open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bulaq

**Bulaq** () on kaupunginosa Egyptin Kairossa. Aikanaan historiallisen Kairon ulkopuolella sijainnut Bulaq oli lähialueen tärkein satama. Myöhemmin se on sulautunut Kairon kaupunkialueeseen.

## Kaupunkialue

Bulaq rakennettiin aikanaan historiallisen Kairon länsipuolelle sen muurien ulkopuolella. Kairon kaupungin kasvu on kuitenkin myöhemmin sulauttanut alueen laajempaan kaupunkialueeseen. Alue on hyvin tiheään rakennettua. Monet historialliset rakennukset on purettu uudisrakentamisen tieltä.

Bulaqin joitakin säilyneitä historiallisia kohteita ovat esimerkiksi kaksi mamelukkien valtakauden aikaista moskeijaa, sekä osmanien kaudella rakennettu Sinan paššan moskeija.

## Historia

Bulaq sai alkuna Egyptin mamelukkisulttaanien valtakaudella. Bulaqista tuli Kairon pääasiallinen satama Niilillä. Mamelukkien kauden jälkeen hallinneet |osmanit alkoivat suunnata Kairon kasvua Bulaqin suuntaan Kairon vanhankaupungin ulkopuolella.

1800-luvulla hallinneen Muhammad Alin kaudella Bulaqiin perustettiin Egyptin ensimmäinen valtion omistama arabiankielinen kirjapaino. Se julkaisi myöhemmin suuren määrän arabiankielisiä ohjekirjoja, käsikirjoituksia ja sotilasasiakirjoja. Vuosisadan loppupuoliskolla se muutettiin kouluksi. Tunnetuksi tullut Auguste Marietten perustama Egyptiläinen museo sai alkunsa Bulaqissa, josta se siirtyi Tahririn aukiolle vuonna 1902.

## Lähteet
Kuusumu

__NOTOC__
**Kuusumu** on suomalaisen doom metal -yhtye Kuolemanlaakson kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 4. maaliskuuta 2022 levymerkillä Svart Records.

Levyn sanoitukset perustuvat löyhästi vuonna 535 alkaneeseen yhtäkkiseen ilmaston viilenemiseen ja siitä seuranneeseen ruttoepidemiaan.

## Kappaleet

## Kokoonpano

;Yhtye
* Kotamäki – laulu
* Laakso – kitarat
* Kouta – kitarat
* Usva – bassokitara
* Tiera – rummut

;Vierailevat muusikot
* Aleksi Munter - kosketinsoittimet
* Lotta Ruutiainen – laulu kappaleissa 2 & 7
* V. Santura – soolokitara, rummut kappaleissa 3-7

;Tuotanto
* V. Santura – tuottaja, miksaaja, masteroija
* Evelyn De Morgan – kansitaide
* Jari Nieminen - graafinen suunnittelu, layout, valokuvien muokkaus
* Riku Jokinen - yhtyeen valokuvaus

## Arvostelut
* Angry Metal Guy:  
* Blabbermouth:  
* Imperiumi:  
* Inferno: 
* Kaaoszine: 
* Metalliluola: 10-/10 
* Metal Storm:  
* Noise.fi: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* ''Kuusumu'' discogs.com -sivustolla
Vuola

**Vuola** on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* Elina Vuola (s. 1960), teologi, akatemiaprofessori ja dosentti
* Kari Vuola (s. 1963), kanttori ja urkutaiteilija
* Olli Vuola (s. 1969), kauppatieteen tohtori, diplomi-insinööri ja yritysjohtaja
* Pertti Vuola (1935–2023), poliitikko, liikemies ja kunta-alan vaikuttaja
* Sinikka Vuola (s. 1972), kirjailija ja kirjoittamisen opettaja.
Timbo

**Timbo** on maalaiskunta ja sen keskuskylä Mamoun alueen Mamoun prefektuurissa Guineassa. Se sijaitsee Fouta Djallonin ylängöllä 50 kilometriä Mamousta koilliseen. Kunnassa on 15&nbsp;100 asukasta (vuonna 2018).

Timbo oli vuoteen 1897 saakka Fouta Djallonin fulbevaltion pääkaupunki. Sen menneestä suuruudesta ei ole paljoakaan jäljellä. 1700-luvulla rakennettu moskeija on korvattu vuonna 2016 avatulla nykyaikaisella pyhäköllä. Lähistöllä sijaitsee ranskalaisten sotilaiden hautausmaa.

## Lähteet
Jamaikan työväenpuolue

**Jamaikan työväenpuolue** (engl. *Jamaica Labour Party*, lyh. **JLP**) on jamaikalainen keskusta-oikeistolainen vuonna 1943 perustettu puolue ja toinen maan pääpuolueista.

Puolue voitti vuoden 2020 vaaleissa 49 paikkaa Jamaikan edustajainhuoneen 63:sta ja sen puheenjohtaja Andrew Holness on tällä hetkellä Jamaikan pääministeri.
## Historia
JLP perustettiin vuonna 1943, ja se voitti ensimmäiset Jamaikalla järjestetyt vaalit vuonna 1944. Puolueen juuret ovat ammattiyhdistysliikkeessä, mutta se omaksui ajan myötä oikeistolaisemman talouspolitiikan, ja 1970–80-luvuilla sen ja toisen pääpuolueen, vasemmistolaisen kansanpuolueen (PNP), väliset erot olivat selvimmillään. JLP oli hallitusvastuussa vuosina 1944–1955, 1962–1972 sekä 1980–1989.

Pitkän oppositiokauden jälkeen JLP nousi uudelleen valtaan vuoden 2007 vaaleissa Bruce Goldingin johdolla. Vuonna 2011 puolueen puheenjohtajaksi valittiin Andrew Holness, josta tuli 39-vuotiaana Jamaikan nuorin pääministeri, mutta hän ehti olla virassa vain pari kuukautta, kunnes PNP voitti vaalit ja JLP tippui jälleen oppositioon. Vuodesta 2016 JLP on jälleen ollut hallituksessa.

## Vaalimenestys

Lähde:

## Puheenjohtajat
* Alexander Bustamante (1943–1974)
* Donald Sangster (1965–1967; vt.)
* Hugh Shearer (1967–1974; vt.)
* Edward Seaga (1974–2005)
* Bruce Golding (2005–2011)
* Andrew Holness (2011–)
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Puolueen kotisivut
Web3

**Web3** (myös **Web 3.0**
ja **web3**) on idea World Wide Webin uudesta kehityskierroksesta lohkoketjuihin perustuen. Siihen liittyy ajatuksia desentralisaatiosta ja tokeneihin perustuvasta taloudesta.

Jotkut teknologia-asiantuntijat ja journalistit ovat asettaneet sen vastakkain Web 2.0:n kanssa, jossa katsovat datan ja sisällön olevan keskittyneesti muutamien yritysten (Big Tech) hallinnassa. Termi Web3 on syntynyt 2014 Ethereumin perustajiin kuuluvan Gavin Woodin kehittämänä. Ajatus herätti vuonna 2021 huomiota kryptovaluutoista kiinnostuneiden, suurten teknologiayritysten sekä pääomasijoittajien keskuudessa.

## Lähteet
Sohag

**Sohag** tai **Suhaj** () on kaupunki Egyptissä Niilin laaksossa joen vasemmalla rannalla. Kaupunki on Sohagin kuvernementin hallinnollinen keskus.

## Maantiede
Sohag sijaitsee Egyptissä Sohagin kuvernementissa Niilin laaksossa Kairosta etelään Asyutin ja Girgan kaupunkien välillä. Kaupunki on joen vasemmalla rannalla. Joen toisella puolella sijaitsee Akhmim. Vaikka kaupungit sijaitsevat eri rannoilla, ne ovat kasvaneet käytännössä osaksi samaa suurempaa kaupunkialuetta

## Historia
Sohagista tuli osa Giran aluetta Egyptiä 1800-luvulla hallinneen Muhammad Alin hallinnollisten uudistusten myötä. Tuolloin aikaisemmasta Girgan alueesta muodostettiin suurempi alue ja vuonna 1859 alueen hallinnollinen keskus siirrettiin Girgasta Sohagiin.

## Talous ja liikenne
Sohag kuuluu Niilin laakson tärkeimpiin kaupunkeihin ja se on lähialueen teollinen keskus. Kaupungissa valmistetaan esimerkiksi puuvillatuotteita, tekstiilejä ja elintarvikkeita. Se on myös puuvillan, viljan, taatelien ja sokerin kaupan keskus.

Kaupungin läpi menee Niilin laakson kautta kulkevat Kairon ja Assuanin (*Aswan*) välinen maantie ja rautatie. Niilin vastarinnalla sijaitsevaan Akhmimiin kulkee silta.

## Väestö
Sohagin asukasluku oli vuonna 2006 yhteensä 190&nbsp;132.

Kaupungissa sijaitsee Sohagin yliopisto.

## Lähteet
Throes of Joy in the Jaws of Defeatism

__NOTOC__
**Throes of Joy in the Jaws of Defeatism** on brittiläisen grindcoreyhtye Napalm Deathin 16. studioalbumi, joka julkaistiin 18. syyskuuta 2018 levymerkillä Century Media.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Kokoonpano
* Shane Embury – basso, taustalaulu
* Mark “Barney” Greenway – laulu
* Danny Herrera – rummut
* Mitch Harris – kitara, taustalaulu

## Arvostelut
* Imperiumi: 7/10
* Kaaoszine: 8+/10
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Vaucouleursin kantoni

**Vaucouleurs** on Ranskassa yksi Meusen departementin kantoneista (yleisneuvoston vaalipiiri). Se käsittää 48 kuntaa ja sen alueella asui vuoden 2015 alussa 12 661 ihmistä. Vaucouleursin kantonin keskustoimisto on Vaucouleursin kunnassa.

## Kunnat
Vaucouleursin kantonin kunnat:

* Bovée-sur-Barboure
* Boviolles
* Brixey-aux-Chanoines
* Broussey-en-Blois
* Burey-en-Vaux
* Burey-la-Côte
* Chalaines
* Champougny
* Cousances-lès-Triconville
* Culey
* Dagonville
* Epiez-sur-Meuse
* Erneville-aux-Bois
* Goussaincourt
* Laneuville-au-Rupt
* Loisey

* Marson-sur-Barboure
* Maxey-sur-Vaise
* Méligny-le-Grand
* Méligny-le-Petit
* Ménil-la-Horgne
* Montbras
* Montigny-lès-Vaucouleurs
* Naives-en-Blois
* Nançois-le-Grand
* Nançois-sur-Ornain
* Neuville-lès-Vaucouleurs
* Ourches-sur-Meuse
* Pagny-la-Blanche-Côte
* Pagny-sur-Meuse
* Reffroy
* Rigny-la-Salle

* Rigny-Saint-Martin
* Saint-Aubin-sur-Aire
* Saint-Germain-sur-Meuse
* Salmagne
* Saulvaux
* Sauvigny
* Sauvoy
* Sepvigny
* Sorcy-Saint-Martin
* Taillancourt
* Troussey
* Ugny-sur-Meuse
* Vaucouleurs
* Villeroy-sur-Méholle
* Void-Vacon
* Willeroncourt

## Lähteet
Japaninnuijapää

**Japaninnuijapää** (*Ateleopus japonicus*) on nuijapäihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan syvistä vesistä Tyynestämerestä. 

## Koko ja ulkonäkö
Japaninnuijapää voi kasvaa suurimmillaan noin 95 cm pitkäksi. Lajin ruumis on pitkänomainen, suuripäinen ja kapenee pyrstöä kohden. Kalalla on hyytelömäisen aineen täyttämä kuono ja silmien lähellä on piikki. Selkäevä on lyhyt ja peräevä on ja yhtynyt pyrstöevään. Japaninnuijapää on väriltään selästään mustaan tai violettiin vivahtavan ruskea ja vatsastaan vaaleampi. Laji on osittain läpikuultava.

## Levinneisyys ja elintavat
Japaninnuijapään levinneisyysalue ulottuu Japanista Malesiaan ja lisäksi sitä tavataan Uuden-Guinean ja Australian ympäristöstä. Laji elää lähellä hiekka- tai mutapohjaa 100&ndash;600 metrin syvyydessä ja öisin matalammalla kuin päivisin. Kala säätelee uintisyvyyttä uimarakon sijasta munuaisillaan.

## Lähteet
Clermont-en-Argonnen kantoni

**Clermont-en-Argonne** on Ranskassa yksi Meusen departementin kantoneista (yleisneuvoston vaalipiiri). Se käsittää 50 kuntaa ja sen alueella asui vuoden 2015 alussa 9 252 ihmistä. Clermont-en-Argonnen kantonin keskustoimisto on Clermont-en-Argonnen kunnassa.

## Kunnat
Clermont-en-Argonnen kantonin kunnat:

* Aubréville
* Avocourt
* Bantheville
* Baulny
* Béthelainville
* Béthincourt
* Boureuilles
* Brabant-en-Argonne
* Brabant-sur-Meuse
* Brocourt-en-Argonne
* Charpentry
* Chattancourt
* Cheppy
* Cierges-sous-Montfaucon
* Le Claon
* Clermont-en-Argonne
* Consenvoye

* Cuisy
* Cunel
* Dannevoux
* Dombasle-en-Argonne
* Epinonville
* Esnes-en-Argonne
* Forges-sur-Meuse
* Froidos
* Fromeréville-les-Vallons
* Futeau
* Gercourt-et-Drillancourt
* Gesnes-en-Argonne
* Les Islettes
* Jouy-en-Argonne
* Lachalade
* Malancourt
* Marre

* Montblainville
* Montfaucon-d'Argonne
* Montzéville
* Nantillois
* Le Neufour
* Neuvilly-en-Argonne
* Rarécourt
* Récicourt
* Regnéville-sur-Meuse
* Romagne-sous-Montfaucon
* Septsarges
* Sivry-sur-Meuse
* Varennes-en-Argonne
* Vauquois
* Véry
* Vilosnes-Haraumont

## Lähteet
Thorns

**Thorns** voi tarkoittaa seuraavia:

* Thorns, norjalainen black metal -yhtye
* Thorns, Takidan albumi vuodelta 2004
* Thorns, Tony Martinin albumi vuodelta 2022.
Stephan Ladislaus Endlicher

**Stephan Ladislaus Endlicher** (24. kesäkuuta 1804 Pressburg, Unkari (nykyään Bratislava, Slovakia) – 28. maaliskuuta 1849 Wien) oli itävaltalainen kasvitieteilijä, jonka laatima kasvien luokittelujärjestelmä oli 1800-luvun alkupuolella laajalti käytössä Euroopassa.

## Elämä ja ura
Endlicher siirtyi teologian opinnoista luonnonhistorian ja lääketieteen opintoihin Budapestin ja Wienin yliopistoissa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1840. Vuonna 1836 hänestä tuli Wienin luonnonhistoriallisen museon intendentti, jolle hän lopulta lahjoitti 30 000 kasvin kokoelmansa. Hänen suurin saavutuksensa on hänen laatimansa kasvien luokittelujärjestelmä, joka on esitetty teoksessa *Genera plantarum secundum ordines naturales disposita* (1836-1850) ja joka sai laajaa tunnustusta. Endlicher kehitti sen organisoidessaan uudelleen museon kasvitieteellisiä kokoelmia. Hänet nimitettiin Wienin yliopiston kasvitieteen professoriksi vuonna 1840. Hän julkaisi yhdessä Franz Ungerin kanssa teoksen *Grundzüge der Botanik* (1843) ja Eduard Friedrich Poeppigin kanssa teoksen Chilen, Perun ja Amazonin alueen kasveista. Endlicher avusti Carl Friedrich Philipp von Martiusta tämän suuren teoksen *Flora Brasiliensis* (1840-1906) toimittamisessa. Vuonna 1835 hän perusti Itävallan ensimmäisen luonnontieteellisen aikakauslehden, *Annalen des Wiener Museums der Naturgeschichte*. Muiden töidensä lisäksi hänellä oli suuri osuus Wienin keisarillisen tiedeakatemian perustamisessa vuosina 1846-1847, ja hän oli yksi sen neljästäkymmenestä ensimmäisestä jäsenestä. Endlicher osallistui vuoden 1848 poliittiseen kuohuntaan.

Endlicher harjoitti myös kielitiedettä ja sinologiaa teoksissa *Anfangsgründe der chinesischen Grammatik* (1844) ja *Atlas von China nach der Aufnahme der Jesuiten* (1843).

Endlicher teki itsemurhan kulutettuaan vaatimattomat varansa kasvitieteellisiin kokoelmiin ja kirjoihin sekä omien ja muiden kirjoitusten julkaisuun. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Camp Buddy

**Camp Buddy** on BLitsin kehittämä visual novel -tyyppinen yaoi-teemainen eroottinen videopeli. Se julkaistiin virallisesti 11. marraskuuta 2018 Windows ja Mac OS käyttöjärjestelmille ja 21. maaliskuuta 2019 Androidille. Pelin Android-versio poistettiin myynnistä kesäkuussa 2020 määrittelemättömäksi ajaksi. Android-versio palasi myyntiin 24. kesäkuuta 2022.

## Kehitys ja vastaanotto
Camp Buddy oli lokakuussa 2016 perustetun BLitsin ensimmäinen projekti. Se julkaistiin alun perin Patreon-jäsenalustalla, jossa projektin alustavaa rahoitusta pyrittiin saavuttamaan joukkorahoituksen avulla. Rahoitustavoite ylitettiin nopeasti ja peliä laajennettiin sisältämään uusia pelattavia reittejä, minipelejä sekä ääninäyttelyä ja animoituja kohtauksia. Camp Buddy julkaistiin kaksi vuotta myöhemmin ja se sai ylivoimaisesti positiivisen vastaanoton.

Peliin on julkaistu kaksi lisäosaa, joista ensimmäinen, *Taiga route*, julkaistiin maksuttomana päivityksenä 26. marraskuuta 2019, lisäten peliin uuden pelattavan reitin. Toinen lisäosa *Scoutmaster Season* julkaistiin 1. huhtikuuta 2022 ja toimii erikseen myytävänä standalone-laajennuksena.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*BLitsin virallinen nettisivusto
Nina Karusto

**Nina Karusto** on suomalainen meteorologi.  Hän työskentelee meteorologina Ilmatieteen laitoksella. Lisäksi hän tekee tv-meteorologin töitä Yleisradiossa. Karusto nähtiin ennustamassa säätä televisiossa ensimmäisen kerran helmikuussa 2020, ja hänet nähdään usein Ylen aamun meteorologina. Karusto on käynyt Helsingin Rudolf Steiner-koulua vuosina 2007-2011. Meteorologiaa hän on opiskellut sekä Helsingin että Oklahoman yliopistoissa.

## Lähteet
Noora Kaisa Keränen

**Noora Kaisa Keränen** (s. 17. lokakuuta 2001 Luumäki) on suomalainen ampumahiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla Ahveniston Ampumahiihtäjiä.

Keränen saavutti nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 2018 Otepäässä alle 19-vuotiaiden sarjassa Heidi Nikkisen ja siskonsa Jenni Keräsen kanssa viestissä hopeaa. Henkilökohtaisilla matkoilla hän sijoittui alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa parhaimmillaan 12:nneksi takaa-ajossa Lenzerheidessa 2020. Alle 22-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän sijoittui Soldier Hollow'ssa 2022 takaa-ajossa seitsemänneksi, pikamatkalla ja viestissä yhdeksänneksi sekä normaalimatkalla 11:nneksi. Samana talvena hän saavutti puhtaalla ammunnalla pronssimitalin nuorten Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2022 Pokljukassa, Sloveniassa. Samoissa kisoissa hän sijoittui neljänneksi takaa-ajossa, viidenneksi pariviestissä ja kymmenenneksi normaalimatkalla.

Keränen kilpaili yleisen sarjan Euroopan-mestaruuskilpailuissa Duszniki-Zdrój'ssa vuonna 2021. Hän sijoittui pariviestissä Otto-Eemil Karvisen kanssa 16:nneksi. Keränen kilpaili ampumahiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Holmenkollenilla maaliskuussa 2023. Hän sijoittui pikamatkalla 90:nneksi.

## Lähteet
Sumatranmerantipuu

**Sumatranmerantipuu** (*Shorea acuminata*) on siipipuukasvien (Dipterocarpaceae) heimoon ja merantipuiden (*Shorea*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on suurikokoinen puulaji, joka voi korkeimmillaan kasvaa noin 50 metriä korkeaksi. Sumatranmerantipuu luokiteltiin äärimmäisen uhanalaiseksi (CR) lajiksi vuonna 1998 ja elinvoimaiseksi (LC) vuonna 2019.

Sumatranmerantipuu kasvaa kumpuilevassa maastossa siipipuita kasvavissa metsissä merenpinnan tasosta 400 metrin korkeuteen asti. Lajia tavataan Kaakkois-Aasiassa Malesiassa ja Indonesiassa.

Sumatranmerantipuuta hakataan luonnosta puutavaraksi, joka tunnetaan *tummanpunaisena merantipuuna*. Lajin sydänpuun väri vaihtelee tummanpunaisenruskeasta tummanpunaiseen ja se erottuu selvästi vaaleankellertävästä pintapuusta. Puuaines on hyvin suosittua erilaisissa sisustuskohteissa, kuten lattiamateriaalina, paneloinneissa, huonekaluissa ja ovissa. Sumatranmerantipuun puutavaraa käytetään myös talojen ja siltojen rakentamiseen.

## Lähteet
* Useful Tropical Plants: ''Shorea acuminata'' 

### Viitteet

## Aiheesta muualla
* Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Sumatranmerantipuu (''Shorea acuminata'')
* UniProt: Taxonomy - ''Rubroshorea acuminata'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Shorea acuminata''
Korake ti znam

**Korake ti znam** on bosnialaisen Maya Sarin esittämä kappale, jolla hän edusti Bosnia ja Hertsegovinaa Eurovision laulukilpailussa 2012. Kappale valittiin sisäisesti maan edustuskappaleeksi ja esitettiin julkisesti ensimmäistä kertaa 15. maaliskuuta 2012. Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa 24. toukokuuta ja pääsi finaaliin. 26. toukokuuta pidetyssä finaalissa kappale sijoittui 18:nneksi.

Sar on levyttänyt kappaleesta myös englanninkielisen version "The Steps I Know" ja italiankielisen version "I Passi Che Fai".

## Lähteet
*https://eurovision.tv/participant/maya-sar
Delta (Pimeyden albumi)

__NOTOC__
**Delta** on rockyhtye Pimeyden neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 20. syyskuuta 2019.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Desibeli.net: 
* Keskisuomalainen: 
* Soundi: 

## Lähteet
Dariush Talai

**Dariush Talai** (; s. 1953) on iranilainen muusikko, jonka instrumentteja ovat tar ja setar. Hänet tunnetaan panoksestaan persialaiseen taidemusiikkiin.

Talai aloitti muodollisen musiikkikoulutuksensa opiskelemalla tarinsoittoa Ali-Akbar Shahnazin johdolla yli vuosikymmenen ajan. Myöhempää opetusta hän sai Nur-Ali Borumandilta ja Abdollah Davamilta. Talai on levyttänyt monia albumeita. Hän on tehnyt myös genrerajat ylittävää työtä; hänen yhteistyökumppaneihinsa ovat kuuluneet jazzmuusikko Michel Portal ja intialaisen musiikin esittäjä Kushal Das. Multimediaprojekteihin Talai on osallistunut Maurice Béjartin ja Carolyn Carlsonin kanssa.

Talai on kehittänyt oman nuottikirjoituksensa radif-melodioita varten. Hän on myös kirjoittanut persialaisen taidemusiikin estetiikasta. Hän on opettanut Teheranin, Pariisin ja Washingtonin yliopistoissa.

## Lähteet
Ellen Strömberg

**Ellen Strömberg** (s. 1987) on suomenruotsalainen kirjailija.

Strömberg valmistui ylioppilaaksi Jakobstads gymnasiumista 2006 ja on opiskellut kirjoittamista muun muassa Åbo Akademin kirjoittajaohjelmassa 2013–2015 ja Monika Fagerholmin kirjoituskurssilla 2016–2017. Hän on opiskellut myös sanataideohjaajaksi 2018–2019. Strömberg on yksi Ylen kulttuuriaiheisen *Sällskapet*-podcastin vakiopanelisteista.

Strömbergin esikoisteos *Jaga vatten* ilmestyi vuonna 2018. Hän sai teoksesta Finlands svenska författareföreningenin esikoispalkinnon 2019. Strömbergin toinen romaani *Klåda* (suom. *Syyhy*) ilmestyi vuonna 2019. Strömbergin kolmas teos, Elin Löfin kuvittama lastenkirja *Maggan året runt*, valittiin Runeberg Junior -palkintoehdokkaaksi vuonna 2020. Vuonna 2022 Strömbergin teos *Vi ska ju bara cykla förbi* (suom. *Mehän vaan mennään siitä ohi*) valittiin lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-ehdokkaaksi. Strömberg sai teoksesta ruotsalaisen lasten- ja nuortenkirjallisuuden August-palkinnon.

Strömberg on kotoisin Luodosta ja asuu Pietarsaaressa.

## Teokset
* 
* 
* 
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Ellen Strömbergin verkkosivut 
* Ellen Strömberg Kirjasampo.fi:ssä
Skalica (piiri)

**Skalican piiri** () on Slovakian piiri Trnavan alueella. Vuonna 2020 sen väkiluku oli 46&nbsp;965.

Skalican piirillä on Slovakian sisällä yhteistä rajaa Senican ja Myjavan piirien kanssa.

Vuoden 2011 lopussa Skalican piirin väestöstä 94,2 prosenttia oli slovakkeja ja 1,9 prosenttia tšekkejä, määriläisiä ja sleesialaisia. Alle 14-vuotiaiden osuus väestöstä oli vuoden 2011 lopussa 14,5 prosenttia, 15–64-vuotiaiden 72,8 prosenttia, yli 65-vuotiaiden 12,6 prosenttia ja väestön keski-ikä oli 39,3 vuotta.

## Väestö

## Kunnat
Skalican piirin 21 kuntaa. Ne kunnat, jotka ovat myös kaupunkeja ovat luettelossa lihavoituja.

* Brodské
* Dubovce
* Chropov
* **[[Gbely]]**
* **[[Holíč]]**
* Kátov
* Kopčany

* Koválovec
* Letničie
* Lopašov
* Mokrý Háj
* Oreské
* Petrova Ves
* Popudinské Močidľany

* Prietržka
* Radimov
* Radošovce
* **[[Skalica]]**
* Trnovec
* Unín
* Vrádište

## Lähteet
Børge Brende

**Børge Brende** (s. 25. syyskuuta 1965 Odda) on norjalainen entinen oikeistopuolue Høyren poliitikko ja vuodesta 2017 nykyinen Maailman talousfoorumin puheenjohtaja. Vuosina 2013–2017 hän oli Norjan ulkoministeri, ja aiemmin hän on toiminut Norjan elinkeino- ja kauppaministerinä (2004–2005) sekä ympäristöministerinä (2001–2004). Vuosina 1988–1990 hän oli Unge Høyren puheenjohtaja, ja hän on toiminut myös oikeistopuolueen 1. varapuheenjohtajana vuosina 1994–1998.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Børge Brende Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Maya Sar

**Maja Sarihodžić** (o.s. **Hodžić**, s. 12. heinäkuuta 1981 Tuzla, Bosnia ja Hertsegovinan ST, Jugoslavia), taiteilijanimeltään **Maya Sar** on bosnialainen laulaja-lauluntekijä. Sar valmistui vuonna 2005 Sarajevon yliopiston musiikkiakatemiasta. Ennen soolouralle siirtymistä Sar toimi monien länsibalkanilaisten muusikkojen, kuten Toni Četinskin ja Dino Merlinin taustalaulajana. Sar toimi Bosnia ja Hertsegovinan taustalaulajana Eurovision laulukilpailussa vuosina 2004 ja 2011. Sarin ensimmäinen single *Nespretno* julkaistiin maaliskuussa 2010.

## Ura
Sar on ollut mukana perustamassa järjestöä, joka taistelee kohdunkaulan syöpää vastaan. Sar on levyttänyt järjestön tueksi hyväntekeväisyyskappaleen *Moj je život moja pjesma*, jota hänen itsensä lisäksi ovat esittämässä Nina Badrić, Karolina Gočeva ja Aleksandra Radović. Tästä työstä Sar palkittiin *Golden Plaque Of The Great Human Heart* -tunnustuksella.

Sarin debyyttialbumi *Krive riječi* julkaistiin 1. kesäkuuta 2013.

### Eurovision laulukilpailu 2012
Bosnia ja Hertsegovinan yleisradioyhtiö BHRT valitsi Sarin sisäisesti edustamaan maataan vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa. Sarin kilpailukappale *[[Korake ti znam]]* valittiin sisäisesti ja esitettiin julkisesti 15. maaliskuuta. Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa, josta se pääsi finaaliin, jossa sijoittui 18:nneksi. Sijoitus oli maan huonoin sitten vuoden 1997.

## Lähteet
*https://www.viisukuppila.fi/esittelyssa-bosnia-hertsegovina-maya-sar-korake-ti-znam/
Muotkajärvi

**Muotkajärvi** (*Muotkejávri*) on ylänköjärvi Enontekiön kuntakeskuksen Hetan lounaispuolella Lapin maakunnan luoteisosassa. Sen pinta-ala on 4,3 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemeltä on 225 kilometriä pohjoisluoteeseen.

## Maantiede
Muotkajärven pituus lounaasta koilliseen on noin kahdeksan kilometriä. Järvi levenee lounaasta kohti keskiosaa, jonka leveys on noin kilometrin, ja kapenee jälleen kohti koillista, jossa sijaitsee pääaltaasta erillään oleva Pahkuri-niminen vesialue. Pahkurin itäkolkasta alkaa noin sadan metrin mittainen Vajekoski, joka laskee koilliseen Ounasjärveen. Muotkajärven pohja kumpuilee, ja vähintään 10 metriä syviä alueita on eri puolilla järveä. Syvin kohta, 16 metriä, sijaitsee järven keskiosassa.

Muotkajärven saarista laajimmat ovat Muotkalahdensaari, Korkeasaari ja Erkinsaari. Isoimmat niemimaat ovat Paasiniemi lounaassa ja Pahkurinniemi koillisessa. Muotkajärven länsirannalla on jonkin verran pientaloja. Kantatie 93 kulkee länsirannan myötäisesti. Muotkajärven tuntumassa sijaitsee useita pieniä vakavesiä (Porokotajärvi, Muotkalahdenjärvi, Kihlankijärvi, Leveäjärvi, Muotkantakainenjärvi).

Enontekiön lentoasema sijaitsee Muotkajärven pohjoispuolella.

Muotkajärven vesitilavuus on 15&nbsp;037&nbsp;000 kuutiometriä eli noin 15 kuutiohehtometriä.

Muotkajärvi (65.633.1.001) kuuluu Muotkajärven valuma-alueeseen (65.633), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Ounasjärven valuma-alue (65.63) ja ensimmäinen jakovaihe Ylä-Ounasjoen valuma-alue (65.6). Muotkajärvi on laajin Muotkajärven alueen 37:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Palovuomajärvi. Alueen kaikilla yli 10 hehtaarin laajuisilla järvillä on virallinen nimi. Alle 10 hehtaarin laajuisista järvistä suurin osa on vailla virallista nimeä.

Muotkajärvi on seitsemänneksi laajin Enontekiön yli 3&nbsp;000 järvestä.

Muotkajärven valuma-alueen Muotkajärvi on laajin Suomen kuudesta Muotkajärvestä. Sen ohella Enontekiöllä sijaitsee kolme pienempää Muotkajärveä. Lisäksi Kittilässä ja Kemijärvellä on Muotkajärvi.

## Lähteet
Kanarianpaju

**Kanarianpaju** (*Salix canariensis*) on Makaronesian saarilla esiintyvä pajulaji. Laji yhdistetään mahdollisesti *[[Salix pedicellata]]* -lajiin alalajiksi (*S. pedicellata* subsp. *canariensis*).

Kanarianpaju kasvaa pensaaksi tai pieneksi puuksi, korkeudeltaan enintään 15 metriä. Lajia esiintyy Madeiralla ja Kanariansaarilla, lukuun ottamatta Kanarian itäisimpiä saaria. Se kasvaa purojen varsilla ja rotkojen kosteikoissa 1400 metrin korkeudelle asti. Kanarianpaju on yleisempi Madeiralla, mutta mahdollisesti uhattu jättiruokokasvustojen levitessä. Kanariansaarilla laji on selvemmin taantunut ja siitä tunnetaan 2010-luvulla 17 jäljellä olevaa esiintymää neljällä eri saarella.

## Lähteet
Utkujärvi

**Utkujärvi** on matala, hiekkarantainen ylänköjärvi Muonion kuntakeskuksen luoteispuolella Lapin maakunnan luoteisosassa. Sen pinta-ala on 3,7 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemeltä on 192 kilometriä pohjoisluoteeseen.

## Maantiede
Utkujärven osat ovat Alainen Utkujärvi ja Ylinen Utkujärvi. Niitä yhdistää salmi, jonka yli on rakennettu valtatie 21. Utkujärven pituus etelästä pohjoiseen on noin viisi kilometriä, suurin leveys lännestä itään on noin kilometrin. Alainen Utkujärvi on sen pohjoispuolella sijaitsevaa Ylistä Utkujärveä matalampi. Sen syvin kohta on 5,4 metriä. Ylisen Utkujärven itäosassa on noin 18 hehtaaria laaja alue, jonka syvyys on vähintään kuusi metriä. Alueen sisällä sijaitsee järven syvin kohta. Utkujärven ainoan saaren pinta-ala on noin 10 aaria.

Utkujärveen laskee Kaarnesjoki pohjoisesta ja Ruottojoki idästä. Utkujärvi laskee etelään Nulusjärveen ja edelleen Utkujokea Muonionjokeen.

Alaisen Utkujärven länsipuolella sijaitsee Ylimuonion kylä. Järven kaakkoisrannalla sijaitsee Nulusniemi-niminen asutuskokonaisuus. Ylisen Utkujärven rannoilla on joitakin pientaloja. Utkujärven länsipuolinen Utkuvaara kohoaa noin 320 metriä merenpinnan yläpuolelle. Järven itäpuolella kohoaa Nulusrova ja Pänttäjä.

Utkujärvi on kalaisa (ahven, hauki, made, siika, särki).

Utkujärven vesitilavuus on 7&nbsp;232&nbsp;000 kuutiometriä.

Utkujärvi (67.441.1.005) kuuluu Utkujärven lähialueeseen (67.441), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Tornionjoen vesistössä (67). Toinen jakovaihe on Utkujärven alue (67.44) ja ensimmäinen jakovaihe Kangosjärven–Muonion alue (67.4). Utkujärvi on laajin Utkujärven lähialueen kymmenestä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä.

Utkujärvi on kahdeksanneksi laajin Muonion 226:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä seuraa Könkäsenjärvi ja Olosjärvi.

## Lähteet
Könkäsenjärvi

**Könkäsenjärvi** on kirkasvetinen ja matala ylänköjärvi Muonion kuntakeskuksen pohjoispuolella Lapin maakunnan luoteisosassa. Sen pinta-ala on 3,1 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemeltä on 200 kilometriä pohjoisluoteeseen.

## Maantiede
Könkäsenjärven osat ovat Isoselkä luoteessa, Mustinlahti koillisessa, Alaisenpäänlahti kaakossa ja edellisistä selkeästi erillään sijaitseva Könkäsenlompolo lounaassa. Isoselkää ja Mustinlahtea erottaa lounaaseen työntyvä Koivuniemi. Noin 12 hehtaaria Könkäsenjärvestä on vähintään kuusi metriä syvä. Syvin kohta sijaitsee Isoselän keskellä. Könkäsenjärven ainoan saaren pinta-ala on noin viisi aaria.

Könkäsenjärveen laskee Siosjoki pohjoisesta. Järven luusua sijaitsee Könkäsenlompolon lounaisosassa, josta laskee Pitkäkoski etelään Järämä-Tervoon (241,3 metriä mpy).

Könkäsenjärven eteläisillä rannoilla on pientaloja. Järven länsipuolinen Vanhankentänrova kohoaa noin 300 metriä merenpinnan yläpuolelle. Pohjoisessa levittäytyy suomaata.

Könkäsenjärvi on kalaisa (ahven, hauki, made, siika, särki).

Könkäsenjärven vesitilavuus on 6&nbsp;085&nbsp;000 kuutiometriä.

Könkäsenjärvi (67.451.1.002) kuuluu Könkäsenjärven lähialueeseen (67.451), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Tornionjoen vesistössä (67). Toinen jakovaihe on Könkäsenjärven valuma-alue (67.45) ja ensimmäinen jakovaihe Kangosjärven–Muonion alue (67.4). Könkäsenjärvi on laajin Könkäsenjärven lähialueen kahdeksasta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä.

Könkäsenjärvi on yhdeksänneksi laajin Muonion 226:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä seuraa Olosjärvi ja Kaarantojärvi.

## Lähteet
Johnny Mercer (poliitikko)

**John Luther ”Johnny” Mercer** (s. 17. elokuuta 1981) on brittiläinen konservatiivipuoluetta edustava poliitikko, joka on toiminut Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenenä vuodesta 2015 lähtien.

Mercer syntyi Dartfordissa ja kasvoi kahdeksanlapsisessa baptistiperheessä. Hän työskenteli Lontoon Cityssä rahoitusalalla harjoittelijana. Hän valmistui vuonna 2003 Sandhurstin kuninkaallisesta sotakorkeakoulusta ja palveli aliluutnanttina () Britannian armeijan kuninkaallisessa tykistörykmentissä (). Vuonna 2005 hänet ylennettiin luutnantiksi. Hän kävi merijalkaväen kommandokurssin ja palveli tykistörykmentin 29. kommandorykmentissä () sekä ratsutykistörykmentissä (). Hän palveli kolmella komennuksella Afganistanissa. Vuonna 2008 hänet ylennettiin kapteeniksi. Mercer erosi asevoimista vuonna 2013. Vuonna 2017 hän julkaisi muistelmateoksen *We Were Warriors: One Soldier's Story of Brutal Combat* nuoruudestaan ja ajastaan asevoimissa.

Mercer oli ehdolla vuoden 2015 parlamenttivaaleissa Plymouth Moor View’n vaalipiirissä, jonka ehdokkaaksi hänet valittiin edellisenä vuonna. Hän on sanonut lähteneensä politiikkaan, koska hän halusi edistää veteraanien saamaa hoitoa, ja valinneensa konservatiivipuolueen, koska hän pitää ongelmana ”massiivista hyvinvointivaltiota, joka imee pois nuoremman sukupolven kunnianhimon ja tarmon.” Kertomansa mukaan Mercer ei ollut aiemmin ollut poliittisesti aktiivinen, ja hän äänesti ensimmäisen kerran missään vaaleissa itseään vuonna 2015. Hänet valittiin alahuoneeseen 37,6 prosentin ääniosuudella voittaen vaalipiirin aiemman edustajan, työväenpuolueen Alison Seabeckin, runsaan tuhannen äänen, noin 2,4 prosenttiyksikön, erolla.

Mercer vastusti brexitiä eli Yhdistyneen kuningaskunnan eroa Euroopan unionista, mutta vuoden 2016 EU-kansanäänestyksen jälkeen hän on todennut, että äänestystulosta on kunnioitettava. 

Vuonna 2019 Mercer nimitettiin sotilas- ja veteraaniasioiden alivaltiosihteeriksi. Vuonna 2021 hänet erotettiin virastaan hänen ilmoitettuaan aikeestaan erota vastalauseena sille, että Pohjois-Irlannissa palvelleet brittiarmeijan sotilaat eivät kuuluneet sotarikossyytesuojan antavan lakiehdotuksen piiriin. 

## Lähteet
Desertasinpensassinappi

**Desertasinpensassinappi** (*Sinapidendron sempervivifolium*) on Madeiralla kasvava harvinainen ja uhanalainen, pensasmainen ristikukkaiskasvilaji. Se on matalahko keltakukkainen pensas, jonka soikeat mehilehdet muistuttavat mehitähden tai mehipuun lehtiä. Desertasinpensassinappi on endeeminen Desertassaarten pääsaarella Deserta Grandella. Se kasvaa kallioilla, alle yhden neliökilometrin laajuisella esiintymisalalla. Lajia on luonnossa jäljellä alle 250 yksilöä, mutta sen kanta on alkanut toipua kasvia syöneiden villien vuohien ja jänisten poistamisen jälkeen.
## Lähteet
Varianssianalyysi

**Varianssianalyysi** () on riippumattomien otosten t-testin yleistys. Sen avulla voidaan selvittää eroavatko kahden tai useamman ryhmän keskiarvot toisistaan. Varianssianalyysi voidaan suorittaa yhdelle (yksisuuntainen varianssianalyysi), kahdelle (kaksisuuntainen varianssianalyysi) tai usealle (monisuuntainen varianssianalyysi) riippumattomalle muuttujalle. 

## F-testi
Varianssianalyysiin liittyvä testisuure F on Fisherin F-suhde, joka on riippumattoman muuttujan varianssin suhde virhevarianssiin. F-suhde voidaan myös ajatella olevan ryhmien välisen varianssin suhde ryhmän sisäiseen varianssiin. Testisuure noudattaa F-jakaumaa, jonka vapausasteet ovat k-1 ja N-1, kun k on ryhmien lukumäärä ja N otoskoko. Hyvin korkeilla F-suhteen arvoilla on epätodennäköistä, että keskiarvojen erotus olisi sattumaa.

Esimerkiksi yksisuuntaisessa varianssianalyysissä F-suhde:

F=\frac{N-k}{k-1}\cdot\frac{\sum_{j=1}^{k} n_j(\bar{Y}_{j} - \bar{Y})^2}{\sum_{j=1}^{k}\sum_{i=1}^{n_{i}} \left( Y_{ij}-\bar{Y}_{j} \right)^2}

\bar{Y}_{j} = \text{Ryhmän j keskiarvo}, \bar{Y} = \text{Kokonaiskeskiarvo} 

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Nekrasovskaja

**Nekrasovskaja** () on Moskovan metron viidestoista linja. Linja avattiin 3. kesäkuuta 2019.

Linjan pituus on 22,3 kilometriä ja siinä on 8 asemaa.

## Asemat

* Nižegorodskaja (Нижегородская)
* Stahanovskaja (Стахановская)
* Okskaja (Окская)
* Jugo-Vostotšnaja (Юго-Восточная)
* Kosino (Косино)
* Ulitsa Dmitrijevskogo (Улица Дмитриевского)
* Luhmanovskaja (Лухмановская)
* Nekrasovka (Некрасовка)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vuontisjärvi (Inari)

**Vuontisjärvi** (*Vuáidâšjävri*) on järvi Inarissa Lapin maakunnan pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 10,7 neliökilometriä. Etäisyys Ivalosta on 41 kilometriä pohjoisluoteeseen ja Rovaniemeltä 281 kilometriä pohjoiskoilliseen.

## Maantiede
Vuontisjärven pituus lounaasta koilliseen on 12 kilometriä. Leveys vaihtelee kilometrin molemmin puolin. Järvi on syvyyssuhteiltaan vaihteleva. Järven keski- ja pohjoisosassa on useita vähintään 20 metriä syviä kohtia, syvin kohta, 31 metriä, sijaitsee keskellä järveä. Järven eteläosa on matalampaa. Aivan eteläisimmän osan Piritlahti ja Sääskilahti ovat hyvin matalia, kuten myös järven suorantainen pohjoiskolkka. Järven länsirannalla sijaitsee mutkainen Korppivuono ja yli 20 metrin syvyyteen yltävä Huutolahti, koillisrannalla sijaitsee matala Aunuslahti, josta on salmiyhteys Vuontisjärven kanssa samantasoiseen Aunusjärveen.

Vuontisjärven eteläpuoliskolla sijaitsee useita saaria. Laajin on yli kymmenhehtaarinen Isosaari järven eteläisimmässä osassa. Myös järven keskellä sijaitsee Isosaari. Muita saaria ovat esimerkiksi Huutomerkkisaari, Hillasaari, Kaheksussaari, Koivusaari, Karisaari ja Isosaaren pohjoispuolella sijaitsevat Korkeasaari ja Matalasaari, josta pohjoiseen järvi on saareton. Vuontisjärven etelärannan Koivuniemi on asuttu. Muita huomattavia niemimaita ovat Korppiniemi, Keinoniemi ja Huutoniemi.

Vuontisjärveen virtaa laskuojia koillisesta. Järven etelärannalta lähtee Martveijuuhâ etelään Martinlompolaan (151,1 metriä mpy), joka laskee Martinojaa Muddusjärven (146,8 metriä mpy) Martveinjälmiin. Vuontisjärven ja Muddusjärveen kuuluvan Pitkävuonon välisellä maa-alueella on vaaroja, jotka kohoavat noin sata metriä järvien pintoja korkeammalle. Vuontisjärven syvimmän kohdan itäpuolella sijaitsee Kissahaukkavaara, jonka laki on noin 235 metriä mpy.

Vuontisjärven länsipuolitse kulkee valtatie 4. Sekä 69. pohjoinen leveyspiiri että 27. itäinen pituuspiiri kulkevat Vuontisjärven halki.

Vuontisjärvi (71.260.1.002) kuuluu Vuontisjärven valuma-alueeseen (71.26), joka on toisen jakovaiheen vesistö Paatsjoen vesistössä (71). Ensimmäinen jakovaihe on Paatarin–Mutusjärven alue (71.2). Vuontisjärvi on laajin Vuontisjärven valuma-alueen 25:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Pikkujoenjärvi ja kolmanneksi laajin Kuivajärvi. Suuri osa alueen pienimmistä järvistä on vailla virallista nimeä.

Vuontisjärvi on 12:nneksi laajin Inarin yli 8&nbsp;000 järvestä ja suurin Suomen kuudesta Vuontisjärvestä. Inarin toinen Vuontisjärvi sijaitsee Uutuanjoen päävesistössä. Lisäksi Enontekiössä on kolme Vuontisjärveä ja Muoniossa yksi.

## Lähteet
Joal-Fadiouth

**Joal-Fadiouth** on kaupunkikunta Thièsin alueen Mbourin departementissa Senegalissa. Se sijaitsee Atlantin rannikolla 30 kilometriä Mbourista etelään. Vuoden 2023 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 61&nbsp;582 asukasta.

Joal-Fadiouthin kunnan pinta-ala on 50,35 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa ja idässä Nguéniènen ja etelässä Palmarin Facaon kuntiin. Maisemaa leimaavat kymmenen kilometrin pituinen rannikkovyöhyke sekä vuoroveden muovaama estuaari, kanavat ja rämeet. Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen, mutta sen ilmastoon vaikuttaa Atlantin valtameri. Luonnonvarainen kasvillisuus on savannia ja mangrovea.

Vuonna 1996 perustettuun kuntaan kuuluu kolme taajamaa: Joal, Ngazobil ja Fadiouth. Kaksi ensimmäistä sijaitsevat *Petite Côten* rannikkovyöhykkeen eteläkärjessä ja Fadiouth estuaarin saarella. Kaksi kolmasosaa väestöstä asuu Joalissa. Kolme neljäsosaa on sererejä ja vajaa neljännes wolofeja. Sererit ovat pääosin kristittyjä ja wolofit etupäässä muslimeja.

Joal oli 1500-luvulta lähtien Sinen sererivaltion sekä portugalilaisten, hollantilaisten, englantilaisten ja ranskalaisten kauppapaikka. Kaupankäynnin seurauksena sinne muodostui portugalilais-afrikkalaisten lançadojen katolinen yhteisö. Louis Faidherben johtamat ranskalaiset valloittivat alueen vuonna 1859.

Joalista on maantieyhteys Mbouriin ja edelleen Pointe de Sangomarin niemen kärkeen Djiferiin. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, kalastus ja matkailu. Nähtävyyksiä ovat Ngazobilin suojeltu metsäalue, presidentti Léopold Sédar Senghorin kotitalo Joalissa sekä ahtaasti rakennettu Fadiouthin saari siltoineen, kirkkoineen, viljavarastoineen ja hautausmaineen.

## Lähteet
Kay-Achim Schönbach

**Kay-Achim Schönbach** (s. 1965) on saksalainen vara-amiraali,  entinen Saksan laivaston komentaja. Hän joutui eroamaan tehtävästään Intiassa Delhissä Manohar Parrikar -puolustustutkimusinstituutin tilaisuudessa tammikuussa 2022 pitämässään puheessa esitettyjen mielipiteidensä vuoksi. Hän sanoi, ettei Ukraina voi liittyä Natoon ja että Vladimir Putin ansaitsee kunnioitusta, jota tämä hakeekin Ukrainan alueiden valtaamisella. Schönbachin mukaan ”Krimin niemimaa on menetetty, eikä sitä saada koskaan takaisin". Eron syyksi hän sanoi, ettei halua aiheuttaa enempää vahinkoa Saksan laivastolle ja Saksan valtiolle.

## Lähteet
Iyad Sughayer

**Iyad Sughayer** (s. 1993 Amman) on jordanialais-palestiinalainen pianisti.

Sughayer sai varhaisen koulutuksensa synnyinkaupungissaan Ammanissa. Hän sai vuonna 2019 kansainvälisen taiteilijadiplomin Royal Northern College of Musicista, jossa oli opiskellut Murray McLachlanin, Martino Tirimon ja Graham Scottin johdolla. Hän opiskeli myös Chetham's School of Musicissa ja Trinity Laban Conservatoire of Music and Dancessa. Sughayer on esiintynyt muiden muassa BBC:n filharmonikkojen sekä Kairon ja Ammanin sinfoniaorkestereiden solistina. Hän on pitänyt resitaaleja esimerkiksi Wigmore Hallissa, Laeiszhallessa ja Steinway Hallissa.

Sughayer julkaisi esikoislevynään vuonna 2019 Aram Hatšaturjanin pianoteosten levytyksen BIS-levymerkin kautta.

## Lähteet
Vahvajärvi (Sortavalan piiri)

**Vahvajärvi** () on Venäjällä Karjalan tasavallan Sortavalan piirissä sijaitseva järvi, jonka laskujoki Sahinoja laskee lopulta Jänisjärveen.

## Maantietoa
Vahvajärvi on 6,7&nbsp;kilometriä pitkä, 3,0&nbsp;kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 10,3&nbsp;neliökilometriä  (tai 10,3&nbsp;km² , 11,6&nbsp;km² ). Se on nykyään metsäjärvi, jonka rannoilla ei ole kiinteää asutusta. Järvi on 23,5&nbsp;metriä syvä ja sen keskisyvyys on noin 7&nbsp;metriä. Tällä keskisyvyydellä olisi järven laskennallinen tilavuus noin 0,072&nbsp;kuutiokilometriä eli 72&nbsp;miljoonaa&nbsp;kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on ilmoitettu olevan 24&nbsp;kilometriä. Järvessä onkin niemiä ja lahtia, jotka kasvattavat rantaviivan pituutta.

Järven saaria on laskettu Internetin karttapalvelujen satelliittivalokuvista 14. Suuri osa saarista ovat kuitenkin luotoja. Suurin saari on Vahvasaari (), joka on ollut asuttu. Saari on 1,7&nbsp;kilometriä pitkä. Sen eteläpuolella sijaitsee Muhkosaari (), joka on 400&nbsp;metriä pitkä. Saaret sijaitsevat järven länsirannan tuntumassa entisen Vahvajärven kylän kohdalla. Muita saaria ovat Vahvasaaren pohjoispuolella Koivusaari ja Kapansaari, koillisrannassa Sahinlahdella Jänissaari, Muhkosaaren eteläpuolella Tillinlahdella Vasikansaari, Verkkosaari ja Selkäsaari, lounaisrannassa Jänissaari ja eteläpäässä Hakolahdella Revonsaari ja Kelinsaari. Saarien nimet on katsottu vanhoista suomalaisista kartoista.

Järven itäpuolella kulkee Matkaselän () ja Jänisjärven () välinen rautatie. Järven pohjoispäässä on 1990-luvun puoliin väliin ollut Pirttipohjan kylä ja rautatiepysäkki (), mutta ne ovat autioituneet. Myös länsirannassa sijainnut Vahvajärven kylä on autioitunut. Lähin pysäkki sijaitsee Alalammella ().

## Luontoarvoja
Järven kalakanta muodostuu ainakin seuraavista kalalajeista: muikku, kuore, särki, ahven, hauki, made, kiiski ja säyne.

## Vesistösuhteita
Vahvajärvi kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jonka Kelokosken valuma-alueeseen se kuuluu. Järven lasku-uoma kuuluu vesireittiin, joka laskee Jänisjärveen. Sen laskujoki Jänisjoki laskee Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen.

Vahvajärvi on Kelokosken valuma-alueen pääjärvi, johon latvavedet kerääntyvät ennen laskemistaan Jänisjärveen. Järven valuma-alueen pinta-ala on 39,6&nbsp;neliökilometriä . Esimerkiksi Hietalahteen laskee Hiijärven lyhyt laskuoja Kivioja. Lasku-uomaan kuuluvat Sahinojan lisäksi Ruokolampi ja sen laskuoja Töyhinoja, Ylälampi ja sen laskuoja ja Alalampi ja sen laskuoja Kelokoski. Vesireitti laskee Jänisjärven lounaisrantaan aivan Kontioleppälahden viereen. Vahvajärven vedenpinnan korkeus on 88&nbsp;metriä ja Jänisjärven 64&nbsp;metriä.

Valuma-alueen muita järviä ovat Päähimainenlampi (), Venelampi (Венелампи), Riuttalampi (Риутталампи), Perttilampi (Перттилампи) ja Hiijärvi.

## Lähteitä
### Huomioita

### Viitteet
Rotkosara

**Rotkosara** (*Carex vulcani*) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon, sarojen (*Carex*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on Azorien endeeminen kasvilaji ja kasvaa siellä Floresin, Faialin, Picon, Terceiran, São Jorgen, São Miguelin ja Santa Marian saarilla. Rotkosara kasvaa kallioilla, jokilaaksoissa sekä laakeri-, kielopuu- ja katajametsissä.

## Lähteet
* Schäfer, H., 2005: Endemic Vascular Plants of the Azores: an Updated List — *Hoppea – Regensburgische Botanische Gesellschaft*, s. 275–283 (https://islandlab.uac.pt/fotos/publicacoes/publicacoes_Schaefer05_EndemicVascularPlantsAzoresUpdatedList.pdf) 

## Aiheesta muualla
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Carex vulcani''
Aimé Bonpland

**Aimé Jacques Alexandre Bonpland** (syntymänimeltään **Goujaud**) (elokuu 1773 La Rochelle, Ranska – 4. toukokuuta 1858 Paso de los Libres, Argentiina) oli ranskalainen kasvitieteilijä ja latinalaisen Amerikan tutkimusmatkailija.

## Elämä ja ura
Bonpland opiskeli lääketiedettä Pariisissa, toimi kirurgina Ranskan armeijassa ja teki sen jälkeen yhdessä Alexander von Humboldtin kanssa luonnontieteiden kannalta käänteentekeviä matkoja Espanjassa, Meksikossa, Kuubassa, Kolumbiassa, Kordillereilla sekä Orinoco- ja Amazon-jokien ympäristössä. Hän keräsi Etelä-Amerikassa yli 6 000 kasvilajia, joista 3 500 lajia oli tuolloin vielä kuvaamatta. Palattuaan elokuussa 1804 Ranskaan Napoleon nimitti hänet Navarran ja Malmaisonin keisarillisten kasvitieteellisten puutarhojen johtajaksi. Näistä hän julkaisi yksityiskohtaisen kuvauksen, *Description des plantes rares, cultivées à Navarre et à Malmaison* (1813). Samaan aikaan hän julkaisi teokset *Plantes équinoxiales recueillies en Mexique etc.* (1805-1818) ja *Monographie des mélastomacées* (1806-1823). 

Ranskan keisarivallan kaatuminen järkytti häntä niin, ettei hän enää halunnut jäädä Eurooppaan. Bonpland lähti vuonna 1816 Buenos Airesiin, jossa hänet nimitettiin luonnontieteiden professoriksi. Vuonna 1820 hän lähti matkalle Paraná-jokea pitkin tutkimaan Paraguayta, jonne hän perusti siirtokunnan. Paraguayn diktaattori José Gaspar Rodríguez de Francia tuhosi kuitenkin pian asutuksen, ja Bonpland itse joutui joulukuussa 1821 vangiksi Asuncióniin, jossa häntä pidettiin vangittuna toukokuuhun 1829 asti huolimatta Humboldtin ja useiden hallitusten yrityksistä vapauttaa hänet. Sitten hän asettui lyhyeksi aikaa lääkäriksi Brasiliaan, Piratini-joen suulle. Sieltä hän lähti Uruguayhin, jossa hän perusti appelsiiniviljelmiä ja harjoitti merinolampaiden paimentamista. Vuonna 1832 hän aikoi palata Eurooppaan kokoelmiensa kanssa, mutta Francian kuolema sai hänet palaamaan Paraguayhin, jossa hän jatkoi tutkimuksiaan. Vuonna 1850 hän muutti Argentiinan Corrientesiin kartanolle, jonka hän oli saanut valtiolta palkkioksi palveluksistaan luonnonhistoriallisen museon perustamisessa. Laajamittaisten tutkimustensa aikana hän tuhlasi varansa ja ajautui köyhyyteen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Prix de Cornulier

**Prix de Cornulier** on vuosittainen montélähtö 4–10-vuotiaille lämminveriravureille, joilla ratsastetaan 2&nbsp;700 metrin matka ranskalaisella volttilähdöllä.

## Aiheesta muualla
* lista kilpailun voittajista
Jorma Koskela

**Jorma Iisakki Koskela** (24. elokuuta 1920 Kankaanpää – 11. joulukuuta 1981 Harjavalta) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Koskelan vanhemmat olivat maanviljelijä, jalkinetehtailija Isak Koskela ja emäntä Hilma Mattila, Kankaanpään Vihteljärveltä. Osallistuttuaan jatkosotaan ja palattuaan sieltä vääpelinä Koskela meni 1944 myyntitehtäviin isänsä omistamaan yritykseen, mutta viljeli samalla kotitilaansa. Veljensä kanssa hän siirtyi vähitellen kehittämään yrityksen toimintaa, jalkineiden teollinen tuotanto Koskelan Kenkätehtaassa aloitettiin vuonna 1956. Isän kuoltua Koskelasta tuli yrityksen toimitusjohtaja. Yrityksen toiminta kasvoi merkittävästi ja sen tuotteita meni myös vientiin. Laviaan perustettiin toinen tehdas.  Yritys oli 1970-luvulla Suomen suurimpia jalkineiden valmistajia, mutta Neuvostoliiton romahdus vaikutti siihen merkittävästi, samoin kuin osaltaan myös Koskelan kuolema jo vuonna 1981.

Koskela osallistui alansa ja alueelliseen yhteistyöhön ja entisenä pesäpalloilijana toimi myös muun muassa Kankaanpään Mailan johtokunnassa. Ansioistaan urheilun piirissä hän sai Suomen Valtakunnan Urheiluliiton hopeisen plaketin. Teollisuusneuvoksen arvonimi Koskelalle myönnettiin vuonna 1978. Hän kuoli Satalinnan sairaalassa 61-vuotiaana joulukuussa 1981.

## Lähteet
Piikkinuijasara

**Piikkinuijasara** (*Carex grayi*) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon, sarojen (*Carex*) sukuun kuuluva kasvilaji. Se kasvaa noin 60–90 cm korkeaksi. Lehdet ovat lähes ainavihantia ja enintään 1,3 cm leveitä. Kukintona on vihertävänkeltainen tai -ruskea tähkistö.

Piikkinuijasaraa voi kasvattaa koristekasvina ja se sopii erityisesti isoiksi ryhmiksi vesiaiheiden ympärille. Laji kasvaa parhaiten ravinteikkaassa maaperässä täydessä auringon valossa, mutta pärjää myös kevyessä varjossa. Piikkinuijasara viihtyy sekä veden äärellä että vedessä. Sopivissa olosuhteissa laji pystyy siementämään ja lisääntymään itsenäisesti.

Piikkinuijasaran tieteellisen nimen lajinimi (*grayi*) viittaa Asa Grayhin.

## Lähteet
* Missouri Botanical Garden: ''Carex grayi'' 

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Piikkinuijasara (''Carex grayi'')
* JSTOR Global Plants: ''Carex grayi'' 
* Integrated Taxonomic Information System (ITIS): ''Carex grayi'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Carex grayi'' 
* Flora of North America: ''Carex grayi''