open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Agesilaos (Ksenofon)

**Agesilaos** (, ) on Ksenofonin kirjoittama teos, joka on muodoltaan ylistyspuhe Spartan kuninkaalle Agesilaos II:lle.

## Historia

Agesilaos toimi Spartan kuninkaana vuosina 400–360 eaa. Ksenofon oli liittynyt hänen Persiaa vastaan taistelleisiin joukkoihinsa Vähässä-Aasiassa palattuaan kymmenentuhannen sotaretkeltä. Hän kiintyi kuninkaaseen ja ihaili tätä, ja seurasi tätä myöhemmin myös Kreikkaan taistelussa Spartan vihollisia, myös Ksenofonin omaa kotikaupunkia Ateenaa, vastaan. Nämä tapahtumat ajoittuvat noin vuosiin 400–394 eaa.

Ksenofon kirjoitti Agesilaoksesta jo historiateoksessaan *[[Hellenika]]*, missä hän ylisti kuninkaan poliittista viisautta ja sotilaallisia hyveitä. Erillisen Agesilaokselle omistetun ylistyspuheensa Ksenofon kirjoitti vasta sen jälkeen, kun kuningas oli kuollut vuonna 360 eaa. Tämä tekee kirjoituksesta yhden Ksenofonin viimeisistä. Edwin Linkomies arvioi, että teoksellaan Ksenofon halusi pystyttää suosijalleen kirjallisen muistomerkin. Cicero piti teosta hienompana muistomerkkinä kuin yhtäkään kuninkaille pystytettyä patsasta. Kirjoitus vaikutti myöhemmin Cornelius Nepoksen *[[Kuuluisia miehiä (Nepos)|Kuuluisia miehiä]]* -teoksen Agesilaos-elämäkertaan.

## Sisältö

Kirjoitus on muodoltaan panegyyri eli ylistyspuhe. Ksenofon aloittaa huomauttamalla tietävänsä, että Agesilaokselle on vaikea kirjoittaa sellaista kiittävää puhetta, joka olisi hänen hyveidensä ja kunniansa mukainen; mutta jatkaa, että tätä täytyy ainakin yrittää, sillä ei olisi soveliasta, että niin hyvä mies jäisi ylistämättä vain täydellisyytensä vuoksi.

Puheessaan Ksenofon hyödyntää *Hellenikan* historiallista aineistoa. Kuvausta on kuitenkin väritetty retorisesti ja painotettu Ksenofonin eetillisten periaatteiden mukaisesti. Nykyisin tällaista läpeensä ylistelevää kirjoitusta on luonnehdittu tyyliltään mauttomaksi ja liioittelevaksi.

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* Xenophon: *Agesilaus*. Teoksessa  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.

## Aiheesta muualla

* Ξενοφών: *[https://el.wikisource.org/wiki/Αγησίλαος_(Ξενοφών) Αγησίλαος]*. Wikiaineisto. 
* Xenophon: *[http://www.perseus.tufts.edu/hopper/text?doc=Perseus:text:1999.01.0209 Agesilaus]*. Perseus. 
* Xenophon: *[http://www.perseus.tufts.edu/hopper/text?doc=Perseus%3Atext%3A1999.01.0210%3Atext%3DAges.%3Achapter%3D1%3Asection%3D1 Agesilaus]*. Perseus. 
* Xenophon: *[https://topostext.org/work/97 Agesilaus]*. ToposText.
Baskimaan parlamentti

**Baskimaan parlamentti** (, ) on Espanjan Baskimaan itsehallintoalueen lainsäädäntöelin. Parlamentti perustettiin vuonna 1980, jolloin Baskimaalle myönnettiin itsehallinto. Se istuu Baskimaan pääkaupungissa Vitoria-Gasteizissa.

Parlamentin 75 jäsentä valitaan neljän vuoden välein toimitettavin vaalein suljetulla listavaalilla D’Hondtin menetelmällä kolmesta vaalipiiristä, jotka vastaavat Baskimaan kolmea maakuntaa. Vaikka maakuntien väkiluvut eroavat huomattavasti, kustakin valitaan sama määrä edustajia. Vuoden 2024 vaaleissa edustajapaikkoja sai vain neljä puoluetta.

Laki Baskimaan itsehallinnosta, jonka nojalla parlamentti perustettiin, annettiin lokakuussa 1979. Parlamentin ensimmäinen istunto pidettiin 31. maaliskuuta 1980 Guernicassa. Heinäkuussa 1980 parlamentti siirtyi Álavaan, ja vuonna 1982 nykyiseen rakennukseensa Vitoria-Gasteiziin. Rakennuksessa oli aiemmin toiminut lukio.

## Lähteet
Shireen Abu Akleh

**Shireen Abu Akleh** (; 3. huhtikuuta 1971 Jerusalem – 11. toukokuuta 2022 Jenin) oli palestiinalais-yhdysvaltalainen toimittaja, joka työskenteli kirjeenvaihtajana Al Jazeera -kanavalla. Hänet ammuttiin Jeninissä Länsirannalla 11. toukokuuta 2022, kun hän oli raportoimassa Israelin ratsioista pakolaisleirillä. Israelin joukkojen tarkoituksena oli pidättää terrorismista epäiltyjä leiriltä. AFP:n mukaan leirillä on aseellisia palestiinalaisryhmiä. Al Jazeeran mukaan israelilaiset joukot ampuivat tahallaan veteraanitoimittajan. Israelin armeijan mukaan palestiinalaiset mahdollisesti ampuivat hänet, kun nämä olivat tulitaistelussa Israelin joukkojen kanssa.  Kun asiaa tutkittiin, Israelin armeija myönsi suuren mahdollisuuden, että luodin oli ampunut israelilainen sotilas.

## Elämä ja ura
Abu Akleh syntyi Jerusalemissa vuonna 1971 kristittyyn perheeseen. Hän opiskeli ensin arkkitehtuuria, mutta päätyi sitten opiskelemaan journalismia Jarmukin yliopistossa Jordaniassa. Valmistuttuaan hän palasi Palestiinaan ja työskenteli useille viestimille. Vuonna 1996 hänestä tuli kirjeenvaihtaja samana vuonna perustetulle Al Jazeera -kanavalle. Hän sai mainetta muun muassa raportoimalla toisesta intifadasta vuonna 2000 sekä Gazan sodista vuosina 2008, 2012 ja 2014. Hän oli yksi kanavan tunnetuimmista toimittajista.
## Lähteet
Periplus

**Periplus** ( tai *periplous*, ”ympäripurjehdus”; mon. ) on antiikin kreikkalaisen maantieteellisen kirjallisuuden lajityyppi, jonka teokset kuvaavat jonkun meren, useimmiten Välimeren ja/tai Mustanmeren, rannikoita. Ne oli tarkoitettu käytännön oppaiksi merenkulkijoille.

*Periplus*-teokset kuvasivat rannikoita sekä niiden satama- ja ankkuripaikkoja ja niiden välisiä etäisyyksiä. Ne voidaan rinnastaa maateitse matkaaville tarkoitettuihin *[[itinerarium]]*-teoksiin. *Periplus*-teoksiin liittyvät läheisesti *[[periegesis]]*-teokset eli maantieteelliset kuvaukset, jotka antavat laajempia maantieteellisiä tietoja maista ja meristä.

Joitakin lajityypin teoksia on säilynyt nykyaikaan kokonaan tai osittain. Suuri osa teoksista tunnetaan vain muiden antiikin aikaisten tai bysanttilaisten kirjailijoiden tekemistä lainauksista. Kreikkalaisten lisäksi samanlaisia teoksia tekivät myös karthagolaiset, tunnetuimpana Hanno Merenkulkija.

## ''Periplus''-teoksia
* Agatharkhides: *[[Punaisestamerestä]]* (kreik. *Peri tēs Erythrās thalassēs*; lat. *De Mari Erythraeo*)
* Agathemeros: *[[Maantieteen yhteenveto lyhennelmänä]]* (*Tēs geōgrafias hypotypōseis en epitomē*; *Geographiae informatio*) (loppuosa teoksesta)
* Anonyymi ''Mustanmeren periplus''
* Arrianos: *[[Mustanmeren periplus (Arrianos)|Mustanmeren periplus]]* (*Periplūs tū Eukseinū Pontū*; *Periplus Ponti Euxini*) (n. 132 jaa.)
* Artemidoros Efesoslainen: *[[Geografia (Artemidoros)|Geografia]]* eli *Maantieteen kuvaukset* (*Ta geōgrafūmena*) eli *Periplus*
* Hanno Merenkulkija: *[[Periplus (Hanno)|Periplus]]*
* Markianos Herakleialainen: *[[Ulkoisen meren periplus]]* (*Periplūs tēs eksō thalassēs*) (n. 400 jaa.)
* *[[Massalialainen periplus]]* (500-luku eaa.?)
* Menippos Pergamonlainen: *[[Sisäisen meren periplus]]* (*Periplūs tēs entos thalassēs*) (1. vuosisata eaa.)
* Pseudo-Skylaks: *[[Periplus (Pseudo-Skylaks)|Periplus]]* (*Periplūs tēs thalassēs oikūmenēs Eurōpēs kai Asias kai Libyēs*) (n. 338/337 eaa.)
* Pseudo-Skymnos: *[[Periodos Nikomedeelle]]* (*Periodos pros Nikomēdē*) (n. 127–120/110 eaa.)
* *[[Punaisenmeren periplus]]* (*Periplūs tēs Erythrās Thalassēs*; *Periplus Maris Erythraei*) (1. vuosisata jaa.)
* *[[Stadiasmus Maris Magni]]* (*Stadiasmos ētoi periplūs tēs megalēs thalassēs*) (n. 250–300 jaa.)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nylander (suku)

**Nylander-suku** on suomalainen suku, jonka kantaisä Simo (k. 1715) oli Oulussa kauppiaana jo 1600-luvun loppupuolella. Useat suvun jäsenistä ovat olleet Oulussa kauppiaina. Suvun jäseniin kuuluvat mm:
* Johan Nylander (1698–1761), kantaisä Simon poika, Porvoon piispa 1745–1761
* Johan Mattsinpoika Nylander (1742–1810), edellisen veljenpoika, Nybyn lasitehtaan perustaja
* Fredrik Nylander (1820–1880), piispa Nylanderin veljen pojanpoika, suomalainen lääkäri, valtiopäivämies ja professorin arvonimen saanut kasvitieteilijä
* William Nylander (1822–1899), edellisen veli, suomalainen kasvitieteilijä ja professori
* Anders Edvin Nylander (1831–1890), edellisen veli, suomalainen luonnontieteilijä ja lääkäri
* John William Nylander (1869–1949), edellisen veljenpoika, suomenruotsalainen kirjailija ja aktivisti
* Anders Verner Nylander (1875–1933), suomalainen kirjapainonjohtaja, aktivistijohtaja ja Suomen Pankin setelipainon johtaja, Anders Edvin Nylanderin poika

## Lähteet

*Nylander (1500 - ) – *[[Kansallisbiografia]]*
*Åström, Sven-Erik: *[https://web.archive.org/web/20101227070229fw_/http://genealogia.fi/genos/14/14_57.htm Nylander från Uleåborg. De äldsta släktleden].* Genos 14(1943), s. 57-66.
*Åström, Sven-Erik: *Släkten Nylander 1631-1981 - Tjärborgare i Uleåborg.* Suomen sukututkimusseuran julkaisuja 37, 1983
*Sursillin suku
Juri Fedkovytš

**Juri Fedkovytš**  (8. elokuuta 1834 Storonets Putyliv, Bukovina – 11. tammikuuta 1888 Tšernivtsi) oli myöhäisromanttista koulukuntaa edustava ukrainalainen kirjailija ja Bukovinassa vaikuttanut Ukrainan renessanssin airut.

Fedkovytš palveli 1852–1863 Itävallan armeijassa, ja osallistuessaan Italian taisteluun hän kirjoitti ensimmäisen ukrainankielisen runonsa. Hän oli aiemmin kirjoittanut saksaksi. Siviiliin palattuaan hän toimi vuodesta 1863 kotikylässään pormestarina ja 1867–1872 Vyžnytsjan piirin koulutarkastajana. Sen jälkeen hän työskenteli Lvivissä Prosvita-kustantamossa ja Ruska Besida -teatterissa. Hän asui vuodesta 1876 kuolemaansa asti Tšernivtsissä, jossa hän toimi 1885–1888 *[[Bukovina]]*-sanomalehden ensimmäisenä päätoimittajana. Kirjallisista ansioistaan hänet valittiin Ševtšenkon tieteellisen seuran kunniajäseneksi.

Fedkovytš julkaisi runoja ja kertomuksia Galitsian ja Bukovinan aikakauslehdissä. Monissa runoissa on vaikutteita Taras Ševtšenkolta. Fedkovytšin ensimmäisen proosakokoelman julkaisi Myh’ailo Drahomanov. Proosatuotannon pääteemoja ovat Bukovinan kyläelämä, onneton rakkaus ja sotilaan kurja elämä. Kertomuksissa näkyy vaikutteita Hryhori Kvitka-Osnovjanenkon kansatieteellisestä lähestymistavasta ja Marko Vovtšokin kerrontatyylistä. Hän kirjoitti myös näytelmiä ja käänsi William Shakespearen *[[Hamlet]]in* ja *[[Macbeth]]in*. Hän käänsi J. W. von Goethen, Friedrich Schillerin, Heinrich Heinen, Grimmin veljesten, Aleksandr Puškinin ja H. C. Andersenin tuotantoa.

Nuoruudenaikaisista vaikutteista huolimatta Fedkovytš oli lahjakas ja omintakeinen kirjoittaja. Monista runoista on tullut suosittuja lauluja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kansan monarkistipuolue

**Kansan monarkistipuolue** (, lyh. **PPM**) on portugalilainen konservatiivinen puolue, joka kannattaa Portugalin monarkian palauttamista.

PPM:llä on kaksi edustajaa Azorien autonomisen alueen parlamentissa. Puolueen päämaja sijaitsee Lissabonissa.

## Historia
Puolueen taustalla toimi vuonna 1971 perustettu monarkistinen liittouma, johon kuului muutamia monarkistisia puolueita. Uusi puolue, PPM, perustettiin vuonna 1974 ja Portugalin perustislakituomioistuin rekisteröi puolueen seuraavana vuonna.

Vuonna 2017 puolueen puheenjohtajaksi valittiin Gonçalo da Câmara Pereira.

## Ideologia ja näkemyksiä
Puolueen mukaan Portugalin tulisi palauttaa perustuslaillinen monarkia kansan tuella. Paikallishallintoa tulisi vahvistaa ja keskusvallan roolia siinä tulisi vähentää. 

## Lähteet
Tjusterbybergen

**Tjusterbybergen** on Siuntiossa Uudellamaalla sijaitseva kukkula ja mahdollinen muinaislinna. Kukkula sijaitsee Tyyskylän kylässä aivan Siuntion kirkonkylän lounaispuolella. Tjusterbybergen on Museoviraston lailla suojaama kiinteä muinaisjäännös.

Kukkula tunnetaan sen päällä sijaitsevasta pronssikautisesta hautaröykkiöstä eli hiidenkiukaasta. Osa röykkiön reunoista on romahtanut, mutta alun perin hautaröykkiö on ollut poikkileikkaukseltaan kupera. Röykkiö on kalliopohjalla ilman maatäytettä. Tjusterbybergenin hautaröykkiö löytyi vuonna 1998 jolloin se oli täysin kasvillisuuden peitossa. Tjusterbybergenin ympäristössä on useita historiallisen ajan louhoksia, porauksia ja sirpalekivikasoja.

## Lähteet
Pokémon: Huikeat matkat – Sarja

**Pokémon: Huikeat matkat – Sarja** () on Japanissa osa vuoden 2019 ''Pokémon''-animesarjaa ja länsimaissa *Pokémon*-animen 25. tuotantokausi.

*Huikeiden matkojen* aikana Maailman Kruunajaissarjan nykyinen kausi lähestyy loppuaan ja Ash Ketchumin on päästävä Mestariluokkaan, jossa hän voi viimeinkin kilpailla Leonin sekä muiden pokémon-maailman liigojen mestareiden kanssa monarkin eli maailmanmestarin tittelistä. Goh’n on kerättävä niin monta Mew-merkkiä kuin mahdollista ja päästävä kolmen parhaan kokelaan joukkoon ennen kuin Projekti Mew’n uusien jahtaajien valintaprosessi ehtii päättyä. Chloe puolestaan on lähestymässä lopullista päätöstään siitä mitä haluaa pokémon-kouluttajana tehdä.

Yhdysvalloissa kausi julkaistiin Netflixin kautta. Jaksot 91–102 julkaistiin englanninkielisinä 21. lokakuuta 2022, ja jaksot 103–117 julkaistiin 24. helmikuuta 2023. ja jaksot 118–136 julkaistiin 23. kesäkuuta 2023. Kauden todellisena lopetuksena toimivan minisarjan, *Tällaista on olla Pokémon-mestarin*, jaksot julkaistiin Yhdysvalloissa 8. syyskuuta 2023.

## Jaksot

### ''Tällaista on olla Pokémon-mestari''
**Pokémon: Tällaista on olla Pokémon-mestari** () () on 11 jakson pituinen minisarja, joka toimii kauden todellisena lopetuksena ja jossa Ash Ketchum esiintyy Pokémon-animen päähenkilönä viimeistä kertaa. Voitettuaan Leonin ja tultuaan Maailman Kruunajaissarjan uudeksi monarkiksi, Ash lähtee vielä yhdelle seikkailulle, tällä kertaa ilman määränpäätä. Tällä seikkailulla hänellä on vuorotellen käytössä kaikki aiemmilla seikkailuilla koskaan pyydystämänsä pokémonit, ja lisäksi Misty ja Brock palaavat hänen matkatovereikseen.

### Erikoisjaksot
#### ''Arceus-kronikat''
Neljä erikoisjaksoa, joissa Ash Ketchum, Goh ja Dawn osallistuvat Sinnoh-festivaaliin, jossa Sinnoh’n liigan mestari Cynthia kertoo heille alueen menneisyydestä ajalta, jolloin se tunnettiin nimellä Hisui. Myöhemmin, he ja Oreburgh Cityssä parhaillaan työskentelevä Brock kohtaavat vankilasta karanneet Galactic-tiimin jäsenet. Jaksot julkaistiin Japanissa Prime Videoon nimellä *Arceus, the One Called God*. Englanninkieliset versiot julkaistiin vuoden 2022 Pokémon-maailmanmestaruuskisoissa sekä Netflixiin nimellä *Pokémon: The Arceus Chronicles*. Ja suomenkieliset versiot Netflixiin nimellä *Pokémon: Arceus-kronikat*. Sekä suomenkielinen että englanninkielinen versio erikoisjaksoista julkaistiin yhtenä elokuvana Netflixiin 23. syyskuuta 2022.

#### ''Kaukainen sinitaivas''
Tarina sijoittuu samaan vaihtoehtoiseen todellisuuteen kuin elokuvat *[[Pokémon-elokuva: Valitsen sinut!|Valitsen sinut!]]* (2017), *[[Pokémon-elokuva: Voimalla jokaisen|Voimalla jokaisen]]* (2018) ja *[[Pokémon-elokuva: Viidakon salaisuudet|Viidakon salaisuudet]]* (2020). Ash Ketchum tapaa pojan nimeltä Sunny, joka ei ollut koskaan ennen saanut tilaisuutta edes koskettaa pokémoneja.

## Äänirooleissa
### Alkuperäiset

### Englanninkieliset

### Suomenkieliset

Suomenkielisen version käännöksestä vastaa Jukka Jaatinen.

## Lähteet
Altadena

**Altadena** on kunnallishallinnoton alue ja väestönlaskennallinen asuinpaikka (CDP) Los Angelesin piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden  väestönlaskennassa 42&nbsp;846. 

## Väestö
Alueen asukkaista 54,29 prosenttia on valkoisia, 22,17 prosenttia afroamerikkalaisia, 6,44 prosenttia aasialaisia ja 0,83 prosenttia intiaaneja. 7,57 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Alueen väestön keski-ikä on 44,3 vuotta.

## Ilmasto
Altadenan lämpimin kuukausi on elokuu ja kylmin tammikuu. Lämpötilan vaihtelu vuodenaikojen mukaan on kaupungissa vähäistä. Sadannan vaihtelu on suurta, sateisin jakso on loka-huhtikuussa, ja kesällä sadetta on hyvin vähän. Sadanta on maan keskiarvon alapuolella. Kaupungissa ei sada lunta.

## Kuvia Altadenasta

Tiedosto:Lake Avenue Altadena.jpg|Lake Avenue.
Tiedosto:Andrew McNally House 02.JPG|Andrew McNallyn talo.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Marsbacken

**Marsbacken** on mäki Siuntiossa Uudellamaalla. Se sijaitsee Svartbäckin kylässä luoteeseen Tjusträsk -järvestä aivan Siuntion paloaseman lähistöllä. Mäki on tunnettu sen päällä sijaitsevasta pronssikautisesta hautaröykkiöstä ja rautakautisesta hautaröykkiöstä. Muinaisjäännösalue on Museoviraston lailla suojelema.

Ensimmäiset kirjalliset maininnat pronssikautisesta hautaröykkiöstä ovat jo vuodelta 1913. Vuonna 1927 sen halkaisijaksi on mitattu 17 metriä ja korkeudeksi runsas metri. Hautaröykkiön pohjoislaidalla on näkyvissä reunakehää. 

Rautakautinen hautaröykkiö on rakennettu pienelle tasanteelle nimekkeen poikki maantielle johtavan metsätien eteläpuolelle. Röykkiö on kiven- ja maansekainen ja halkaisijaltaan noin 12 metriä ja korkeudeltaan noin metrin. On mahdollista että röykkiö ajoittaa myös pronssikaudelle.

## Lähteet
Stadiasmus Maris Magni

**Stadiasmus Maris Magni** (lat., ”Suuren meren stadionmittaus”; , ”Stadionmittaus eli suuren meren ympäripurjehdus”) on antiikin kreikkalainen roomalaisaikainen maantieteellinen teos, joka on kuvaus Välimeren ympäripurjehduksesta. Se on säilynyt nykyaikaan katkelmallisena. Teos tunnetaan yleensä latinankielisellä nimellään.

## Historia

*Stadiasmus Maris Magni* ajoitetaan roomalaiselle kaudelle noin vuosiin 250–300 jaa. Sen kirjoittajaa ei tunneta. Teoksen teksti on säilynyt vain yhtenä käsikirjoituksena, joka on mukana Hippolytoksen teoksen *Kronikka* (*Khronikon*) käsikirjoituksessa, joka on 900-luvulta ja tehty Konstantinopolissa. Teoksen kreikkalainen teksti sekä sen latinankielinen käännös julkaistiin osana Karl Müllerin toimittamaa kokoelmaa *[[Geographi Graeci minores]]* (1855).

## Sisältö

Teos edustaa lajityypiltään *[[periplus]]*-kirjallisuutta eli rannikoiden ympäripurjehdusten kuvauksia. Se luettelee Välimeren rannoilla olevia satamapaikkoja ja antaa niistä lyhyet kuvaukset. Lisäksi annetaan satamien välisiä etäisyyksiä stadioninmittoina, sekä kuvataan purjehdussuuntia ja tuulia sekä saaria ja niiden ulkomuotoa mereltä nähtynä.

Teos alkaa omistuksella ja johdannolla, jossa kirjoittajaa kertoo aloittavansa kuvauksensa Aleksandrian Farokselta ja etenevänsä tämän jälkeen ensin Libyan eli Afrikan pohjoisrantaa länteen Herakleen pylväille eli nykyiselle Gibraltarille. Tämän jälkeen kuvataan rannikkoa Aleksandriasta itään päin aina Pontokselle eli Mustallemerelle saakka. Lopulta kuvataan Euroopan rannikkoa alkaen Khalkedonin Zeus Urioksen pyhäköltä Bosporokselta ja päättyen Herakleen pylväille.

## Lähteet

## Kirjallisuutta

* Anonymi *Stadiasmus sive periplus Maris Magni*. Teoksessa 
* Cuntz, Otto (toim.): *Der Stadiasmus Maris Magni*. Teoksessa 
* Uggeri, Giovanni A. A. (toim.): *Stadiasmus Maris Magni: un contributo per la datazione*. Teoksessa 

## Aiheesta muualla

* ''Σταδιασμὸς ἤτοι περίπλους τῆς μεγάλης θαλάσσης''. Wikisource. 
* ''The Anonymous Stadiasmus of the Great Sea''. ToposText.
Portola Valley

**Portola Valley** on kaupunki (*town*) San Mateon piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden  väestönlaskennassa 4&nbsp;456. Kaupunki perustettiin 14. heinäkuuta 1964. 

Portola Valleyn pormestarina toimii Maryann Derwin.

## Väestö
Portola Valleyn asukkaista 86,72 prosenttia on valkoisia, 6,99 prosenttia aasialaisia, 0,37 prosenttia afroamerikkalaisia ja 0,07 prosenttia intiaaneja. 6,82 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 52,8 vuotta.

## Kuvia kunnasta

Tiedosto:Casa de Tableta, Portola Valley, California.jpg|Casa de Tableta.
Tiedosto:Portola Valley School.jpg|Portola Valley School -koulu.
Tiedosto:The Portola Valley Library -- Designed by Goring & Straja with Siegel & Strain -wood -sustainable -leed -design -architecture -landscape -path -tree -library -redwood -evening -glow (12243581666).jpg|Kaupunginkirjasto.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kaupungin kotisivut
Cabazon

**Cabazon** on entinen kaupunki Riversiden piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Alue on nykyään kunnallishallinnoton alue ja väestönlaskennallinen asuinpaikka. Sen väkiluku oli vuoden  väestönlaskennassa 2&nbsp;629. 

## Väestö
Alueen asukkaista 71,56 prosenttia on valkoisia, 10,32 prosenttia intiaaneja, 4,21 prosenttia aasialaisia ja 2,98 prosenttia afroamerikkalaisia. 10,05 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Alueen väestön keski-ikä on 37,2 vuotta.

## Kuvia Cabazonista

Tiedosto:Cabazon Dinosaurs, Mr. Rex, 2014.jpg|Yksi Cabazonin dinosauruspatsaista.
Tiedosto:DSC 4075 - panoramio.jpg|Michael Korsin myymälä.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Robert Roy MacGregor

**Robert Roy MacGregor** eli **Rob Roy**, "punatukkainen Robert" (n. 1660-1734), oli skotlantilainen lainsuojaton.

Rob Roy kuului MacGregorin klaaniin ja kutsui itseään Robert Campbelliksi MacGregorin klaanin hajottamisen jälkeen. Hän oli upseerin poika, peri pienen maatilan ja harjoitti liiketoimintaa karjankasvattajana. Suojaksi karjavarkailta hän piti asevoimia, joilla hän suojeli myös naapureidensa karjaa, minkä vuoksi hän keräsi heiltä veroa. Syrjäytetty kuningas Jaakko II antoi Rob Royn taistella kaikkia vastaan, jotka eivät halunneet tunnustaa häntä hallitsijaksi, ja sitten (1691) hän teki suuren hyökkäyksen. Vuonna 1693 hänestä tuli klaaninsa päällikkö. Kun hän oli velkaa paljon rahaa Montrosen herttualle, joka oli hänen karjaliiketoimintansa lainanantaja, joutui hän vuonna 1712 luovuttamaan omaisuutensa hänelle ​​ja hänet julistettiin lainsuojattomaksi. Raivoissaan hän kokosi pienen joukon ja kävi sen kanssa vuosia muodollista sotaa herttuaa vastaan, ryösti hänen laumansa ja katkaisi hänen vuokratulonsa. Vuoden 1715 kansannousun aikana Rob Roy asettui kruununtavoittelijan puolelle, mutta ei osallistunut taisteluihin muuten kuin sillä, että hänen miehensä ryöstivät kaatuneita sekä hallituksen joukkojen että kapinallisten keskuudessa. Myöhemmin hän teki Argyllin herttuan välityksen avulla sovinnon Montrosen kanssa, vuonna 1722 hän alistui valtion viranomaisille, sai armahduksen vuonna 1727 karkotusrangaistuksesta ja vietti viimeisinä vuosinaan vakaata elämää.

Rob Royn seikkailuista ja epätavallisista ruumiinvoimista oli kansan keskuudessa yleisiä legendoja. Hän on Walter Scottin romaanin sankari. Walt Disney Pictures teki hänestä vuonna 1953 elokuvan *[[Rob Roy, ylämaan sankari]]*, jossa pääosaa näytteli Richard Todd. Tämän jälkeen seuraava elokuva on ollut *[[Rob Roy]]* vuodelta 1995, jossa pääosaa näytteli Liam Neeson.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Rob Royn tartaani - The Scottish Clans and Their Tartans, s. 84
Tornin ja miekan sotilaallinen ritarikunta

**Tornin ja miekan sotilaallinen ritarikunta** () on portugalilainen ritarikunta. Se on perustettu vuonna 1459 kuningas Alfonso V:n käskystä. Portugalin kuningasperheen paettua Napoleonin sotien vuoksi Brasiliaan, minkä jälkeen Brasilia julistautui itsenäiseksi, ritarikunnasta irtautui brasilialainen perimyslinja vuonna 1808.

Ritarikunta toimii tunnustuksena poikkeuksellisita ansioista isänmaan tai ihmiskunnan puolesta, sankariteoista sekä siviileille että sotilaille tai poikkeuksellisista ansioista sotilaallisen johtamisen saralla. Portugalin presidenteille on vuodesta 1986 myönnetty ritarikunnan suurketju viran päättymisen yhteydessä. Istuva presidentti on myös ritarikunnan suurmestari virkansa puolesta.

Kunniamerkkiä jaetaan kuudessa luokassa:

*  Suurketju
*  Suurristi
*  Suurupseeri
*  Komentaja
*  Upseeri
*  Ritari

## Lähteet
António Chagas Rosa

**António Chagas Rosa** (s. 1960 Lissabon) on portugalilainen säveltäjä.

Rosa opiskeli pianonsoittoa konservatoriossa ja suoritti oppiarvon historiassa Lissabonin uudessa yliopistossa. Vuosina 1984–1996 hän asui Alankomaissa, jossa suoritti maisterin tutkintonsa nykyaikaisessa piano- ja kamarimusiikkiohjelmistossa (Amsterdam, opettajana Alexander Hrisanide) sekä sävellyksessä (Rotterdam, opettajana Klaas de Vries). Rosa työskenteli avustavana kapellimestarina ja korrepetiittorina Alankomaiden kansallisoopperassa ja opetti kuuden vuoden ajan Sweelinck-konservatoriossa Amsterdamissa. Vuonna 1996 hän aloitti opettamisen Aveiron yliopistossa, josta hän sai vuonna filosofian tohtorin arvon väitöskirjalla rytmin ja semantiikan suhteesta Arnold Schönbergin teoksessa *[[Das Buch der hängenden Gärten]]*.

Rosa on säveltänyt muun muassa laulusarjoja, kamarimusiikkia, sinfonisia teoksia ja oopperoita. Vuonna 2007 Musicatreize-kokoonpano palkittiin Rosan Maria Teresa Hortan runoon perustuvan teoksen *Les sorcières* levytyksestä. Rosan musiikkia on esitetty kansainvälisesti lukuisilla festivaaleilla muun muassa Portugalissa, Itävallassa, Espanjassa, Venezuelassa, Sveitsissä, Alankomaissa ja Ranskassa.

## Lähteet
Zsolt Molics

**Zsolt Molics** (22. kesäkuuta 1968 – 30. marraskuuta 2021) oli laulaja, sanoittaja ja unkarilaisen heavy metal -musiikin keskeinen hahmo. 1980-luvulla hän oli mm. *[[Shaman (yhtye)|Shaman-]]* ja *[[Moby Dick (yhtye)|Moby Dick]]* -yhtyeiden jäsen. Vuonna 1998 hän perusti yhtyeen *[[Cool Head Klan|Cool Head Clan]]* (myöh. *Cool Head Klan*, jonka keulahahmo ja laulaja hän oli kuolemaansa asti.
## Lähteet
Pentti Rautiainen (jalkapalloilija)

**Pentti Rautiainen** (s. 23. helmikuuta 1934 Helsinki) on suomalainen entinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Rautiainen edusti koko uransa Helsingin Palloseuraa, jonka riveissä hän voitti Suomen mestaruuden vuonna 1957 ja Suomen Cupin 1962. Rautiainen pelasi urallaan myös yhden B-maaottelun. 

Valmentajana Rautiainen saavutti kaksi naisten Suomen mestaruutta vuosina 1979 ja 1980 valmentaessaan HJK:n joukkuetta.

Pentti Rautiaisen lapsia ovat jalkapalloilijat Pasi ja Jutta Rautiainen.

## Lähteet
Hornitos

**Hornitos** on entinen kaupunki Mariposan piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Alue on nykyään kunnallishallinnoton alue ja väestönlaskennallinen asuinpaikka. Sen väkiluku oli vuoden  väestönlaskennassa 38. 

## Väestö
Alueen kaikki asukkaat ovat valkoihoisia ja Yhdysvaltain kansalaisia. Alueen väestön keski-ikä on 52,1 vuotta.

## Kuvia Hornitosisa

Tiedosto:Historic American Buildings Survey V. Covert Martin Collection, Stockton Original- 1925 Re-photo- April 1940 VIEW FROM NORTHWEST - Hornitos Hotel, Hornitos, Mariposa County, CA HABS CAL,22-HORNI,7-2.tif|Hornitos Hotel.
Tiedosto:Masonic Hall (Hornitos, CA).jpg|Vapaamuurarien temppeli.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Itä-Timorin portugali

**Itä-Timorin portugali** () on portugalin kielen murre, jota puhutaan Itä-Timorissa, jossa se on virallinen kieli. Portugalilaiset saapuivat Timorin saarelle 1600-luvulla ja perustivat sinne kauppapaikkoja. Vuonna 1749 saari jaettiin kahtia portugalilaisten ja hollantilaisten kesken. Hollantilaisesta puoliskosta tuli sittemmin osa Indonesiaa.

Itä-Timorin portugali eroaa euroopanportugalista ääntämykseltään jonkin verran:

## Lähteet
Jaenisch

**Jaenisch** oli Viipurissa 1700-luvulta elänyt merkittävä saksalainen kauppiassuku. Suvun kantaisä on Gottfrid Jaenisch Nevanlinnassa.

Biografisessa Nimikirjassa suvusta kerrotaan luonnehdintana: "Suvun mieliharrastuksena sanotaan olleen varallisuutensa kartuttaminen, ja sitä säilyttääksensä rakentivat suvun jäsenet usein keskenänsä avioliittoja, joista suvun monet kynyräkasvuiset tai kyttyräselkäiset jäsenet arvellaan syntyneet."

Suku on sammunut Suomessa, mutta elää yhä ulkomailla.

## Tunnettuja Jaenischeja

* Alexander Jaenisch (1832–1896), kamreeri, kirjailija ja pakinoitsija
* Andreas Jaenisch (1763–1833), pormestari, kauppias, laivanvarustaja ja yrittäjä, kauppaneuvos
* Carl Jaenisch (1813–1872), shakkiteoreetikko ja shakinpelaaja
* Katarina Pavlova, o.s. Jaenisch (1807–1893), kirjailija ja kääntäjä
* Nikolai Jaenisch (k. 1903), suomalainen Venäjän laivaston kontra-amiraali.

## Lähteet
* Jaenisch (1700 - 1900) – *[[Kansallisbiografia]]*
* J. W. Ruuth: *Wiborgs stads historia II.* Helsingfors 1906
* Sandelin, Carl Fredrik: *Kortspel i familjekretsen.* Genos 4/2000, s. 195.
* Georg Luther: *Tidiga Jaenischar.* Genos 3/2009, s. 101-107, 120
### Viitteet
Anton Snellman

**Anton Erik Snellman** (27. huhtikuuta 1836 Tervola – 9. maaliskuuta 1899 Tervola) oli suomalainen maanviljelijä, opettaja ja koulunjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Snellmanin vanhemmat olivat kappalainen Adolf Snellman ja Sara Kristina Cajanér ja puoliso vuodesta 1868 Emilia Elisabet Snellman. 
Anton Snellman valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1862 ja toimi sitten opettajan viransijaisena useilla eri paikkakunnilla. Vuonna 1864 hänestä tuli Oulun ruotsalaisen tyttökoulun kollega ja samalla kauppakoulun apuopettaja. Hän hoiti kuitenkin opettajan työnsä ohella myös Ruonan tilaa Tervolassa, jonne hän asettui vuonna 1888 luovuttuaan opetustoimesta Oulussa. Ruonasta kehittyi Pohjois-Suomen suurin karjatila, jossa oli yli sata eläintä ja joka tunnettiin muun muassa voin tuotannostaan. Snellman perusti Ruonan tilan yhteyteen vuonna 1888 meijeri- ja karjakkokoulun ja toimi sen johtajana.

## Lähteet
Aulis Sutinen

**Aulis Eemil Sutinen** (17. joulukuuta 1905 Juuka – 6. marraskuuta 2001 Joensuu) oli suomalainen maanviljelijä, opettaja ja koulunjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

## Henkilöhistoria
Sutisen vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Eemil Sutinen ja Hilja Johanna Pääkkönen ja puoliso vuodesta 1947 emäntä, kansanedustaja, terveyssisar, kunnallisneuvos Lea Sulku. Sutinen tuli ylioppilaaksi Joensuussa ja valmistui agronomiksi ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi vuonna 1932. Hän toimi valmistuttuaan Pohjois-Karjalan maanviljelysseuran karjatalouskonsulenttina, Siikasalmen maamieskoulun opettajana, Pohjois-Karjalan karjatalouskoulun opettajana ja johtajana sekä Niittylahden kansanopiston maatalousaineiden opettajana. Talvisotaan ja jatkosotaan osallistunut Sutinen aloitti maanviljelijänä Juuan Kopravaarassa sotavuonna 1942. Vuonna 1966 maanviljelysneuvoksen arvonimen saaneella Sutisella oli merkittäviä alueellisia ja kansallisia luottamustehtäviä maatalouden piirissä, mutta hän oli myös kahteen eri otteeseen jäsen Juuan kunnanvaltuustossa. Sutinen oli Suomen Kulttuurirahaston ja sen Pohjois-Karjalan rahaston perustajia. Lea ja Aulis Sutinen lahjoittivat vuonna 1987 varat Suomen Kulttuurirahastolle oman nimikkorahastonsa perustamiseksi.

## Julkaisuja
* *Nurmeksen osuusmeijerin vaiheita 1901–1953*, 1954, Aulis Sutinen, Allan Saarelainen
* *Nurmeksen osuusmeijerin vaiheita 1901–1971*, 1971, Väinö Pessi, Aulis Sutinen

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Kulttuurirahasto: Lea ja Aulis Sutisen rahasto
Petro Franko

**Petro Franko**, , (21. kesäkuuta 1890 Nahujevytši, Drohobytšin piiri, Galitsia – 1941) oli ukrainalainen kirjailija ja opettaja. Hänen isänsä oli kirjailija Ivan Franko, veljensä kielitieteilijä Taras Franko.

Franko valmistui Lvivin polyteknillisestä oppilaitoksesta. Hän oli ukrainalaisen nuorisojärjestön Plastin perustajia. Hän liittyi 1914 Ukrainan legioonaan, ja kapteenina hän organisoi 1919 Ukrainan Galitsian armeijan lentoeskadroonan. Ensimmäisen maailmansodan päätyttyä Franko toimi opettajana Kolomyjassa ja vuosina 1927–1936 insinöörinä Neuvosto-Ukrainassa. Palattuaan Galitsiaan hän toimi 1939 opettajana Lvivin kaupallisessa oppilaitoksessa. Hänet valittiin 1940 Neuvosto-Ukrainan korkeimpaan neuvostoon.

Franko kirjoitti novelleja sekä elokuvakäsikirjoituksen, joka perustuu hänen isänsä Ivan Frankon romaaniin *Boryslav smijetsia* (”Boryslav nauraa”). Hän käänsi Jack Londonin teoksia ja kirjoitti muistelmat isästään Ivan Frankosta (1937, ”Ivan Franko lähikuvassa”). Sodan sytyttyä hänet evakuoitiin Galitsiasta, ja hän kuoli tuntemattomissa olosuhteissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pinto

**Pinto** voi tarkoittaa seuraavia:

* pinto, kirjava hevonen, yhdysvaltalainen hevosten värirotu
* pinto, kirjava hevosväri
* Pinton salaliitto, Goalla Portugalin siirtomaavaltaa vastaan vuonna 1787 suunniteltu kapinayritys.
* Pinto Colvig, oik. *Vande DeBar Colvig* (1892–1967), yhdysvaltalainen näyttelijä, ääninäyttelijä, sarjakuvapiirtäjä ja sirkustaiteilija
* Gallo pinto, nicaragualainen ja costaricalainen ruokalaji

## Sukunimenä

* Adriana Moisés Pinto (s. 1978), brasilialainen koripalloilija
* Alessandro da Conceição Pinto (s. 1977), brasilialainen jalkapalloilija
* Aloysio de Alencar Pinto (1912–2007), brasilialainen pianisti, säveltäjä ja folkloristi
* António Pinto (s. 1966), portugalilainen kestävyysjuoksija
* Brianna Pinto (s. 2000), yhdysvaltalainen jalkapalloilija
* Bruno Henrique Pinto (s. 1990), brasilialainen jalkapalloilija
* Celso José Pinto da Silva (1933–2018), brasilialainen katolinen arkkipiispa
* Cosimo Pinto (s. 1943), italialainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja
* Evarist Pinto (s. 1933), pakistanilainen katolinen arkkipiispa
* Fátima Pinto (s. 1996), portugalilainen jalkapalloilija
* Fernão Mendes Pinto (1509–1583), portugalilainen tutkimusmatkailija
* Freida Pinto (s. 1984), intialainen näyttelijä
* Giuseppe Pinto (s. 1952), italialainen katolinen arkkipiispa
* Ignatius Paul Pinto (s. 1925), intialainen katolinen arkkipiispa
* Ilídio Pinto Leandro (1950–2020), portugalilainen katolinen piispa
* João Domingos da Silva Pinto (s. 1961), portugalilainen jalkapalloilija
* João Manuel Vieira Pinto (s. 1971), portugalilainen jalkapalloilija
* João Manuel Pinto Tomé Santos (s. 1973), portugalilainen jalkapalloilija
* João Teixeira Pinto (1876–1917), portugalilainen sotilaspäällikkö
* Jorge Luis Pinto (s. 1952), kolumbialainen jalkapallovalmentaja
* Leo Pinto (1914–2010), intialainen maahockeypelaaja
* Luís Álvares Pinto (1719–1789), brasilialainen säveltäjä
* Manoel Pinto, suomalainen näyttelijä
* Manuel Pinto da Costa (s. 1937), Saõ Tomén ja Principen presidentti 1975–1990
* Manuel Vieira Pinto (1923–2020), portugalilais-mosambikilainen katolinen arkkipiispa
* Marcelo Pinto Carvalheira (1928–2017), brasilialainen katolinen arkkipiispa
* Miguel Pinto (s. 1983), chileläinen jalkapalloilija
* Octávio Pinto (1890–1950), brasilialainen säveltäjä ja arkkitehti
* Oliverio Mario de Oliveira Pinto (1896–1981), brasilialainen lintutieteilijä
* Rafael Antonio de Jesus Pinto, *Bokinha* (s. 1991), brasilialainen beachfutispelaaja
* Ricardo Pedro Chaves Pinto Filho (1938–2018), brasilialainen katolinen arkkipiispa
* Ricardo Sá Pinto (s. 1972), portugalilainen jalkapalloilija
* Shane Pinto (s. 2000), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
* Tatiana Pinto (s. 1994), portugalilainen jalkapalloilija
* Tatjana Pinto (s. 1992), saksalainen pikajuoksija.
Ragnar Söderholm

**Ragnar Karl Söderholm** (9. kesäkuuta 1907 Nauvo – 9. tammikuuta 1975) oli suomalainen virkamies, maanviljelijä ja järjestöjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Söderholmin vanhemmat olivat maanviljelijä, merikapteeni Karl David Söderholm ja Emilia Susanna Lundqvist ja puoliso vuodesta 1933 Eva Elisabet Lindstedt. Söderholm tuli ylioppilaaksi vuonna 1926 ja valmistui agronomiksi vuonna 1933. Hän oli toiminut opiskeluaikana karjanhoitokoulun palveluksessa, mutta meni valmistuttuaan Keskusosuuskunta Laborin viljaosaston päälliköksi. Vuonna 1939 hän siirtyi kansanhuoltoministeriön vilja- ja siemenosaston toimistopäälliköksi. Sotien jälkeen vuodesta 1945 Söderholm toimi maatalousjärjestöjen nimittämänä maatalousasiamiehenä Tukholmassa. Vuonna 1949 hänestä tuli Tuottajain Lihakeskuskunnan johtaja, mitä tehtävää hän hoiti vuoteen 1964 asti, toimien sitten maanviljelijänä.  Söderholmilla oli myös runsaasti luottamustehtäviä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1957. 

## Lähteet
Museu Nacional Ferroviário

**Museu Nacional Ferroviário** on Portugalin kansallinen rautatiemuseo. Sen päätoimipiste on 4,5 hehtaarin alueella Entroncamentossa. Lisäksi museolla on toimipisteet Arco do Baúlhessa, Bragançassa, Chavesissa, Lousadossa ja Macinhata do Vougassa. Museu Nacional Ferroviário avattiin 18. toukokuuta 2015. Sen kokoelmissa on noin 36&nbsp;000 esinettä.

## Kuvia Entroncamenton-näyttelystä


Tiedosto:Comboio Real - Museu Nacional Ferroviário (18819838523).jpg|Portugalin kuninkaallinen juna.
Tiedosto:SeS 8 (D. Luiz).jpg|Kuninkaallisen junan höyryveturi.
Tiedosto:Entroncamento Rotunda.jpg|Museon kääntöpöytä ja veturitalli.


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto
Dniprorudne

**Dniprorudne** (; ; vuoteen 1963 asti **Dniprograd** ) on teollisuuskaupunki Ukrainan eteläosan Zaporižžjan alueen Vasylivkan piirissä.  Kaupunki sijaitsee Dnepriin padotun Kah’ovkan tekojärven etelärannalla, 26 kilometriä piirikeskus Vasylivkasta länteen ja maanteitse 85 kilometriä aluekeskus Zaporižžjasta etelään. Dniprorudnen kautta kulkee rautatie Enerhodariin Zaporižžjan ydinvoimalan alueelle. Dniprorudnen asukasluvuksi arvioitiin 14&nbsp;583 (2021).

Varhaisesta ihmistoiminnasta seudulla ennen ajanlaskun alkua todistavat kaupungin alueelta löydetyt pronssikauden hautakummut, sekä skyyttien toiminnan jäljet (esimerkiksi katakombi 400-luvulta eaa.).

Lähistöltä on löydetty rikas rautamalmiesiintymä. Sen kaupalliseksi jalostamiseksi perustettiin aluksi Dniprogradiksi kutsuttu asutus vuonna 1961, jonka nimi vaihdettiin Dniprorudneksi vuonna 1963. Kaupungiksi se tuli vuonna 1970. Vuoden 2001 väestönlaskennassa asukkaita oli 21&nbsp;054, joista pääosa oli etnisesti ukrainalaisia.

Osana 24. helmikuuta 2022 aloittamaansa hyökkäyssotaa Venäjä miehitti kaupungin jo sodan alkuviikkoina. Osa siviiliväestöstä pääsi evakuoitumaan kaupungista pois maaliskuun alkupuolella. Venäläiset miehittäjät kuitenkin kidnappasivat Dniprorudnen pormestarin 13. maaliskuuta 2022. Siviilivirkamiehen kaappaus panttivangiksi on kiellettyä toimintaa sodankin aikana. Venäjän tapaa kidnapata miehittäjän kanssa yhteistyöstä kieltäytyviä siviilivirkamiehiä ja toimittajia on luonnehduittu terroristivaltion toimintatavaksi.


Dniprorudne Bus Station.JPG|Linja-autoasema.
2011 - panoramio (269).jpg|Kirkko.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Naton sotilasoperaatiot

**Naton sotilasoperaatiot** alkoivat neljäkymmentä vuotta sen jälkeen, kun Pohjois-Atlantin puolustusliitto Nato oli perustettu vuonna 1949. Perustajiin kuuluivat 12 Euroopan maata sekä Yhdysvallat ja Kanada. Ensimmäiset vuosikymmenet Nato lähinnä piti kokouksia ja harjoitti Neuvostoliiton tutkavalvontaa. Kun kylmä sota päättyi Neuvostoliiton hajoamiseen vuonna 1991, kollektiivinen puolustus jäi pienempään rooliin ja Naton toiminnassa alkoivat korostua kriisinhallinta ja avustustehtävät. Niitä kertyi 2020-luvulle tultaessa yli kaksikymmentä. Nato on osallistunut myös neljään suureen sotilaalliseen konfliktiin 2020-luvulle mennessä.

## Bosnian sota 1992–1995

Vuonna 1992 Nato asetettiin valvomaan YK:n asettamia lento- ja asevientialueita. Vuonna 1994 nähtiin ensimmäinen lentokieltoon liittyvä taistelutehtävä, kun F-16-hävittäjät tuhosivat Banja Lukan yllä 28. helmikuuta 1994 neljä Bosnian serbiarmeijan hävittäjä-pommittajaa.

Vuonna 1995 YK:n hollantilaiset rauhanturvaajat seurasivat, kun Bosnian serbit tappoivat Srebrenicassa yli 7 000 bosniakkia, jotka olivat paenneet turvaan kaupunkiin. Nato teki YK:n rauhanturvaajien pyynnöstä ilmaiskuja, jotka kohdistuivat Bosnian serbijohtoon ja sotilastukikohtiin. Tämä pakotti serbit Daytonin rauhansopimukseen joulukuussa 1995. Rauhansopimuksen jälkeen Nato jatkoi kriisinhallintaa ja rauhanturvaamistoimia vuoteen 2004 saakka.

## Jugoslavian pommitukset ja Kosovon sota 1999

Nato pommitti Jugoslaviaa 78 päivää operaatiossa Allied Force. Se jatkui Kosovossa maaliskuusta kesäkuuhun. Pommitusten taustalla oli Jugoslavian presidentin Slobodan Miloševićin suunnitelmallinen etninen väkivalta maan albaaniväestöä kohtaan. Pommitukset tappoivat noin 500 siviiliä. Naton läsnäolo jatkui Kfor-rauhaturvaoperaationa. Pommitusten tarkoitus oli pysäyttää Jugoslavian väitetty "Operaatio Hevosenkenkä", jonka tarkoituksena olisi ollut tappaa Kosovon albaaniväestö tai ajaa heidät Albanian puolelle. Kyseessä olisi ollut Jugoslavian kansanarmeijan toteuttama albaaniväestön kansanmurha. Pommitus toteutettiin operaatiosta saatujen tiedustelutietojen perusteella. 

## Afganistanin sota 2001–2021

Vuosina 2003-2014 Nato  johti Isaf-kriisinhallintaoperaatiota Afganistanissa ja sen jälkeen tuki Afganistanin turvallisuusjoukkoja vuoteen 2021 saakka, jolloin maasta vetäydyttiin. Suurimmillaan Isaf oli vuonna 2012. Tällöin siihen kuului 130 000 sotilasta ja muuta työntekijää. Afganistan merkitsi Natolle pitkää ja vaikeaa hanketta. Se päättyi, kun Yhdysvallat päätti vetäytyä maasta vuonna 2021. Sen jälkeen Afganistan päätyi äärijärjestö Talibanin käsiin.

## Libya 2011

Nato aloitti sotatoimet Libyassa maaliskuussa 2011 tarkoituksena suojata väestöä Muammar Gaddafin hallinnon hirmuteoilta. Nato valvoi lentokieltoaluetta ja asevientikieltoa ja iski sotilaskohteisiin sekä suojasi siviilejä. Sotatoimet päättyivät lokakuussa 2011 Gaddafin kuolemaan kapinallisten käsissä. Naton koneet olivat pommittaneet myös Gaddafin pakosaattuetta.

## Lähteet
Nordisk Film -palkinto

**Nordisk Film -palkintoa** on jaettu Suomessa vuodesta 2019. Palkinto on rahamääräisesti suurin suomalainen elokuvapalkinto. Vuonna 2022 palkinnon rahallinen arvo oli 20 000 euroa. Palkinto jaetaan vuosittain ja sen saajan valitsee riippumaton, elokuvantekijöistä koostuva tuomaristo.

Palkinnon lahjoittaa ''Nordisk Film -säätiö'' (*Nordisk Film Fonden*), joka on osa *[[Egmont-konserni|Egmont]]-säätiötä*. Egmont-säätiö on kaupallinen säätiö, johon kuuluu medialiiketoimintaa harjoittava kaupallinen kokonaisuus sekä hyväntekeväisyyskokonaisuus, joka tukee avun tarpeessa olevia lapsia ja nuoria vuosittain noin 13 miljoonalla eurolla. Elokuvaa ja elokuvantekijöitä tukeva Nordisk Film -säätiö on itsenäinen osa Egmont-säätiötä.

Palkinnon myöntäminen aloitettiin Tanskassa 1996 ja Norjassa 2015.

## Palkitut

* 2019: Aleksi Salmenperä ja Samu Heikkilä elokuvasta ''Tyhjiö''
* 2020: Elli Toivoniemi, Kirsikka Saari, Anna Paavilainen, Alli Haapasalo, Reetta Aalto, Jenni Toivoniemi ja Miia Tervo elokuvasta *[[Tottumiskysymys]]*
* 2021: Hamy Ramezan elokuvasta ''Ensilumi''
* 2022: Sari Aaltonen, Teemu Nikki ja Jani Pösö elokuvasta ''Sokea mies, joka ei halunnut nähdä Titanicia''
* 2023: ohjaaja Hanna Bergholm, kuvaaja Jarkko T. Laine, käsikirjoittaja Ilja Rautsi ja tuottaja Mika Ritalahti elokuvasta *[[Pahanhautoja]]*.
* 2024: ohjaajat Suvi West ja Anssi Kömi elokuvasta ''Máhccan – kotiinpaluu''.
* 2025: ohjaaja Virpi Suutari ja kuvaaja Teemu Liakka elokuvasta ''Havumetsän lapset''.
* 2026: näyttelijät Elina Knihtilä ja Pirjo Lonka elokuvasta *[[100 litraa sahtia]]*.

## Viitteet
Minttu Heimovirta

**Minttu Heimovirta** on suomalainen biologi, eräopas, tietokirjailija ja tiedetoimittaja, joka työskenteli Ylellä tiede- ja luonto-ohjelmien toimittajana 2005-2018. Hän asuu Ylläksellä ja omistaa Pihka Outdoors -vaellusyrityksen.

Heimovirta opiskeli biologian kandidaatiksi Englannissa Anglia Ruskin Universityssä Cambridgessa. Helsingin yliopistossa hän suoritti maisteriopinnot pääaineenaan ekologia ja evoluutiobiologia ja valmistui filosofian maisteriksi vuonna 2007. Ennen Ylen toimittajan uraa hän suoritti Cambridgessä *Broadcasting in Natural History* -kurssin ja päätyi sen innoittama Ylelle töihin.

Ylellä Heimovirta on tehnyt mm. Prisma studio ja Puoli seitsemän-ohjelmia sekä yhdessä dokumenttiohjaaja Markku Sipin kanssa neliosaisen sarjan *Elävät puut*, jossa käsitellään puiden keskinäisiä viestejä, aisteja ja lisääntymistä. Heimovirran ensimmäinen tietokirja *Sutinaa ja suhmurointia* (Kirjapaja 2022) käsittelee samaa aihepiiriä. Teoksessaan hän kertoo hauskoina tarinoina Suomen luonnossa esiintyvien eläin- ja kasvilajien elintavoista.

## Teokset
* 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
* 
* Linkedin
Eero E. Toivonen

**Eero Ensio Toivonen** (4. elokuuta 1903 Eura – 23. heinäkuuta 1983 Porvoo) oli suomalainen opettaja, maanviljelijä ja koulun- ja järjestöjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Toivosen vanhemmat olivat opettaja Kaarlo Vihtori Toivonen ja Elina Josefina Lukkala ja puoliso vuodesta 1934 agronomi Salli Rakel Vainio. Toivonen tuli ylioppilaaksi Rauman yhteislyseosta vuonna 1923 ja valmistui agronomiksi vuonna 1929. Hän oli valmistuttuaan Pienviljelijäin Keskusliiton karjatalouskonsulentti vuoteen 1934 asti ja siirtyi sitten Siipikarjanhoitajain Liiton sihteeriksi. Sen yhteydessä hän oli myös Siipikarjanhoitokoulun opettaja ja johtaja Hämeenlinnassa 1935–1939 ja *Siipikarja*-lehden päätoimittaja 1935–1942. Maanviljelijänä Pornaisissa Toivonen toimi 1945–1966. Hän oli Vientikunta Munan hallintoneuvostossa vuodesta 1947 ja toimi sen puheenjohtajana 1952–1974. Sota-aikana Hankkijan neuvontaosaston hoitajana työskennellyt Toivonen oli myöhemmin myös Hankkijan hallintoneuvoston jäsen. Hän toimi Helsingin yliopiston maatalouskauppaopin ylimääräisenä opettajana 1944–1947. Toivonen oli Pornaisten kunnanvaltuuston puheenjohtaja 1946–1956 sekä vuodesta 1961 ja hänellä oli myös muita luottamustehtäviä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1963.

## Lähteet
Manuel Bento

**Manuel Galrinho Bento** (25. kesäkuuta 1948 – 1. maaliskuuta 2007) oli portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edusti liigatasolla kotimaassaan Barreirensea kausina 1967–1972 ja Benficaa kausina 1972–1992. Hän voitti  Portugalin liigamestaruuden kymmenen kertaa ja Portugalin cupin kuusi kertaa. Hänet valittiin Portugalin vuoden jalkapalloilijaksi 1977.

Bento pelasi Portugalin maajoukkueessa 63 maaottelua vuosina 1976–1986. EM-kilpailuissa 1984 hän pelasi täydet minuutit kaikissa kolmessa alkulohko-ottelussa ja jatkoaikatappioon päättyneessä välieräottelussa Ranskaa vastaan. Syksystä 1984 alkaen hän oli maajoukkueen kapteeni, missä tehtävässä hän oli satunnaisesti toiminut aiemminkin. MM-kilpailuissa 1986 hän pelasi voitokkaan alkulohko-ottelun Englantia vastaan mutta loukkaantui sitten harjoituksissa eikä pelannut enää kahdessa muussa alkulohko-ottelussa, jotka Portugali hävisi.
## Lähteet
Zmijiv

**Zmijiv** (; ) on kaupunki Itä-Ukrainassa, Harkovan alueen Tšuhujivin piirissä. Kaupunki sijaitsee Donetsin oikealla puolella (länsirannalla), joen sivuhaara Možin yhtymäkohdassa, maanteitse 42 kilometriä aluekeskus Harkovasta eteläkaakkoon, ja 41 kilometriä piirikeskus Tšuhujivista lounaaseen.

Kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 14&nbsp;071 (2021), vuoden 2001 väestönlaskennassa asukkaita oli ollut 16&nbsp;976; enemmistö asukkaista oli ukrainalaisia. Zmijiv oli aiemmin (1923-2020) Zmijivin piirin hallintokeskus, mutta kesän 2020 aluehallinnon uudistuksessa se liitettiin osaksi laajenettua Tšuhujivin piiriä.

Kaupungin aseman Zmijiv sai ensimmäisen kerran vuonna 1797. Neuvostoaikana vuonna 1928 kaupunkityyppisen taajaman asema ja 1948 kaupungin asema. Vuosina 1976–1990 paikkakunnan nimenä oli **Hotvald** () Klement Gottwaldin mukaan,


Зміїв - 07.JPG|Kaupungin keskustaa.
Zmiiv Railway Station. Station Building 3.jpg|Rautatieasema.
Ukr Zmiiv Bus station 2 2020 SU-HS.jpg|Linja-autoasema (2020).
Зміївська районна рада, Зміївська районна державна адміністрація 2.JPG|Zmijivin piirin hallintorakennus (2012).
Ukr Zmiiv Museum of Local Lore 1 2020 SU-HS.jpg|Paikallismuseo.
Ukr Zmiiv Church of the Holy Trinity 1 SU-HS 2020.jpg|Kirkko.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Carlos Manuel

**Carlos Manuel Correia dos Santos** (s. 15. tammikuuta 1958 Moita) on portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hänen liigauransa kesti vuodesta 1975 vuoteen 1994, ja hän pelasi kotimaansa lisäksi puoli vuotta Sveitsissä. Hänet valittiin Portugalin vuoden jalkapalloilijaksi 1985.

Carlos Manuel edusti seuratasolla kotimaassaan CUF Barreiroa 1975–1978, Barreirensea 1978–1979, Benficaa 1979–1987, Sportingia 1988–1990, Boavistaa 1990–1992 ja Estorilia 1992–1994. Hän voitti Portugalin liigamestaruuden vuosina 1981, 1983, 1984 ja 1987 sekä Portugalin cupin vuosina 1980, 1981, 1983, 1985, 1986, 1987 ja 1992. Vuonna 1983 hän pelasi UEFA-cupin kaksiosaisessa loppuottelussa, jossa Benfica hävisi belgialaisseura Anderlechtille yhteismaalein 1–2. Vuoden 1988 alkupuoliskon Carlos Manuel pelasi Sveitsissä Sionin joukkueessa.

Carlos Manuel pelasi Portugalin maajoukkueessa 42 maaottelua vuosina 1980–1986 ja teki niissä kahdeksan maalia. EM-kilpailujen 1984 karsinnoissa hän teki maalin kotiottelussa Suomea ja vierasottelussa Puolaa vastaan. EM-lopputurnauksessa hän pelasi avauskokoonpanossa kaikissa kolmessa alkulohko-ottelussa mutta jäi vaihtopelaajaksi jatkoaikatappioon päättyneessä välieräottelussa Ranskaa vastaan. MM-kilpailujen 1986 karsinnoissa Carlos Manuel teki maalin kotiottelussa Tšekkoslovakiaa sekä vierasotteluissa Maltaa ja Länsi-Saksaa vastaan. Kaukolaukauksella syntynyt maali Länsi-Saksaa vastaan toi Portugalille 0–1-voiton ja paikan MM-lopputurnaukseen. Pelaajien ja Portugalin jalkapalloliiton välisten riitojen edeltämän MM-turnauksen ensimmäisessä ottelussa Portugali voitti Englannin, ja Carlos Manuel teki jälleen ottelun ainoan maalin. Portugali hävisi kaksi muuta otteluaan eikä selviytynyt alkulohkosta jatkoon. Siihen päättyi myös Carlos Manuelin maajoukkueura.

## Lähteet