Gerardo Ortiz

**Gerardo Ortiz** (s. 5. lokakuuta 1989 Pasadena) on yhdysvaltalais-meksikolainen laulaja ja lauluntekijä.

Gerardo Ortiz syntyi Yhdysvalloissa, mutta vietti suuren osan lapsuudestaan ​​Culiacánissa Sinaloan osavaltiossa Meksikossa. Hän syntyi musikaaliseen perheeseen ja aloitti uransa jo nuorena perheenjäsenten vaikutuksesta. Ensimmäisen albuminsa nimeltä *Encuentro de amor* hän äänitti 8-vuotiaana, se sisältää rakkauslauluja ja corridoja. Toinen albumi *La pasadita* artistinimellä  ”Gerardito, el Hijo de Sinaloa” toi hänelle tunnettuutta. 13-vuotiaana hän osallistui meksikolaiseen lasten kykykilpailuun *Código F.A.M.A.*, jossa hän sijoittui toiseksi.
 
Vuonna 2009 Ortiz julkaisi live-albumin *En vivo las tundras*. Hän on ollut kahdesti Grammy-ehdokkaana. Ensimmäisen ehdokkuuden hän sai parhaan norteño-albumin kategoriassa (Best Norteño Album) albumistaan *Ni hoy ni mañana* vuonna 2011. Albumi sijoittui viiden parhaan joukkoon *[[Billboard]]in* Regional Mexican Albums -listalla.

Ortiz on tullut tunnetuksi narcocorridoista eli corrido-kappaleista, jotka käsittelevät Meksikon huumesotia. Kriitikoiden mukaan narcocorridot romantisoivat meksikolaista huumekulttuuria. Muutama päivä ennen hänen kolmannen albuminsa *Morir y existir: en vivo* julkaisemista maaliskuussa 2011 Ortiz joutui seurueineen Colimassa Meksikossa väijytysyritykseen, jossa kuolivat autonkuljettaja sekä Ortizin serkku Ramiro Caro, joka toimi hänen liiketoimintajohtajanaan. Ampumistapauksen suoraa yhteyttä Ortizin musiikkiin ei rikostutkimuksen alussa voitu osoittaa. Albumi sijoittui *Billboardin* Top Latin Albums -listan ensimmäiselle sijalle.

Vuonna 2012 julkaistun albumin *El primer ministro* nimikappale kertoo huumekartellijohtaja Chapo Guzmánista. Albumin kansikuvassa Ortizin pikkuveli esittää nuorta Chapoa myymässä appelsiineja. *El primer ministro* oli Grammy-ehdokkaana parhaan meksikolaisen alueellisen musiikin kategoriassa (Best Regional Mexican Music Album (Including Tejano)). 

Albumi *Archivos de mi vida* (2013) sisältää norteño-, banda- ja mariachi-kappaleita. *[[PopMatters]]in* Josh Langhoffin mukaan *Archivos de mi vida* ”tarjoaa parhaimmillaan uutuuksia toisensa jälkeen, mutta tutut nautinnot säilyvät”.

Vuonna 2015 julkaistu *Hoy más fuerte* on Ortizin eniten myynyt albumi, 210 000 kappaletta, josta 120 000 kappaletta Yhdysvalloissa.  

Ortizista kertova konserttielokuva *Como un sueño* esitettiin teattereissa vuonna 2015 ja seuraavana vuonna espanjankielisellä Telemundo-kanavalla. Sitä seurasi nelijaksoinen *Gerardo Ortiz: sin censura* -elämäkertadokumentti. 

Heinäkuussa 2014 viranomaiset kielsivät Ortizin ennalta sovitut konsertit ​​Culiacánissa ja Baja Californiassa, koska niiden arvioitiin ”muuttavan sosiaalista ympäristöä”. Jaliscon osavaltio kielsi hänen esiintymisensä vuonna 2016 ja perui hänen konserttinsa marraskuussa 2019 julistaen hänet ei-toivotuksi henkilöksi. Esiintymiskieltojen syynä oli Ortizin vuonna 2016 julkaisema musiikkivideo ”Fuiste mía”, joka sisältää väkivaltaista kuvausta. Ortiz pahoitteli videon sisältöä sen julkaisun jälkeen. Meksikon sisäministeriö pyysi televisioyhtiöitä, verkkosivustoja ja sosiaalisen median käyttäjiä välttämään musiikkivideon levittämistä. Ortizin managerit julkaisivat puolestaan lausunnon, jonka mukaan video ei koskaan ole ollut kehotus mihinkään tiettyyn käyttäytymiseen eikä siinä yritetä tehdä mitään muuta kuin esittää visio arkitodellisuudesta.

## Diskografia (valikoima)
### Albumit

* *En vivo las tundras* (2009)
* *Ni hoy ni mañana* (2010)
* *Morir y existir: en vivo* (2011)
* *Entre Dios y el diablo* (2011)
* *Sold Out: En vivo desde el Nokia Theatre L.A. Live* (2012)
* *El primer ministro* (2012)
* *Archivos de mi vida* (2013)
* *Hoy más fuerte* (2015)
* *Comeré callado, Vol. 1* (2017)
* *Comeré callado, Vol. 2* (2018)
* *Más caro, que ayer* (2020)
* *X Aniversario* (2021)
* *No tengo rival* (2023)

## Lähteet
* Discogs
* Spotify

### Viitteet