" -kappale, joka levittyään TikTokissa nousi iTunes Storen ostetuimmaksi kappaleeksi Hip-Hop/Rap -listalla ja kakkoseksi kaikista kappaleista.
Räppäri Bryson Grayn saman niminen kappale poistettiin YouTubesta disinformaationa, koska se arvosteli koronarokotteen tehoa, jonka jälkeen se nousi iTunesin ostetuimmaksi tiputtaen Adelen ykkössijalta.

## Lähteet
Metyyliantranilaatti

**Metyyliantranilaatti** (C8H9NO2) on aromaattisiin estereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hajusteissa ja aromiaineena. Metyyliantranilaattia esiintyy useissa kasveissa, kuten viiniköynnöksissä, tuoksuilangiassa ja sitruspuissa..

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa metyyliantranilaatti on kellertävää nestettä tai valkoisia kiteitä. Yhdiste liukenee vain niukasti veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. Aineen haju on hedelmäinen. Metyyliantranilaatin on havaittu karkottavan muun muassa sorsa- ja varpuslintuja.

Metyyliantranilaattia voidaan valmistaa happokatalysoidulla metanolin ja antraniilihapon esteröintireaktiolla tai isatoiinianhydridin ja metanolin reaktiolla.

Metyyliantranilaattia käytetään kukkaistuoksuissa ja rypälearomina. Myös metyyliantranilaatin ja aldehydien muodostamia imiinejä käytetään hajusteissa.

## Lähteet
Totuuspuolue

**Totuuspuolue** (lyhenne *Tot.*) on suomalainen kansalliskonservatiivinen puolue, joka pitää Suomen EU- ja eurojäsenyyksiä lainvastaisina. Puolue myös pitää Suomen valtion velkaannuttamista moraalisesti vääränä. Puolueen puheenjohtaja Jaana Kavonius on vaatinut muun muassa presidentti Sauli Niinistölle kuolemantuomiota. Totuuspuolue kannattaa hyviä Venäjä-suhteita. Puolue pääsi puoluerekisteriin huhtikuussa 2023.

Vuoden 2024 europarlamenttivaaleissa totuuspuolueen ainoana ehdokkaana oli näyttelijä Outi Alanen. Alanen sai 807 ääntä eikä tullut valituksi. Totuuspuolue ei päästänyt Alasta osallistumaan televisioituun pienpuoluetenttiin, koska katsoi, ettei Alanen ehdokkuudestaan huolimatta edustanut puolueen linjaa. Alanen kertoi myös alkaneensa kohdata uhkailua Jaana Kavoniukselta puolueeseen liityttyään.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Totuuspuolueen kotisivu
Mikael Brygger

**Mikael Brygger** (s. 1975) on suomalainen runoilija ja kirjallisuusalan toimija. Bryggerin tuotanto kattaa niin painettuja kirjoja, digitaalisia teoksia kuin paikkasidonnaisia yhteistyössä eri alojen taiteilijoiden kanssa tehtyjä teoskokonaisuuksiakin. Näistä tunnetuimpia ovat yhdessä runoilija Henriikka Tavin ja taiteilijaryhmä IC-98:n kanssa tehdyt teokset.

Brygger on toiminut vuodesta 2019 vierailevana professorina Taideyliopiston kirjoittamisen maisteriohjelmassa alanaan mediasensitiivinen kirjoittaminen . Hän on aiemmin toiminut runouslehti Tuli & Savun päätoimittajana vuosina 2008-2013 ja kuuluu myös runoutta julkaisevan osuuskunta Poesian perustajajäseniin.

Häneltä on ilmestynyt kolme painettua runoteosta. Bryggerin runouden erityispiirteiksi on mainittu visuaalisuus, pelillisyys ja nykyteknologian läsnäolo. 

## Teoksia

* *Emily* (ntamo, 2008)
* *Valikoima asteroideja* (Poesia, 2019)
* *Tuuliatlas* (Poesia, 2014)

## Lähteet
Alaska State Capitol

**Alaska State Capitol** (alun perin **Federal and Territorial Building**) on Yhdysvaltain osavaltion Alaskan parlamentti- ja hallintorakennus, joka sijaitsee osavaltion pääkaupungissa Juneaussa. Rakennus valmistui vuonna 1931 liittovaltion toimistokäyttöön. Rakennus sai nykyisen käyttötarkoituksensa vuonna 1959, kun Alaskasta tuli osavaltio.

Alaska State Capitol on Yhdysvaltain osavaltioiden hallintorakennuksista ainoa, jota ei alun perin rakennettu siihen käyttöön. Sen vuoksi se eroaa tyyliltään varsin paljon muiden osavaltioiden vastaavista, ja saattaakin vaikuttaa vain tavalliselta toimistotalolta kadun varrella.

Jo 1960-luvusta lähtien on ollut yrityksiä siirtää Alaskan pääkaupunki pois Juneausta, ja tämän myötä rakentaa uusi hallintorakennus. Näistä viimeisin tapahtui vuonna 2002. Vuonna 2012 Alaskan osavaltio käynnisti neljävuotisen 33 miljoonan dollarin hintaisen peruskorjauksen, jossa parannettiin rakennuksen kestävyyttä maanjäristyksille, ja palautettiin rakennuksen ilmettä alkuperäiseen 1930-luvun tyyliin.

## Kuvia

Tiedosto:Alaska House of Representatives.png|Edustajainhuoneen istuntosali
Tiedosto:Senate Chamber, Alaska.jpg|Senaatin istuntosali
Tiedosto:Alaska Governor's Office.JPG|Alaskan kuvernöörin toimisto


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Caitlin Wood

**Caitlin Wood** (s. 15. tammikuuta 1997 Maitland, Australia) on australialainen autourheilija.

Wood aloitti kartingin harrastamisen seitsenvuotiaana ja osallistui ensimmäiseen kilpailuun vuonna 2005. Hän aloitti kilpailemisen Australian Formula Ford -sarjassa vuonna 2013 ja siirtyi vuonna 2015 Australian Formula 4 -sarjaan ensimmäisenä naiskuljettajana. Kaudella 2016 hän ajoi GT4 European Series -sarjassa ja siirtyi sen jälkeen kaudeksi 2017 GT3-luokkaan ensin GT World Challenge Europe Sprint Cupiin ja sitten GT World Challenge Europe Endurance Cupiin. Seuraavalla kaudella hän ajoi Lamborghini Super Trofeo -sarjassa.

Kaudeksi 2019 Wood liittyi uuteen W Series -sarjaan. Hän sijoittui sarjassa esikoiskaudellaan kolmanneksitoista jääden siten vaille 12 parhaalle jaettavaa automaattista sarjapaikkaa seuraavalle kaudelle. Koronaviruspandemian vuoksi kautta 2020 ei ajettu, ja kaudella 2021 Wood oli sarjan varakuljettaja. Hän ajoi neljässä kauden kahdeksasta kilpailusta ja sijoittui kuudenneksitoista.

Kaudella 2022 Wood ajoi Nürburgring Langstrecken Serie -kestävyyskilpasarjassa.

## W Series -tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Alice Pataxó

**Alice Pataxó** on brasilialainen aktivisti, joka puolustaa alkuperäiskansojen oikeuksia ja ilmastoa.

Pataxó asuu Cidade do Pradossa, Bahian osavaltiossa. Hän on tuonut esille, miten Brasilian päätökset ympäristö- ja maatalousasioissa vaikuttavat alkuperäiskansojen elämään. Hän kirjoittaa Colaboraan ja julkaisee videoita omalla YouTube-kanavallaan. Pataxólla oli vuonna 2021 sekä Twitterissä että Instagramissa yli satatuhatta seuraajaa.

BBC valitsi Pataxón vuonna 2022 sadan vaikutusvaltaisen ja innostavan naisen listalle 100 Women. Hänen suosittelijansa oli Malala Yousafzai. 

## Lähteet
Sabré Cook

**Sabré Cook** (s. 21. toukokuuta 1994 Grand Junction, Colorado, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen autourheilija.

Cook aloitti kartingin harrastamisen kahdeksanvuotiaana ja osallistui ensimmäiseen kilpailuun kymmenvuotiaana. Hän osallistui vuonna 2017 SCCA National Championship Runoffs -kilpailuun ja ajoi vuonna 2018 osittaiset kaudet USF2000 Championship -sarjassa ja Yhdysvaltain Formula 4 -mestaruussarjassa. Vuonna 2019 Cook liittyi uuteen W Series -sarjaan. Hän sijoittui sarjassa esikoiskaudellaan kahdenneksitoista ja oli siten viimeinen kuljettaja, joka varmisti tulosten perusteella itselleen sarjapaikan seuraavaksi kaudeksi. Kausi 2020 jäi koronaviruspandemian vuoksi ajamatta, mutta Cook oli jälleen mukana kaudella 2021. Hän ei päässyt kauden aikana kertaakaan pisteille ja jäi sarjan viimeiseksi.

Kaudeksi 2023 Cook sai paikan Porsche Deluxe Carrera Cup North America -sarjasta voitettuaan naiskuljettajille järjestetyn koetilaisuuden.

Autourheilu-uransa ohella Cook opiskeli mekaanisen suunnittelun yliopistotutkinnon. W Seriesissä kilpaillessaan hän oli samalla Renault’n F1-tallissa jousituksen suunnitteluinsinöörinä. Hän on kertonut yhdeksi haaveekseen kisainsinöörinä työskentelemisen Formula 1 -sarjassa.

## W Series -tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Sabré Cookin kotisivut
Devon Levi

**Devon Levi** (s. 27. joulukuuta 2001 Montreal, Kanada) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti ja maailmanmestari, joka pelaa NHL-seura Buffalo Sabresin organisaatiossa. Ennen NHL:ää Levi pelasi NCAA-liigassa. 

Levi on kuulunut Kanadan nuorten maajoukkueeseen. Levi oli mukana vuoden 2021 nuorten jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa. Kanada ja Levi voittivat hopeaa. Levi valittiin Kanadan joukkueeseen myös vuoden 2022 talviolympialaisissa. Hän ei kuitenkaan pelannut olympialaisissa otteluakaan. Levi pelasi vuoden 2023 jääkiekon MM-kilpailuissa, joissa hän voitti Kanadan kanssa maailmanmestaruuden.  

Levi on juutalainen ja hän opiskeli Hebrew Foundationin juutalaisessa koulussa.

## Lähteet
Gosia Rdest

**Małgorzata Agnieszka ”Gosia” Łazarczyk** (o.s. **Rdest**; s. 14. tammikuuta 1993 Żyrardów, Puola) on puolalainen autourheilija.

Rdest aloitti kartingissa kilpailemisen Puolassa vuonna 2009. Kaudella 2013 hän kilpaili täyden kauden Britannian Formula 4 -sarjassa. Hän ei sijoittunut kilpailuissa kertaakaan kymmenen parhaan joukkoon, mutta sai kauden päätteeksi eniten ohituksia tehneelle kuljettajalle jaettavan palkinnon. Seuraavalla kaudella Rdest kilpaili Volkswagen Castrol Cupissa ja kaudet 2015–2017 Audi Sport TT Cupissa ainoana naiskuljettajana. Vuonna 2018 hän ajoi GT4 European Series -sarjassa. Rdest otti kaudella 2018 GT4-luokkavoiton Dubain 24 tunnin ajossa.

Kaudeksi 2019 Rdest liittyi uuteen W Series -sarjaan. Hän sijoittui esikoiskaudellaan sarjassa neljänneksitoista eikä siten saanut 12 parhaalle jaettavaa automaattista ajopaikkaa seuraavalle kaudelle. Kautta 2020 ei ajettu koronaviruspandemian vuoksi, ja kaudeksi 2021 Rdest valittiin sarjan varakuljettajaksi. Hän korvasi kauden kahdessa ensimmäisessä kilpailussa Tasmin Pepperin, joka ei päässyt osallistumaan maahantulorajoitusten vuoksi, ja kauden viidennessä kilpailussa koronavirustartunnan saaneen Irina Sidorkovan. Kaikkiaan hän ajoi kauden aikana kolmessa kilpailussa ja sijoittui sarjassa kahdeksanneksitoista.

Rdest otti tammikuussa 2020 uransa toisen luokkavoiton Dubain 24 tunnin ajossa, tällä kertaa 991-luokassa. Vuodesta 2020 lähtien Rdest on ollut Alpinen brändilähettiläs ja osallistunut Alpine Europa Cup -sarjaan. Hänen paras sijoituksensa sarjassa on kahdeksas sija, jonka hän saavutti sekä kausilla 2020 että 2021.

## W Series -tulokset

## Lähteet

## Aiheesta muualla
PSR J0437-4715

**PSR J0437-4715** on kirkkain ja Maata läheisin millisekuntipulsari. Sitä on havainnoitu optisen valon, ultravioletti- ja röntgentaajuuksilla. Sen pyörimisnopeus on 5,75 millisekuntia.

## Lähteet
Simone Tebet

**Simone Nassar Tebet** (s. 27. helmikuuta 1970) on brasilialainen oikeustieteilijä ja poliitikko.

Tebet on puoluekannaltaan maltillinen konservatiivi. Hän on kotoisin Mato Grosso do Sulista, missä omistaa edelleen laajoja maa-alueita ja toimii maatalousyrittäjänä. Hänen isänsä oli parlamentin puhemies Ramez Tebet. Hän on ollut liittovaltion senaatissa vuosina 2015–2023, Tres Lagoasin pormestari 2005–2010 ja useissa osavaltiotason viroissa.

Vuoden 2022 presidentinvaalien alla Tebetiä pidettiin mahdollisena maltillisena voittajana, kun maa oli jakautumassa kahtia Jair Bolsonaron ja Luiz Inácio Lula da Silvan kannattajiin. Tebet kuitenkin jäi kolmannelle sijalle kauas kärkikaksikosta. Vaalien toisella kierroksella hän tuki Lulaa aktiivisesti. Valintansa jälkeen Lula nimitti Tebetin suunnitteluministeriksi. Suunnitteluministerin tehtäviin kuuluu valtionhallinnon koordinointi ja arviointi, ja sen alaisina ovat muun muassa maan tilastokeskus, taloustutkimuslaitos ja väestönlaskentaa tekevä virasto.

BBC valitsi Tebetin vuonna 2022 sadan vaikutusvaltaisen ja innostavan naisen listalle 100 Women. 

## Lähteet
Mark Boal

**Mark Boal** (s. 23. tammikuuta 1973 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen journalisti sekä elokuvakäsikirjoittaja ja -tuottaja. Hän on käsikirjoittanut ja tuottanut kolme Kathryn Bigelow'n ohjaamaa elokuvaa: *[[The Hurt Locker]]* (2008), *[[Zero Dark Thirty]]* (2012) ja *[[Detroit (elokuva)|Detroit]]* (2017). Hän voitti kaksi Oscar-palkintoa ja kaksi Bafta-palkintoa elokuvasta *The Hurt Locker*.

## Elämä ja ura

Boal suoritti tutkinnon filosofian oppiaineessa Oberlin Collegessa vuonna 1995. Hän työskenteli tämän jälkeen journalistina ja kirjoitti artikkeleja esimerkiksi aikakauslehtiin *[[The Village Voice]]*, *[[Mother Jones (lehti)|Mother Jones]]*, *[[Rolling Stone]]* ja *[[Playboy]]*.

Boalin ura elokuvien parissa alkoi, kun hänen *Playboyssa* julkaistu artikkelinsa *Death and Dishonor* (2004), joka käsittelee Irakin sodasta palanneen veteraanin Richard T. Davisin murhaa, toimi inspiraationa elokuvalle *[[In the Valley of Elah]]* (2007). Tämän jälkeen Boal käsikirjoitti Irakin sodasta kertovan elokuvan *The Hurt Locker* (2008) käyttäen inspiraationaan omia kokemuksiaan oman Irakin-vierailunsa aikana.

Seuraavaksi Boal käsikirjoitti elokuvan *Zero Dark Thirty* (2012), joka kertoo Osama bin Ladenin takaa-ajosta ja kuolemasta. Boal ja ohjaaja Kathryn Bigelow tekivät elokuvaa valmistellessaan läheistä yhteistyötä CIA:n kanssa.

Boalin myöhempiä töitä ovat elokuva *[[Detroit (elokuva)|Detroit]]* (2017), joka kertoo Detroitin rotumellakoista vuonna 1967, sekä Etelä-Amerikkaan sijoittuvat elokuva *[[Triple Frontier]]* (2019) ja televisiosarja *[[Echo 3]]* (2022–2023).

## Filmografia

### Elokuvat

### Televisiosarjat

## Palkinnot ja ehdokkuduet

### [[Oscar-palkinto|Oscar-palkinnot]]

### [[Bafta-palkinto|Bafta-palkinnot]]

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* 
*
Rossano (kaupunki)

**Rossano** on kaupunki Cosenzan maakunnassa, Italian eteläosassa. Vuonna 2017 kaupungin asukasluku oli 36 598. Rossano oli oma kuntansa vuoteen 2018, jolloin se yhdistyi Corigliano Calabron kanssa Corigliano-Rossanon kunnaksi.

## Lähteet
Tšernobylin likvidaattorit

**Tšernobylin likvidaattorit** olivat siviili- ja sotilashenkilöstöä, jotka kutsuttiin hoitamaan  ja rajoittamaan Neuvostoliitossa vuonna 1986 tapahtuneen Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden seurauksia onnettomuusalueella. Likvidaattorit saivat tunnustusta laajalti katastrofin välittömien ja pitkäaikaisten vahinkojen rajoittamisesta.

Neuvostoliiton hallitus ja lehdistö ylistivät monia likvidaattoreita sankareina, kun taas jotkut joutuivat kamppailemaan vuosia saadakseen heidän osallistumisensa virallisesti tunnustettua.

## Nimi

Puhekielessä käytetty termi ”likvidaattori” eli *likvidator* (, ) juontaa juurensa Neuvostoliiton virallisesta määritelmästä ”Tšernobylin ydinvoimalaitoksen onnettomuuden seurausten likvidaation osallistuja” (), jota käytettiin laajalti kuvaamaan likvidaattorien toimia heidän työllistymisensä, terveydenhuoltonsa ja eläkkeelle jäämisensä suhteen. Tämä lauseke on myös kaiverrettu likvidaattoreille myönnettyihin Neuvostoliiton mitaleihin ja kunniamerkkeihin.

## Terveysvaikutukset

WHO:n mukaan pelkästään vuosina 1986 ja 1987 kutsuttiin 240&nbsp;000 henkiköä suorittamaan massiivisia puhdistustoimia. Yhteensä 600&nbsp;000 henkilölle myönnettiin erityistodistuksia, jotka tunnustivat heidät likvidaattoreiksi.

Yksittäisille henkilöille kirjatut kokonaisannokset vuoden 1990 aikana vaihtelivat alle 10 millisievertistä (alle 1&nbsp;rem) yli 1 sievertiin (100&nbsp;rem), mikä johtui pääasiassa ulkoisesta säteilystä. Keskimääräisen annoksen on arvioitu olleen 120 millisievertiä (12&nbsp;rem) ja 85&nbsp;% rekisteröidyistä annoksista oli välillä 20–500 millisiiverttiä (2–50&nbsp;rem). Säteily vahingoitti likvidaattoreiden DNA:ta ja on aiheuttanut syöpätapauksia. Altistuneiden jälkeläiset, jotka ovat syntyneet ydinvoimalaonnettomuuden jälkeen, eivät kuitenkaan ole saaneet ylimääräisiä DNA-vaurioita.

## Lähteet