Berger d'Auvergne

**Berger d'Auvergne** on ranskalainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n eikä Ranskan Kennelliiton virallista tunnustusta.

## Ulkonäkö
Berger d'Auvergne on keskikokoinen paimenkoira. Korvat ovat yleensä joko riippuvat tai puolipystyt. Karvapeite on karhea ja tiheä, yleensä lyhyt mutta toisinaan keskipitkä tai karkea (muodostaen parran). Rotumääritelmän sallimat värit ovat fawn, fawn-hiilikko, brindle, merle ja musta; edellä mainittujen värien väliset yhdistelmät sekä valkoiset laikut sallitaan. Urosten säkäkorkeus vaihtelee 48-56 cm ja narttujen 46-54 cm välillä; 2 cm vaihtelu suuntaan tai toiseen sallitaan. Paino vaihtelee uroksilla 20-30 kg ja nartuilla 19-26 kg välillä.

## Luonne ja käyttäytyminen
Rotu on luonteeltaan tasapainoinen, melko helppo kouluttaa ja omistajaansa erittäin kiintynyt. Jotta siitä kasvaisi kuvaillun kaltainen, sen tulee kuitenkin ennen kaikkea pystyä luottamaan omistajaansa, se tulee kasvattaa johdonmukaisesti ja se tulee sosiaalistaa hyvin - muutoin elämä sen kanssa voi olla monimutkaisempaa. Se ei kuitenkaan ole aggressiivinen, vaikka soveltuukin erinomaisesti talon vahtimiseen. Sitä käytetään sekä työ- että seurakoirana, ja se sopii esimerkiksi terapiakoiraksi tai canicrossiin. Se vaatii ympärilleen tilaa, riittävästi liikuntaa ja huomiota eikä sitä suositella kaupunkiolosuhteisiin.

## Alkuperä

Berger d'Auvergne on kotoisin Ranskan keskiylängöltä. Sen tarkkaa alkuperää tai syntyaikaa on vaikea määrittää, koska se oli alunperin erilaisten maalaiskoirien välisten risteytysten tulos. Auvergnelaisten maanviljelijöiden keskuudessa se on kuitenkin aina ollut arvostettu työkoira, niin lauman suojelussa kuin metsästyksessäkin.

Rotu ehti jo melkein kuolla sukupuuttoon, ja vain muutamia yksilöitä säilyi keskiylängön alueella. 1970-luvulla alueelle alkoi saapua muita paimenkoiria, mikä oli yksi syy berger d'Auvergnen harvinaistumiseen. 2000-luvun vaihteessa se ehti jo kadota lähes kokonaan, varsinkin bordercollien syrjäytettyä sen. Vuoteen 2010 mennessä sitä esiintyi enää vain kaukaisilla maatiloilla Cantal'ssa, Haute-Loiressa ja Puy-de-Dômessa. Osa maanviljelijöistä oli ehtinyt kuitenkin jo katua vaihtoa toiseen rotuun, joka soveltui paljon huonommin varsinkin nautakarjan kanssa työskentelyyn. Niinpä paikalliset maanviljelijät ja koiraharrastajat aloittivat toimet berger d'Auvergnen pelastamisen eteen ja onnistuivat estämään sen kuolemisen sukupuuttoon. 

Vuonna 2014 Auvergnen alueelta alettiin etsiä sopivia yksilöitä jalostusohjelmaan. Biodiversiteettiin erikoistuneet toimittajat Philippe J. Dubois ja Elise Rousseau sekä eläintieteen tohtori Jean-François Courreau viettivät muutaman päivän Cantalin alueella etsien koiria. Paikan päällä heitä auttoi paimenkoirien asiantuntija Julien Souvignet. Ryhmä päätyi toteamaan, että rotu oli edelleen olemassa, vaikkakin uhattuna. Tutkimuksen lopputuloksena löytyi 13 narttua, muttei ainoatakaan urosta. Tämän vuoksi muodostettiin uusi ryhmä sopivien urosten etsimiseksi, ja muutamia onnistuttiinkin löytämään. Tämän seurauksena ensimmäiset pentueet syntyivät jo vuonna 2014. Viimeisten kymmenen vuoden ajan rotu on pikkuhiljaa yleistynyt maaseudulla.

Association de sauvegarde du Chien Berger d’Auvergne (ASCBA) -järjestö perustettiin vuonna 2014. Se hyväksyy uusia yksilöitä rotuun kolmen eri tutkimuksen kautta, jotka paljastavat onko tutkittu yksilö rotuun sopiva: luonnetestin, morfologisen (rodunomainen ulkonäkö) testin ja käyttökokeen (työskentely karjan kanssa). Vuonna 2023 ASCBA rekisteröi yhteensä 80 uutta pentua, mutta järjestö kuitenkin toivoo, ettei berger d'Auvergnesta tulisi muotirotua.

## Terveys
ASCBA pyrkii säilyttämään rodun terveenä, ja se mm. teettää geenitestejä joiden avulla voidaan välttää sairauksien leviämistä. Kaikkien sen suosittelemien kasvattajien koirat on testattu, ja sen perusteella nykyinen populaatio on terve eikä tällä hetkellä tunneta rodulle ominaisia sairauksia.

## Lähteet