Oman äidinkielen opetus Suomessa

**Oman äidinkielen opetus** on  Suomessa annettavaa, perusopetusta täydentävää kielenopetusta. Sitä voivat opiskella kaikki oppilaat, joiden äidinkieli tai jokin perheen kielistä on muu kuin suomi, ruotsi tai saame. Oman äidinkielen opetukseen voivat kuitenkin osallistua myös ne suomen-, ruotsin- tai saamenkieliset oppilaat, joiden ulkomailla asumisen aikana hankittua kielitaitoa halutaan ylläpitää. Opetuksen tarkoituksena on tukea oppilaan monikielisyyden kehittymistä aktiiviseksi sekä luoda kiinnostusta kielitaidon elinikäiseen kehittämiseen. Samalla oman äidinkielen oppiminen edistää kotoutumista suomalaiseen yhteiskuntaan. 

Vuoden 2023 lopussa Suomen väestöstä 10,0 prosenttia (558&nbsp;294 as. Suomen 5&nbsp;603&nbsp;851 asukkaasta) oli henkilöitä, jotka olivat ilmoittaneet äidinkielekseen muun kuin jonkun Suomen kotimaisen kielen. Tähän joukkoon kuului kymmeniä tuhansia oppivelvollisuusikäisiä lapsia ja nuoria. Monissa perheissä lasten halutaan oppivan myös perheen kotikieltä tai -kieliä. Suomen perustuslain 17. pykälän mukaan jokaisella Suomessa asuvalla on oikeus ylläpitää ja kehittää omaa kieltään ja kulttuuriaan. Monikielisillä henkilöillä voi olla useita äidinkieliä tai ensimmäisiä kieliä. 

Käytännössä oman äidinkielen opetus on toteutettu erillisrahoitetuna perusopetusta täydentävänä opetuksena. Sen laajuus on kaksi vuosiviikkotuntia. Oppilaille opetukseen osallistuminen on vapaaehtoista. Myös opetuksen järjestäjille - tyypillisesti kunnille ja niiden peruskouluille ja muille oppilaitoksille - oman äidinkielen opetuksen järjestäminen on vapaaehtoista. 

## Oman äidinkielen opiskelijat kielittäin
Oman äidinkielen opetustarjonta kuvaa osaltaan Suomen muutosta monikulttuuriseksi yhteiskunnaksi ja tuo esiin kansainvälisten tai monikulttuuristen lapsiperheiden osuutta suomalaisessa yhteiskunnassa.

Opetushallituksen aineiston mukaan syksyllä 2023 oman äidinkielen opetukseen osallistui runsas 24&nbsp;100 oppilasta. Tuolloin viisi suurinta opetettavaa kieltä olivat venäjä, arabia, somali, englanti ja ukraina. Venäjää opiskeli syksyllä 2023 noin 6&nbsp;100 oppilasta, arabiaa 3&nbsp;200, somalia 2&nbsp;200, englantia 1&nbsp;400 ja ukrainaa noin 1&nbsp;200 oppilasta.

Enemmistö rekisteriäidinkielensä perusteella opetukseen oikeutetuista lapsista tai nuorista ei osallistu asuinkuntiensa järjestämään oman äidinkielen opetukseen. Vuonna 2022 noin 35&nbsp;% opetukseen oikeutetuista lapsista ja nuorista osallistui tähän opetukseen.

Oheinen taulukko esittää tilaston oman äidinkielen oppilaista ja opiskelijoista vuonna 2023. Tilasto kuvaa erillisen valtionavun turvin järjestettyä vieraskielisten (erityisesti maahanmuuttajien) oppilaiden äidinkielen opetusta perusopetuksessa ja lukiokoulutuksessa, sekä suomen- ja ruotsinkielisten oppilaiden ulkomailla hankkiman kielitaidon ylläpitämiseen tähtäävää opetusta. Taulukossa esitetään kielet joiden opetusta oli järjestetty vähintään 100 opilaalle syksyllä 2023. (Pienemmät kielet kommentoitu piiloon ja löytyvät lähdejulkaisusta). 

Venäjän hyökkäyssodan aiheuttaman pakolaistilanteen vuoksi Suomeen on muuttanut runsaasti lapsiperheitä Ukrainasta vuodesta 2022 lähtien. Tämä näkyy selkeästi ukrainan ja venäjän kieliä äidinkielenään opiskelevien oppilaiden ja opiskelijoiden määrän nousuna vuosien 2021 ja 2023 välillä.

## Haasteita ja kehitystarpeita
Oman äidinkielen opetukseen osallistumista lisäävät opetuksen järjestäminen lähellä oppilaan kotia tai omassa koulussa sekä opetuksen sijoittaminen lukujärjestykseen. Sen sijaan illalla tai sijainniltaan kaukana järjestettävä opetus vähentävät osallistumista opetukseen.

Oman äidinkielen opetuksen potentiaalisten oppilaiden määrät vaihtelevat alueittain. Monessa kunnassa on tarvetta nykyistä useamman kielen opetukseen, mutta opetuksen järjestäjien mahdollisuudet vastata tarpeisiin vaihtelee paljon. Erityisesti ammattitaitoisten opettajien saatavuus edistää oman äidinkielen opetuksen tarjoamismahdollisuuksia. Yli-Jokipii ja muut (2020) toivat esille oman äidinkielen opettajien työn muodostuvan yleensä määräaikaisista työsuhteista. Vakinaistamisen yhtenä esteenä on ollut ettei useissa oppilasmäärältään merkittävissä maahanmuuttajakielissä (kuten somali, albania, farsi, kurdi, vietnam, turkki, thai, dari sekä osin arabia) voinut pätevöityä aineenopettajaksi Suomessa, koska missään suomalaisessa yliopistossa ei tarjottu vähintään ainekelpoisuuden (60 op) laajuista opintoja näistä kielistä.

Arviointien perusteella oman äidinkielen heikko asema oppiaineena vaikuttaa sitä opettavien opettajien työhön. Usein opettaja joutuu työskentelemään eri kouluilla, siirtymään näiden välillä ja antamaan opetusta iltaisin. Tämä vähentää mahdollisuuksia yhteistyöhön muiden opettajien kanssa.

Kansallinen koulutuksen arviointikeskuksen selvityksen (2023) mukaan oman äidinkielen oppimista tukevat...  vaikeuttavat... suositukset...

## Katso myös
* Suomen kielet: Vieraat kielet 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Oma kieli, oma mieli (pdf, 2016) (oph.fi)