open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kangaslammin työväentalo Sointula

**Kangaslammin työväentalo Sointula** on työväentalo, joka on sijainnut nykyään Varkauden kaupunkiin kuuluvassa entisessä Kangaslammin kunnassa.

## Historia
Talo on rakennettu vuonna 1911, ja siihen on tehty laajennuksia vuonna 1936. Talo on rakennettu talkoilla ja rahoitettu lainalla.

Talo oli takavarikossa sisällissodan aikana ja sinne majoitettiin venäläisiä sotilaita. Talon vapautusta anottiin läänin maaherralta vuoden 1919 kesäkuussa. Sisällissodan aikana työväenyhdistyksen puheenjohtaja Matti Tolonen sai valkoisilta luodin päähänsä, mutta luoti ei ollut kuolettava. ”Valkoisilla oli niin kiire, että eivät joutuneet katsomaan kuinka uhrille kävi.”

## Rakennus
Talo on hirsirunkoinen ja vuoraamaton, ja se on maalattu punaiseksi. Katteena on alkuperäinen päre. Sisäkatto on vuorattu pahvilla ja sisäseinät tapetoitu vuonna 1955. Talossa on puulämmitys. Siinä ei ole vesijohtoa, viemäriä eikä wc:tä.

Talossa on juhlasali näyttämöineen, keittiö, eteinen ja huoneen ja keittiön asunto. Keittiö on toiminut myös ravintolana.

## Toimintaa työväentalolla
Talo on ollut omassa käytössä.(1982)

## Lähteet
Portaan koulu

**Portaan koulu** on Tammelan Portaan kylässä sijaitseva kolmiopettajainen luokille 1–6 perusopetusta antava koulu. Koulussa johtajana toimii Maria Mertanen. Koulu on pieni 36 oppilaan koulu, jossa on kolme yhdysluokkaa: 1–2, 3–4 ja 5–6.

## Lähteet
Kerimäen Ruokojärven työväentalo Voittola

**Kerimäen Ruokojärven työväentalo Voittola** on sijainnut nykyisin Savonlinnan kaupunkiin kuuluvan entisen Kerimäen kunnan Louhen kylässä.

## Historia
Työväenyhdistyksen ensimmäinen työväentalo oli rakennettu vuonna 1919 ja sitä jatkettiin vuonna 1937 ja vuonna 1952. Tämä talo paloi vuonna 1962. Uusi talo rakennettiin vuonna 1963 osittain talkoilla ja osittain urakka- ja tuntityönä. Taloa on rahoitettu omilla varoilla, lainalla ja avustuksella.

## Rakennus
Talo on rankorakenteinen. Ulkovuorauksena on harmaa rapattu tiili. Sisäseinät ovat maalattua lastulevyä. Sisäkatto on lautaa. Talossa on puukeskuslämmitys. Talossa on  vesijohto, viemäri ja wc.

Talossa on juhlasali, keittiö, ravintola, eteinen ja huoneen ja keittiön asunto.

## Toimintaa työväentalolla
Talo on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, elokuvia, bingoa, urheiluharjoituksia ja juhlia. Talo on ollut omassa käytössä.(1982)

## Lähteet
Riihivalkaman koulu

**Riihivalkaman koulu** on Tammelassa sijaitseva peruskoulu, joka antaa opetusta luokille 1–6. Koulussa on viisi luokkaa: yhdysluokka 1–2 sekä yksi luokka joka luokka-asteelle vuosiluokille 3–6. Koulua johtaa Pasi Kokkonen. Koulussa oli vuonna 2021 84 oppilasta.

## Historia
Toukokuussa 1906 Tammelan kunnantuvassa pidetyssä kuntakokouksessa päätettiin kansakoulun perustamisesta Riihivalkamaan niin, että se aloittaisi 1908, ja sitä ennen sille hankittaisiin oma talo. Rakennusurakoitsijan tuli omista aineistaan toteuttaa koulu yhtä opettajaa varten sekä tarvittava ulkohuonerivi, sauna ja kaivo elokuun alkuun 1908 mennessä. Koulua varten ostettiin Anttilalta 0,08 hehtaarin suuruinen maa-alue, jolle kirvesmies Heikki Kaapola urakoi koulutalon. Riihivalkaman koulupiirissä oli 1921 niin paljon oppilaita, että kaikki eivät mahtuneet kouluun, vaan osan kansakoulunkäynti alkoi vuotta muita myöhemmin. Tällaiset oppilaat kävivät kiertokoulua, mutta sielläkin oli niin paljon oppilaita, että pohdittiin alakansakoulun perustamista vaikka vuokrahuoneistoon. Kunnanvaltuusto päätti 1923, että koulun uudisrakennus tehdään erilleen vanhasta koulurakennuksesta. Uudisosaan tuli luokkahuone, veistosali sekä alakoulun ja yläkoulun opettajien asunnot. Rakennus vihittiin koulun joulujuhlan yhteydessä 1924.

## Lähteet
Teuron koulu

**Teuron koulu** on Tammelassa toimiva peruskoulu, joka antaa opetusta vuosiluokille 1–6 kolmessa yhdysluokassa. Siellä saa opetusta 26 oppilasta. Koulu on yli 120-vuotias. Enimmillään siellä on ollut yli sata koululaista. Koulurakennus on vuodelta 1896.

## Lähteet
Panaman maantiede

**Panaman maantiede** kertoo Panaman maantieteeseen liittyvistä asioista. Panama sijaitsee Pohjois- ja Etelä-Amerikan välissä olevalla Keski-Amerikan kannaksella Kolumbian ja Costa Rican välissä. Karibianmeren rannikon läheisyydessä on Panamalle kuuluva San Blasin saaristo, johon kuuluu yli 600 saarta. Tyynenmeren puolella ovat Azueron niemimaa ja Panamanlahti.

Panaman pinta-ala on 74&nbsp;177,3 neliökilometriä.

Maan keskiosan läpi kulkee vuorijono, jossa on katkos Panaman kanavalla olevan painanteen kohdalla. Tähän vuoristoon kuuluu tulivuori Barú. Maan keskiosassa on Panaman kannas, jonka kohdalla Atlantin ja Tyynenmeren välissä on vain 55 kilometriä maata. Tällä alueella on alankoalueita, joilla on soita.

Panama sijaitsee lähellä päiväntasaajaa. Päivälämpötilat ovat alankomailla usein yli 30°C, mutta yölämpötila on paljon alhaisempi. Sateisinta on Karibianmeren rannikolla, missä joissain aluiella vuotuinen sademäärä on 5000 mm. Vuoristoalueista Karibianmerelle on trooppista sademetsää. Vuoristossa on tyypillistä vuoristometsää. Tyynenmeren rannikon seudulla kasvaa mangrovekasvillisuutta. Metsissä kasvaa jättikokoisia puita, köynnöskasveja ja orkkideoita. Metsien eläimistöön kuuluu useanlaisia apinoita, kuten tamarindiapinat ja mölyapinat. Jotkut alueet ovat kuivempia ja siellä on enimmäkseen aroa.

3&nbsp;474 metriä korkea Volcán Barú on Panaman korkein vuori.

## Lähteet
Kaj Franckin aukio

**Kaj Franckin aukio** on Arabianrannassa sijaitseva aukio. Se on nimetty muotoilijan Kaj Franckin mukaan. Raitiolinjat 6 ja 8 liikennöivät aukiolle.

## Katso myös
* Arabianaukio
* Jan-Magnus Janssonin aukio

## Lähteet
Libertà (Al Bano & Romina Powerin kappale)

**Libertà** on italialaisen popduo Al Bano & Romina Powerin single vuodelta 1987. Sen sävelsivät ja sanoittivat Hans-Joachim Horn-Bernges, Romina Power, Howard Victor Carpendale, Vito Pallavicini ja Willy Molco. Singlen b-puolena on Albano Carrisin ja Molcon teos "Incredibile appuntamento". Singlen molemmat puolet julkaistiin Al Bano & Romina Powerin studioalbumilla *[[Libertà!]]* vuonna 1987. "Libertà" on julkaistu myös 12-tuumaisena maxisinglenä.

"Libertà" on hidastempoinen hymni vapauden puolesta. Sanoituksessa vapautta puhutellaan yksikön toisessa persoonassa ("Libertà, quanti hai fatto piangere", "Io vivrò per avere te"; "vapaus, kuinka monen olet saanutkaan itkemään", "minä elän, jotta saan sinut").

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Chordify.net: Al Bano & Romina Power - Libertà
*Corriere dello Spettacolo: “LIBERTÀ” DI ALBANO E ROMINA POWER: OLTRE LA CANZONE D’AMORE
Cambodia (Kim Wilden kappale)

**Cambodia** on englantilaisen poplaulaja Kim Wilden single vuodelta 1981. Sen sävelsivät ja sanoittivat Ricky Wilde ja Marty Wilde. Singlen b-puolena on "Watching for Shapes". "Cambodia" julkaistiin Wilden toisen studioalbumin *Select* (1982) johtosinglenä. 

"Cambodia" nousi brittilistan sijalle kaksitoista marraskuussa 1981. Se pysyi listalla kaksitoista viikkoa. Saksan listoilla kappale ylsi sijalle kaksi ja sille kertyi 26 listaviikkoa. Listaykköseksi "Cambodia" ylsi muun muassa Ranskassa ja Sveitsissä. Norjassa se kipusi kolmanneksi. Suomessa "Cambodia" oli 18:nneksi suurin menestyskappale vuonna 1982. Jukebox-listalla se ylsi sijalle neljä ja singlemyynnissä sijalle kuusi.

Kim Wilde on määritellyt "Cambodian" traagiseksi rakkauslauluksi, joka jättää tilaa monenlaisille tulkinnoille. Sitä ei ollut laadittu kannanotoksi Kambodžan sen hetkiseen tilanteeseen.

## Lähteet
*

## Aiheesta muualla
*Chordify: Kim Wilde : Cambodia
Marthe de Florian

**Marthe de Florian**, syntyjään **Mathilde Héloïse Beaugiron** (9. syyskuuta 1864 - 28. elokuuta 1939) oli ranskalainen ompelija, julkisuuden henkilö ja kurtisaani. Hänet oli jo lähes täysin unohdettu, kunnes vuonna 2010 Pariisissa löydettiin hänen 70 vuotta koskemattomana ollut asuntonsa.  
## Elämänvaiheita
Mathilde Beaugiron synnytti ensimmäisen lapsensa, pojan 18-vuotiaana. Poika, jonka isä oli tuntematon, sai nimen Henri. Poika kuoli vain kolme kuukautta myöhemmin. Virallisiin papereihin Marthen ammatiksi oli merkitty ompelija. Yleensä ompelijat olisivat eläneet elämänsä köyhyydessä, mutta Beaugironin poikkeuksellinen kauneus veti puoleensa varakkaita ihailijoita.   

Vuonna 1884 Beaugiron synnytti toisen poikansa. Myös tämä poika sai nimen Henri. Myös hänen isäkseen on merkitty tuntematon henkilö. On spekuloitu, että isä olisi ollut pankkiiri Auguste Albert Gaston Florian Mollard, jolta Marthe otti käyttöönsä sukunimekseen de Florian.  

Myöhemmin de Florian tunnettiin useiden kuuluisuuksien kuten Georges Clemenceaun, Pierre Waldeck-Rousseaun, Paul Deschanelin, ja Gaston Doumerguen ja Giovanni Boldinin rakastajattarena. 
Ollessaan uransa huipulla de Florian oli tyyli-ikoni ja kuuluisuus, jonka tekemisiä, sanomisia ja ulkonäköä seurattiin juorulehdistössä. Ihailijat piirittivät hänet hänen ollessaan kahvilassa tai ravintolassa. 
## Suljetun asunnon tapaus
De Florian kuoli vuonna 1939. Hänen asuntonsa peri hänen lapsenlapsensa Solange Beaugiron. Perijä ei välittänyt isoäidiltään saamastaan perinnöstä. Hän lähti Pariisista vuonna 1940 palaamatta sinne enää koskaan. Kun hän kuoli vuonna 2010, odotti testamentin toimeenpanijoita yllätys.   

Asunto sijaitsi lähellä 1800-luvun lopun huvielämän keskuksia. Se oli pölyn peittämä, tapetit kupruilivat ja siellä oli täytetty strutsi, vanhoja hajuvesiä, koruja sekä arvotaidetta. 

70 vuotta suljettuna olleesta asunnosta löytyi nippu sillkinauhalla yhteen niputettuja kirjeitä. Kirjeet oli kirjoittanut Giovanni Boldini. Seinälle oli ripustettu Giovanni Boldinin muotokuva Marthe de Florianista, joka oli maalattu vuonna 1888. Maalaus huutokaupattiin yhdessä taiteilijan kirjeiden kanssa ja niiden hinnaksi tuli yhteensä 3,4 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, mikä tekee siitä kaikkein arvokkaimman Boldinin teoksen. Teoksen osti italialainen taidekeräilijä. 

## Viitteet

## Lisää aiheesta
* http://www.astoriedstyle.com/a-look-into-the-past-an-untouched-1942-paris-apartment/
* http://mamasuncut.com/apartment-of-madame-marthe-de-florian-the-story/
Valentyn Kostenko

**Valentyn Hryhorovytš Kostenko** (; 28. heinäkuuta 1895 Urazovo, Voronežin kuvernementti – 14. heinäkuuta 1960 Harkova, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen säveltäjä, musiikkitieteilijä ja opettaja.

Kostenko lauloi nuorena Pietarin hovikuorossa. Hän valmistui 1921 Pietarin konservatoriosta, opetti vuodesta 1923 Harkovan musiikki- ja teatteri-instituutissa ja oli Harkovan ukrainankielisen radion musiikillinen johtaja. Vuosina 1927–1932 hän oli Ukrainan vallankumouksellisten säveltäjien liiton johdossa.

Kostenko sai sävellyksiinsä vaikutteita aikakauden eurooppalaisesta musiikista. Hänen tuotantoonsa kuuluvat muun muassa oopperat *Karmeljuk* ja *Nazar Stodolja* (perustuu Taras Ševtšenkon näytelmään), baletti *Aron herääminen*, sinfonia *Vuosi 1917*, sarja sinfoniaorkesterille sekä pienempiä sävellyksiä. Hän julkaisi myös tieteellisiä tutkimuksia Pavlo Senytsjasta (1922), kansanmusiikin asemasta ukrainalaisessa musiikissa (1928) ja saksalaisen ekspressionismin vaikutuksesta ukrainalaiseen musiikkiin (1929). Hän laati oppikirjan musiikinteoriasta.

## Lähteet
Marko Saloranta

**Marko Saloranta** (s. 1972 Raisio) on Suomen naisten jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja. Hän on toiminut Suomen naisten jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana tammikuusta 2023 alkaen. Saloranta toimi Suomen naisten jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana väliaikaisesti myös vuosina 2016–2017. Saloranta on työskennellyt Palloliitossa vuodesta 2011 alkaen pitkään tyttöjen ja naisten alle 16- ja 17-vuotiaiden päävalmentajana.  Hän on johdattanut alle 17-vuotiaiden maajoukkueen EM- ja MM-kisoihin vuonna 2018. Saloranta on myöskin johdattanut alle 17-vuotiaiden maajoukkueen EM-kisoihin 2022. Saloranta valittiin tehtävään Anna Signeulin saatua potkut joukkueesta huonosti menneiden EM-kisojen takia.

## Lähteet
Ahvenlampi (Ilomantsi, Nuorajärven alue)

**Ahvenlampi** on saareton metsäjärvi Ilomantsin keskustan kaakkoispuolella Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 34,4 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 70 kilometriä itään.

## Maantiede
Ahvenlammen ulottuvuus lännestä itään on noin 900 metriä. Järvi koostuu läntisestä järvenosasta ja itäisestä järvenosasta. Läntinen osa on noin kaksi kertaa itäistä laajempi. Suurin osa Ahvenlammesta on vähintään kolme metriä ja enintään kymmenen metriä syvä. Vähintään kymmenen metriä syviä alueita on neljä ja niiden yhteispinta-ala on noin puolitoista hehtaaria.

Ahvenlampea reunustaa metsämaa. Pohjoisrannalla on myös suota. Suuri osa ranta-alueesta on kannasta, joka erottaa Ahvenlampea sitä ympäröivistä järvistä. Niistä laajimmat ovat Suuri Tetrijärvi luoteessa, Ravajärvi idässä ja pohjoisessa sekä Särkkäjärvi etelässä. Kannasten kapeimmat kohdat ovat noin 100-metrisiä.

Ahvenlammen vesitilavuus on 1&nbsp;727&nbsp;000 kuutiometriä. Järvi on karu ja kirkasvetinen.

Ahvenlampi (04.922.1.057) kuuluu Nuorajärven alueeseen (04.922), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Mekrijärven-Nuorajärven alue (04.92) ja ensimmäinen jakovaihe on Koitajoen valuma-alue (04.9).

Suomessa on 334 vähintään hehtaarin laajuista Ahvenlampea, joista Nuorajärven alueen Ahvenlampi on viidenneksi laajin. Nuorajärven alueella on myös toinen Ahvenlampi (04.922.1.016).

## Lähteet
Rsync

**rsync** () on ohjelmisto tiedostojen siirtämiseen, jonka tavoiteena on minimoida siirrettävän tiedon määrä. Ohjelmisto siirtää tiedostoista vain ne osat, jotka ovat muuttuneet. Ohjelmistolla voidaan siirtää hakemistopuun sisältö ja ohjelmisto osaa jatkaa mikäli siirto keskeytyy esimerkiksi verkkoyhteyden katkeamiseen. rsync ei pidä versiohistoriaa tiedostoista. Ohjelmisto osaa kulkea hakemistopuussa rekursiivisesti ja päivittää uudet, muutetut ja poistetut tiedostot toiseen sijaintiin.

rsync voi siirtää tiedostoja verkon yli tai paikallisesti. rsync tunnetaan muutosten (delta) siirtoon käytettävästi algoritmista, joka vähentää verkon yli siirrettävää tietoliikennettä. Ohjelmaa käytetään tietojen peilaamiseen (*mirrorointi*) palvelimelta toiselle sekä varmuuskopioiden tekemiseen. rsyncin ovat alun perin kirjoittaneet Andrew Tridgell ja Paul Mackerras. Nykyään sitä ylläpitää Wayne Davison. Ohjelmisto käyttää asiakas-palvelin-arkkitehtuuria käyttävää protokollaa.

Versio 3.0.0 (julkaistu 1. maaliskuuta 2008) ohjelmisto on julkaistu avoimena lähdekoodina GPLv3-lisenssillä.

rsync oli aiheena Tridgellin tohtorinväitöksessä vuonna 1999.

## Katso myös
* Syncthing

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* rsync, käyttöesimerkkejä
Iso Ahvenjärvi (Ilomantsi)

**Iso Ahvenjärvi** on saareton metsäjärvi Ilomantsin keskustan pohjoispuolella Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 57 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 66 kilometriä itäkoilliseen.

## Maantiede
Ison Ahvenjärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on kaksi kilometriä. Järven keskikohta on puolisen kilometriä leveä, järvi kapenee kohti etelää ja pohjoista. Yli kolmasosa Isosta Ahvenjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Järven itäosa on länsiosaa syvempi. Kymmenen metrin syvyyskäyrä kulkee paikoin aivan itäisen rantaviivan tuntumassa. Syvin piste, 28 metriä, sijaitsee itäisen rannan läheisyydessä.

Ison Ahvenjärven itärannalla sijaitsee Ahvenjärvensärkkä, jonka itäpuolitse virtaa pohjoisesta Pieneltä Ahvenjärveltä (169,9 metriä mpy) alkava Kukkopuro. Ison Ahvenjärven länsipuolella sijaitsee Kirkkosuo, josta virtaa tulouomia Isoon Ahvenjärveen. Järven eteläpuolella sijaitsee Kuikkalammen kylä ja Kuikkalampi (149,9 metriä mpy).

Ison Ahvenjärven vesitilavuus on 4&nbsp;757&nbsp;000 kuutiometriä.

Iso Ahvenjärvi (04.921.1.003) kuuluu Mekrijärven alueeseen (04.921), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Mekrijärven-Nuorajärven alue (04.92) ja ensimmäinen jakovaihe on Koitajoen valuma-alue (04.9). Iso Ahvenjärvi on neljänneksi laajin Mekrijärven alueen 29:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajimmat on Mekrijärvi, Kätkäjärvi ja Tetrilampi. Vesitilavuudeltaan Iso Ahvenjärvi on Mekrijärven jälkeen suurin.

## Lähteet
Martin Behaim

**Martin Behaim** (; 6. lokakuuta 1459 Nürnberg, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta – 29. heinäkuuta 1507 Lissabon, Portugalin kuningaskunta) oli saksalainen kartografi ja merenkävijä, jonka laatima karttapallo ("Erdapfel") on varhaisin säilynyt karttapallo. Se on Germanisches Nationalmuseum -museon kokoelmassa.  

## Elämä ja ura

Behaim polveutui varakkaasta kauppiassuvusta, joka asettui Nürnbergiin noin vuonna 1300. Hän sai tavanomaisen koulutuksen, mutta omien sanojensa mukaan hänen opettajiinsa kuului kuuluisa matemaatikko ja tähtitieteilijä Regiomontanus. Behaim aloitti liiketoiminnan jo varhain, ja hänestä tuli kauppaedustaja Antwerpenissä. Vuonna 1481 tai 1482 hän lähti liikematkalle Lissaboniin. Siellä hänen maineensa Regiomontanuksen oppilaana johti siihen, että kuningas Juhana II nimitti hänet jäseneksi tieteelliseen toimikuntaan, jonka tehtävänä oli löytää parannettu menetelmä leveyspiirien määrittämiseksi. Behaim väitetysti toimitti toimikunnalle meriastrolabin ja laadukkaampia navigointitaulukoita. Vuosina 1484–1485 hän väitti olleensa Diogo Cãon mukana tämän toisella Länsi-Afrikkaan suuntautuneella retkikunnalla. Tutkimusmatkoillaan Cão löysi Kongon suun ja eteni nykyiselle Walvis Bay -lahdelle asti. On kiistanalaista, ovatko Behaimin väitteet uskottavia; on mahdollista, että hän sijaan purjehti vain Guinean rannikoille, ehkä Benininlahdelle asti, mahdollisesti tähtitieteilijä José Vizinhon ja João Affonso d'Aveiron kanssa vuosina 1484–1486.

Palattuaan Behaimista tehtiin vuonna 1486 portugalilaisen Kristuksen veljeskunnan ritari, ja hän meni naimisiin Azorien Faialin ja Picon saarten kuvernöörin Jobst von Hurterin tyttären kanssa. Palattuaan Nürnbergiin Behaim valmisti kuuluisan karttapallonsa, luultavasti nürnbergiläisen humanistin Hartmann Schedelin avustuksella, vuonna 1492. Siinä näkyy selvästi Ptolemaioksen vaikutus, mutta siihen on myös yritetty sisällyttää myöhemmän keskiajan, muun muassa Marco Polon, löytöjä. Tieteellisenä teoksena se oli jo aikanaan arvoton parhaisiin karttoihin verrattuna: sen Länsi-Afrikka on täysin virheellinen; Kap Verden saaristo sijaitsee satoja kilometrejä oikealta paikaltaan, ja Atlantti on täynnä kuvitteellisia saaria. Vaikka Kolumbus ja Behaim olivat ilmeisesti samaan aikaan Portugalissa, mitään yhteyttä miesten välillä ei ole osoitettu. Ei myöskään voida todistaa, että Fernão de Magalhães olisi eteläistä reittiä etsiessään käyttänyt Behaimin maailmankarttaa, kuten aikoinaan uskottiin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Carignan (Ardennes)

**Carignan** on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Chiers-joen varrella, noin 21 kilometriä Sedanin kaupungista itään.

Carignanin kollegiaalinen Notre-Damen kirkko kärsi suurta tuhoa kolmikymmenvuotisen sodan taistelussa vuonna 1639. Samoin kävi toisessa maailmansodassa vuonna 1940, jonka jälkeen se rakennettiin uudelleen alkuperäisen suunnitelmansa mukaan myöhäisgoottilaiseen tyyliin.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Carignan

**Carignan** voi tarkoittaa seuraavia:

## Maantiede
* Carignan, kunta Ardennesin departementissa Ranskassa
* Carignan, kunta Québecin provinssissa Kanadassa
Rumigny (Ardennes)

**Rumigny** on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 40 kilometriä Charleville-Mézièresin kaupungista länteen.

Kunnan nähtävyyksiä on renessanssilinna *Château de la Cour des Prés*. Linnassa on varustuksena kaksi pyäreää tornia sekä vallihauta. Linnaa vuokrataan juhlatilaisuuksiin, ja siellä voi vierailla.

## Tunnettuja kuntalaisia
* Nicolas-Louis de Lacaille (1713-1762), tähtitieteilijä

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Via Ardeatina

**Via Ardeatina** oli roomalainen tie, joka kulki Latiumissa Italiassa ja johti Roomasta sen eteläpuolella sijainneeseen Ardeaan. Se erkaantui Via Appiasta pian sen ylitettyä Almo (nyk. Almone) -joen, jonka jälkeen se suuntasi kohti Ardeaa, jonka etäisyys Roomasta oli 23 roomalaista mailia eli noin 34 kilometriä.

Via Ardeatina mainitaan *[[Curiosum urbis Romae]]ssa* yhtenä teistä, jotka kulkivat Rooman porteista. Sen mainitsee myös grammaatikko Festus. Nykyisin tien nimi esiintyy Rooman Annunciazione della Beata Vergine Maria a Via Ardeatina -kirkon sekä siihen liittyvän kardinaalinviran nimessä.

Tie kulki suunnilleen nykyisten Tor Marancian ja Cecchignolan läpi. Lähellä nykyistä Solforataa noin 15 mailia eli 22 kilometriä Roomasta sijaitsi Vitruviuksen mainitsema kylmä, rikkipitoinen lähde, jota hän vertaa Aquae Albulaehen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
F-liigan varaustilaisuus

**F-liigan varaustilaisuus** (markkinoinnissa englanniksi **F-liiga Draft**) on vuotuinen tapahtuma, jossa salibandyn miesten F-liigan organisaatiot varaavat oikeudet vapaana oleviin nuoriin pelaajiin. Tilaisuus järjestetään toukokuussa F-liigakauden päätteeksi.

## Tilaisuuden kulku

Varaustilaisuudessa on kolme kierrosta. Varausjärjestys määräytyy käännetyssä järjestyksessä siten, että edellisellä kaudella heikoiten sijoittunut aloittaa varauskierroksen. Kierrokset päättyvät aina hallitsevan mestarin vuoroon. 

Varaustilaisuus koskee ulkomaalaisia pelaajia. Seurat ovat sitoutuneet nimeämään Draft-tilaisuudessa vähintään yhden pelaajan, joka ei ole Ruotsin, Sveitsin tai Tšekin kansalainen. Mikäli pelaajalla on Ruotsin, Sveitsin tai Tšekin kansalaisuuden lisäksi jonkun muun maan kuin Suomen kansalaisuus, katsotaan pelaajan olevan tämän muun maan kansalainen.

Draft-järjestelmä ei koske suomalaisia pelaajia eikä pelaajaa, joka on päättyneellä kaudella pelannut F-liigassa, Divarissa tai ylimmässä juniorisarjassa (P22) vähintään 10 virallista peliä.

Seuralla on mahdollisuus neuvotella toisen F-liigan seuran kanssa varausvuorojen siirrosta, kuitenkin niin että jokaisessa varaustilaisuudessa joukkueella tulee olla vähintään yksi varausvuoro itsellään.

Nimettävän pelaajan tulee olla Draft-tilaisuuteen mennessä täyttänyt 18 vuotta. Nimettävä pelaaja voi täyttää kalenterivuoden aikana enintään 22 vuotta. Nimetyllä pelaajalla tulee olla myös voimassa oleva salibandyn kilpailulisenssi.
Nimeäminen on voimassa kunkin pelaajan osalta neljä vuotta. Nimeämisen voimassaolo päättyy kuitenkin viimeistään nimetyn pelaajan täyttäessä 24 vuotta. Nimeämisen jälkeen seura on yhteydessä pelaajaan viimeistään kesäkuuhun mennessä.

## Lähteet
* Historiallinen F-liiga Draft lähestyy - seurat sopimukseen konseptin yksityiskohdista F-liiga. 15.2.2023.
Via Augusta Sallentina

**Via Augusta Sallentina** (tai vain *Via Sallentina*) oli roomalainen tie, joka kulki Apulia et Calabriassa Italiassa. Se sai alkunsa Hydruntumista, josta se jatkoi Via Trajanan Brundisiumista tullutta jatketta, ja päättyi Tarentumiin.

## Historia

Via Augusta Sallentina rakennettiin roomalaiseksi tieksi keisari Trajanuksen aikana tai sen jälkeen. Tie tehtiin seudulla kulkeneen varhaisemman messapien käyttämän kulkureitin paikalle. Tien nimi tunnetaan Quintus Fabius Balbuksen hautapiirtokirjoituksesta, jossa hänet mainitaan kyseisestä tiestä vastanneena virkamiehenä (*curator*). Via Augusta Sallentina jatkoi Via Trajanaa, mutta toisaalta se nähtiin antiikin aikana todennäköisesti Via Appian jatkeena, sillä Via Appia johti Tarentumin kautta Brundisiumiin.

## Reitti

Via Augusta Sallentina sai alkunsa Hydruntumista Calabrian niemimaan eli Italian ”saappaankoron” itärannikolta. Sinne kulki Brundisiumiin päättyneen Via Trajanan jatke. Via Augusta Sallentina kiersi Calabrian niemimaan rannikon ympäri ja päättyi sen länsirannikolle Tarentumiin.

Tien asemapaikat ja niiden väliset etäisyydet olivat *[[Tabula Peutingeriana]]n* mukaan:

Tämä tekee tien pituudeksi 99 roomalaista mailia eli noin 146 kilometriä. Tien leveys oli noin neljä metriä ja se oli kivetty.

## Lähteet
Via Aurelia Aeclanensis

**Via Aurelia Aeclanensis**, alun perin **Via ad Herdoniam**, **Via ducente Herdonias** ja **Via Herdonitana**, oli roomalainen tie, joka kulki Apulia et Calabriassa Italiassa. Se oli Via Appian haarauma, ja johti Aeclanumista Herdoniaehen.

Via Aurelia Aeclanensis rakennettiin oletettavasti 100-luvulla jaa. Se erkaantui Via Appiasta Aeclanumissa ja kulki jonkin matkaa Via Appian vanhaa linjaa, joka oli ollut käytössä vielä tasavallan ja Augustuksen aikana, mutta jonka uusi linjaus myöhemmin oli korvannut. Tie päättyi Herdoniaehen, jossa se liittyi Via Minuciaan/Via Trajanaan.

## Lähteet
Via Caecilia

**Via Caecilia** oli roomalainen tie, joka kulki Samniumissa ja Picenumissa Italiassa. Se erkani Via Salariasta ja johti Amiternumin kautta Adrianmeren rannikolle.

## Historia

Via Caecilian rakennutti konsuli Lucius Caecilius Metellus Diadematus vuonna 117 eaa. Tien alkuosa Amiternumiin saakka tuli ensimmäisellä vuosisadalla osaksi keisari Claudiuksen rakennuttamaa Via Claudia novaa, joka yhdisti Via Salarian ja Via Claudia Valerian. Via Caeciliaa ei tunneta *[[itinerarium]]eista*.

## Reitti

Via Caecilian tarkkaa reittiä ei tunneta. Sen sanotaan erkaantuneen Via Salariasta 35 roomalaisen mailin päässä Roomasta, mikä sijoittaisi risteyksen lähelle Reatea (nyk. Rieti), mutta joskus risteys on sijoitettu Interocriumiin. Tämän jälkeen tie kulki Amiternumiin. Tien oletetaan jatkuneen ainakin Apenniinien yli Adriaan ja mahdollisesti aina Adrianmeren rannalla sijainneeseen Castrum novumiin saakka.

Tien asemapaikkoja olivat oletettavasti:

Tien asemapaikkojen välisistä etäisyyksistä antiikin lähteissä esiintyy vain Adrian ja Castrum novumin välinen 15 mailia, joka mainitaan *[[Itinerarium Antonini Augusti]]ssa* osana Via Salarian jatketta.

## Lähteet
Via Campana

**Via Campana** oli roomalainen tie, joka kulki Tiber-joen pohjoispuolta Roomasta rannikolle Campus salinarum Romanarumiin.

Via Campana oli Tiberin pohjoisrannan vanhin tie. Se sai nimensä Campus salinarum Romanarumista eli ”roomalaisten suola-allastasangosta”. Tie oli todennäköisesti hyvin vanha. Varhaisten roomalaisten historioitsijoiden mukaan sen olisi rakennuttanut kuningas Ancus Marcius. Myöhemmin joen pohjoispuolelle rakennettiin myös Via Portuensis. Tiet kulkivat alkuosaltaan samaa reittiä.

Via Campanaa ja Tiberin toisella eli eteläpuolella kulkenutta Via Ostiensista hallinnoi yhteinen ritariluokkaan kuulunut virkamies.

Tiestä on löydetty noin 50 metriä pitkä ja 4,6 metriä leveä osuus nykyisestä Pozzo Pantaleosta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Via Cassia

**Via Cassia** oli roomalainen tie, joka kulki Etruriassa Italiassa ja johti Roomasta Florentian kautta Lucaan tai Lunaan.

## Historia

Via Cassia rakennettiin joskus vuoden 240 eaa. jälkeen, mutta sen tarkkaa rakentamisaikaa ei tunneta. Se rakennettiin osaksi uusina osuuksina ja osaksi hyödyntäen jo aiemmin olemassa olleita teitä. Se oli esimerkiksi myöhäisempi kuin Via Amerina, jonka reittiä se noudatti alkumatkasta.

Cicerolta käy ilmi, että Via Cassia oli hänen aikanaan tunnettu ja yleisesti käytetty valtatie, ja hän mainitsee sen Via Flaminian ja Via Aurelian ohella yhtenä niistä kolmesta tiestä, joiden kautta Roomasta pääsi Gallia cisalpinaan. Hän kuvaa Via Flaminian kulkeneen Galliaan Adrianmeren rannikon kautta, Via Aurelian Tyrrhenanmeren rannikon kautta ja Via Cassian Etrurian poikki (”*Etruriam discriminat Cassia*”). Näin käy selväksi, että tie oli päätie Etrurian läpi. Tie on selvästi sama, joka kuvataan *[[Itinerarium Antonini Augusti]]ssa*, vaikkakin se käyttää tiestä virheellisesti nimitystä ”Via Clodia”. Kuitenkin jo pelkästään Forum Cassiin esiintyminen reitillä osoittaa, että kyse oli todellisuudessaa Via Cassiasta.

## Reitti

Via Cassia kulki alkumatkan samaa reittiä kuin Via Flaminia ja erkaantui siitä pian tien ylitettyä Tiberin Mulviuksen siltaa (nyk. Ponte Milvio) pitkin noin kolmen mailin päässä Roomasta. Via Clodia erkaantui Via Cassiasta vasemmalle noin yhdeksän mailin kohdalla kulkeakseen läntisempää reittiä. Hieman myöhemmin Via Cassia ohitti Vejin, joka on merkitty asemapaikaksi; tämä viitannee varsinaisen kaupungin sijasta Vejiin johtaneen tien risteykseen.

Tämän jälkeen Via Cassia nousi ylätasangolle ja kulki Baccanaehen, joka sijaitsi sammuneen tulivuoren kraatterissa. Sen kohdalla Via Amerina haarautui oikealle kulkeakseen itäisempää reittiä. Myöhemmin Via Cassia kulki muun muassa Volsiniin, Clusiumin ja Florentian kautta. *Itinerarium Antonini Augustissa* reitti päättyy Lucaan, mutta yleensä katsotaan, että tie jatkoi hieman edemmäs Lunaan, jossa se yhtyi Via Aureliaan.

Tien asemapaikat ja niiden väliset etäisyydet olivat:

Tämä tekee tien kokonaispituudeksi Roomasta Lucaan 239 mailia eli noin 353 kilometriä, ja Roomasta Lunaan 272 mailia eli noin 402 kilometriä.

Arretiumista Via Cassian varrelta sai alkunsa Via Flaminia militare, joka johti Bononiaan. Se mainitaan kuitenkin vain harvoin antiikin lähteissä, ja vaikuttaa jääneen käytöstä ainakin sotilastienä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Via Ciminia

**Via Ciminia** oli roomalainen tie, joka kulki Etruriassa Italiassa. Se erkaantui Roomasta tulleesta Via Cassiasta oikealle Sutriumissa ja johti pohjoiseen Ciminus-vuoren suuntaan. Tien nimi tunnetaan ainoastaan keisari Hadrianuksen ajalle ajoitetusta piirtokirjoituksesta.

## Lähteet
Jeff Scissons

**Jeff Scissons** (s. 24. marraskuuta 1976 Saskatoon, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä.

## Lähteet
*
*

### Viitteet
Laine Erik

**Laine Erik** (vuodesta 1976 **Kallas**; 21. huhtikuuta 1942, Retla Järvamaa Viro – 6. lokakuuta 2024) oli virolainen maataloustutkija ja entinen kansainvälisen tason Neuvostoliittoa edustanut keskimatkojen virolaisjuoksija.

Laine Erik nousi Neuvosto-Viron naisten yleisurheilun huipulle 1960-luvun alussa. Ensimmäisen kerran hän paransi maansa ennätyksiä 1961. Kaikkiaan Erik paransi Viron ennätystä 24 kertaa vuosina 1961–69: 400 m (57,7 – 54,1), 800 m (2.13,0 – 2.03,6), 1000 m (2.48,3) ja 5 kertaa viestissä.

Erik nousi vuoden 1964 800 metrin voitolla Neuvostoliiton mestaruuskisoissa olympiaedustajaksi  Tokion olympialaisiin. Niissä hän eteni alkueränsä ja välieränsä 3. sijoilla loppukilpailuun, jossa hän sijoittui kuudenneksi.

Seuraavana vuonna hän oli kesäuniversiaadiedustaja Budapestissä, jossa hän otti voiton. Seuraavina vuosina Erikin uralla tuli menestystä - 2. ja 3. Neuvostoliiton mestaruus 800 metrillä vuosina 1967 ja 1968. Vuonna 1966 hän kuului Neuvostoliiton naisten joukkueeseen Vera Muhanova, Tamara Babintseva ja Laine Erik, joka teki maailmanennätyksen 3 x 800 metrin juoksussa. Vuoden 1968 Meksikon olympialaisista ei tullut Erikille aivan yhtä menestyksekkäät kuin Tokion olympialaiset, sillä hän jäi niukasti loppukilpailun ulkopuolelle 800 metrillä.

Laine Erik kuului Neuvostoliiton ja Neuvosto-Viron maajoukkueeseen yhteensä 31 kertaa. Hän kilpaili maaotteluissa Suomea vastaan niin 400 kuin 800 metrillä ja oli ylivoimainen voittaja näissä 1960-luvun maaottelujuoksuissa. Hänet valittiin Viron vuoden naisurheilijaksi vuosina 1967 ja 1968.

Laine Erik valmistui Viron maatalousakatemian kotieläintieteellisestä tiedekunnasta vuonna 1969 ja puolusti vuonna 1984 tohtoriväitöskirjaansa. Vuosina 1969-1996 hän työskenteli tutkijana Viron maatalousyliopiston eläintieteen instituutissa.

## Lähteet
Kolstadin hallitus

**Kolstadin hallitus** oli Norjan hallitus 12. toukokuuta 1931 – 14. maaliskuuta 1932. Se oli Talonpoikaispuolueesta koostunut vähemmistöhallitus. Hallitus erosi pääministeri Peder Kolstadin kuoleman johdosta.
## Ministerit
**Pääministeri**
* Peder Kolstad 12.5.1931–5.3.1932
* Birger Braadland 1.2.1932–29.2.1932 (vs.)
* Nils Trædal 29.2.1932–10.3.1932 (vs./vt.)
* Birger Braadland 10.3.1932–14.3.1932 (vt.)
**Ulkoministeri**
* Birger Braadland 
* Nils Trædal 29.2.1932–10.3.1932 (vs.)
**Kirkko- ja opetusministeri**
* Nils Trædal 
**Oikeusministeri**
* Asbjørn Lindboe
**Puolustusministeri**
* Vidkun Quisling
**Valtiovarainministeri**
* Peder Kolstad 12.5.1931–1.2.1932
* Jon Sundby 1.2.1932–14.3.1932 (vt.)
**Kauppaministeri**
* Per Larssen 
**Työministeri**
* Rasmus Langeland
**Maatalousministeri**
* Jon Sundby 12.5.1931–25.2.1931
* Ivar Kirkeby-Garstad 25.2.1931–14.3.1932 (vt.)
**Sosiaaliministeri**
* Jacob Vik
## Lähteet
Mowinckelin II hallitus

**Mowinckelin II hallitus** oli Norjan hallitus 15. helmikuuta 1928 – 12. toukokuuta 1931. Se oli Venstrestä koostunut vähemmistöhallitus. 
## Ministerit
**Pääministeri**
* Johan Ludwig Mowinckel
**Ulkoministeri**
* Johan Ludwig Mowinckel
**Valtiovarainministeri**
* Per Berg Lund
**Oikeusministeri**
* Haakon Martin Evjenth 15.2.1928–21.11.1930
* Arne Sunde 21.11.1930–12.5.1931
**Maatalousministeri**
* Hans Jørgensen Aarstad
**Kirkko- ja opetusministeri**
* Sigvald Mathias Hasund
**Puolustusministeri**
* Torgeir Anderssen-Rysst
**Sosiaaliministeri**
* Torjus Værland
**Kauppaministeri**
* Lars Oftedal
**Työministeri**
* Ole Monsen Mjelde
## Lähteet
Oslon pörssitalo

**Oslon pörssitalo** (norj. *Børsen*) on Oslon keskustassa sijaitseva vuonna 1828 valmistunut empiretyylinen rakennus, jossa toimii Oslon pörssi. Sen suunnitteli Christian H. Grosch ja sitä laajennettiin vuonna 1910 Carl Michalsenin piirustusten pohjalta.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Super Mario Advance (pelisarja)

**Super Mario Advance** on Game Boy Advance -videopelien sarja, joka koostuu Nintendon *[[Mario (pelisarja)|Mario]]*-pelisarjan pelien uusintajulkaisuista:
* *[[Super Mario Advance]]* (2001, käännös *[[Super Mario Bros. 2]]*:sta)
* *[[Super Mario World: Super Mario Advance 2]]* (2001, käännös *[[Super Mario World]]istä*)
* *[[Yoshi’s Island: Super Mario Advance 3]]* (2002, käännös *[[Super Mario World 2: Yoshi’s Island]]istä*)
* *[[Super Mario Advance 4: Super Mario Bros. 3]]* (2003, käännös *[[Super Mario Bros. 3]]*:sta)

Kaikkien *Super Mario Advance* -sarjan pelien mukana on myös käännös *[[Mario Bros.]]*:ista.

## Lähteet
Argentiinan ralli 1991

**Argentiinan ralli 1991** (viralliselta nimeltään *Rally YPF Argentina*) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1991. Kilpailu järjestettiin 23. &ndash; 27. heinäkuuta 1991. Kilpailu oli kauden kahdeksas ja erikoiskokeiden yhteispituus oli  (suunniteltu pituus oli ).

Kilpailuun lähti 87 autokuntaa, joista 34 pääsi maaliin.

Kaudella 1991 Argentiinan rallin voitto oli Carlos Sainzille kauden viides seitsemästä kilpailusta ja Argentiinan jälkeen hän oli 32 pisteen johdossa Juha Kankkusen edellä. Toyota ja Lancia kävivät kilpailua valmistajien mestaruudesta ja Lancia lähetti kilpailuun neljä autoa ja Toyota lähetti kolme.

Kilpailijat pyysivät järjestäjiltä, että lähtöpaikkana ei olisi Buenos Aires, mutta pyyntöön ei suostuttu. Lähtöseremonian jälkeen kilpailijoiden oli ajettava lähes 500 mailin siirtymäosuus ensimmäiselle erikoiskokeelle Villa Carlos Paziin yön aikana, koska lähtö tapahtui kello yhdeksältä tiistai-iltana.

## Tulokset

## Lähteet
Pentti Keynäs

**Pentti Keynäs** (19. marraskuuta 1929 Helsinki – 17. huhtikuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja yritysjohtaja sekä Autismisäätiön perustaja.

Keynään isä oli vuonna 1884 syntynyt Vasili Keynäs, karjalaisaktivisti ja *Karjalan Heimo* -lehden päätoimittaja. Keynäs valmistui Teknillisen korkeakoulun paperitekniikan linjalta 1956. Yritysura alkoi Tekno-Invest-yhtiöstä ja Veitsiluoto Oy:stä, jossa Keynäs toimi suunnittelupäällikkönä. Vuonna 1965 hänet kutsuttiin teollisuusventtiilivalmistaja Neles Oy:n varatoimitusjohtajaksi, vastuualueenaan myynti ja vientitoiminnan kehittäminen. Keynään pitkällä toimikaudella Neleksen liikevaihto kasvoi vähitellen 30-kertaiseksi ja yrityksestä tuli venttiilien maailmanmarkkinoilla merkittävä toimija muun muassa monin yritysostojen ja fuusioiden kautta.

Keynään vuonna 1963 syntynyt tytär, kuvataiteilija Hanna Keynäs on autisti. Eläkkeelle jäätyään Pentti Keynäs perusti vuonna 1998 Suomen Autismiyhdistyksen kanssa Autismisäätiön. Hän toimi säätiön hallituksessa ja puheenjohtajana ja oli myös merkittävä lahjoittaja. Sukutaustaltaan itäkarjalainen Keynäs oli aktiivinen myös Karjalan Sivistysseurassa, jonka puheenjohtajana hän toimi 1990-luvulla. Hänet nimettiin sekä Autismisäätiön että KSS:n kunniapuheenjohtajaksi.

Kääntäjä Ville Keynäs on Pentti Keynään poika.

## Lähteet
Heikki Hakkola

**Heikki Sakari Hakkola** (s. 18. huhtikuuta 1937 Mäntsälä) on suomalainen eläköitynyt maataloustieteilijä ja tutkimusjohtaja, joka on saanut maanviljelysneuvoksen arvonimen.

Hakkolan vanhemmat olivat maanviljelijä, agrologi Uuno Valdemar Hakkola ja Vieno Siviä Peltola ja hänen puolisonsa vuodesta 1962 on filosofian maisteri Seija Kaarina Kopra. Hakkola tuli ylioppilaaksi Mäntsälän yhteiskoulusta 1957 ja valmistui Helsingin yliopistosta agronomiksi ja  maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1963. Hän oli Maatalouden tutkimuskeskuksen kasvinviljelylaitoksen vs. ylimääräinen tutkija 1963–1964, Lounais-Suomen koeaseman vs. johtaja Mietoisissa 1964–1967, Pohjois-Pohjanmaan koeaseman, vuodesta 1984 tutkimusasema, johtaja Revonlahdella vuodesta 1968 ja Ruukissa 1973–1998, Pohjois-Suomen tutkimusyksikön johtaja 1991–1997 ja hallituksen jäsen 1983–1985 sekä Maatalouden tutkimuskeskuksen alueellisen tutkimuksen johtaja 1998–2000.

Hakkola oli Revonlahden kunnanhallituksen jäsen 1969–1972 ja Ruukin kunnanvaltuutettu 1973–1976 ja 1981–1984 sekä kunnahallituksen jäsen 1981–1988. Hänellä oli myös lukuisia oman alansa ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Hakkola julkaisi runsaasti tutkimuksia ja asiantuntijakirjoituksia, erityisesti nurmen ja viljan viljelystä sekä naudanlihan tuotannosta. Häntä pidettiin yhtenä Suomen keskeisistä nurmitutkijoista ja nurmitalouteen perustuvan kotieläintuotannon asiantuntijoista. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai 1999.

## Lähteet
Marcus Thrane

**Marcus Møller Thrane** (14. lokakuuta 1817 Kristiania, Norja – 30. huhtikuuta 1890 Eau Clairen piirikunta, Yhdysvallat) oli norjalainen poliittinen aktivisti ja varhainen työväenliikkeen johtohahmo. Ranskan vuoden 1848 helmikuun vallankumouksen innoittamana hän alkoi vaatia yleistä äänioikeutta, lisää sananvapautta ja sosiaalisia uudistuksia köyhyyden vähentämiseksi. Hänen liikkeensä keräsi parissa vuodessa noin 30 000 jäsentä 300 paikallisyhdistyksessä. Kannattajakunta koostui pääosin maaseudun pienviljelijäväestöstä sekä kaupunkien työläisistä. Thrane toimitti myös omaa lehteä nimeltä *[[Arbeider-Foreningernes Blad]]*.

Heinäkuussa 1851 Thrane ja useita muita liikkeen johtohahmoja pidätettiin ja heitä syytettiin vallankumouksen suunnittelusta. Todisteiden puutteesta huolimatta Thrane tuomittiin vuonna 1854 neljäksi vuodeksi kuritushuoneeseen. Korkein oikeus vahvisti tuomion seuraavana vuonna. Thrane oli ollut vangittuna koko pidätyksen ja tuomion vahvistamisen välisen ajan. Korkeimman oikeuden salaisista pöytäkirjoista on selvinnyt, että tuomarit myönsivät Thranen olevan syytön ja itse asiassa puhuneen vallankumousta vastaan, mutta hänet tuomittiin toiminnastaan kansanliikkeen perustajana ja johtajana. Tuomion jälkeen yhdistysten toiminta lakkasi nopeasti viranomaisten luvattua, että eronneiden jäsenten toiminta yhdistyksissä unohdettaisiin.

Thrane vapautui vuonna 1858 ja muutti viisi vuotta myöhemmin Yhdysvaltain Wisconsiniin, jossa hän piti luentoja ja kirjoitti. Hän kuoli vuonna 1890 ja hänen ruumiinsa siirrettiin vuonna 1949 Vår Frelsers -hautausmaalle Osloon.

Arbeider-Foreningernes Blads første nummer 1849.jpg|Thranen toimittaman *Arbeider-Foreningernes Bladin* ensimmäinen numero vuodelta 1849.
Portrett av Marcus Thrane, ca 1875.jpg|Thrane noin vuonna 1875.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Meksikon maantiede

**Meksikon maantiede** kertoo Meksikon maantieteeseen liittyvistä asioista. Meksiko sijaitsee Pohjois-Amerikassa Guatemalan ja Belizen pohjoispuolella ja Yhdysvaltojen eteläpuolella. Maan pohjoisosassa on vuoristo, joka on osa Pohjois-Amerikan puolella sijaitsevia Kordillieereja ja päättyy Tehuantepecin niemimaan seudulla. Maan eteläosassa on Jukatanin niemimaa, jonka eteläpuolella alkaa Keski-Amerikan kannas. Tämän niemimaan pohjoispuolella on Meksikonlahti ja eteläpuolella on Karibianmeri ja niemimaan rannikolla on koralliriuttoja. 

## Maastonmuodot ja vesistöt
Suuri osa maan pinta-alasta on vuoristoja ja ylänköalueita. Maan keskiosassa on laaja ylänköalue, jonka pohjoisosa on keskimäärin noin 1200 metriä korkea ja pääkaupunki Mexico Cityn seudulla se on noin 2200 metriä korkea. Maan länsiosassa on vuoristo nimeltä Sierra Madre Occidental ja maan itäosassa on vuoristo nimeltä Sierra Madre Oriental. Molempien vuoristojen välissä on syviä kanjoneita. Idän ja lännen vuoristot yhtyvät maan eteläosassa Cordilla Volcánican vuoristoon, missä on tulivuoria ja maan korkeimmat vuorenhuiput. Aluella sijaitsevia vuorenhuippuja ovat 5700 metriä korkea Pico de Orizaba ja 5452 metriä korkea Popocatépeti. Maan eteläosassa virtaa joki Rio Balsas Gran Valle del Surin laaksossa. Maan eteläosassa on myös Chiapasin ylänkö.

## Ilmasto
Meksiko sijaitsee subtrooppisen ja trooppisen vyöhykkeen välimaastossa, mikä vaikuttaa ilmastoon. Pasaatituulten vuoksi maan Atlantin rannikolla on sateinen ympäri vuoden. Tyynenmeren rannikolla on sadekausi kesäkuusta lokakuuhun. Chiapasin ylänkö on maan sateisinta aluetta, missä vuotuinen sademäärä on noin 2500 mm. Maan kuivin alue on maan kekiosan ylängön pohjoisosassa, missä vuotuinen sademäärä on alle 100 mm.

## Luonto
Kasvillisuus on yleensä rehevää ja kuumalla tierra caliente-vyöhykkeellä on alueittain sademetsää. Vuoristojen ja ylänköalueiden rinteillä kasvaa sekametsää ja vielä korkeammilla alueilla on tundraa. Maan keskiosan ylängön pohjoisosan yleisiä kasveja ovat mehikasvit ja piikkipensaat. Rannikkoalueilla on kosteaa savannia.

## Lähteet
Psammuthis

**Psammuthis** eli **Pasherienmut** ("Jumalatar Mutin poika") oli Egyptin 29. dynastian hallitsija eli faarao 392–-391 eaa. 

Faarao Neferites I:n kuoltua Egyptissä puhkesi vallanperimyssota. Vallasta kamppailivat Neferitesin sukulaiset Hakor ja Psammuthis. Ei tiedetä, olivatko he hänen poikiaan, veljiään tai muuta sukua. Hakor kruunattiin, mutta Ylä-Egyptiä hallinnut Psammuthis onnistui syrjäyttämään Hakoriksen. Hakor puolestaan syrjäytti Psammuthisin noin vuoden kuluttua ja yhdisti sen jälkeen koko Egyptin valtansa alle.

## Lähteet
Joseph Dietzgen

**Joseph Dietzgen** (1828–1888) oli saksalainen filosofi, marxisti ja lehtimies. Hän syntyi Reinin provinssissa sijainneessa Blankenbergissä Preussissa 9. joulukuuta vuonna 1828. Hänen isänsä oli Johan Gottfried Anno Dietzgen (1794–1887) ja äitinsä Anna Margaretha Lückerath (1808–1881). Dietzgen oli itseoppinut työläinen, ensisijaisesti parkitsija. Dietzgen vaikuttui Ludwig Feuerbachin ajatuksista ja kehitti filosofina dialektista materialismia itsenäisesti, mutta tutustuttuaan Karl Marxin ja Friedrich Engelsin kirjoituksiin hänestä tuli heidän vankka kannattajansa. Dietzgen oli militantti ateisti. Hän asui ja työskenteli Saksassa, Venäjällä ja Yhdysvalloissa. Dietzgenin työn tärkein anti marxilaisuudelle oli perusteellinen selvitys epistemologiasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Työväenliikkeen kirjasto
Hujing

**Hujing** () on pieni saari Taiwaninsalmessa Penghun piirikunnan (Peskadorien saariston) eteläosissa. Kravun kääntöpiiri kulkee saaren kautta ja saari on ilmastoltaan trooppinen tai subtrooppinen. Sijaintinsa myötä saaresta on kehitetty matkakohdetta, ja se on äänestetty kymmenen parhaimman joukkoon Lonely Planetin äänestyksessä maailman vähän tunnetuista matkailusaarista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Kuuban maantiede

**Kuuban maantiede** kertoo Kuuban maantieteeseen liittyvistä asioista. Kuuba on saarivaltio, joka sijaisee Meksikonlahden ja Karibianmeren välissä. Yli puolet maan pinta-alasta on tasankoa. 

## Maastonmuodot

Kuuban saarella on kolme vuorijonoa, joista yksi on Sierra del Rosario, jonka lomassa on Valle de Viñalesin laakso ja kuuluisat karstilaaksot. Toinen vuorijono on Sierra del Escambrayh, missä sijaitsee vuori Sierra de trinidad. Kolmas vuorijono on suurin piirtein rannikkoa myötäilevä Sierra Maestra, missä on maan korkein vuorenhuippu Pico Turquino. Pohjoisrannikon tuntumassa on laguuneja, joiden takana on korallisaaria.

## Ilmasto
Kuubassa vallitsee tyypillinen trooppinen ilmasto. Vuodenaikojen lämpötilat eivät vaihtele paljoa maan itäosassa, mutta länsiosassa vuotuiset lämpötilat vaihtelevat hieman enemmän. Sadekausi on toukokuusta lokakuuhun ja vuotuinen sademäärä on noin 1000-1500 mm. Toisinaan esiintyy trooppisia myrskyjä ja hurrikaaneja.

## Luonto

Kuuban luonto on säilynyt paremmin kuin muualla Karibialla. Kestämättömät metsänhakkuut ja kosteikkojen raivaus sokeripelloiksi ovat tosin tehneet tuhojaan myös Kuubassa, mutta maassa on edelleen myös koskematonta sademetsää ja kosteikkoja sekä koralliriuttoja. Talouskasvun pelätään kuitenkin jatkossa lisäävän luonnon kulumista.

Noin viidesosa saaresta, 200 metrin yläpuolella, on ollut alkujaan kosteiden metsätyyppien: sademetsän, vuoristometsän ja pilvimetsien peitossa. Niistä on löydetty noin 30 kotoperäistä lajia. Vuonna 1995 arvioitiin, että 75 % metsätyypistä on tuhottu kahvin ja kaakaon viljelyn seköä kaivoseollisuuden ja turismin takia. Yli puolet maan pinta-alasta on ollut kuivaa metsää, mutta 90 % siitä on raivattu viljelyksiksi, laitumeksi ja savanniksi. Vuoristoissa on kasvanut havumetsää, josta on jäljellä kolme yli 250 neliökilometrin laikkua. Metsän päälajina on karibianmänty (*Pinus caribaea*), jonka suojissa elää monia kotoperäisiä lintu- ja kasvilajeja.

Kuuban alueella esiintyy yhteensä yli 7000 kasvilajia, joista 90 on palmuja. 

Maailman pienin lintu kimalaiskolibri elää Kuubassa, samoin kuin kuubansmaragdikolibri, endeeminen kuubantodi ja kuubanamatsoni. Kansallislintu on kuubantrogoni. *[[Capromys pilorides]]* -hutialajia tavataan Kuuban lisäksi joillakin lähisaarilla. Kuubankrokotiili on kadonnut muualta kuin Kuubasta.

Desembarco del Granman kansallispuisto ja Alejandro de Humboldtin kansallispuisto ovat Unescon maailmanperintökohteita. Muita luonnonsuojelualueita on Torquinon ja Cristalin vuorilla sekä Isla de la Juventudin saarella ja Viñalesin laaksossa.

## Lähteet
Neferites II

**Neferites II** oli Egyptin 29. dynastian hallitsija eli faarao vuonna 380 eaa.. Hän oli luultavasti edeltäjänsä Hakorin poika. Neferites II hallitsi vain muutaman kuukauden, mahdollisesti kesäkuusta lokakuuhun vuonna 380 eaa., jolloin Nektanebo I syrjäytti  hänet.

## Lähteet
Oslon taidekorkeakoulu

**Oslon taidekorkeakoulu** (norj. *Kunsthøgskolen i Oslo*, lyh. **KHiO**) on Oslossa toimiva valtiollinen korkeakoulu, jossa annetaan opetusta muotoilun, kuvataiteen, tanssin, musiikin ja teatterin aloilla. Se perustettiin vuonna 1996 yhdistämällä Valtion taideakatemia (Statens kunstakademi), Valtion käsityö- ja taideteollisuuskoulu (Statens håndverks- og kunstindustriskole), Teatterikorkeakoulu (Teaterhøgskolen), Oopperakorkeakoulu (Operahøgskolen) ja Balettikorkeakoulu (Balletthøgskolen). Taidekorkeakoulu toimii entisessä tehdasrakennuksessa Akerselvan itäpuolella Grünerløkkan kaupunginosassa.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Koulun verkkosivut