open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kiinan teatteri

**Kiinan teatteri** käsittää Kiinassa käytettyjen teatteriesitysten yleiset muodot. Kiinan teatteri on muodostunut nykyisen kaltaiseksi pitkän historian aikana ja siihen ovat vaikuttaneet monet seikat, joita ovat laulu, tanssi, tarinankerronta, nukketeatteri ja varjoteatteri. Han-dynastian aikana yleisintä viihdettä oli Sadaksi huvitukseksi kutsuttu sirkus, jossa esitettiin taika- ja akrobaattitemppuja, taisteluesityksiä ja musiikillisia esityksiä. Ajan tanssit perustuivat tarinoihin ja tansseissa esiinnyttiin ihmisten tai eläinten hahmoissa. Miiminäytelmät yleistyivät Tang-dynastian aikana 600-900-luvuilla. Hoveissa esitettyjä rituaalitansseja on esitetty tiedettävästi Zhou-dynastian ajasta saakka. Näihin rituaalitansseihin yhdistyi varhaisemmilta ajoilta peräisin olevat rituaalimusiikit ja tanssit. Hoveissa tanssia ja musiikkia esittivät myös hovinarrit. Kiinalainen nukketeatteri on kehittynyt todennäköisesti hautajaisrituaalien pohjalta, joissa nukeilla esitettiin kuolleita ihmisiä. Varsinainen nukketeatteri kehittyi Han-dynastian aikana. Tang-dynastian aikana käytettiin kepeissä olevien nukkejen lisäksi marionettinukkeja. Song-dynastian aikana 900-1200-luvuilla nukketeatteri yleistyi koko Kiinassa. Varjoteatteri Kiinassa on muotoutunut todennäköisesti myöhemmin kuin nukketeatteri. Tiedettävästi sitä on esitetty Tang-dynastian ajasta saakka. Se on saattanut syntyä tarinankerronnan ja kuvien käytön yhdistymisestä esityksissä, joka on johtanut varjokuvien käyttöönottoon ja josta on vähitellen muotoutunut varjoteatteri. Kiinassa oli menneinä aikoina tarinankerronnan perinne, joka on vaikuttanut nykyiseen kiinalaiseen draamaan. Perinne on myös vaikuttanut kiinalaiseen kertomakirjallisuuteen. Tarinankerrontaperinne sai alkunsa buddhalaisten munkkien tarinoista, joihin yhdistettiin musiikkia ja kuvatauluja. Kiinassa muotoutuivat 700-luvulta alkaen farssinäytelmät, joihin kuuluivat adjutanttinäytelmät. Song-dynastian aikana sai alkunsa varieteenäytelmät, joissa alkuun oli viiden roolin teatterimuoto. 1100-luvulla Kiinassa syntyi nanxi-teatteri, jonka keskus oli Wenzhou. Tämä teatterimuoto oli musiikkiteatteria, jossa vuorottelivat dialogi, restatiivi ja aariat. Se oli ensimmäinen täydellinen draamamuoto Kiinassa. Yuan-dynastian aikana 1200-luvulla Pohjois-Kiinassa syntyi varieteeteatterin ja draaman yhdistelmä zaju. Tämä oli ensimmäinen teatterimuoto Kiinassa, jossa otettiin käyttöön varsinainen näytelmänkirjoitus. Näissä näytelmissä otettiin alkuun kantaa yhteiskunnallisiin ongelmiin, mutta myöhemmin niissä keskityttiin kunfutselaisten arvojen tukemiseen. Nanxi-teatterin pohjalta syntyi uusi teatterimuoto, kunqu, jossa käytetty kirjakieli ja musiikki olivat hienostunutta. Tässä teatterimuodossa käytettyt puvut olivat usein myös hienostuneita. Samoihin aikoihin esitettiin kukkadraamoja, joissa esittyksiin yhdistettiin akrobatiaa ja taisteluelementtejä. Yang-dynastian aikana sai alkuunsa myös kalistinooppera, jossa käytettiin jousisoittimia. Tämä oopperamuoto tuli suosituksi Pekingin seudulla ja pian muotoutui Pekingooppera. 1900-luvulla Kiinassa yleistyi puheteatteri.

## Lähteet
Utopia sessiot

**Utopia Sessiot** on Aivovuoto-nimisen rap-yhtyeen toinen EP-levy, joka julkaistiin vinyylinä, kasettina ja suoratoistopalveluissa 29. maaliskuuta 2019. Albumilta ilmestyi single ”Naavaa”.

## Kappaleet

# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Lähteet
Soberbio (1740)

**Soberbio** (**San Francisco**) oli Espanjan laivaston vuonna 1740 palvelukseen otettu kaksikantinen 60-tykkinen linjalaiva.

## Hankinta
Sodan uhka pakotti 1740 Espanjan laivaston lisäämään linjalaivojensa määrää. Alusten valmistuksen hitaudesta johtuen päätettiin ostaa neljä riittävän suurta kauppalaivaa tai kaapparia, jotka voitaisiin varustaa 60-66 tykkisiksi linjalaivoiksi. Näiden lisäksi ostettiin kaksi pienempää alusta, *Halcón* ja *Poder*. Kaikki ostetut alukset oli valmistettu 1736-1737.

Guarnizossa valmistettu ja José de Arzuetan suunnittelema kaappari *Francisco de Asís* saapui huhtikuussa 1738 Guarnizosta Cádiziin miehistönään vain 130 miestä. Espanjan laivasto osti 22. marraskuuta 1740 aluksen ja nimesi sen *Soberbioksi*. Alus siirrettiin La Carracaan, missä sille rakennettiin toinen 28 tykin tykkikansi.

## Palvelus
Aluksen miehistö valtasi 27. marraskuuta 1741 Britannian kuninkaallisen laivaston fregatin. Alus osallistui 22. marraskuuta 1744 Cape Sicién taisteluun. Maaliskuusta 7. kesäkuuta 1747 saakka alus kuljetti 1,3 miljoonaa pesoa Havannasta Coruñaan. Alus oli 18. maaliskuuta 1748 kahdeksan linjalaivan osastossa Cape Beddouzan edustalla, missä ne suojasivat 20-30 rahtialuksen saattuetta. Saattue joutui Britannian kuninkaallisen laivaston kontra-amiraali Thomas Cotesin osaston yllättämäksi, jolloin menetettiin 4-5 rahtialusta.

## Lähteet
*

### Viitteet
San Pietro Val Lemina

**San Pietro Val Lemina** () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli arviolta 1&nbsp;464 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Siikakankaan lentokentän muistomerkki

**Siikakankaan lentokentän muistomerkki** on entisen Siikakankaan lentokentän alueella Ruovedellä. Muistomerkin on pystyttänyt Lentovarikon kilta. Vuonna 1936 käyttöönotetun lentokentän muistomerkki paljastettiin Ollinkiventiellä 23.5.2014 ja siihen on myöhemmin lisätty laattoja. Muistomerkki kertoo lentokenttä- ja varikkotoiminnasta alueella sekä kentän toiminnasta 1970-luvun alussa.

**Muistomerkissä kerrotut lento-onnettomuudet lähialueella:**

Kunnioita kohteiden yksityisyyttä ja liikkumisrajoituksia.

## Lähteet
Hermann Wolfgang von Waltershausen

**Hermann Wolfgang Sartorius Freiherr von Waltershausen** (12. lokakuuta 1882 Göttingen – 13. elokuuta 1954 München) oli saksalainen säveltäjä, musiikkipedagogi ja musiikkikirjailija.

Waltershausen syntyi taloustieteilijä August Sartorius von Waltershausenin pojaksi. Hän sai varhaista musiikkikoulutusta Marie-Joseph Erbiltä Strasbourgissa. Hän menetti oikeanpuoleiset käsivartensa ja säärensä lapsuudessa sairauden takia tehdyssä amputoinnissa, mutta jatkoi opiskelua asetuttuaan Müncheniin vuonna 1901. Waltershausen oppi soittamaan pianoa ja johtamaan orkesteria vasemmalla kädellä. Hän opiskeli musiikin historiaa Münchenin yliopistossa Adolf Sandbergerin johdolla. Pianonsoittoa hänelle opetti Münchenin Akademie der Tonkunstissa August Schmid-Lindner ja sävellystä Ludwig Thuille. 

Waltershausen perusti vuonna 1917 Münchenin yliopistoon oopperadramaturgian seminaarin Praktisches Seminar für fortgeschrittene Musikstudierenden. Hän aloitti opettamisen Akademie der Tonkunstissa vuonna 1920 ja pääsi sen johtajaksi vuonna 1922 tai 1923. Tässä asemassa hän toimi vuoteen 1933 saakka. Vuonna 1933 Waltershausen perusti oman musiikkioppilaitoksensa (Seminar für Privatmusiklehrer), josta vuonna 1948 tuli Waltershausen-Seminar. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Fritz Büchtger, Ernst Kutzer, Wilhelm Killmayer ja Eugen Jochum.

Waltershausenin sävellykset ovat tyyliltään uusromanttisia ja harmonisesti edistyksellisiä. Hän sävelsi kaksi oopperaa: *Else Klapperzehen* (1909) ja *Oberst Chabert* (1912). Tuotantoon kuuluu myös muuta näyttämömusiikkia. Waltershausenin orkesteriteosten joukossa ovat *Apokalyptische Symphonie* (1924) ja sävelruno *Hero und Leander* (1925). Hänen muuhun sävellystuotantoonsa kuuluu jousikvartetto (1910), pianoteoksia ja lauluja. Waltershausen julkaisi monia kirjoja oopperoista ja orkesterinjohdosta. Hän oli vuosina 1927–1933 naimisissa säveltäjä Philippine Schickin kanssa.

## Lähteet
Polymetakryylihappo

**Polymetakryylihappo** eli **PMAA** on polymeeri, jonka monomeeri on metakryylihappo. Sillä on useita käyttökohteita. 

## Ominaisuudet
Polymetakryylihapon molekyylimassa on tavanomaisesti 25&nbsp;000–350&nbsp;000 g/mol. Polymeerin sulamispiste on noin 205 °C ja lasisiirtymälämpötila on 185–230 °C. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen, mutta liukoisuus pienenee lämpötilan kasvaessa. Polymetakryylihappo myös absorboi runsaasti vettä. Aine liukenee lisäksi etanoliin, dioksaaniin ja dimetyyliformamidiin. Polymetakryylihapon karboksyylihapporyhmät voivat luovuttaa protonin, ja yhdiste on polyelektrolyytti. Mekaanisilta ominaisuuksiltaan polymetakryylihappo on kovaa ja haurasta. Yhdisteen tiheys on 1,285 g/cm3.

## Valmistus ja käyttö
Polymetakryylihappoa valmistetaan radikaalipolymeroinnilla metakryylihaposta. Reaktio voidaan suorittaa joko vedessä tai orgaanisessa liuottimessa. Radikaali-initiaattorina käytetään vetyperoksidia, kaliumpersulfaattia tai bentsoyyliperoksidia. Reaktiolämpötila on 60–100 °C ja reaktio on nopein happamissa tai emäksisissä oloissa. Muodostuva polymeeri on taktisuudeltaan ataktista. Isotaktista polymetakryylihappoa saadaan hydrolysoimalla isotaktisia polymetakryylaattiestereitä.

Polymetakryylihappoa käytetään muun muassa absorboimaan vettä, maaleissa ja liimoissa sekä viskositeetin säätäjänä kosmetiikkatuotteissa.

## Lähteet
Maisemamaantiede

**Maisemamaantiede** tarkastelee maantiedettä maisemallisesta näkökulmasta ja se on osa kulttuurimaantieteeseen kuuluvista seikoista. Maisemamaantieteen tutkimiseen liittyvät läheisesti kulttuurimaisemalliset seikat. Maisemamaantiedettä tarkastellaan yleensä siten, miten maisemallisia näkökohtia on totuttu ajattelemaan. Maisemamaantieteelliset kohteet ovat merkittäviä kollektiivisen muistin kannalta ja siten ne ovat myös kansallisen identiteetin muotoutumisen välittäjiä.

## Lähteet
Kaupinlampi

**Kaupinlampi** tarkoittaa seuraavia asioita:

* Kaupinlampi, järvi Ilomantsissa
* Kaupinlampi, järvi Kouvolassa
* Kaupinlampi, järvi Lappeenrannassa
* Kaupinlampi, järvi Mäntyharjulla
* Kaupinlampi, järvi Pieksämäellä
* Kaupinlampi, järvi Rovaniemen Kaupinojassa
* Kaupinlampi, järvi Rovaniemen Kaupinvaaran lähellä
* Kaupinlampi, järvi Simossa
* Kaupinlampi, järvi Suomussalmella
* Kaupinlampi, järvi Suonenjoella
Keskuslampi

**Keskuslampi** tarkoittaa seuraavia:

* Keskuslampi, järvi Kuhmossa
* Keskuslampi, järvi Outokummussa
* Keskuslampi, järvi Rautalammilla
* Keskuslampi, järvi Suonenjoella.
Kaupunki-ilmasto

**Kaupunki-ilmasto** on kaupunkiympäristöissä vallitseva ilmasto, joka poikkeaa ympäröivän maaseudun ilmastosta rakennetun ympäristön ominaisuuksien takia.

Kaupunkien ja kaupunginosien ilman lämpötilat vaihtelevat sen mukaan, miten tiheästi rakennukset on rakennettu. Tiheä rakentaminen nostaa keskimääräistä lämpötilaa. Kaupunki-ilmasto on yleensä lämpimämpi kuin ympäröivän maaseudun ilma, ja kaupunkien muodostamia ympäristöä lämpimämpiä alueita kutsutaan lämpösaarekkeiksi. Lämpösaarekkeen eroavuus ympäristöön on enimmillään öisin ja talvisin. Tähän vaikuttaa rakennusten materiaalien ja asfaltin lämmönjohtavuus, jonka vuoksi iltaisin rakennuksista ja kaduista vapautuu paljon lämpöä. Lämpösaarekkeen lämpöön vaikuttaa myös kotitalouksien, teollisuuden ja liikenteen aiheuttama hukkalämpö. Ilman lämpötilaan vaikuttaa myös veden haihtuminen, jota tapahtuu maaseudulla enemmän kuin kaupungeissa.

Kaupunki-ilmastolla on suurta merkitystä ilmastonmuutoksen kannalta. Kaupungeissa väestö ja erilaiset yhteiskunnan toiminnot ovat tiheässä ja näin myös kasvihuonepäästöjä aiheuttavat tekijät ovat tiheämmässä kuin maaseudulla. Täten kaupunkiympäristö on maaseutuympäristöä alttiimpi ilmastonmuutoksen vaikutuksille, kuten hulevesien aiheuttamille tulville. Kaupunkialueilla on suurta merkitystä ilmastonmuutoksen hillitsemisessä ja ilmastonmuutokseen liittyvien sopeutumistoimenpiteiden suhteen. Ilmatieteen laitoksella on tutkittu kaupunkien mahdollisuuksia kehittää tulevaisuudessa ilmastoneutraaleja sekä sään- ja ilmastonmuutoksen kestäviä ratkaisuja. Tutkimuksissa on kartoitettu ilmastoriskejä ja mahdollisuuksia sopeutua niihin, rakennetun ympäristön ja viheralueiden yhteyttä ilmastoon sekä asioihin liittyviä taloudellisia ja sosiaalisia tekijöitä.

## Lähteet
Sittingbourne

**Sittingbourne** on  asukkaan kaupunki Kentin kreivikunnassa Kaakkois-Englannissa. Hallinnollisesti se toimii Swalen kaupunkipiirin keskuspaikkana eikä sillä ole kunnallista itsehallintoa (*unparished area*). Se muodostaa Bordenin, Iwaden ja Teynhamin kylien kanssa yhtenäisen taajama-alueen, jossa asuu noin  ihmistä.

## Historia
Roomalaisten hallitessa Britanniaa nykyinen Milton Regisin kaupunginosa oli seudun hallinnollinen keskus. Sittingbourne sai alkunsa Milton Regisin sivukylänä, joka sijaitsi paljon käytetyn Watling Streetin varrella. Ajan mittaan siitä kasvoi emäkyläänsä suurempi kaupunki.

Keskiajalla kylään perustettiin paljon majataloja, joissa matkalaiset pystyivät ruokailemaan ja yöpymään. Noihin aikoihin Lontoosta kesti viisi päivää päästä Doveriin, mutta 1700-lukuun mennessä vaunuliikenne oli nopeutunut niin paljon, että matkaan meni enää kaksi päivää. Sittingbourne oli reitillä ainoa paikka, johon vaunut pysähtyivät yöksi.

Sittingbourne oli paitsi tärkeä kauttakulkupaikka, myös maatalous- ja teollisuuskeskus. Sinne syntyi erityisesti tiili- ja sementtiteollisuutta, jotka tuottivat merkittävän osan kasvavan Lontoon tarvitsemasta rakennusmateriaalista. Teollisuustoiminnan myötä myös proomuliikenteen merkitys kasvoi, sillä tiilet ja muu rahti oli helpointa kuljettaa Lontooseen vesiteitse. Myöhemmin kaupunkiin perustettiin myös paperiteollisuutta, ja 1870-luvulla paikallisella paperitehtaalla oli vähän aikaa maailman suurin paperikone.

## Lähteet
Mäntylampi

**Mäntylampi** tarkoittaa seuraavia:

* Mäntylampi, järvi Joensuun Enossa
* Mäntylampi, järvi Joensuun Litovaaran lähellä
* Mäntylampi, järvi Joensuun Sonkajanrannan lähellä
* Mäntylampi, järvi Juuassa
* Mäntylampi, järvi Kaavilla
* Mäntylampi, järvi Kiteellä
* Mäntylampi, järvi Kontiolahdella
* Mäntylampi, järvi Kuhmon Heinälahden lähellä
* Mäntylampi, järvi Kuhmon Lehtovaaran lähellä
* Mäntylampi, järvi Kuhmon Sivakan lähellä
* Mäntylampi, järvi Kuhmon rajavyöhykeellä
* Mäntylampi, järvi Kuusamon Koskenkylän lähellä
* Mäntylampi, järvi Kuusamon Mäntyvaaran lähellä
* Mäntylampi, järvi Kuusamon Törmäsenvaaran lähellä
* Mäntylampi, järvi Lieksan Lääsön lähellä
* Mäntylampi, järvi Lieksan Viitakosken lähellä
* Mäntylampi, järvi Mikkelissä
* Mäntylampi, järvi Petäjävedellä
* Mäntylampi, järvi Pihtiputaalla
* Mäntylampi, järvi Pudasjärven Itäperän lähellä
* Mäntylampi, järvi Pudasjärven Korpisten lähellä
* Mäntylampi, järvi Pudasjärven Syväojan lähellä
* Mäntylampi, järvi Raahessa
* Mäntylampi, järvi Rautjärvellä
* Mäntylampi, järvi Rovaniemen Iso-Kaarnin lähellä
* Mäntylampi, järvi Rovaniemen Rautiosaaren lähellä
* Mäntylampi, järvi Ruokolahdella
* Mäntylampi, järvi Savonlinnassa
* Mäntylampi, järvi Sotkamossa
* Mäntylampi, järvi Suomussalmen Mäntypuron lähellä
* Mäntylampi, järvi Suomussalmen Parvavaaran lähellä
* Mäntylampi, järvi Suomussalmen Päävaaran lähellä
* Mäntylampi, järvi Suomussalmen Saarivaaran lähellä
* Mäntylampi, järvi Suonenjoen Levän lähellä
* Mäntylampi, järvi Suonenjoen Vehvilän lähellä

* Pieni Mäntylampi, järvi Pihtiputaalla.
Maaseutumaantiede

**Maaseutumaantiede** käsittää maaseutuun liittyviä maantieteellisiä seikkoja ja on osa kulttuurimaantiedettä. Maaseutumaantieteelliseen  tutkimukseen liittyvät monet seikat, kuten yhteiskuntapolitiikka ja antropologia, kuten myös sosiaalimaantiede ja talousmaantiede. Maaseutua voidaan määritellä sekä fyysisen maantieteen näkökulmasta, myös kulttuuristen seikkojen näkökulmasta. Maaseudun kehittämisessä tavoitteina ovat sosiaalinen tasa-arvoisuus sekä yhteiskunnallisten tarpeiden tyydyttäminen ekologiset ja eettiset arvot huomioon ottaen.

## Lähteet
Amadou Cheiffou

**Amadou Cheiffou** (s. 1942) on nigerialainen poliitikko. Hän palveli valtiota hallituksen päämiehenä 27. lokakuuta 1991 - 17. huhtikuuta 1993. Cheiffou oli ehdokkaana Demokraattisen sosiaalipuolueen (RSD-Gaskiya) presidentinvaaleissa 16. marraskuuta 2004 ja oli neljäs kuusi ehdokasta saamalla 6,35 % äänistä.

Cheiffou valmistui École nationale de l’aviation civilestä.

## Lähteet
Saunalampi

**Saunalampi** tai **Saunalammi** tarkoittavat seuraavia:

* Saunalampi, järvi Enonkosken Kattilanmäen lähellä
* Saunalampi, järvi Enonkosken Vinninharjun lähellä
* Saunalampi, järvi Heinäveden Palokin lähellä
* Saunalampi, järvi Heinäveden Putukan lähellä
* Saunalampi, järvi Inarissa
* Saunalampi, järvi Kontiolahdella
* Saunalampi, järvi Kouvolassa
* Saunalampi, järvi Kuhmossa
* Saunalampi, järvi Kuopiossa
* Saunalampi, järvi Mikkelin Korpijärven lähellä
* Saunalampi, järvi Mikkelin Mahkolan lähellä
* Saunalampi, järvi Mikkelin Pöyryn lähellä
* Saunalampi, järvi Mäntyharjun Repoveden kansallispuistossa
* Saunalampi, järvi Mäntyharjun Salakkalahden lähellä
* Saunalampi, järvi Nurmeksen Peri-Sivakkan lähellä
* Saunalampi, järvi Nurmeksen Puukarin lähellä
* Saunalampi, järvi Pertunmaalla
* Saunalampi, järvi Pieksämäellä

* Saunalammi, järvi Hämeenlinnan Hauhon lähellä
* Saunalammi, järvi Hämeenlinnan Parraskosken lähellä
* Saunalammi, järvi Orivedellä
* Saunalammi, järvi Mäntyharju, koillisin kolmesta
* Saunalammi, järvi Mäntyharju, lounaisin kolmesta.
Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut 1935

Suomen Uimaliitto järjesti mestaruuskilpailut yhdessä osassa Helsingissä Humallahden uimalaitoksella 22.- 24.7.1935.

## Miehet

### '''100 m vapaauinti'''







### '''400 m vapaauinti'''







### '''1 500 m vapaauinti'''







### '''100 m selkäuinti'''







### '''200 m rintauinti'''







### '''4 x 200 m vapaauintiviesti'''







### '''Ponnahduslautahypyt'''







### '''Suorat kerroshypyt'''







### '''Vaihtelevat kerroshypyt'''







## Naiset

### '''100 m vapaauinti'''







### '''400 m vapaauinti'''







### '''200 m rintauinti'''







### '''100 m selkäuinti'''







### '''4 x 100 m vapaauintiviesti'''







### '''Ponnahduslautahypyt'''







### '''Suorat kerroshypyt'''







## Lähteet
* 
*
Janne Kaisto

**Janne Mikael Kaisto** (s. 1969) on suomalainen oikeustieteilijä, joka toimii Lapin yliopiston varallisuusoikeuden professorina.

## Elämä ja ura
Kaisto valmistui Helsingin yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1991, oikeustieteen lisensiaatiksi vuonna 1993 ja oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1997. Kaiston väitöskirja *Tiesi tai olisi pitänyt tietää* käsitteli vilpittömän mielen vaatimusta suhteessa sosiaaliseen siviilioikeuteen ja oikeustaloustieteeseen.

Kaisto työskenteli aiemmin Helsingin yliopistossa amanuenssina, assistenttina, yliassistenttina, apulaisprofessorina ja professorina sekä vuosina 2014–2016 oikeustieteellisen tiedekunnan opetusasioista vastaavana varadekaanina. Vuodesta 2018 alkaen hän on toiminut Lapin yliopiston varallisuusoikeuden professorina. Vuonna 1998 Kaisto sai Helsingin yliopiston siviilioikeuden dosentin arvon. Vuonna 2021 hänet kutsuttiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi.

Kaisto on tutkinut monipuolisesti varallisuusoikeutta, ja hän on usein hyödäntänyt myös prosessioikeudellista ja oikeusteoreettista näkökulmaa tutkimuksissaan. Kaisto sai Lakimies-lehden parhaan kirjoituksen palkinnon vuodelta 1994 artikkelillaan *Onko maksajalla oikeussuojaa?*. Kaiston yhdessä Jarmo Tuomiston kanssa kirjoittama artikkeli *Vakuuden peräyttämisestä erityisesti factoringin näkökulmasta* palkittiin yhtenä parhaista vuonna 2018 Defensor Legis -aikakauskirjassa julkaistuista oikeustieteellisistä kirjoituksista. Kaiston artikkeli *Ympäristöllinen kestävyys ja sopimusoikeus* palkittiin parhaana Ympäristöjuridiikka-aikakauskirjassa julkaistuna kirjoituksena vuonna 2022.

## Julkaisuja
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Lähteet
* 

### Viitteet
Armada (kauppakeskus)

**Armada** on kauppakeskus Lappeenrannan ydinkeskustassa. Kauppakeskuksesta löytyy yhteensä 8 vuokrattavaa liiketilaa. Kauppakeskus voitti vuonna 2021 Lappeenrannan keskustateko-kilpailun.

Kauppakeskuksen pohjakerroksessa sijaitsee kaksi yökerhoa sekä biljardi- ja keilahalli, muut liikkeet sijaitsevat toisessa kerroksessa katutasossa. Rakennuksen katolla kolmannessa kerroksessa sijaitsee 145-paikkainen kattopysäköinti.

## Lähteet
Wolfgang Fritz Volbach

**Wolfgang Fritz Volbach** (28. elokuuta 1892 Mainz – 23. joulukuuta 1988 Mainz) oli saksalainen taidehistorioitsija. Hänen isänsä oli säveltäjä, musiikkitieteilijä Fritz Volbach.

Volbach opiskeli arkeologiaa, taidehistoriaa ja keskiajan historiaa yliopistoissa Münchenissä, Berliinissä, Tübingenissä ja Gießenissä. Hänen opettajiaan olivat Adolph Goldschmidt, Konrad von Lange ja Christian Rauch. Väitöskirjansa hän teki vuonna 1916 Rauchin ohjauksessa. Wilhelm von Bode palkkasi Volbachin vuonna 1917 Kaiser-Friedrich-Museumiin (nykyinen Bode-museo). Alun perin Volbach työskenteli Oskar Wulffin alaisuudessa, mutta sitten hän seurasi Wulffia varhaiskristillisen ja bysanttilaisen kokoelman johtajana. Volbachista tuli museon kuraattori vuonna 1929. Hän teki tutkimustyötä museon kokoelmista ja laati niistä kattavat katalogit. Hänen yhteistyökumppaneitaan olivat Ernst F. Bange ja Theodor Demmler. Volbach oli myös perustamassa Berliinin työväenopistoa ja työskenteli siellä luennoitsijana.

Volbachin ura Berliinissä päättyi vuonna 1933 natsien valtaannousuun. Hänen äitinsä Käthe (o.s. Dernburg) oli juutalaisesta perheestä, joka oli kääntynyt katoliseen uskoon. Tämän johdosta Volbach erotettiin asemastaan 1. joulukuuta 1933. Hän oli mennyt vuonna 1928 naimisiin Maria Luise Adelungin (k. 1936) kanssa. Molemmat puolisot olivat katolilaisia ja muuttivat Vatikaaniin vuonna 1934. Volbach jatkoi katalogien kokoamista myöhäisantiikin ja Bysantin taiteen kokoelmista Vatikaanin museoissa. Hän oli professorina Paavillisessa arkeologian akatemiassa. Volbach palasi Saksaan vuonna 1946. Hän solmi toisen avioliittonsa vuonna 1948 kirjailija Vivyan Leonora Eylesin kanssa. Volbach työskenteli Mainzissa Römisch-Germanisches Zentralmuseumin varajohtajana ja sitten johtajana. Hän työskenteli myös Hessenin opetus- ja taideministeriössä. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1958, mutta jatkoi kirjoittamista taideaiheista.

Volbach julkaisi uransa aikana lukuisia kirjoja. Vuonna 1933 ilmestyi Pariisissa bysanttilaista taidetta käsittelevä kirja *Art byzantin*, jonka hän kirjoitti yhteistyössä Georges Duthuitin ja Georges Salles'n kanssa. Lisäksi hän muun muassa kirjoitti Georg Vitzthum von Eckstädtin kanssa *Handbuch der Kunstwissenschaft* -teoksen osan, joka keskittyi keskiajan italialaiseen taiteeseen.

## Lähteet
Wayne Enterprises

**Wayne Enterprises** tunnetaan myös nimillä **WayneCorp** ja **Wayne Industries** on DC Comicsin sarjakuvissa esiintyvä varakas fiktiivinen yritys. Yritys esiintyi ensimmäisen kerran tarinassa The Brave and the Bold #113 heinäkuussa 1974 ja kokonaisuudessaan tarinassa Batman #307 tammikuussa 1979. Yritys sijaitsee Gotham Cityssä ja sen omistaa miljardööri Bruce Wayne, joka toimii yrityksen toimitusjohtajana yhdessä Lucius Foxin kanssa. Yrityksen perustivat Waynen suvun esi-isät kauppiastaloksi 1600-luvulla. Se muuttui ja kasvoi vähitellen, kun se pystytettiin virallisesti 1800-luvulla, kun Alan Wayne, Solomon Waynen perillinen, perusti Wayne Shippingin ja Wayne Chemicalin. Yhdessä Wayne Manufacturingin kanssa, joka tuli myöhemmin, teollinen vallankumous vauhditti Wayne Enterprisesia suureksi voimatekijäksi. Sen pääkonttori sijaitsee Wayne Towerissa Gothamissa. Bruce Waynelle tulojen tarjoamisen lisäksi järjestön erilaiset toiminnot auttavat helpottamaan hänen toimintaansa Batmanina Gotham Cityssä sekä käyttämään ryhmittymän resursseja ihmiskunnan parantamiseen rahoittamalla ja tarjoamalla resursseja ei vain omiin pyrkimyksiinsä, mutta erilaisten sankariryhmien, kuten Young Justicen, Teinititaanien, Ulkopuolisten, Birds of Preyn ja Oikeuden Puolustajien rahoitukseen sekä köyhyyden ja katastrofien koettelemien alueiden torjuntaan. Yritys on myös LexCorpin kilpailija.

Wayne Enterprisesillä on useita tytäryhtiöitä, kuten Wayne Technologies, Wayne Biotech, Wayne Foods, Wayne Shipping, Wayne Steel, Wayne Chemicals, Wayne Industries, Wayne Medical, Wayne Electronics, Wayne Foundation ja Wayne Entertainment. Yritykseen kuuluu myös Batman Inc, joka rahoittaa julkisesti Batmanin liittolaisia ​​kaikkialla maailmassa.

*Joker War* tarinassa Jokeri onnistuu saamaan Wayne Enterprisesin omistajuuden itselleen ja onnistuu tuhlaamaan yrityksen ja Bruce Waynen omaisuuden lähes kokonaan käymällä sotaa Gotham Cityä vastaan. Vaikka Kissanainen onnistui saamaan yrityksen rahat takaisin, hän sodan päätyttyä antoi ne Lucius Foxille, jolla on nyt Waynen omaisuus hallussaan pitääkseen sen turvallisissa käsissä. Koska liittovaltion hallitus syytti Bruce Waynea Batmanin ja Batman Inc:n rahoittamisesta "vitsisodan" aiheuttamisessa, he tarkkailevat nyt Foxin hallussa olevia rahoja. Fox voi palauttaa rahat Bruce Waynelle, mutta koska niitä valvotaan, hän ei voi käyttää niitä toimintaansa Batmanina. Tällä hetkellä Lucius yrittää löytää laillisen tavan palauttaa Brucelle hänen omaisuutensa.

## Lähteet
Fritz Volbach

**Fritz Volbach** (17. joulukuuta 1861 Wipperfürth – 30. marraskuuta 1940 Wiesbaden) oli saksalainen säveltäjä, kuoronjohtaja, kapellimestari ja musiikkitieteilijä.

Volbach opiskeli konservatoriossa Kölnissä Ferdinand Hillerin, Adolf Jensenin ja Isidor Seissin johdolla. Berliinissä hänen opettajiaan olivat Wilhelm Taubert ja Carl Albert Löschhorn. Volbach väitteli vuonna 1899 filosofian tohtoriksi Bonnin yliopistosta väitöskirjalla *Die Praxis der Händel-Aufführung*. Hän työskenteli muun muassa kuoronjohtajana Mainzissa, Tübingenin yliopiston musiikillisena johtajana (1907–1918) sekä Münsterin yliopiston opettajana. Hän oli Münsterissä myös kaupungin orkesterin kapellimestarina. Vuonna 1930 Volbach jäi eläkkeelle ja asettui Wiesbadeniin. 

Volbach sävelsi oopperan *Die Kunst zu lieben* (1910), sinfonian (1909), sävelrunoja, kamarimusiikkia, pianokappaleita ja kuoroteoksia. Hän julkaisi useita pedagogisia ja musiikkitieteellisiä kirjoja. Taidehistorioitsija Wolfgang Fritz Volbach ja teatteriohjaaja Walther R. Volbach olivat hänen poikiaan.

## Lähteet
HBO Max

**HBO Max** (väliaikaisesti **Max**) on Warner Bros. Discoveryn suoratoistopalvelu, joka lanseerattiin Yhdysvalloissa 23. toukokuuta 2023. 

Suomessa Max lanseerattiin 21. toukokuuta 2024, kun HBO Max ja Discovery+ yhdistyivät. Palvelun sisältö koostuu draamasarjoista, elokuvista, tosi-tv-ohjelmista sekä Eurosportin urheilusta. Maxin nimi vaihtui takaisin HBO Maxiksi heinäkuussa 2025.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* HBO Maxin Suomen sivusto
South Park: Snow Day!

**South Park: Snow Day!** on South Park Digital Studiosin kehittämä ja THQ Nordicin julkaisema roguelike-peli. Peli julkaistiin 26. maaliskuuta 2024 Nintendo Switch, PlayStation 5, Windows ja Xbox Series X/S -alustoille.

Peli perustuu *[[South Park]]* -televisiosarjaan.

## Pelaaminen
Pelissä käydään lumisotaa lumimyrskyn peittämässä kaupungissa. Pelissä on neljän pelaajan yhteistyöpeli.

## Lähteet
Marie Geistinger

**Maria (Marie) Charlotte Cäcilia Geistinger** (26. heinäkuuta 1833 Graz – 29. syyskuuta 1903 Klagenfurt) oli itävaltalainen sopraanolaulaja ja näyttelijä.

Geistinger syntyi esiintyvien taiteilijoiden, Nikolaus ja Charlotte Geistingerin tyttäreksi. Hän esiintyi lapsille suunnatuissa rooleissa jo 11-vuotiaana. Virallisen debyyttinsä hän teki vuonna 1850 Münchenissä. Kaksi vuotta myöhemmin Geistinger esiintyi myös Wienissä Theater in der Josefstadtissa. Hän lähti Berliiniin vuonna 1854 ja esiintyi siellä vuosien ajan ennen kiinnitystä Hampuriin. Hänet kiinnitettiin myös Riikaan, jossa hän esiintyi vuosina 1859–1863 oopperassa, operetissa ja komedianäytelmissä. Tämän jälkeen Geistinger esiintyi Berliinin Victoria-Theater, kunnes hyväksyi työtarjouksen Wienistä vuonna 1865. Hän esiintyi siellä Jacques Offenbachin teoksissa, joihin kuului *[[La belle Hélène]]*. Geistinger pääsi vuonna 1869 johtamaan Theater an der Wieniä yhdessä Maximilian Steinerin kanssa.

Geistingerin suosio oli hyödyksi Johann Strauss nuoremman operettien suosion nousussa. Hän oli kantaesittämässä tämän teoksia *[[Indigo und die vierzig Räuber]]* (1871), *[[Der Karneval in Rom]]* (1873), *[[Lepakko (operetti)|Lepakko]]* (1874) ja *[[Cagliostro in Wien]]* (1875). Geistinger vetäytyi Theater an der Wienin johtotehtävistä vuonna 1875, mutta jatkoi työtään esiintyjänä. Hän esiintyi myös Wiener Stadttheaterissa muun muassa William Shakespearen, Heinrich Lauben ja Franz Grillparzerin teoksissa. Lisäksi hän osallistui Ferdinand Raimundin ja Johann Nestroyn kansanomaisten näytelmien esityksiin.

Wienissä saavuttamansa suosion rohkaisemana Geistinger teki esiintymisiä myös Berliinissä, Münchenissä, Hampurissa, Dresdenissä ja Leipzigissa. Vuonna 1880 hän teki ensimmäisen kiertueensa Pohjois-Amerikassa. Palattuaan hän piti taukoa esiintymisestä näköongelmien takia. Myöhemmin Geistinger kuitenkin jatkoi esiintymistä ja palasi esiintymään myös Pohjois-Amerikkaan. Viimeisen suuren kiertueensa hän teki Itävallassa ja Saksassa vuonna 1898. Jäähyväisesiintymisensä hän piti Wienissä vuonna 1900. Geistinger oli naimisissa näyttelijä August Kormannin kanssa vuodesta 1877, mutta avioliitto päättyi eroon vuonna 1881. Geistinger on haudattu Wienin Zentralfriedhofiin.

## Lähteet
Yavis

**Yavis** (oikealta nimeltään **Suvi Valkonen**) on suomalainen rap-artisti.

## Ura

Yavis on Femcees Finlandin perustajajäsen. Hänen ensijulkaisunsa oli vuonna 2003 EP-levy *[[Baggy Pants Comic]]*. Musiikkituottaja JS16:lla ja Yaviksella oli yhtye nimeltä Kendi. Hän on ollut mukana myös Temper2-yhtyeessä. Vuonna 2023 Yavis teki paluun sooloartistina.

Yavis palkittiin Rap SM kunniagallerian Hall of Famen jäsenyydellä. Hän on yksi suomiräpin ensimmäisiä naisia ja ollut 5th Element -ryhmässä. Hän julkaisi ensimmäisen suomenkielisen albuminsa *Anthemit* vuonna 2024.

## Diskografia
### Albumit

* 

### EP:t

* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Erich von Drygalski

**Erich Dagobert von Drygalski** (9. helmikuuta 1865, Königsberg – 10. tammikuuta 1949, München) oli saksalainen maantieteilijä ja glasiologi, joka tunnetaan etenkin vuosina 1901–1903 johtamastaan ''Gaussin'' Etelämanner-retkikunnastaan.

## Ura
Vuosina 1892–1893 von Drygalski johti saksalaista Länsi-Grönlannin-retkikuntaa, joka tutki jäätiköiden liikettä. Vuonna 1891 hän oli käynyt alueella valitsemassa sopivan tutkimuspaikan. 

Vuonna 1899 von Drygalski nimitettiin Berliinin yliopiston maantieteen ja geofysiikan professoriksi. Sitä seuraavana vuonna hänet valittiin johtamaan Saksan hallituksen tukemaa *Gaussin* retkikuntaa, joka lähti vuonna 1901 kohti Etelämannerta. Retkikunta juuttui jäihin noin 80 kilometrin päähän Vilhelm II:n maan rannikosta, mikä rajoitti tehtyjen tutkimusten mittakaavaa. Takaisin Saksaan retkikuntalaiset saapuivat vuonna 1903. Matkan aikana tehtyjen tutkimusten tulokset julkaistiin kahdessakymmenessä osassa vuosien 1905–1931 välillä.

Vuosina 1906–1934 von Drygalski toimi maantiedon professorina Münchenin yliopistossa. Vuonna 1910 hän oli osallisena Ferdinand von Zeppelinin johtamalla Huippuvuorten tutkimusmatkalla. Matkan aikana hän tutki jäätiköiden vaikutusta maaston ominaisuuksiin. Ensimmäisen maailmansodan aikana von Drygalski palveli Belgiassa pataljoonan komentajana. Sodan jälkeen hän matkaili laajalti Siperiassa, Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa.

Von Drygalski kuoli Münchenissä 10. tammikuuta 1949.

## Lähteet
Andrei Labinski

**Andrei Markovitš Labinski** (; 26. heinäkuuta 1871 Harkova – 8. elokuuta 1941 Moskova) oli venäläinen, myöhemmin neuvostoliittolainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan tenori.

Labinskin opettajiin kuului Stanislav Gabel. Hän teki debyyttinsä Mariinski-teatterissa vuonna 1897 ja lauloi siellä säännöllisesti vuosina 1899–1912. Vuonna 1907 hän loi siellä Vsevolodin roolin Nikolai Rimski-Korsakovin oopperassa *[[Skazanije o nevidimom grade Kiteže i deve Fevronii]]*. Labinski oli vuosina 1912–1924 Moskovan Bolšoi-teatterin esiintyjä. Hän opetti vuodesta 1920 Moskovan konservatoriossa. Labinskin tärkeiden roolien joukossa olivat Don José (*[[Carmen]]*), Lohengrin (*[[Lohengrin]]*), Berendei (*[[Lumityttö]]*), Sinodal (*[[Demon (ooppera)|Demon]]*) ja Sobinin (*[[Elämä tsaarin puolesta]]*).

## Lähteet
Pevekin lentoasema

**Pevekin lentoasema** (; IATA: **PWE**;  ICAO: **UHMP**; kansallinen lentopaikkatunnus: УХМП) on Venäjän Tšukotkan pohjoisosassa sijaitseva pienehkö siviililentoasema. Se sijaitsee Itä-Siperian meren äärellä, maanteitse 15,5 kilometriä Koillisväylän satamakaupunkeihin kuuluvasta Pevekistä pohjoiskoilliseen.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Margit Schramm

**Margit Schramm** (21. heinäkuuta 1935 Dortmund – 12. toukokuuta 1996 München) oli saksalainen sopraano. Hänellä oli laaja saksalaisten ja itävaltalaisten operettien ohjelmisto. Hänellä oli rooleja myös oopperoissa.

Schramm suoritti konservatorio-opintonsa Dortmundissa ja teki debyyttinsä Saarbrückenissä vuonna 1956. Schramm lauloi Koblenzissa (1957–1958), Münchenin Staatstheater am Gärtnerplatzissa (1959–1964), Berliinin Theater des Westensissä (1965–1966) ja Dortmundissa (1967). Vuodesta 1968 Schramm kuului Hessisches Staatstheater Wiesbadenin esiintyjistöön. Lisäksi hän lauloi Volksoper Wienissä. Schramm teki myös esiintymisiä elokuvissa. Schramm sai Goldener Bildschirm -palkinnon vuonna 1968.

Schramm solmi ensimmäisen avioliittonsa juristi Fritz Seidlerin kanssa. Hänen toinen aviomiehensä oli laulaja, näyttelijä Fred Kraus, joka oli iskelmälaulaja Peter Krausin isä. Schramm kuoli 60-vuotiaana pitkään sairastettuaan.

## Lähteet
Betty Fischer

**Betty Fischer** (27. lokakuuta 1887 Wien – 19. tammikuuta 1969 Wien) oli itävaltalainen operettilaulaja.

Fischer esiintyi jo nuorella iällä varieteetuotannoissa ja opereteissa Wienissä. Hän kuului Raimundtheaterin esiintyjistöön vuosina 1900–1903 ja esiintyi sitten Theater an der Wienissä vuosina 1903–1928. Fischer esiintyi myös Johann Strauss -teatterissa ja teki vierailuja eri teattereissa Wienissä ja muualla. Myöhemmin hän opetti Wienin konservatoriossa. Fischerin ohjelmistoon kuului sekä perinteisiä rooleja että osia oman aikansa teoksissa.

## Lähteet
The Twelfth

**The Twelfth** (suom. *Kahdestoista*) tai **The Orangemen's Day** (suom. *Oranialaismiesten päivä*) on Pohjois-Irlannissa 12. heinäkuuta vietettävä juhlapäivä, jossa muistetaan protestanttisen Vilhelm Oranialaisen voittoa katolilaisesta kuningas Jaakko II:sta Boynen taistelussa vuonna 1690. Oranialaisveljeskunnan jäsenet marssivat paraateissa eri puolilla Pohjois-Irlantia soittimien ja rumpujen saattelemana, ja kantavat voittoa juhlistavia lippuja ja banderolleja. Päivän juhlinta alkaa suurten kokkojen sytyttämisellä ja ilotulituksella heinäkuun 11. yönä. Kokot muistuttavat Vilhelmin ja Marian kruunajaisten juhlinnasta, ja niiden sanotaan myös kuvaavan kuninkaan joukkojen leiritulia Boynen taistelua edeltävänä yönä. Vilhelmiä (lempinimeltään "Kuningas Billy") juhlitaan protestanttisen uskon puolustajana. 

12. heinäkuuta on Pohjois-Irlannissa lakisääteinen juhlapäivä. 

Pohjois-Irlannin irlantilais-kansanmielinen, pääosin katolinen väestönosa on pitänyt juhlaa provosoivana ja pelottavana. Oranialaisjärjestön mielestä heillä on oikeus marssia julkisilla teillä. 1990-luvun levottomuuksien jälkeen Pohjois-Irlantiin perustettiin paraateista vastaava julkista viranomaisvaltaa käyttävä komissio (eng. *The Parades Comission*), jolla on valtuudet kieltää paraateja kokonaan. Se yrittää edistää marssien järjestäjien ja marssien varrella asuvien välistä vuoropuhelua. Erityisen herkkänä on pidetty Drumcreen kirkolle johtavaa, kansallismielisen alueen halki kulkevaa paraatia. 

Molempien yhteisöjen johtavat poliitikot ovat toivoneet, ettei juhlinnassa tarkoituksellisesti loukata ja provosoida polttamalla kokoissa Irlannin tasavallan lippuja, paavin ja irlantilaisten kansallismielisten poliitikkojen kuvia tai Neitsyt Marian patsaita. Suuria kokkoja on myös pidetty vaarallisina.

Pohjois-Irlannin levottomuuksien aikana (*The Troubles*, 1960-luvun lopulta 1990-luvun loppuun) päivänä oli usein mellakoita ja puolisotilaallista väkivaltaa. Vuonna 1972 kolme ihmistä ammuttiin kuoliaaksi Portadownissa ja kaksi ihmistä Belfastissa. Vuosina 1970–2005 Pohjois-Irlannissa oli Britannian armeijan sotilaita valvomassa juhlan viettoa. Marssit ja vastamielenosoitukset ovat pääsääntöisesti rauhoittuneet 2000-luvulta lähtien.

Ennen juhlaa vietettiin näkyvästi myös monissa maissa, joissa oli maahanmuuton muodostamia irlantilaisten protestanttien yhteisöjä ja oranialaisveljeskunnan looseja sekä ennen Irlannin tasavallan itsenäistymistä myös Ulsterin ulkopuolisessa Irlannissa. Kanadan Torontossa juhlaan osallistui 1920-luvulla yli 12 tuhatta marssijaa.

Vuosina 1870–1871 New York Cityn päivään liittyneissä niin sanotuissa oranialaismellakoissa kuoli noin 60 ihmistä irlantilaisten protestanttien, irlantilaisten katolisten ja New Yorkin poliisin ja kansalliskaartin välisissä yhteenotoissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Itsenäisyyspuolue (täsmennyssivu)

**Itsenäisyyspuolue** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

*Itsenäisyyspuolue, suomalaisen Kansalaisliitto-pienpuolueen nimi vuoteen 2019
*Itsenäisyyspuolue, Suomessa 1960-luvulla toiminut pienpuolue
*Itsenäisyyspuolue, islantilainen puolue
*Itsenäisyyspuolue, marokkolainen puolue
*Itsenäisyyspuolue, 1884 perustettu unkarilainen puolue

## Muita
*Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolue, brittiläinen puolue
*Viron itsenäisyyspuolue, lakkautettu virolainen puolue
*Alaskan itsenäisyyspuolue, Yhdysvaltain Alaskassa toimiva puolue
*Puerto Ricon itsenäisyyspuolue, Yhdysvaltain Puerto Ricolla toimiva puolue
Carlo Bazzi

**Carlo Bazzi** (6. heinäkuuta 1875 Torino – 6. toukokuuta 1947 Milano) oli italialainen impressionistimaalari.

Carlo Bazzi toimi pitkään miniatyristina ja maalasi kangas- ja myöhemmin lasimaalauksia.

## Katso myös
* Auringonnousu Splugassa
Itsenäisyyspuolue (1960-luku)

**Itsenäisyyspuolue** oli Suomessa 1960-luvun jälkipuoliskolla toiminut pieni oikeistopuolue.

Puolueen perustaja oli diplomi-insinööri Aare Leikola, joka oli toiminut 1950-luvulla Suomen Kansanpuolueen kansanedustajana ja siirtynyt sitten Vapaamielisten Liittoon. Kun nämä kaksi puoluetta vuonna 1965 yhdistyivät Liberaaliseksi Kansanpuolueeksi (LKP), Leikolan johtama Vapaamielisten Liiton sisäinen ryhmä vastusti voimakkaasti yhdistymistä ja Vapaamielisten Liiton lakkauttamista ja päätti siksi perustaa oman puolueen. Itsenäisyyspuolue ilmoitettiin perustetuksi 25. marraskuuta 1965 eli jo noin kuukautta ennen LKP:n perustavaa kokousta, ja sen puheenjohtajaksi valittiin Leikola, varapuheenjohtajaksi professori Erkki Halme ja puoluesihteeriksi varatuomari Keijo Lausala.

Itsenäisyyspuolue vastusti muun muassa LKP:n ohjelman maatalouspoliittista osaa ja kannatti Suomen maatilojen lukumäärän ja viljellyn peltoalan huomattavaa supistamista sekä maataloustukien alasajoa. Puolue kannatti vapaaseen markkinatalouteen perustuvaa ”järkevää kansallista talouspolitiikkaa”. Leikolan mukaan puolue vastusti sitä, että Paasikiven–Kekkosen linjan varjolla diskriminoitiin sisäpolitiikassa ”määrättyjä henkilöitä”. Hänen mukaansa puolue ei myöskään hyväksynyt täydellistä uskonnonvapautta, koska silloin olisi sallittava myös ”alkukantaisten kansojen” uskonnolliset rituaalit, eikä ”yhteiskunnallis-poliittista ja aatteellista vapautta”, joka taas olisi merkinnyt ”kommunismin ja sen seuraamusten siunaamista”. Puolue esitti huolensa sosialismin leviämisestä ja kannatti itsenäistä ulkopolitiikkaa.

Itsenäisyyspuolue osallistui vuoden 1966 eduskuntavaaleihin vaaliliitossa kokoomuksen ja LKP:n kanssa ja asetti ehdokkaita kahdessa vaalipiirissä, mutta se sai koko maassa vain 513 ääntä. Vuoden 1968 presidentinvaaleissa Itsenäisyyspuolueella oli yksi valitsijamiesehdokas kokoomuksen Matti Virkkusta kannattaneiden RKP:n edustajien listalla, ja äänisaalis oli vain 105. Jäseniä puolueessa oli vain joitain kymmeniä.

Leikola johti puoluetta kevääseen 1969, jolloin hänen seuraajakseen tuli aiempi varapuheenjohtaja Halme. Puoluesihteeriksi valittiin hieman myöhemmin Olavi Asikainen. Saman vuoden lopulla presidentti Urho Kekkosen kriitikkona tunnettu toimittaja Kauko Kare valtasi kannattajineen Itsenäisyyspuolueen ja äänestytti itsensä sen johtoon. Kareen aikomuksena oli tehdä siitä uuden puoluelain mukainen rekisteröity puolue, joka voisi asettaa ehdokkaita vuoden 1970 eduskuntavaaleihin, mutta hanke ei toteutunut. Puolue lopetti tämän jälkeen toimintansa, mutta Kare perusti sen seuraajaksi vuonna 1971 Itsenäisyyden Puolesta -nimisen kansalaisjärjestön.

## Lähteet
Haugin kirkko (Ringerike)

**Haugin kirkko** () on Ringeriken kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1200-luvulta.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sofijivkan puisto

**Sofijivkan puisto** (, ) on Umanin kaupungissa sijaitseva kasvitieteellinen puisto ja arboretum. Puisto on yksi Ukrainan kuuluisimmista. Puiston toiminnasta vastaa nykyään Ukrainan tiedeakatemian alaisuudessa oleva biologian osasto. Puiston pääsisäänkäynti sijaitsee osoitteessa vulytsja Kyjivska, 12a ().

Puistoa alettiin rakentaa vuonna 1796 puolalaisen kreivi Stanisław Szczęsny Potockin aloitteesta, ja rakennustyöt saatiin valmiiksi vuonna 1802, jolloin hän paljasti puiston kreikkalaisen vaimonsa Sofian syntymäpäiväjuhlissa. Sofia oli kiinnostunut kreikkalais-roomalaisesta taiteesta, mikä näkyi alusta asti puiston suunnittelussa. Ympäri puistoa löytyy marmoripatsaita, jotka esittävät pääsääntöisesti muinaisten kreikkalaisten jumalia sekä antiikin filosofeja ja runoilijoita. Pinta-alaa puistolla on 160 hehtaaria ja sen alueella kasvaa yli 2000 eri puuta ja pensasta.

Historian saatossa puistoa on laajennettu useaan otteeseen: esim. Floran paviljonki rakennettiin vuosina 1842–1845. Vuonna 2019 sen välittömään läheisyyteen avattiin Nova Sofijivka -niminen puisto, jolla ei ole mitään yhtä yksittäistä teemaa: siihen kuuluu mm. japanilainen puutarha ja perinteistä ukrainalainen maatalo ja dinosauruspuisto, joka on Ukrainan suurin (4 hehtaaria ja 80 dinosaurusta). Puiston yhteydessä sijaitsee myös puiston nimeä kantava hotelli.

Vuonna 2007 järjestetysttä äänestyksessä puisto nimettiin yhdeksi Ukrainan seitsemästä ihmeestä.

## Galleria

Tiedosto:71-108-0204 Sofiivka IMG 4819.jpg|Floran paviljonki
Tiedosto:Пам'ятник Софії Потоцькій.jpg|Sofia Potockia esittävä pronssipatsas
Tiedosto:Дендрологічний парк "Софіївка", Уманський р-н.jpg|Tethisin luola


## Lähteet
Lunderin kirkko

**Lunderin kirkko** () on Ringeriken kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1761.
## Kuvia

Lunder kirke alter 08.07.07.jpg|Alttari
Lunder kirke skip1 08.07.07.jpg|Kirkkolaiva
Lunder kirke orgel Sokna 015.jpg|Urut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nesin kirkko (Ringerike)

**Nesin kirkko** () on Ringeriken kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva kahdeksankulmainen puukirkko vuodelta 1860.

Nes church interior.jpg|Sisäkatto ja urut

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Souheila Yacoub

**Souheila Yacoub** (s. 29. kesäkuuta 1992, Geneve, Sveitsi) on sveitsiläinen näyttelijä ja rytminen voimistelija.

## Elämä

Yacoubin isä on tunisialainen, kun taas hänen äitinsä on flaamilainen. Hänen äidinkielensä on flaami.

## Urheilu-ura

Yacoub edusti Sveitsiä rytmisen voimistelun maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2009 ja 2010. Hän osallistui myös vuoden 2012 kesäolympialaisten karsintoihin.

## Filmografia

## Lähteet
Bjørn Kjos

**Bjørn Kjos** (s. 18. heinäkuuta 1946 Ringerike) on norjalainen hävittäjälentäjä, juristi ja liikemies, joka tunnetaan yhtenä Norwegian-lentoyhtiön perustajista. Hän oli sen toimitusjohtaja vuosina 2002–2019. Kjos on julkaissut myös kaksi kirjaa, *Murmanskaffæren*-jännitysromaanin vuonna 2006 ja omaelämäkerran *Høyt og lavt* vuonna 2015.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kjos

**Kjos** on seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Bjørn Kjos (s. 1946), Norwegian-lentoyhtiön perustaja ja toimitusjohtaja
* Caroline Hagen Kjos (s. 1984), norjalainen Sveitsissä asuva yritysjohtaja ja miljardööri
Ullerålin kirkko

**Ullerålin kirkko** () on Ringeriken kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva tiilikirkko vuodelta 2004.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hønefossin kirkko

**Hønefossin kirkko** () on Ringeriken kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva kivikirkko vuodelta 2017.
## Kuvia

Hønefoss kirke interiør.jpg|Kirkkosali
Hønefoss kirke orgel.jpg|Urut
Hønefoss kirke prekestol.jpg|Saarnastuoli
Hønefoss kirke døpefont.jpg|Kastemalja
Hønefoss kirke alter.jpg|Alttari

## Vanha kirkko
Hønefossissa oli aiemmin vuonna 1862 valmistunut puukirkko, joka tuhoutui tulipalossa 26. tammikuuta 2010. Palon syttymissyyksi osoittautui tekninen vika.

Honefoss-kirke-tb05.jpg|Hønefossin kirkko ennen paloa
HFSchurchonfire039.jpg|Vanha puukirkko liekeissä


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ståle Kyllingstad

**Ståle Kyllingstad** (7. marraskuuta 1903 Kvinesdal – 26. marraskuuta 1987 Ringerike) oli norjalainen kuvanveistäjä, lasitaiteilija ja taidekriitikko. Hänet tunnetaan muun muassa sotamuistomerkeistään. Vuosina 1937–1946 Kyllingstad toimi Hadeland Glassverkin taiteellisena johtajana.

NordreParkMinnesmerke.jpg|Kyllingstadin tekemä sotamuistomerkki Hønefossissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ståle

**Ståle** on muinaispohjoismaista alkuperää oleva miehen etunimi. Se juontuu terästä tarkoittavasta sanasta stál. Norjassa Stålen nimipäivää vietetään 5. joulukuuta ja nimi oli vuonna 2022 käytössä 3&nbsp;608 norjalaisella. Nimi oli erityisen suosittu 1960- ja 1970-luvuilla, nykyisin sitä ei enää juuri anneta. Maantieteellisesti valtaosa Ståle-nimisistä on kotoisin Länsi-Agderista.
## Tunnettuja Ståle-nimisiä
* Ståle Kyllingstad (1903–1987), kuvanveistäjä ja lasitaiteilija
* Ståle Sandbech (s. 1993), lumilautailija
* Ståle Solbakken (s. 1968), jalkapallovalmentaja ja jalkapalloilija
* Ståle Wikshåland (1953–2017), musiikkitieteilijä ja -kriitikko

## Lähteet
Sofie Chydenius

**Margareta Sophia (Sofie) Chydenius**, o.s. **Enbom** (24. lokakuuta 1811 Oulu – 27. helmikuuta 1886 Helsinki) oli suomalainen kirjapainon johtaja.

Chydeniuksen vanhemmat olivat lääninrahastonhoitaja Johan Herman Enbom ja Christina Elisabeth Tulindberg. Hänen puolisonsa vuodesta 1832 oli yliopiston asiamies, revisionioikeuden ylikomissaari Anders Johan Chydenius. Toimittaja Anders Herman Chydenius, professori Johan Jakob Chydenius ja kirjapainon johtaja Emilia Chydenius olivat heidän lapsiaan.

Sofie Chydeniuksen puolison kuoltua 1865 perheen Helsingissä omistaman J. Simeliuksen perillisten kirjapaino siirtyi kuolipesälle ja sen johtajaksi tuli leski Sofie Chydenius vuoteen 1876. Käytännössä hän johti kirjapainoa aina kuolemaansa asti, vielä poika Anders Herman Chydeniuksen ollessa nimettynä muodollisesti sen johtajaksi. Kirjapainon tuotteista tärkeimpiä oli *[[Finlands Allmänna Tidning]]* -lehti jo vuodesta 1825 alkaen, mutta myös monet viralliset painotuotteet sekä oppikirjat ja lasten ja nuorten kirjat ja lehdet. Sofie Chydeniuksen johtama kirjapaino tuli tunnetuksi teknisistä uudistuksistaan ja investoinneistaan, mukaan lukien oma painotalo. Hänen kuoltuaan 1886 kirjapainon johtajaksi tuli tytär Emilia Chydenius. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Liikennemaantiede

**Liikennemaantiede** on osa kulttuurimaantiedettä ja se tarkastelee liikenteen osa-alueiden maantieteellistä sijoittumista. Sitä voidaan käyttää hyväksi yhdyskuntasuunnittelussa. Liikennemaantiede on yhteydessä talousmaantieteeseen. Eri asioiden saavutettavuus ja eri alueiden kehittymiskyky ovat riippuvaisia talousmaantieteestä ja liikennemaantieteestä. Olemassa olevien liikennevirran järjestelmien maantieteellisen sijainnin huomioimista voidaan käyttää hyväksi uusien liikenteen alueiden suunnittelussa. Liikennemaantieteellisin kartoituksin voidaan selvittää liikenteen vaikutuksia ympäristöön, joka on syytä ottaa huomioon maankäytön suunnittelussa.

## Lähteet
Kaupunkimaisema

**Kaupunkimaisema** on kaupunkialueella sijaitseva kulttuurimaisema. Kaupunkien yleinen maisematyyli on muuttunut aikojen kuluessa. Muun muassa 1700-1800-lukujen teollisen vallankumouksen jälkeen Euroopan kaupunkien kulttuurimaisemat ovat muuttuneet merkittävästi. Myös 1960-luvun muuttoliike kaupunkeihin vaikutti Suomen kaupunkien maisemaan.Kaupunkimaisemaan koostuu kaupunkiseudun osa-alueista, kuten liikenneväylistä. Kaupunkimaisema on laajempi muoto kaupunkikuvasta, johon kuuluvat muun muassa katuverkko ja katuaukiot.

## Lähteet