open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Annastuuna Korkeemäki

**Annastuuna Korkeemäki** (23. toukokuuta 1833 Tyrvää − 22. lokakuuta 1906 Tyrvää) oli suomalainen kansannainen, tietäjäeukko ja tarinankertoja.. Annastuunan reheviä, monipuolisia tarinoita, loitsuja ja lauluja kirjoittivat muistiin Heikki Ojansuu vuosina 1889-1890, Hannes Äijälä 1895 ja Martti Alpiranta (ennen 1904 Ahlstedt) 1902-1905. Professori ja kielitieteilija Pertti Virtaranta kirjoitti 1969 SKS:lle teoksen *Annastuuna aikanansa* mainittujen perinteenkerääjien arkistotallenteista ja laati Tuuna-mummon lyhyen elämäkerran mm. vuonna 1968 Vammalan seudulla tekemiensä varsin lukuisten haastattelumuistiinpanojen ja -ääninauhojen perusteella.

Annastuunalta kerättyihin teksteihin ovat tehneet lauluja Heikki Valpola sekä Annastuuna-yhtyeelle Timo Ruottinen ja Hannu Virtanen.
   
## Lähteet
Transgression

__NOTOC__
**Transgression** on Fear Factoryn kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 22. elokuuta 2005. 
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
#  
# 
#  
#  
#  (U2 cover) 
#  (Killing Joke cover) 
# 

## Vastaanotto

*Transgression* sai ristiriitaisen vastaanoton. Soundin Ville Sorvali piti albumia huolella tuotettuna ja sen orgaanisempaa äänimaailmaa rohkeana ratkaisuna. Hän näki monissa kappaleissa tunnelman vaihtelun ääripäästä toiseen olevan "erittäin tyylikkäästi" toteutettu. Hän piti kappaletta "Supernova" radiosoiton toivossa tehtynä täytteenä. Blabbermouth näki albumin sisältävän enemmän vaihtelua *Archetypeen* verrattuna, mutta sen ei nähty vieraannuttavan yhtyeen fanikuntaa. Desibeli.netin Mika Rothin mielestä "*Transgression* on helposti tunnistettavissa Fear Factory levyksi, mutta sen keveys, soundillinen ohuus ja useiden kappaleiden suoranainen mitäänsanomattomuus pistävät monissa kohdin hiljaiseksi."

Albumin jälkeen Fear Factoryyn palannut kitaristi Dino Cazares sanoi haastattelussaan Metal Hammerille, ettei *Transgression* ollut "kokeilu, joka meni hyvin, mutta se oli kokeilu". Metal Hammer myös listasi vuonna 2016 *Transgressionin* Fear Factoryn huonoimmaksi albumiksi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Alabaman sinetti

**Alabaman sinetti** on Yhdysvaltain osavaltio Alabaman virallinen tunnus sen lipun ohella. Sinettiä käytetään muun muassa virallisten asiakirjojen todentamiseksi.

Sinettiin on kuvattu Alabaman osavaltion kartta, johon on nimetty sen suurimmat joet. Sinettiin on nimetty myös Alabaman naapuriosavaltiot Tennessee, Georgia, Florida, ja Mississippi, sekä lisäksi osavaltion eteläosaa rajaava Meksikonlahti. Sinetin reunoilla lukee mustin kirjaimin ”Alabama” ja ”Great Seal”(). Nykyinen sinetti on otettu käyttöön vuonna 1939.

## Aiemmat versiot

Tiedosto:Seal of Alabama (1868–1939).svg|1868–1939


## Lähteet
Alaskan sinetti

** Alaskan sinetti** on Yhdysvaltain osavaltio Alaskan virallinen tunnus sen lipun ohella. Sinettiä käytetään muun muassa virallisten asiakirjojen todentamiseksi.

Sinettiin on kuvattu Alaskan tyypillistä maisemaa, kuten vuorien yli nousevat auringonsäteet, merenranta, metsää, kaivosteollisuuden tehtaita ja vehnäpelto. Sinetin reunoilla lukee kultaisin kirjaimin ”The Seal of the State of Alaska” (). Nykyinen sinetti on otettu käyttöön 1910.

## Aiemmat versiot

Tiedosto:Seal of Alaska (1884–1910).svg|Ennen osavaltiutta käytetty sinetti.


## Lähteet
Väinö Pessi

**Väinö Pessi** (21. lokakuuta 1896 Kaukola – 4. syyskuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen kauppaneuvos, yritysjohtaja ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja.

## Henkilöhistoria
Pessin vanhemmat olivat maanviljelijä Mikko Pessi ja Iida Maria Vihonen ja puoliso vuodesta 1926 talousopettaja Martta Sinkkanen. Ylioppilaaksi Pessi tuli Käkisalmessa 1917 ja osallistui sekä Suomen sisällissotaan että Vienan retkiin. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1922 pääaineinaan meijerioppi sekä maanviljelyskemia, -fysiikka ja -oppi. Pessi työskenteli valmistuttuaan Porissa Satakunnan meijeriliiton sihteerinä, vuodesta 1924 vastaavassa toimessa Pohjois-Karjalassa ja vuodesta 1928 myös siihen liittyen Pohjois-Savon meijeriliiton sihteerinä. Vuonna 1938 hänestä tuli keskusosuusliike Hankkijan meijeri-, kone- ja tarvikeosaston johtaja ja koko osuusliikkeen toimitusjohtaja syyskuussa 1947, Taavi Arolan kuoltua. Pessi oli kuitenkin myös Hankkijan meijerikoneosaston johtaja aina vuoteen 1954 saakka. Hankkijan toimitusjohtajana  Pessi työskenteli vuoden 1961 loppuun asti. Kauppaneuvoksen arvonimen 1949 saanut Pessi tunnettiin myös monista luottamustoimista ja karjalaisen kulttuurin tukemisesta, samoin kuin kirjallisista töistä, joista viimeinen ilmestyi postuumisti. 

## Julkaisuja
* *Pohjois-Karjalan osuusmeijeriliiton 25-vuotiskertomus ja osuusmeijeriliike Pohjois-Karjalassa v. 1927*, 1928
* *Lyhyt maitotalousoppi*, 1930 (6. painos). Vilho Hirvensalo, Väinö Pessi
* *Maidon kotikäsittelyn opas*, 1930
* *Pohjois-Savon meijeriliiton 25-vuotiskertomus*, 1933
* *Kertomus Leppävirran osuusmeijerin i.l. toiminnasta vuosina 1901–36*, 1936
* *Mahdollisuuksista koneiden avulla säästää työvoimaa meijerissä*, 1942
* *Muistikuvia Kaukolan voimistelu- ja urheiluseura Visan 50-vuotistaipaleelta*, 1963
* *Savo-Karjalan Meijeriliitto r. y. 1916–1965*, 1966
* *Suomen meijeriteollisuuden vaiheita*, 1966
* *MKT tehtaat Oy: 1918–1967*, 1967
* *Nurmeksen osuusmeijerin vaiheita 1901–1971*, 1971. Väinö Pessi, Aulis Sutinen

## Lähteet
Gen Takagi

**Gen Takagi** (; s. 14. tammikuuta 1990 Sendai, Japani) on Suomeen muuttanut japanilainen tubettaja ja manzaikoomikko. Takagilla on Youtube-kanava *Gen Takagi | Korkealinna*, jolla on yli 58&nbsp;000 tilaajaa ja videoilla yli 7 miljoonaa katselukertaa.

Ennen manzaihin paneutumista Takagi käsitteli videoillaan muun muassa suomen kielen opiskelua sekä Suomen ja Japanin kulttuurieroja. Lisäksi hän teki sketsejä esimerkiksi TikTok- ja Instagram-tileilleen. Manzaiprojektin aloittamisen jälkeen Takagi muutti videotuotantoaan, eivätkä hänen tekemänsä manzaihin liittymättömät Youtube-videot ole enää nähtävillä hänen kanavallaan. Nykyisin hän julkaisee manzaisisältöä lyhytvideoformaatissa sekä pidempinä Youtube-videoina. Manzaiprojektin aikaiset videot ovat saaneet Takagin aiempaan sisältöön verrattuna vähemmän näyttökertoja.

## Elämäkerta
Gen Takagi syntyi 14. tammikuuta 1990 Japanin Sendaissa. Lapsena hän muutti vanhempiensa kanssa Tokioon. Takagi valmistui vuonna 2012 televisio- ja media-alan asiantuntijaksi Nihon University College of Art -taideyliopistosta. Hän työskenteli televisio-ohjelmatuotannossa ohjaaja-apulaisena ja muutamassa it-alan yrityksessä videoleikkaajana noin kahdeksan vuotta, kunnes heinäkuussa 2020 muutti Suomeen Tampereelle.

Takagi meni naimisiin suomalaisen naisen kanssa 2020. Hän tutustui tulevaan vaimoonsa Tinderissä tämän ollessa Tokiossa vaihto-opiskelijana. Elokuussa 2022 Takagi muutti vaimonsa kanssa Poriin.

## Ura
Takagilla on oma tuotemerkki *Korkealinna*. Merkin nimi perustuu siihen, että hänen sukunimensä, *Takagi*, tarkoittaa japanin kielellä korkeaa linnaa. Takagin videoita on käytetty kouluissa opetusmateriaalina.

Takagin videoista on syntynyt myös internetilmiöitä, ja muun muassa hänen YouTubeen julkaisemasta kappaleesta ”Perjantai Laulu” on tehty useita versioita, joista viimeisin, BirdyHead-nimisen EDM-tuottajan julkaisema versio on saanut Spotifyssa yli 25 000 kuuntelukertaa. Lisäksi alkuperäisversiota on käytetty TikTok-videoissa yli 4 500 kertaa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Simo Kymäläinen, Japanilaisia naurattaa suomalainen leuaton kala, mutta myös Kummeli-vitsit – Porilaistunut koomikko Gen Takagi tietää miksi Yle.fi, uutiset 15.6.2023
* ''Korkealinna''-verkkosivu
Mosambikin tiedeakatemia

**Mosambikin tiedeakatemia** (, lyhennys **ACM**, , ASM) on Mosambikin pääkaupungissa Maputossa sijaitseva, vuonna 2009 perustettu kansallinen tiedeakatemia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Academia de Ciências de Moçambique  (blogspot.com)
Eugene de Blaas

**Eugene de Blaas** tunnettu myös nimillä **Eugen von Blaas** ja **Eugenio de Blaas** (24. heinäkuuta 1843 Albano Laziale − 10. helmikuuta 1931 Venetsia) oli italialainen, klassisen koulukunnan taidemaalari. Hänen vanhempansa olivat itävaltalaisia ja Venetsia oli taiteilijan syntyessä osa Itävallan keisarikuntaa. 
## Elämänvaiheita
De Blaas syntyi taiteelliseen perheeseen. Hänen isänsä Karl von Blaas oli muotokuvamaalari, kuvanveistäjä ja hoiti professorin virkoja ensin Wienin ja myöhemmin Venetsian taideakatemioissa. Hänen veljensä Julius oli kuuluisa taistelumaalari ja sai myöhemmin Rooman taideakatemian professuurin. 

Opetuksensa de Blaas sai pääasiassa isältään, sekä kotona että taideakatemiassa. Hän päätti ottaa aiheekseen venetsialaiset ja heidän elämänsä.  Hän kuvasi romantisoidusti kalastajia, veden kantajia ja pyykkäreitä. Kriitikko Luigi Chirtanin mukaan kukaan ei kuvaa Venetsiaa ja venetsialaisia yhtä kauniisti kuin de Blaas. Myös Britanniassa kiinnostuttiin de Blaasin taiteesta ja hänellä oli siellä säännöllisesti näyttelyitä vuosina 1875 - 1892.  

Oleskellessaan Britanniassa de Blaas teki merkittävän sopimuksen taidevälitysliike Arthur Tooth & Sonin kanssa ja myöhemmin merkittävän välittäjän, T. MacLeanin kanssa. Hän matkusteli myös Ranskassa ja Belgiassa. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://www.artsy.net/artist/eugene-de-blaas/works-for-sale
Currituckin piirikunta

**Currituckin piirikunta** () on Yhdysvaltojen Pohjois-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 28&nbsp;100 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Currituck ja suurin asutuskeskus on Moyock. Piirikunta on perustettu 1668.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kokkeibon

**Kokkeibon** (*kokkei* = 'huumori', 'hauskuus', 'vitsi') on japanilainen proosalaji, kaskukirja. Laji syntyi Edossa (nyk. Tokio) Edo-kaudella 1700-luvun puolivälissä ja oli suosituimmillaan 1800-luvun alussa. Sen edeltäjä humoristisessa kirjallisuudessa oli sharebon. Kirjoissa kuvataan satiirisessa valossa nautinnonhaluisen kaupunkiporvariston elämää. Tapahtumat sijoittuvat esimerkiksi majataloihin ja kylpylöihin.

Kokkeibon-kirjallisuuden maineikkaita edustajia on Shikitei Sanba.

## Lähteet
Kara Musa Paššan moskeija

**Kara Musa Paššan moskeija** () on entinen moskeija Réthymnon kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Réthymnon vanhassakaupungissa Arkadíou ja Víktoros Ougkó -katujen risteyksessä.

Moskeija on rakennettu kaupungin osmanivalloituksen vuonna 1646 jälkeen ja omistettu nimellään valloittajan laivastoa tuolloin komentaneelle paššalle. Varhaisemmin venetsialaisvallan aikana samalla paikalla oli Pyhälle Barbaralle (*Agía Varvára*) omistettu luostari.

Moskeijarakennuksessa on suuri kupoli sekä kolme pienempää kupolia. Moskeijaan on kuulunut minareetti, josta on jäljellä rauniot. Rakennuksen lähellä on myös kupolilla varustettu lähdekaivo, jonka kupolin alla on sisäänkäynti moskeijapihalle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Küçük Hasan Paššan moskeija

**Küçük Hasan Paššan moskeija** (*Kioutsouk Hassanin moskeija*, ), myös **Gialí Tzamisí** (Γιαλί Τζαμισί, ”Rantamoskeija”) ja **Janitsaarien moskeija** (Τζαμί των Γενίτσαρων, *Tzamí ton Genítsaron*), on entinen moskeija Chanián kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Chanián venetsialaisen sataman rannassa.

Moskeija on rakennettu vuonna 1645 juhlistamaan Chanián osmanivaltausta. Näin se oli koko Kreetan ensimmäinen moskeija. Rakennus kunnioittaa nimellään Küçük Hasan Paššaa, joka oli kaupungin ensimmäinen turkkilainen sotilashallitsija. Moskeijan toiminta lakkasi vuonna 1923 Kreikan ja Turkin väestönvaihdon myötä. Nykyisin moskeija on Chanián ainoa säilynyt. Rakennusta on käytetty Chanián arkeologisen museon rakennuksena toisen maailmansodan aikaan ja tämän jälkeen muun muassa varastotilana, kansanperinnemuseona, turisti-infopisteenä ja näyttelytilana.

Moskeijan arkkitehtuurissa on voimakkaita arabivaikutteita. Se on pohjakaavaltaan neliönmuotoinen ja siinä on suuri puolipallonmuotoinen kupoli, jota tukevat kivestä tehdyt kaaret. Sen pohjois- ja länsipuolella on pylväskäytävät, joiden päällä on seitsemän pienempää kupolia. Pylväskäytävät olivat alun perin avoimet, mutta suljettiin 1800-luvulla seinillä, joissa on kaarisisäänkäynnit ja -ikkunat. Moskeijaan on kuulunut minareetti, joka purettiin vuonna 1939. Rakennuksen ympärillä oli alun perin puutarhaa, jossa oli osmanipäälliköiden hautoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Worship

__NOTOC__
**Worpship** on ruotsalaisen death metal -yhtye Hypocrisyn kolmastoista studioalbumi, joka julkaistiin 26. marraskuuta 2021.
## Kappaleet
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  
#  

## Kokoonpano
* Peter Tägtgren – laulu, kitara
* Mikael Hedlund – basso
* Reidar Horghagen – rummut
* Thomas Elofsson – sessiokitaristi 

## Arvostelut
* Imperiumi: 9-/10
* Inferno: 
* Kaaoszine: 
* Soundi: 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko (Spiliá)

**Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko** eli *Neitsyt Marian kirkko* () on bysanttilaisaikainen ortodoksinen kirkko Spilián kylässä Kreetan saarella Kreikassa. Se on omistettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumiselle. Kirkko on koristeltu seinämaalauksin, jotka ovat peräisin 1300-luvulta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Neitsyt Marian taivaaseenottamisen katedraali (Chaniá)

**Neitsyt Marian taivaaseenottamisen katedraali** () on katolinen kirkko Chanián kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se on roomalaiskatolisen Kreetan hiippakunnan katedraali eli piispanistuin.

Katedraali sijaitsee Chanián vanhassakaupungissa lähellä Chanián arkeologista museota ja ortodoksista Neitsyt Marian temppeliintuomisen katedraalia. Se on rakennettu paikalle, jossa sijaitsi alun perin kapusiinimunkkien kappeli vuodelta 1675 sekä näiden luostari ja pieni Neitsyt Marian taivaaseenottamisen kappeli 1700-luvulta. Kappeli korotettiin katedraaliksi Kreetan hiippakunnan perustamisen jälkeen vuonna 1874, mutta korvattiin pian nykyisellä suuremmalla kirkolla. Se valmistui vuonna 1879. Kirkon suunnitteli arkkitehti Vitaliano Poselli.

Kirkko on kolmilaivainen basilika ja edustaa tyyliltään uusklassista arkkitehtuuria joillakin renessanssityylisillä vivahteilla. Kirkkoon kuuluu sinikupolinen kellotorni, joka valmistui vuonna 1882.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Shikitei Sanba

**Shikitei Sanba** (; 1776 Edo – 1822 Edo) oli japanilainen kirjailija ja kauppias. Hänen maineensa loivat kokkeibon-kirjat. Ne olivat kielenkäytöltään nokkelia satiirisia kuvauksia rahvaasta ja pikkuporvaristosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Arkkienkeli Mikaelin kirkko (Episkopí)

**Arkkienkeli Mikaelin kirkko** () eli *Rotónta* (Ροτόντα < *Rotunda*) on bysanttilaisaikainen ortodoksinen kirkko Plataniáksen Episkopín kylässä Kreetan saarella Kreikassa. Se on omistettu arkkienkeli Mikaelille.

Kirkko on rakennettu 500-luvun jälkimmäisellä puoliskolla Kreetan ensimmäisellä bysanttilaisella kaudella, mikä tekee siitä yhden Kreetan vanhimmista säilyneistä kirkoista. Kreetan toisella bysanttilaisella kaudella kirkko toimi Kíssamoksen hiippakunnan katedraalina eli piispanistuimena.

Kirkossa on suuri pyöreä, kerroksittainen kupoli, mistä se on saanut rotunda-nimensä. Kirkko on koristeltu seinämaalauksilla, joita on useissa kerroksissa, ja mosaiikkilattioilla. Varhaisimmat seinämaalaukset ovat 600-luvulta. Toinen, ihmishahmoja vailla oleva maalauskerros on ikonoklasmin ajalta ja kolmas kirkon pyhiä esittävä kerros toiselta bysanttilaiselta kaudelta. Mosaiikkilattiat ovat heti kirkon rakentamisen ajoilta, ja niissä esiintyy muun muassa viinin- ja muratinlehtiä ja kaloja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Neitsyt Marian temppeliintuomisen kirkko (Fódele)

**Neitsyt Marian temppeliintuomisen kirkko** () eli *Neitsyt Marian kirkko* (Ναός Παναγίας, *Naós Panagías*) on bysanttilaisaikainen ortodoksinen kirkko Fódelen kylän lähellä Kreetan saarella Kreikassa. Se on omistettu Neitsyt Marian temppeliintuomiselle.

Kirkko sijaitsee noin kilometrin kylästä luoteeseen paikassa, joka tunnetaan nimillä Loumpiniés ja Skoteiní. Kirkko on rakennettu Kreetan toisella bysanttilaisella kaudella 1000-luvulla. Sen paikalla on aikaisemmin ollut kolmilaivainen basilikakirkko, joka on ajoitettu saaren ensimmäiselle bysanttilaiselle kaudelle 500-luvulle.

Nykyinen kirkko sijaitsee varhaisemman kirkon itäosan paikalla. Kirkko on pohjakaavaltaan ristinmuotoinen ja siinä on kahdeksanikkunainen kupoli. Rakentamisessa on käytetty varhaisemman kirkon osia. Seinät on koristeltu seinämaalauksilla, joita on kahdessa kerroksessa. Varhaisin maalauskerros on kirkon rakentamisen ajalta 1000-luvulta ja toinen noin vuodelta 1323.

Kirkon lähellä sijaitsee Fódelen El Greco -museo.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Neitsyt Marian temppeliintuomisen kirkko (Roussospíti)

**Neitsyt Marian temppeliintuomisen kirkko** () eli *Neitsyt Marian kirkko* (Ναός Παναγίας, *Naós Panagías*) on bysanttilaisaikainen ortodoksinen kirkko Roussospítin kylässä Kreetan saarella Kreikassa. Se on omistettu Neitsyt Marian temppeliintuomiselle.

Kirkko sijaitsee kylän koillisosassa. Se on rakennettu 1300-luvun alkupuolella. Turkkilaiset vandalisoivat kirkkoa vuonna 1896 ja muuttivat sen kahvilaksi. Kirkko kunnostettiin vuonna 2007.

Kirkkorakennus on pieni yksilaivainen basilika ja vailla kupolia. Se on koristeltu sisältä seinämaalauksilla, joista merkittävimpiin kuuluu ristiinnaulitsemista esittävä maalaus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Neitsyt Marian temppeliintuomisen kirkko

**Neitsyt Marian temppeliintuomisen kirkko** voi viitata seuraaviin kirkkoihin:

* Neitsyt Marian temppeliintuomisen kirkko, kirkko Fódelen kylässä Kreetan saarella Kreikassa
* Neitsyt Marian temppeliintuomisen kirkko, kirkko Roussospítin kylässä Kreetan saarella Kreikassa

## Katso myös

* Neitsyt Marian temppeliintuomisen katedraali, useita kirkkoja
Neratzén moskeija

**Neratzén moskeija** () on entinen moskeija Réthymnon kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Réthymnon vanhassakaupungissa Plateía Mikrasiatón -aukion eli Vähäaasialaisten aukion laidalla.

Moskeijarakennus oli alun perin venetsialaisvallan aikaisen augustinolaisluostarin kirkko, joka oli omistettu Neitsyt Marialle (*Santa Maria*) ja rakennettiin 1500-luvun jälkimmäisellä puoliskolla. Se muutettiin moskeijaksi osmanivallan alussa vuonna 1657. Sen minareetti lisättiin vuonna 1890–1891. Rakennus lakkasi toimimasta moskeijana vuonna 1923 Kreikan ja Turkin väestönvaihdon myötä. Se kunnostettiin vuonna 1986. Nykyisin entisessä moskeijassa toimii kaupungin konservatorio.

Moskeijassa on kolme suurta kupolia. Sen minareetti on 33 metriä korkea, mikä tekee siitä kaupungin korkeimman, ja siinä on kaksi parveketta. Rakennuksen länsipuolella on kappeliksi tehty rakennus, joka oli alun perin omistettu Kristuksen ruumiille (*Corpus Christi*). Se rakennettiin vuonna 1617. Kirkon moskeijaksi muuttamisen yhteydessä kappelista tehtiin seminaarirakennus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Panagía Kerán kirkko (Chromonastíri)

**Panagía (Neitsyt Maria) Kerán kirkko** () on bysanttilaisaikainen ortodoksinen kirkko Chromonastírin kylän lähellä Kreetan saarella Kreikassa. Se on omistettu Neitsyt Marialle.

Kirkko sijaitsee noin kilometrin Chromonastírin kylästä etelään. Se on rakennettu 1000-luvulla Kreetan toisella bysanttilaisella kaudella.

Kirkko on yksilaivainen ja varustettu kupolilla. Sisältä kirkko on koristeltu seinämaalauksilla, jotka ovat 1000- ja 1400-luvuilta. Jälkimmäiseen vaiheeseen kuuluvat muun muassa Neitsyt Marian temppeliintuominen sekä kupolin Pantokrator-maalaus. Kirkon eteläpuolella on Pyhälle Annalle omistettu kappeli. Chromonastírissa sijaitsee myös bysanttilainen Pyhän Eutykhioksen kirkko.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Panagía Kerán kirkko

**Panagía (Neitsyt Maria) Kerán kirkko** voi viitata seuraaviin kirkkoihin:

* Panagía Kerán kirkko, kirkko Chromonastírin kylässä Kreetan saarella Kreikassa
* Panagía Kerán kirkko, kirkko Kritsán kylässä Kreetan saarella Kreikassa

## Katso myös

* Panagía Kerán luostari eli Kardiótissan luostari, luostari Kreetan saarella Kreikassa
Panagía Zerviótissan kirkko

**Panagía (Neitsyt Maria) Zerviótissan kirkko** () tai *Panagía Serviótissan kirkko* (Ναός Παναγίας Σερβιώτισσας, *Naós Panagías Serviótissas*) eli *Monastíra* (Μοναστήρα) on bysanttilaisaikainen ortodoksinen kirkko Stýloksen kylän lähellä Kreetan saarella Kreikassa. Se on omistettu Neitsyt Marialle.

Kirkko sijaitsee noin 1,5 kilometriä Stýloksesta pohjoiseen. Se on rakennettu 1100-luvulla Kreetan toisella bysanttilaisella kaudella, ja se oli alun perin Neitsyt Maria Zerviótissan luostarin *[[katholikon]]* eli pääkirkko.

Kirkkorakennus edustaa Konstantinopolissa kehittynyttä kirkkotyyppiä. Se on pohjakaavaltaan ristinmuotoinen ja muistuttaa kolmilaivaista basilikaa. Katolla on kahdeksankulmainen kupoli. Kirkon seinämaalauksia on säilynyt vain huonosti.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Halijärvi (Juuka)

**Halijärvi** on pieni humusjärvi Juuan lounaisosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 2,3 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 62 kilometriä luoteeseen.

## Maantiede
Halijärven pituus kaakosta luoteeseen on noin 3,2 kilometriä. Järven eteläosa on jonkin verran pohjoisosaa kapeampi. Kaakkoisosan Kallioniemi ja luoteisosan Pitkäsaari jakavat järveä. Halijärvessä on pitkä ja kapea vähintään 10 metriä syvä alue, jonka sisällä aivan Kallioniemen pohjoispuolella sijaitsee järven syvin kohta. Pitkäsaaren itäpuolella on 13-metrinen syvänne. Noin seitsemäsosa järvestä on vähintään 10 metriä syvä.
Halijärvessä sijaitsee neljä saarta, joista yksi on alle aarin laajuinen luoto. Suurin saari on noin kahdeksan hehtaarin laajuinen Pitkäsaari, joka on lähes kiinni mantereessa. Muut saaret ovat Kalmosaari, Nuottisaari ja Petäjäsaari. Saaret sijaitsevat järvet luoteispuoliskolla.

Halijärven rannoilla on joitakin maatalousalueita, pääosin rannat ovat metsämaata ja harvapuustoista aluetta. Järven luoteispuolella sijaitsee Halivaara. Maasto kohoaa järven koillispuolella ylängöksi, lounaispuoli on alavampaa. Halijärveen virtaa laskuojia kaakosta ja luoteesta. Järven länsirannalta lähtee Myllypuro Louhilampeen (136,9 metriä mpy). Vesireitti jatkuu luoteeseen Siikalampeen (121,3 metriä mpy) ja Saarvanjokeen, joka on Pohjois-Karjalan ja Pohjois-Savon rajajoki.

Halijärvi (04.748.1.006) kuuluu Saarvanjoen valuma-alueeseen (04.748), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Saarijärven alue (04.74) ja ensimmäinen Juojärven reitin valuma-alue (04.7). Halijärvi on Saarvanjoen valuma-alueen laajin vakavesi; alueeseen kuuluu kaksitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.

## Veden laatu
Halijärveä tutkittiin kesällä 2005. Tuolloin järven käyttökelpoisuusluokitus määriteltiin hyväksi näkösyvyyden (2,0 metriä), kokonaisfosforin ja klorofyllipitoisuuden perusteella. Halijärven vesitilavuus on 13&nbsp;468&nbsp;000 kuutiometriä.
## Lähteet
Pyhän Eutykhioksen kirkko

**Pyhän Eutykhioksen kirkko** () on bysanttilaisaikainen ortodoksinen kirkko Chromonastírin kylässä Kreetan saarella Kreikassa.

Kirkko on rakennettu keskisellä bysanttilaisella kaudella noin 1000-luvulla. Samalla paikalla on kuitenkin ollut rakennus jo 200-luvulla, ja kirkon rakentamisessa on käytetty tämän rakennuksen osia. Kirkko on pohjakaavaltaan risti suorakulmiossa ja siinä on kupoli. Kirkon seinämaalaukset ovat 1000-luvulta, mutta niistä on säilynyt vain vähän. Ne edustavat makedonialaista koulukuntaa. Osmanivallan aikana kirkko muutettiin asumukseksi, mistä on muistona muun muassa uuni.

Chromonastírissa sijaitsee myös bysanttilainen Panagía (Neitsyt Maria) Kerán kirkko.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pyhän Myronin kirkko

**Pyhän Myronin kirkko** () on bysanttilaisaikainen ortodoksinen kirkko sille nimen antaneessa Ágios Mýronaksen kylässä Kreetan saarella Kreikassa. Se on omistettu paikalliselle Pyhälle Myronille.

Kirkko sijaitsee kylän keskellä. Sen paikalla on alun perin myöhäisantiikin aikana ollut Rhaukoksen kaupungin varhaiskristillinen basilikakirkko. Se muutettiin Kreetan toisella bysanttilaisella kaudella 1000–1100-luvulla pohjakaavaltaan kolmilaivaiseksi ristinmuotoiseksi kirkoksi, jossa on ristin keskellä kupoli. Kirkon länsipäässä eli sisäänkäynnin päässä on myöhemmin lisätty korkea, hyvin eri tyyliä edustava kellotorni.

Kirkossa on 300-luvulla eläneen Pyhän Myronin hauta sekä tämän ihmeitätekevänä pidetty ikoni 1500-luvulta. Kirkko juhlii vuosittain 8. elokuuta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Pyhän Nikolaoksen kirkko (Ágios Nikólaos)

**Pyhän Nikolaoksen kirkko** () on bysanttilaisaikainen ortodoksinen kirkko Ágios Nikólaoksen kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se on omistettu Pyhälle Nikolaokselle (*Ágios Nikólaos*), ja se on antanut nimensä koko kaupungille.

Kirkko on rakennettu 600-luvulla Kreetan ensimmäisellä bysanttilaisella kaudella, mikä tekee siitä yhden Kreetan vanhimmista säilyneistä kirkoista. Se on säilynyt nykyaikaan suhteellisen alkuperäisessä asussaan. Kirkko sijaitsee Nisín eli Mpouroúnin niemellä kaupungin koillispuolella. Sen viereinen lahti toimi keskiajalla satamana, ja tunnetaan venetsialaisaikaisissa kartoissa nimellä *Porto di San Nicolo*. Kirkko suojeli merenkulkijoita, sillä Pyhää Nikolaosta pidetään merenkulkijoiden suojelijana.

Kirkossa on suuri kupoli, laaja apsis ja pienet ovet ja ikkunat. Sisältä kirkko on ollut alun perin koristeltu geometrisilla ja kasviaiheilla, minkä perusteella koristelu on tehty ikonoklasmin aikana 700- tai 800-luvulla. Kirkkorakennus kunnostettiin vuoden 1303 maanjäristyksen jälkeen ja koristeltiin tyypillisillä kirkon pyhiä esittävillä seinämaalauksilla.

Nykyisin kirkon lähellä on useita suuria hotelleja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Panagía Kerán kirkko (Kritsá)

**Panagía (Neitsyt Maria) Kerán kirkko** () on bysanttilaisaikainen ortodoksinen kirkko Kritsán kylän lähellä Kreetan saarella Kreikassa. Se on omistettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumiselle.

Kirkko sijaitsee noin kilometrin Kritsán kylästä itään paikassa, joka tunnetaan nimellä Logári. Kirkko on rakennettu alun perin 1200-luvulla Kreetan toisella bysanttilaisella kaudella, ja sitä on laajennettu 1300-luvulla.

Kirkkorakennus on kolmilaivainen. Se on rakennettu vaiheittain niin, että se oli alun perin yksilaivainen kupolilla varustettu kirkko. Sivulaivat, joista etelänpuoleinen on omistettu Pyhälle Annalle ja pohjoisenpuoleinen Pyhälle Antoniokselle, lisättiin 1300-luvulla. Kirkon seinät on koristeltu seinämaalauksilla, joita on tehty useassa vaiheessa. Keskilaivan maalaukset ovat 1200- ja 1300-luvuilta, ja sivulaivojen maalaukset niiden rakentamisajalta 1300-luvulta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ikkunakärpäset

**Ikkunakärpäset** (Scenopinidae) on kärpästen heimo, johon kuuluu noin 420 lajia kolmessa alaheimossa. Heimo on levittäytynyt ympäri maailmaa, mutta se on monimuotoisimmillaan kuivilla alueilla. Heimon laajasta levinneisyydestä huolimatta mannertaosolla monet suvut ovat kotoperäisiä. Ikkunakärpäset ovat varsin pieniä, ja aikuiset yksilöt ovat vain harvoin viittä millimetriä pidempiä.

Heimon tieteellisen nimen pohjana oleva kreikan kielen sana *skenopinos* tarkoittaa näytteilleasettajaa ja viittaa aikuisten kärpästen tapaan hakeutua sisätiloissa ikkunoille.

## Elintavat
Ikkunakärpäset ovat pieniä, hidasliikkeisiä kärpäsiä, jotka eivät ole kovin innokkaita lentämään. Niitä tavataan harvoin luonnosta ja aikuinen kärpänen lieneekin lyhytikäinen. Matomaisen ohuet toukat ovat aktiivisesti liikkuvia petoja, jotka elävät lintujen ja nisäkkäiden pesissä saalistaen muiden siellä elävien hyönteisten, kuten kirppujen ja koiperhosten toukkia. Joitakin lajeja on saatu kasvatettua lahopuista, joissa toukat lienevät eläneet petoina.

Navettaikkunakärpänen (*Scenopinus fenestralis*) on levinnyt ihmisen mukana kaikkialle maailmaan ja se on Suomessakin melko tavallinen ihmisasuntojen vieras. Koska ikkunakärpästoukat ovat muita hyönteisiä saalistavia petoja, ikkunakärpäsiä voitaneen pitää ihmisen kannalta hyödyllisinä asuntovieraina.

## Lajit Suomessa
Suomesta on tavattu kolme ikkunakärpäslajia.
* Scenopininae – varsinaiset ikkunakärpäset
** *Scenopinus fenestralis* navettaikkunakärpänen
** *Scenopinus jerei* metsäikkunakärpänen
** *Scenopinus niger* mustaikkunakärpänen

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laji.fi: Ikkunakärpäset – Scenopinidae
* UniProt: Taxonomy - Scenopinidae 
* University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Scenopinidae
Edward Carpenter

**Edward Carpenter** (29. elokuuta 1844 Brighton, Sussex – 28. kesäkuuta 1929 Guildford, Surrey) oli englantilainen kirjailija, joka yhdistetään yhteiskunnalliseen ja seksuaalisuuteen liittyvään uudistamiseen.

Carpenter opiskeli Trinity Hallissa Cambridgen yliopistossa. Vuonna 1870 hänestä tuli teologi Frederick Denison Mauricen kappalainen.

Kirjoissaan ja runoissaan Carpenter sai paljon vaikutteita Walt Whitmanin töistä.

Yhteiskunnallisena ajattelijana Carpenter seurasi William Morrisin, John Ruskinin ja Henry David Thoreaun jalanjälkiä ja oli kiinnostuneempi yhteiskunnan uudistamisesta kuin poliittisesta vallankumouksesta. Carpenter oli merkittävä kasvissyönnin, avoimen homoseksuaalisuuden, teollistumisvastaisuuden, naisten oikeuksien ja puhtaan ilmaston puolestapuhuja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Siinailaisten Pyhän Matteuksen kirkko

**Siinailaisten Pyhän Matteuksen kirkko** () on jälkibysanttilainen ortodoksinen kirkko Iraklionin kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se on omistettu Pyhälle Matteukselle.

Siinailaisten Pyhän Matteuksen kirkko on Iraklionin vanhimpia säilyneitä kirkkoja. Se on osa *[[metokhion]]*-luostaria, joka rakennettiin vuonna 1508 varhaisemman bysanttilaisaikaisen kirkon raunioille. Alkuperäinen kirkko oli rakennettu Kreetan toisella bysanttilaisella kaudella. Luostarikokonaisuuteen kuuluvat uudempi kirkko, joka on vuodelta 1600, sekä kaksi uusklassista rakennusta ja uudempiakin rakennuksia.

Osmanivallan aikana kirkko oli Iraklionin tärkein. Se tuli Siinain Pyhän Katariinan luostarin alaisuuteen, mistä kirkko on saanut nykyisen nimensä. Noin vuosien 1669 ja 1697 välillä kirkkoon lisättiin etelänpuoleinen laiva, joka on omistettu Pyhälle Paraskevalle. Vuonna 1697 lisättiin Pyhälle Kharalampokselle omistettu kappeli.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Madog ap Maredudd

**Madog Ap Maredudd** (kuollut 1160) oli Powysin kuningas 1132–1160. Madog Ap Maredudd oli viimeinen kuningas, joka hallitsi koko Powysin aluetta, johon kuului jonkin aikaa myös Oswestryn Fitzalanin herruus.

Madog Ap Maredudd seurasi vuonna 1132 valtaistuimella isäänsä Maredudd ap Bleddyn ap Cynfynia. Hänen kaudellaan Powys pystyi laajentumaan itäänpäin yli Mercian kuninkaan Offan rakentaman Offa's Dyke -suojavallin. Madog joutui kuitenkin vuosina 1149–1157 puolustamaan Powysia Gwyneddin kuninkaan Owain Gwyneddin (Owain ap Gruffudd) hyökkäyksiä vastaan. Madog yritti sitkeästi vastustaa Owainin etenemistä, mutta menetti väliaikaisesti tälle maa-alueita Iâlista.

Vuonna 1157 Madog Ap Maredudd tuki Englannin kuninkaan Henrik II:n valloituksia Pohjois-Walesissa. Madog saikin Henrikistä itselleen mahtavan suojelijan naapureiden hyökkäyksiä vastaan. Madog kuoli kolme vuotta myöhemmin, ja hänet haudattiin Meifodin S. Tysilion kirkkoon. Madog Ap Mareduddin kuoleman jälkeen Powysin kuningaskunta jaettiin pienempiin osiin hänen poikiensa ja veljenpoikiensa kesken, eikä Powysia enää koskaan sen jälkeen yhdistetty yhden kuninkaan alaisuuteen.

## Lähteet
Pyhän Matteuksen kirkko

**Pyhän Matteuksen kirkko** voi viitata seuraaviin kirkkoihin:

* Pyhän Matteuksen kirkko, kirkko Langfordin kylässä Isossa-Britanniassa
* Pyhän Matteuksen kappeli, kappeli Kempeleessä Suomessa
* Siinailaisten Pyhän Matteuksen kirkko, kirkko Iraklionissa Kreetan saarella Kreikassa
Sulttaani Ibrahimin moskeija

**Sulttaani Ibrahimin moskeija** () on entinen moskeija Réthymnon kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Réthymnon linnoituksen eli Fortétzan keskellä.

Rakennus on tehty venetsialaisvallan aikana vuonna 1583 ja toimi alun perin Pyhälle Nikolaokselle (*San Nicolò*, *Ágios Nikólaos*) omistettuna kirkkona. Kirkko muutettiin moskeijaksi kaupungin osmanivalloituksen jälkeen vuonna 1646, ja omistettiin nimellään tuolloiselle sulttaanille, Ibrahimille.

Moskeija on pohjakaavaltaan neliönmuotoinen. Siinä on suuri puolipallonmuotoinen ja halkaisijaltaan 11-metrinen kupoli, joka lisättiin moskeijaksi muuttamisen yhteydessä. Moskeijaan on kuulunut minareetti, joka purettiin osmaniajan jälkeen. Moskeijan vieressä on pieni Pyhälle Katariinalle (*Agía Aikateríni*) omistettu kirkko.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Témenoksen linnoitus

**Témenoksen linnoitus** (), myös *Rókka* (Ρόκκα < ), *Nikeforos Fokaksen linna* (Κάστρο Νικηφόρου Φωκά, *Kástro Nikifórou Foká*) tai *Kanlí Kastéli* (Κανλί Καστέλι), on linnoitus Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Iraklionin kunnassa lähellä Profítis Ilíaksen kylää, noin 18 kilometriä etelään Iraklionin kaupungista. Témenos on Kreetan merkittävin alkuperältään bysanttilaisaikainen linnoitus.

## Historia

Linnoituskukkulan arvellaan olleen antiikin aikana Lykastoksen kaupungin akropolis. Témenoksen linnoituksen rakennutti Nikeforos Fokas vallattuaan Kreetan saraseeniarabeilta takaisin Bysantille vuonna 961. Hänen tarkoituksenaan oli siirtää Khandakaksen kaupunki eli nykyinen Iraklion sinne turvallisempaan paikkaan. Kaupungin siirtoyritys kuitenkin epäonnistui kaupunkilaisten vastustuksen vuoksi, sillä sen satama oli kreetalaisille tärkeä. Niin kaupunki rakennettiin ja linnoitettiin uudelleen vanhalle paikalleen. Näin Témenoksen linnoitus jäi lähinnä vartioimaan lähiseutuaan.

Genovalainen Enrico Pescatore kunnostutti linnoituksen saatuaan Kreetan valtaansa vuonna 1204. Myös venetsialaiset vahvistivat linnoitusta saatuaan saaren haltuunsa vuonna 1209. Italialaisittain se tunnettiin muun muassa nimellä *Castello Temene*. Venetsialaisella kaudella linnoituksen lähelle kehittyi kylä, nykyinen Profítis Ilías. Kreetalaisten kapinoidessa venetsialaiset käyttivät linnoitusta turvapaikkanaan.

Vuonna 1647, venetsialaisten ja kreetalaisten osmaniturkkilaisia vastaan käymän sodan aikaan, linnoitus oli osmanien hallussa. Venetsialaiset saivat vallattua sen Gil d'Hasin eli Gildasiksen johdolla, ja kaikki turkkilaiset surmattiin, mistä linnoitus sai turkkilaisperäisen nimen *Kanlí Kastéli*, ”Verinen linna”. Osmanien vallattua Candian eli Iraklionin vuonna 1669 nämä luovuttivat Témenoksen linnoituksen kaupungin osmaneille pettäneelle venetsialaiselle Andrea Barozzille.

Iraklionin kunnan osa Témenoksen kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä linnoituksesta.

## Rakennelma

Témenoksen linnoitus sijaitsee Profítis Ilíaksen kylän eteläpuolella olevalla ympäristöään hallitsevalla Rókkan kukkulalla, jolla on luonnonlähde. Näin se on ollut erinomainen paikka puolustautumiseen. Linnoitus on rakennettu saraseenien uhan vuoksi tarkoituksella niin, ettei se näy merelle.

Linnoitus kattaa noin 60 hehtaarin kokoisen alueen. Nykyisin paikalla on muurien ja tornien jäänteitä, suuria vesisäiliöitä sekä Pyhälle Georgiokselle (*Ágios Geórgios*), Pyhälle Paraskevalle (*Agía Paraskeví*), Neitsyt Marialle (*Panagía*) ja Pyhälle Antoniokselle (*Ágios Antónios*) omistetut kirkot.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kirintöjärvi

**Kirintöjärvi** on järvi Posiolla Lapin maakunnassa viitisen kilometriä kuntakeskuksesta itään. Sen pinta-ala on 3,1 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemen keskustasta on 123 kilometriä itäkaakkoon.

## Maantiede
Etäisyys Kirintöjärven lounaisosasta koillisosaan on 4,5 kilometriä. Itään työntyvän Kirintöniemen eteläpuolinen osa järvestä on länsi–itäsuuntainen ja melko syvä. Kirintöniemen kärjen kohdalla allas kaartuu koilliseen. Järven pohjoisosaa leventää länteen työntyvä Kuoppalahti. Kirintöjärven pohjoinen osa on matalahko, mutta järven koilliskolkassa on 14 metrin syvänne. Järven syvin kohta, 28 metriä, sijaitsee lounaassa. Runsas kymmenesosa järvestä on yli 19 metriä syvä.

Kirintöjärven laajin saari on järven koillisosassa sijaitseva noin hehtaarin kokoinen Kirintösaari. Sen kaakkoispuolella rannan tuntumassa sijaitsee Kirintöjärven toinen saari.

Kirintöjärven pohjoisilla rannoilla on soita, joilta virtaa laskuojia järveen. Kirintöjärven luusua sijaitsee koillisessa, josta lähtee Kirintöoja itään ja laskee Yli-Kitkan Vasikkaselälle. Kirintöjärven lounaisrannalla kohoaa Kirintövaara (390 metriä mpy). Kirintöjärven pohjoispuolella sijaitsee Karijärvi, luoteessa on Kuoppajärvi ja lännessä Nilojärvi.

Kirintöjärven vesitilavuus on 25&nbsp;020&nbsp;000 kuutiometriä.

Kirintöjärvi (73.028.1.001) kuuluu Kirintöjoen valuma-alueeseen (73.028), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Koutajoen vesistössä (73). Toinen jakovaihe on Kitkajärven alue (73.02). Kirintöjärvi on laajempi Kirintöjoen alueen kahdesta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Alueen toinen järvi on noin 80-hehtaarinen Karijärvi.

## Lähteet
Valide Sultanin moskeija (Réthymno)

**Valide Sultanin moskeija** () on entinen moskeija Réthymnon kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Réthymnon vanhankaupungin laidalla lähellä Megáli Pórtaa eli kaupungin suurta porttia.

Moskeija on rakennettu viimeistään vuonna 1654, jolta vuodelta on varhaisin maininta siitä. Se on omistettu nimellään Turhan Hatice Sultanille, joka kuului sulttaani Ibrahimin haaremiin ja josta tuli valide sultan eli sulttaanin äiti, kun hänen poikansa Mehmed IV nousi sulttaaniksi vuonna 1648. Vuonna 1671 moskeija mainitaan Konstantinopolin Valide Sultanin moskeijan alaisena. Moskeijan toiminta lakkasi Kreikan ja Turkin väestönvaihdon myötä vuonna 1925.

Moskeijassa on kaksi kupolia ja minareetti. Nykyisin moskeija on niin muiden rakennusten ympäröimä, että vain sen minareetti näkyy kaupunkikuvassa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Valide Sultanin moskeija

**Valide Sultanin moskeija** voi viitata seuraaviin moskeijoihin:

* Valide Sultanin moskeija, moskeija Istanbulissa Turkissa
* Valide Sultanin moskeija, moskeija Réthymnossa Kreetan saarella Kreikassa
Veli Paššan moskeija

**Veli Paššan moskeija** () on entinen moskeija Réthymnon kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Mastampán kaupunginosassa keskustan eteläpuolella. Nykyisin siinä toimii kaupungin Paleontologinen museo.

Moskeija on rakennettu 1600-luvun puolenvälin tienoilla varhaisemman venetsialaisaikaisen Pyhälle Onufriokselle omistetun katolisen kirkon paikalle. Varhaisin maininta moskeijasta on vuodelta 1657. Moskeijarakennus on pohjakaavaltaan neliönmuotoinen ja siinä on yhdeksän kupolia. Minareetti on rakennettu noin vuonna 1789–1790, mikä tekee siitä kaupungin vanhimman säilyneen. Museona rakennus on toiminut kunnostamisen jälkeen vuodesta 2008.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Salahminjärvi

**Salahminjärvi** on runsashumuksinen, paikoin syvä, kulttuurimaiseman reunustama järvi Vieremässä Pohjois-Savon maakunnan pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 5,2 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 112 kilometriä pohjoisluoteeseen ja Oulusta 144 kilometriä eteläkaakkoon. Salahmin kylä sijaitsee järven eteläpuolella.

## Maantiede
Salahminjärven pituus etelästä pohjoiseen on 4,8 kilometriä. Järvi levenee suhteellisen tasaisesti eteläosan 900 metristä pohjoisosan 1&nbsp;400 metriin. Länsirannan Tuliniemeä lukuun ottamatta Salahminjärvessä ei ole allasta jakavia niemiä ja saaria. Järven pohjoisosassa sijaitsee kaksi pientä saarta, joiden yhteispinta-ala on 15 aaria. Syvyyssuhteiltaan järvi on varsin epätasainen. Sen keskiosassa sijaitsee yli 30 metriä syvä alue. Kymmenen metrin syvyyskäyrän sisään jäävä vyöhyke kulkee leveydeltään hyvin vaihtelevana järven kaakkoisosasta luoteisosaan. Noin yhdeksäsosa järvestä on vähintään 18 metriä syvä.

Salahminjärven itäpuolinen Lontanlampi (119,3 metriä mpy) laskee Jatapuroa järven itärannalle. Koillispuolinen Marttisenjärvi (147,0 metriä mpy) laskee Marttisenjokea järven pohjoisrannalle. Salahminjärven korkeustaso on N2000-järjestelmällä 109,52 metriä merenpinnan yläpuolella, karttaan on merkitty lukema 109,2 metriä ja vaihteluväliksi 108,19–109,69 metriä. Salahminjärven luusua sijaitsee altaan lounaiskolkassa, josta lähtee virta etelään.

Salahminjärveä alettiin säännöstellä vuonna 1953. Järven luusuassa on säännöstelypato. Salahminjärven ekologinen tila on hyvä. Fosforimäärästä noin puolet aiheutuu luonnonhuuhtoumasta, peltoviljelyn osuus on myös merkittävä. Järven vesitilavuus on 38&nbsp;117&nbsp;000 kuutiometriä.

Salahminjärvi (04.541.1.001) kuuluu Salahminjärven lähialueeseen (04.541), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Salahminjärven valuma-alue (04.54) ja ensimmäinen on Iisalmen reitin valuma-alue (04.5). Salahminjärvi on laajin Salahminjärven lähialueen neljästä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Lontanlampi.

Salahminjärvi on Vieremän neljänneksi laajin vakavesi. Tilavuudeltaan se on Iso-Iin jälkeen suurin.

## Lähteet
Kalliojärvi (Kemijärvi)

**Kalliojärvi** on saareton metsäjärvi Kemijärven lounaisosassa Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,1 neliökilometriä ja tilavuus 10,6 kuutiohehtometriä. Etäisyys Kemijärven keskustasta on 42 kilometriä etelään ja Rovaniemeltä 76 kilometriä itäkaakkoon.

## Maantiede
Kalliojärven pituus etelästä pohjoiseen on 2,4 kilometriä, suurin leveys lännestä itään on noin 700 metriä. Järven eteläosan muodostaa noin 700 metriä pitkä lahti, joka on osa järven matalahkoa etelälounaista osaa. Sen koillispuolella sijaitsee Kalliojärven vähintään kymmenen metriä syvä alue, joka usean kymmenen hehtaarin laajuisena kattaa järven itä- ja luoteisosan. Syvin kohta, 33 metriä, sijaitsee järven itärannan lähellä. Luusua sijaitsee järven pohjoisimmassa osassa, josta lähtee Kallio-oja Kaitajärven kautta Juujokeen.

Kalliojärven itärannalla kohoaa Kalliotunturi, jonka laki on noin 70 metriä järven pinnan yläpuolella. Luoteen suuntaan maasto on melko alavaa, lännessä on Kalliovaara, jonka laki on noin 60 metriä järven pinnan yläpuolella.

Kalliojärven vesitilavuus on 10&nbsp;606&nbsp;000 kuutiometriä.

Kalliojärvi (65.252.1.025) kuuluu Juujoen valuma-alueeseen (65.252), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Siikajoen valuma-alue (65.25) ja ensimmäinen jakovaihe Keski-Kemijoen alue (65.2). Kalliojärvi on laajin Juujoen valuma-alueen 26:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Kolmiloukkonen.

Kemijärven Kalliojärvi on viidenneksi laajin Suomen yli sadasta Kalliojärvestä. Kemijärvellä on toinenkin Kalliojärvi, sen järvinumero on 65.793.1.019. Se tunnetaan myös nimellä Kalliojärvi-Uuranjärvi, ja se sijaitsee 45 kilometriä Kemijärven eteläiseltä Kalliojärveltä luoteeseen.

## Lähteet
Jari Kouki

**Jari Juhani Kouki** (s. 1962) on suomalainen filosofian tohtori, joka on vuodesta 2002 lähtien työskennellyt metsäekologian professorina Joensuun yliopistossa, sittemmin Itä-Suomen yliopistossa. Tätä ennen hän oli määräaikainen metsätaloudellisen ympäristönhoidon ja metsien monikäytön professori (1996-2001). 

Kouki valmistui filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1991. Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (1991) tarkasteli vesikasveja syöviin kovakuoriaisiin kuuluvan lummenälvikkään ja sille tärkeän ulpukan välistä vuorovaikutusta. Tutkimus oli otsikoitu *Interaction between a specialist herbivore, Galerucella nymphaeae, and its host plant, Nuphar lutea*.

Kouki on toiminut ja toimii useiden metsäekologian ja lähialojen aihepiirin tieteellisen julkaisun artikkelien arvijoijana. Hän on tehnyt tutkimustyötä ja ollut tiedotusvälineiden haastateltavana esimerkiksi metsäpalojen ja metsän kulottamisen jälkeisen uudistumisen aihepiireistä. Lisäksi esimerkiksi syyskuussa 2021 Nature-tiedelehdessä julkaistu laajan tukijajoukon yhteisartikkeli metsien kuolleiden puiden merkityksestä ekosysteemien luontaisessa hiilen kierrossa on herättänyt runsaasti kiinnostusta tiedemaailmassa ja tiedotusvälineissä. 

## Teoksia
(osa)
* Esa Ranta, Hannu Rita, Jari Kouki: *Biometria: tilastotiedettä ekologeille*. Gaudeamus 2012 (alkujaan 1. painos: Yliopistopaino, Helsinki, 1989). . 
* Jari Kouki: *Maailman lintulajien suomenkieliset nimet* (Finnish names of the birds of the world). Suomen lintutieteellinen yhdistys 1999. . 
* Jari Kouki: *Biodiversity in the Fennoscandian boreal forests : natural variation and its management*.  Helsinki : Finnish Zoological Publishing Board 1994. (Sarja: Annales zoologici Fennici, ; 1994, 31:1.) 
* Jari Kouki: *Interaction between a specialist herbivore, Galerucella nymphaeae, and its host plant, Nuphar lutea*. Väitöskirja Helsingin yliopistolle, 1991. .

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Jari Koukin Google Scholar -profiili  (google.com)
*Jari Kouki. University of Eastern Finland, School of Forest Sciences. PhD  (researchgate.net)
Pasquotankin piirikunta

**Pasquotankin piirikunta** () on Yhdysvaltojen Pohjois-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 40&nbsp;568 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Elizabeth City. Piirikunta on perustettu 1668.

## Kuvia piirikunnasta

Kuva:ElizabethCityNCMainStreet.JPG|Elizabeth Cityn keskustaa.
Kuva:Pasquotank County Courthouse 02.jpg|Pasquotankin piirikunnan oikeustalo Elizabeth Cityssä.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Zoe (nimi)

**Zoe** on naisen etunimi. Se tulee kreikan kielestä ja merkitsee elämää. Rinnakkaismuotona esiintyy nimiasu **Zoë**.

Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on toukokuuhun 2025 mennessä tilastoitu noin 260–290 *Zoe*-nimistä ja noin 30–40 *Zoë*-nimistä naista.

## Tunnettuja Zoe- ja Zoë-nimisiä

### Keisarinnoja
* Zoe Karbonopsina, Bysantin keisarin Leo VI:n (866–912) puoliso
* Zoe (n. 978–1050), Bysantin keisarinna v. 1028–1050

### Muita
* Zoë Akins (1886–1958), yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija, runoilija ja käsikirjoittaja
* Zoë Bell (s. 1978), uusiseelantilainen näyttelijä ja stunt-esiintyjä
* Zoe Burtsow, suomalainen maskeeraaja, kampaaja ja laulaja
* Zoe Caldwell (1933–2020), australialainen näyttelijä
* Zoe Kazan (s. 1983), yhdysvaltalainen näyttelijä, näytelmäkirjailija ja käsikirjoittaja
* Zoë Kravitz (s. 1988), yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli
* Zoë Kressler (s. 2000), *Zoë Më*, sveitsiläinen laulaja ja lauluntekijä
* Zoë Myrman (1898–1956), suomenruotsalainen kirjailija
* Zoe Ann Olsen-Jensen (1931–2017), yhdysvaltalainen uimahyppääjä ja olympiamitalisti
* Zoë Quinn (s. 1987), yhdysvaltalainen videopelisuunnittelija
* Zoë Saldaña (s. 1978), yhdysvaltalainen näyttelijä
* Zoë Straub (s. 1996), *Zoë*, itävaltalainen laulaja ja näyttelijä
* Zoe Sugg (s. 1990), englantilainen videobloggaaja
* Zoë Wanamaker (s. 1949), yhdysvaltalais-brittiläinen näyttelijä

### Kuvitteellisia henkilöitä
* Zoe Baker, hahmo pelissä *[[Resident Evil 7: Biohazard]]* ja sen lisäosassa *End of Zoe*

## Lähteet
Hurja Larry, tuhma Mary

**Hurja Larry, tuhma Mary** (*Dirty Mary, Crazy Larry*) on John Houghin ohjaama yhdysvaltalainen autohurjasteluaiheinen toimintaelokuva vuodelta 1974. Sen pääosia näyttelevät Peter Fonda, Adam Roarke ja Susan George.

## Juoni
Tarinassa kilpa-autoilija Larry mekaanikkoineen ryöstää supermarketin rahoittaakseen autourheiluharrastustaan. Ryöstön ja takaa-ajon tiimellyksessä kyytiin osuu Larryn yhden yön tuttava Mary. Tuottajien tietämättä ja vastoin käsikirjoitusta ohjaaja Hough muutti elokuvan loppuratkaisua niin, että päähenkilöt saavat lopulta surmansa. Myöhemmin hän on kertonut halunneensa jättää yleisön mieleen opetuksen ettei kaahailu kannata, joskin tämä loppuratkaisu esti tekemästä jatko-osaa yllätyssuosikiksi nousseelle elokuvalle.

## Tuotanto
Elokuva kuvattiin pääosin Kalifornian Stocktonissa ja muualla San Joaquinin piirikunnan alueella.

## Vastaanotto
Elokuvasta tuli Yhdysvalloissa yksi vuoden tuottoisimmista, ja se suuntasi Peter Fondan uraa vuosiksi samankaltaisiin drive-in-teattereihin tarkoitettuihin eksploitaatioelokuviin kuten *[[Armoton joukko]]* (Killer Force, 1975), *[[Piru kintereillä]]* (Race With the Devil, 1975) ja *[[Lainsuojattoman blues]]* (Outlaw Blues, 1977). Brittiohjaaja John Houghille elokuva oli hänen Hollywood-kautensa suurin kaupallinen menestys.

Quentin Tarantino on maininnut filmin yhdeksi suosikikseen ja kertonut ottaneensa siitä vaikutteita vuoden 2007 elokuvaansa **.

*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Sam Inkinen kiteyttää elokuvan tarjoavan vauhdikasta toimintaa ja romutusta ilman turhia pysähdyksiä ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*