Isojärvi (Mäntsälä)

**Isojärvi** (myös **Onkimaanjärvi**) on Uudellamaalla Mäntsälän Herman Onkimaalla ja hieman Pornaisten Halkialla sijaitseva järvi. Etäisyys Helsingistä on  pohjoiskoilliseen ja Mäntsälän keskustasta kahdeksan kilometriä etelään. Isojärvi on Mäntsälän suurin järvi .

## Maantietoa
Isojärvi on  pitkä,  leveä, ja sen pinta-ala on  eli . Se on muodostunut mäkiseen metsämaaston laajaan painanteeseen. Sen lähiympäristössä on pieniä mäkiä, joiden välisissä laaksoissa maasto voi olla alavaa. Järven rantaviiva on pääpiirteissään pyöreän muotoinen. Erityispiirteen antavat Korkeakallio ja sen viereinen lahti, sekä eteläosan lahdelma Paattihauta. Järven itärannan Korkeakallio kohoaa 90 metriä merenpinnan yläpuolelle eli noin 30 metriä Isojärven pinnan yläpuolelle. Järvessä on kartan mukaan kaksi saarta, Vähäsaari ja Koppisaari. Etelärannikolla on kaksi pikkuniemeä, Mökkisaari ja Isosaari, jotka nimensä perusteella ovat joskus olleet saaria.

Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven pohja on lähes tasainen ja syvyydet ovat järvenselällä 2–. Järven tilavuudeksi on määritetty  kuutiometriä, jolloin sen keskisyvyydeksi tulee . Järven syvyys on  ja syvin kohta sijaitsee keskellä järveä . Järven rantaviivan pituus on . Isojärven rannoilla on sekä metsää että peltoa, valuma-alueella harjoitetaan runsaasti maataloutta. Isojärven eteläisin osa sijaitsee Pornaisissa. Vuonna 2008 sijaitsi rannikolla 65 kiinteistöä. Lisäksi voidaan mainita Mäntsälässä yleinen uimaranta ja Pornaisten kunnan leiritupa.

## Luontoarvoja
Vuonna 2008 julkaistussa selvityksessä järvi luokiteltiin hyvin reheväksi järveksi. Järven käyttökelpoisuuslukituksessa se on ollut tyydyttävä vuosina 1984–1986, 1989–1992, 1994–1997 ja välttävä vuosina 1998–2003. Sen kokonaisfosforipitoisuus oli  litrassa vettä (μg/l), klorofylli a-pitoisuus  ja kokonaistyppipitoisuus . Vesi oli saven sameuttamaa, näkösyvyys oli  ja sameus . Fosforipitoisuudet ovat vuosikymmenten aikana olleet trendimäisessä kasvussa. Ravinteiden kasvu on nelinkertaistanut levien määrää. Leväkukintoja esiintyi säännönmukaisesti. Talvisin vedessä esiintyvän liukoisen hapen määrät ovat vaihtelevat hyvästä tilanteesta täydelliseen happikatoon. Kesäisin veden happitilanne on ollut hyvä. Vuoden 2008 selvityksen aikoihin järvenselkä oli avoin ja vapaa vesikasvillisuudesta. Rannikolla rantaa seurasi vesikasvillisuusvyöhyke, joka koostui järviruo'osta ja järvikortteesta. Lahtien suojassa esiintyivät yleisesti kelluslehtiset kasvit, kuten ulpukka, ja uposlehtisiin kuuluvat uistinvita ja ahvenvita. Järven kalastoon kuului hauki ja kuha, jotka olivat tärkeimmät saaliskalat, sekä siika, lahna, särki, ahven ja kiiski. Vuosien 1999 koekalastuksien tulosten perusteella särki muodosti saaliista  ja lahna . Myöhempien koekalastuksien tulokset pudottivat särjen osuutta kolmannekseen aiemmasta osuudesta. Järven yleistilaa parantaakseen toteutettiin järvessä erilaisia hankkeita. Silloin, 2000-luvun alussa, harjoitettiin rantojen vesikasvillisuuden niittoa ja talvella 2003 kokeiltiin veden hapettamista kolmen pumpun avulla. Hapettamisen vaikutukset jäivät vähäisiksi.

Isojärven ekologinen tila oli vuonna 2013 välttävä ja vuonna 2019 huono. Näkösyvyys oli edelleen . Vuonna 2024 todettiin uutisessa, että Isojärven ekologinen tila on huono. Silloin todettiin, että  järven saamasta fosforikuormasta aiheutui peltoviljelystä ja  haja-ja loma-asutuksesta. Järven heikkoa tilaa kartoitettiin vuosina 2021 ja 2022. Matala järvi ei koskaan lämpötilakerrostu edes jään alla. Talvella 2021–2022 veden happipitoisuus oli pohjan tuntumassa noin  ja metrin syvyydessä 5– vettä. Samaan aikaan kesäisin kesäkuusta syyskuuhun veden happamuustaso vaihteli pH&nbsp;7,5–9 ja hapen kylläisyysaste noin 90&nbsp;%–140&nbsp;%. Molemmat kesäarvot viittaavat levien voimakkaaseen yhteyttämiseen. Pintaveden kokonaisfosforipitoisuudet vaihtelivat kesällä 2021 80– ja kesällä 2022 86–, ja vastaavasti kokonaistyppipitoisuudet 1&nbsp;800– ja 1&nbsp;800–.

Silloin syynä oli Halkianojan tulvaherkkyys, jonka vuoksi on vaadittu vesiensuojelutoimia. Halkianjoen alajuoksulle rakennettiin kosteikkoalue ja Onkimaanjoen alkuun järven luusuaan toinen hanke. Järvelle on käynnistynyt vesiensuojeluhanke vuosille 2024–2026, johon kosteikon rakentaminen sisältyi.

## Vesistösuhteet
Isojärvi sijaitsee Porvoonjoen vesistössä (vesistöaluetunnus&nbsp;18) Piurunjoen valuma-alueella&nbsp;(18.06), jonka Isojärven valuma-alueeseen&nbsp;(18.063) järvi kuuluu. Järven valuma-alueen pinta-ala  ja sen laskennollinen viipymä on  eli  . Siihen tulee ympäröiviltä pelloilta (27&nbsp;% valuma-alueesta ) lyhyitä ojia, mutta yksi oja on muita pitempi: Ruumissuolta alkava Halkianoja . Isojärven itäpuolella sijaitsee pienempi Pivanjärvi, jonka laskuoja yhtyy Onkimaanjokeen alempana.. Lasku-uoma Onkimaanjoki alkaa järven itärannasta. Se yhtyy  päässä Saarenniitynojaan, jolloin niistä muodostuu ensin Sääksjärvenjoki ja lopuksi Piurunjoki. Erän käsityksen mukaan, kyseessä on koko matkalla Piurunjoki, jolla on paikallisniminä Onkimaanjoki ja Sääksjärvenjoki . Isojärven vedenpinnan korkeus on  mpy&nbsp;(N2000).

## Historiaa

Vuosina 1855–1856 julkaistussa Kalmbergin kartastossa on ”Isojärven” pohjoisrannikolla ”Hermanongimaa by” Herman Onkimaan kylä. Se muodostuu kuudesta maatilasta ja kolmesta torpasta. Maatalojen peltomaat sijaitsevat pohjoisrannoilla ja niitä ympäröi niittymaita. Laskujoen varressa on myös niittyjä sekä torppien peltoja. Järven etelärannassa on pitkä ja kapea niemi, jota vastaa nykyistä Isosaaren niemeä. Vuosina 1870–1907 julkaistussa Senaatin kartastossa järven karttanimi on ”Onkimaan järvi” (katso oikealla) ja pohjoisrannassa ”Onkimaan” kylä. Senaatin kartaston mukaan muutamassa vuosikymmenessä järven länsipuolinen Halkia on raivannut niittymaat järven länsirantaan asti. Lisäksi Onkimaalla on laskuojassa vesimylly, mutta ei Onkimaanjoessa. Vuonna 1916 julkaistussa Riihimäen seudun taloudellisessa kartassa on tilanne säilynyt hyvin samanlaisena, vaikka joenvarsiniityistä on raivattu peltomaata. Seuraavassa vuonna 1938 julkaistussa taloudellisessa kartassa ainoa ero on pohjoispuolella sijainneen Vähäjärven järvenlasku. Kartassa kutsutaan Isojärven nykyistä Vähäsaarta ”Veljestensaareksi”. Eteenkin järjen pohjoispuolelle ”Hermanonkimaalle” on piirretty runsaasti kyläteitä, jotka yhdistävät maatilat toisiinsa. Isojärven vedenpintaa on aikoinaan laskettu maatalouden lisämaantarpeen tyydyttämiseksi, mutta järvenlaskun ajankohta ei tässä ole tiedossa.

Vuoden 1956 peruskartassa kutsutaan nykyistä Vähäsaarta ”Lehtisensaareksi” ja seuraavassa, vuoden 1974 kartassa, ”Vähäsaareksi”. Vuoden 1974 kartassa näkyy selä luoteisrantaan että kaakkoisrantaan lohhkottuja kesämökin tontteja, joihin on lähes jokaiseen rakennettu asumus. Rantarakentaminen on yleistynyt muillakin rannoilla, vaikkakaan ei niin tiheästi. Kesämökkien määrä ei tämän jälkeen ole lisääntynyt merkittävästi.

## Lähteet