open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tellervo, Tapion tytär

**Tellervo, Tapion tytär** (myös nimellä **Diana**) on Yrjö Liipolan pronssiveistos vuodelta 1928. Se sijaitsee Helsingissä Kolmikulman puistossa Kaartinkaupungin kaupunginosassa.

## Historia
### Varhaisvaiheet
Helsingin kaupunki tilasi tuolloin jo tunnetulta kuvanveistäjä Yrjö Liipolalta taideteoksen ydinkeskustassa sijaitsevaan Kolmikulmaan vuonna 1928. Se hankittiin Töölön Taidehallin näyttelyssä esillä olleen Liipolan *Diana*-pienoisveistoksen vuodelta 1924 perusteella. Veistos valettiin pronssiin Unkarin kuningaskunnassa, jossa taiteilija asusteli pitkiä vaiheita 1900-luvun alkupuolella.

Vuonna 1929 julkistetusta veistoksesta tuli pian yksi Helsingin kaupungin tunnetuimpia julkisia taideteoksia. Poikatyttöä kuvaava teos oli 1900-luvun alkuvuosikymmenien Euroopan kaupungeissa uuden naiseuden symboli. Diana sopi aikanaan urheilua ja ruumiinkulttuuria ihailevan nuoremman polven edustajaksi. Uuden vuosisadan ensimmäisten vuosien alastomuusliike pyrki poistattamaan alastomuudesta erotiikan ja normalisoi sitä täten taiteessa.

### Nykypäivä
Veistoksen kädessä oleva keihäs on saanut osansa toistuvasta ilkivallasta. Siinä roikutaan, jolloin se vaurioituu. Nykypäivään asti itse teos on säästynyt ilkivallalta. 

Kolmikulmaa uudistettiin vuonna 2007. Uudistuksien yhteydessä patsaan edustalla oleva vesiallas remontoitiin ja siihen asennettiin Dianan keihään kaarta kuvastavat suihkulähteet. molemmat Diana-veistokset kuuluvat nykyisin Helsingin taidemuseon taidekokoelmiin.

## Nimikysymys
Taideteos on saanut inspiraationsa eri tarustojen metsästävistä jumalattarista. Veistosta on kutsuttu aina nimillä Tellervo sekä Diana, sillä molemmat ovat metsästäviä jumalattaria - tosin eri maiden tarustoissa. Antiikin roomalaisen mytologian Dianan on kuvattu usein metsästävän jousella ja Kalevalan Tellervon taas keihäällä. Tämä on vaikuttanut myös kaupungin paikannimiin; puiston, jossa veistos sijaitsee, oikea nimi on Kolmikulma, mutta siitä käytetään myös nimeä Dianapuisto.

## Kuvia teoksesta

Toinen maailmansota - N252069 (hkm.HKMS000005-km00350c).jpg|Veistos jatkosodan aikana vuonna 1942.
Uudenmaankatu 1, 3, 5. Etualalla Kolmipuisto ja Diana patsas - N20705 - hkm.HKMS000005-km0000mhes.jpg|Veistos maaliskuussa 1961.
Visit-suomi-2009-05-by-RalfR-060.jpg|Veistos toukokuussa 2009.
Erottaja Kolmikulma.jpg|Veistos heinäkuussa 2017.


## Katso myös
* Luettelo Helsingin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

## Lähteet
Hallo aus Berlin

**Hallo aus Berlin** (suom. *Hei Berliinistä*) on brittiläinen saksan kielen opetussarja. Sarjaa alettiin esittää BBC Schools TV -kanavalla 19. syyskuuta 1996. Viimeinen jakso esitettiin 27. maaliskuuta 1997.

Jokaisessa jaksossa on oma teemansa. Lisäksi tietokoneanimoidut hahmot Rolli ja Rita (saks. *Rolli und Rita*) esittävät musiikkikappaleen saksan kielellä.

## Jaksot

## Lähteet
Belaja Rus

**Belaja Rus** (, ”Valkoinen Rus”) on valkovenäläinen puolue. Se on maan valtapuolue ja keskittyy etupäässä presidentti Aljaksandr Lukašenkan tukemiseen.

Puolue sai alkunsa järjestönä vuonna 2004 Hrodnassa. Kolme vuotta myöhemmin vastaava paikallisosasto perustettiin Minskiin, jonka jälkeen alettiin suunnitella kansallista järjestöä. Perustamiskokous pidettiin 17. marraskuuta 2007.

Vuonna 2016 Valko-Venäjän ylähuoneen puhemies ehdotti järjestön muuttamista poliittiseksi puolueeksi.

Vuonna 2020 puolueella oli oman ilmoituksensa mukaan 191 546 jäsentä.

Puolue keskittyy ideologian sijaan tukemaan maan presidenttiä ja kuvailee itseään koko kansan liikkeeksi, joka käy dialogia eri ihmisten, järjestöjen ja puolueiden kesken.

## Lähteet
Edistykselliset

**Edistykselliset** (latv. *Progresīvie*) on latvialainen sosiaaliliberaalinen ja sosiaalidemokraattinen puolue. Sen puheenjohtajina toimivat Antoņina Ņenaševa ja Edmunds Cepurītis. Edistykselliset perustettiin yhdistyksenä vuonna 2011 ja puolue siitä tuli vuonna 2017.

Puolue haluaa lisätä terveydenhuollon ja sosiaaliturvan rahoitusta, torjua ilmastonmuutosta ja syventää Latvian yhteistyötä Pohjoismaiden kanssa.

Vuoden 2018 parlamenttivaaleissa puolue keräsi 2,61 % äänistä, eikä saanut yhtään edustajaa saeimaan. Europarlamenttivaaleissa vuonna 2019 puolueen kannatus oli 2,90 %, ja se ei saanut yhtään meppiä. Riian kaupunkivaaleissa 2020 puolue oli vaaliliitossa Attīstībai/Par!-puolueryhmittymän kanssa. Vaaliliitto keräsi 26,14 % äänistä ja sai 18 edustajaa 60-paikkaiseen valtuustoon. Myöhemmin liittouma pieneni valtuustossa, kun *Latvian kehityksen puolesta* -puolue erosi siitä.

## Lähteet
Svartträsket (Inkoo)

**Svartträsket** on Uudellamaalla Inkoossa Fagervikin ja Hirdalin lähellä sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Svartträsket on 400 metriä pitkä, 250 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 6,0 hehtaaria. Se sijaitsee kalliomäkien välisessä laaksossa. Mäet kohoavat 40 metrin korkeuteen lammen vedenpinnasta. Lounaispuolella sijaitsee Telegrafberget. Järvessä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä. Lammen ympäristössä on neljä kiinteästi asuttua ja kuusi vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet pohjoispuolelta lammen ohittavalta yhdystieltä 1050, josta on itäpuolella lampea haarautunut tie merenrantaan Båsaan.

## Vesistösuhteet
Svartträsket sijaitsee Suomenlahden rannikkoalueessa (vesistöaluetunnus 81), jonka välialueeseen 81V072 lampi kuuluu. Sen länsirantaan tulee ympäristön pelloilta kuivatusojat ja sen laskuoja alkaa länsirannasta. Se virtaa mäkien välisessä laaksossa kohti itää ja yhtyy Hirdalin pelloilla johto-ojaan, joka laskee Backavikeniin, joka on 0,2 metriä merenpinnan yläpuolella sijaitseva kluuvijärvi. Järven vedenpinnan korkeus on 5,7 metriä mpy (N2000).

## Lähteet
Lihava (järvi)

**Lihava** on matala järvi Lohjan länsiosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 12,1 hehtaaria. Etäisyys Lohjan keskustasta on 20 kilometriä luoteeseen.

## Maantiede
Lihavan pituus kaakosta luoteeseen on 650 metriä. Saaria ei ole. Järven rannalla on haja-asutusta ja metsämaata. Etelärannalla on maatalousmaata. Lihavaan virtaa vettä lounaasta Kaiturista, pohjoisesta Tytylammesta ja idästä Kakolammesta. Lihavan eteläkolkasta lähtee laskuoja Vähä Ruokjärveen, jonka korkeustaso on 1,5 metriä Lihavaa alempi.

Asutus ja maatalous kuormittavat Lihavaa, jonka vesitilavuus on keskisyvyyden ja pinta-alan perusteella vain noin 150&nbsp;000 kuutiometriä eli 150 miljoonaa litraa.

Lihavan kalastoon kuuluu muun muassa ahven ja hauki, kasvilajeja edustavat muun muassa ulpukka ja lumme.

Lihava (23.074.1.010) kuuluu Hämjoen valuma-alueeseen (23.074), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Nummenjoen valuma-alue (23.07). Hämjoen alueeseen kuuluu kuusitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä; niiden nimet ovat varsin epätavallisia, kuten Sevolampi, Kivimäen Kaita, Lihava ja Laiha.

## Lähteet
Laiha (järvi)

**Laiha** on tummavetinen, matala humusjärvi Lohjan länsiosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 9,1 hehtaaria. Etäisyys Lohjan keskustasta on 19 kilometriä luoteeseen.

## Maantiede
Laihan pituus kaakosta luoteeseen on 550 metriä. Saaria ei ole. Järven rannalla on haja-asutusta ja metsämaata. Laihan koillisrannalle virtaa laskuoja pohjoisesta, Laihasta ei lähde selkeitä laskuojia. Laiha sijaitsee Vähä Ruokjärven ja Iso Ruokjärven välissä. Lihava-järvi sijaitsee kilometrin Laihasta luoteeseen.

Laiha (23.074.1.009) kuuluu Hämjoen valuma-alueeseen (23.074), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Nummenjoen valuma-alue (23.07). Hämjoen alueeseen kuuluu kuusitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä; niiden nimet ovat varsin epätavallisia, kuten Sevolampi, Kivimäen Kaita, Lihava ja Laiha.

## Lähteet
Kivimäen Kaita

**Kivimäen Kaita** on järvi Lohjan länsiosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 13,2 hehtaaria. Etäisyys Lohjan keskustasta on 20 kilometriä luoteeseen.

## Maantiede
Kivimäen Kaita on länsi–itäsuuntaisesti pitkänomainen. Rantaviivaltaan mutkittelevasta pääaltaasta työntyy kaakkoon pieni lahti.  Saaria ei ole. Järven rannalla on haja-asutusta ja metsämaata. Luoteessa on peltotilkkuja, koillisessa on Kivimäki, joka kohoaa noin 100 metriä merenpinnan yläpuolelle, eli yli 25 metriä järven pinnan yläpuolelle. Kivimäen Kaitaan virtaa vettä soilta ja pelloilta. Kivimäen Kaidan länsikolkasta virtaa laskuoja Hossiasuon halki Ruonaan, joka sijaitsee noin 800 metriä länteen. Ruonasta vedet virtaavat etelään.

Kivimäen Kaitaa tutkittiin kesällä 2014, jolloin se luokiteltiin ravinnepitoisuuksien perusteella keskimääräisen reheväksi.

Kivimäen Kaita (23.074.1.014) kuuluu Hämjoen valuma-alueeseen (23.074), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Nummenjoen valuma-alue (23.07). Hämjoen alueeseen kuuluu kuusitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä; niiden nimet ovat varsin epätavallisia, kuten Sevolampi, Kivimäen Kaita, Lihava ja Laiha.

## Lähteet
Coconut Girl

**Coconut Girl** oli suomalainen popyhtye ja musiikkiprojekti, jonka muodostivat Coconut Girl -nimellä esiintynyt **Paula Hagert** ja kaksi taustatanssijaa.

1990-luvun loppupuolella musiikkipromoottorit Kari Hynninen ja Pequ Nieminen saivat ajatuksen luoda Suomen markkinoille Dr. Bombayta tai Aquaa vastaavan artistin. He löysivät nuoren romanitytön Paula Hagertin, joka osasi laulaa ja tanssia ja nimesivät tämän Coconut Girliksi. Coconut Girlille luotiin taustatarina, jonka mukaan hän oli syntynyt Havaijilla suomalaisen sairaanhoitajan ja havaijilaisen DJ:n lomaromanssin seurauksena. Hagertille opetettiin muutamia havaijinkielisiä lauseita ja hän antoi lehdistölle haastatteluja. Seitsemän Päivää -lehti halusi maksaa tytön matkan Havaijille tapaamaan isäänsä. Promoottori Nieminen kertoi tytön olevan kiireinen ja matka saatiin siirettyä. Promoottoreiden juoni paljastui kun Hagertin sukulaiset alkoivat ottaa yhteyttä lehtiin ja paljastivat totuuden tytön taustasta. Paljastus aiheutti jonkin verran kohua mediassa.

Coconut Girl julkaisi yhden albumin vuonna 1999. Levyn kappaleita kirjoittamassa ja tuottamassa olivat muun muassa ruotsalainen tuottajaduo Twin ja englantilainen James Black.

## Diskografia

* *Fly Away* (albumi, 1999)
* Fantasy (single, 1999)
* Call 911 (maxisingle, 1999)
* Fly Away (maxisingle, 1999)

## Lähteet
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen 2021 kokoonpanot

Tämä on luettelo jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuihin 2021 nimetyistä urheilijoista. Pelaajan nimen yhteydessä on ilmoitettu hänen pelipaikkansa, pelinumeronsa kilpailuissa ja kaudella 2020–2021 edustamansa seura.

* MV - maalivahti
* P - puolustaja
* H - hyökkääjä

## Lohko A

### 
***Päävalmentaja:**  Johan Garpenlöv

### 
***Päävalmentaja:**  Craig Ramsay

### 
***Päävalmentaja:**  Patrick Fischer

### 
***Päävalmentaja:**  Heinz Ehlers

### 
***Päävalmentaja:**  Filip Pešán

### 
***Päävalmentaja:**  Mikhail Zakharov

### 
***Päävalmentaja:**  Valeri Bragin

## Lohko B
Pääartikkeli: Suomen joukkue jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa 2021

### 
***Päävalmentaja:**  Gerard Gallant

### 
***Päävalmentaja:**  Juri Mikhailis

### 
***Päävalmentaja:**  Bob Hartley

### 
***Päävalmentaja:**  Petter Thoresen

### 
***Päävalmentaja:**  Toni Söderholm

### 
Pääartikkeli: Suomen joukkue jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa 2021 
***Päävalmentaja:**  Jukka Jalonen

### 
***Päävalmentaja:**  Jack Capuano
Montboudif

**Montboudif** () on kunta Ranskan keskiosassa Cantalin departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 62 kilometria Saint-Flourin kaupungista luoteeseen.

Montboudif kuuluu Artensen luonnolliseen alueeseen Ranskan keskiylängöllä. Kunta sijaitsee keskellä Parc naturel régional des volcans d'Auvergnen luonnonpuistoa, Puy de Sancyn vuoren eteläpuolella.

## Tunnettuja kuntalaisia

* Georges Pompidoun (1911-1974), Ranskan presidentti vuosina 1969-1974, on syntyperäinen kuntalainen. Kunnassa on myös hänelle omistettu museo, *Georges Pompidou Museum*.
* Louis Chavignier (1922-1972), ekspressionistinen kuvanveistäjä, on syntyperäinen kuntalainen.


Tiedosto:Montboudif_maison_Pompidou_(1).JPG|Georges Pompidoun syntymäkoti
Tiedosto:Montboudif_-_musée_Pompidou_20200810-02.jpg|Georges Pompidou museo


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bingerville

**Bingerville** on kunta Abidjanin autonomisessa piirikunnassa Norsunluurannikolla. Se sijaitsee Ébrién laguunin rannalla 18 kilometriä Abidjanin keskustasta itään. Kunnassa on 91&nbsp;300 asukasta (vuonna 2014).

Markkinapaikasta alkunsa saanut Bingerville oli Norsunluurannikon pääkaupunki vuosina 1900–1934. Se on nimetty Louis-Gustave Bingerin mukaan. Kun Abdijanista tuli pääkaupunki, Bingerville jäi aliprefektuurin keskukseksi. Se on kasvanut nopeasti Abidjanin läheisyyden ansiosta.

Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus ja kaupankäynti. Bingerville on tärkeä koulukaupunki ja matkailun keskus. Sen nähtävyyksiin kuuluvat siirtomaa-ajan rakennukset ja kasvitieteellinen puutarha.

## Lähteet
Siitoonjärvi

**Siitoonjärvi** on matala ja vähähumuksinen järvi Uudenmaan ja Varsinais-Suomen rajalla. Sen eteläosa sijaitsee Lohjan alueella, keski- ja pohjoisosa Salon alueella. Järven pinta-ala on 54 hehtaaria. Etäisyys Lohjan keskustasta on 22 kilometriä luoteeseen ja Salon keskustasta 33 kilometriä itään. Suomusjärven kirkonkylä sijaitsee nelisen kilometriä Siitoonjärveltä lounaaseen.

## Maantiede
Siitoonjärven pituus lännestä itään on 1,1 kilometriä, allas on pohjois–eteläsuunnassa varsin tasaleveä, enimmillään runsaat 600 metriä. Saaria ei ole. Rannoilla on suhteellisen paljon asutusta, valuma-alue on enimmäkseen metsäistä. Siitoonjärveen laskee suo-ojia, Siitoonjärvi laskee Enäjärveen, joka sijaitsee puoli kilometriä etelään. Enäjärven korkeustaso on noin yhdeksän metriä Siitoonjärveä alempi. Siitoonjärven luoteispuolella sijaitsee Lahnajärvi, kaakossa on muun muassa Ruona ja Kivimäen Kaita.

Siitoonjärven ekologinen tila on erinomainen.

Siitoonjärvi (23.074.1.016) kuuluu Hämjoen valuma-alueeseen (23.074), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Nummenjoen valuma-alue (23.07). Hämjoen alueeseen kuuluu kuusitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Siitoonjärvi on neljänneksi laajin.

## Lähteet
Remppa vai muutto Suomi

**Remppa vai muutto Suomi** on suomalainen televisiosarja, jossa kaksi kiinteistöalan ammattilaista mittelevät toisiaan vastaan leikkimielisessä kisassa siitä, valitsevatko osallistujat jäädä sisustusarkkitehdin remontoimaan kotiinsa vai muuttaa kiinteistönvälittäjän löytämään toiseen asuntoon. Ohjelma perustuu kanadalais-yhdysvaltalaiseen *Love It or List It* -formaattiin. Ohjelman ensimmäinen kausi alkoi 26. elokuuta 2021 Nelonen-kanavalla. Ohjelman toinen kausi alkoi syyskuussa 2022 ja kolmas kausi helmikuussa 2025. 

Ohjelman kahden ensimmäisen kauden pääosissa ovat Bo LKV:n kiinteistönvälittäjä Anne Ramsay ja sisustusarkkitehti Marko Paananen. Remontin työnjohtajana on Juha Myllykangas. Kolmannella kaudella Paananen ja Myllykangas jatkoivat ohjelmassa, mutta ohjelman pääyhteistyökumppaniksi vaihtui RE/MAX ja sitä myötä kiinteistövälittäjäksi Ramsayn tilalle tuli Nina Schönberg.

Ohjelman joka jaksossa yhden perheen kotia remontoidaan. Samalla heille esitetään vaihtoehtoisia muuttokohteita. Remontin päätyttyä perhe päättää, jääkö omaan remontoituun kotiin vai muuttaako.

Ohjelma on voittanut Kultainen Venla -palkinnon parhaan lifestyle-ohjelman kategoriassa vuonna 2021.

## Jaksot
### Yhteenveto

### Ensimmäinen tuotantokausi

### Toinen tuotantokausi

### Kolmas tuotantokausi

## Lähteet
Sandro Key-Åberg

**Sandro Gustav Key-Åberg** (6. toukokuuta 1922 Dresden, Saksa – 5. kesäkuuta 1991 Tukholma, Ruotsi ) oli ruotsalainen kirjailija, koulutukseltaan filosofian kandidaatti.

Key-Åberg kirjoitti romaaneja, lyhytromaaneja, novelleja, näytelmiä ja runoteoksia. Lisäksi hän julkaisi kotiseutukuvauksia. Hänen esikoiskokoelmansa *Skrämdas läkas* ilmestyi 1950. Hänen runonsa ovat tiiviitä, ilmaisultaan jänteviä.

## Palkinnot ja tunnustukset
* Svenska Dagbladetin kirjallisuuspalkinto 1952
* Dobloug-palkinto 1983

## Suomennettua tuotantoa
* runoja antologiassa *Ny lyrik – Uutta lyriikkaa*, Helsinki: Kirjailijakeskus 1984 
* novelli Ihmiskohtaloita antologiassa *Vuoden novellit*, Helsinki: Horisontti: Tammi 1967

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Sandro Key-Åberg, Biblioteket.se
Ruona (järvi)

**Ruona** on järvi Lohjan länsiosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 9,4 hehtaaria. Etäisyys Lohjan keskustasta on 21 kilometriä luoteeseen.

## Maantiede
Ruona kaareutuu lännestä kaakkoon, reitti järven länsirannalta kaakkoisrannalle on noin 650 metriä. Saaria ei ole. Järveä ympäröi metsämaa, pohjoisessa on haja-asutusta. Ruonanniemi järven etelärannalla kohoaa yli 100 metriä merenpinnan yläpuolelle. Ruonaan virtaa laskuoja Kivimäen Kaidasta, joka sijaitsee noin 800 metriä itään. Ruonasta vedet virtaavat etelään Tytylammen ja Lihavan kautta Vähä Ruokjärveen. Ruonan luoteispuolella sijaitsee Siitoonjärvi ja lounaispuolella Enäjärvi.

Ruona (23.074.1.013) kuuluu Hämjoen valuma-alueeseen (23.074), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Nummenjoen valuma-alue (23.07). Hämjoen alueeseen kuuluu kuusitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä; niiden nimet ovat varsin epätavallisia, kuten Sevolampi, Kivimäen Kaita, Lihava ja Laiha.

## Lähteet
Kjulböleträsket

**Kjulböleträsket** on Uudellamaalla Raaseporissa Snappertunan lähellä sijaitseva järvi.

## Maantietoa
Kjulböleträsket on 650 metriä pitkä, 550 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 12 hehtaaria. Järven kaakkoisosassa on pitkulainen lahti, jonka eteläkolkasta lähtee laskuoja Suomenlahden Kjulbölevikeniin, jonne etäisyys on 600 metriä.
Järvessä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä. Kjulböleträsketin pohjoispuolella avautuu kulttuurimaisema, muissa ilmansuunnissa on metsää ja suota.

## Vesistösuhteet
Kjulböleträsket sijaitsee Suomenlahden rannikkoalueessa (vesistöaluetunnus 81), jonka välialueeseen 81V072 järvi kuuluu. Siihen on johdettu metsistä ja pelloilta kuivatusojia ja sen laskuoja alkaa etelään työntyvästä lashdesta. Se laskee Suomenlahden Kiviholmsfjärdeniin Kjulbölevikenissä. Järven vedenpinnan korkeus on 0,7 metriä mpy (N2000).

## Lähteet
Mārtiņš Staķis

**Mārtiņš Staķis** (s. 4. heinäkuuta 1979 Tukums) on latvialainen poliitikko. Hän on toiminut Riian pormestarina lokakuusta 2020 alkaen. Hän erosi kaupunginhallituksen sisäisten erimielisyyksien takia 5. heinäkuuta 2023.

Stakis opiskeli vuosina 2007–2008 Helsingin kauppakorkeakoulussa. Staķisin äiti, Dagnija Staķe, on myös ollut mukana politiikassa ja toimi maansa aluekehityksestä ja paikallishallinnosta vastaavana ministerinä.

Toukokuussa 2021 Riiassa pelattujen jääkiekon MM-kisojen aikaan Kreikasta Liettuaan matkalla ollut lentokone pakotettiin laskeutumaan Valko-Venäjälle. Valko-Venäjä pidätti koneessa olleen oppisitioaktivisti ja toimittaja Raman Pratasevitšin Minskissä, mihin häntä kuljettanut EU:n sisäisellä lennolla ollut matkustajakone pakotettiin laskeutumaan tekaistun pommiuhan nojalla. Tämän seurauksena Mārtiņš Staķis oli mukana laskemassa kisa-alueella olleita Valko-Venäjän lippuja alas ja korvasi ne Valko-Venäjän opposition käyttämällä valko-puna-valkoisella valtion entisellä kansallislipulla. Tämän jälkeen Valko-Venäjä karkotti koko Latvian suurlähetystön väen maastaan. Latvia vastasi tähän samalla tavoin.

Staķis on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Äidinkielensä latvian lisäksi hän osaa myös sujuvaa englantia ja venäjää..

## Lähteet
Kielland

**Kielland** on norjalainen sukunimi:

* Alexander Kielland (1849–1906), kirjailija
* Axel Kielland (1907–1963), kirjailija, Alexander Kiellandin pojanpoika
* Gustava Kielland (1800–1889), runoilija ja lähetystyön edistäjä
* Jens Kielland (1866–1926), arkkitehti, Alexander Kiellandin veljenpoika
* Justine Kielland (s. 2002), jalkapalloilija
* Kitty Kielland (1843–1914), taidemaalari

## Muita
* Alexander Kielland, norjalainen öljynporauslautta.
Linholm

**Linholm** on saari Espoon itäsaaristossa. Se sijaitsee Tvijälpin ulkoilusaaren ja Småholmin koillispuolella ja kuuluu Westendin kaupunginosaan. Linholmin ja Westendin manneralueen välinen etäisyys on noin neljäsataa metriä.

Linholmin pinta-ala on 1,2 hehtaaria. Saari on yksityisomistuksessa, sen länsipuolella sijaitsee kaksi pienempää saarta, joiden nimi on Linholms Gräsgrund (Parikarit). Linholm ja Linholms Gräsgrund ovat huvilasaaria, kartan mukaan ne on yhdistetty toisiinsa kävelysilloin.

Hanasaaren kulttuurikeskus ja Karhusaaren taidekeskus sijaitsevat noin kilometrin Linholmista itäkoilliseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
Pirunlinnan Suonia

**Pirunlinnan Suonia** on humuspitoinen metsäjärvi Lohjan lounaisosassa läntisellä Uudellamaalla. Varsinais-Suomen raja kulkee 150 metriä järven eteläpuolitse. Järven pinta-ala on 9,2 hehtaaria. Etäisyys Lohjan keskustasta on 24 kilometriä länteen.

## Maantiede
Pirunlinnan Suonian pituus lounaasta koilliseen on 900 metriä. Järvi on varsin tasaleveä, enimmillään noin 150 metriä. Saaria ei ole. Järveen virtaa vettä lännestä Peukalosuolta, järven pohjoiskolkasta lähtee laskuoja koilliseen Särkilammen kautta Nummijärveen, jonka korkeustaso on 14,5 metriä alempi. Pirunlinnan Suonian pohjoispuolella sijaitsee Sikajärvi ja etelässä Iso-Suonia.

Pirunlinnan Suonia (24.032.1.010) kuuluu Kurkelanjärven alueeseen (24.032), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kiskonjoen–Perniönjoen vesistössä (24). Toinen jakovaihe on Kurkelanjoen alue (24.03). Kurkelanjärven alue levittäytyy Lohjanjärven länsipuolelle, se käsittää 25 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Nummijärvi ja Kurkelanjärvi ovat laajimmat.

## Lähteet
Korkeakupu

**Korkeakupu** () on saari Helsingin ja Espoon rajalla. Se sijaitsee seitsemän kilometriä Helsingin keskustasta lounaaseen. Espoon osalta Korkeakupu kuuluu Matinkylään.

Korkeakuvun itäosa kuuluu Helsinkiin ja länsiosa Espooseen. Saaren pinta-ala on noin puoli hehtaaria ja korkeus merenpinnasta viisi metriä. Pituus etelästä pohjoiseen on 100 metriä. Noin 80 metriä luoteeseen sijaitsee Ådholms Långgrundin luonnonsuojelualue, noin 230 metriä etelään sijaitsee Hellmaninkupu. Korkeakupu on jokamiehenoikeuksien piirissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
*Korkeakupu Palvelukartalla
Aithiopis

**Aithiopis** (, ; ”Runo aithiopialaisesta”) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoelma, joka kertoi Troijan sodan tapahtumista *[[Ilias|Iliaan]]* ja *[[Pieni Ilias|Pienen Iliaan]]* välisenä aikana, mukaan lukien Akhilleuksen kuolema. Se luetaan kuuluvaksi niin kutsuttuun eeppiseen kyklokseen ja tarkemmin Troijan kyklokseen. Eepos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan katkelmia.

## Historia

*Aithiopis*-eepos kirjoitettiin jonkin verran myöhemmin kuin Homeroksen nimiin laitetut eepokset. Se ajoitetaan joskus noin vuoteen 776 eaa. tai 700-luvun eaa. puoliväliin, ja joskus vasta vuoden 700 eaa. jälkeiselle ajalle. Sen kirjoittajana pidettiin myöhemmän antiikin aikana Arktinos Miletoslaista. Vaikka *Aithiopis* oli myöhäisempi kuin *Ilias*, se sisältää aineistoa, jonka uskotaan palautuvan *Iliasta* varhaisempaan hypoteettiseen eepokseen, joska käytetään tutkimuksessa nimitystä *Memnonis*, joka kertoi Akhilleuksen kuolemasta ja hautajaisista. Sama runoelma on vaikuttanut mahdollisesti myös *Iliaaseen*. Vaikka *Aithiopis*-eepos onkin kadonnut, sillä on ollut merkittävä vaikutus myöhempään runouteen käsittelemiensä myyttien osalta.

## Sisältö

*Aithiopis* koostui viidestä kirjasta. Sen tapahtumat seurasivat ajallisesti *Iliaan* tapahtumia ja edelsivät niin kutsutun *Pienen Iliaan* tapahtumia. Eepos kertoi Troijan liittolaisten Penthesileian ja Memnonin saapumisesta sotaan sekä heidän kuolemastaan Akhilleuksen käden kautta kostoksi Antilokhoksen kuolemasta. Eepos kertoi myös Akhilleuksen omasta kuolemasta ja hautaamisesta. Se sisälsi myös kertomukset Akhilleuksen aseiden myöntämisestä Odysseukselle Aiaan sijaasta sekä viimeksimainitun itsemurhasta, jotka tunnetaan myös *Pienestä Iliaasta*. Eepoksen nimi viittaa Aithiopiaan, jonka kuningas Memnon oli.

Kerronnallisesti eepos käsitti muutaman viikon ajanjakson, josta vain muutama päivä on varsinaista toimintaa, samaan tapaan kuin *Iliaassa*. Eepoksen läpi kulkeneena teemana on saattanut olla Akhilleuksen nousu kaikkien aikojen täydellisimmäksi soturiksi ja kuolema lopulta kaikkein suurimman voiton hetkellä. Myöhempi toimittaja on kuitenkin lisännyt eepoksen loppuun kömpelöhkön siirtymän kohti *Pienen Iliaan* alkua.

Eepoksesta on säilynyt kolme katkelmaa myöhemmissä antiikin aikaisissa teoksissa. Ensimmäinen ja pisin niistä on peräisin Prokloksen teoksesta *Khrestomatheia*. Muut kaksi ovat Homeroksen ja Pindaroksen skoliasteilta.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
### Katkelmien käännöksiä
* *Aethiopis*. Teoksessa  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
* *Aethiopis*. Teoksessa 

### Muuta kirjallisuutta

* 
* 

## Aiheesta muualla
Alkmaionis

**Alkmaionis** (, ), myös **Alkmeonis** (, ), oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoelma, joka kertoi Alkmaionin vaiheista. Se luetaan kuuluvaksi niin kutsuttuun eeppiseen kyklokseen ja tarkemmin Theban kyklokseen. Eepos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan katkelmia.

## Historia

*Alkmaionis*-eepoksen tarkkaa ajoitusta ei tunneta. Se saattaa olla peräisin 500-luvulta eaa. Myöskään eepoksen kirjoittajaa ei tunneta, eikä sitä tiedetty myöskään antiikin aikana. Kaikissa säilyneissä lainauksissa kirjoittajaksi mainitaan vain ”*Alkmaioniksen* kirjoittaja”. Eepos on saanut inspiraationsa varhaisemmasta *[[Epigonoi]]*-eepoksesta, joka puolestaan perustui vielä vanhempaan *[[Thebais (kyklinen eepos)|Thebais]]*-eepokseen, jonka myös *Alkmaioniksen* kirjoittaja tunsi. Sisäisten viitteiden perusteella eepos vaikuttaisi syntyneen Kypseloksen ajan Korintissa. Joskus on esitetty, että *Alkmaionis* olisikin vain toinen nimi *Epigonoille* tai jollekin sen osalle. Tämä sopisi sinällään antiikin aikaiseen käytäntöön, sillä myös esimerkiksi *[[Odysseia]]n* eräät jaksot tunnetaan myös omilla nimillään, mutta teorialle ei silti ole riittäviä perusteita.

## Sisältö

Eepoksen kirjojen lukumäärää ei tunneta. Runoelma kertoi Alkmaionista, joka oli Amfiaraoksen poika ja yksi epigoneista eli sotapäälliköistä, jotka kävivät onnistuneeseen sotaretkeen Thebaa vastaan kostona isiensä sotaretken epäonnistumisesta. Runoelman sisältö jakautuu kolmeen pääaiheeseen, jotka ovat mainittu sotaretki; Alkmaionin suorittama äitinsä Erifylen murha kostona Amfiaraoksen kuolemasta; sekä hänen seikkailunsa eri puolilla Kreikkaa.

Eepoksesta on säilynyt seitsemän katkelmaa. Niiden perusteella eepos on paitsi edeltävien Theban kykloksen eeposten jatkoa, myös muodosti linkin Troijan sodasta kertoneeseen Troijan kyklokseen. Kertomuksen tapahtumat sijoittuvat *Epigonoi*- ja *[[Kypria]]*-eeposten väliseen aikaan.

Runoelman katkelmia on säilynyt muun muassa Athenaioksen, Strabonin ja Pseudo-Apollodoroksen kautta sekä Euripideen näytelmien skolioissa.

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* *Alcmeonis*. Teoksessa  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
* *Alcmeonis*. Teoksessa
Epigonoi

**Epigonoi** (, ) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoelma, joka kertoi epigonien sotaretkestä Thebaa vastaan. Se luetaan kuuluvaksi niin kutsuttuun eeppiseen kyklokseen ja tarkemmin Theban kyklokseen. Eepos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan katkelmia.

## Historia

*Epigonoi*-eepoksen kirjoittajaa tai tarkkaa ajoitusta ei tunneta. Myöhemmän antiikin aikana se laitettiin joko Homeroksen tai Antimakhos Teoslaisen nimiin. Ainakin se vaikuttaisi olevan peräisin Vähästä-Aasiasta. Eepos perustui varhaisempaan *[[Thebais (kyklinen eepos)|Thebais]]*-eepokseen, ja yhdistettiin mahdollisesti tästä syystä Homerokseen. Ajatus Homeroksesta eepoksen kirjoittajana kyseenalaistettiin kuitenkin jo 400-luvulla eaa.

Eepos muodosti *[[Oidipodeia]]*- ja *Thebais*-eeposten ohella eeppisen kykloksen Thebaan sijoittuvan osan. Myöhempi eepos *[[Alkmaionis]]* perustui *Epigonoihin*.

## Sisältö

Eepos kertoi nimensä mukaisesti epigoneista eli seitsemän Thebaa vastaan taistelleen sotapäällikön jälkeläisistä ja heidän onnistuneesta sotaretkestään Thebaa vastaan kostona isiensä sotaretken epäonnistumisesta. Sota päättyy Theban tuhoon. Ajallisesti eepoksen tapahtumat sijoittuvat näin *Oidipodeia*- ja *Thebais*-eeposten jälkeiseen aikaan. Eepoksen kirjojen lukumäärää ei tunneta, mutta sen kooksi mainitaan  runosäettä.

Eepoksesta on säilynyt kolme katkelmaa myöhemmissä teoksissa. Yksi niistä on eepoksessa *[[Homeroksen ja Hesiodoksen kilpa]]*, toinen Fotioksella ja kolmas Apollonios Rhodoslaisen *[[Argonautika]]n* skoliassa. Katkelmien kautta eepoksen tarkemmasta sisällöstä tiedetään vain hyvin vähän. Katkelmiin kuuluu ainoastaan yksi suoraan lainattu heksametrisäe eepoksesta.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
### Katkelmien käännöksiä

* *Epigoni*. Teoksessa  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
* *Epigoni*. Teoksessa 

### Muuta kirjallisuutta

*
Axel Kielland

**Axel Kielland** (1907 Stavanger, Norja – 1963 Oslo, Norja) oli norjalainen kirjailija. Hän työskenteli *[[Dagbladet]]in* toimittajana. Saksan miehittäessä Norjaa hän lähti maanpakoon Ruotsiin. Hänen merkittävimpiä teoksiaan ovat näytelmät, mutta hän kirjoitti myös romaaneja ja matkakuvauksia.

Axel Kiellandin isoisä oli kirjailija Alexander Kielland.

## Suomennetut teokset
* *Vaarallinen kuherruskuukausi* (*Farlig smekmånad*), suom. Niilo Pakarinen, Turku: Kirjokansi 1945
* *Vaarallista elämää* (*Lev farligt!*), suom. Aaro Vuoristo, Helsinki: Mantere 1946
* *Herra ja hänen palvelijansa : 3-näyt. (4-kuv.) näytelmä* (*Herren og hans tjenere*), suom. Liisa Voionmaa, Helsinki: Suomen Näyttämöiden Liitto, 1956 (Näytelmämoniste)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nostoi

**Nostoi** (, ”Paluut”) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoelma, joka kertoi kreikkalaisten paluusta kotiin Troijan sodasta. Se luetaan kuuluvaksi niin kutsuttuun eeppiseen kyklokseen ja tarkemmin Troijan kyklokseen. Eepos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan katkelmia.

## Historia

*Nostoi*-eepos ajoitetaan 600- tai 500-luvulle eaa. Näin se kirjoitettiin myöhemmin kuin Homeroksen nimiin laitetut eepokset *[[Ilias]]* ja *[[Odysseia]]*. Sen kirjoittajana pidettiin myöhemmän antiikin aikana Agiasta tai Eumelosta.

Eepos edustaa nimensäkin puolesta *[[nostos]]* (mon. *nostoi*) -lajityyppiä eli sankarien kotiinpaluusta kertovaa genreä, jonka tunnetuin edustaja on *Odysseia*. Eeppisessä kykloksessa *Nostoi* edeltää *Odysseiaa* tarjoten sen tapahtumille taustan, siinä missä *[[Telegoneia]]* jatkaa *Odysseiaa*.

## Sisältö

*Nostoi* koostui viidestä kirjasta. Se kertoi kreikkalaisten heerosten paluusta kotiin Troijan sodasta ja tähän liittyneistä tapahtumista, päättyen sotajoukon päälliköiden Agamemnonin ja Menelaoksen paluuseen. Sen tapahtumat sijoittuvat näin *Iliaan* ja *Odysseian* väliseen aikaan, ennen Odysseuksen kotiinpaluuta.

Eepoksesta on säilynyt kuusi katkelmaa myöhemmissä antiikin aikaisissa teoksissa. Ensimmäinen ja pisin niistä on peräisin Prokloksen teoksesta *Khrestomatheia*. Muita lähteitä ovat muun muassa Athenaioksen *[[Deipnosofistai]]* ja Pausaniaan *[[Kreikan kuvaus]]* sekä Klemens Aleksandrialainen ja Eustathios.

Proklos tiivistää eepoksen seuraavasti. Athene saa aikaan riidan Agamemnonin ja Menelaoksen välille koskien paluuta Troijasta. Agamemnon pyrkii lepyttämään Athenen vihan. Diomedes ja Nestor lähtevät purjehtimaan kotiin ja pääsevät turvallisesti perille. Tämän jälkeen lähtee Menelaos, joka päätyy Egyptiin viiden jäljellä olevan laivansa kanssa, loppujen tuhouduttua merellä. Kalkhaan, Leonteen ja Polypoiteen joukot kulkevat maateitse Kolofoniin, missä haudataan siellä kuollut Teiresias.

Kun Agamemnon ja hänen joukkonsa ovat lähdössä Troijasta, ilmestyy Akhilleuksen haamu, joka yrittää estää heitä kertomalla, mikä heitä odottaisi. Euboialla Kaferidien kallioilla raivonnut myrsky surmaa Aiaan. Neoptolemos kulkee Thetiin varoituksesta maateitse, saapuu Traakiaan ja tapaa Odysseuksen Maroneiassa. Hän hautaa matkalla kuolleen Foiniksin ja jatkaa kotiin. Aigisthos ja Klytaimnestra murhaavat Agamemnonin tämän palattua kotiin. Orestes ja Pylades kostavat murhan. Lopuksi Menelaos palaa kotiin.

Näin eepos on päättynyt lähes siihen mistä *Odysseia* jatkaa.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
### Katkelmien käännöksiä

* *The Returns*. Teoksessa  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
* *The Returns*. Teoksessa 

### Muuta kirjallisuutta

* 
*
Oidipodeia

**Oidipodeia** (, joskus myös *Oidipodia*, ; ) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoelma, joka kertoi nimensä mukaisesti Oidipuksesta. Se luetaan kuuluvaksi niin kutsuttuun eeppiseen kyklokseen ja tarkemmin Theban kyklokseen. Eepos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan katkelmia.

## Historia

*Oidipodeia*-eepos on ajoitettu 700-luvulle eaa. Sen kirjoittajana pidettiin myöhemmän antiikin aikana Kinaithon Spartalaista. Eepos muodosti *[[Thebais (kyklinen eepos)|Thebais]]*- ja *[[Epigonoi]]*-eeposten ohella eeppisen kykloksen Thebaan sijoittuvan osan.

## Sisältö

Eepoksen kirjojen lukumäärää ei tunneta. Sen kooksi mainitaan  runosäettä. Eepos kertoi todennäköisesti Thebaan sijoittuvien myyttien alkuosan. Ainakin siihen kuuluivat Sfinksin ja Oidipuksen tarina.

Eepoksesta on säilynyt kolme katkelmaa myöhemmissä antiikin aikaisissa teoksissa, muun muassa Pausaniaan teoksessa *[[Kreikan kuvaus]]* sekä Euripideen skoliastilla. Eepos esitti Oidipus-myytistä osittain vaihtoehtoisen version: Pausanias sanoo, että sen mukaan Oidipus ei olisi saanut lapsia äitinsä ja vaimonsa Iokasten kanssa, niin kuin usein esitetään. Sen sijaan lasten äiti olisikin ollut Euryganeia.

Eepoksesta on säilynyt vain yksi suora lainaus, kaksi heksametrisäettä, Euripideen skoliastilla:

## Lähteet

## Kirjallisuutta
### Katkelmien käännöksiä

* *Oedipodea*. Teoksessa  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
* *Oedipodea*. Teoksessa 

### Muuta kirjallisuutta

*
Ådholms Långgrund

**Ådholms Långgrund** on saari ja luonnonsuojelualue Espoon itäsaaristossa. Se sijaitsee nelisen kilometriä Matinkylän Nokkalan venesatamasta itäkaakkoon. Espoon virallisessa kaupunginosajaossa Ådholms Långgrund kuuluu Matinkylään.

Ådholms Långgrundin pinta-ala on noin kaksi hehtaaria, luonnonsuojelualueen pinta-ala on kolme hehtaaria. Saaren länsipuolella sijaitsee Stora Ådholmen, kaakossa on Korkeakupu ja pohjoisessa Käärmesaari. Ådholms Långgrundin pituus kaakosta luoteeseen on lähes puoli kilometriä, suurin leveys on noin sata metriä. Saari on valtaosin silokalliota, kallioiden välissä kasvaa niittyjä ja kasvistoltaan runsaita juotteja. Niityillä kasvaa muun muassa suola-arhoa ja tahma-ailakkia. Ådholms Långgrund on arvokas lintusaari, siellä pesii muun muassa lokkeja, punajalkavikloja ja tyllejä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
*Ådholms Långgrund, Uusimaa, Finland — Sunrise, Sunset and Daylength
Luettelo Helsingin kaupunginvaltuutetuista, 2017–2021

Valtuustokauden **2017–2021 Helsingin kaupunginvaltuutetut** valittiin kuntavaaleissa 2017. Helsingin kaupunginvaltuusto koostuu 85:stä edustajasta.

## Kaupunginvaltuutetut
Valtuustoryhmät on lueteltu paikkamäärien mukaisesti. Edustajat on lueteltu valtuustoryhmiensä sisällä heidän vaalissa saamansa äänimäärän mukaan.

Alun perin Piraattipuolueen listalta valittu Petrus Pennanen kertoi 2. joulukuuta 2019 perustavansa uuden puolueen ja valtuustoryhmän nimeltä Avoin puolue.

## Lähteet
Josep Almudéver Mateu

**Josep Eduard Almudéver Mateu** (30. heinäkuuta 1919 Marseille – 24. toukokuuta 2021) oli espanjalainen sotilas, joka oli viimeinen tunnettu elossa ollut Espanjan sisällissodan kansainvälisten prikaatien jäsen.

Almudéver syntyi Ranskassa espanjalaisten siirtotyöläisten perheeseen. Hän vietti varhaislapsuutensa Marseillessa ja Casablancassa, josta perhe palasi kotiseudulleen Alcàsseriin vuonna 1930. Espanjan sisällissodan sytyttyä Almudéver valehteli ikänsä ja liittyi 16-vuotiaana tasavaltalaisarmeijaan. Mateun oikea ikä paljastui hänen haavoituttuaan Teruelin rintamalla, jonka jälkeen Almudéver kotiutettiin alaikäisenä. Almudéverilla oli kaksoiskansalaisuus, jonka turvin hän värväytyi ranskalaisena kansainvälisiin prikaateihin ja taisteli Carlo Rossellin mukaan nimetyssä pataljoonassa. 

Kun prikaatit hajotettiin vuonna 1938 Almudéver kotiutettiin Ranskaan, josta hän pian palasi isänsä kanssa takaisin rintamalle Alicanteen. Sodan päätyttyä Almudéver vangittiin huhtikuussa 1939 Albateran keskitysleirille. Hän sai kuolemantuomion, joka muutettiin 12 vuoden vankeudeksi. Almudéver pääsi ehdonalaiseen hyvän käytöksen johdosta vuonna 1942. Vapauduttuaan hän liittyi diktaattori Francoa vastaan taisteleviin sisseihin ja pakeni vuonna 1947 Ranskaan, jossa vietti loppuelämänsä.

Almudéver kuoli 101-vuotiaana toukokuussa 2021. Almudéverin poismenoa kunnioitti muun muassa Valencian itsehallintoalueen presidentti Ximo Puig, joka muistosanoissaan totesi, etteivät Eurooppa ja demokratia milloinkaan unohda häntä. 

## Lähteet
Poikkeusolot

**Poikkeusolot** määrittää Suomessa valmiuslaki (1553/29.12.2011). Lain 3 §:n mukaan poikkeusoloja ovat:

1) Suomeen kohdistuva aseellinen tai siihen vakavuudeltaan rinnastettava hyökkäys ja sen välitön jälkitila;

2) Suomeen kohdistuva huomattava aseellisen tai siihen vakavuudeltaan rinnastettavan hyökkäyksen uhka, jonka vaikutusten torjuminen vaatii tämän lain mukaisten toimivaltuuksien välitöntä käyttöön ottamista;

3) väestön toimeentuloon tai maan talouselämän perusteisiin kohdistuva erityisen vakava tapahtuma tai uhka, jonka seurauksena yhteiskunnan toimivuudelle välttämättömät toiminnot olennaisesti vaarantuvat;

4) erityisen vakava suuronnettomuus ja sen välitön jälkitila; sekä

5) vaikutuksiltaan erityisen vakavaa suuronnettomuutta vastaava hyvin laajalle levinnyt vaarallinen tartuntatauti. 

Kun valtioneuvosto toteaa yhteistoiminnassa tasavallan presidentin kanssa maassa vallitsevan poikkeusolot, voidaan valtioneuvoston asetuksella säätää valmiuslain säännösten soveltamisen aloittamisesta. Tämä asetus voidaan antaa määräajaksi, enintään kuudeksi kuukaudeksi. Siinä on mainittava, miltä osin tämän lain mukaisia toimivaltuuksia voidaan soveltaa ja missä niitä sovelletaan jos niitä ei tarkoiteta sovellettaviksi koko maan alueella. Asetus on välittömästi saatettava eduskunnan käsiteltäväksi. Eduskunta päättää, voiko asetus jäädä voimaan vai onko se kumottava osittain tai kokonaan. Se myös päättää, että onko asetus voimassa säädetyn vai sitä lyhyemmän ajan. Jollei käyttöönottoasetusta ole viikon kuluessa sen antamisesta toimitettu eduskunnalle, asetus lakkaa olemasta voimassa. Kun eduskunta on päättänyt, käyttöönottoasetuksessa mainittuja säännöksiä voidaan alkaa soveltaa siltä osin kuin eduskunta ei ole päättänyt, että asetus on kumottava.

Jos käyttöönottoasetuksen käsittely ei ole mahdollista, voidaan valtioneuvoston asetuksella voidaan säätää, että toimivaltuussäännöksiä voidaan soveltaa välittömästi. Tällainen asetus voidaan antaa kolmen kuukauden määräajaksi ja se on välittömästi annettava eduskunnan käsiteltäväksi. Jos asetusta ole viikon kuluessa sen antamisesta toimitettu eduskunnalle, asetus lakkaa olemasta voimassa. Jos eduskunta päättää, asetus on kumottava osittain tai kokonaan.

Valtionneuvosto totesi 16. maaliskuuta 2020 yhteistoiminnassa tasavallan presidentin kanssa, että Suomessa vallitsevat poikkeusolot. Perusteluina tälle pidettiin valmiuslaissa tarkoitettua erityisen vakavaa suuronnettomuutta vastaavaa, hyvin laajalle levinnyttä yleisvaarallisia tartuntatautia.  Poikkeusolot päättyivät kolmen kuukauden päästä 16. kesäkuuta 2020 . Toisen kerran valtionneuvosto totesi 1. maaliskuuta 2021 yhteistoiminnassa tasavallan presidentin kanssa Suomessa vallitsevan poikkeusolot.  Tällä kertaa poikkeusolot olivat voimassa 27. huhtikuuta 2021 asti. 

## Lähteet
Tõnu Kilgas

**Tõnu Kilgas** (13. elokuuta 1954 Tartto – 25. toukokuuta 2021) oli virolainen näyttelijä ja laulaja (baritoni). 

## Elämä ja ura
Kilgas syntyi vuonna 1954 Tartossa. Hänen vanhempansa Ellen Kaarma ja Lembit Mägedi olivat näyttelijöitä Vanemuine-teatterissa. Kilgas opiskeli laulua ja kuoronjohtoa tarttolaisessa Heino Elleri Muusikakoolissa ja valmistui sieltä vuonna 1977. Hän työskenteli vuosina 1976–84 Vanemuine-teatterissa ja vuosina 1984–2001 Estonia-teatterissa. Sittemmin hän työskenteli Vanalinnastuudio-teatterissa ja vapaana ammatinharjoittajana. Teatterin ja oopperan lisäksi hän esiintyi uransa aikana myös elokuvissa ja televisiosarjoissa, kuten *[[Õnne 13|Õnne 13:ssa]]* Harry Ahvenen roolissa sarjan alusta lähtien (1993–2020). Syksyllä 2020 hän kertoi sairastuneensa syöpään. Hän kuoli toukokuussa 2021.

## Lähteet
Tukenasi

**Tukenasi ry** (aiemmin **Turun Kaupunkilähetys ry**) on Turussa toimiva sosiaalialan järjestö, jonka tarkoituksena on vahvistaa ihmisten hyvinvointia ja toimijuutta sekä vähentää ihmisten kokemaa yksinäisyyttä, turvattomuutta ja avuttomuutta erityisesti elämän käännekohdissa. Se on perustettu vuonna 1880. Tukenasi ry on Turun vanhin sosiaalialan järjestö.

## Katso myös
*Betanian kirkko

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kotisivusto
Jordanka Fandăkova

**Jordanka Fandăkova** (; s. 12. huhtikuuta 1962 Samokov, Bulgarian kansantasavalta) on bulgarialainen poliitikko, joka toimi Sofian pormestarina vuosina 2009–2023. Hän edustaa GERB-puoluetta ja tuli valituksi neljännelle pormestarikaudelleen vuoden 2019 paikallisvaaleissa. Hän ei hakenut jatkokautta vuonna 2023, jolloin pormestariksi valittiin Vasil Terziev. Ennen uraansa pormestarina Fandăkova toimi Sofian pormestari Boiko Borisovin apulaispormestarina vuosina 2005–2009. Borisovin noustua pääministeriksi vuonna 2009 Fandăkova toimi muutama kuukautta hänen ensimmäisen hallituksensa koulutusministerinä. Aloittaessaan pormestarina Fandăkova oli ensimmäinen nainen Sofian pormestarina.

Fandăkova valmistui Sofian yliopistolta pääaineenaan Venäjän kieli. Ennen poliittista uraansa hän työskenteli opettajana ja rehtorina Sofian Vladislav Gramatik -koulussa numero 73. Hän oli opettajana vuosina 1985–1998 ja rehtorina 1998–2005. 

## Lähteet
Lohjan rukoushuone

**Lohjan rukoushuone** (aiemmin n.k *Lembergin huvila*) sijaitsee Lohjan keskustassa, Uudellamaalla. Rukoushuoneen omistaa Suomen Adventtikirkko ja se on valmistunut vuonna 1920 Evankelisluterilaisen Nuorisoliiton Lohjan osaston rakentamana. Rakennuksessa toimii Lohjan adventtiseurakunta. Lohjan rukoushuone on suojeltu rakennus.

## Historia ja arkkitehtuuri
Lohjan rukoushuone rakennettiin talkootyönä ja se valmistui vuonna 1920. Rakennus edustaa tyyliltään myöhäistä jugendia.

Rakennuksen on rakennuttanut Evankelisluterilaisen Nuorisoliiton Lohjan osasto, joka osti tarkoitusta varten niin kutsutun Lembergin huvilan. Rakennus ei kuitenkaan sellaisenaan sopinut nuorisoliiton tarpeisiin vaan sitä laajennettiin lahjoitusvaroin ja -materiaalein. Juhlasalin piirustukset laati ilmaiseksi arkkitehti Albert Leidenius ja talo vihittiin käyttöön 10. lokakuuta 1920.

Lohjan rukoushuone oli hetken myös Lohjan seurakunnan käytössä 1920–1940-luvuilla ennen kuin Lohjan seurakuntakeskus valmistui.

Sota-aikaan rakennus oli muun muassa sotilasmajoituskäytössä. Jatkosodan aikana Lohjan rukoushuoneelle majoitettiin inkeriläisiä pakolaisia.

Rukoushuoneen ylläpito kävi ajan saatossa kuitenkin kalliiksi ja vuonna 1981 se myytiin Lohjan Säästöpankille. Huonokuntoista rakennusta uhkasi purkutuomio ja alueelle suunniteltiin kerrostaloja. Suunnitelmat kuitenkin peruuntuivat, kun Oskar Salosen säätiö osti rukoushuoneen Lohjan Säästöpankilta ja remontoi rakennuksen arkkitehti Yrjö Warvaksen suunnitelmien mukaan. Remontin yhteydessä muun muassa entisöitiin ikkunat, maalattiin lattiat ja katto, sekä laajennettiin keittiötä ja asennettiin vanhojen kamiinoiden tilalle sähkölämmitys. Remontin jälkeen rakennus siirtyi Suomen Adventtikirkon omistukseen.

## Lähteet
Hiroshi Kikuchi

**Hiroshi Kikuchi** (, kirjailijanimi **Kan Kikuchi**; 27. joulukuuta 1888 Takamatsu – 6. maaliskuuta 1948 Tokio) oli japanilainen kirjailija, toimittaja ja kustannusyhtiön perustaja. Hän julkaisi tunnetuimmat teoksensa vuosina 1917–1920.

Kikuchi tutustui lukiossa Ryūnosuke Akutagawaan ja Masao Kumeen. Myöhemmin opiskellessaan heidän kanssaan yliopistossa Kikuchi perusti Akutagawan ja Kumen kanssa kirjallisuuteen keskittyvän aikakauslehden *Shinshicho*. 

Kikuchin viihteellisissä kirjoissa on selkeä juoni ja kerronta on suoraa. Hän menestyi myös kustannustoiminnalla. Kikuchi perusti vuonna 1935 Akutagawan muistoksi nuorille kirjailijoille tarkoitetun Ryūnosuke Akutagawa -palkinnon.

Kikuchin tarina ”Mumei sakka no nikki” (1918) paljastaa hänen entisiin luokkatovereihinsa kohdistuvan kateutensa. Hänen tarinaansa ”Tadanaokyo gyōjō ki” (1918) huomioitiin laajasti. Muita tunnettuja töitä ovat näytelmät *Chichi kaeru* (1917) sekä *Okujo no kyojin* (1916) ja novelli ”Shinju Fujin” (1920).

## Suomennettu novelli
* ”Keikichin kiusaus” (*Keikichi no yuwaku*), suomentaja Kari Jalonen, antologiassa *Kiusaus ja Nautinto* (*Keikichi no yuwaku & Kanraku*). Novelli on suomennettu englanninkielisestä antologiasta *Japanese Literature New and Old*. Hämeenlinna: Karisto, 1973.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Anatoli Kim

**Anatoli Kim** (ven. *Анато́лий Андре́евич Ким*; syntynyt 15. kesäkuuta 1939) on venäjänkielinen kirjailija.

Kimin korealainen isänisä tuli Venäjälle noin vuonna 1906. Muu perhe jäi Koreaan, ja hän avioitui uudestaan Venäjällä ja sai kolme poikaa, joista Andrei on Anatoli Kimin isä. Isä Andrei päätyi myöhemmin pakkosiirrossa muiden Sahalinin korealaisten kanssa Kazakstaniin, missä Anatoli Kim syntyi. Hän puhui kahdeksanvuotiaaksi pelkästään koreaa, mutta unohti kielen myöhemmin täysin. Anatoli Kim asui joitakin vuosia Etelä-Koreassa venäjän kielen opettajana ja tutustui taustaansa, mikä oli silmiä avaava kokemus.

Kimin tuotanto edustaa maagista realismia.

## Suomennetut teokset
* *Orava*, romaani, (*Belka*), suom. Olli Kuukasjärvi, Tammi 1987 
* Meren morsian, novelli, suom. Esa Adrian, antologiassa *Neuvostoproosaa* 3, WSOY 1979 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hyvä poliisi, paha poliisi

**Hyvä poliisi, paha poliisi** on kuulustelu- ja neuvottelutaktiikka, jossa toinen kuulustelija käyttäytyy ystävällisesti ja palkitsevasti, ja toinen käyttäytyy töykeästi ja rankaisevasti. Taktiikan tavoitteena on saada kuulusteltava liittoutumaan ”hyvän” kuulustelijan kanssa ja tekemään tälle paljastuksia tai myönnytyksiä, joita ei muuten olisi tehnyt, tai suostumaan tämän antamaan tarjoukseen.

Taktiikasta on useita muunnelmia. Yhdessä muunnelmassa ”hyvä” ja ”paha” puhuvat vuorotellen kohteen kanssa. Toisessa muunnelmassa kuulustelijat väittelevät keskenään kohteelle annettavasta tarjouksesta. Kolmannessa muunnelmassa kumpaakin roolia esittää vuoron perään yksi ja sama kuulustelija. Neljännessä muunnelmassa ”hyvä” kuulustelija varoittelee myöhemmin remmiin astuvasta ”pahasta” kuulustelijasta ja kehottaa hyväksymään tarjouksen hyvän sään aikana.

Taktiikan teho perustuu siihen, että ihmisellä on taipumus pitää ihmisistä, jotka ovat hänen puolellaan. ”Pahan” poliisin käyttäytyminen korostaa entisestään ”hyvän” poliisin tarjouksen houkuttelevuutta.

Taktiikka toimii erään tutkimuksen mukaan parhaiten silloin, kun ”paha” poliisi aloittaa neuvottelun. Taktiikalla on myös vaaransa, sillä se on manipuloivaa ja saattaa tuhota osapuolten välisen luottamuksen.

## Lähteet