open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aurdalin kirkko

**Aurdalin kirkko** () on Nord-Aurdalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1737.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Leira

**Leira** on taajama Nord-Aurdalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,1 neliökilometriä ja asukasluku 941 vuonna 2023. 

Valdres folkehøgskule.JPG|Valdresin kansanopisto

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ulnesin kirkko

**Ulnesin kirkko** () on Nord-Aurdalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1200-luvulta.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ragnar Ulfung

**Ragnar Ulfung** (s. 28. helmikuuta 1927 Oslo) on norjalainen oopperalaulaja, joka on äänialaltaan tenori. Hän vietti suurimman osan urastaan Ruotsissa.

Ulfung opiskeli Oslossa ja Milanossa. Debyyttinsä hän teki Oslossa 1952 tulkitsemalla Magadoffin roolin Gian Carlo Menottin *[[Konsuli (ooppera)|Konsulissa]]*. Ulfung lauloi vuosina 1955–1958 Göteborgin Stora Teaternissa ja vuosina 1958–1983 Tukholman kuninkaallisessa oopperassa. Vuosina 1977–1978 hän oli Göteborgin Stora Teaternin taiteellinen johtaja. Ulfung esiintyi lisäksi muun muassa La Scalassa, Covent Gardenissa ja Metropolitan-oopperassa. Hänet tunnetaan myös Monostatoksen roolista Ingmar Bergmanin elokuvassa *[[Taikahuilu (elokuva)|Taikahuilu]]*.

Ulfung on Pyhän Olavin ritarikunnan ritari. Hän sai Ruotsista hovsångaren arvonimen ja Litteris et Artibus -mitalin. Catarina Ericson-Roos kirjoitti Ulfungin elämäkertateoksen *Ragnar Ulfung: Jag måste sjunga annars dör jag* (2024).

## Lähteet
Valdresin kulttuurihistoriallinen museo

**Valdresin kulttuurihistoriallinen museo** () on Nord-Aurdalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva kulttuurihistoriallinen ulkomuseo. Se on perustettu vuonna 1901, ja sinne on kerätty noin sata rakennusta. Museolla on myös paikallisen kansanmusiikin arkisto.

Valdres Folkemuseum, Nord-Aurdal.JPG|Rakennuksia
Valdrestur 2022 sommer 34.jpg|Keittiövälineitä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Valdresin kansanopisto

**Valdresin kansanopisto** () on Nord-Aurdalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva kristillinen kansanopisto, joka on perustettu vuonna 1899. Sen omistaa Norjan NMKY-NNKY, ja siellä on vuosittain noin sata oppilasta. Opetustarjonta keskittyy talviliikuntaan ja ulkoaktiviteetteihin.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kansanopiston verkkosivut
Ragnhild Hemsing

**Ranghild Hemsing** (s. 15. helmikuuta 1988 Valdres) on norjalainen hardangerviulisti. Siskonsa Eldbjørg Hemsingin kanssa hän perusti vuonna 2013 klassisen musiikin Hemsing-festivaalin, joka järjestetään vuosittain Aurdalissa.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Căprianan luostari

**Căprianan luostari** on ortodoksinen munkkiluostari Moldovassa Căprianan kylässä Codrin metsäöalueella noin 40 km pääkaupunki Chișinăusta koilliseen. Luostarissa on kolme kirkkoa. Sitä pidetään Moldovan kirjakielen, musiikin ja arkkitehtuurin kehtona.

Perimätiedon mukaan Aleksanteri Hyvä metsästi alueella 1400-luvulla, kun kauris kumarsi hänelle. Ruhtinas säästi kauriin ja nimesi paikan sen ja tyttärensä Anan mukaan (Capri-Ana), ja näki yöllä unta, että paikalle piti rakentaa mahtava luostari.

Luostarin kolmesta kirkosta vanhin on Neitsyt Marian taivaaseen ottamisen muistolle pyhitetty kirkko. Se on Moldovan vanhin edelleen käytössä oleva kirkko, peräisin 1420-luvulta. Kirkkorakennus on rakennettu uudelleen monia kertoja edellisen tuhouduttua maanjäristyksissä. Nykyinen rakennus on maanalaisten osien tyylin perusteella Tapani Suuren ajoilta, mutta sitäkin on remontoitu ja muutettu useasti.

Kommunistivallan aikoina 1962–1989 luostari oli maallisena kulttuuritalona, varastona ja sairaalana.

1990-luvulla luostarin aluleelta löytyi arkeologisissa kaivauksissa jäänteitä kirkosta Aleksanteri Hyvän ajoilta.


File:Bise.jpg| Neitsyt Marian Taivaaseenottamisen kirkko.
File:Capriana interior of the Dormition church.jpg| Sisäkuva
File:Căpriana monastery in Moldova.jpg| Pyhän Yrjön talvikirkko
File:Capriana 00307.jpg|Sisäkuva
File:Căpriana Monastery (Apr 2016) 6.jpg| Vanha kaivo
File:AIRM - Mănăstirea Căpriana - octombrie 2012 - 494354657255959.jpg|Vanhoja rakenteita


## Lähteet
Kanta-astuja

**Kanta-astuja** on eläin, jonka takaraajassa kantapää on muodostunut siten, että kävellessä kantapää osuu maahan. Kanta-astujien jalkaterän luut ovat sen muotoiset, että ne tukevat kävelemistä. Ihminen ja muut kädelliset ovat kanta-astujia. Myös karhu on kanta-astuja.

## Lähteet
Tuulivoima Venäjällä

**Tuulivoima Venäjällä** käsittelee tuulivoiman tuotantoa Venäjällä. Venäjällä on erinomaiset tuuliolosuhteet Kuolan niemimaan koko satojen kilometrien mittaisella pohjoisrannikolla, jossa keskituuli on 8,5 metriä sekunnissa. Vuonna 2021 tuulivoima muodosti 0,72 prosenttia Venäjän sähköntuotantokapasiteetista ja 0,35 prosenttia sähkön kokonaistuotannosta.

Murmanskin alueella sijaitsee 202 MW:n tuulivoimapuisto lähellä Teriberkaa. Se koostuu 57 kappaleesta 3,55 MW:n tuulivoimalaitoksia.

Valtionyhtiö Rosatom valmistaa tuulivoimalaitoksia ja rakentaa tuulivoimapuistoja NovaWind-nimellä. Se tarjoaa yhtä yksinkertaista 2,5 MW:n tuulivoimalamallia, jossa on merkittävän lyhyt torni (75, 99 tai 135 metriä) joka kootaan pinottavista elementeistä. Lapojen halkaisija on 100 metriä. Tuulivoimalassa ei ole lainkaan vaihteistoa, vaan se toimii suoravedolla.

## Lähteet
Teardown

**Teardown** on ruotsalaisen Tuxedo Labsin tekemä peli. Peli julkaistiin vuonna 2020 early access-vaiheessa, ja julkaistiin virallisesti 2022.  Peli perustuu asioiden tuhoamiseen.
Ais-molliasteikko

**Ais-molliasteikko** on ais-sävelestä alkava sävelasteikko, jonka luonnolliseen variaatioon kuuluvat sävelet ais, his, cis, dis, eis, fis, gis ja ais. Ais-mollin rinnakkaissävellaji on Cis-duuri ja muunnossävellaji teoreettinen Ais-duuri. Koska kaikki sävelet ovat ylennettyjä, niin yleensä käytetään tämän enharmonista vastinetta, eli B-mollia.

## Variaatioita
***Melodinen molli**: ais, his, cis, dis, eis, fisis, gisis
***Harmoninen molli**: ais, his, cis, dis, eis, fis, gisis, ais
***Pentatoninen molli**: ais, cis, dis, eis, gis, ais

## Ais-mollin säveliä käyttäviä sointuja eri  sointuasteilla
 

## Ais-mollin etumerkintä eri nuottiavaimilla
### Neljällä yleisimmällä avaimella
{ \new Staff \with{ \magnifyStaff #3/2 } > }

Neljällä yleisimmällä nuottiavaimella (diskantti-, altto-, tenori- ja bassoavain) on vakiintuneet standardit, miten niille kirjoitetaan etumerkit. Ais-mollin etumerkit kirjoitetaan niille ylläolevin tavoin.

## Lähteet
Pirkko Soininen

**Pirkko Soininen** (s. 1969 Lahti) on suomalainen kirjailija ja vapaa toimittaja, joka on kirjoittanut sekä runoutta että proosaa. Hän sai esikoisrunoteoksestaan *Murretut päivät* (2013) Runo-Kaarina-palkinnon. Sen jälkeen hän on kirjoittanut Eppu Nuotion kanssa kolmiosaisen taidemaailmaan sijoittuvan rikosromaanin sekä neljä elämäkertaromaania suomalaisista naistaiteilijoista ja -kirjailijoista.

## Ura
Soininen opiskeli Turun yliopistosta, mistä hän valmistui maisteriksi yleisestä kirjallisuustieteestä. Hän on opiskellut lisäksi luovaa kirjoittamista Oriveden vapaassa kirjoittajakoulussa ja Kriittisessä korkeakoulussa.

Soinisen esikoisteos oli runokokoelma *Murretut päivät*, josta hän voitti 2013 esikoisrunoilijoille tarkoitetun Runo-Kaarina-palkinnon. Soinisen toinen runokokoelma *Avataan siiven alta* ilmestyi 2016.

Soinisen ja Eppu Nuotion yhdessä kirjoittama rikosromaani *Nainen parvekkeella* julkaistiin 2016. Nuotio oli ottanut Soiniseen yhteyttä tämän *Tuulen naapurina* -blogin kautta, kun hän tarvitsi kuvailua Turusta romaaniinsa *Mutta minä rakastan sinua*. He alkoivat kävellä yhdessä, ja Soininen ehdotti yhteisen kirjan tekemistä. Romaanin päähenkilö on dokumentaristi Salome Virta, joka alkaa etsiä Albert Edelfeltin teoksen *Nainen parvekkeella* sijaintipaikkaa. Soininen ja Nuotio kirjoittivat lopulta taidedekkarisarjasta kolmiosaisen. *Sakset tyynyn alla* (2018) liittyy Frederick William Elwellin maalaukseen ja *Punainen vaate* (2019) Elin Danielson-Gambogin omakuvaan.

Soinisen oma ensimmäinen proosateos on vuonna 2018 julkaistu *Ellen*, joka kertoo taidemaalari Ellen Thesleffistä. Se on päiväkirjamuotoon kirjoitettu elämäkertaromaani, joka sijoittuu Thesleffin Firenzen-aikaan. Soininen kirjoitti *Ellenin* jälkeen elämäkertaromaanit Wivi Lönnistä, Maila Pylkkösestä ja Signe Branderista. *[[Valosta rakentuvat huoneet]]* (2021) kertoo arkkitehti Lönnin taistelusta aikansa sukupuoliroolien ja suvun paineiden keskellä. *Kipulintu* (2023) puolestaan on romaani runoilija Maila Pylkkösen traagisesta elämästä. Sen kehyskertomus sijoittuu Nikkilän mielisairaalaan. Samassa paikassa myös valokuvaaja Signe Brander muistelee elämäänsä romaanissa *Signe* (2024).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Soinisen kotisivut
Kärkiastuja

**Kärkiastuja** on eläin, joka astelee kävellessään jalan kärjellä. Kärkiastujiin kuuluvat kavioeläimet ja sorkkaeläimet. Kärkiastujien jalat ovat pidemmät ja sirommat kuin varvasastujilla tai kanta-astujilla.

## Lähteet
Suomen Hyönteistieteellinen Seura

**Suomen Hyönteistieteellinen Seura ry** on vuosina 1935–2022 toiminut hyönteistieteellinen yhdistys. Seuran tarkoituksena oli toimia hyönteisten tutkijoiden ja hyönteistieteen harrastajien yhdyssiteenä ja edistää hyönteisten tutkimusta.

## Historia
Seura sai alkunsa vuonna 1935, kun osa Helsingin Hyönteistieteellisen Yhdistyksen suomenkielisistä jäsenistä irtautui yhdistyksestä ja perusti oman seuran. Vuonna 2022 Helsingin Hyönteistieteellinen Yhdistys muutti sääntöjään ja nimi vaihtui Suomen Hyönteisseuraksi. Samalla Suomen Hyönteistieteellinen Seura siirsi varansa Suomen Hyönteisseuralle ja lakkautti toimintansa. Jäsenistö sai ilmoituksella siirtyä Suomen Hyönteistieteellisestä Seurasta uudistuneeseen Suomen Hyönteisseuraan.

## Seuran julkaisuja
Seura julkaisi Annales Entomologici Fennici -lehteä eli Suomen hyönteistieteellistä aikakauskirjaa vuosina 1935–1989 sekä Acta Entomologica Fennica -monografiasarjaa vuosina 1947–1989. Yhdessä Helsingin Hyönteistieteellisen Yhdistyksen, Suomen Perhostutkijain Seuran ja Turun Eläin- ja Kasvitieteellisen Seuran kanssa se osallistui Entomologica Fennica -lehden julkaisuun vuosina 1990–2019.

## Organisaatio
Seuran asioita hoiti vuosikokouksessa valittu hallitus, johon kuuluivat puheenjohtaja, varapuheenjohtaja, sihteeri, rahastonhoitaja, kirjastonhoitaja ja kaksi muuta jäsentä.

### Puheenjohtajat

* Uunio Saalas 1935–1954
* Esko Kangas 1955–1975
* Martti Markkula 1976–1980
* Olli Halkka 1981–1984
* Antti Jansson 1985–1990
* Antti Pekkarinen 1991–2003
* Ilkka Teräs 2004–2012
* Ilpo Mannerkoski 2013–2022

## Lähteet
Twisters

**Twisters** on vuonna 2024 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen katastrofielokuva, jonka on ohjannut Lee Isaac Chung ja käsikirjoittanut Mark L. Smith. Se on itsenäinen jatko-osa vuoden 1996 elokuvalle *[[Twister (vuoden 1996 elokuva)|Twister]]*. Pääosia esittävät Daisy Edgar-Jones, Glen Powell, Anthony Ramos, Maura Tierney, Brandon Perea ja Sasha Lane.

*Twisters* sai maailmanensi-iltansa Lontoon Leicester Squarella sijaitsevassa Empire-elokuvateatterissa 8. heinäkuuta 2024. Suomen-ensi-iltansa se sai 12. heinäkuuta 2024. Elokuva sai positiivisen vastaanoton.

## Näyttelijät

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto 
*
Syöpätautien klinikka

**Syöpäkeskus,** alk. *Sädehoitoklinikka* on Helsingissä Meilahden sairaala-alueella sijaitseva rakennus. Rakennuksen eri peruskorjausvaiheiden aikana vuosina 2009−2025 toimintaa on siirtynyt Kolmiosairaalaan ja vuonna 2023 valmistuneen Siltasairaalaan yhteyteen, alkuperäisen rakennuksen eteen rakennettuun Syöpäkeskukseen, osoitteessa Haartmaninkatu 4.

Vuonna 1962 valmistuneen rakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehdit Erkki Helamaa ja Veijo Martikainen. Rakennusta ei ole suojeltu asemakaavassa, vaikka rakennussuunnitelma perustuu yleisen arkkitehtikilpailun 1. palkintosijaan.

## Historia

Helsingin Yleisen sairaalan sädehoito-osasto sijaitsi alunperin Unioninkatu 38:ssa. Hyksin synnyn aikoihin 1950-luvulla sen tilat alkoivat käydä ahtaiksi sädehoidon yleistyttyä hoitomenetelmänä. Professori Sakari Mustakallio onnistui saamaan eduskunnan myötämieliseksi erillisen sädehoitoklinikan rahoittamiselle ja rakentamiselle. Klinikan suunnittelusta järjestettiin kutsukilpailu, jonka voittivat arkkitehdit Erkki Helamaa ja Veijo Martikainen. Rakennus toteutui hyvin samankaltaisena kilpailuehdotuksen kanssa ja sädehoito-osasto pääsi muuttamaan rakennukseen syyskuussa 1962.
 
Rakennukseen tuli 125 potilaspaikkaa sekä laajat poliklinikka- ja toimenpidetilat. Vuodeosastot sijoitettiin 8-kerroksisen potilastornin viiteen ylimpään kerrokseen. Kellarikerrokseen sijoitettiin raskasta säteilysuojausta vaativat tilat. Rakennus on Meilahden alueen ja ilmeisesti Suomen ensimmäinen "blokki jalustalla" -tyyppinen sairaala. Alkuperäistäisisäänkäyntiä korosti sen ylle lipaksi asettunut luentosaliosa, jollainen tehtiin myöhemmin myös Meilahden tornisairaalaan. Teräsbetonirunkoisen rakennuksen julkisivut on verhottu valkosementtimosaiikkipintaisilla elementeillä. Ikkunapuitteiden kehyksissä ja listoissa on käytetty kuparipeltiä. Kivijalka on verhottu tummanruskeilla keraamisilla laatoilla. 

## Peruskorjaukset
Rakennuksessa on tehty useita peruskorjauksia. Jo vuonna 2011 tarpeelliseksi todettua julkisivukorjausta ei voitu toteuttaa, koska rakennuksen piti olla tuolloin tyhjä. Vuonna 2013 HUSin valtuusto päätti uuden trauma- ja syöpäkeskuksen (Siltasairaala) rakentamisesta Meilahden tornisairaalan viereen. Syöpätautien klinikan sisäänkäyntiosat purettiin ja myös potilastorniosaa suunniteltiin purettavaksi uuden Siltasairaalan tieltä, mutta tämä suunnitelma ei toteutunut. Potilastorni peruskorjattiin vuosina 2009–2013. Vuonna 2015 rakennuksesta löytyi aikanaan tavallista eristemateriaalia eli asbestia, mikä mutkisti peruskorjaussuunnitelmia. Rakennuksen matala osa on ollut vuosina 2020–2025 peruskorjattavana. Vesivahingot aiheuttivat lisäkustannuksia.

## Uudisrakennus Syöpäkeskus
Haartmaninkadun puolella sijaitsee uusi, vuonna 2023 valmistunut Syöpäkeskus osoitteessa Haartmaninkatu 4, josta on käynti sisäistä ylikulkusiltaa myöten Siltasairaalaan. Paciuksenkadun puolelle on rakennettu uusi sisäänkäyntiosa huolto- ja potilasliikenteelle. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Syöpäkeskus HUS-yhtymän verkkosivuilla
* Meilahden sairaala-alue. Valtakunnallisesti arvokkaat rakennetut ympäristöt RKY. Museovirasto.
Texas Hold ’Em (kappale)

**Texas Hold ’Em** on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijän Beyoncén musiikkikappale tämän albumilta *[[Cowboy Carter]]*. Kappale julkaistiin 11. helmikuuta 2024 albumin ensimmäisenä singlenä yhdessä ”16 Carriages” -kappaleen kanssa. Singlejen julkaisu seurasi Super Bowl LVIII:n aikana esitettyä Verizonin mainosta, jossa Beyoncé vihjaili uudesta musiikista.

Kappaletta ovat olleet Beyoncén lisäksi kirjoittamassa ja säveltämässä Elizabeth Lowell Boland, Megan Bülow, Brian Bates, Nathan Ferraro ja Raphael Saadiq, ja sitä on ollut tuottamassa Nathan Ferraro sekä Killah B.

Kappaleesta julkaistiin bounce-vaikutteinen "Texas Hold **’**Em (Pony Up) Remix" versio 4. huhtikuuta 2024. Vastaavia remix-versioita julkaistiin Beyoncén edellisen albumin *[[Renaissance (Beyoncén albumi)|Renaissancen]]* kappaleista.

## Menestys
Kappale nousi ensimmäiseksi yhdysvaltalaisella Billboard Hot 100 -musiikkilistalla ja ensimmäiseksi suosituimpia countrykappaleita luetteloivalla *[[Billboard]]in* Hot Country Songs -listalla. Beyoncésta tuli ensimmäinen musta nainen, joka on yltänyt countrylistan kärkeen.

## Kappaleet
**Texas Hold ’Em - [[Suoratoisto]]/[[digitaalinen lataus]]**
# 
# 
# 
**Texas Hold ’Em (Pony Up) Remix - [[Suoratoisto]]/[[digitaalinen lataus]]**

# Texas Hold 'Em (Pony Up) Remix – 3.20

## Esiintyjät
* Beyoncé – laulu

* Khirye Tyler – kosketimmet
* Raphael Saadiq – rumpu ja basso
* Rhiannon Giddens – banjo ja alttoviulu

## Lähteet
Erillinen pataljoona 14 (talvisota)

**Erillinen pataljoona 14** (ErP 14) oli Kuhmon ja Sotkamon reserviläisistä ja alueen rauhanajan rajavartiostosta koottu Suomen puolustusvoimien pataljoona.

## Varustaminen

Suojajoukkoihin kuuluvana yksikkönä pataljoona sai keskimääräistä paremman varustuksen talvisodan muihin joukkoihin nähden. Määrävahvuuksia ei kuitenkaan kaikilta osin saavutettu.

## Yksiköt

*Komentaja + esikunta
*Esikuntakomppania
*1. komppania (1./ErP 14) komentajanaan luutnantti Oskari Peltola
*2. komppania (2./ErP 14) komentajanaan luutnantti Jussi Kekkonen
*3. komppania (3./ErP 14) komentajanaan luutnantti V.Halonen

## Komentaja(t)

* kapteeni Matti Murole

## Keskittäminen
Pataljoona perustettiin tulevalla toiminta-alueellaan Kuhmossa ja oli jo 9. lokakuuta 1939 toimintavalmiina. Kuhmon kertausharjoituskeskuksen komentajana oli everstiluutnantti Frans Ilomäki, josta tuli alueelle sijoitetun Ryhmä Ilomäen komentaja. Erillinen pataljoona 14 oli ryhmän keskeisin yksikkö.

Pataljoona kuului Pohjois-Suomen ryhmän (P-SR) suojajoukkoihin. Sodan alkaessa 30. marraskuuta se oli ryhmittyneenä itärajan tuntumaan Kuhmon suunnassa.

### Kuhmon suunnan viivytysvaihe
Neuvostoliiton 54. vuoristodivisioona aloitti 30. marraskuuta hyökkäyksen, jolla se tunkeutui aina Kuhmon eteläpuolelle Jyrkänkoskelle. Ensimmäisen viikon viivytysvaiheessa keskeisin suomalaisyhtymä oli erillinen pataljoona 14. Kaikkiaan suomalaisia oli 1&nbsp;200 miestä. 

Prikaati Vuokon aloitettua 8. joulukuuta vastahyökkäykset, jolloin erillinen pataljoona 14 siirrettiin   varmistustehtäviin.

### Kuhmon suunnan vastahyökkäys
Tammikuun lopulla Kuhmon alueelle siirrettiin Suomussalmella voittoja saavuttanut Hjalmar Siilasvuon 9. divisioona. Pataljoona osallistui tällöin käynnistyneiseen vastahyökkäykseen.

## Katso myös
*Kuhmon taistelut

## Lähteet
*

### Viitteet
Bombus polaris

**Bombus polaris** on yleinen arktinen kimalaislaji, jolla ei ole vielä vakiintunutta suomenkielistä nimeä. *Bombus polaris* on sosiaalinen kimalainen, joka pystyy selviytymään poikkeuksellisen alhaisissa lämpötiloissa, lähellä pakkasta. Sille on kehittynyt useita sopeutumia kylmissä olosuhteissa elämiseen. Sillä on paksumpi karvapeite kuin useimmilla muilla kimalaisilla ja se rakentaa hyvin eristettyjä pesiä.

## Taksonomia

*Bombus polaris* kuuluu *[[Lista kimalaislajeista#Alpinobombus|Alpinobombus]]* alasukuun. Alpinobombus alasuvun lajit esiintyvät arktisilla ja korkeilla alppialueilla. Euraasiassa elävä tunturikimalainen *Bombus pyrrhopygus* on erotettu vuoden 2015 jälkeen omaksi lajikseen *Bombus polaris* lajista, joka elää Pohjois-Amerikassa.

## Lähteet
Jasinja

**Jasinja** () on kaupunkityyppinen taajama Taka-Karpatian alueen Rah’ivin piirissä Länsi-Ukrainassa. Taajama sijaitsee Tonavan suurimman sivujoen Tiszan vesistöön kuuluvan Tšorna Tysa -joen (Чорна Тиса) varrella, maanteitse noin 235 kilometriä aluekeskus Užhorodista itään.

Tammikuun keskilämpötila on -5,9&nbsp;°C, heinäkuun +16,7&nbsp;°C. Keskimääräinen vuosisademäärä on 898 millimetriä.

Ukrainan tilastokeskus arvioi Jasinjan väkiluvuksi 8&nbsp;565 asukasta (2022). Väestönlaskennan 2001 aikaan asukkaita oli 8&nbsp;043. Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 7&nbsp;720 asukasta. 

Ensimmäinen historiallinen maininta Jasinjasta on vuodelta 1583. Hutsulien tasavalta julistettiin Jasinjassa 9. marraskuuta 1918; se oli osa lyhytaikaista (1918–1919) Länsi-Ukrainan kansantasavaltaa. Kaupunkityyppisen taajaman aseman paikkakunta sai 1947. Ukrainan vuonna 2020 laatiman aluejaon mukaan, ja myös ennen tätä aluejakoa, kaupunki on osa Rah’ivin piiriä. 

Taajaman tunnetuimpiin nähtävyyksiin lukeutuu puinen kirkko vuodelta 1824. Se on Unescon maailmanperintöluettelon kohteen Puolan ja Ukrainan Karpaattien puiset tserkvat osa, Jeesuksen ylösnousemuksen kirkko tai Jasinjan meidän Herramme ylösnousemuksen kirkko.


Jasiňa, nádraží.jpg|Jasinjan rautatieasema.
Закарпатський музей народної архітектури та побуту 101.JPG|Taka-Karpatian perinnerakentamisen museo.
Вознесенська церква (Ясіня. Закарпаття.).jpg| Myh’ailo Syroh’manin johdolla 1824 rakennettu Jeesuksen ylösnousemuksen  kirkko (Церква Вознесіння Господнього) Jasinjassa.
Ясіня, Церква Вознесіння Господнього (Струківська) 2010 (5593).jpg|Samaa kokonaisuutta.
Kőrösmező római katolikus temploma3.JPG| Katolinen Pietarin ja Paavalin kirkko.
Лазещина (Плитоватий), Церква Преображення Господнього 2010 (5278).jpg|Vanhempi ortodoksinen kirkko.
Jasinia ts 2.jpg| Toinen ortodoksinen kirkko.
Kőrösmező - panoramio (5).jpg|Taajaman asuintaloja.
Kőrösmező, Tisza - panoramio.jpg|Kävelysilta joen yli.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
John Hugenholtz

**Johannes Bernhardus Theodorus Hugenholtz**, tunnettu myös nimillä **John Hugenholtz** ja **Hans Hugenholtz** (s. 31. lokakuuta 1914 Vledder Drenthe, Alankomaat – k. 25. maaliskuuta 1995 Bentveld, Pohjois-Holland) oli alankomaalainen arkkitehti.

## Ura
Hugenholtz syntyi Vledderissä 31. lokakuuta 1914 rauhanaktivismia kannattaneeseen protestanttiseen pappisperheeseen, mutta perhe muutti hänen syntymänsä jälkeen ensin Purmerendiin vuonna 1918 ja Ammerstoliin 1924. Hugenholtz opiskeli lakimieheksi, mutta hän kiinnostui jo nuorena moottoriurheilusta. Hän työskenteli toimittajana kirjoittamalla erilaisia lehtiartikkeleita, joista osa käsitteli myös moottoriurheilua ja hän ajoi myös itse amatöörinä moottoripyöräkilpailuissa. 

Kilparatojen suunnittelutyön Hugenholtz aloitti 1940-luvulla, kun hän osallistui Zandvoortin radan suunnittelutyöhön. Hugenholtzin ohella alkuperäisen radan suunnittelijana on pidetty myös brittiläistä kilpa-autoilijaa Sammy Davisia. Radan myöhemmistä uudistustöistä on vastannut arkkitehti Jarno Zaffelli. 

Hugenholtz suunnitteli useita myös Formula 1 -sarjassa käytettyjä kilparatoja ja teki muutostöitä aikaisemmin käytössä olleisiin ratoihin: Zolder, Hockenheimring, Jarama, Ontario Motor Speedway ja Nivelles. Hugenholtzin suunnittelemista radoista tunnetuin on Japanissa sijaitseva Suzuka Circuit, jonka hän suunnitteli vuonna 1962 Hondan perustajan Sōichirō Hondan rahoittamana, koska Honda tarvitsi testiradan tuotantoautoilleen. Formula 1 -osakilpailu järjestettiin radalla ensimmäisen kerran vuonna 1987. Ajatuksen monimutkaisesta kahdeksikon muotoisesta radasta Hugenholtz sai lasten Scalextric-autoradoista. 

1970-luvulla Hugenholtz suunnitteli kilparatojen käyttöön turva-aidan, joka koostui tukipylväistä ja ketjullisista aidoista, mutta käytäntö hylättiin myöhemmin sen aiheuttamien vaaratilanteiden vuoksi.  

## Kuolema
Hugenholtz ja hänen vaimonsa Marianne Sophie van Rheineck Leyssius joutuivat autokolariin Zandvoortissa 10. tammikuuta 1995, missä Sophie kuoli heti ja Hugenholtz itse kolarista saamiinsa vammoihin pari kuukautta myöhemmin.

## Muuta
Hugenholtzin poika Hans Hugenholtz Jr. (s. 1950) on kilpa-autoilija.

## Järjestötoiminta ja autojen suunnittelu

Hugenholtz perusti useita kilpa-autoyhdistyksiä ja toimi niiden johtotehtävissä:
 
* *Nederlandse Auto Race Club* (NARC, 1936) perustaja.
*Zandvoortin kilparatayhdistyksen johtaja (1949–1974). 
* Pariisin kilparatajärjestön *Association Internationale de Circuits Permanents* (1956) perustaja 
* *Pionier Automobielen Club* (1956) perustaja, joka muuttui myöhemmin *Fédération Internationale des Voitures Anciennes* (FIVA) järjestöksi.

Hugenholtz osallistui myös Dutch Barkleyn (1948) ja Delfinon (1989) autojen suunnitteluun, mutta niitä ei koskaan laitettu sarjatuotantoon.

## Lähteet
Q5 (yhtye)

**Q5** on Seattlessa vuonna 1983 perustettu yhdysvaltalainen hard rock -yhtye. Heidän ensimmäinen studioalbuminsa, nimeltään *Steel the Light*, julkaistiin vuonna 1984. Yhtyeen perustajajäseniin kuuluu Floyd D. Rose, joka tunnetaan parhaiten kitaransoittoa mullistaneen vibrakampijärjestelmän kehittäjänä. Yhtye lopetti toimintansa vuonna 1989, ehtien julkaista yhteensä kaksi albumia. Vuonna 2014 yhtye palasi keikkalavoille uusitulla kokoonpanolla ja kiersi maailmaa aina vuoteen 2019 saakka. Yhtye julkaisi tässä välissä myös kolmannen albuminsa. Nykyään kokoonpanossa on enää yksi alkuperäisjäsen, laulaja Jonathan Scott K.

## Jäsenet

### Nykyiset jäsenet

* Jonathan Scott K. – laulu
* Dennis Turner – kitara
* Blake Turner – kitara
* Chad Thomas – basso
* Jarratt VanDyke – rummut

### Entiset jäsenet

* Floyd D. Rose – kitara
* Rick Pierce – kitara
* Gary Thompson – rummut
* Evan Sheeley – basso, koskettimet

### Paluukiertueen jäsenet (2014-2019)

* Jonathan Scott K. – laulu
* Rick Pierce – kitara
* Dennis Turner – kitara
* James Nelson – kitara
* Evan Sheeley – basso
* Jeffrey A. McCormack – rummut

## Diskografia

### Studioalbumit

### Demot

* 1983 – *Demo*
* 1984 – *Demo* *1984*

### Singlet

* 1985 – *Steel the Light*
* 1986 – *Living on the Borderline*
* 2016 – *The Right Way*
Poikanen

**Poikanen** on sana, jota käytetään joidenkin eläinten lapsista. Joidenkin lajien osalta käytetään muita nimityksiä, kuten pentu, varsa, karitsa tai porsas.  

## Lähteet
Kynnäs

**Kynnäs** on tavallisesti pitkä särkkämuodostuma. Kynnäs on varsinkin meren ja laguunin erottava maakaistale.

## Tunnettuja kynnäitä

* Kuurin kynnäs
* Veikselin kynnäs
* Monojoen suiston biosfäärialue

## Lähteet
Kuoleman kauppiaat

**Kuoleman kauppiaat** tarkoittaa muun muassa seuraavia:

## Kirjat
;Romaanit
* *[[Kuoleman kauppiaat (Taylor Caldwellin romaani)|Kuoleman kauppiaat]]* (suom. 1939, alkuteos *Dynasty of death*, 1938) Taylor Caldwellin kirjoittama romaani
* *[[Kuoleman kauppiaat (Mickey Spillanen romaani)|Kuoleman kauppiaat]]* (suom. 1985, alkuteos *The Death Dealers*, 1965), Mickey Spillanen kirjoittama romaani 
* *[[Kuoleman kauppiaat (Alastair MacNeillin romaani)|Kuoleman kauppiaat]]* (suom. 1990, alkuteos *Red alert*, 1990) Alistair MacLeanin ideaan perustuva Alastair MacNeillin romaani
;Tietokirja
* *[[Kuoleman kauppiaat (Anthony Sampsonin kirja)|Kuoleman kauppiaat]]* (suom. 1978, alkuteos *The Arms Bazaar*, 1977), Anthony Sampsonin kirja kansainvälisestä asekaupasta

## Elokuvat
* *[[Kuoleman kauppiaat (vuoden 1950 elokuva)|Kuoleman kauppiaat]]* (*Borderline*), William A. Seiterin ohjaama elokuva vuodeleta 1950
* *[[Kuoleman kauppiaat (vuoden 1958 elokuva)|Kuoleman kauppiaat]]* (*The True Story of Lynn Stuart*) Lewis Seilerin ohjaama elokuva vuodelta 1958
* *[[Kuoleman kauppiaat (vuoden 1970 elokuva)|Kuoleman kauppiaat]]* (*Company of Killers*), Jerry Thorpen ohjaama elokuva vuodelta 1970, alun perin televisiotuotanto
* *[[Kuoleman kauppiaat (vuoden 1984 elokuva)|Kuoleman kauppiaat]]* (*The Gunrunner*), Nardo Castillon ohjaama elokuva vuodelta 1984
* *[[Kuoleman kauppiaat (vuoden 1991 elokuva)|Kuoleman kauppiaat]]* (*The Death Merchants*), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1991, useita ohjaajia
* *[[Teklords – Kuoleman kauppiaat]]* (*Tekwar: Teklords*), George Bloomfieldin ohjaama elokuva vuodelta 1994, videolevitys

## Musiikkikappaleet
* Kuoleman kauppiaat (Masters of War) (suom. sanat Paleface), Bob Dylanin kappaleen suomenkielinen versio albumilta *[[Dylan suomeksi]]*
* Kuoleman kauppiaat, Bastardsin kappale albumilta *[[Studio 27.11.–2.12.82]]*
Vaeltajalaji

**Vaeltajalaji** on eläinlaji, joka saattaa esimerkiksi ilmavirtauksen johdattamana ajautua kauas yleiseltä esiintymisalueeltaan. Poikkeuksellisen lämmin tuuli saattaa saada joidenkin perhoslajien yksilöt ajautumaan tuhansia kilometrejä tavalliselta esiintymisalueeltaan pohjoiseen. Suomeen saakka on ajautunut Kaspianmerellä ja Mustanmeren alueella esiintyviä perhoslajeja. Vaeltajalajeihin kuuluu myös muita hyönteisiä, kuten sudenkorentoja. Myös jotkut lintulajit saattavat satunnaisesti harhautua reitiltään ja ajautua kauas esiintymisalueiltaan tai muuttoreiteiltään. Suomessa on nähty harvinaisia lintuja, joista kaukaisimmillaan ovat tulleet Pohjois-Amerikasta tai Aasian arovyöhykkeeltä saakka.

## Lähteet
Les Mureaux

**Les Mureaux** on kunta Ranskassa Yvelinesin departementissa Île-de-Francen alueella. Se sijaitsee Seinen varrella, noin 40 km Pariisista luoteeseen.

## Historia

Kunnan alueella on ollut asutusta jo esihistoriallisella ajalla. Vuonna 1888 sieltä löydettiin dolmen, joka on peräisin ajalta 3000 vuotta eaa. Rooman vallan aikana Mureaux’ssa oli samanlaisen jokisatama kuin Lutetiassa. Keskiajalla Mureaux'n kylä oli Meulanin kreivien linnoitus. Ranskan kuningatar Brabantin Maria asettui sinne asumaan vuosina 1285–1321 miehensä, Ranskan kuninkaan Filip III:n kuoleman jälkeen. 1600-luvun alussa Mathieu de Vion peri Mureaux'n herruuden ja perusti Bechevillen tilan. Vuonna 1811 Bechevillen tilasta tuli Pierre Darun omaisuutta. Hän toivotti serkkunsa Stendhalin tervetulleeksi linnaan, jossa hän vietti kolme viikkoa. Tuona aikana hän yritti lähestyä isäntänsä vaimoa Alexandrine Darua, siinä kuitenkin epäonnistuen. Tapahtumista hän kertoo kirjassaan Punaista ja mustaa, tosin käyttäen henkilöistä ja paikoista eri nimiä. Pierre Darun poika Napoléon Daru rakennutti vuosien 1850 ja 1860 välillä nykyisen Château de Bechevillen. 

## Teollistuminen
Vuonna 1843 Les Mureaux'n asema valmistui Ranskan ensimmäisen rautatien varrelle, joka yhdisti Pariisin ja Le Havren. Tuolloin matka täältä Pariisin Gare Saint-Lazaren asemalle kesti tunnin ja 15 minuuttia. Kuntaan perustettiin radan valmistumisen jälkeen tiilitehdas, paperitehdas ja valimo. Ensimmäiset vesilentokoneet testattiin kunnan vesillä vuonna 1912, jonka jälkeen niiden valmistus aloitettiin Charles Pélabonin perustamassa tehtaassa. Vuonna 1933 Charles Lindbergh ja hänen vaimonsa laskeutuivat Les Mureaux'hun. Vuodesta 1965 lähtien Les Mureaux'n tuotantolaitosta käytettiin ensimmäisen ranskalaisen raketin tuotantoon. Vuonna 1973 Ariane-ohjelma käynnistettiin. Raketit suunnitellaan ja koottaan Les Mureaux'n tehtaalla, jonka jälkeen kantorakettielementit lastataan proomuun. Sillä ne siirretään Seineä pitkin Le Havreen, ja lopuksi laivataan yli Atlantin valtameren Ranskan Guayanaan ja siellä Kouroussa olevaan Guayanan avaruuskeskukseen. Vuonna 1952 Renault perusti suuren tehtaan naapurikaupunki Flins-sur-Seineen. Tätä varten myös Les Mureaux’n kaupunkiin rakennettiin runsaasti asuntoja Renaultin tehtaan työntekijöille. 

## Olympialaiset
Junayhteyden valmistuttua Les Mureaux'sta tuli vapaa-ajanviettopaikka, jonne pariisilaiset saapuivat sunnuntaisin. Useita kartanoita, hotelleja ja tavernoja rakennettiin. Vuonna 1894 pursiseura Cercle de la Voile de Paris muutti Les Mureaux'hun taidemaalari Gustave Caillebotten aloitteesta. Vuonna 1924 Cercle de la Voile de Paris isännöi Pariisin olympialaisten purjehdustapahtumia Les Mureaux'ssa. 

## Tunnettuja kuntalaisia
*Frédéric Dard (1921-2000), kirjailija ja fiktiivisen komisario San Antonion luoja

## Lähteet

## Aiheesta muualla
FIA World Endurance Championship -kausi 2024

**FIA World Endurance Championship -kausi 2024** oli FIA World Endurance Championship -sarjan 12. kausi.

Tämä oli sarjan ensimmäinen kausi ilman LMP2-luokkaa sen jälkeen, kun se hyllytettiin Hypercar- ja LMGT3-luokkien kasvaneen kysynnän vuoksi ja koko kauden lähtöluettelossa oli enintään 37 autoa. LMP2-luokka osallistuu edelleen Le Mansin 24 tunnin ajoon. Valmistajat voivat osallistua LMGT3-luokkaan enintään kahdella autolla per merkki. Isotta Fraschini ilmoittautui vetäytyvänsä sarjasta kesken kauden elokuussa 2024.

## Kilpailukalenteri
Kauden 2024 kilpailut:

## Lähteet
Vesa-Matti Loiri (vuoden 1988 albumi)

**Vesa-Matti Loiri** on suomalaisnäyttelijä-muusikko Vesa-Matti Loirin yhdeksäs kokoelma-albumi vuodelta 1988. Albumi on *Kaksi levyä yhden hinnalla* -sarjan 13. julkaisu. Albumi julkaistiin Safir-levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina.

Kokoelma sisältää Loirin 27 kappaletta vuosilta 1969-1977. Kappaleet ovat singlejen lisäksi albumeilta *[[4+20]]* (1971), *[[Vesku Suomesta]]* (1972), *[[Veskunoita]]* (1973) ja *[[Vesku Helismaasta]]* (1977).

## Kappaleet
### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### C-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### D-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
#  

## Kokoonpano

* Vesa-Matti Loiri – laulu

### Muusikot
* Jaakko Salon orkesteri (1, 6, 13)
* Esko Linnavallin orkesteri (2, 17)

#### [[4+20]] (1971; 26)
* Mikko Kuoppamäki – lyömäsoittimet
* Reino Laine – lyömäsoittimet
* Esa Pethman – huilu
* Pekka Sarmanto – rummut
* Tuomo Tanska – urut
* Hasse Walli – kitara 

#### [[Vesku Suomesta]] (1972; 11, 27)
* Heikki Annala – kontrabasso
* Jarmo Ahvenainen – alttoviulut
* Timo Haukinen – sellot
* Jouni Heinonen – viulut
* Pekka Helasvuo – viulut
* Sinikka Leino-Enqvist – viulut
* Aito Leppänen – alttoviulut
* Esa Pethman – huilu (27)
* Ahti Pilvi – alttoviulut
* Rauno Salminen – viulut
* Bror-Erik Sulin – sellot
* Tuomo Tanska – piano (27)
* Jaakko Vuornos – viulut 

#### [[Veskunoita]] (1973; 5, 7, 10, 14, 18-19)
* Monica Aspelund – taustalaulu (14)
* Kari Fall – taustalaulu (18-19)
* Kalle Fält – taustalaulu (18)
* Maija Hapuoja – taustalaulu (14)
* Armi Ikkala – viulut (14)
* Ilpo Kallio – rummut
* Emil Karppinen – sello (14)
* Aaro Kurkela – harmonikka (7)
* Heikki Laurila – kitarat
* Reijo Lehtovirta – altto- (5) ja sopraanosaksofonit (19)
* Kai Lind – taustalaulu (19)
* Vesa-Matti Loiri – huilu (5, 10)
* Eero Lupari – kitarat (5; soolo: 19)
* Ahti Pilvi – alttoviulu (14)
* Rauno Salminen – viulut (14)
* Jaakko Salo – piano (5, 7, 10, 18-19), kosketinsoittimet (14)
* Raimo Sarkio – kitarat (7, 10, 18)
* Erkki Seppä – bassokitara
* Juhani Tapaninen – fagotti (19)
* Irma Tapio – taustalaulu (14) 

#### [[Vesku Helismaasta]] (1977; 3-4, 8-9, 12, 15-16, 21-24)
* Juhani Aalto – pasuuna
* Olli Ahvenlahti – kosketinsoittimet
* Markku Johansson – trumpetti
* Pekka Pöyry – alttosaksofoni ja huilu
* Esko Rosnell – rummut ja lyömäsoittimet
* Simo Salminen – trumpetti
* Mircea Stan – pasuuna
* Nono Söderberg – akustinen kitara
* Heikki Virtanen – bassokitara
* Hasse Walli – sähkökitara
* Jorma Ylösen jousiryhmä – jouset 

### Tuotanto
* Paavo Einiö – levyn toimituskunta
* Timo Lindström – levyn toimituskunta
* Jaakko Salo – levyn toimituskunta
* Antti Joki – äänitteiden tekninen valvonta
* Jorma Breider – kuva 

## Lähteet
Faliskin kieli

**Faliskin kieli** on itaalisten kielten ryhmään kuuluva sammunut indoeurooppalainen kieli. Kieltä puhuivat antiikin aikaan pienehköllä alueella Italian niemimaan keskiosissa Tiberin länsipuolella asuneet faliskit. Faliski on ollut hyvin läheistä sukua sen ympäristössä puhutulle latinan kielelle, mutta kaukaisempaa sukua umbrille ja oskille. Roomalaiset hävittivät faliskien keskuskaupunki Faleriin (*Falerii Veteres*) luultavasti kapinan vuoksi vuonna 241 eaa., ja latinan oletetaan syrjäyttäneen heidän kielensä seuraavan vuosisadan kuluessa.

Latiumin alueelta on löydetty noin 300 faliskinkielistä kaiverrusta. Yli puolet niistä on peräisin *Falerii Veteresistä* (’vanha Falerii’), joka oli faliskikulttuurin merkittävin keskus ennen tuhoutumistaan. Loput kirjoituksista on löydetty *Falerii Novin* (’uusi Falerii’) kohteesta, johon roomalaiset siirsivät hävitetyn kaupungin asukkaat, sekä muista faliskimaan () asutuksista. Kieltä kirjoitettiin eteläetruskilaisten aakkosten paikallisella muunnoksella.

Tunnetut faliskinkieliset tekstit jaetaan yleensä kolmeen aikakauteen: paleofaliski, keskifaliski ja neofaliski. Neofaliski ajoitetaan tavallisesti alkamaan *Falerii Novin* rakentamisesta vuonna 241 eaa., mutta kahden aiemman tarkasta ajoituksesta ei ole selvää näyttöä. Paleofaliskiksi on luokiteltu pieni kokonaisuus juhla-aiheisia tekstejä, jotka ajoittuvat todennäköisimmin 700-luvulle eaa. Keskifaliskin kausi ajoitetaan yleisesti alkamaan 500–400-luvuilla eaa. ja päättymään *Falerii Veteresin* tuhoon. Tekstikorpus koostuu lähinnä yksityisistä kaiverruksista, kuten hautakirjoituksista, omistuksista ja signeeratusta keramiikasta.

## Lähteet
MacNeill

**MacNeill** ja **MacNeil** ja **Mac Neil** ovat muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimiä

* Alastair MacNeill, yhdysvaltalainen kirjailija
* Cornell MacNeil (1922–2011), yhdysvaltalainen baritoni
* Eoin MacNeill (1867–1945), irlantilainen historiantutkija ja poliitikko
* Ian MacNeil (s. 1977), kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija
* Joseph Neil MacNeil (1924–2018), kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa
* Margaret Mac Neil  (s. 2000), kanadalainen uimari
* Mick MacNeil, skotlantilainen kosketinsoittaja

## Katso myös
* *[[Kobolttipyöröpää|Assessor macneilli]]*, suom. kobolttipyöröpää, pyöröpäihin kuuluva kalalaji
Elias Lagus (s. 1777)

**Elias Lagus** (16. marraskuuta 1777 Laihia – 16. toukokuuta 1850 Vähäkyrö) oli suomalainen Vähänkyrön kirkkoherra ja lääninrovasti.

Elias Laguksen vanhemmat olivat Laihian kirkkoherra Jonas Lagus (1739–1798) ja Magdalena Pernerus. Hän kävi Vaasan triviaalikoulua ja tuli ylioppilaaksi Turussa 1796. Lagus valmistui Turun akatemiasta filosofian kandidaatiksi 1800 ja filosofian maisteriksi 1805. Hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1803.

Lagus oli Oravaisten kappalaisen apulaisena 1803–1805, Lapväärtin kirkkoherran apulaisena ja armovuodensaarnaajana 1805–1812 ja Lapväärtin kappalaisena 1812–1840. Hän sai varapastorin arvon 1836. Laguksesta tuli Vähänkyrön kirkkoherra 1840 ja hän sai rovastin arvon 1843. Hän oli vt. lääninrovastina vuodesta 1842 ja vakinaisena lääninrovastina vuodesta 1846.

Lagus joutui Suomen sodan aikana kenraalimajuri, kreivi Orloff Denisoffin johtamien venäläisten joukkojen vangitsemaksi kesällä 1808 Lapväärtissä yhdessä muutamien muiden säätyläisten kanssa ja he joutuivat seuraamaan kun venäläiset teloittivat neljä närpiöläistä talonpoikaa. 12. heinäkuuta häntä pahoinpideltiin useaan kertaan koska Orloff väitti hänen antaneen edellisenä päivänä vääriä tietoja Ruotsista Kristiinankaupunkiin tulossa olleista joukoista. Lagusta uhattiin pari kertaa teloituksella ja hän pääsi vapaaksi vasta kun Kristiinankaupungin pormestarilta, laamanni Daniel Mattensilta oli saatu todistus Laguksen syyttömyydestä. Lagus kirjoitti tapauksesta lyhyet ruotsinkieliset muistelmat kesällä 1809.

Elias Lagus oli naimisissa vuodesta 1812 Maria Rebecka Alceniuksen (k. 1851) kanssa. Heidän poikansa oli apulaispappi Niklas Robert Lagus (1821–1854).

## Lähteet
B-molliasteikko

**B-molliasteikko** on b-sävelestä alkava sävelasteikko. Luonnolliseen b-molliasteikkoon kuuluvat sävelet b, c, des, es, f, ges, as ja b. B-mollin rinnakkaissävellaji on Des-duuri ja muunnossävellaji B-duuri. 

Populaarimusiikin puolella, jossa käytetään paljon englanninkielistä sävelten nimeämistapaa, "b-mollilla" viitataan h-molliin, ja b-mollista käytetään nimeä *bb-molli*. Suomen kielessä taidemusiikin puolella, jossa on saksalainen nimeämiskäytäntö, Bb tarkoittaa lähtökohtaisesti kuitenkin kaksoisalennettua H:ta, josta rytmimusiikin puolella käytetään yleensä nimeä "Beses".

B-mollia vastaa enharmonisesti ais-molli, jossa on seitsemän ylennystä.

## Variaatioita
* **Harmoninen molli**: b, c, des, es, f, ges, a, b
* **Melodinen molli**: b, c, des, es, f, g, a, b
* **Pentatoninen molli**: b, des, es, f, as, b

## B-molliasteikon säveliä käyttäviä sointuja eri  sointuasteilla
 

## B-mollin etumerkintä eri nuottiavaimilla
### Neljällä yleisimmällä avaimella
{ \new Staff \with{ \magnifyStaff #3/2 } > }

Neljällä yleisimmällä nuottiavaimella (diskantti-, altto-, tenori- ja bassoavain) on vakiintuneet standardit, miten niille kirjoitetaan etumerkit. B-mollin etumerkit kirjoitetaan niille ylläolevin tavoin.

## Tunnettuja teoksia b-mollissa
* Chopin: Pianosonaatti nro 2, erityisesti sen kolmas osa, surumarssi
* Johann Sebastian Bach: Das wohltemperierte Klavier, Preludi ja fuuga nro. 22, b-molli (BWV 867)
* Johann Sebastian Bach: Das wohltemperierte Klavier, Preludi ja fuuga nro. 22, b-molli (BWV 891)
* Adriano Celentano: Azzurro
* The Killers: Somebody told me *(Teknisesti h-molli siten, että kitarat on viritetty puolikkaalla alaspäin.)*

## Lähteet
Erika Sunnegårdh

**Erika Sunnegårdh** (s. 1966) on ruotsalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka on äänialaltaan sopraano.

Sunnegårdh syntyi muusikko Arne Sunnegårdhin tyttäreksi. Hän muutti 19-vuotiaana Yhdysvaltoihin ja sai maisterin arvon Aaron Copland School of Musicista vuonna 1999. Sunnegårdh teki oopperadebyyttinsä Giacomo Puccinin *[[Turandot]]in* nimiroolissa Malmön oopperassa vuonna 2004. Metropolitan-oopperassa hän esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 2006 Leonoren roolissa Ludwig van Beethovenin *[[Fidelio]]ssa*. Sunnegårdh muutti Wieniin vuonna 2011. Vuonna 2017 hän esiintyi Suomen kansallisoopperassa Sebastian Fagerlundin oopperan *Höstsonaten* kantaesityksessä. Sunnegårdhin konserttiohjelmistoon ovat kuuluneet muiden muassa Giuseppe Verdin *[[Requiem (Verdi)|Requiem]]*, Gustav Mahlerin sinfonia nro 8 ja Beethovenin sinfonia nro 9.

## Lähteet
Dahomey Gap

**Dahomey Gap** (Dahomeyn aukko) on kuiva savannikäytävä, joka on Länsi-Afrikan kahden sademetsävyöhykkeen välissä. Nämä sademetsävyöhykkeet tunnetaan Länsi-Guinean ja Keski-Afrikan Kongon vyöhykkeinä. Dahomey Gap ulottuu Ghanasta Atlantin rannikkoa pitkin Togoon ja Beniniin (ent. Dahomey). Rannikolla vyöhyke on noin 200 kilometriä leveä.  

Dahomey Gapin seurauksena Guinean ja Kongon alueiden kasvisto ja eläimistö eroavat toisistaan huomattavasti. Dahomey Gap on ollut kostea useita kertoja historian aikana, ja nykyisessä tilassa se on ollut noin 4 000 vuotta. Ilmaston vaihteluiden takia Dahomey Gap on toiminut tärkeänä eristysmekanismina aiemmin. Nykyään se on luultavasti vähemmän tärkeä kuin Volta- ja Niger-joet.

Tutkimustulosten mukaan Afrikan trooppisten sademetsien jakautumiseen vaikuttivat kvaternaarisen ilmaston muutokset. Dahomey Gap oli metsäinen Afrikan kostean holoseenikauden aikana ja mahdollisesti muilla interglasiaalijaksoilla. Avoin kasvillisuus kehittyi Dahomey Gapissa kuivemmissa olosuhteissa, erityisesti jäätiköiden ollessa suurimmillaan. Nykyään on jäänteitä puolilehtimetsistä, jotka sisältävät metsälajeja molemmista sademetsistä. Dahomey Gapin populaatio näyttää olevan peräisin kostealta holoseenikaudelta.  

## Lähteet
Thomas Sunnegårdh

**Thomas Sunnegårdh** (s. 11. heinäkuuta 1949) on ruotsalainen oopperalaulaja, joka on äänialaltaan tenori.

Sunnegårdh opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa ja Operahögskolanissa. Hän teki debyyttinsä Tukholman kuninkaallisessa oopperassa Benjamin Brittenin *[[Albert Herring]]in* nimiroolissa vuonna 1982. Sunnegårdh on tehnyt vierailuja eri puolilla Eurooppaa, Yhdysvalloissa ja Japanissa. Covent Gardenissa hän esiintyi ensimmäisen kerraan vuonna 1991. Sunnegårdh loi vuonna 1983 Tukholmassa Per Nørgårdin oopperan *Siddhartha* nimiroolin. Hän osallistui Erich Wolfgang Korngoldin *[[Die tote Stadt]]in* ja Karl-Birger Blomdahlin *[[Aniara (ooppera)|Aniaran]]* levytyksiin.

## Lähteet
Van Loo

**Van Loo** [fan lo:] on alankomaalainen taidemaalarisuku. jonka useat jäsenet työskentelivät 1600- ja 1700-luvuilla menestyksekkäästi monissa Euroopan maissa. 

Jakob van Loo (1614–1670) harjoitti Rembrandtin tyylistä taidetta ensin Amsterdamissa ja sitten Pariisissa. Hänen poikansa Louis van Loo (1640–1712) toimi niin ikään pääasiallisesti Ranskassa. Hän sai maalauksistaan muun muassa Pariisin taideakatemian ensimmäisen palkinnon.

Hänen poikansa Jean Baptiste van Loo (1684–1745) opiskeli aluksi Roomassa mutta työskenteli sittemmin hänkin Ranskassa maalaamassa muotokuvia ja mytologisia tauluja. Muotokuvamaalari oli myös hänen poikansa Louis Michel van Loo (1707–1771), Ranskan taideakatemian jäsen ja espanjalainen hovimaalari. Tämän veli Charles Amédée Philippe van Loo (1719–1790) toimi hovimaalaajana Berliinissä ja teki koristeellisia seinä- ja kattomaalauksia kirkkoihin, linnoihin ja teattereihin.

## Lähteet
Vintiöt – Ten Years After

**Vintiöt – Ten Years After** on suomalainen vuonna 2003 valmistunut 12-osainen sketsisarja. Sarja oli jatkoa vuosina 1994–1995 esitetylle sketsisarjalle *[[Vintiöt]]*. 

Aiempaan *Vintiöt* -sarjaan poiketen sarjan sketseihin tehtiin viralliset käsikirjoitukset, josta vastasivat sarjan näyttelijät Kari Hietalahti ja Niko Saarela. 

## Esitysajat
Sketsisarjan ensimmäinen jakso ensiesitettiin MTV3-kanavalla 3. tammikuuta 2003, ja viimeinen jakso 4. huhtikuuta 2003. Vuonna 2005 sarjan valikoituja sketsejä esitettiin uusintana 15-minuuttisina koosteohjelmina MTV3:lla. Vuonna 2006 sarjan alkuperäisiä jaksoja esitettiin uusintana MTV3:lla.

## Julkaisut
Sarjan jaksot on julkaistu osittain leikattuina vuonna 2004 ilmestyneellä *Vintiöt Naked* -DVD-julkaisulla.

## Lähteet
Vesa-Matti Loiri (albumi)

**Vesa-Matti Loiri (albumi)** voi tarkoittaa:

*''Vesa-Matti Loiri'', vuoden 1988 albumi
*''Vesa-Matti Loiri'', vuoden 1994 albumi.
Vannucci

**Vannucci** on alkujaan italialainen sukunimi seuraavilla henkilöillä:

* Atto Vannucci (1808–1883), italialainen historioitsija ja vallankumouksellinen
* Ildebrando Vannucci (1890–1955), italialainen roomalaiskatolinen piispa
* Pietro Vannucci eli Pietro Perugino (1446–1524), italialainen taidemaalari
* Ronald ”Ronnie” Vannucci (s. 1976), yhdysvaltalainen muusikko, The Killersin rumpali
Malin Gjörup

**Malin Gjörup** (28. huhtikuuta 1964 Luulaja – 20. toukokuuta 2020) oli ruotsalainen oopperalaulaja (mezzosopraano), näyttelijä ja oopperanjohtaja.

Gjörup esiintyi näyttelijänä elokuvassa *[[Hallo Baby]]* (1976). Hän opiskeli Malmön musiikkiakatemiassa. Gjörup lauloi muun muassa Folkoperanissa, Riksteaternissa ja Göteborgin kaupunginteatterissa. Myöhemmin hän toimi Gävlen sinfoniaorkesterin ohjelmistovastaavana. Gjörup työskenteli Norlannin oopperan johtajana, kunnes kuoli aivoverenvuotoon 56-vuotiaana. Viimeiseksi tuotannoksi, josta hän vastasi jäi Wolfgang Amadeus Mozartin *[[Don Giovanni]]n* esitys. Koronapandemian johdosta säännöllisistä oopperaesityksistä luovuttiin, joten *Don Giovanni* ehdittiin esittää vain kerran. Gjörupin seuraajaksi Norlannin oopperassa valittiin Dan Turdén.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Mathias Clason

**Mathias Clason** (30. heinäkuuta 1963 Oslo – 11. toukokuuta 2020 Billiesholm) oli ruotsalainen lavastaja, puvustaja, näytelmäkirjailija ja libretisti.

Clason aloitti uransa pukusuunnittelijana 20-vuotiaana ja toimi myöhemmin myös lavastajana. Hän työskenteli ooppera-, baletti-, teatteri- ja musikaalituotannoissa sekä Ruotsissa että kansainvälisesti. Clason palkittiin Guldmaskenilla hänen puvustuksestaan *Skönheten och odjuret* -tuotantoon Göta Lejon -teatterissa. Hän työskenteli lisäksi muun muassa Richard Wagnerin koko *[[Nibelungin sormus|Nibelungin sormuksen]]* tuotannossa Dalhallassa.

Clason laati libreton Thomas Lindahlin säveltämään koko perheen oopperaan *Karlsson på taket* (*Katto-Kassinen*). Hän oli myös Paula af Malmborg Wardin oopperan *Kärlekskriget* libretisti ja lavastaja. Clason kirjoitti näytelmät *Jenny Lind* ja *Ett isberg i Medelhavet*. Hän kuoli vuonna 2020 pitkään sairastettuaan.

## Lähteet
F-molliasteikko

**F-molliasteikko** on f-sävelestä alkava sävelasteikko, jonka luonnolliseen muunnelmaan kuuluu sävelet f, g, as, b, c, des, es ja f. Sävellajissa on siis neljä säveltä alennettu. F-mollin rinnakkaissävellaji on As-duuri ja muunnossävellaji F-duuri. 

## Variaatioita
* **Melodinen molli**: f, g, as, b, c, d, e, f
* **Harmoninen molli**: f, g, as, b, c, des, e, f
* **Pentatoninen molli**: f, as, b, c, es, f

## Asteikon säveliä käyttäviä sointuja eri  sointuasteilla

## F-mollin etumerkintä eri nuottiavaimilla
### Neljällä yleisimmällä avaimella
{ \new Staff \with{ \magnifyStaff #3/2 } > }

Neljällä yleisimmällä nuottiavaimella (diskantti-, altto-, tenori- ja bassoavain) on vakiintuneet standardit, miten niille kirjoitetaan etumerkit. F-mollin etumerkit kirjoitetaan niille ylläolevin tavoin.

## Tunnettuja teoksia F-mollissa

* Nirvana – Smells Like Teen Spirit
* Green Day – Holiday
* Madonna – Papa Don't Preach
* John Legend – All Of Me
* Imagine Dragons – Monster

## Lähteet