open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eizan-rautatiet

**Eizan-rautatiet** (), lyhyemmin **Eiden** (叡電), on japanilainen rautatieyhtiö, joka toimii Kioton kaupungin pohjoisosassa. Se liikennöi kahta rautatielinjaa, jotka liittävät Kioton keskustan kaupungin koillispuolella kohoavaan Hieivuoreen sekä Kuraman ja Kibunen kyliin, jotka ovat suosittuja turistikohteita. Eizan-rautateiden linjojen yhteispituus on 14,4 kilometriä, ja asemia niillä on 17 kappaletta.

Eizan-rautatiet on osa suuremman Keihan-rautatieyhtiön muodostamaa yritysryhmää. Raideliikenteen lisäksi se toimii muun muassa vähittäiskaupan, matkailupalveluiden ja kiinteistökehityksen aloilla. Sen pääkonttori sijaitsee Kioton kaupungin Sakyōn suuralueella Yamabana-Itchōdachōn kaupunginosassa.

## Historia
Eizan-rautateiden juuret ovat vuonna 1888 perustetussa Kyōto dentō -sähköyhtiössä, joka harjoitti myös raideliikennettä. Yrityksen rautatielinja Hieivuoren juurelle avattiin vuonna 1925, linja Kuraman kylään vuonna 1928. Kyōto dentōn raideliikenne erotettiin omaksi yhtiökseen, Keifuku-rautatieksi, vuonna 1942. Perustamisensa jälkeen Keifuku liikennöi myös Kioton luoteisosan raitiotielinjoja (Randen), jotka se omistaa edelleen, ja useita rautatielinjoja Fukuin prefektuurissa.

1960-luvulta lähtien osa Keifukun linjoista lakkautettiin ja osa siirrettiin muiden yhtiöiden omistukseen. Eizan-rautatiet muodostettiin 6. heinäkuuta 1985, ja seuraavan vuoden huhtikuussa sen haltuun siirrettiin Keifuku-rautateiden Hieivuorelle ja Kuramaan johtavat linjat. Yrityksen perustamiseen vaaditun pääoman tarjosi kokonaisuudessaan Keifuku. Vuonna 1990 Keifukun emoyritys Keihan osti Eizan-rautateiden osakkeista 60 prosenttia.

Eizan-rautatiet liittyi Japanin vuoristossa toimivien rautateiden Zenkoku tosantetsudō pāmiru-kai -yhdistykseen vuonna 2009. 

## Linjat
Eizan-rautatiet liikennöi kahta rautatielinjaa, joista Eizan-päälinja johtaa Kioton keisarillisen palatsin koillispuolella sijaitsevalta Demachiyanagin rautatieasemalta Hieivuoren juurelle ja Kurama-linja Takaragaiken rautatieasemalta pohjoiseen Kuraman kylään. Lähes kaikki Kurama-linjan junat jatkavat Takaragaikesta Eizan-päälinjaa pitkin Demachiyanagiin saakka. Demachiyanagista on vaihtoyhteys Keihan-rautateiden linjoille. Eizan-päälinjan toiselta pääteasemalta Yase-Hieizanguchista on sen sijaan yhteys Hieivuorelle nousevaan Eizan-funikulaariin ja Eizan-riippuköysirataan, joita liikennöi Keifuku-rautatiet. Yase-Hieizanguchista on myös bussiyhteyksiä Ōharan alueelle.

Tavanomaisen liikenteen lisäksi Eizan-rautateillä on kaksi sightseeing-junaa: Eizan-päälinjalla kulkeva *Hiei* ja Kurama-linjalla kulkeva *Kirara*, jossa on suuret panoraamaikkunat. Kurama-linjalla Ichiharan ja Ninosen asemien välillä on noin 250 metrin pituinen vaahterapuiden reunustama ”vaahteratunneli”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*Yhtiön internetsivut
Jan Krzysztof Bielecki

**Jan Krzysztof Bielecki** (s. 3. toukokuuta 1951) on puolalainen poliitikko. Hän oli Puolan pääministeri vajaan vuoden ajan vuonna 1991.

Bielecki luennoi taloustiedettä Gdanskin yliopistossa vuodesta 1973, mutta hänet erotettiin kommunisminvastaisten puheiden takia. Hän tutustui Solidaarisuus-liikkeeseen ja liittyi sen keskeisten hahmojen taloudelliseksi neuvonantajaksi. Vuosina 1993–2003 Bielecki edusti Puolaa Lontoossa Euroopan kehityspankin johtokunnassa.

Vuosina 2003–2010 Bielecki johti Pekao-pankkia, joka fuusioitui italialaisen UniCredito-pankkikonsernin kanssa ja kasvoi näin Puolan suurimmaksi rahoituslaitokseksi ja merkittäväksi yhteiskunnalliseksi tekijäksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Maciej Morawski

**Maciej Morawski** (20. syyskuuta 1929 – 6. kesäkuuta 2021) oli puolalainen toimittaja, joka työskenteli  Radio Free Europe -hankkeessa Ranskassa.

## Elämäkerta
Hän oli poliitikon, diplomaatin ja Puolan hallituksen ministerin Kajetan Morawskin (1892-1973) poika. Varsovan kansannoususta selviytynyt Morawski kärsi masennuksesta monien vuosien ajan. Hän saapui Ranskaan marraskuussa 1946 17-vuotiaana toivoen palaavan Puolaan keskeyttämällä ensimmäiset opintonsa. Puolan kansantasavallan nousun vuoksi hän kuitenkin huomasi, että tämä ei olisi mahdollista. Hän vietti aikaa Saint-Germain-des-Prés'ssä ja tuli kristillisen demokratian aktivistiksi opiskellessaan Pariisissa ja Strasbourgissa. Vuonna 1954 häneltä kiellettiin pääsy Yhdysvaltoihin entisten sosialististen ihanteidensa ja väitetyn jatkuvan homoseksuaalisuuden vuoksi - mikä osoittautui kommunistisen salaisen palvelun tekeväksi irtisanomiseksi, jonka tarkoituksena oli häntä herjata. Myöhemmin hän tuomitsi McCarthyismin ja sen "noidanmetsän". Siksi hän työskenteli Radio Free Europe -lehdessä toimittajana ja puolan kirjeenvaihtajana .

Vuonna 1967 Morawskille myönnettiin Armia Krajowa -risti, Puolan tasavallan ansioiden ritarikunnan komentaja vuonna 1993, ja Polonia Restituta -ritarin komentajaristi vuonna 1995. Hän sai myöhemmin komentajan Risti Starin kanssa ritarikunnasta vuonna 2007. Vuonna 2016 hänestä tuli Ordre des Arts et des Lettresin ritari.

Hän oli lehtien kirjoittaja ja yksi vanhimmista puolalaisista bloggaajista, hän editoi verkkosivustoa ja fanisivua Facebookissa kuolemaansa saakka. Hänen päiväkirjat on julkaistu neljässä osassa "Kaksi rantaa" (julkaistu 2015-2017). Vuosina 2015-2021 hän oli Varsovassa, Puolassa, Jan Nowak-Jezioranski Radio Free Europe -henkilöstön, freelancereiden ja ystävien yhdistyksen kunniapuheenjohtaja.

Maciej Morawski kuoli Pariisin Pitié-Salpêtrièren sairaalassa 6. kesäkuuta 2021 91-vuotiaana. Hänet haudattiin Lailly-en-Valiin vanhempiensa viereen.

## Lähteet
Ondřej Čelůstka

**Ondřej Čelůstka** (s. 18. kesäkuuta 1989 Zlín, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut Italiassa, Turkissa, Englannissa ja Saksassa. Hän on elokuusta 2020 alkaen edustanut Tšekin jalkapalloliigassa pelaavaa Sparta Prahaa. Hän on pelannut Tšekin maajoukkueessa vuodesta 2013.

Čelůstka aloitti liigauransa Tescoma Zlínin joukkueessa kausina 2007–2009. Kaksi seuraavaa kautta hän edusti Slavia Prahaa ja pelasi kotimaansa liigan lisäksi viisi ottelua Eurooppa-liigassa. Hän oli alkuvuoden 2010 lainalla italialaisseura Palermossa mutta pääsi Serie A:ssa kentälle vain yhdessä ottelussa runsaaksi kymmeneksi minuutiksi. Kesällä 2011 hän siirtyi turkkilaisseura Trabzonsporiin. Kahden seuraavan kauden aikana hän pelasi Turkin Superliigassa 55 ottelua ja teki yhden maalin, lokakuussa 2011 Ankaragücüa vastaan. Kaudella 2011–2012 hän pelasi Mestarien liigassa kuusi ottelua ja teki ensimmäisessä ottelussaan vieraskentällä italialaista Interiä vastaan ottelun ainoan maalin. Eurooppa-liigassa hän pelasi kahdella kaudella yhteensä viisi ottelua. Kauden 2013–2014 Čelůstka pelasi lainasopimuksella englantilaisseura Sunderlandissa. Hän pelasi Englannin Valioliigassa 21 ottelua, joista 14 ottelua avauskokoonpanossa.

Čelůstka siirtyi elokuussa 2014 Saksan 2. Bundesliigassa pelaavaan Nürnbergiin. Hän pelasi kauden aikana 31 liigaottelua. Kesällä 2015 Čelůstka palasi Turkkiin, tällä kertaa Antalyasporin joukkueeseen, jossa hän viipyi viisi kautta. Hän pelasi Superliigassa 142 ottelua ja teki yhden maalin, joulukuussa 2019 entistä seuraansa Trabzonsporia vastaan. Kesällä 2020 hän siirtyi kotimaansa pääsarjassa pelaavaan Sparta Prahaan. Hän pelasi kaudella 2020–2021 Tšekin liigassa 28 ottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa. Eurooppa-liigassa hän pelasi kaksi ottelua.

Čelůstka pelasi Tšekin nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi neljä ottelua alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2009 ja viisi ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011. Hän pelasi ensimmäisen kerran Tšekin A-maajoukkueessa marraskuussa 2013 ystävyysottelussa Kanadaa vastaan. Hän on kesän 2021 EM-kilpailujen päättyessä pelannut 31 A-maaottelua, joissa 28 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt kolme maaottelumaalia: debyyttiottelussaan Kanadaa vastaan sekä marraskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Kosovoa ja kesäkuussa 2021 ystävyysottelussa Albaniaa vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pelasi Tšekin viidessä ottelussa täydet minuutit aina Tanskaa vastaan pelatun puolivälieräottelun 65. minuutille, jolloin hän joutui loukkaantumisen takia vaihtoon.

## Lähteet
Damiano David

**Damiano David** (s. 8. tammikuuta 1999 Rooma, Italia) on italialainen laulaja ja lauluntekijä. Hän muodostaa rock-yhtye Måneskinin yhdessä Victoria De Angelisin, Ethan Torchion ja Thomas Raggin kanssa. David tuli tunnetuksi suurelle yleisölle voittaessaan Euroviisut Måneskinin kanssa vuonna 2021. Vuonna 2024 hän aloitti soolouransa laulajana, ja vuonna 2025 hän julkaisi ensimmäisen studioalbumin *Funny Little Fears*.

## Ura
David syntyi Roomassa vuonna 1999. Vanhempien ammatin takia hän ja hänen veljensä matkustivat ympäri maailmaa jo nuorena. Hän pelasi koripalloa 17-vuotiaaksi asti paikallisessa joukkueessa pelintekijänä.

David aloitti laulamisen jo kuusivuotiaana. Hän oli lukiossa Roomassa, mutta keskeytti opintonsa musiikkiuransa vuoksi. Myös hänen vanhempansa tukivat hänen musiikkiuraansa. David tapasi Victoria De Angelisin ja Thomas Raggin lukiossa. Vuonna 2016 he perustivat Måneskinin. He soittivat aluksi Rooman kaduilla, mutta nousivat suosioon vuonna 2017 saavutettuaan toisen sijan Italian *X Factorin* yhdennellätoista kaudella. Seuraavana vuonna julkaistiin heidän debyyttialbuminsa ”Il ballo della vita”. He olivat myös kiertueella vuosina 2018 ja 2019. Vuonna 2021 julkaistiin heidän toinen albuminsa ”Teatro d’ira: Vol. I”. 

Euroviisujen voiton jälkeen David ajautui huumekohuun. Häntä syytettiin kokaiinin käytöstä live-lähetyksessä. Myöhemmin hän meni huumetestiin ja tulos oli negatiivinen. David sanoi Voguen haastattelussa, että he eivät ole stereotyyppisiä rocktähtiä jotka käyttävät paljon huumeita ja alkoholia.

## Yksityiselämä
Damiano on kihloissa amerikkalaisen malli Dove Cameronin kanssa.

## Lähteet
Ivan Alexander Aminoff

**Ivan Alexander Aminoff** (8. marraskuuta 1847 Mietoinen – 1. tammikuuta 1918 Saaren kartano) oli suomalainen vapaaherra, merikapteeni, maanviljelijä ja valtiopäivämies.

## Perhe
Aminoffin vanhemmat olivat eversti Alexander Aminoff ja Fredrika Charlotta Maria af Forselles. Aminoff avioitui Augusta Lovisa Josefina Janssonin kanssa vuonna 1878. 

Pariskunta sai yhteensä kaksitoista lasta. Gustaf Aminoff toimi Vuoksenniskan toimitusjohtajana ja hänen lapsensa oli hallituksen puheenjohtaja, toimitusjohtaja Cecil Aminoff. 

Hänen veljensä oli kenraaliluutnantti, kuvernööri Johan Fredrik Gustav Aminoff, hänen isoisänsä oli kreivi Johan Fredrik Aminoff ja isoisoisän isä äidin puolelta oli kauppaneuvos Jakob af Forselles.

## Ura
Aminoff kävi Haminan kadettikoulua, mutta lähti 1862 merille. Perämiehen tutkinnon hän suoritti 1868 ja merikapteenin tutkinnon 1872, minkä jälkeen hän toimi laivan päällikkönä Kaspianmerellä vuoteen 1876 ja sitten *Åbo*-aluksen päällikkönä Pietarin, Turun ja Tukholman reitillä. Vuosina 1880–1887 hän oli Nobelin veljesten yhtiön kuljetusosaston päällikkö Kaspianmerellä ja Volgalla.  Aminoff oli myös maanviljelijä Saaren kartanon everstinpuustellissa ja omisti tilan Mynämäellä. 

Aminoff oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1899.

## Lähteet
Nokia G10

**Nokia G10** on HMD Globalin 8. huhtikuuta 2021 esittelemä älypuhelin.

Puhelimessa on kahdeksanydinprosessori ja 6,52 tuuman näyttö. Tallennustilaa on valittavana 32 tai 64 gigatavua ja keskusmuistia kolme tai neljä gigatavua. Tallennustila on laajennettavissa enintään 512 gigatavun mircoSD-kortilla. Puhelimessa on kolme takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 13 megapikseliä, makrokameran kaksi megapikseliä ja syvyyskameran kaksi megapikseliä. Etukameran tarkkuus on kahdeksan megapikseliä. Akun kapasiteetti on 5&nbsp;050 milliampeerituntia ja se tukee 10 watin latausta. Sormenjälkitunnistin on sijoitettu laitteen kylkeen. Käyttöjärjestelmänä on Android 11. Toukokuussa 2022 puhelin sai Android 12 -päivityksen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Nokia G10 Nokian sivuilla
Edvard Bergenheim (tilanomistaja)

**Edvard Bergenheim** (3. huhtikuuta 1863 – 13. marraskuuta 1932) oli suomalainen tilanomistaja ja valtiopäivämies.

Bergenheimin vanhemmat olivat kenraali Johan Adolf Bergenheim ja Maria Gustava Frögd ja puoliso Aili Loviisa Teodora Örnhjelm. Bergenheim asui pitkään Tammisaaressa. Hän oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1899.

Edvard Bergenheimin poika oli vuorineuvos Holger Bergenheim (1907–1977).

## Lähteet
Zhao Xing

**Zhao Xing** (kiina: 趙興, pinyin: Zhào Xīng, ? - 112 eaa.) oli Zhao Yingqin toinen poika ja Nanyuen neljäs hallitsija. Hänen hallintonsa alkoi vuonna 115 eaa. Ja päättyi kuolemaansa vuonna 112 eaa.
Zhao Tuo

**Zhao Tuo** oli Qin-dynastian han kiinalainen kenraali ja Nanyuen ensimmäinen kuningas. Hän osallistui Guangdongin, Guangxin ja Pohjois-Vietnamin Baiyue-kansojen valloitukseen. Qinin kaatumisen jälkeen hän perusti itsenäisen Nanyue-valtakunnan, jonka pääkaupungiksi tuli Panyu (nykyinen Kanton) vuonna 204 eaa. 

Jotkut perinteiset vietnamilaiset historiantutkijat pitivät häntä Vietnamin keisarina ja Triệu-dynastian perustajana, toiset historioitsijat kiistivät hänen olevan ulkomaalainen hyökkääjä.

## Lähteet
Pala sydämestä

**Pala sydämestä** on Yleisradion tuottama lastensuojeluaiheinen televisiosarja vuodelta 2021. Anna ja Aino Lappalaisen käsikirjoittaman mysteeridraaman on ohjannut Hanna Maylett, ja sen pääosia näyttelevät Lotta Lehtikari, Niina Koponen ja Martin Bahne

Sarja palkittiin kesäkuussa 2021 Monte Carlon televisiofestivaalin Golden Nymph -palkinnolla.

## Rooleissa

## Lähteet
Kryptomnesia

**Kryptomnesia** on ilmiö, jossa ihminen erehtyy pitämään mieleensä juolahtanutta ajatusta tai keksintöä omanaan, vaikka todellisuudessa kyseessä on aiemmin koetun tapahtuman muisto. Koska henkilö ei muista nähneensä tai kuulleensa asiasta aiemmin, hän voi pitää oivallustaan omaperäisenä. Tämä voi johtaa tahattomaan plagiointiin.

## Lähteet

## Katso myös

* Regressioterapia
* Valemuisto
Edvard Bergenheim (täsmennyssivu)

**Edvard Bergenheim** -nimisiä henkilöitä ovat olleet:

* Edvard Bergenheim (1798–1884), Turun arkkipiispa ja yksityisen reaalikoulun perustaja
* Edvard Bergenheim (1844–1893), suomalainen rautatieinsinööri ja tehtailija
* Edvard Bergenheim (1863–1932), suomalainen tilanomistaja ja valtiopäivämies.
Tankkaustarinat

**Tankkaustarinat** on suomalainen televisio-ohjelma, joka kertoo ABC-liikennemyymälöiden työntekijöiden ja asiakkaiden tavallisesta arjesta. Ohjelmaa esitetään Nelonen-kanavalla.

Kussakin jaksossa ollaan yhdellä ABC-liikennemyymälällä, jossa seurataan liikennemyymälän arkea. Ohjelman ensimmäisellä kaudella olivat mukana ABC:t Porissa, Lohjalla ja Vaajakoskella, Jyväskylässä. Toisella kaudella Porin ABC jättäytyi pois ohjelmasta ja tilalle tulivat ABC:t Varkaudesta ja Renkomäestä Lahdesta. Välillä ohjelmassa tavataan myös julkisuuden henkilöitä.

Ohjelman ensimmäinen kausi kuvattiin keväällä 2019 ja se esitettiin alkusyksystä 2019. Toinen kausi kuvattiin kevättalvella 2021 ja se esitettiin kesän 2021 aikana.

Tankkaustarinoiden ensimmäinen kausi oli kovin suosittu sillä se sai yli 4,2 miljoonaa katsojaa.

Ohjelmaa juontaa Kimmo Vehviläinen.

## Jaksot

**Ensimmäinen tuotantokausi**

**Toinen tuotantokausi**

Lähde:

## Lähteet
Caetani

**Caetani** tai **Gaetani** on italialainen aatelissuku. Caetanin suku johtaa alkuperänsä keskiajalla vaikuttaneeseen niin sanottuun Anagnin sukuhaaraan, joka saavutti poliittista valtaa ja taloudellista menestystä tuettuaan Benedetto Caetanin valintaa paavi Bonifatius VIII:ksi vuonna 1294.

Bonifatius VIII pyrki lisäämään Caetanin suvun vaikutusvaltaa muiden aatelissukujen, erityisesti Colonnan, kustannuksella. Tämän ansiosta Caetanin suku kohosi Roomassa hallitsevaan poliittiseen asemaan ja säilyi siinä 1400-luvun loppuun saakka. Caetanit pitivät hallussaan Anagnin, Sermonetan, Fondin ja Piedmonten voimakkaita herttuakuntia. Noin vuonna 1420 perhe jakautui kahteen haaraan Napolin ja Rooman omistustensa perusteella. Suvun jäsenet toimivat merkittävissä asemissa sekä politiikassa että tiedemaailmassa 1800- ja 1900-luvuilla.

## Katso myös

* Leone Caetani

## Lähteet
Arunachalintimali

**Arunachalintimali** (*Liocichla bugunorum*) on pyrstötimaleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Intiasta. 

## Koko ja ulkonäkö
Arunachalintimali voi kasvaa noin 22 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Arunachalintimalikoiraan päälaki on musta ja silmäkulma on keltainen. Laji naama, selkä ja siipien olkapäät ovat väriltään oliivinvihreät ja siipien kärjissä on punaista. Linnun alaperä on punainen ja rinta vihertävän keltainen. Arunachalintimalinaaraan päälaki on ruskehtava ja punaista on vähemmän tai ei lainkaan.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Arunachalintimalia tavataan Intiasta Arunachal Pradeshin osavaltiosta. Lajin kuvannut Ramana Athreya havaitsi sen ensimmäisen kerran vuonna 1995 ja seuraavan kerran vasta kymmenen vuotta myöhemmin 2005. Linnun elinympäristöä ovat vuoristojen bambumetsät ja pensaikot.  

Arunachalintimali luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi. Kannan kooksi arvioidaan 70&ndash;380 yksilöä. Suurin uhka kannalle on elinympäristön häviäminen metsien hakkuiden, teiden rakentamisen ja maastopalojen vuoksi.

## Lähteet
Viirumuuranen

**Viirumuuranen** (*Myrmotherula cherriei*) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.

Viirumuurasta tavataan Brasiliassa, Kolumbiassa, Perussa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 1&nbsp;430&nbsp;000 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.

## Lähteet
Viirurintamuuranen

**Viirurintamuuranen** (*Myrmotherula longicauda*) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.

Viirurintamuurasta tavataan Boliviassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 1&nbsp;010&nbsp;000 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Se on kuitenkin vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi.

## Lähteet
Georg Mauritz von Essen

**Georg Mauritz von Essen** (16. tammikuuta 1850 Vöyri – 27. kesäkuuta 1937 Turku) oli suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies.

Von Essenin vanhemmat olivat panimon isännöitsijä Georg Magnus von Essen ja Celina Elisabet Kjemmer ja puoliso vuodesta 1879 Olga von Willebrand (k. 1931). Von Essen tuli ylioppilaaksi Turussa 1869 ja valmistui filosofian maisteriksi 1873 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1880. Von Essen oli 1889–1907 Turun lääninvankilan lääkäri, 1907–1917 Tammelan piirin piirilääkäri ja 1918–1923 Turun pakkotyölaitoksen lääkäri. Hänellä oli myös useita kunnallisia luottamustehtäviä ja hän oli Turun kaupunginvaltuuston jäsen 1893–1907. 

Von Essen oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1899.

## Lähteet
Klemens VII (vastapaavi)

**Klemens VII**, syntymänimeltään **Robert de Genève** (1342 Geneve – 16. syyskuuta 1394 Avignon), oli ensimmäinen vastapaavi katolisen kirkon suuren skisman aikana.

Robert de Genève toimi Thérouannen piispana vuodesta 1361, ja vuonna 1368 hänestä tuli Cambrain arkkipiispa ja kardinaali vuonna 1371. Hän toimi paavin legaattina Pohjois-Italiassa vuosina 1376–1378 ja ryösti vuonna 1377 Cesenaa, jossa tapettiin Firenzen vastaisessa sodassa 4&nbsp;000 paavia vastustanutta kapinallista.

Robert de Genève johti niitä kardinaaleja, jotka julistivat epäsuositun paavi Urbanus VI:n valinnan epäpäteväksi. Robert de Genève valittiin vastapaavi Klemens VII:ksi Kirkkovaltioon kuuluneessa Fondissa 20. syyskuuta 1378. Hänen valintansa käynnisti katolisen kirkon suuren skisman, joka kesti vuoteen 1417. Vuoden 1378 loppuun mennessä Ranska päätyi tukemaan Klemensiä, kun taas Englanti kannatti Urbanusta. Sen jälkeen kaikki Euroopan maat jakautuivat kannattamaan eri paaveja. Idän kirkko oli pääasiassa Klemensin puolella. Klemens VII toivoi voivansa karkottaa Urbanus VI:n Vatikaanista käyttämällä ranskalaisia palkkasotureita, jotka olivat miehittäneet Castel Sant’Angelon linnoituksen Roomassa. Piirittäjät kuitenkin valloittivat linnoituksen, ja Klemens VII vetäytyi Napoliin, jossa Napolin kuningatar Johanna I tunnusti hänet paaviksi. Napolilaiset kannattivat kuitenkin paavi Urbanusta, ja Klemens vetäytyikin pian Avignoniin, jonne hän asettui pysyvästi.

Kahden samanaikaisen paavin olemassaolo aiheutti kirkossa suurta sekaannusta alueilla, joissa oltiin epävarmoja, kumpaa paavia tulisi totella, ja esimerkiksi Englannin ja Ranskan väliset erimielisyydet paavista pidensivät satavuotista sotaa. Samalla Ranskalle tarjoutui otollinen tilaisuus puuttua Italian sisäisiin asioihin. Ranskan kuningas Kaarle V Viisas ei ainoastaan tunnustanut Klemens VII:ta paaviksi, vaan julisti Klemensin tämän kuolinpäivänä ”kirkon todelliseksi paimeneksi”. Klemens VII kuolikin täysin vakuuttuneena oikeutuksestaan paavin asemaan.

## Lähteet
Svend Åge Madsen

**Svend Åge Madsen** (s. 1939 Århus, Tanska) on tanskalainen kirjailija.

Madsen on saanut tuotantoonsa vaikutteita ranskalaisesta antiromaanista, joka ilmentää fiktion ja identiteetin problematiikkaa. Myöhemmin hän on harrastanut kielellistä kokeilua erilaisten esikuvien mukaan.

## Suomennetut teokset
* *Kuvia todellisuudesta*: kuunnelma (*I virkeligheden*), suom. Heikki O. Seppänen, Helsinki: Yleisradio 1973

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Carl Theodor von Frenckell

**Carl Theodor von Frenckell** (16. helmikuuta 1855 Tampere – 9. kesäkuuta 1902 Wiesbaden, Saksa) oli suomalainen upseeri, liikemies ja moninkertainen valtiopäivämies.

Von Frenckellin vanhemmat olivat Frans von Frenckell ja Ida Mathilda Bublina Kuhlström ja puoliso Fanny Lovisa Ehrnrooth. Kirjailija Greta von Frenckell-Thesleff, vuorineuvos Rafael von Frenckell ja  kansanedustaja, Helsingin apulaiskaupunginjohtaja, Suomen olympiakomitean puheenjohtaja Erik von Frenckell olivat heidän lapsiaan. Yritysjohtaja, lahjoittaja Waldemar von Frenckell oli puolestaan Carl Theodor von Frenckellin veli.

Von Frenckell oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897 ja 1899.

## Lähteet
Arpino

**Arpino** on kaupunki Italiassa Latiumissa Lirijoen varrella. Se sijaitsee kahdella kukkulalla noin 450 m merenpinnan yläpuolella Frosinone]n lähistöllä. Kaupungissa asuu yli 7&nbsp;000 asukasta ja sen pinta-ala on 55 km2. 
Antiikin ajalla kaupunki tunnettiin nimellä *Arpinum*. Sitä asuttivat volskit, samnilaiset ja pelasgit, kunnes se liitettiin osaksi Rooman valtakuntaa vuonna 305 eaa. Antiikin Arpinum oli Gaius Mariuksen ja Marcus Tullius Ciceron kotikaupunki.

## Lähteet
Paranmuuranen

**Paranmuuranen** (*Myrmotherula klagesi*) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.

Paranmuurasta tavataan Brasilian pohjoisosassa várzea-metsissä, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 289&nbsp;000 km2. Lajia uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen ja se on luokiteltu vaarantuneeksi.

## Lähteet
Mahjar

**Mahjar**, **al-Mahjar**, **Mahǧar** (arab. > 'emigrantti'), oli kirjailijaryhmä, jonka Syyriasta ja Libanonista Yhdysvaltoihin muuttaneet kristityt kirjailijat perustivat ja 1920-luvulla muodostivat yhdistykseksi. Sen perustajia oli ennen kaikkea Kahlil Gibran, ja muita merkittäviä jäseniä olivat muun muassa Mikhail Naimy, Nasib Arida ja Abd al-Masih Haddad.

## Lähteet
Jens Cajuste

**Jens-Lys Michel Cajuste** (s. 10. elokuuta 1999 Göteborg) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 188-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Ipswichiä lainasopimuksella Serie A:n Napolista.

Cajuste siirtyi Ruotsin toisella sarjatasolla pelanneesta Örgrytestä Tanskan Superliigan Midtjyllandiin kesällä 2018. Hän voitti Tanskan-mestaruuden kaudella 2019–2020 sekä Tanskan cupin 2019. Hän pelasi Tanskan Superliigassa kaikkiaan 58 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän pelasi neljä ottelua sekä Mestarien liigassa että Eurooppa-liigassa.

Cajuste siirtyi Ligue 1:n Reimsiin 10 miljoonalla eurolla tammikuussa 2022. Hän pelasi puolentoista vuoden aikana 39 Ranskan pääsarjaottelua ja teki viisi maalia. Hän siirtyi Serie A:n Napoliin 12 miljoonalla eurolla kesällä 2023. Hän pelasi tulokaskaudellaan 26 Italian pääsarjaottelua, joista avauskokoonpanossa 11 peliä. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ottelua. Kaudella 2024–2025 hän pelasi Ipswich Townissa lainasopimuksella 30 Englannin Valioliigan ottelua, näistä avauskokoonpanossa 25, ja teki maalin maaliskuussa Nottinghamia vastaan.

Cajuste pelasi Ruotsin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa kolme ottelua. Hän pelasi Ruotsin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2020 ystävyysottelussa Tanskaa vastaan. Hän on elokuun 25. päivään 2025 mennessä pelannut 25 A-maaottelua. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pääsi vaihdosta muutamaksi minuutiksi kentälle ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Espanjaa vastaan.

Cajuste aloitti jalkapallon pelaamisen lapsena Kiinassa, jossa hän asui jonkin aikaa ruotsalaisen äitinsä ja haitilaistaustaisen yhdysvaltalaisen isänsä kanssa.

## Lähteet
Molossus (koira)

**Molossus** () on sukupuuttoon kuollut kreikkalainen koirarotu. Sitä pidetään useimpien eurooppalaisten mastiffien kantarotuna.

## Ulkonäkö

Vaikka usein molossusta pidetään mastiffien prototyyppinä, osa asiantuntijoista kiistää tämän. Heidän mukaansa se olisi sen sijaan ollut pystykorvainen, hoikkarakenteinen, pitkäraajainen ja ketterä susimainen metsästyskoira, väriltään joko fawn tai liuskeenvärinen. Desmond Morriksen mukaan nämä ristiriidat johtuisivat siitä, että molosseilla oli useita erityyppisiä koiria yhden ainoan "molossien koiran" sijaan. Hän pitää tästä hyvänä esimerkkinä Aleksanteri Suuren erityisen kookkaita koiria 300-luvulta eaa. David Hancockin mukaan muinaisen Kreikan molossikoirat olivat yleensä paimenkoiria, useimmiten valkoisia ja toisinaan karkea- tai pörrökarvaisia.


Kuva:Molossus Pio-Clementino Inv872.jpg|Mastiffimainen molossus
Kuva:Statue of a Molossian hound. Ca. 320 B.C.jpg|Metsästyskoiramainen molossus
Kuva:Caserta Fuente Diana y Acteón 12.jpg|Sekä mastiffimaisia että metsästyskoiria


## Luonne ja käyttäytyminen
Rodulla oli raivoisa ja aggressiivinen maine. 1. vuosisadalla eaa. roomalainen runoilija ja filosofi Lucretius kuvaili sitä vihaiseksi ja raivokkaaksi, ja tämä mielikuva säilyi vuosisatojen ajan.

## Alkuperä
Rotu sai nimensä Luoteis-Kreikan vuoristoalueella 100–400-luvuilla eaa. eläneeltä molossi-heimolta. Jonkinlainen kookas vahtikoira tuotiin idästä Kreikkaan, missä se päätyi molossien käsiin. Se oli lähinnä vahtikoira, mutta sitä käytettiin myös muihin tehtäviin. Kynologi Otto Keller uskoo molossuksen polveutuneen tiibetinmastiffista, minkä kautta se on liitetty myös tiibetiläiseen suteen ja tanskandoggiin.

### Vaikutus nykyisiin rotuihin
Suosituimman teorian mukaan molossus oli mastiffien varhainen kantamuoto. Se olisi kulkeutunut Kreikasta Roomaan, missä sitä käytettiin armeijan vahtikoirana, ja se levisi roomalaisten sotilaiden mukana eri puolille Eurooppaa. Näin olisivat saaneet alkunsa suurin osa raskasrakenteisista eurooppalaisista roduista.

Aleksanteri Suuri, jonka äiti oli molossiprinsessa, tapasi matkoillaan itään erityisen kookkaita koiria, joihin hän mieltyi niin paljon että vei osan niistä kotiseudulleen. Mahdollisesti juuri hänen omistamistaan koirista kehittyivät myöhäisemmät mastiffirodut.

## Lähteet
Xavier de Maistre

**Xavier de Maistre** (1763 Chambéry, Ranska – 1852 Pietari,  Venäjä) oli ranskalainen kirjailija, kreivi. Hän palveli ensin Sardinian kuninkaan armeijassa ja sai upseerin arvon, sen jälkeen hän palveli myös Italian, Sveitsin ja Venäjän armeijoissa. Vuosina 1815–1816 hän asui Suomessa.

Maistren tuotanto oli suppea. Lähinnä hän kuvaa Kaukasiaan ja Persiaan tekemiään  matkoja. Hänen tunnetuin teoksensa on *Matka huoneessani* (1794), jonka hän kirjoitti jouduttuaan kuudeksi viikoksi kotiarestiin rangaistuksesi virkavirheestä eli kaksintaistelussa.

## Suomennetut teokset
* *Aostan kaupungin spitaalinen* (*Le Lépreux de la Cité d'Aoste*) teoksessa *Luonnonlapsi : Olkikattoinen maja Italiassa : Rene : Aostan kaupungin spitaalinen : Carmen*, ExLibris (Concert Hall Society) 1970
* *Matka huoneessani* (*Voyage autour de ma chambre*), suom. Olli-Matti Ronimus ja Pentti Holappa, Helsinki: WSOY 1965 Sarja: Intiimikirjasto
* *Matka huoneeni ympäri ; ja  Öinen tutkimusmatka huoneessani* (*Voyage autour de ma chambre* ja *Expédition nocturne autour de ma chambre*), suom. Kai Mikkonen, Turku: Savukeidas 2011  *(Matka huoneeni ympäri* julkaistu aiemmin suomeksi nimellä *Matka huoneessani*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
László Bénes

**László Bénes** (s. 9. syyskuuta 1997 Dunajská Streda) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Union Berliniä. Hän edusti kaudet 2022–2024 2. Bundesliigassa Hamburger SV:tä, johon hän siirtyi Borussia Mönchengladbachista kesällä 2022. Hän on Saksassa pelannut lainasopimuksilla myös Holstein Kielissä vuoden 2019 alkupuoliskon ja Augsburgissa vuoden 2021 helmikuusta kauden loppuun. Hän on pelannut Slovakian A-maajoukkueessa vuodesta 2017.

Bénes on kauden 2023–2024 loppuun mennessä pelannut Bundesliigassa 65 ottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia, ja 2. Bundesliigassa 75 ottelua, joissa hän on tehnyt 21 maalia. Slovakian liigassa hän on pelannut Žilinan joukkueessa 31 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.

Bénes pelasi useissa Slovakian nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Slovakian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2017 MM-karsintaottelussa Liettuaa vastaan. Vuonna 2019 hän pelasi kaksi maaottelua ja kesäkuussa 2021 ennen EM-kilpailuja kaksi, joista ensimmäisessä Bulgariaa vastaan hän teki joukkueensa ainoan maalin. EM-turnauksessa hän pääsi vaihdosta kentälle Slovakian toisessa alkulohko-ottelussa Ruotsia vastaan ja kolmannessa alkulohko-ottelussa Espanjaa vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle alkulohko-ottelussa Ukrainaa ja tappiollisessa neljännesvälieräottelussa Englantia vastaan. Hän on pelannut heinäkuun 2024 loppuun mennessä 24 A-maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia, joista toisen kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Walesia vastaan.

## Lähteet
Paweł Dawidowicz

**Paweł Dawidowicz** (s. 20. toukokuuta 1995 Olsztyn) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Hellas Veronaa. Hän on kotimaansa ja Italian lisäksi pelannut myös Portugalissa ja Saksassa.

Dawidowicz oli kaudet 2014–2019 portugalilaisseura Benfican omistuksessa mutta ei päässyt pelaamaan seuran edustusjoukkueessa. Hän pelasi lainalla Saksan ja Italian kakkostasolla Bochumissa ja Palermossa ennen siirtymistään Veronaan kesällä 2018, sinnekin aluksi lainasopimuksella. Hän on pelannut Puolan Ekstraklasassa Lechia Gdańskin joukkueessa 34 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin, ja Serie A:ssa Veronan joukkueessa helmikuun 2024 loppuun mennessä 105 ottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia.

Dawidowicz pelasi useissa Puolan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Puolan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2015 ystävyysottelussa Tšekkiä vastaan. Hän palasi maajoukkueeseen vuonna 2021 ja on maaliskuun 2024 loppuun mennessä pelannut kymmenen A-maaottelua. Kesällä 2021 käydyissä EM-kilpailuissa hän pääsi muutamaksi minuutiksi kentälle yhdessä ottelussa.

## Lähteet
SM-65 Atlas

Convair/General Dynamics **SM-65 Atlas** (*Strategic Missile*) on Yhdysvaltain USAF:n ensimmäinen IRBM-ohjus. Ohjustyyppi kehiteltiin 1950–1960-lukujen taitteessa, ja sen koelento-ohjelmat toteutettiin vuosien 1957–1959 välillä. Kehittelytöiden aikana ase kantoi vielä nimeä B-65 (b=bomber). Myöhemmin sen niminä olivat CGM-16 & HGM-16 Atlas. Ohjuksen lakipiste (apogee) oli 900 km ja kantama noin 2&nbsp;400 km. Nesteraketti oli kaksimoottorinen, ja polttoaineena toimi LOX/RP-1 -polttoaineseos. Lisäksi ohjuksessa oli yksi boosteriraketti lähtökiihdytystä varten. Ohjuksen enimmäisnopeus oli 25&nbsp;000 km/h.

SM-65 Atlaksen oli tarkoitus toimia kantorakettina raskaille yksikärkisille megatonni-luokan lämpöydinpommeille. Ohjuksen kehityskaudella näiden omamassa oli verrattain raskas: vähintään 1&nbsp;360 kg. Laukaisumassa oli 120&nbsp;200 kg, halkaisija 3,05 (305 cm) ja pituus 22,11m. Ydinräjähteen teho vaihteli välillä: 1,45 MT - 4,5 MT. Vuonna 1965 aktiivipalveluskäytöstä poistetun SM-65 Atlaksen korvasivat varsin nopeasti PGM-17 Thor ja PGM-19 Jupiter. SM-65-tyyppiä valmistettiin eri muunnoksia A — C, sekä myöhemmin D — E (ICBM) yhteensä 350 kpl, ja tästä alkoi kokonainen Atlas-rakettiperhe. Niiden valmistajana on toiminut Martin-Marietta, eli myöhempi Lockheed Martin.

Alkusarjan laukaisuista vuonna 1957 onnistui vain noin puolet, mutta luotettavuus parani, ja raketti pysyi käytössä jopa 47 vuotta. Ohjuksen kehittelytöiden yhteydessä kehiteltiin myös *WD-40*-yleisvoiteluaine, joka on samalla korroosion ja hapettumisen estoaine.

## Kuvagalleria

Kuva:Atlas_2E_Ballistic_Missile.jpg
Kuva:SM-65_Atlas_Missile_Sites.png
Kuva:Atlas-icbm-erection-large.jpg
Kuva:Convair_XSM-65A_launch.jpg
Kuva:Convair_XSM-65B_launch.jpg
Kuva:Atlas_C.jpg
Kuva:Atlas-E.jpg
Kuva:Atlas-F.jpg


## Katso myös
*Atlas (rakettiperhe)

## Lähteet
*https://fas.org/nuke/guide/usa/icbm/sm-65.htm
*https://missilethreat.csis.org/missile/atlas/
*https://space.skyrocket.de/doc_lau/atlas_icbm.htm
*https://www.nationalmuseum.af.mil/Visit/Museum-Exhibits/Fact-Sheets/Display/Article/197976/convair-sm-65-atlas/
*http://www.astronautix.com/a/atlasa.html (Atlas A)
*http://www.astronautix.com/a/atlas.html (Atlas-rakettiperhe)
*http://www.designation-systems.net/dusrm/m-16.html

### Viitteet
Johan Wladimir Furuhjelm

**Johan Wladimir Furuhjelm** (24. maaliskuuta 1873 Urjala – 3. marraskuuta 1904 Urjala) oli suomalainen upseeri, tilanomistaja ja valtiopäivämies.

Furuhjelmin vanhemmat olivat amiraali Hampus Furuhjelm ja Anna Elisabeth von Schoultz ja puoliso Catharina Rosenthal. Toimittaja, kirjailija, kansanedustaja Annie Furuhjelm ja kihlakunnantuomari Elis Campbell Nicolas Furuhjelm olivat luutnantti Johan Wladimir Furuhjelmin sisaruksia. Furuhjelm omisti Honkolan kartanon Urjalassa isänsä jälkeen.

Furuhjelm oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1899.

## Lähteet
Stężyca (Pommerin voivodikunta)

**Stężyca** () on maalaiskunta Kartuzyn piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2020 lopussa 10&nbsp;675. Kunnan hallintokeskus on Stężycan kylä.

Stężycan kunnan 18 kylää ovat Borucino, Czaple, Gapowo, Gołubie, Kamienica Szlachecka, Klukowa Huta, Łączyno, Łosienice, Niesiołowice, Nowa Wieś, Pierszczewo, Potuły, Sikorzyno, Stężyca, Stężycka Huta, Szymbark, Zgorzałe sekä Żuromino. Sen pinta-ala on noin 161&nbsp;neliökilometriä. Tärkeimmät kunnan aluetta halkovat liikenneyhteydet ovat valtatie 20 sekä voivodikunnan tiet 214 ja 228. Stężyca rajautuu Kartuzyn, Chmielnon, Somoninon, Kościerzynan, Sulęczynon ja Sierakowicen kuntiin.

Stężycan kunnan alue sijaitsee fyysis-maantieteellisesti Kasubian järviseudulla. Kunnan pinta-alasta noin 52&nbsp;prosenttia on maatalousmaata ja lähes 30&nbsp;prosenttia metsää. Siitä noin 60&nbsp;prosenttia on Kasubian maisemapuiston alueella. Kunnan matalin kohta on noin 160&nbsp;metriä merenpinnan yläpuolella ja se sijoittuu Jezioro Ostrzyckie -järvelle, kun taas korkein kohta on noin 329&nbsp;metrin korkeuteen yltävä Wieżyca-kukkula.

Stężycan kunnan väestö on kasvanut viimeisten vuosikymmenten aikana huomattavasti; vuonna 1995 sen väkiluku oli 7&nbsp;628. Vuoden 2019 joulukuussa 49,1&nbsp;prosenttia kunnan asukkaista oli naisia ja 50,9&nbsp;prosenttia miehiä. Alle 18-vuotiaat muodostivat kunnan väestöstä 28,0&nbsp;prosenttia, työikäiset 58,5&nbsp;prosenttia ja eläkeikäiset 13,6&nbsp;prosenttia. Väestön keski-ikä oli 34,6&nbsp;vuotta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 45,4&nbsp;prosenttia oli kašubinkielisiä. Kunnan työttömyysaste oli vuoden 2019 lopussa 2,8&nbsp;prosenttia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Szymbark (Pommerin voivodikunta)

**Szymbark** (, ) on kylä Puolassa Stężycan kunnassa Kartuzyn piirikunnassa Pommerin voivodikunnassa. Se sijaitsee valtatien 20 varrella.

Szymbarkin kylä sijaitsee Stężycan kunnan eteläosassa. Sen pinta-ala on noin 12,6 neliökilometriä, josta noin 37,1 prosenttia kuuluu sen keskusosakylään eli varsinaiseen Szymbarkiin ja loput muihin osakyliin, jotka ovat Drozdowo, Kolano ja Wieżyca. Yli puolet kylästä on maatalousmaata.

Szymbark sijaitsee kokonaan Kasubian maisemapuiston alueella. Sen alueen korkeus merenpinnasta on yleisesti noin 250 metriä, joten se on yksi Pommerin korkeimmista paikoista. Noin 329 metrin korkuinen Wieżyca-kukkula sijaitsee puolentoista kilometrin päässä kylästä. Szymbarkin kylän alueella on kuusi luonnonmuistomerkkiä.

Szymbark perustettiin 1600-luvulla, jolloin saksalaiset alkoivat asuttaa sitä. He nimesivät paikan Schönbergiksi, mistä puolankielinen nimi on sittemmin väännetty. Alueen varhaisemman asutuksen oli hävittänyt kulkutauti.

Szymbarkin väkiluku oli vuoden 2020 lopussa 725. Vuonna 2007 sen väkiluku oli ollut 656.

Szymbark on tullut kuuluisaksi kylälle vuonna 2007 avatusta maailman ensimmäisestä ylösalaisin-talosta. Vuonna 2009 kylässä oli myös postitoimisto, kirkko, yleinen kirjasto, koulukeskus, vapaaehtoispalokunta sekä yksityinen terveyskeskus.

## Lähteet
Lumikuru

**Lumikuru – Tarinoita ja kuvia Saariselän tuntureista ja eräretkeilystä** on Kullervo Kemppisen kirjoittama Saariselän ja nykyisen Urho Kekkosen kansallispuiston alueesta kertova eräkirja. Siitä on julkaistu neljä painosta 1950-luvulla ja 1960-luvulla sekä uusintapainos vuonna 2015.

Lumikuru antaa ohjeita ja vinkkejä vaellusten aloituspaikoista, reiteistä ja eräretkeilystä alueella. Kirjan vuonna 2017 Retkipaikka-sivustolla arvioinut Antti Kulmanen kuvailee kirjaa inhimilliseksi ja tarinanomaiseksi kertomukseksi kaikesta siitä, mitä on hyvä ottaa huomioon Saariselän-vaelluksella.

## Merkitys
Lumikurun julkaisuaikana 1950-luvun lopulla vastaavaa kirjallisuutta ei ollut ja sen aikaiset kartat olivat heikkolaatuisia, joten Kemppisen Lumikuru oli merkityksellinen. Kirjan lopussa on Kemppisen äidin piirtämä kartta Saariselän vaelluskohteista. Reppuretki-sivustolla teoksesta kirjoittaneen Olli Järvenkylän mukaan ”kirjan voidaan sanoa aloittaneen retkeilybuumin Itä-Lappiin”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*  Lumikuru, kirja lapinhullun kainaloon. Kävelystä ja elämästä -blogi.
Dávid Hancko

**Dávid Hancko** (s. 13. joulukuuta 1997 Prievidza) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Atlético Madridia.

## Seurajoukkueura
Hancko siirtyi kesällä 2018 kotimaansa Žilinasta italialaisseura Fiorentinaan mutta pelasi Italiassa vain viisi Serie A -ottelua kaudella 2018–2019. Kaksi seuraavaa kautta hän pelasi lainalla tšekkiseura Sparta Prahassa, jonka omistukseen hän siirtyi kesällä 2021. Hancko on pelannut Slovakian liigassa pudotuspelit mukaan lukien 35 ottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia, ja Tšekin liigassa 76 ottelua, joissa hän on tehnyt 14 maalia.

Elokuussa 2022 Hancko siirtyi alankomaalaisseura Feyenoordiin. Hän pelasi seurassa kolmen kauden aikana 97 Eredivisie-ottelua ja teki niissä 10 maalia. Hän voitti Alankomaiden liigamestaruuden vuonna 2023 ja Alankomaiden cupin vuonna 2024. Hän on pelannut Mestarien liigassa Feyenoordin joukkueessa 18 ottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia, ja Eurooppa-liigassa eri joukkueissa 20 ottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia.

Kesällä 2025 Hancko yhdistettiin vahvasti saudiarabialaisseura Al-Nassriin ja hän saapuikin joukkueen harjoitusleirille Itävaltaan. Siirto kuitenkin kariutui ja espanjalaisseura Atlético Madrid ilmoitti 24. heinäkuuta 2025 tehneensä Hanckon kanssa viisivuotisen sopimuksen.

## Maajoukkueura
Hancko pelasi Slovakian nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Slovakian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2018 Kansojen liigan ottelussa Tšekkiä vastaan. Kesällä 2021 käydyissä EM-kilpailuissa hän pääsi muutamaksi minuutiksi kentälle alkulohko-ottelussa Ruotsia vastaan. Kesän 2024 EM-kilpailuissa Hancko pelasi Slovakian avauskokoonpanossa kaikki kolme alkulohko-ottelua ja pelasi tappiollisessa neljännesvälieräottelussa Englantia vastaan täydet minuutit. Hancko on joulukuun 2025 alkuun mennessä pelannut 57 A-maaottelua. Hän on tehnyt Slovakian maajoukkueessa seitsemän maalia: kesäkuussa 2019 EM-karsintaottelussa Azerbaidžania, marraskuussa 2022 ystävyysottelussa Montenegroa, syyskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Liechtensteinia, lokakuussa 2023 EM-karsintaottelussa Portugalia, marraskuussa 2024 Kansojen liigan ottelussa Ruotsia, kesäkuussa 2025 ystävyysottelussa Kreikkaa ja syyskuussa 2025 MM-karsintaottelussa Saksaa vastaan.

## Lähteet
Robert Reinhold August Hedenberg

**Robert Reinhold August Hedenberg** (29. heinäkuuta 1844 Paimio – 27. toukokuuta 1906 Paimio) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.

Hedenbergin vanhemmat olivat Carl Ludvig Hedenberg ja Lovisa Charlotta Wilhelmina Jägerhorn af Storby ja puoliso Lovisa Wilhelmina Bergenheim. Juristi, valtiopäivämies Edvard Robert Ludvig Hedenberg oli heidän poikansa. Robert Reinhold August Hedenberg kävi Haminan kadettikoulua, mutta meni sitten Ultunan maanviljelysopistoon Ruotsiin. Hän oli rälssitilan vuokraaja Paimiossa 1869–1881, mutta hoiti samalla omistamaansa Meltolan kartanoa.

Hedenberg oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1872, 1877–1878, 1882 ja 1899.

## Lähteet
Kanawarinkoira

**Kanawarinkoira** on intialainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta.

## Ulkonäkö
Rotu on kookas, ja sillä on tiheä, villainen karvapeite. Väritys on musta.

## Luonne ja käyttäytyminen
Kanawarinkoira on hurjaluonteinen ja sitkeä vartiokoira. Päivisin se pidetään kiinni ketjussa, mutta öisin sen annetaan vaellella ympäriinsä.

## Alkuperä
Kanawarinkoira on kotoisin Himachal Pradeshin osavaltiosta Pohjois-Intiasta. Kookkaimmat yksilöt löytyvät Disehurin alueelta.

## Lähteet
Knut Johan Robert Lagus

**Knut Johan Robert Lagus** (6. kesäkuuta 1863 Helsinki – 9. elokuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen upseeri, tilanomistaja ja liike- ja valtiopäivämies.

Laguksen vanhemmat olivat professori Wilhelm Lagus ja Kristina Wilhelmina Kunelius ja puoliso vuodesta 1898 Agnes Rosalie Jack. Lagus tuli ylioppilaaksi Helsingissä, mutta toimi sitten upseerina Venäjän keisarillisessa armeijassa, palveluksesta hän erosi 1902 majurina. Tämän jälkeen Lagus oli tilanomistaja ja tehtailija Turussa.

Lagus oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1899, edustaen af Tengström -sukua.

## Lähteet
Shikari (koira)

**Shikari** on intialainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta.

## Ulkonäkö
Shikari muistuttaa ulkoisesti intianpaariakoiraa. Se on erittäin vahva. Säkäkorkeus on paljon yli 91 cm, ja se on siten säkäkorkeudeltaan suurimpia koirarotuja.

## Alkuperä
Rotu on kotoisin Himalajan vuoristosta, Kumaonin alueelta Uttarakhandin osavaltiosta. Intialaisen koira-asiantuntija W. V. Somanin mukaan se polveutuisi vuorisudesta, mutta Desmond Morris kyseenalaistaa väitteen: ei ole olemassa todisteita siitä, että vuorisutta olisi koskaan kesytetty, ja lisäksi se ei edes kuulu *Canis*-sukuun. Morriksen mukaan shikari onkin todennäköisemmin paikallisen paariakoiran jälkeläinen. Sitä käytetään ennen kaikkea vartiointiin, mutta myös metsästykseen.

## Lähteet
Myy (täsmennyssivu)

**Myy** voi viitata seuraaviin:

* myy, kirjain kreikkalaisessa kirjaimistossa
* Myy, naisen etunimi
* Pikku Myy, muumihahmo
* Iso Myy, kauppakeskus Joensuussa

## Katso myös

* my, useita merkityksiä
Aluevaltuusto

**Aluevaltuustot** ovat alueen tai Suomessa hyvinvointialueen ylintä päätösvaltaa käyttäviä elimiä, joiden jäsenet valitaan yleensä vaaleilla. Eri maissa valtuustojen tehtävät ja valintatavat vaihtelevat.

## Aluevaltuustot Suomessa

Suomessa aluevaltuusto on hyvinvointialueen ylin päättävä elin, joka vastaa hyvinvointialueen toiminnasta, hallinnosta ja taloudesta. Valtuutetut ja varavaltuutetut valitaan aluevaaleissa nelivuotiskaudeksi. Valtuutettujen määrä on hyvinvointialueen asukasluvusta riippuen 59–89. Vuoden 2021 elokuun väestötietojen perusteella vuoden 2022 aluevaaleissa valittavien valtuutettujen lukumäärät ovat:

* 59 valtuutettua: Keski-Pohjanmaan, Kainuun, Itä-Uudenmaan, Etelä-Karjalan, Etelä-Savon, Kymenlaakson, Pohjois-Karjalan, Kanta-Hämeen, Pohjanmaan, Lapin sekä Etelä-Pohjanmaan hyvinvointialueet.
* 69 valtuutettua: Keski-Uudenmaan, Päijät-Hämeen, Satakunnan, Pohjois-Savon ja Keski-Suomen hyvinvointialueet sekä Vantaan ja Keravan hyvinvointialue.
* 79 valtuutettua: Pohjois-Pohjanmaan, Länsi-Uudenmaan, Varsinais-Suomen sekä Pirkanmaan hyvinvointialueet.

Aluevaltuusto päättää aluehallituksen kokoonpanosta ja asettaa hyvinvointialueen muut toimielimet sekä valitsee hyvinvointialuejohtajan. Aluevaltuusto päättää itse omista, aluehallituksen ja muiden toimielimien palkkioista. Käytössä on myös valtuustoryhmille maksettava ryhmätuki, jonka suuruus vaihteli vuonna 2023 noin 1&nbsp;800 ja 6&nbsp;000 euron välillä valtuutettua kohden. Myös kokouspalkkiot vaihtelevat moninkertaisesti olipa vertailukohtana valtuutettujen lukumäärä tai hyvinvointialueen asukasluku.

Hyvinvointialueen pakolliset toimielimet ovat:

* Aluevaltuusto
* Aluehallitus
* Tarkastuslautakunta
* Kansalliskielilautakunta (kaksikielisillä hyvinvointialueilla)
* Saamen kielen lautakunta (Lapin hyvinvointialueella).

## Lähteet
Vagharinvinttikoira

**Vagharinvinttikoira** on intialainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta.

## Ulkonäkö
Rotu on keskikokoinen ja muistuttaa ulkoisesti englanninvinttikoiraa tai sileäkarvaista salukia. Kuono on pitkänomainen ja korvat riippuvat (alaspäin kaartuvat). Leuat ovat voimakkaammat kuin muilla intialaisilla vinttikoirilla. Silmät ovat kirkkaat. Häntä kaartuu normaalisti selän ylle, mutta suoristuu metsästäessä. S. Theodor Baskaranin mukaan säkäkorkeus on noin 55 cm ja paino noin 35 kg; Mario Cantonin mukaan säkäkorkeus on 50-60 cm. Karvapeite on lyhyt, ohut ja kiiltävä; väriltään keltaisenruskea, ruskea, musta tai edellä mainittujen värien yhdistelmä. S. Theodore Baskaranin mukaan rodussa esiintyy myös brindleä.

## Luonne ja käyttäytyminen
Vagharinvinttikoira puolustaa vartioimaansa leiriä niin aggressiivisesti, että siellä vierailua pidetään vaarallisena.

## Alkuperä
Saurashtrassa Gujaratin osavaltiossa elävä vaghari-paimentolaisheimo kasvattaa rotua. Sen tehtävä on vartioida leirejä tunkeilijoita vastaan, mutta sitä käytetään myös villisian, kauriin, sakaalin ja suden metsästykseen. Toisinaan sillä metsästetään myös pienriistaa, kuten villikaniineja. Sillä on niin hyvä hajuaisti, että se sopii myös haavoittuneen eläimen jäljitykseen. Toisinaan koirat harhautuvat laumassa metsästysretkille ilman omistajiaan, ja yhdessä ne kykenevät tappamaan jopa leopardin.

Gujaratissa rodunedustajia tapaa myös muiden paimentolaisheimojen, kuten rabarien, leireistä.

## Lähteet
Aluevaalit

**Aluevaalit** ovat vaalit, joissa valitaan maakuntien tai muiden alueellisten hallintotasojen valtuustoihin valtuutetut ja varavaltuutetut. Aluevaaleja käydään niillä alueilla, joilla maakunta tai alue on käytössä paikallishallinnon yksikkönä.

## Aluevaalit maittain

### Suomi

Suomessa aluevaaleista säädetään hyvinvointialuelaissa, vaalilaissa ja Ahvenanmaata koskien sen omassa lainsäädännössä. Aluevaalit järjestetään vuodesta 2022 alkaen joka neljäs vuosi, vuodesta 2025 lähtien yhdessä kuntavaalien kanssa ja niillä valitaan edustajat hyvinvointialueiden aluevaltuustoihin.

### Ranska

Ranskassa alueneuvostojen jäsenet valitaan yleisillä ja suorilla vaaleilla aina kuuden vuoden kaudeksi kerrallaan.

### Espanja
Espanjassa aluevaaleja käydään itsehallintoalueilla. Suurimman osan itsehallintoalueista aluevaalit pidetään samana määrättynä päivänä, joka on toukokuun neljäs sunnuntai ennen karkausvuotta; viimeisin tällainen vaalipäivä oli 26. toukokuuta 2019.

Muut viisi itsehallintoaluetta (Andalusia, Valencia, Baskimaa, Galicia ja Katalonia) voivat valita aluevaaliensa päivän itsenäisesti.

### Italia
Italiassa aluevaaleja käydään kaikilla kahdellakymmenellä alueella.

### Venäjä
Venäjän eri alueilla käydään lähes vuosittain aluevaaleja, joissa valitaan eritasoisten aluehallintojen jäseniä.
Leipäressu

**Leipäressu** on suomalainen perinneruoka, joka valmistetaan kuivuneesta ruisleivästä paistamalla leipäkuutioita voissa ja keittämällä ne sitten maidossa tai vedessä. Leipäressun kanssa saatetaan tarjota puolukkasurvosta.

Oulun seudulla ruoka on tunnettu nimellä *leipäjankki*, Orimattilan seudulla *leipäpuurona* ja Savossa *leipäkeittona* tai *leipämöllönä*. Petsamossa leipäpalat paistettiin poronrasvassa, ja lopputulos tunnettiin nimellä *jätkän kulli*.

Vehnäleivän ja pullan yleistyttyä niiden kuivista tähdepaloista alettiin valmistaa *pullamaitoa* samalla tavoin kuin leipäressua. Se tunnetaan myös nimillä *maitokeitto* ja *nisumaito*.

## Lähteet