open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ségry

**Ségry** on kunta Ranskassa Indren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee noin 10 kilometriä Issoudunin kaupungista kaakkoon.

Kunnan alueella on Arnonjoen varrella entinen La Préen luostari. Sen perusti vuonna 1128 Bernhard Clairvaux’lainen. Luostari myytiin Ranskan suuren vallankumouksen aikana 1700-luvulla. Samalla luostarikirkko purettiin perustuksia myöten. Nykyään entisissä luostarirakennuksissa on loma-asuntoja sekä taiteilijoiden asuin- ja työtiloja.

Kunnan keskustassa oleva Saint-Martinin kirkko on rakennettu 1100-luvulla. Kirkon länsijulkisivu ja kuisti ovat luokittelu historialliseksi muistomerkiksi vuonna 1927.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pantin

**Pantin** on noin 60&nbsp;000 asukkaan kunta Pariisin suurkaupunkialueen koillisosassa Île-de-Francessa, Ranskassa. Se sijaitsee Canal de l’Ourcqin varrella. Alueen teollisuusyritykset valmistavat valimotuotteita, kemikaaleja, savukkeita sekä jauhoja ja muita jalostettuja elintarvikkeita.

Pantin sijaitsee hyvien liikenneyhteyksien varrella - kehätie kulkee sen vierestä ja rautatie sen poikki. Liikenteellä on ollut osuutta siihen, että vuonna 2016 Pantinin ilmassa oli eniten saasteita koko Ranskassa.   

## Lähteet
Jade Carey

**Jade Ashtyn Carey** (s. 27. toukokuuta 2000 Phoenix, Arizona) on yhdysvaltalainen telinevoimistelija. Hän on kaksinkertainen olympiavoittaja ja kolminkertainen maailmanmestari.

Carey kilpaili arvokilpailuissa ensimmäisen kerran Montrealin MM-kilpailuissa 2017. Hän saavutti siellä hopeaa hypyssä ja permannolla. Stuttgartin MM-kilpailuissa 2019 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja saavutti hopeaa hypyssä. Hän sijoittui permannon karsinnassa kolmanneksi mutta ei mahtunut loppukilpailuun. Tokion kesäolympialaisissa 2021 hän voitti kultaa permannolla sekä sijoittui kahdeksanneksi moniottelussa ja hypyssä. Hän oli nojapuiden karsinnassa 20:s ja puomilla 41:s.

Carey voitti Liverpoolin MM-kilpailuissa 2022 kultaa joukkuekilpailussa ja hypyssä sekä saavutti pronssia permannolla. Moniottelussa hän sijoittui kuudenneksi. Telinekohtaisissa karsinnoissa hän oli puomilla 11:s ja nojapuilla 32:s. Pariisin kesäolympialaisissa 2024 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa, jonka loppukilpailussa hän kilpaili vain hypyssä, ja saavutti pronssia henkilökohtaisessa hyppykilpailussa.

## Lähteet
Kieran

**Kieran** () on englanninkielinen miehen etunimi. Se on muunnelma iirinkielisestä nimestä Ciarán, joka puolestaan perustuu iirinkieliseen nimen Ciar. Sana *cίar* tarkoittaa iiriksi tummaa tai mustaa.

Suomessa etunimi Kieran on annettu alle 109 miehelle ja alle 15 naiselle.

## Tunnettuja Kieran-nimisiä

* Kieran Bew, englantilainen näyttelijä
* Kieran Culkin, yhdysvaltalainen näyttelijä
* Kieran Gibbs, englantilainen jalkapalloilija
* Kieran Lee, englantilainen jalkapalloilija
* Kieran Read, uusiseelantilainen rugby union -pelaaja
* Kieran Richardson, englantilainen jalkapalloilija
* Kieran Tierney, skotlantilainen jalkapalloilija
* Kieran Trippier, englantilainen jalkapalloilija
* Kieran West, brittiläinen soutaja

## Lähteet
Kishane Thompson

**Kishane Thompson** (s. 17. heinäkuuta 2001 Mitchell Town, Jamaika) on jamaikalainen pikajuoksija.

Thompson on kärsinyt loukkaantumisista ja ennen vuotta 2023 hänen 100 metrin juoksun ennätyksensä oli 10,21. Vuoden 2023 Jamaikan mestaruuskilpailussa hän juoksi 100 metrin alkuerässä ajan 9,91 ja alitti ensimmäistä kertaa 10 sekunnin rajan. Hän kuitenkin jätti valmentajansa mukaan suunnitellusti kilpailun kesken eikä osallistunut välieriin. Syyskuussa 2023 Timanttiliigan osakilpailussa Xiamenissa hän sijoittui 100 metrillä toiseksi ajalla 9,85. 

Vuonna 2024 hän voitti Jamaikan mestaruuden 100 metrillä. Hän juoksi Jamaikan mestaruuskilpailuiden alkuerässä ajan 9,82, välierässä 9,84 ja loppukilpailussa 9,77. Pariisin olympialaisissa 2024 Thompson saavutti sadalla metrillä hopeaa ajalla 9,79. Vuonna 2025 hän voitti Jamaikan-mestaruuden ajalla 9,75. Tokion MM-kilpailuissa 2025 Thompson sijoittui 100 metrillä toiseksi ajalla 9,82.

Thompsonia valmentaa Stephen Francis, joka on valmentanut muun muassa Shelly-Ann Fraser-Prycea ja Asafa Powellia.

## Henkilökohtaiset ennätykset
* 60 m: 6,48 (2025)
* 100 m: 9,75 (2025)
* 200 m: 20,92 (2022)

## Lähteet
Flávia Saraiva

**Flávia Lopes Saraiva** (s. 30. syyskuuta 1999 Rio de Janeiro) on brasilialainen telinevoimistelija. Hän on olympia- ja MM-mitalisti.

Nuorten kesäolympialaisissa 2014 Saraiva voitti kultaa permannolla sekä saavutti hopeaa moniottelussa ja puomilla. Seuraavana vuonna hän kilpaili Glasgow'n MM-kilpailuissa ja sijoittui muun muassa moniottelussa 24:nneksi, joukkuekilpailun karsinnassa yhdeksänneksi, puomin karsinnassa 14:nneksi ja permannon karsinnassa 15:nneksi.  Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016 hän sijoittui puomilla viidenneksi ja joukkuekilpailussa kahdeksanneksi sekä karsinnoissa moniottelussa ja permannolla 19:nneksi ja nojapuilla 67:nneksi.

Dohan MM-kilpailuissa 2018 Saraiva sijoittui permannolla viidenneksi, joukkuekilpailussa seitsemänneksi ja moniottelussa kahdeksanneksi. Seuraavana vuonna Stuttgartin MM-kilpailuissa hän oli permannolla neljäs, puomilla kuudes ja moniottelussa seitsemäs. Tokion kesäolympialaisissa 2021 hän sijoittui puomilla seitsemänneksi ja permannon karsinnassa 69:nneksi.

Saraiva sijoittui Liverpoolin MM-kilpailuissa 2022 joukkuekilpailussa neljänneksi. Hän oli karsinnassa permannolla ykkönen ja moniottelussa kymmenes, mutta karsinnan hyppykilpailussa tulleen nilkkavamman vuoksi hän ei kilpaillut henkilökohtaisissa loppukilpailuissa. Antwerpenin MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti ensimmäiset MM-mitalinsa: hopeaa joukkuekilpailussa ja pronssia permannolla. Moniottelussa hän sijoittui 15:nneksi. Pariisin kesäolympialaisissa 2024 hän saavutti pronssia joukkuekilpailussa, jonka lämmittelyssä hän putosi nojapuilta ja loukkasi silmäkulmaansa. Moniottelun loppukilpailussa Saraiva sijoittui yhdeksänneksi.

## Lähteet
Sulfaatio

**Sulfaatio** on kemiallinen reaktio, jossa on osallisena sulfiitti (SO3). Kun nestemäisessä aineessa sulfiittia syntyy sulfidista (SO2), se voi reagoida heti kalsiumyhdisteiden kanssa.

## Lähteet
Drancy

**Drancy** on noin 71&nbsp;000 asukkaan kunta Pariisin suurkaupunkialueen koillisosassa Île-de-Francessa, Ranskassa.    

Drancyssä toimi natsivallan aikana kokoamisleiri, josta juutalaisia lähetettiin keskitysleireille. Sen paikalla on nyt muistomerkki ja museo.

Drancy oli keskiajalla pieni kylä. Sen kaupungistuminen alkoi rautatieverkon rakentamisen myötä. Kaupungissa on kolme 1930-luvun alussa rakennettua kirkkoa. Kaksi keskustan asuinaluetta on tehty rautatietyöntekijöiden asuinalueeksi, toinen niistä on rakennettu puutarhakaupungin aatteiden mukaan.

## Lähteet
Kohat

**Kohat** (, ) on kaupunki Pakistanin Khyber Pakhtunkhwan provinssissa Kohatin piirikunnassa. Sen asukasluku oli vuoden 2017 väestönlaskennassa 191&nbsp;836.

## Maantiede

Kohat sijaitsee Pakistanin Khyber Pakhtunkhwan provinssissa Kohatin piirikunnassa. Kaupungin eteläpuolella virtaa Kohat Toi -joki ja siellä sijaitsee Kohatsola. Kohatsola yhdistää seudun Kabuljokeen. Ympäröivä seutu on ylänköä mataline vuorineen. Aluetta halkovien jokien laaksoissa on viljelyalueita. Kohatin tunneli yhdistää seudun Pešawariin.

## Historia

Historiallinen Kohat perustettiin 1300-luvulla jonkin matkan päähän nykyisestä kaupungista. Sen perustaja oli paikallinen buddhalainen hallitsija eli radža. Khatakien paštuheimo alkoi siirtyä alueelle lännestä saman vuosisadan aikana. Heitä seurasivat Bangašit, jotka taistelivat Khatakien puolella Orzakaita vastaan. Paštuhallitsija Babur alkoi levittää valtakuntaansa kohti Intiaa Kabulin laaksosta vuonna 1505. Hänen joukkonsa taistelivat paikallisia heimoja vastaan. Lyötyjen heimosoturien pääkalloista sanotaan rakennetun torneja Kohatissa. Myöhemmin Suurmogulien valtakunnan hallitsija Jahangir lähetti kenraalinsa alueelle taistelemaan raušanija-liikettä vastaan.

1800-luvun alussa Kohat ja läheiset Bannu ja Pešawar liitettiin Punjabin sikhiläisen hallitsija Randžit Singhin alueisiin. Sikhivaltaa uhkasivat kuitenkin jatkuvasti paikalliset heimot. Vuonna 1809 alueen läpi matkasi Mountstuart Elphinstone, joka kutsui seutua nimellä *Cohaut*. Vuonna 1849 Sikhivaltakunta romahti ja sen alueet liitettiin Brittiläiseen Intiaan. Brittien hallitsemasta Kohatista tehtiin oma kuntansa vuonna 1876. Alkujaan sitä hallittiin osana Punjabia ja vuonna 1901 uutta Luoteisprovinssia. Vuonna 1901 alettiin rakentaa myös sotilastietä Kohatiin. Seutu yhdistettiin muuhun Intiaan myös kapearaiteisella rautatiellä. Brittiarmeijan linnoitus on lähellä nykyisen kaupungin keskustaa. Kaupunki oli tärkeä brittien sotilastukikohta paikallisten heimojen hallitsemiseksi.

Pakistanin itsenäistymisen jälkeen Kohatista tuli tärkeä Pakistanin armeijan tukikohta. Paikalla on myös ilmavoimien lentokenttä.

## Väestö
Kohatin asukasluku oli Pakistanin vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 191&nbsp;836. 

## Lähteet
Venesmes

**Venesmes** on kunta Ranskassa Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella.  Se sijaitsee Cherjoen varrella, noin 22 kilometriä Saint-Amand-Montrondin kaupungista luoteeseen.

Saint-Pierren kollegiaalikirkko on rakennettu vuonna 1265. Kirkko on ollut historiallisten monumenttien listalla vuodesta 1927 lähtien.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Perjantain moskeija (Şəki)

**Perjantain moskeija** eli **Cümə-moskeija** () on historiallinen moskeija, joka sijaitsee Şəkin kaupungissa Azerbaidžanissa. Se on yksi kaupungin vanhimmista ja merkittävimmistä moskeijoista.

## Historia

### Rakentaminen ja varhaiset vaiheet
Moskeija rakennettiin 1700-luvulla Şəkin kaupungin keskusta-alueelle. Sen tarkkaa rakennusvuotta ei tiedetä, mutta useimmat lähteet viittaavat 1700-luvun puoleenväliin. Moskeijan rakennuttajasta ja rahoittajasta ei ole säilynyt tarkkoja tietoja, mutta sen oletetaan olevan paikallisen yhteisön yhteinen ponnistus. 

Cümə-moskeija on tyypillinen esimerkki Şəkin arkkitehtuurikoulukunnasta, joka tunnetaan omaperäisestä tyylistään ja koristeellisuudestaan. Rakennuksessa on käytetty paikallisia materiaaleja, kuten jokikiveä ja puuta, jotka ovat kestäneet aikaa hyvin.

### Neuvostoaika ja itsenäisyyden aika
Neuvostoaikana uskonnon harjoittaminen oli rajoitettua, ja monet moskeijat suljettiin tai muutettiin muuhun käyttöön. Cümə-moskeija kuitenkin säästyi tältä kohtalolta, vaikka sen toiminta olikin rajoitettua. 

Azerbaidžanin itsenäistyttyä vuonna 1991 uskonnonvapaus palautettiin, ja Cümə-moskeija avattiin jälleen täysipainoisesti uskonnolliseen käyttöön. Moskeija on sittemmin kunnostettu useaan otteeseen, ja se on säilyttänyt asemansa tärkeänä uskonnollisena ja yhteisöllisenä keskuksena Şəkin asukkaille.

## Arkkitehtuuri

Cümə-moskeija on kaksikerroksinen rakennus, jossa on laaja sisäpiha. Rakennuksen julkisivu on koristeltu perinteisillä Şəkin arkkitehtuurin elementeillä, kuten şəbəkə-ikkunoilla ja puukaiverruksilla.

### Minareetti
Moskeijan vieressä kohoaa korkea minareetti, joka on myös rakennettu perinteiseen Şəkin tyyliin. Minaretti on koristeltu geometrisin kuvioin ja tiilimuurauksella. Se on tärkeä osa moskeijan siluettia ja toimii myös rukouskutsun kuuluttamiseen.

### Sisätilat
Moskeijan sisätilat ovat avarat ja valoisat. Pääsalissa on suuri määrä rukousmattoja, ja seinät on koristeltu Koraanin jakeilla ja muilla islamilaisilla kuvioilla. Mihrab, joka osoittaa suunnan kohti Mekkaa, on koristeltu erityisen taidokkaasti. Lisäksi moskeijassa on erillinen tila naisille.

## Nykyinen käyttö
Cümə-moskeija on edelleen aktiivisessa käytössä, ja se on tärkeä osa Şəkin uskonnollista elämää. Moskeijassa järjestetään päivittäiset rukoukset, perjantairukoukset sekä uskonnolliset juhlat ja tapahtumat. Se toimii myös kokoontumispaikkana paikalliselle yhteisölle.

## Merkitys

Cümə-moskeija on paitsi tärkeä uskonnollinen keskus myös merkittävä osa Şəkin kulttuuriperintöä. Moskeija on myös suosittu matkailukohde, ja sen arkkitehtuuri ja historia houkuttelevat kävijöitä ympäri maailmaa. Se on osa UNESCOn maailmanperintökohdetta ”Şəkin historiallinen keskusta ja kaanien palatsi”.

## Galleria

File:Entrance of Friday mosque complex in Shaki.JPG|Sisäänkäynti
File:Main façade of Friday mosque complex in Shaki.JPG|Pääjulkisivu
File:Right façade of Friday mosque complex in Shaki.JPG|Oikea julkisivu
File:Interior of Friday mosque complex in Shaki.JPG|Oikea julkisivu


## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Cümə məscidi - Şəki İrs Reyestri (azeriksi)
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2024 – miesten 20 kilometrin kävely

**Miesten 20 kilometrin kävely [[Kesäolympialaiset 2024|Pariisin 2024 kesäolympialaisissa]]** kilpailtiin 1. elokuuta 2024 Trocadéron alueella Pariisissa. Kilpailuun osallistui 49 urheilijaa 25 maasta.

Kilpailun voitti Ecuadorin Brian Pintado. Se oli Ecuadorin ensimmäinen olympiakulta yleisurheilussa sitten Jefferson Pérezin voiton 20 kilometrin kävelyssä Atlantassa 1996. Toiseksi sijoittui Brasilian Caio Bonfim ja kolmanneksi Espanjan Álvaro Martín, matkan hallitseva maailmanmestari. Edellisten olympialaisten kultamitalisti, Italian Massimo Stano, jäi neljänneksi sekunnin päähän pronssimitalista.

## Reitti
20 kilometrin kilpailu järjestettiin Pont d’Iénan sillalla Trocadéron ja Eiffel-tornin välillä Pariisissa. Se kilpailtiin kilometrin mittaisella radalla, joka kierrettiin 20 kertaa.

## Tapahtumat
Kilpailun oli tarkoitus alkaa kello 7.30 paikallista aikaa, mutta lähtöä myöhästettiin puolella tunnilla ukkosen vuoksi. Ensimmäiset viisi kilometriä käveltiin aikaan 20.19 suuren pääjoukon pysyessä vielä yhtenäisenä. Sen jälkeen vauhti alkoi hieman kiihtyä, ja puolimatkaan saavuttiin Bonfimin johdossa ajassa 40.21. Kärkiryhmässä oli mukana 26 urheilijaa, muun muassa Pintado, Martín, Stano, Espanjan Paul McGrath, Australian Declan Tingay ja Ruotsin Perseus Karlström, matkan Euroopan-mestari. Puolimatkan jälkeen Pintado ja Kiinan Zhang Jun kiristivät tahtia. Tultaessa 14 kilometriin kärkijoukossa oli enää 16 urheilijaa, ja muun muassa Karlström oli pudonnut joukosta.

16 kilometrin väliaika oli 1.04.00, ja kärjessä olivat Pintado, Stano, McGrath, Martín, Bonfim ja Japanin Koki Ikeda ja Yūta Koga. Siitä eteenpäin vauhti koveni huomattavasti. Bonfimin vetämänä seuraava kilometri käveltiin aikaan 3.50, ja joukosta tippuivat McGrath ja Koga. Seuraava kilometri oli vielä nopeampi, 3.46, ja myös Ikeda jäi jälkeen. Viimeisten kahden kierroksen ajan Pintado ja Bonfim vuorottelivat kärkipaikalla. Heidän perässään kolmantena tuli Martín muutaman askeleen Stanoa edellä. Viimeisellä kierroksella Pintado jätti lopulta Bonfimin ja voitti kilpailun ajalla 1.18.55. Bonfim jäi hänestä 14 sekuntia, pronssia ottanut Martín puolestaan Bonfimista kaksi sekuntia, ja neljänneksi tullut Stano vain sekunnin Martínista. Kärjen takana yksi kilpailun suurimmista yllättäjistä oli Etiopian Wakuma Misgana, joka sijoittui kuudenneksi maansa ennätysajalla 1.19.31. Tokion olympialaisten hopeamitalisti Ikeda jäi kuudenneksi. Karlström tuli maaliin sijalla 21 jäätyään kärjestä yli kaksi minuuttia. Suomen edustaja Aku Partanen jäi kärjestä neljän minuutin päähän ja tuli maaliin sijalla 32.

## Tulokset

Selite: NR – maan ennätys, PB – oma ennätys, SB – kauden paras, ~ – varoitus maakontaktin puuttumisesta, > – varoitus polvikulmasta

## Lähteet
Ympärysvaltojen voiton mitali (Ranska)

**Ympärysvaltojen voiton mitali** () on ranskalainen sotilasansiomitali. Päätöksen ympärysvaltojen yhteisen mitalin perustamisesta teki ympärysvaltoja edustava komitea jo vuonna 1919, mutta Ranskan osalta mitalin perustava laki säädettiin vasta vuonna 1922. Ranskalaista mitalia myönnettiin Ranskan asevoimien alaisuudessa vähintään 3 kuukautta palvelleille sotilaille ja siviileille. 

Tarkemmat myöntämisperusteet mitalille olivat seuraavat:

* sotilaat, siviilit ja sairaanjoitajat, joille on jo myönnetty vuosien 1914–1918 sotaristi
* erikoisvapaaehtoiset, jotka palvelivat rintamalla ja jotka evakuoitiin sieltä haavoittumisen takia
* palvelukseen otetut nuoret miehet, jotka lähetettiin rintamalle ennen aselepoa
* sotavangit
* Elsass-Lothringenin asukkaat, jotka todistettavasti loikkasivat Saksan armeijasta tai taistelivat vapaaehtoisina Ranskan riveissä
* sotilaat, siviilit ja sairaanhoitajat, jotka kuolivat tehtäviään suorittaessa tai rintamalla saadun sairauden takia

Mitalia jaettiin yhdessä luokassa:

*  mitalin nauha

Mitali on osa ympärysvaltojen vastaavien voitonmitalien sarjaa. Mitalien nauha on samalainen, mutta itse mitali eroaa sen myöntävien maiden välillä. Tällaisia maita on yhteensä 14.

## Lähteet
Pierre Cailleteau

**Pierre Cailleteau** eli **L’assurance** (1655–1723) oli ranskalainen arkkitehti. Hän oli aikanaan Pariisin ylhäisön suosiossa. Lukuisissa yksityispalatseissaan (*hôtels*) hän pyrki väljistä huonejaoituksista mukavan kodikkaisiin vaatimattomiin mittasuhteisiin ja poikkeaa muotoilussakin akateemisista säännöistä. Hänen huomattavimpia töitään ovat: Hotel de Pussortin uudistaminen (ennen 1697); Hôtel Rivié (1704); Hôtel de Rochelaure (1722), josta tuli myöhemmin yleisten töiden ministeriö; Hôtel de Lassay (1724) Quai d’Orsayn varrella,, josta tuli myöhemmin parlamentin puheenjohtajan virka-asunto, ja Petit Bourgin linna Seinen varrella lähellä Charentonia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
War on Fakes

**War on Fakes** on faktantarkistukseen keskittymään pyrkivä sivusto, joka vastustaa Venäjän vastaista informaatiosotaa ja tuottaa sanojensa mukaan vinoutumatonta tietoa. PolitiFact kuitenkin kritisoi sivustoa muun muassa siitä, että sen tarjoamat vaihtoehtoiset selitykset esimerkiksi Butšan verilöylylle ja Mariupolin synnytyssairaalan iskulle ovat myös keskenään ristiriitaisia.

War on Fakes nousi täysimittaisen Ukrainan sodan alkupäivinä kaikkein suosituimmaksi niistä sivustoista, joita *[[Time]]* piti venäläisinä nettipropagandakampanjoina. Sillä oli keskimäärin 20 miljoonaa lukijaa päivittäin. War on Fakesin mukaan ukrainalaiset pyrkivät esittämään Venäjän joukot epämiellyttävässä valossa valeiden ja misinformaation avulla. Sivuston mukaan ukrainalaiset käyttivät Hollywoodin tuottajia, ammattinäyttelijöitä ja videoeditointityökaluja lavastaakseen kuvia kuolleista venäläisistä sotilaista ja tuhoutuneista ukrainalaisista kaupungeista. Sean Pennin väitettiin osallistuneen väitettyyn Ukrainan informaatio-operaatioon. PolitiFact arvioi yli 380 War on Fakesin julkaisua maaliskuun ja heinäkuun 2022 väliseltä ajalta. PolitiFact löysi paljon tietoja, jotka se katsoi paikkansapitämättömiksi.

Venäläisen disinformaation asiantuntija Lukas Andriukaitiksen mukaan War on Fakes sopii Venäjän hallinnon propagandan päämääriin. Hänen mukaansa sivusto ja venäläinen propaganda yleensä pyrkii vakuuttamaan yleisön siitä, että totuus on suhteellinen ja että jokainen voi rakentaa itse oman totuutensa. Margarita Simonjan ja Vladimir Solovjov ovat jakaneet War on Fakesin faktantarkistuksia. Hanketta ovat tukeneet ja sen kertomuksia jakaneet myös Venäjän suurlähetystöt Saksassa, Tunisiassa, Indonesiassa ja Pohjois-Makedoniassa. Disinformaatiota netissä jäljittävä teknologiayhtiö Logically esitti War on Fakesin taustalla olevan entisen venäläisen toimittaja Timofei Vasilijevin.

## Lähteet
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2024 – naisten 20 kilometrin kävely

**Naisten 20 kilometrin kävely [[Kesäolympialaiset 2024|Pariisin 2024 kesäolympialaisissa]]** kilpailtiin 1. elokuuta 2024 Trocadéron alueella Pariisissa. Kilpailuun osallistui 45 urheilijaa 22 maasta.

Kilpailun voitti maailmanennätyksen haltija ja vuoden 2017 maailmanmestari, Kiinan Yang Jiayu. Se oli Kiinan neljäs olympiakulta naisten 20 kilometrin kävelystä, vaikka matka oli olympialaisten ohjelmassa vasta seitsemännen kerran. Yang karkasi kärkijoukosta viiden kilometrin jälkeen, ja toiseksi tullut Espanjan kaksinkertainen maailmanmestari María Pérez jäi hänestä 25 sekuntia. MM-hopeamitalisti Jemima Montag Australiasta oli kilpailun kolmas uudella Oseanian ennätysajalla.

## Reitti
20 kilometrin kilpailu järjestettiin Pont d’Iénan sillalla Trocadéron ja Eiffel-tornin välillä Pariisissa. Se kilpailtiin kilometrin mittaisella radalla, joka kierrettiin 20 kertaa.

## Tapahtumat
Kilpailun oli tarkoitus alkaa kello 9.20 paikallista aikaa, mutta lähtöä myöhästettiin puolella tunnilla. Samalla radalla aiemmin aamulla käydyn miesten kilpailun lähtö siirtyi niin ikään puolella tunnilla myöhemmäksi ukkosen vuoksi.

Jo kilpailun alkuvaiheessa pääjoukosta erottui yhdeksän urheilijan kärkiryhmä, joka viiden kilometrin kohdalla oli muutaman sekunnin edellä pääjoukkoa. Yang teki viiden kilometrin jälkeen irtioton kärkiryhmästä. Kuuden kilometrin väliajassa hänellä oli kuuden sekunnin johto takaa-ajajiin, joihin kuuluivat muun muassa Pérez, Montag, hallitsevat olympiavoittaja ja hopeamitalisti Antonella Palmisano ja Lorena Arenas sekä kaksinkertainen maailmanmestari Kimberly García. Yang kasvatti johtoaan tasaisesti, ja kymmeneen kilometriin tultaessa hän johti takaa-ajajia jo 33 sekunnilla. Hänen väliaikansa puolimatkassa oli 43.06. Takaa-ajoryhmä oli kasvanut 11 urheilijaan.

13 kilometrin kohdalla Yangin johto oli 44 sekuntia. 15 kilometrissä takaa-ajajien joukko alkoi hajota: Yangin takana toisella sijalla 30 sekunnin päässä oli Pérez, hänen takanaan muutaman sekunnin päässä Ma Zhenxia ja hänen takanaan Arenas, Montag ja Alegna González. Pérez onnistui kaventamaan Yangin etumatkan 15 sekuntiin kaksi kilometriä ennen maalia, mutta Yang otti loppukirin ja voitti Pérezin 25 sekunnilla. Yangin voittoaika oli 1.25.54. Kolmanneksi sijoittui Montag uudella Oseanian ennätysajalla 1.26.25. Seuraavina maaliin tulivat Arenas ja González. Palmisano keskeytti kilpailun 13 kilometrin jälkeen.

## Tulokset

Selite: AR – maanosan ennätys, NR – maan ennätys, PB – oma ennätys, SB – kauden paras, ~ – varoitus maakontaktin puuttumisesta, > – varoitus polvikulmasta

## Lähteet
Louis Hector Leroux

**Louis Hector Leroux** (27. joulukuuta 1829 Verdun – 11. marraskuuta 1900 Angers) oli ranskalainen, klassillisen tyylisuunnan taidemaalari. Vuoden 1863 jälkeen hän keskittyi lähes kokonaan kuvaamaan antiikin aikaa sekä Raamatun kertomuksia. Myös hänen tyttärensä Laura Leroux-Revault oli taidemaalari.

## Elämänvaiheita
Leroux kävi aluksi peruukintekijän opissa ja teki vähän aikaa myös alan töitä. Samaan aikaan hän opiskeli kotipaikkakunnallaan piirustusta ja voitti kaikki palkinnot. Lisäksi hänelle annettiin pieni apuraha, jolla rahoittaa taideopintoja. 

Ranskan valtion taideakatemian oppilaaksi Leroux otettiin vuonna 1849. Siellä hän opiskeli François-Édouard Picot´n oppilaana. Ajan tavan mukaisesti opiskeluun kuului muun muassa vanhojen mestareiden töiden kopiointia. Kopioita myymällä Leroux ansaitsi elatuksensa. Vuonna 1857 hän sai toisen palkinnon arvostetussa Prix de Rome -kilpailussa. Taideopiskelijat kilpailivat Prix de Romesta, joka oli tarkoitettu Roomassa tapahtuvien jatko-opintojen rahoittamiseen. Lerouxille palkinto myönnettiin maalauksesta "Kristus herättää Lasaruksen".

Leroux saapui Roomaan Villa de Mediciin vuonna 1860, ja häntä odotti siellä hänen ystävänsä Jean-Jacques Henner. Henner oli voittanut Prix de Romen jo aikaisemmin. Rooma muodostui Lerouxille inspiroivaksi paikaksi, sillä häntä kiinnosti kovasti antiikin aika ja sen uskonnot. Erityisen paljon hän maalasi vestaaleja esittäviä maalauksia. Lisäksi sieltä oli hyvä tehdä maalausmatkoja Kreikkaan, Egyptiin ja Turkkiin. Roomassa oleskelleet ranskalaiset taiteilijat muodostivat oman ryhmänsä nimeltä Caldarrosti. Taiteilijat järjestivät tapaamisia läpi elämänsä myös palattuaan Ranskaan. Tuloja saadakseen hän kopioi klassisia taideteoksia seinävaatteita valmistaneen Gobelins-tehtaan mallistojen piirustuksia varten.

Antiikkia kuvanneet maalaukset, kuten Leroux’n, sopivat erinomaisesti Ranskan toisen keisarikunnan aikaista taidetta ostaneen yleisön makuun. Leroux ei pyrkinyt rekonstruoimaan antiikkia toisin kuin useimmat muut aikalaistaiteilijat, sen sijaan hän pyrki saamaan niihin draamaa, kuten Herculaneumin tuhoa esittäneeseen maalaukseensa.

Leroux vieraili välillä kotimaassaan, mutta kaikkiaan hän viipyi Roomassa aina vuoteen 1874. Leroux kävi Ranskassa vuonna 1870, jolloin oli käynnissä Saksan-Ranskan sota. Hän katsoi velvollisuudekseen liittyä armeijaan. Samaan joukko-osastoon kuului muitakin taiteilijoita, kuten Jehan Georges Vibert ja Alexandre-Louis Leloir. Buzenvalin taistelussa Leroux haavoittui jalkaan. 

Sodan jälkeen, vuonna 1871, Leroux meni naimisiin. Hänen vaimonsa oli italialaisen lääkärin tytär Giuditta Clelia Casali. Liitosta syntyi kaksi lasta, tytär Laura vuonna 1872 ja poika Nicolas vuonna 1874. Lasten syntymän jälkeen Leroux oli omistautunut lähinnä maalaamiselle joillekin yksityisoppilailleen. Leroux jäi leskeksi vuonna 1892.

Leoux´n töitä on nykyään Yhdysvaltojen ja Ranskan museoiden kokoelmissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.artrenewal.org/artists/louis-hector-leroux/1300
Alice D’Amato

**Alice D’Amato** (s. 7. helmikuuta 2003 Genova) on italialainen telinevoimistelija. Hän on puomin olympiavoittaja, joukkuekilpailun olympia- ja MM-mitalisti sekä nelinkertainen Euroopan-mestari. Yksittäisistä telineistä hän on ennen olympiavoittoaan menestynyt parhaiten nojapuilla.

D’Amato voitti joukkuekilpailussa juniorien Euroopan-mestaruuden vuonna 2018. Szczecinin EM-kilpailuissa 2019 hän saavutti ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa, pronssia nojapuilla. Moniottelussa hän sijoittui neljänneksi. Samana vuonna Stuttgartin MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia joukkuekilpailussa. Vuonna 2021 hän sijoittui Baselin EM-kilpailuissa nojapuilla viidenneksi. Tokion kesäolympialaisissa 2021 hän sijoittui joukkuekilpailussa neljänneksi ja moniottelussa 20:nneksi sekä yksittäisten telineiden karsinnoissa nojapuilla 18:nneksi, permannolla 28:nneksi ja puomilla 48:nneksi. Kita-Kyūshūn MM-kilpailuissa 2021 D’Amato sijoittui moniottelussa kahdeksanneksi ja nojapuiden karsinnassa 12:nneksi.

D’Amato voitti Münchenin EM-kilpailuissa 2022 joukkuekilpailussa kultaa ja saavutti nojapuilla hopeaa. Liverpoolin MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui joukkuekilpailussa viidenneksi ja moniottelussa kymmenenneksi sekä nojapuiden ja permannon karsinnassa yhdeksänneksi. Antalyan EM-kilpailuissa 2023 hän voitti kultaa nojapuilla sekä sai hopeaa joukkuekilpailussa ja pronssia moniottelussa. Antwerpenin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui joukkuekilpailussa ja moniottelussa viidenneksi sekä sijoittui permannon karsinnassa 13:nneksi. Riminin EM-kilpailuissa 2024 D’Amato voitti kultaa joukkuekilpailussa ja nojapuilla sekä saavutti hopeaa moniottelussa. Pariisin kesäolympialaisissa 2024 hän voitti kultaa puomilla, saavutti hopeaa joukkuekilpailussa ja sijoittui neljänneksi moniottelussa. Leipzigin EM-kilpailuissa 2025 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa

Alice D’Amaton kaksossisar on Asia D’Amato, joka myös on telinevoimistelun arvokisamitalisti.

## Lähteet
Ranskan ruiskaunokki

**Ranskan [[ruiskaunokki]]** () on ranskalainen maailmansodissa kaatuneiden, haavoittuneiden sekä leskeksi ja orvoiksi jääneiden muistoa kunnioittava symboli. Se otettiin käyttöön vuonna 1916. Sinisestä ruiskaunokista tuli ensimmäisen maailmansodan uhrauksien symboli virallisesti vasta vuonna 1935, kun presidentti Gaston Doumergue antoi julistuksen aiheesta. Vuonna 1957 päätettiin myös siitä, että ruiskaunokki olisi myös toisen maailmansodan muistamisen symboli. Kansainyhteisön maissa vastaava symboli on unikonkukka.

Syitä nimenomaan ruiskaunokin valinnaksi ovat mm. se, että kukkia kasvoi juoksuhautojen mudissa, sininen on yksi Ranskan lipun väreistä ja vasta palvelukseen astuneiden ranskalaissotilaiden univormu oli vielä sininen.

Ruiskaunokkiaiheisia pinssejä myydään sekä 11. marraskuuta että 8. toukokuuta. Myynnistä saaduilla tuotoilla tuetaan hyväntekeväisyysjärjestöjä, joiden toiminta liittyy maailmansotien uhrauksien muistamiseen. Vuonna 2018 Ranskassa lyötiin 2 euron juhlaraha, jossa ruiskaunokki on kuvattuna.

## Lähteet
Echo Brickell

**Echo Brickell** on Miamissa Yhdysvalloissa sijaitseva 194 metriä korkea, 57-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 2015, ja se valmistui 2017. Rakennuksessa on asuinhuoneistoja, ja sen päämateriaali on betoni. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Carlos Ott.

## Lähteet
Riverfront

**Riverfront** on Miamissa Yhdysvalloissa sijaitseva kolmen pilvenpiirtäjän muodostama rakennuskokonaisuus. Siihen kuuluu 192 metriä korkea ”Mint at Riverfront”, 156 metriä korkea ”The Ivy” ja 153 metriä korkea ”Wind”. Kaikki rakennukset ovat asuinkäytössä, ja ne valmistuivat vuosina 2008–2009.

## Lähteet
Infinity at Brickell

**Infinity at Brickell** on Miamissa Yhdysvalloissa sijaitseva asuin- ja toimistokäytössä oleva pilvenpiirtäjä. Rakennuksen korkeus on 192 metriä, ja siinä on 52 kerrosta. Tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 2005, ja se valmistui 2008. Rakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Adache Group.

## Lähteet
Paul Horner

**Paul Horner** (1978 – 18. syyskuuta 2017 Laveen, Phoenix, Arizona) oli yhdysvaltalainen yhteiskunnallinen vaikuttaja, joka kirjoitti tietoisesti paikkansapitämättömiä uutisia sanojensa mukaan satiirisella tarkoituksella.

Horner varttui Minnesotassa ja muutti teini-ikäisenä Arizonaan. Hän teki poliittisia pilapiirroksia jo hyvin nuorena. Horner tuli pidätetyksi Chandlerissa vuonna 2011 ja hänen hallustaan löydettiin yli 15&nbsp;000 dollarin arvosta lääkeaineita ja huumeita. Hänet tuomittiin neljän kuukauden vankeusrangaistukseen. Horner ylläpiti muun muassa *[[National Report]]* -sivustoa. Hän levitti väärää tietoa vähintään kuuden vuoden ajan. Vaikka hän perusteli tätä satiirilla, muun muassa Eric Trump jakoi hänen väitteitään, joiden mukaan Donald Trumpia vastustaneille mielenosoittajille olisi maksettu 3&nbsp;000 dollaria. Horner väitti myös Barack Obamaa sekä homoksi että muslimiradikaaliksi. Horner oli sanojensa mukaan ilahtunut siitä, että muun muassa Fox News käytti uutisoinnissaan joitain hänen Obamasta esittämiään väitteitä. Monilla Hornerin perustamista sivustoista oli legitiimiyteen viittaavia nimiä. Hornerin mukaan hänen sivustonsa saivat Trumpin kannattajien jatkuvan huomion eivätkä hänen sanojensa mukaan Trumpin kannattajat tarkistaneet faktoja. Kun Hornerilta kysyttiin, halusiko hän kohdistaa valeuutisia Hillary Clintonin tukijoille auttaakseen Trumpia, hän vastasi ”vihaavansa” Trumpia. Horner sai nettisivuistaan mainostuloja ja kertoi suunnanneensa ”uutisointinsa” konservatiiveille, koska hän uskoi sen olevan tuottoisampaa. Sanojensa mukaan Horner pyrki toiminnallaan kouluttamaan tai valistamaan ihmisiä. Hän uskoi Trumpin tulleen valituksi takiaan.

Horner työskenteli myös standup-koomikkona ja juonsi Phoenixissa komediaohjelmaa *Mystery Show*. Hän piti Phoenixin kodittomia auttanutta Sock It Forward -hyväntekeväisyysjärjestöä. Horner löydettiin kuolleena 38-vuotiaana. Perheenjäsenet väittivät hänen väärinkäyttäneen reseptilääkkeitä ja sheriffin toimiston mukaan paikan päältä saatu todistusaineisto viittasi tapaturmaiseen yliannostukseen. 

## Lähteet
Miami Tower

**Miami Tower** on Miamissa, Floridan osavaltiossa Yhdysvalloissa sijaitseva toimistokäyttöön tarkoitettu pilvenpiirtäjä. Rakennuksen korkeus on 191 metriä, ja siinä on 47 kerrosta. Torni rakennettiin vuosina 1980–1987, ja sen suunnitteli arkkitehtitoimisto I.M. Pei & Partners.

## Lähteet
David Neiwert

**David A. Neiwert** (s. 1956 Idaho) on yhdysvaltalainen tutkiva journalisti ja tietokirjailija.

Neiwert varttui eteläisessä Idahossa. Hän työskenteli ympäristöasioiden toimittajana alkaessaan vuonna 1993 kirjoittaa Yhdysvaltain militialiikkeestä ja haastatella militioissa toimineita henkilöitä. Tässä yhteydessä hän alkoi tutustua salaliittoteorioihin, jotka hänen mukaansa olivat muun muassa Aryan Nationsin ideologiassa laaja-alaisia ja monimutkaisia. Neiwert on kirjoittanut *[[Daily Kos]]iin* ja *[[Daily Bee]]hen* sekä työskennellyt Southern Poverty Law Centerin Intelligence Projectissa. Hänen kirjoituksiaan on julkaistu myös muun muassa *[[The Washington Post]]issa*, *[[The American Prospect]]issa* ja Salon.comissa. Neiwertin teos *And Hell Followed With Her: Crossing the Dark Side of the American Border* palkittiin vuonna 2014 International Latino Book Awardilla tietokirjallisuuden kategoriassa. Lisäksi Neiwert sai vuonna 2000 National Press Club Awardin kotimaisen terrorismin käsittelystään.

Vuonna 2020 Neiwert julkaisi kirjan *Red Pill, Blue Pill: How to Counteract the Conspiracy Theories That Are Killing Us*, joka keskittyy oikeiston salaliittoteorioihin. Neiwertin mukaan salaliittoteoreettiset narratiivit ylläpitävät rasistista ja ksenofobista retoriikkaa sekä muuntavat tunteita herättävät poliittiset kiistat eeppiseksi taisteluksi hyvän ja pahan välillä. Neiwert syytti Donald Trumpia autoritaarisimmaksi henkilöksi, joka oli toiminut Yhdysvalloissa presidenttinä. Hän väitti vasemmiston salaliittoteorioita vähemmän vaikutusvaltaisiksi. Neiwertin muihin kirjoihin kuuluu *Alt-America: The Rise of the Radical Right in the Age of Trump*.

## Lähteet
Michael Barkun

**Michael Barkun** (s. 1938) on yhdysvaltalainen politiikan tutkija. Hän on millenarististen ja utopististen liikkeiden, radikaalioikeiston ja terrorismin asiantuntija.

Barkun väitteli filosofian tohtoriksi Northwestern Universitysta vuonna 1965. Hän oli politiikan tutkimuksen professori Syracusen yliopiston Maxwell School of Citizenship and Public Affairsissa. Hänen tutkimusaiheisiinsa ovat kuuluneet millenaristiset ja apokalyptiset liikkeet, ekstremismi, uskonnollinen väkivalta ja salaliittoteoriat.

## Julkaisuja
* *Law Without Sanctions* (1968)
* *Disaster and the Millennium* (1974)
* *Crucible of the Millennium* (1986)
* *Religion and the Racist Right* (1997)
* *Chasing Phantoms: Reality, Imagination, and Homeland Security Since 9/11* (2011)
* *Culture of Conspiracy: Apocalyptic Visions in Contemporary America* (2013)

## Lähteet
Asgardsrei-festivaali

**Asgardsrei-festivaali** on joulukuisin pidettävä black metal -festivaali. Sen perusti Aleksei Levkin Moskovassa, mutta tapahtuma siirrettiin Kiovaan, jossa se on järjestetty vuodesta 2015. Vaikka perustaja määrittelee itsensä kansallissosialistiksi ja hänen oma M8L8TH-yhtyeensä (М8Л8ТХ) edustaa hänen mukaansa kansallissosialistista black metalia, ovat hänen mukaansa vain muutama esiintyjät saman genren edustajia. Levkinin mukaan tapahtuman päätarkoitus on tabujen rikkominen ja festivaali kunnioittaa kaikkia esiintyjiä, jotka ”uskaltavat todella haastaa” nykylänsimaisissa yhteiskunnissa vallitsevaa narratiivia.

*[[Haaretz]]in* mukaan Levkin muutti Ukrainaan Azov-pataljoonaa tukeakseen vuonna 2014. Musiikkitieteilijä Thorsten Hindrichsin mukaan Asgardsrei-festivaali on tuonut yhteen lähes koko Euroopan uusnatsipiirit. Festivaalin oheistapahtumiin on kuulunut esimerkiksi pohjoismaista pakanuutta metafysiikkana käsitellyt konferenssi ja kamppailulaji-ilta. Tapahtuman perustaja kiisti tutkijoilta kuullun syytöksen siitä, että tapahtuma toimisi uusnatsien kansainvälisenä verkostoitumiskeskuksena.

Asgardsrei-festivaalilla ovat esiintyneet muiden muassa Stutthof, Seigneur Voland, Wodulf, Der Stürmer, Stahlfront, Sunwheel, Absurd ja Dark Fury. Suomalaisista yhtyeistä Asgardsrei-festivaalilla on esiintynyt Goatmoon.

## Lähteet
Bezons

**Bezons** on noin 32&nbsp;000 asukkaan kunta Pariisin suurkaupunkialueen luoteisosassa Île-de-Francessa, Ranskassa.    

Bezons oli Bazinin suvun läänitys vuodesta 1611, jolloin Ranskan kuningas Ludvig XIII aateloi Claude Bazin de Bezons vanhemman. Bezonsin markkinat oli vuosittainen seurapiiritapahtuma, jonka Jean-Baptiste Pater on ikuistanut maalauksessaan 1730-luvulta. Bezonsin markkinoille tuotettiin näytelmiä, balettipantomiimejä ja useita taideteoksia. Kaikkien yhteiskuntaluokkien ihmiset nauttivat juhlista, ruoasta ja viihdeohjelmasta.

Bezonsista pääsee Pariisin keskustaan, Porte de Versaillesin metroasemalle raitiovaunulla T2.

## Lähteet
Jacques Féréol Mazas

**Jacques Féréol Mazas** (23. syyskuuta 1782 Lavaur – 25. elokuuta 1849 Bordeaux) oli ranskalainen viulisti, säveltäjä ja musiikkipedagogi.

Mazas oli Pierre Baillot’n oppilas Pariisin konservatoriossa ja sai siellä ensimmäisen palkinnon viulistina vuonna 1805. Hän soitti Pariisin Italialaisen oopperan orkesterissa ja kiersi vuosina 1811–1827 esiintyjänä Euroopassa. Mazas opetti Orléansissa vuodesta 1831 ja johti vuosina 1837–1841 musiikkikoulua Cambraissa. Viimeiset elinvuotensa hän vietti Bordeaux’ssa. Mazas julkaisi metodioppaan viulisteille ja useita tutkielmia. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu muun muassa konserttoja, kamarimusiikkia eri kokoonpanoille, etydejä ja kolme oopperaa, joista *Le Kiosque* esitettiin Pariisissa vuonna 1842.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Jacques Boyvin

**Jacques Boyvin** (n. 1649 Pariisi – 30. kesäkuuta 1706 Rouen) oli ranskalainen urkuri ja säveltäjä.

Boyvin opiskeli Pariisissa ja työskenteli vuosina 1663–1674 Hôpital des Quinze-Vingtsin urkurina. Vuodesta 1674 hän oli Rouenin katedraalin ja vuosina 1697–1702 Rouenin Saint-Herblandin kirkon urkuri. Boyvin sävelsi enimmäkseen uruille. Hänen urkuteoksensa julkaistiin Pariisissa kahdessa kirjassa (1689–1690, 1700).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Marina Blue

**Marina Blue** on Miamissa Yhdysvalloissa sijaitseva 188 metriä korkea, 57-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Torni rakennettiin vuosina 2004–2007, ja se on tarkoitettu asuinkäyttöön. Rakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Arquitectonica.

## Lähteet
Suzanne Demarquez

**Suzanne Demarquez** (5. heinäkuuta 1899 Pariisi – 23. lokakuuta 1965 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä ja musiikkikirjailija.

Demarquez opiskeli Pariisin konservatoriossa Georges Caussaden johdolla ja sävelsi varsinkin kamarimusiikkia. Hän julkaisi elämäkerralliset teokset Henry Purcellista (1951), André Jolivetista (1958), Manuel de Fallasta (1963) ja Hector Berlioz’sta (1969). Demarquez työskenteli soinnutuksen opettajana École normale de musique de Parisissa. Hänen sävelkielensä pohjautui klassisiin tyyliperinteisiin.

## Sävellyksiä
* Sonaatti sellolle ja pianolle (1923)
* Jousikvartetto (1927)
* *Rapsodie lyrique* viululle ja pianolle (1928; myös orkesterisäestyksinen versio)
* Sonatiini orkesterille (1932)
* Sonatiini huilulle ja pianolle (1953)
* *Bopshore* soolosellolle (1957)
* *Variations sur un thème oriental* soolohuilulle (1957)

## Lähteet
André Raison

**André Raison** (ennen vuotta 1650 – 1719 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä ja urkuri.

Raison sai opetusta Sainte Genevièven apottiluostarin seminaarissa Nanterressä. Hänestä tuli Pariisin Sainte Genevièven kuninkaallisen apottiluostarin urkuri noin vuonna 1666. Myöhemmin hän työskenteli urkurina Jacobins de St. Jacquesin luostarissa ja oppilaitoksessa. Raison opetti Louis-Nicolas Clérambaultia. Hän julkaisi urkumusiikkia kahdessa kirjassa Pariisissa vuosina 1688 ja 1714. Alexandre Guilmant ja André Pirro julkaisivat Pariisissa vuonna 1899 Raisonin sävellyksiä sisältävän painoksen kokoelmassa *Archives des maîtres de l’orgue*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2024 – miesten 10 000 m

**Miesten 10&nbsp;000 metrin juoksu [[Kesäolympialaiset 2024|Pariisin 2024 kesäolympialaisissa]]** kilpailtiin 2. elokuuta 2024 Stade de Francella Pariisissa. Kilpailuun osallistui 27 urheilijaa 15 maasta. Matkalla ei kilpailtu alku- tai välieriä, vaan kaikki osallistujat pääsivät suoraan loppukilpailuun.

Kovavauhtisen ja kovatasoisen kilpailun voitti Ugandan Joshua Cheptegei uudella olympiaennätysajalla 26.43,14. Toiseksi tuli Etiopian Berihu Aregawi ja kolmanneksi Yhdysvaltain Grant Fisher. Peräti 13 ensimmäistä maaliin tullutta alitti Kenenisa Bekelen Pekingissä 2008 juokseman vanhan olympiaennätysajan.

## Tapahtumat
Kilpailu alkoi ensimmäisen yleisurheilun stadionkilpailupäivän päätteeksi kello 21.20 paikallista aikaa. Kilpailu lähti liikkeelle Ranskan Jimmy Gressierin vetämänä. Kahden kierroksen jälkeen kärkeen siirtyi Etiopian hallitseva olympiavoittaja Selemon Barega, jonka johdolla 1&nbsp;000 metrin väliaikaan tultiin ajassa 2.43,1. Joukko alkoi tässä kohtaa jo venyä. Seuraavalla kierroksella kärkeen siirtyi Baregan joukkuetoveri Yomif Kejelcha, ja kilpailun kolmas etiopialainen Berihu Aregawi asettui Kejelchan ja Baregan taakse kolmanneksi. Kolmikko alkoi vetää juoksua yhdessä kovaa vauhtia kukin vuorollaan joukon kärjessä. Puolimatkaan saavuttiin Aregawin johdossa ajassa 13.23,2. Hänen perässään seuraavina tulivat Kejelcha, Fisher ja Kenian Benard Kibet. Cheptegei juoksi kärkijoukon loppupäässä sijalla 15. Tässä vaiheessa kilpailua 20 ensimmäistä juoksijaa oli olympiaennätysvauhdin edellä.

Kymmenen kierrosta ennen maalia Kejelcha yritti irtiottoa, mutta Kanadan Mohammed Ahmedin johdolla muu kärkijoukko otti hänet kiinni. Cheptegei alkoi parannella asemiaan ryhmässä, kun 21 minuuttia oli juostu. Hetkellinen vauhdin hidastuminen kokosi joukkoa hieman kasaan ennen 8&nbsp;000 metrin väliaikapistettä, johon saavuttiin ajassa 21.33,5. Aregawi palasi johtoon 23 minuutin kohdalla. Kaksi kierrosta ennen maalia kärkijoukossa oli vielä mukana 12 juoksijaa.

Cheptegei nousi joukon johtoon vajaat 600 metriä ennen maalia ja alkoi nostaa vauhtia. Aregawi, Ahmed, Fisher, Kejelcha ja Ugandan Jacob Kiplimo seurasivat perässä. Viimeiselle kierrokselle lähdettiin kahdeksan miehen joukossa. Loppusuoralle tultiin Cheptegein johdossa Fisherin seuratessaa muutaman askeleen päässä. Aregawi sai ohitettua Fisherin niukasti loppukirissä ja sijoittui Cheptegein jälkeen toiseksi. Cheptegei voitti Aregawin 0,3 sekunnilla ja Aregawi Fisherin 0,02 sekunnilla. Neljänneksi sijoittui Ahmed ja viidenneksi Kibet.

Cheptegein aika 26.43,14 oli uusi olympiaennätys. Kaikkiaan 13 ensimmäistä juoksijaa rikkoi edellisen olympiaennätysajan. Espanjan Thierry Ndikumwenayo, Etelä-Afrikan Adriaan Wildschutt ja Ranskan Gressier juoksivat kukin maansa ennätyksen.

## Tulokset

Selite: OR – olympiaennätys, NR – maan ennätys, PB – oma ennätys, SB – kauden paras

## Lähteet
Martti Kymäläinen

**Martti Kymäläinen** (5. elokuuta 1903 Mikkeli – 23. maaliskuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen seiväs- ja korkeushyppääjä 1920-luvun lopulla ja 1930-luvun alussa. Ammatiltaan hän oli aluksi urheilunohjaaja (silloin urheiluneuvojana) ja myöhemmin rikospoliisi toimien Kuopiossa ja Helsingissä.
 
Kymäläinen oli nuoruudessaan innokas urheilumies. Hän suoritti vuonna 1922 Suojeluskuntapiirin voimistelu- ja hiihtoneuvojakurssin. Vuonna 1926 hän suoritti Tuusulassa suojeluskuntaliikkeen vastaavan neuvojakurssin. Vuonna 1929 hän Suomen urheiluopiston urheiluneuvojakurssin. Tällöin hän työskenteli SVUL:n Suur-Savon piirin urheiluneuvojana.

Urheilu-urallaan Kymäläinen edusti Suomea kahdessa maaottelussa eli vuonna 1929 Ruotsia ja Ranskaa vastaan lajinaan seiväshyppy. Samassa lajissa hän saavutti kaksi SM-mitalia ja lisäksi vielä SM-mitalin korkeushypyssä.

## Saavutuksia

* SM-hopeaa seiväshypyssä 1929 ja -pronssia 1930 sekä 
* SM-pronssia korkeushypyssä 1930

### Viitteet
Ten Museum Park

**Ten Museum Park** on Miamissa, Floridan osavaltiossa Yhdysvalloissa sijaitseva asuinkäyttöön tarkoitettu pilvenpiirtäjä. Rakennus on 162 metriä korkea, ja siinä on 50 kerrosta. Torni rakennettiin vuosina 2004–2007, ja sen suunnitteli arkkitehtitoimisto Oppenheim Architecture & Design.

## Lähteet
Persée (ooppera)

**Persée** (LWV 60) on Jean-Baptiste Lullyn ooppera, joka koostuu alkusoitosta, prologista ja viidestä näytöksestä. Sen aiheena on Zeuksen pojan Perseuksen mytologinen tarina. 

*Persée* kantaesitettiin 18. huhtikuuta 1682. Lully sävelsi teoksen Ludvig XIV:lle. 1700-luvulla Ludvig XV valitsi *Perséen* teokseksi, jolla avattiin uusi kuninkaallinen oopperatalo Versailles’n palatsiin ja juhlistettiin tulevan Ludvig XVI:n ja Marie Antoinetten häitä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* [IMSLP: nuotteja](https://imslp.org/wiki/Pers%C3%A9e%2C_LWV_60_(Lully%2C_Jean-Baptiste))
Hafizabad

**Hafizabad** on kaupunki Pakistanin Punjabin provinsissa. Sen asukasluku oli vuoden 2017 väestönlaskennassa 245&nbsp;751.

## Maantiede
Hafizabad sijaitsee Pakistanin Punjabin provinsissa Hafizabadin piirikunnassa Chenabjoen varrella.

## Historia
Hafizabadin alueella on pitkä historia. Kun Aleksanteri Suuren armeija liikkui alueella 300-luvulla eaa. seudulla kuvailtiin olleen useita suuria kaupunkeja. 500luvulla alueella liikkui puolestaan kiinalainen tutkimusmatkailija Xuanzang. 600-luvulta lähtien alueella oli useita rajputien ruhtinaskuntia. Mahmud GhaznilaisenIntian valloitus ei ulottunut aivat Hafizabadiin saakka, mutta se liitettiin myöhemmin Delhin sulttaanikuntaan ja edelleen Suurmogulien valtakuntaan. Kaupunki mainitaan Suurmogulien aikaisessa teoksessa *[[Ain-i-Akbari]]* oman *mahal*-alueensa hallinnollisena keskuksena ja oli tuolloin ilmeisesti merkittävä kaupunki. Ajan kanssa se alkoi kuitenkin menettää merkitystään läheiselle Gujranwalan kaupungille.

Intian jaon yhteydessä ja Pakistanin itsenäistyessä kaupungista muutti pois hinduja ja sikhejä. Vastaavasti sinne muutti muslimipakolaisia itsenäistyneestä Intiasta.

## Väestö
Hafizabadin asukasluku oli Pakistanin vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 245&nbsp;751.

## Lähteet
Jean Turco

**Jean Alphonse Turco** (s. 19. joulukuuta 1917 Villejuif) on ranskalainen Tasavallan demokraattien liittoa edustanut poliitikko. Hän oli Ranskan kansalliskokouksen edustaja vuosina 1972–1973 ja uudelleen vuosina 1973–1978.

Turco on vuonna 1940 Ranskasta käydyn taistelun veteraani. Hän on Kunnialegioonan ritari.

## Lähteet
Kjærnes

**Kjærnes** on taajama Åsin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,27 neliökilometriä ja asukasluku 304 vuonna 2023. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Åsin kirkko (Ås)

**Åsin kirkko** () on Åsin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa sijaitseva tiilinen pitkäkirkko vuodelta 1867.
## Kuvia

Ås kirke interiør IMG 1633.jpg|Kirkkosali

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Åsin kirkko

**Åsin kirkko** voi tarkoittaa seuraavia:

* Åsin kirkko, kirkko Vestre Totenin kunnassa Norjassa
* Åsin kirkko, kirkko Åsin kunnassa Norjassa
Nordbyn kirkko

**Nordbyn kirkko** () on Åsin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1827.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Roger Rio

**Roger Rio** (13. helmikuuta 1913 Dunkerque, Ranska – 23. huhtikuuta 1999) oli ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.

Rio edusti urallaan suurimmaksi osaksi Rouenia. Hän pelasi yhteensä 92 liigaottelua ja teki niissä 25 maalia. Rio debytoi Ranskan A-maajoukkuueessa helmikuussa 1933 ja kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa.

## Lähteet
Persée

**Persée** viittaa seuraaviin asioihin:

* FS Persée (M649), miinantorjunta-alus
* *[[Persée (ooppera)|Persée]]*, Jean-Baptiste Lullyn ooppera
* Persée, verkkoportaali
Monique Haas

**Monique Haas** (20. lokakuuta 1909 Pariisi – 9. kesäkuuta 1987 Pariisi) oli ranskalainen pianisti.

Haas opiskeli Pariisin konservatoriossa, jossa hänen keskeisimmät opettajansa olivat Joseph Morpain ja Lazare Lévy. Hän sai Pariisin konservatoriossa ensimmäisen palkinnon vuonna 1927. Yksityisopetusta Haas sai valmistumisensa jälkeen Rudolf Serkiniltä, George Enesculta ja Robert Casadesusilta. Hän kiersi useimmissa Euroopan maissa, entisellä Neuvostoliiton alueella, Yhdysvalloissa, Aasiassa ja Australiassa. Haas edisti aktiivisesti ranskalaisten säveltäjien, kuten François Couperinin, Jean-Philippe Rameaun, Claude Debussyn, Maurice Ravelin ja Olivier Messiaenin teosten näkyvyyttä. Lisäksi hän tulkitsi ohjelmistoa muiden muassa Johann Sebastian Bachilta, Joseph Haydnilta, Wolfgang Amadeus Mozartilta, Frédéric Chopinilta, Robert Schumannilta, Béla Bartókilta, Sergei Prokofjevilta ja Paul Hindemithiltä 

Haas oli naimisissa säveltäjä Marcel Mihalovicin kanssa. Mihalovici sävelsi monet pianoteoksistaan vaimolleen. Haas opetti vuosina 1967–1970 Pariisin konservatoriossa ja piti lisäksi mestarikursseja Salzburgin Mozarteumissa. Hän levytti toisen maailmansodan jälkeen enimmäkseen Deutsche Grammophonille. Hän levytti muun muassa Debussyn ja Ravelin kokonaispianotuotannot. Haas jäi leskeksi vuonna 1985 ja kuoli itse Pariisissa kaksi vuotta myöhemmin. Vuonna 2006 Deutsche Grammophon julkaisi kahdeksan levyn kokonaisuuden, joka koostui Haasin kaikista levymerkille tekemistä levytyksistä. Ne olivat vuosina 1948–1965 äänitettyjä.

## Lähteet
Buse Naz Çakıroğlu

**Buse Naz Çakıroğlu** (s. 26. toukokuuta 1986) on turkkilainen amatöörinyrkkeilijä. Hän ottelee naisten kärpässarjassa ja on voittanut maailmanmestaruuskisoissa kultaa ja hopeaa sekä Euroopan-mestaruuskisoissa hopean ja kolme kultaa. Näiden lisäksi hänellä on Euroopan unionin mestaruus vuodelta 2017 sekä Euroopan kisojen kultamitalit 2019 ja 2023.

Çakıroğlu on syntyisin Trabzonista, Koillis-Turkista, ja edustaa Fenerbahçen nyrkkeilyseuraa. Hän on opiskellut urheiluvalmennusta Düzcen yliopistossa.

## Lähteet