open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Erillinen pataljoona 21 (talvisota)

**Erillinen pataljoona 21** oli talvisodan aikainen Suomen puolustusvoimien joukko-osasto, joka perustettiin ylimääräisten harjoitusten (YH) aikana Oulun seudun vuosina 1898-1914 syntyneistä reserviläisistä. Pataljoona oli helmikuun puoliväliin 1940 asti Kotkan lohkon rannikkopuolustuksessa ja sen jälkeen rauhantekoon asti Viipurinlahden taisteluissa.

## Yksiköt sekä niiden päälliköt ja vahvuudet perustettaessa

*Esikuntakomppania (EK/ErP 21) päällikkö vänrikki Norio
*1. komppania (1./ErP 21) päällikkö res.vänrikki Simo Lämsä
*2. komppania (2./ErP 21) päällikkö res.luutnantti Ellilä
*3. komppania (3./ErP 21) päällikkö res.luutnantti Kaipiainen
* KK-komppania (KKK/ErP 21) päällikkö vänrikki Talvinko

Pataljoonan vahvuus oli n. 850 sotilasta.

## Komentajat

* jääkärikapteeni Einari Kärnä

## Pataljoonan kokoaminen

Erillinen pataljoona 21 (ErP 21) muodostettiin YH:n aikaan 12.10.1939 Oulussa, josta siirryttiin lokakuun lopussa junakuljetuksella Kotkaan ja alistettiin meripuolustuksen Kotkan lohkolle vastuualueena Ruotsinpyhtään ja Neuvottoman välinen alue.

## Talvisodan aika

### Kotkan rannikkopuolustuksessa

Pataljoonan aika kului Kotkan lohkon rannikkopuolustuksessa suhteellisen rauhallisissa oloissa aina helmikuun puoliväliin asti. Näkyvimpänä merkkinä sodasta olivat ilmahälytykset. 

### Viipurinlahden taisteluissa maaliskuussa 1940

Pääaseman murruttua Summassa helmikuun puolivälissä 1940 alueen puolustuksesta vastannut II Armeijakunta vetäytyi Länsi-Kannakselle ns. väliasemaan. Suomenlahden rannikon suunnassa toimineen 4. divisioonan irtauduttua pääasemasta alistettiin Viipurinlahden sotatoimista vastannut Viipurin lohko 20. helmikuuta Kannaksen armeijalle ja lohkoa vahvennettiin kolmella pataljoonalla, joista ErP 21 oli yksi. 

ErP 21 oli saapunut helmikuun puolivälissä kuorma-autokuljetuksella Vilajoelle, josta pataljoona siirtyi 19. helmikuuta Tervajoelle ja edelleen komppanioittain Viipurinlahden saaristoon Uuraan alalohkon alueelle: 1./ErP 21 Esisaareen, 2./ErP 21 Hannukkalansaareen ja 3./ErP 21 etulinjaan Pukinsaareen. Pataljoonan esikunta asettui Ravansaareen ja sitten Suikkilaan.

Helmikuun loppupäivinä ErP 21 onnistui vaikeissa olosuhteissa torjumaan useita vihollisen hyökkäysyrityksiä. Uuraan alaohkon joukot irtaantuivat asemistaan 27.2. ja edelleen Viipurinlahden länsipuolelle 3.3. Suonionsaaren ja Esisaaren kautta mantereelle Repolaan. Pataljoona kärsi vetäytymisvaiheessa raskaita tappioita. Mantereelle siirtymisen jälkeen pataljoonan 1. ja 2. komppania yhdistettiin yhdeksi komppaniaksi, jotka alistettiin luutnantti Sven Oskar Lindgrenin JR 11 ryhmään. Vihollinen kiihdytti ennen sodan loppumista sotatoimiaan jatkaen niitä aivan rauhantekoon asti. Suomalaisjoukot onnistuivat torjumaan kuitenkin vihollisen yritykset.

Pataljoona lähti 14.3. marssimaan länteen Haminan pohjoispuolelle.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Pluribus

**Pluribus** (tyyliteltynä **PLUR1BUS**) on yhdysvaltalainen post-apokalyptinen mustan komedian sävyttämä tieteis- ja jännityssarja, jonka on luonut Vince Gilligan ja jota esittää Apple TV. Sen pääosaa esittää Rhea Seehorn, joka työskenteli aiemmin Gilliganin kanssa sarjassa *[[Better Call Saul]]*.

Sarja sijoittuu Albuquerquehen, New Mexicoon, ja sen keskiössä on fantasiakirjailija Carol Sturka (Seehorn), joka on yksi kolmestatoista ihmisestä maailmassa, jotka ovat immuuneja mystiselle virukselle, joka muuttaa ihmiset rauhaa haluaviksi optimisteiksi. Sarjan nimi on viittaus Yhdysvaltain vaakunassa olevaan latinankieliseen lauseeseen *[[e pluribus unum]]*, joka tarkoittaa ”monesta yksi”.

Sarjan kaksi ensimmäistä jaksoa julkaistiin Apple TV:ssä 7. marraskuuta, ja ensimmäisen tuotantokausi kattaa kokonaisuudessaan 9 jaksoa. Apple on myös tilannut sarjalle toisen tuotantokauden. *Pluribus* on saanut ylistävän vastaanoton kriitikoilta, jotka ovat kehuneet erityisesti Seehornin roolisuoritusta, Gilliganin käsikirjoitusta ja ohjausta, sekä sarjan omaperäisyyttä, tunnelmaa ja tyyliä. Se on ehdolla kahteen Golden Globe -palkintoon vuoden 2026 gaalassa (paras draamasarja, paras naispääosa).

## Näyttelijät
### Päärooleissa

### Sivurooleissa

## Jaksot

|}

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Virallinen sivusto 
*
Paholaisrauskut

**Paholaisrauskut** (Mobulidae) on  rustokalojen heimo. Siihen kuuluu nykyisin vain yksi suku, *Mobula*. Aikaisemmin sukuja on ollut enemmän, ja vielä vuonna 2003 *Manta* oli oma sukunsa.
Sukuun ja heimoon kuuluu kymmenen lajia.

Paholaisrauskuila on suuret rintaevät ja ruoskamaiset pyrstöt sekä pieni selkäevä. Niillä on päässään kaksi sarvimaista evää, jotka näyttävät pirun sarvilta, mikä on ollut syynä nimen valintaan. Paholaisrauskuilla on alapinnallaan viisi kidusrakoa. Ne syövät siivilöimällä kaloja ja planktonia vedestä. Kuten kotkarauskut, ne liikkuvat vedessä räpyttelemällä rintaeviään.

Paholaisrauskuja esiintyy trooppisilla ja subtrooppisilla merillä Atlantin, Tyynenmeren ja Intian valtamerellä. Enimmäkseen niitä tavataan pelagisella vyöhykkeellä mannerjalustoilla ja lähellä rannikkosaaria, lähellä vedenpintaa. Ne elävät usein parvina, joiden koko vaihtelee pienistä hyvin suuriin.

Paholaisrauskuja pyydetään harvoin ihmisravinnoksi, mutta se joutuu kalastajien pyydyksiin pääasiassa sivusaaliina, jolloin se enimmäkseen heitetään mereen tai käytetään kalajauhona. Paholaisrauskuilla on taloudellista merkitystä sukellusekoturismille.

## Lajit
* paholaisrausku (*Mobula birostris*)
* kauluspaholaisrausku (*Mobula mobular*)
* tummapaholaisrausku (*Mobula hypostoma*)
* sysipaholaisrausku (*Mobula diabolus*)
* nystypaholaisrausku (*Mobula alfredi*)
* pikkupaholaisrausku (*Mobula eregoodootenkee*)
* piikkipaholaisrausku (*Mobula japanica*)
* katkapaholaisrausku (*Mobula munkiana*)
* tropiikinpaholaisrausku (*Mobula tarapacana*)
* silopaholaisrausku (*Mobula thurstoni*)

## Lähteet
Sessvollmoen

**Sessvollmoen** on taajama Ullensakerin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,2 neliökilometriä ja asukasluku 1&nbsp;317 vuonna 2024. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vestby (taajama)

**Vestby** on taajama Vestbyn kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 3,6 neliökilometriä ja asukasluku 8&nbsp;547 vuonna 2024. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ås (Ås)

**Ås** on taajama Åsin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Se on kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 4,8 neliökilometriä ja asukasluku 11&nbsp;257 vuonna 2024. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hemsedal (taajama)

**Hemsedal** tai **Trøym** (myös muodossa **Trøim**) on taajama Hemsedalin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa. Se on kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on yksi neliökilometri ja asukasluku 1&nbsp;001 vuonna 2024.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Taon kieli

**Tao** (omakielinen nimi *Ciriciring no tao* tai *Pongso no Tao*) on austronesialaisten kielten batanesilaiseen alaryhmään kuuluva kieli, jota puhuu Taiwanille kuuluvalla Lanyun saarella asuva samanniminen alkuperäiskansa. Se on ainoa Taiwanin alkuperäisväestön puhuma kieli, joka ei kuulu formosalaisiin kieliin, vaan malaijilais-polynesialaisiin kieliin. Se, kuuluvatko batanesilaiset kielet pohjoisfilippiiniläisiin kieliin vai muodostavatko ne oman tästä itsenäisen kieliryhmänsä austronesialaisten kielten sisällä, ei ole kuitenkaan vielä täysin selvää. Taon voidaan myös katsoa muodostavan kieli- tai murrejatkumo muiden lähisukukieltensä kanssa, jotka kattavat Lanyun ja Batanesin saaret.

Kielestä, ja sitä puhuvasta alkuperäiskansasta, käytetään toisinaan myös nimeä yami. Tämä nimi on peräisin Japanin siirtomaa-ajalta ja sen antoi etnologi Torii Ryūzō ja sitä pidetään nykyään ristiriitaisena. Taiwanin alkuperäiskansojen neuvsto suosittaa nimitystä *tao*.

## Kirjakieli ja murteet
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Uusi testamentti käännettiin taoksi ensimmäisen kerran vuonna 1994.

Taon lähin sukulaiskieli on Filippiinien puolella puhuttava itbayat eikä taolla katsota olevan tunnettuja murteita.

## Puhujamäärät ja status
Vuonna 2007 taolla arvioitiin olevan noin 3&nbsp;000. Puhujat painottuvat vanhempaan väestöön ja kielen käyttöympäristö rajoittuu lähinnä kotioloihin. Kielen katsotaan olevan kuoleva.

Taiwanin parlamentti sääti vuonna 2017 lain, joka korotti kaikki Taiwanin alkuperäiskansojen kielet, tao mukaan lukien, kansallisen kielen asemaan. Lain nojalla valtiovallalla on velvollisuus suojella näitä kieliä ja edistää niiden käyttöä. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että esimerkiksi paikallishallintoa kannustetaan kääntämään julkaisujaan taoksi alueilla, joilla kielen puhujia asuu.

## Fonologia

### Konsonantit

Lähde:

### Vokaalit

Sanapaino on lähtökohtaisesti viimeisellä tavulla, mutta se voi poiketa tästä.

Lähde:

## Kielioppi ja sanasto
Reduplikaatiota käytetään sekä substantiivien että verbien kohdalla. Sitä voidaan toteuttaa joko koko sanan osalta tai vain sen osassa. Reduplikaatiolla ilmaistaan muun muassa substantiivien kohdalla monikkoa ja verbien kohdalla sitä, että tekeminen on toistuvaa. Persoonapronomineista erotetaan ensinnäkin niin sanottu vapaa ja sidonnainen versio. Tämän lisäksi me-pronominissa tehdään ero inklusiivin ja ekslusiivin välille. Kaksikko ei ole käytössä.

Sanajärjestys on perustapauksissa verbi-alkuinen. Huomionarvoista on, että kysymyssanan sisältävissä lauseissa nuoremmat puhujat näyttävät suosivan SVO-sanajärjestystä todennäköisesti mandariinikiinan vaikutuksesta.

Verrattuna muihin Taiwanin alkuperäiskieliin taon sanastossa on huomattavasti enemmän yhteneväisyyksiä Filippiineillä puhuttavien austronesialaisten kielten kanssa. Lisäksi kielessä esiintyy huomattava määrä japanilaisia lainasanoja.

Lukusanat 1–10 taoksi:

## Lähteet

* 

### Viitteet
Söngvakeppnin 2018

**Söngvakeppnin 2018** oli Islannissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Islannin edustaja Eurovision laulukilpailuun 2018. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetetyistä kappaleista valittiin 12 kilpailijaa. Kilpailijat oli tarkoitus julkaista 19. tammikuuta pidetyssä julkaisuohjelmassa, mutta ne vuotivat julkisuuteen jo aiemmin päivällä.

Kilpailu koostui kahdesta semifinaalista ja finaalista. Semifinaalit kilpailtiin 10. ja 17. helmikuuta ja finaali 3. maaliskuuta. Kilpailun sääntöjen mukaan kappaleet tuli esittää semifinaaleissa islanniksi ja finaalissa kielellä, jolla kappale oli tarkoitus esittää kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa. Kummassakin semifinaalissa kilpaili kuusi kappaletta, joista äänestettiin puhelinäänestyksellä kolme finaaliin. Finaalissa voittaja valittiin kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisellä kierroksella puhelinäänestäjät ja raati äänestivät yhdessä kaksi kappaletta superfinaaliin. Superfinaalissa puhelinäänestäjät äänestivät voittajan. Kilpailun voitti Ari Ólafsson kappaleella "Our Choice".

## Kilpailun kulku
### Ensimmäinen semifinaali
Ensimmäinen semifinaali kilpailtiin 10. helmikuuta.

### Toinen semifinaali
Toinen semifinaali kilpailtiin 17. helmikuuta.

### Finaali
Finaali kilpailtiin 3. maaliskuuta. Heimilistónar ja Dagur Sigurðarson esittivät finaalissa kappaleensa islanniksi, loput englanniksi. Kilpailijoiden lisäksi finaalin vierailevina tähtinä esiintyivät Emmelie de Forest, Robin Bengtsson ja Svala. Finaalia seurasi keskimäärin 120 000 katsojaa.

Seitsemänhenkiseen raatiin kuului kolme islantilaista ja neljä kansainvälistä jäsentä. Raadin muodostivat Svala Björgvinsdóttir (Islanti), Halldór Eldjárn (Islanti), Hulda G. Geirsdóttir (Islanti), Robin Bengtsson (Ruotsi), Emmelie de Forest (Tanska), Aleksander Radić (Slovenia) ja Joana Levieva-Sawyer (Bulgaria).

## Lähteet
*

### Viitteet
Progressive Christianity

**Progressive Christianity** (aik. **The Center for Progressive Christianity** ja **ProgressiveChristianity.org**, lyh. **TCPC**) on yhdysvaltalainen progressiivista kristillisyyttä edistävä järjestö. Järjestö perustettiin vuonna 1994 episkopaalisen pappi Jim Adamsin toimesta. Järjestö oli ensimmäinen organisaatio, joka käytti käsitettä "progressiivinen kristillisyys".

Järjestön julkaisua "8 Points of Progressive Christianity" pidetään progressiivisten kristittyjen keskuudessa hyödyllisenä kuvauksena progressiivisten seurakuntien tunnistamiseksi.

## Lähteet
Hol (taajama)

**Hol** on taajama Holin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 296 vuonna 2024. Se on kuntansa hallinnollinen keskus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Northrop (täsmennyssivu)

**Northrop** tarkoittaa muun muassa seuraavia:

## Sukunimi
* John Howard Northrop (1891−1987, yhdysvaltalainen biokemisti
* John Knudsen Northrop (1895–1981),  yhdysvaltalainen lentokonesuunnittelija
* Wayne Northrop (1947–2024), yhdysvaltalainen näyttelijä

## Etunimi
* Northrop Frye (1912–1991), kanadalainen kirjallisuuskriitikko ja -teoreetikko

## Yrityksiä
* Northrop, yhdysvaltalainen lentokonevalmistaja
* Northrop Grumman, yhdysvaltalainen ilmailu-, avaruus- ja puolustusvälineteollisuusyritys

### Lentokoneita
* Northrop F-5 Freedom Fighter
* Northrop F-89 Scorpion
* Northrop Grumman B-2 Spirit
* Northrop Grumman B-21 Raider
* Northrop Grumman E-2 Hawkeye
* Northrop Grumman E-8 Joint STARS
* Northrop Grumman E-10 MC2A
* Northrop Grumman RQ-4 Global Hawk
* Northrop P-61 Black Widow
* Northrop T-38 Talon
* Northrop X-4 Bantam
* Northrop XB-35
* Northrop YB-49
* Northrop YF-17

## Katso myös
* Bahamanturpiaali, *Icterus northropi*
* Quetzalcoatlus *Quetzalcoatlus northropi*
Svelvik (taajama)

**Svelvik** on taajama Askerin ja Drammenin kunnissa Akershusin ja Buskerudin lääneissä Norjassa. Taajaman pinta-ala oli 2,3 neliökilometriä ja asukasluku 4&nbsp;235 vuonna 2024.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Tofte

**Tofte** on taajama Askerin kunnassa Akershusin läänissä  Norjassa. Taajaman pinta-ala oli kolme neliökilometriä ja asukasluku 3&nbsp;158 vuonna 2024.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Martina (marttyyri)

**Martina Roomalainen** oli legendan mukaan kristitty marttyyri, joka surmattiin vuonna 230, toisten lähteiden mukaan 226 tai 228. Häntä kunnioitetaan pyhänä sekä roomalaiskatolisessa että ortodoksisessa kirkossa; molemmissa hänen muistopäivänsä on 30. tammikuuta.

Legendan mukaan Martina oli roomalaisen konsulin varhain orvoksi jäänyt tytär, joka eli keisari Severus Alexanderin aikaan. Kun uskonsa takia vainottu Martina vietiin Apollon-jumalan temppeliin, missä häntä yritettiin pakottaa uhraamaan jumalalle, hän teki jumalankuvan edessä ristinmerkin, jolloin patsas hajosi ja koko temppeli romahti. Martina joutui nyt kidutettavaksi, häntä ruoskittiin ja revittiin koukuilla, ja Colosseumissa hänet heitettiin leijonien eteen, mutta leijona kieltäytyi raatelemasta häntä ja paneutui makaamaan hänen jalkoihinsa. Kun Martinaa yritettiin polttaa roviolla, puhkesi rankkasade, joka sammutti tulen. Lopulta Martina mestattiin.

Paavi Honorius I:n kerrotaan vihkineen Rooman Forum Romanumilla sijainneen kirkon Martinan muistolle vuonna 630. Martinan muistopäivän vietosta Roomassa on ensimmäinen tieto vuodelta 740. Vuonna 785 paavi Hadrianus I sääti lahjoituksista kirkolle, joka nyt omistettiin Martinan ohella evankelista Luukkaalle. Kirkon vihki uudelleen paavi Aleksanteri IV vuonna 1256. Vuonna 1634 rakennustöiden yhteydessä löytyi saviarkku, jonka uskottiin sisältävän Martinan jäännökset. Tämän jälkeen paavi Urbanus VIII:n toimeksiannosta kirkko (nykyinen *Santi Luca e Martina*) rakennettiin uudelleen.

Martinan legenda on syntynyt myöhään ja muistuttaa suuresti muutamien muiden roomalaisten marttyyrien legendoja, vain kuoleman ajankohdassa on eroa. Martinan historiallisuutta on siksi epäilty, ja tästä syystä vuoden 1969 katolisen kirkon kalenteriuudistuksessa Martinan kunnioitus rajoitettiin paikalliseksi kultiksi, joka koskee Santi Luca e Martinan kirkkoa. Vuosien 2001/2004 marttyyriluettelossa *([[Marttyyriluettelo|Martyrologium Romanum]])* Martina jälleen mainitaan ”pyhänä”.

Kirkkotaiteessa Martina kuvataan mestattuna tai leijona seuranaan. Hän on Rooman kaupungin ja imettävien äitien suojeluspyhimys.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hoving

**Hoving** on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:

* Emilia Hoving (s. 1994), suomalainen kapellimestari
* Walter Hoving (1841–1918), ruotsalaissyntyinen suomalainen kirjakauppias, kustantaja ja moninkertainen valtiopäivämies
* Victor Hoving (1846–1876), ruotsalaissyntyinen viipurilainen liikemies ja lahjoittaja
* Victor Hoving (1877–1970), suomalainen kirjakauppias
Otto Hyvärinen

**Otto Hyvärinen** (12. marraskuuta 1875 Utra – 31. heinäkuuta 1927 Viipuri) oli suomalainen konsuli ja sahanomistaja.

Utrassa Pohjois-Karjalassa syntynyt Otto Hyvärinen kävi ensin Joensuun lyseota. Erottuaan lyseosta hän meni työhön *Egerton Hubbard & Co*:n, joka myöhemmin muutti nimensä *Utra Wood & Co*:ksi sahojen konttoriin. Välillä Hyvärinen suoritti Hedengrenin kauppakoulun Helsingissä ja sai tällöin ensimäisen stipendinsä ulkomaanmatkaa varten. Oltuaan jonkun aikaa työssä Utra Wood & Co:n laivauskonttorissa Uuraassa hän lähti Englantiin viipyen siellä kuusi kuukautta *Richard Wade & Sons*in konttorissa Hullissa. Kun Utra Wood & Co. myynnin kautta joutui toisiin käsiin, siirtyi Hyvärinen johtaja Parviaisen liikkeeseen. Täältä hän siirtyi englantilaisen *T. W. Allen & Sonin* liikkeen Suomen edustajaksi ja oli liikkeen palveluksessa 10 vuotta.

Vuonna 1914 Hyvärinen perusti yhdessä muutamien puutavara-alalle toimineiden liikemiesten kanssa Viipuriin *Suomalainen Puuliike Osakeyhtiön*, jonka osakkaana ja toimitusjohtajana hän oli sen jälkeen 12 vuotta. Vuosien kuluessa tämä liike laajentui yhdeksi suuremmista puutavaraliikkeistä Suomessa. 1920-luvun puolivälissä liike omisti 6 sahalaitosta, 2 massatehdasta, suuren ja ajanmukaisen lastaus- ja varastoalueen Uuraassa, sekä huomattavan määrän omia metsäalueita Itä-Suomessa. Liikkeen viennin arvo kohosi parhaimmillaan viiteenkymmeneen miljoonaan markkaan vuodessa.

Viimeksi Hyvärinen harjoitti yksityistä puutavaraliikettä ja kuului muun muassa useitten puutavaraliikkeitten johtokuntiin. Hän kuoli 51-vuotiaana Viipurin lääninsairaalassa heinäkuussa 1927. Hyvärinen haudattiin Sorvalin hautausmaalle.

## Lähteet
Nouseva kirkko

**Nouseva kirkko** ( tai *Emerging Church*) on tunnustuskuntien rajat ylittävä kristillinen liike, joka pyrkii uudistamaan kirkkoa modernista postmoderniin siirtyneen kulttuurin ja ajattelun valossa. Liike syntyi 1990-luvun lopulla pääasiassa Pohjois-Amerikassa ja Länsi-Euroopassa.

1970-luvun kirkon kasvuliikkeen jatkeena Nouseva kirkko -liike ja sen johtajat pyrkivät uudistamaan teologiaa, jumalanpalvelusta ja kirkon rakenteita korostamalla kokeellisia käytäntöjä, kuten liturgisia innovaatioita, yhteisöllistä tarinankerrontaa ja lähetystyötä nykykulttuurissa. Liikkeessä kyseenalaistettiin postmodernismin hengessä absoluuttisen totuuden olemassaoloa suhteellisten ja kokemuksellisten lähestymistapojen hyväksi. Nämä kokeelliset menetelmät herättävät toisinaan kritiikkiä konservatiivisemmilta kristityiltä.

Nouseva kirkko -liikkeen yhteisölliset piirteet vaihtelevat seurakunnittain. Jotkut kirkot ovat teologisesti progressiivisempia ja mahdollisesti kiistanalaisempia postmodernin filosofian käytössä, kun taas toiset ovat teologisesti konservatiivisia. Useimmissa tapauksissa suurin osa maallikoista ja pastoreista on nuoria kaupunkilaisia aikuisia, jotka etsivät nykymaailmassa ”merkityksellisempää” uskoa.

Merkittävä henkilö liikkeessä on ollut muun muassa pastori ja kirjailija Brian McLaren. Hänen teokset, kuten *A Generous Orthodoxy*, edistivät eklektistä synteesiä evankelisista, katolisista ja liberaaleista perinteistä ekumeenisen vuoropuhelun ja ihmiskeskeisen pyhiinvaelluksen painottamisen rinnalla tiukan jumalallisen ilmoituksen noudattamisen sijaan. Muut keskeiset kannattajat, kuten Doug Pagitt, Tony Jones ja Rob Bell, ovat edistäneeet ideoita, jotka keskittyivät postmodernissa ympäristössä ”Jeesuksen tietä” harjoittaviin käytännönläheisiin yhteisöihin. Näissä yhdistettiin elementtejä kuten holistinen hengellisyys ja oppiperusteisen varmuuden vähättely.

Liberaalimmat suuntaukset kyseenalaistivat avoimesti kristinuskon keskeiset opinkappaleet ja asettivat subjektiivisen kokemuksen ja kulttuurisen sopeutumisen etusijalle muuttumattoman raamatullisen totuuden sijaan. Kriitikojen mukaan tämä heikensi uskon perustavia väitteitä ja vaikutti liikkeen taantumiseen 2010-luvulle mennessä.

## Lähteet
Grand-Aigueblanche

**Grand-Aigueblanche** on kunta itäisessä Ranskassa Savoien departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Isèrejoen varrella, noin 25 kilometriä Albertvillen kaupungista kaakkoon.

Grand-Aigueblanchen kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2019, kun kolme kuntaa Aigueblanche, Le Bois ja Saint-Oyen yhdistyivät.

Kunnan nähtävyyksiä ovat 1700-luvun öljymylly ja Villargerelin kylässä oleva Saint-Martinin kirkko, joka on historiallinen muistomerkki. Grand-Aigueblanchen pääelinkeino on läheisten hiihtokeskusten ansiosta matkailu. Kunnan alueella on myös La Cochen vesivoimalaitos, joka on pumppuvoimalaitos.


Tiedosto:Eglise St Martin Villargerel.JPG|Saint-Martinin kirkko.
Tiedosto:La Coche nouvelle turbine.jpg|La Cochen vesivoimalaitos.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Sætre

**Sætre** voi tarkoittaa seuraavia:

* Sætre, taajama Askerin kunnassa Norjassa
* Sætre, taajama Ørstan kunnassa Norjassa
Altyn asyr

**Altyn asyr köli** (”Kulta-ajan järvi”) on Turkmenistanin luoteisosaan suunniteltu tekojärvi. Maan presidenttien Saparmyrat Nyýazowin ja Gurbanguly Berdimuhamedowin ajamaa epäonnistunutta hanketta on kutsuttu ”kangastukseksi aavikolla”. Sen hinnaksi on arvioitu 4,5 tai 6 miljardia dollaria.

Turkmenistanin maanviljely perustuu etupäässä Amudarjajoen vedellä tapahtuvaan keinokasteluun. Keinokastelualueiden suolapitoiset poistovedet on ohjattu takaisin Amudarjaan, Sarygamyşin syvänköön tai Karakumin aavikolle, mikä on johtanut pohjaveden tason nousuun, maaperän suolaantumiseen ja karjanhoidolle tärkeiden laidunmaiden pilaantumiseen. Ratkaisuksi ongelmaan tarjottiin jo neuvostoaikana yhtenäisen kanavaverkon rakentamista, joka ohjaisi poistovedet Gaplaňgyrin ylängön lounaispuolella sijaitsevaan Garaşorin painanteeseen. Suunniteltu tekojärvi olisi 103 kilometriä pitkä, 18,6 kilometriä leveä ja 69 metriä syvä. Sen pinta-ala olisi 1&nbsp;915,8 neliökilometriä ja tilavuus 132 kuutiokilometriä.

Suunniteltu kanavaverkosto koostuu pohjoisesta Daşoguzin osuudesta ja eteläisestä Transturkmenistanin pääkanavasta. Derýalykin ja Köllin poistovesikanavista alkavan Daşoguzin haaran pituus on 470 kilometriä ja enimmäisvirtaus 210 kuutiometriä sekunnissa. Se käyttää osittain hyväkseen muinaisen Uzboýn jokiuomaa. Transturkmenistanin pääkanava alkaa Amudarjan vasemman rannan poistovesikanavasta Lebapin maakunnassa ja kulkee Turkmenistanin läpi kattaen Maryn, Ahalin ja Balkanin maakuntien keinokastelualueet. Sen pituus on 720 kilometriä ja laskettu virtaus 240 kuutiometriä sekunnissa. Pääkanavaan liittyy Amudarjan oikealta rannalta tuleva putkijohto. Yhdyskanavien pituus on 825 kilometriä.

Tekojärven ja kanavaverkoston rakentamisen odotettiin parantavan keinokastelualueiden ja laidunmaiden laatua, lopettavan poistovesien laskemisen Amudarjaan sekä luovan edellytykset veden uudelleenkäytön, kalanviljelyn ja matkailuelinkeinon kehittämiselle. Kanavaverkoston rakentaminen alkoi vuonna 2000. Sen pohjoinen osuus valmistui vuonna 2009, jolloin Garaşorin eteläpuolella sijaitseva Uzboýn uoma alkoi täyttyä. Suunnitellulla 10 kuutiokilometrin vuotuisella poistovesimäärällä tekojärven täyttymisen laskettiin kestävän 15 vuotta.

Viisitoista vuotta myöhemmin vesi ei ole vieläkään virrannut Garaşoriin. Reunoiltaan vahvistamattomat kanavat ovat täyttyneet hiekalla ja tulvineet aavikolle, suuri osa vedestä imeytyy maahan tai haihtuu ilmaan, ja sen korkea suolapitoisuus ja saastuneisuus tekisi tekojärvestä joka tapauksessa taloudellisesti hyödyttömän. Asiantuntijoiden mukaan ”Kulta-ajan järven” täyttymiseen kuluu nykyisellä virtauksella 50 vuotta. Samaan aikaan Turkmenistanin keinokastelualueiden poistovesiverkosto on kunnossapidon puuttumisen takia rappeutunut. On myös pelätty, että Turkmenistan alkaisi täyttää tekojärveä suoraan Amudarjan vedellä, mikä johtaisi konfliktiin naapurimaa Uzbekistanin kanssa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Hankkeen esittely vuodelta 2009
Ellen Marsvin

**Ellen Marsvin** (1. helmikuuta 1572 – 11. marraskuuta 1649) oli tanskalainen aatelisnainen. Hän jäi 39-vuotiaana leskeksi ja johti sen jälkeen laajoja tiluksiaan yksin. Hänen tyttärensä Kirsten Munk meni vuonna 1615 naimisiin kuningas Kristian IV:n kanssa, ja Marsvin sai vastuulleen heidän lastensa kasvatuksen. Marsvin onnistui säilyttämään välit kuninkaaseen vielä tämän erottua Kirsten Munkista vuonna 1630, mutta seuraavina vuosina heidän välinsä kiristyivät, kun Kristian ei Marsvinin kehotuksista huolimatta suostunut tunnustamaan isyyttään Kirsten Munkin nuorimpaan tyttäreen Dorothea Elisabethiin. Kuningas otti Marsvinilta pois tälle antamansa läänityksen ja tämä eleli viimeiset vuotensa vetäytyneenä julkisesta elämästä.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Heinz Hopf

**Heinz Willy Gustav Hopf** (11. marraskuuta 1934 Tukholma – 23. tammikuuta 2001 Åkersberga) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän opiskeli Dramatenin oppilaskoulussa ja näytteli siellä vuoteen 1975, kunnes aloitti lääketieteen opinnot. Sen jälkeen hän esiintyi satunnaisissa elokuva- ja televisiorooleissa.
## Rooleja
* *[[Metsien hurjat]]* (1961) – Max
* *[[Yksisilmäinen]]* (1973) – Tony
* *[[Tabu (vuoden 1977 elokuva)|Tabu]]* (1977) – Biceps
* *[[Jane Horney (televisiosarja)|Jane Horney]]* (1985) – Seimann
* *[[Kuoleman kumppani]]* (1987) – David
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Parker Kelly

**Parker Kelly** (s. 14. huhtikuuta 1999 Camrose, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Colorado Avalanchessa. Kelly on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän pystyy pelaamaan myös laitahyökkääjänä.

## Lähteet
Maxwell Hairston

**Maxwell Hairston** (s. 6. elokuuta 2003 West Bloomfield, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on kulmapuolustaja. Hairston edustaa NFL-joukkue Buffalo Billsiä. Ennen NFL-uraansa hän edusti Kentuckyn yliopiston joukkuetta. Bills varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 30. varausvuorolla . 

Kesäkuussa 2025 Hairston teki Billsin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 15,25 miljoonan arvoisen tulokassopimuksen.

Hairston on pelannut kolme NFL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hänellä on yhteensä kaksi taklausta, kaksi puolustettua heittoa ja yksi syötönkatko. Uran tilastot päivitetty kauden 2025 kymmenennen peliviikon jälkeen 11. marraskuuta 2025.

## Lähteet
Silopaholaisrausku

**Silopaholaisrausku** (*Mobula thurstoni*) on paholaisrauskuihin kuuluva rustokalalaji. Lajia tavataan kaikista lauhkeista ja lämpimistä valtameristä.

Silopaholaisrausku on keskikokoinen paholaisenrausku, jolla on lyhyt pää ja lyhyet pääevät eli "sarvet". Selkäevä on valkokärkinen, rintaevien kärjet kaartuvat taaksepäin ja niiden etureunoissa näkyy kaksinkertainen mutka. Silopaholaisrausku on vartaloltaan litteä, yläpuolelta tummansininen tai musta, alapuolelta valkoinen, rintaevän kärjet ovat hopeansävyiset. Tyypillinen pituus on 150 cm.

## Levinneisyys ja elinympäristö
Silopaholaisrauskun levinneisyysalue kattaa laikuttaisena kaikki valtameret. Laji elää pääasiassa neriittisellä vyöhykkeellä 440 metrin syvyyteen asti. Se näyttää olevan kausiluonteinen vierailija ravinteikkailla rannikoilla, joilla vallitsee säännöllinen kumpuaminen, valtamerien saariryhmillä sekä avomeren huippujen ja merenalaisten vuorten lähellä. 

## Elintavat
Silopaholaisrauskuja ei pidetä parvina elävänä lajina, mutta ajoittain useita yksilöitä kerääntyy ravinteikkaille alueille. 

Poikanen kehittyy emon sisällä mutta ei ole yhteydessä tähän istukan kautta. Emo tuottaa yleensä yhden, joskus kaksi poikasta 2–4 vuoden välein.

Silopaholaisrauskujen uhanalaisuuteen vaikuttaa kalastus sekä tarkoituksella että sivusaaliina.

## Lähteet
Peter Jonas Bergius

**Peter Jonas Bergius** (6. heinäkuuta 1730 – 10. heinäkuuta 1790) oli ruotsalainen lääkäri ja kasvitieteilijä. Hän oli Carl von Linnén oppilas ja väitteli tohtoriksi vuonna 1750 Uppsalan yliopistossa. Sieltä hän muutti Tukholmaan, missä hän piti yksityistä lääkärin vastaanottoa. Vuonna 1761 hänet nimettiin Tukholman lääketieteellisen kollegion professoriksi. Hän julkaisi kolmisenkymmentä kasvitiedettä käsittelevää artikkelia ja testamenttasi kokoelmansa sekä rahansa Kuninkaalliselle tiedeakatemialle, jonka jäsen hän oli vuodesta 1758. Lahjoitettuja varoja käytettiin Bergianska trädgården -nimisen kasvitieteellisen puutarhan perustamiseen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
10153 Goldman

**10153 Goldman (1994 UB)** on keskikokoinen päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri  (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään  astronomisen yksikön ja etäisimmillään  astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin .

## Lähteet
Ian Wachtmeister

**Ian Wachtmeister** (24. joulukuuta 1932 Bärbo –  11. marraskuuta 2017) oli ruotsalainen kreivi,  liikemies ja poliitikko. Hän perusti vuonna 1991 populistisen Uusi demokratia -puolueen musiikkituottaja Bert Karlssonin kanssa. Wachtmeister toimi sen puheenjohtajana ja istui valtiopäivillä vuodesta 1991 vuoteen 1994, jolloin hän sisäisten erimielisyyksien vuoksi erosi puolueesta ja jätti politiikan. Vuonna 1998 hän yritti paluuta uudella Det nya partiet -nimisellä puolueella, mutta se jäi torsoksi. Myöhemmin hän toimi ruotsidemokraattien puheenjohtajan Jimmie Åkessonin neuvonantajana.

Wachtmeister kuoli syöpään 84-vuotiaana vuonna 2017.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Ruotsin valtiopäivät
Hilppa Gregow

**Hilppa Gregow** (s. 1973) on suomalainen meteorologi (FT), joka työskentelee Ilmatieteen laitoksen sään ja ilmastonmuutoksen vaikutusten tutkimusprofessorina (2021–2026). Hän toimi Yleisradion tv-meteorologina vuosina 1999–2010. Häntä on 2020-luvulla haastateltu erityisesti sään ja ilmaston vaikutuksista ihmisiin ja yhteiskuntaan. Gregow on saamelaisen ilmastoneuvoston jäsen (2023−2027). 

Gregow opiskeli meteorologiksi Helsingin yliopistossa (FM 1999), ja jatkoi edelleen filosofian tohtoriksi (Itä-Suomen yliopisto, FT 2013). Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa tarkasteli metsätaloudelle vahinkoja aiheuttavien sääolosuhteiden esiintymistä Pohjois-Euroopassa. Tutkimustyö otsikoitu *Impacts of strong winds, heavy snow loads and soil frost conditions on the risks to forests in Northern Europe* (Voimakkaiden tuulten, lumikuormien ja roudan esiintymisen vaikutus metsien tuhoriskeihin Pohjois-Euroopassa). Itä-Suomen yliopiston ilmatieteen, erityisesti ilmastonmuutoksen vaikutusten ja riskien dosentiksi hänet nimitettiin 2017. 

Työurallaan Gregow toimi Ilmatieteen laitoksella vaihtelevissa tutkimuksen ja palvelutuotannon tehtävissä (1994–2010). Samanaikaisesti vuosina 1999–2010 hän toimi osa-aikaisesti Ylen tv-meteorologina. Vuosina 2011–2013 Ilmatieteen laitoksen ilmastotutkimuksen ja sovellusten ryhmänjohtaja ja 2014–2017 ilmastopalvelukeskuksen päällikkönä sekä 2018–2021 sään ja ilmastonmuutoksen vaikutustutkimusyksikön päällikkö. Tätä seurasi tutkimusprofessuuri.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Hilppa Gregowin julksisut Google Scholarissa  (scholar.google.com)
*Hilppa Gregowin profiili  (researchgate.net)
*Hilppa Gregow LinkedIn:ssä (linkedin.com)
*Sään ja ilmastonmuutoksen vaikutustutkimus -tulosyksikön hankkeet (ilmatieteenlaitos.fi)
Martti Kitunen (ammattiyhdistysjohtaja)

**Martti Kitunen** (24. syyskuuta 1907 – 16. heinäkuuta 1960 Kööpenhamina) oli suomalainen ammattiyhdistysjohtaja, joka toimi Suomen Työläisliiton puheenjohtajana.

Suomen Työläisliiton järjestäjänä työskennellyt Kitunen valittiin liiton sihteeriksi vuonna 1945 ja seuraavan vuosikymmenen alussa hänestä tuli puheenjohtaja. Kitunen oli myös SAK:n työvaliokunnan jäsen.

Kitunen kuoli heinäkuussa 1960 ollessaan neuvostoliittolaisella *[[Baltic]]*-aluksella matkalla Lontooseen. Kitunen sai laivassa sairaskohtauksen ja toimitettiin sairaalaan, jossa hänet todettiin kuolleeksi. Kitunen oli matkalla Lontoon kautta Bernissä järjestettyyn Kansainvälisen kuljetustyöväen liiton ITF:n kongressiin. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon.

## Lähteet
Hans Huber

**Hans Huber** (28. kesäkuuta 1852 Eppenburg, Sveitsi – 25. joulukuuta 1921 Locarno, Sveitsi) oli sveitsiläinen säveltäjä. Hän oli Carl Reinecken oppilas. Hän oli vuodesta 1896 Baselin konservatorion johtaja. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu oopperoita, sinfonioita ja kuoroteoksia sekä orkesteri-, kamarimusiikki- ja pianosävellyksiä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Hans Huber (täsmennyssivu)

**Hans Huber** -nimisiä henkilöitä ovat:

* Hans Huber (1852–1921), sveitsiläinen säveltäjä
* Hans Huber (1934–2024), saksalainen nyrkkeilijä, raskaansarjan hopeamitalisti kesäolympialaisissa 1964
* Hans Huber (1929–2014), saksalainen jääkiekkoilija, Länsi-Saksan olympiajoukkueen jäsen talviolympialaisissa 1956 ja 1960
Esa Uusipaikka

**Esa Ilkka Antero Uusipaikka** (s. 20. huhtikuuta 1946 Helsinki) on suomalainen tilastotieteen emeritusrofessori.

Uusipaikka syntyi everstiluutnantti Leevi Kauko Johannes Uusipaikan ja Eva Margareta Vesan perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1995 on Eliisa Löyttyniemi. Uusipaikka tuli ylioppilaaksi Turun Lyseosta 1965 ja valmistui Turun yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1970 ja lisensiaatiksi 1972 ja väitteli siellä filosofian tohtoriksi 1975. 

Uusipaikka oli Turun yliopistossa sovelletun matematiikan assistentti 1974–1975 ja lehtori 1975–1978 ja sitten tilastotieteen apulaisprofessori ja professori. Uusipaikka on lisäksi ollut Yhdysvalloissa vieraileva tutkija Stanfordin yliopistossa 1981 ja vieraileva apulaisprofessori Texasin yliopistossa Austinissa 1986–1987. Hänen tutkimuskohteitaan matemaatikkona ovat olleet muun muassa tilastotiede, todennäköisyyslaskenta ja tilastollinen bioinformatiikka.

## Lähteet
Uusipaikka

**Uusipaikka** on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:

* Esa Uusipaikka (s. 1946), matemaatikko ja tilastotieteen emeritusprofessori
* Kauno Uusipaikka (1920–2007), kirjailija, vakuutusvirkailija ja kauppias
Christian Hülsen

**Christian Hülsen** t. **Huelsen** (29. marraskuuta 1858 Berlin-Charlottenburg, Saksa – 19. tammikuuta 1935 Firenze, Italia) oli saksalainen arkeologi. Hän oli Roomassa Saksan arkeologisen laitoksen toinen sihteeri (varajohtaja) vuodesta 1887. Hän käsitteli lukuisissa tutkielmissa erityisesti Rooman topografiaa ja muinaishistoriaa. Hän toimitti käsikirjoja. 

## Julkaisut
* *Das Septizonium des Septimius Severus* (1886)
* *Die Ausgrabungen auf dem Forum Romanum 1898–1902 (1903)
* *Die Ausgrabungen auf dem Forum Romanum 1902–1904* (1905)
* *La pianta di Roma dell'anonimo Einsidlense* (1908)
* *Topographie der Stadt Rom im Alterthum* von H. Jordan, I,3 (1907)
* *Das Forum Romanum'' (2. p., 1905).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Emma Palermaa

**Emma Palermaa** (s. toukokuu 2010) on suomalainen keilaaja, jonka seura on GB (Grankulla Bowlare).

Palermaa voitti vasta 15-vuotiaana toukokuussa 2025 naisten keilailun Suomen mestaruuden. ja paripronssia Julia Vesasen kanssa sekä joukkuekisan hopeaa GB:n naisjoukkueen kanssa. Tätä ennen hän on voittanut tytöissä juniorien Suomen mestaruuden vuosina 2025 ja 2024 ollessaan silloin vasta 13-vuotias. Edellisenä vuonna 2023 hän voitti junioreissa hopeaa.

Palermaa voitti lokakuussa 2025 Wienissä Itävallassa keilailun naisten Euroopan mestareiden cupin (ECC) sensaatiomaisesti vasta 15-vuotiaana.

Palermaa olisi valittu edustamaan Suomea marras–joulukuun vaihteessa 2025 MM-kisoihin Hongkongiin. Kisoissa on kuitenkin alaikärajana 16 vuotta, joten hän ei niihin vielä alaikäisenä päässyt.

Keväällä 2025 Palermaa voitti Turkissa junioreiden EM-kilpailuissa mitalit kaikista viidestä osiosta sekä All Event -kullan. Samana keväänä hän voitti myös sekä juniorityttöjen henkilökohtaisen SM-kullan että Stella Lökforsin kanssa juniorityttöjen parikullan.

Palermaan valmentajana toimii hänen isänsä, keilaaja Toni Palermaa. Emman äiti Lilli Palermaa on myös keilaaja. Emman setä on huippukeilaaja Osku Palermaa ja Emman isoisä Timo Palermaa oli myös keilaaja, samoin isoisoisä Aleksi Palermaa.   

## Lähteet
Hucbald

**Hucbald**, myös **Hugbald** l. **Ubaldus** (840–930) oli flanderilainen munkki ja musiikkiteoreetikko. Hänen teoksissaan on säilynyt varhemmat tarkat  tiedot moniäänisen musiikin alkeista. Hucbaldin *[[organum]]ia*, jossa äänet kulkevat pelkkinä rinnakkaisina kvintteinä ja oktaaveina, ei ole muualla kuin hänen myöhäisimmässä kirjassaan, ja siten se saattaakin olla vain hänen teoreettisen spekulaationsa lopputulos eikä osoitus silloisesta käytännöstä, kuten joskus on esitetty.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
3484 Neugebauer

**3484 Neugebauer (1978 NE)** on keskikokoinen päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri  (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään  astronomisen yksikön ja etäisimmillään  astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin  ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on .

## Lähteet
Vasili Sazonov

**Vasili Kondratjevitš Sazonov** ven. *Василий Кондратьевич Сазонов* (1789 Homel, Venäjän keisarikunta – 17. toukokuuta 1870 Pietari, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen klassisen historian taidemaalari ja Pietarin taideakatemian jäsen.

## Elämäkerta
Hän syntyi maaorjana ja kuului kreivi Nikolai Rumjantseville. Osallistuessaan metsästyksiin Gomelin palatsissa. Nuorena Sazonov piirsi luonnoksia. Kreivi huomasi nämä ja lähetti hänet opiskelemaan Keisarilliseen taideakatemiaan vuonna 1804. Hän opiskeli historianmaalari Grigori Ugrjumovin johdolla ja edistyi niin nopeasti, että kreivi antoi hänelle vapauden. 

Ugrjumovin tyyli vaikutti häneen voimakkaasti, ja hänestä tuli myös historiamaalari. Vuonna 1812 hänelle myönnettiin kultamitali Kuzma Mininin elämästä kertovasta kohtauksesta ja vuonna 1813 toisen kultamitalin kohtauksesta, joka kuvasi vastarintaa Napoleonin Moskovan valtausta vastaan. 

Hän valmistui vuonna 1815 taiteilijan arvonimellä ja sai pienen apurahan opintojensa jatkamiseen. Vuonna 1817 kreivi Rumjantsev antoi hänelle tarpeeksi rahaa ulkomaille lähtöä varten. Hän meni Roomaan, missä hän kopioi vanhojen mestareiden teoksia.

Palattuaan Pietariin hän maalasi kaksi merkittävää historiallista teosta, Dmitri Donskoin Kulikovon taistelussa ja Kreivi Ostermann-Tolstoin leikkauksessa Hulmin taistelussa. Myöhemmin hän maalasi ikonostaasin uudelleenrakennetulle Kristuksen kirkastumisen katedraalille ja loi koristeita Taurian palatsiin. Nämä työt toivat hänelle akateemikon arvonimen vuonna 1830. 

Seuraavien kahdentoista vuoden aikana hän sai lukuisia uskonnollisia maalauksia Pietarin kirkkoihin, satunnaisten muotokuvausten keskeyttämänä. Hänen merkittävimpiä teoksiaan ovat Semjonovskin rykmentin kirkossa ja Aptekarskin saaren kirkossa.

Lähteet:

## Teoksia
Lähteitä:
Tiedosto:Sazonov. Elena and Konstantin.jpg|Pyhät Konstantinus ja Helena esittelevät Pyhän Ristin.
Tiedosto:Дмитрий Донской на Куликовом поле.jpg|Dmitri Donskoi Kulikovon taistelussa.
Tiedosto:Рассстрел русских патриотов.jpg|Venäläisten patrioottien ampuminen.
Tiedosto:Первая встреча князя Игоря с Ольгой.jpg|Prinssi Igorin ensimmäinen tapaaminen Olgan kanssa.


## Lähteet
Huggins

**Huggins** tarkoittaa muun muassa seuraavia:

## Sukunimi
* Charles Brenton Huggins (1901–1997), kanadalaissyntyinen lääketieteilijä, 1966 Nobelin lääketieteen palkinto
* Margaret Lindsay Huggins, Lady Huggins (1848–1915), irlantilais-englantilainen tutkija ja tähtitieteilijä
* William Huggins (1824–1910), englantilainen tähtitieteilijä

## Muut
* 2635 Huggins (1982 DS), päävyöhykkeen asteroidi
Hokit

**Hokit** (Macruronidae) on turskakaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan kaikista valtameristä, erityisesti eteläiseltä pallonpuoliskolta. Aiemmin hokilajit on luettu kuuluviksi kummeliturskien heimoon.

## Lajit ja anatomia
Uusimmissa luokituksissa hokien heimoon kuuluu vain yksi suku *Macruronus*, ja kaksi tai neljä lajia. Jossain lähteissä heimoon luetaan myös suvut *Lyconodes* ja *Lyconus*, mutta ne useimmiten sijoitetaan heimoon atlantinhokit (Lyconidae).

Suurimmat hokilajit voivat kasvaa hieman yli metrin mittaisiksi. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat hyvin pitkänomaisia ja litteähköjä kaloja. Rintaevät sijaitsevat kyljessä korkealla.

## Levinneisyys ja elintavat
Hokeja tavataan niin Atlantista, Intian valtamerestä kuin Tyynestämerestäkin. Vain yksi laji madeiranhoki (*Macruronus madeirensis*) elää pohjoisella pallonpuoliskolla, muut ovat eteläisiä lajeja. Kala elävät useimmiten avomerellä 500–1000 metrin syvyydessä merenpinnasta. Niiden ravintoa ovat pienet kalat, äyriäiset ja pääjalkaiset. Eräät lajit ovat kaupallisesti merkittäviä ruokakaloja.

## Lähteet
Hummel

**Hummel** tarkoittaa muun muassa seuraavia:

* Hummel, saksalaisten toisessa maailmansodassa käyttämä panssarihaupitsi

## Sukunimi
* Bertold Hummel (1925–2002), saksalainen säveltäjä
* Ferdinand Hummel (1855–1928), saksalainen säveltäjä ja orkesterinjohtaja
* Johann Nepomuk Hummel (1778–1837), slovakialaissyntyinen itävaltalainen säveltäjä
* Joye Hummel, oikea nimi: Joye Murchison Kelly, (1924–2021), yhdysvaltalainen sarjakuvakirjoittaja
* Merlin Hummel (s. 2002), saksalainen yleisurheilija
;Kuvitteellinen henkilö
* Kurt Hummel, kuvitteellinen televisiohahmo amerikkalaisessa sarjassa *Glee*

## Katso myös
* Hummeli (), ruotsalainen kielisoitin
Undekeeni

**Undekeeni** eli **1-undekeeni** (C11H22) on pitkäketjuinen alkeeneihin kuuluva hiilivety.

## Ominaisuudet
Undekeeni on kirkas, väritön tai vaalean keltainen, vettä kevyempi ja veteen liukenematon neste, jolla on mieto tuoksu. Se on palavaa, ja sen leimahduspiste on 63 °C.

Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.

## Käyttö
Pitkäketjuisena alkeenina 1-undekeeni voi reagoida monin tavoin, ja sitä voidaan käyttää lähtöaineena kemiallisissa synteeseissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 1-undekeenin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 12.11.2025
* Human Metabolome Database (HMDB): 1-Undecene 
* [Pherobase: Floral Compound - delta1-11Hy 1-Undecene] 
* [Pherobase: Semiochemical - delta1-11Hy 1-Undecene]
Hannu Linkola

**Hannu Linkola** on suomalainen tietokirjailija. 

Linkola on kirjoittanut tietokirjat Kent-yhtyeestä ja Kasevasta. Hän on kirjoittanut musiikista ''Soundi''-lehteen. Linkola soittaa Tönt-nimisessä yhtyeessä Kentin musiikkia.

Linkola on väitellyt tohtoriksi maisemavalokuvan käytöstä suomalaisessa maantieteessä vuonna 2013. Vuoden 2025 alusta hän on toiminut yliopistonlehtorina Porin yliopistokeskuksessa toimivassa Turun yliopiston Digitaalisen kulttuurin, maiseman ja kulttuuriperinnön tutkinto-ohjelmassa.

## Teokset
* 
* 

## Lähteet
Gideon Karha

**Gideon ”Kitti” Karha** (synt. **Carlström**; 10. kesäkuuta 1905, Viipuri – 26. heinäkuuta 1939, Helsinki) oli suomalainen urheilija, jonka lajeja olivat jääpallo, jääkiekko ja moottoriveneily.

Carlström saavutti 1929 HJK:n riveissä SM-kultaa jääkiekkomaalivahtina. Kaikkiaan hän pelasi kahtena kautena eli kaudet 1928 ja 1929 HJK:n riveissä.  

Carlström pelasi enemmän kuitenkin HJK:n jääpallojoukkueen maalivahtina vuosina 1931-1934 neljän kauden ajan kaikkiaan 14 pääsarjaottelua. HJK:n sijoitus tänä aikana oli tyypillisesti 6-joukkueisen pääsarjan 4. tai 5. Jääpallourallaan hän pelasi lisäksi Suomen B-maajoukkueessa kaikkiaan neljä B-maaottelua.

Sukuniemnsä muuttanut Karha siirtyi 1930-luvulla moottoriurheilun pariin kilpaillen moottoriveneillä mm. kaksi kertaa Suomi–Ruotsi-maaotteluissa. Viimeisen kerran hän kisasi moottorivenemaaottelussa vielä kesäkuussa 1939. Karhan kuolema heinäkuun lopulla 1939 oli hänen urheiluystävilleen odottamaton, sillä hänen ikänsä oli kuollessaan 34 vuotta. 

## Lähteet
Vardarintsingeli

**Vardarintsingeli** (*Zingel balcanicus*) on ahventen (Percidae) heimoon kuuluva kalalaji. 

Vardarintsingeli on pitkulainen, solakka kala joka kasvaa noin 15 cm pitkäksi.

Vardarintsingeli tunnetaan varmuudella vain Beleshnica-joelta, joka on Pohjois-Makedoniassa virtaavan Treska-joen yläjuoksun pieni sivujoki. Treska on itse Vardar-joen sivujoki. Sen alkuperäisen levinneisyysalueen tarkat rajat ovat epäselvät, ja sitä saattaa esiintyä myös muilla paikoilla. Pohjois-Makedoniassa sijaitsevasta Vardar-joen pääuomasta on olemassa useita merkintöjä, mutta sitä ei ole koskaan tavattu Kreikan puolelta.

Tämä virtaavan veden pohjakala elää puhtaassa, viileässä ja hyvin hapekkaassa lähteistä alkuunsa saavassa purossa, jonka pohja koostuu karkeasta sorasta, mukulakivistä ja pienistä lohkareista. Sen ekologiaa ja elinkaarta ei ole tutkittu, mutta sukulaisistaan päätellen se on todennäköisesti reviiriä suosiva ja saalistaa pohjaeläimiä.

Tämän lajin nykyistä levinneisyysaluetta rajoittavat kolme patoa, jotka on rakennettu Treska-joelle muutaman kilometrin päähän ainoasta vahvistetusta sijainnista alavirtaan. Anekdoottiset todisteet viittaavat siihen, että vaikka Treskan yläjuoksu on edelleen suhteellisen koskematonta, vieraslajina esiintyvän kirjolohen esiintyminen voi uhata Vardar-jokea liiallisen saalistuksen vuoksi. Myös hajakuormitus ja pistekuormitus voivat olla ongelma, koska joki on osittain viljelysmaan reunalla ja lähistöllä on kalanviljelylaitos.

Sen laajemman vähenemisen on todennäköisesti aiheuttanut laajamittainen elinympäristön muutos Vardar-joen yläjuoksulla. Erityisesti padot ja muu uoman muokkaus on pienentänyt virtaveden lajeille sopivan elinympäristön laajuutta haittaamalla luonnollista virtausta, sedimentaatiota ja veden lämpötilaa. Kanavien ja penkereiden säätely on johtanut tärkeiden morfologisten piirteiden, kuten koskien ja purojen, menetykseen, kun taas soran ja muiden sedimenttien kerääminen on saattanut heikentää elinympäristön laatua entisestään.

Tietyt maankäyttökäytännöt ja tekojärvien pinnankorkeuden säätely lisäävät myös maaperän eroosiota ja liettymistä, mikä johtaa sorakerrostumien tukkeutumiseen ja heikentää entisestään vesiluontotyyppien laatua. Tämän suvun jäsenten tiedetään myös olevan herkkiä rehevöitymiselle ja muille ihmisen aiheuttamalle saastumiselle. Kaikki edellä mainitut vaikuttavat myös kielteisesti joenpohjan eliöyhteisön monimuotoisuuteen ja siten häiritsevät saaliin saatavuutta Zingel-lajeille niiden melko erikoistuneiden ravintovaatimusten vuoksi.

## Lähteet
Ferdinand Hummel

**Ferdinand Hummel** (1855–1928) oli saksalainen säveltäjä. Hän oli Friedrich Kielin ja Woldemar Bargielin oppilas. Hänen monipuoliseen sävellystuotantoonsa kuuluvat muun muassa saturunoelmat kolmiääniselle naiskuorolle ja soololle. Hän sai vuonna 1897 kuninkaallisen musiikkitirehtöörin arvonimen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Paavo Talasmaa

**Paavo Johannes Talasmaa ent. Dahlman** (3. tammikuuta 1906 – 9. toukokuuta 1975) oli suomalainen opettaja ja nuoruudessaan jääkiekkoilija. 

Paavo Talasmaa (aik. Dahlman) pelasi jääkiekkoa hyökkääjänä 1930-luvun alussa viisi kautta HJK:n riveissä ja voitti vuosina 1932 ja 1935 Suomen mestaruuden.

Talasmaa opiskeli Helsingin yliopistossa ja fil.maisteriksi pääainenaan suomenkieli. Hän toimi suomenkielen opettajana Helsingin yksityislyseossa vuosina 1935-1941. Hän osallistui Talvisotaan JR 11:n riveissä Karjalankannaksella, jossa hän haavoittui vaikeasti. Hänen sotilasarvonsa oli luutnantti. Sen jälkeen hän ei osallistunut enää sotilastehtäviin, vaan toimi siviilissä. Sotavuosina 1942-1943 hän toimi WSOY:ssä toimittajana ja sen jälkeen 1944-1945 Aseveliliiton sihteerinä. Sotien jälkeen hän toimi vuosina 1945-1949 Sotainvalidien veljesliiton palveluksessa ja sen jälkeen Invalidisäätiön ammattikoulun yleisaineiden opettajana.

Paavo Talasmaa harjoitti taideopintojaan mm. Helsingin yliopistossa, Vapaassa taidekoulussa ja ulkomailla erikoistuen taidegrafiikkaan. Hänellä on ollut omasta grafiikastaan näyttelyitä.

## Saavutukset

*2 SM-kultaa (1932 ja 1935)

## Lähteet