open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ja Oscarin saa…

**Ja Oscarin saa…** () on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Christopher Guestin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka pääosissa ovat Catherine O’Hara, Bob Balaban, Jennifer Coolidge, Christopher Guest, John Michael Higgins, Eugene Levy, Jane Lynch, Michael McKean, Parker Posey, Harry Shearer ja Fred Willard.

*Ja Oscarin saa…* sai maailmanensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla Kanadassa 10. syyskuuta 2006 ja teatteriensi-iltansa Yhdysvalloissa 17. marraskuuta 2006.

## Juoni

Elokuva kertoo hullunmyllystä, joka syntyy, kun internet-huhu ennustaa Oscaria mitättömän, pienen budjetin *Home for Purim* -elokuvan ikääntyvälle pääosanesittäjälle Marilyn Hackille (Catherine O’Hara).

## Näyttelijät

Sandra Oh, Richard Kind ja John Krasinski esiintyvät elokuvassa cameorooleissa.

## Vastaanotto

*Ja Oscarin saa…* tuotti Yhdysvalloissa 5,5 miljoonaa dollaria ja muualla maailmassa noin 375 000 dollaria. Maailmanlaajuisesti se tuotti 5,9 miljoonan dollarin lipputulot.

Elokuva on saanut elokuvakriitikoilta ja katsojilta sekalaisia arvioita. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 53 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 5,9/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 163 arviointiin, joista 86 ovat ”tuoreita” ja 77 ”mätiä”. Yli 10 000 käyttäjästä 43 prosenttia on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 3,1/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 33 arvostelun perusteella elokuva on saanut 68 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin 56 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,0/10.

### Palkinnot ja ehdokkuudet

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto
Ezio Pinza

**Ezio Fortunato Pinza** (18. toukokuuta 1892 Rooma, Italia – 9. toukokuuta 1957 Stamford, Connecticut, Yhdysvallat) oli italialaissyntyinen bassolaulaja ja näyttelijä, joka esiintyi oopperoissa ja musikaaleissa sekä muutamissa elokuvissa. Hän teki valtaosan urastaan Yhdysvalloissa. *Helsingin Sanomien* musiikkitoimittaja Veijo Murtomäki luonnehti Pinzaa harvinaiseksi *basso cantanteksi* ja ihanteelliseksi Giuseppe Verdin teosten bassoroolien tulkitsijaksi.

Roomassa syntynyt Pinza suoritti rakennusinsinöörin opintoja mutta valitsi oopperalaulajan uran. Ensimmäinen maailmansota kuitenkin keskeytti hänen musiikkiopintonsa Bolognassa. Hän teki 18-vuotiaana Cremonassa Oroveson roolin Vincenzo Bellinin *[[Norma (ooppera)|Normassa]]* ja debytoi Roomassa vuonna 1920 kuningas Markena Wagnerin oopperassa *[[Tristan ja Isolde (ooppera)|Tristan ja Isolde]]*. Pinza lauloi kolme vuotta Milanon La Scalassa, kunnes debytoi New Yorkin Metropolitan-oopperassa vuonna 1926 Pontifex Maximuksen roolissa Gaspare Spontinin oopperassa *La vestale*. Tästä alkoi 22 vuoden kiinnitys Metropolitanin bassolaulajana, minkä jälkeen Pinza siirtyi musikaalinäyttämöille ja tuli tunnetuksi muun muassa Emile de Becquen roolista Broadway-musikaalissa *[[South Pacific]]*.

Hän esiintyi myös elokuvissa, kuten Lana Turnerin vastanäyttelijänä romanttisessa draamassa *[[Sydämeni valtias]]* (Mr. Imperium, 1951).

## Filmografiaa
*1950: Täysin kunniaton (*Strictly Dishonorable*)
*1951: Sydämeni valtias (*Mr. Imperium*)
*1953: Jumalten suosikkeja (*Tonight We Sing*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Aku Ankka -lehden Joulumanteli

**Aku Ankka -lehden Joulumanteli** on joka vuoden joulukuussa *[[Aku Ankka (lehti)|Aku Ankka]]* -lehden mukana tuleva lehtinen, jonka järjestysnumero on 51B. *Joulumantelit* ovat poikkeuksellisen leveitä ja matalia ja yhdelle sivulle mahtuu vain 1–4 ruutua. *Joulumanteli* ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1963 *Aku Ankan* tilaajille joululahjana. Niiden julkaisu kuitenkin lopetettiin vuonna 1973, mutta Sanoma Magazines päätti ottaa ne uudelleen käyttöön vuonna 2012, josta lähtien niitä on tullut säännöllisesti joka vuosi.

## Lähteet
Ukrajinska trybuna

**Ukrajinska trybuna**, (), oli luetuimpia sanomalehtiä ukrainalaisten pakolaisen keskuudessa toisen maailmansodan jälkeisessä Saksassa. Lehti ilmestyi Münchenissä kerran viikossa vuosina 1946–1948 ja sen jälkeen kaksi kertaa viikossa elokuulle 1949 (yhteensä 219 numeroa). Julkaisija oli V. Pasitšnyk Yhdysvaltojen sotilasviranomaisten luvalla.

*Ukrajinska trybuna* käsitteli tapahtumia neuvosto-Ukrainassa, kansainvälistä politiikkaa ja ukrainalaisten emigranttien asioita. Se kertoi elämästä pakolaisleireillä ja julkaisi Ukrainan vastarintaliikkeen asiakirjoja. Toisinaan siinä oli liitteitä, joissa käsiteltiin kirjallisuutta ja taidetta, emigranttien opiskelijaliikettä ja Ukrainan nuorisoliikettä. Ensimmäiset päätoimittajat olivat Zenon Tarnavskyi ja Zenon Pelenskyi, ja lehteä avustivat muun muassa Mykola Hlobenko, Oleh Lysjak, O. Pytljar, Volodymyr Stah'iv, Danylo Tšaikovskyi, Bohdan Nyžankivskyi. Ajan oloon lehti päätyi Ukrainalaisten nationalistien järjestön (OUN, Bandera-ryhmittymä) vaikutuspiiriin, ja sen laatu heikkeni. Julkaisuyhtiö Ukrainska Trybuna julkaisi 1947–1948 kulttuurilehteä *[[Arka]]* yhdessä taiteellis-kirjallisen organisaation MURin julkaisukomitean kanssa.

Saman niminen lehti ilmestyi Puolassa Varsovassa 1921–1922.

## Lähteet
Daniel Galitsialaisen ritarikunta

**Daniel Galitsialaisen ritarikunta** () on ukrainalainen ritarikunta. Se perustettiin 20. helmikuuta 2003 Verh'ovna radan päätöksellä. Sitä jaetaan kunnianosoituksena Ukrainan asevoimissa palveleville ihmisille.

Kunnianosoitusta voidaan jakaa myös siviilihenkilöille merkittävästä henkilökohtaisesta panostuksesta Ukrainan tai sen kansan hyväksi, joka on tehty tietoisesti ja pettämättömästi.

Mikäli kunnianosoitusta jaetaan aktiivisessa palveluksessa olevalle sotilaalle, sitä jaetaan miekoilla. Muissa tapauksissa kunniamerkissä ei ole miekkoja. Ritarikunnan sääntöjen mukaan kaikki ritarikunnan tunnukset, mitali ja todistuskirja, palautetaan valtiolle erillisessä seremoniassa kunniamerkin saaneen henkilön kuoltua.

Ritarikunnassa on yksi luokka:

*  ritari

## Galleria

Tiedosto:Orden-danilo-galitsky.jpg|Ritarikunnan mitali ilman miekkoja
Tiedosto:Danylo-2.jpg|Ritarikunnan mitali miekoilla


## Lähteet
Utran työväentalo

**Utran työväentalo** on Joensuun kaupungissa Utran kaupunginosassa sijaitseva työväentalo.

## Historiaa
Utran työväenyhdistys rakennutti työväentalon vuonna 1906. Taloa on laajennettu 1920-luvulla. Työväentalo oli SDP:n hajaannuksen aikana TPSL:n hallussa, mutta on nykyään Utran työväenyhdistyksen omistuksessa.

Taloa on laajennettu ja peruskorjattu ainakin 1920-luvulla. Katto on ollut alkujaan päreestä. Talossa on juhlasali näyttämöineen, keittiö- ja ravintolatilat, puvusto ja asunto. Työväentalo on edelleen toiminnassa, ja sitä vuokrataan myös erilaisiin tilaisuuksiin sekä juhla- ja kokouskäyttöön.

## Lähteet
Helga Gitmark

**Helga Gitmark** (30. syyskuuta 1929 Holt – 2. elokuuta 2008) oli norjalainen keskustapolitiikko. Hän toimi Norjan ympäristöministerinä maaliskuusta lokakuuhun 1973. Vuosina 1973–1979 hän oli puolueensa varapuheenjohtaja.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Helga Gitmark'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Bergfrid Fjose

**Bergfrid Fjose** (31. maaliskuuta 1915 Ullensvang – 13. toukokuuta 2004 Voss) oli norjalainen opettaja ja kristillisen kansanpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä 1969–1977 puolueensa ensimmäisenä naispuolisena kansanedustajana ja toimi Norjan sosiaaliministerinä 1972–1973.

Fjosen veli Dagfinn Mannsåker toimi Norjan valtakunnanarkiston pääjohtajana vuosina 1965–1982.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''Bergfrid Fjose'' Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Lotus 49

**Lotus 49** oli Lotuksen kehittämä Formula 1 -auto. Auton ensimmäinen kilpailu oli Hollannin Grand Prix vuonna 1967, jonka se voitti Jim Clarkin ajamana. Autolla ajettiin vuoteen 1970 saakka. Auto käytti Ford-Cosworth DFV -moottoria, joka oli myös osa auton kantavaa rakennetta. Auton moottori oli kolmen litran V8-moottori, joka tuotti 408 hevosvoimaa 9000 kierroksella minuutissa.

Autoa on kutsuttu merkittävimmäksi Formula 1 -autoksi ja se edusti aikansa huippua juuri ennen aerodynaamisen pidon yleistymistä. Auton käyttämä DFV-moottori on Formula 1 -historian menestynein 155 kilpailuvoitolla ja Lotus 49 oli ensimmäinen sitä käyttävä. Auton sanotaan olleen ensimmäinen Formula 1 -auto, jossa moottori oli osa kantavaa rakennetta, mutta Lotus 43 edeltävänä vuonna käytti vastaavaa rakennetta. Lotus 49:n menestyksen jälkeen kilpailijat aloittivat vastaavan rakenteen käytön.
Auton suunnittelivat Colin Chapman ja Maurice Philippe. Chapmanin aiempi auto Lotus 25 oli myös mullistava itsekantavalla monokokkirakenteella.
Auton suunnitteluaikana 12-sylinteriset moottorit olivat tavallisia Formula 1:n lähtöruudukossa, mutta 8-sylinterisestä voitiin tehdä pienempi ja kevyempi.

Monacon kilpailuun vuonna 1968 autoon sovitettiin eteen ja taakse siikkeet, joiden inspiraatio oli peräisin Chaparralin Can-Am-sarjassa käyttämästä ratkaisusta.

## Lähteet
Sogn Avis

**Sogn Avis** on norjalainen paikallislehti, jonka kotikunta on Sogndal. Se perustettiin vuonna 1993, kun oikeistolainen *Sogningen/Sogns Avis* ja vasemmistolainen *Sogn og Fjordane* yhdistyivät. Sogn Avis ilmestyy kolmesti viikossa ja kuuluu Amedia-konserniin.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Pyhäjärven Sanomat

**Pyhäjärven Sanomat** on vuonna 1955 perustettu sitoutumaton, poliittisesti riippumaton paikallislehti Pyhäjärveltä. Lehti ilmestyi ensimmäisen kerran 15. joulukuuta 1955. Lehden ensimmäinen päätoimittaja oli Aatto Hosiaisluoma. 

Lehteä julkaiseva Pyhäjärven Sanomat Oy on yksityisten osakkeenomistajien omistama pyhäjärvinen yritys. Pyhäjärven Sanomat Oy on kirjattu kaupparekisteriin vuonna 1958. 

Pyhäjärven Sanomat kuuluu Uutismedian Liittoon, jonka jäsenlehdet ovat sitoutuneet noudattamaan Journalistin ohjeita ja Julkisen sanan neuvoston periaatteita.

Pyhäjärven Sanomat ilmestyy kerran viikossa paperisena, vuoden viimeistä viikkoa lukuun ottamatta. Pyhäjärven Sanomat on tilaajien luettavissa näköislehtenä jo ilmestymispäivää edeltävänä iltana lehden verkkosivuilla. Digisisältöä julkaistaan verkossa päivittäin. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Pyhäjärven Sanomien verkkosivut
Inhan työväentalo

**Inhan työväentalo** oli Ähtärin kunnassa Inhan kylässä sijainnut työväentalo. Talo on myyty vuonna 2015.

## Historiaa
Inhan työväenyhdistys rakennutti työväentalon vuonna 1905. Talo on rahoitettu huvitoiminnalla ja rakennettu talkoilla. Taloa on laajennettu ainakin vuosina 1923 ja 1933. Talo on myyty vuonna 2015, eikä sen nykyisestä tilanteesta ole tietoa.

## Lähteet
Praetorium

**Praetorium** (lat.) voi viitata seuraaviin:

* *[[praetorium (rakennus)|praetorium]]*, Rooman valtakunnassa alun perin sotilasleirin (*castra*) komentajan teltta, myöhemmin provinssin maaherran virka-asunto
* Praetorium, antiikin aikainen kaupunki Britanniassa
* Praetorium, antiikin aikainen kaupunki Hispania Tarraconensiksessa, nykyinen La Roca Espanjassa
* Praetorium, antiikin aikainen kaupunki Pannoniassa
* Praetorium, antiikin aikainen majatalorakennus Dionissa Makedoniassa

## Lähteet
Punicum

**Punicum** (lat., ”puunilainen” eli ”karthagolainen”) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin paikkoihin:

* Punicum, kylä Etruriassa Italiassa
* Pincus eli Punicum, kaupunki Moesia superiorissa nykyisessä Serbiassa
Ricina

**Ricina** voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin paikkoihin:

* Ricina, tieasema Liguriassa Italiassa
* Ricina, kaupunki Picenumissa Italiassa

## Lähteet
Rigomagus

**Rigomagus** (lat. < kelt., ”Kuninkaan pelto”) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin paikkoihin:

* Rigomagus, kaupunki Galliassa Kottisilla Alpeilla
* Rigomagus, kaupunki Germaniassa
* Rigomagus, tieasema Gallia transpadanassa

## Lähteet
Loimaan nuorisovaltuusto

**Loimaan [[nuorisovaltuusto]]** (lyh. nuva) on Loimaan kaupungin nuorten puoluepoliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton toimi- ja yhteistyöelin. Nuorisovaltuuston ydintehtävä on tehdä nuorten edunvalvontaa ja tuoda nuorten näkökulmaa paikalliseen päätöksentekoon.

Nuorisovaltuustolle on myönnetty suora aloiteoikeus sekä puhe- ja läsnäolo-oikeus kaupunginvaltuuston ja muiden kaupungin lautakuntien kokouksiin, joilla se pystyy käsin suorittamaan ydintehtäviään. Vaikkakin nuorisovaltuusto on nykyisin kuntalain 26 §:n edellyttämä vaikuttajaryhmä, ei se pysty kuitenkaan suoraan vaikuttamaan päätöksiin muuten kuin tuomalla edustajiensa kautta esille sen omia näkemyksiä toimielimissä.

Nuorisovaltuuston yksi toimikausi on kaksi vuotta. Toimikauden lopuksi järjestettävissä vaaleissa äänioikeutettuina ovat vaalivuonna 13-19 vuotta täyttävät ja vaalivuoden alussa Loimaalla asuvat nuoret. Nuorisovaltuustoon valitaan yhteensä 14 edustajaa seuraavalle toimikaudelle siten, että 12 eniten ääniä saanutta ehdokasta valitaan varsinaisiksi jäseniksi ja 2 seuraavaksi eniten ääniä saanutta valitaan varajäseniksi. Vaaliviranomaisena toimii Loimaan kaupunginhallituksen nimeämä vaalitoimikunta. Mikäli vaaleihin ehdolle asettautuneita on alle 14, heidät valitaan jäseniksi ilman vaaleja. Mikäli toimikaudelle on valittu alle 14 edustajaa, voi nuorisovaltuusto kokouksen päätöksellä järjestää jäsenhankinnan enintään 12 varsinaiseen ja 2 varajäseneen asti.

## Nuorisovaltuustomyönteinen kunta
Suomen Nuorisovaltuustojen Liitto ry myönsi *Nuorisovaltuustomyönteinen kunta* -sertifikaatin Loimaan kaupungille 02.06.2021, jonka voimassaoloa jatkettiin 17.5.2023 kahdella vuodella 1.6.2025 asti. Sertifikaatti on tunnustus kunnille, jotka edistävät kiitettävällä tavalla kunnan nuorten osallisuutta ja nuorisovaltuuston toimintamahdollisuuksia.

## Lähteet
Salinae

**Salinae** (lat., ”Suolakaivos”; ) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin paikkoihin:

* Campus salinarum Romanarum eli Salinae, suola-allasalue lähellä Ostiaa ja Roomaa
* Salinae, suolavarastojen alue Roomassa
* Salinae, kaupunki Alpes maritimaessa Galliassa, nykyinen Castellane Ranskassa
* Salinae, kaupunki Britanniassa, nykyinen Droitwich Englannissa
* Salinae, kaupunki Britanniassa, nykyinen Middlewich Englannissa
* Salinae, kaupunki Daakiassa, nykyinen Ocna Mureş Romaniassa
* Salinae, kaupunki Samniumissa Italiassa
* Salapia eli Salinae, kaupunki Apuliassa Italiassa, nykyinen Salpí
Praesidium

**Praesidium** (lat.) voi viitata seuraaviin:

* *praesidium*, Rooman valtakunnassa pieni sotilastukikohta tai linnoitus
* Praesidium, antiikin aikainen kaupunki Britanniassa, nykyinen Warwick Englannissa
* Praesidium, antiikin aikainen kaupunki Hispania Baeticassa, nykyinen Sanlúcar de Guadiana Espanjassa
* Praesidium, antiikin aikainen kaupunki Hispania Tarraconensiksessa
* Praesidium, antiikin aikainen kaupunki Lusitaniassa

## Lähteet
Segovia (täsmennyssivu)

**Segovia** (lat.;  tai *Segouvia*) voi viitata seuraaviin:

* Segovia, kaupunki Espanjassa; antiikin aikana kaupunki Hispania Tarraconensiksessa
* Segovia, Espanjan maakunta
* Segovia, antiikin aikainen kaupunki Hispania Baeticassa
* Nueva Segovia, Nicaraguan departementti
* Andrés Segovia (1893–1987), espanjalainen kitaristi

## Lähteet
Aloysio de Alencar Pinto

**Aloysio de Alencar Pinto** (3. helmikuuta 1912 Fortaleza – 6. lokakuuta 2007 Rio de Janeiro) oli brasilialainen pianisti, säveltäjä ja folkloristi.

Alencar Pinto suoritti pianonsoiton opintonsa Brasilian kansallisessa musiikki-instituutissa vuonna 1936 ja sai opiston kultamitalin. Hänen opettajiaan siellä olivat Godofredo Leão Velloso ja Barrozo Netto. Vuonna 1938 Alencar Pinto matkusti opiskelemaan Ranskaan. Siellä hänelle myönnettiin Conservatoire américain de Fontainebleaun korkein muusikolle suunnattu kunnianosoitus *Mention d'honneur de virtuosité*. Alencar Pinto sai urallaan myös Pariisin kaupungin mitalin ja Fundação Casa de Rui Barbosan Rui Barbosa -mitalin.

Alencar Pinto sävelsi teoksia pianolle, yksinlauluja, kuoromusiikkia, kamarimusiikkiteoksia ja orkesterimusiikkia. Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu teatteriin sävellettyä näyttämömusiikkia ja elokuvamusiikkia. Alencar Pinto kuului jäsenenä Brasilian musiikkiakatemiaan, jossa hän piti hallussaan Ernesto Nazarethin nimikkotuolia.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Prototype Cup Germany -kausi 2022

**Prototype Cup Germany -kausi 2022** oli vuonna 2022 järjestetty Prototype Cup Germany -sarjan ensimmäinen kausi. Sarjan järjestivät ADAC ja Creventic ja se oli avoin LMP3- ja CN-ryhmän autoille. ADAC hankki Automobile Club de l’Ouestilta (ACO) yksinoikeuden Saksassa järjestettäviin LMP3-luokan kilpailuihin. 

Jokaista autoa kohden voi olla yksi tai kaksi kuljettajaa jokaisessa kilpailussa. Kuljettajien luokituksen mukaan varikkopysähdysten kestoa säädellään kilpailun tasoittamiseksi. Yhden kuljettajan kohdalla pakolliseen varikkopysähdykseen lisätään aikaa. Varikkopysähdysten aikana ei sallita tankkausta eikä renkaiden vaihtoa paitsi sään tai vaurion vaatiessa. Kilpailuviikonlopun aikana on kaksi lähtöä, jotka kestävät 60 minuuttia sekä yhden kierroksen päälle.

## Kilpailukalenteri

## Kilpailijat
Suomalainen Koiranen Kemppi Motorsport ilmoittautui sarjaan kahdella kuljettajalla: Sebastian Arenram ja Jesse Salmenautio.

## Pistejärjestelmä

Pisteitä annetaan kuljettajille seuraavasti:

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Standings 2022
Lars August Lundh

**Lars August Lundh** (2. heinäkuuta 1838 Tukholma – 14. heinäkuuta 1916 Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä, kirkkomuusikko ja musiikkipedagogi.

Lundh valmistui Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian oppilaitoksesta urkurina vuonna 1857. Pian tämän jälkeen hän aloitti pitkän uransa musiikkipedagogina eri oppilaitoksissa. Lisäksi hän työskenteli Tukholman saksalaisen kirkon urkurina vuosina 1869–1916. Lundh sai *musikdirektör*-arvon vuonna 1884. Hänelle myönnettiin myös *In sui memoriam* -mitali ja vuonna 1892 Litteris et artibus -mitali. Vuonna 1898 Lundhista tehtiin Vasa-ritarikunnan ritari. Lundh oli myös Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian *associé*-jäsen vuodesta 1910. Hän oli kolmesti naimisissa; ensimmäisestä avioliitosta Emma Mathilda Nyqvistin (s. 1829) kanssa syntyi kolme tytärtä.

Lundhin tuotannosta ohjelmistossa on pysynyt kevään kunniaksi sävelletty laulu *Hör hur västanvinden susar*, joka on pysynyt ruotsalaisten kuorojen suosiossa. Lundh sävelsi myös muun muassa *Requiemin* neliääniselle kuorolle ja orkesterille sekä Esaias Tegnérin tekstiin laaditun kantaatin *Svea*, joka esitettiin kuningas Oskar II:n 25-vuotisen valtakauden kunniaksi pidetyissä juhlallisuuksissa vuonna 1897. Muun tuotannon joukossa on piano-, kamari-, urku- ja orkesterimusiikkia. Urkuri Gustaf Mankell osallistui usein Lundhin liturgisen musiikin esityksiin. Pääasiassa Lundh kuitenkin tuotti opetusmateriaalia oppilaitoksia varten ja musiikkiantologioita. Hän julkaisi lukuisia laulu- ja koraalikirjoja.

## Lähteet
Remedios Varo

**María de los Remedios Alicia Rodriga Varo y Uranga** (16. joulukuuta 1908 Anglès, Espanja – 8. lokakuuta 1963 México, Meksiko) oli espanjalais-meksikolainen taidemaalari. Hänen taiteensa katsotaan edustavan surrealismin suuntausta.

## Elämä
Varo syntyi ja kasvoi Espanjassa. Hänen vanhempansa lähettivät hänet opiskelemaan taidetta Escuela de Bellas Artesiin Madridiin. Varo ei kuitenkaan pitänyt koulustaan, äitinsä katolisesta arvomaailmasta tai insinööriksi opiskelleen isänsä vaatimuksista. Yhdeksäntoistavuotiaana hän karkasi vanhemmiltaan ja koulustaan. Myöhemmin hän nai ranskalaisen runoilijan Benjamin Péret’n.

Varo asettui vuonna 1937 Pariisiin, jossa hän tapasi muita taiteilijoita ja osallistui surrealistien taidenäyttelyihin. Hän ei voinut palata Espanjaan enää Espanjan sisällissodan jälkeen. Vuonna 1940 hän pakeni Ranskasta juuri ennen saksalaisten miehityksen alkua. Hän muutti seuraavana vuonna Meksikoon.

Varo saavutti Meksikossa menestystä taiteilijana järjestettyään ensimmäisen oman taidenäyttelynsä vuonna 1955. Hänen läheisimpiä ystäviään Meksikossa olivat brittiläissyntyinen taiteilija Leonora Carrington ja unkarilaissyntyinen valokuvaaja Kati Horna. Varo kuoli sydänkohtaukseen 54 vuoden iässä.

## Vaikutteet

Varo oli kiinnostunut muun muassa mystiikasta, magiasta, alkemiasta ja psykoanalyysistä. Hänen työssään on nähty monia vaikutteita näistä lähteistä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto
Jaana Hujanen

**Jaana Kristiina Hujanen** (s. 1966) on suomalainen viestintätieteilijä, joka on toiminut journalistiikan professorina Helsingin yliopiston Svenska social- och kommunalhögskolanissa 15. syyskuuta 2011 lähtien. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Jyväskylän yliopistossa vuonna 2000.

## Julkaisut

* Jaana Hujanen: *Journalismin maakunnallisuus: Alueellisuuden rakentuminen maakuntalehtien teksteissä ja tekijöiden puheessa* (väitöskirja). Jyväskylän yliopisto, 2000. https://jyx.jyu.fi/handle/123456789/66088
* Jaana Hujanen, Ninni Lehtniemi ja Riikka Virranta: *Mapping communication and media research in the UK*. Jyväskylän yliopisto, 2008. https://jyx.jyu.fi/handle/123456789/48019
* Jaana Hujanen (toim.): *Paras juttu 2008*. Sanomalehtien liitto, 2008.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Jaana Hujanen Helsingin yliopiston tutkimusportaalissa
* Jaana Hujanen ResearchGatessa
Det Norske Teatret

**Det Norske Teatret** on Oslossa sijaitseva uusnorjankielinen kansallisteatteri ja yksi maan kolmesta tärkeimmästä teatterista Kansallisteatterin sekä bergeniläisen Den Nationale Scenen ohella.
## Historia
Teatterin perustamisen puolesta puhuivat Arne ja Hulda Garborg jo vuonna 1898. Heidän mukaansa teatteri loisi yhteisen uusnorjankielisen puhenormin ja toisi esille uusnorjaa pääkaupungissa. Teatteri perustettiin lopulta vuonna 1913, ja sitä edelsi Huldan johtama kiertelevä teatteri, joka oli kerännyt suosiota. Teatteri aloitti toimintansa Kristiansandissa mutta muutti jo samana vuonna Kristianiaan (nyk. Oslo). Teatterin avaaminen Kristianiassa johti suuriin mellakoihin, kun se esitti uusnorjaksi käännetyn Ludvig Holbergin näytelmän *[[Jeppe Niilonpoika]]*.

Ensimmäisinä vuosinaan teatteri sai osakseen paljon arvostelua ja se leimattiin harrastelijoiden puuhasteluksi, mutta 1930-luvulla se alkoi vakiinnuttaa paikkansa toisena kansallisteatterina. Norjan Kansallisteatterista ja Den Nationale Scenestä poiketen Det Norske Teatret on säilynyt yksityisomistuksessa.

## Entiset rakennukset

Bøndernes Hus, Kristiania - no-nb digifoto 20151030 00118 bldsa PK11847.jpg|1913–1931 ja 1934–1941: Bøndernes hus, Rosenkrantz' gate 8.
Central Teatret, Facaden - no-nb digifoto 20160208 00112 NB NS 000870.jpg|1931–1934: Centralteatret, Akersgata 38.
Edderkoppen theater in Oslo.jpg|1941–1945: St. Olavs plass.
Filmteatret - Stortingsgata 16.jpg|1945–1985: Stortingsgata 16

Lähde:
## Johtajat

* 1912–1915 – Rasmus Rasmussen
* 1915–1916 – Edvard Drabløs
* 1916–1917 – Amund Rydland ja Anton Heiberg
* 1918–1920 – Amund Rydland ja Sigurd Eldegard
* 1920–1922 – Amund Rydland
* 1922–1933 – Ingjald Haaland
* 1933–1934 – Hans Jacob Nilsen
* 1934–1936 – Oskar Braaten
* 1936–1942 – Knut Hergel
* 1942 – Edvard Drabløs
* 1942–1945 – Cally Monrad
* 1945 – Edvard Drabløs
* 1945–1946 – Knut Hergel
* 1946–1950 – Hans Jacob Nilsen
* 1950–1951 – Edvard Drabløs
* 1951–1953 – Ole Barman
* 1953–1961 – Nils Sletbak
* 1961–1979 – Tormod Skagestad
* 1979–1990 – Svein Erik Brodal
* 1990–1997 – Otto Homlung
* 1997–2010 – Vidar Sandem
* 2011– Erik Ulfsby

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Teatterin verkkosivut
Viljo Lilja

**Kaarlo Viljo Kultimo Lilja**  (17. lokakuuta 1905 Pirkkala – 23. kesäkuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja ja virkamies, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.

## Henkilöhistoria
Liljan vanhemmat olivat kansakoulunopettajat Salomon Lilja ja Lyydia Hervanta ja puoliso vuodesta 1933 hammaslääkäri Elli Siviä Salonen. Lilja tuli ylioppilaaksi Tampereen lyseosta 1926 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1930. Hän oli Metsähallituksen ylimääräinen metsänhoitaja 1930, vt. metsänarvostelija 1930–1933, metsänarvostelija 1933–1945 ja vt. metsätaloudentarkastaja 1937–1940 ja 1940–1941. Maatalousministeriön asutusasiainosastolla Lilja oli Orimattilan ja muiden kuntien pika-asutustoimikunnan metsänhoitajajäsen 1940, ylimääräinen virkamies 1941, ylimääräinen esittelijä 1944–1945, metsäjaoston vt. jaostopäällikkö 1945 ja jaostopäällikkö vuodesta 1945. Lilja oli myös Itä-Karjalan Sotilashallintoesikunnan metsätoimiston toimistoupseeri 1941–1943, Itä-Karjalan sotilashallinnon metsäosaston toimistopäällikkö 1943–1944, maatalousministeriön ylimääräinen esittelijä vuodesta 1948 sekä  maanhankintalain toimeenpanon tarkastaja 1946–1949, tilapäinen esittelijä 1953 ja metsätoimiston vt. toimistopäällikkö 1953. Hänellä oli lisäksi useita luottamustehtäviä. Asiantuntijana Lilja erikoistui asutustoimintaan liittyviin pienmetsätalouden kysymyksiin. Metsäneuvoksen arvonimen hän sai 1958.

## Julkaisuja
* *Metsäkäsikirja: Asutustoiminnasta ja sen tuloksista*, 1956, ss. 279-285
* *Metsänhoitajien jatkokurssit: Asutustilojen metsätaloudesta*, 1957.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Jacques Hnizdovskyi

**Jacques (Jakiv) Hnizdovskyi**,  (27. tammikuuta 1915 Pylyptše, Borštšivin piiri, Galitsia – 8. marraskuuta 1985 New York, New York, Yhdysvallat) oli ukrainalaissyntyinen yhdysvaltalainen taidemaalari, taidegraafikko ja kirjan ulkoasun suunnittelija.

Hnizdovskyi opiskeli Varsovassa ja Zagrebissa ja muutti 1949 Yhdysvaltoihin. Hän nimitti tyyliään "yksinkertaistetuksi realismiksi", jossa kohde supistui perusmuotoonsa. Öljymaalauksissa voi olla useita hahmoja, esimerkkinä *The Homeless* (myös nimellä *Displaced Persons*, 1947). Hän maalasi myös muotokuvia, maisemia, asetelmia, sarjan Pariisin metrosta, New Yorkin pilvenpiirtäjistä ja bronxilaisista kivitaloista. Sama tyyli ilmenee hänen puuleikkauksissaan, joita hän teki lähes 250. Hänen alkuperäiseen Albrecht Düreriä muistuttavaan tyyliinsä tuli myöhemmin aineksia ukrainalaisista barokkikaiverruksista, kiinalaisista ja japanilaisista puuleikkauksista ja myös moderneista tyyleistä, ja ne sulautuivat yhteen persoonalliseksi tyyliksi, joka toi hänelle kansainvälistä arvostusta. Hän teki kirjankuvituksia ja suunnitteli kirjankansia, muun muassa *[[Encyclopedia of Ukraine]]n* ulkoasun, ja ex libriksiä.

Hnizdovskyi toi teoksiaan näytteille heti toisen maailmansodan päätyttyä Saksassa pidettyihin ukrainalaistaiteilijoiden näyttelyhin. Hän piti myös yksityisnäyttelyitä. Hänen teoksiaan on merkittävissä pysyvissä kokoelmissa yhdysvaltalaisissa museoissa, gallerioissa, yliopistoissa ja kirjastoissa ja myös yksityiskokoelmissa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ikigai

**Ikigai** () on japanilainen filosofinen käsite, joka viittaa johonkin, joka antaa ihmiselle merkityksellisyyden tunteen tai syyn elää. Sana *ikigai* muodostuu sanoista *iki*, ’elämä’ ja *kai*, ’omien odotusten ja toiveiden toteuttaminen’.

Vaikka termi ”ikigai” on esiintynyt japanin kielessä jo ainakin 1300-luvulta lähtien, on termi käynyt läpi erilaisia ​​merkityksiä aikojen saatossa. Vasta 1960-luvun puolivälissä, kun Japanin elintasossa koettiin merkittävä parannus talousbuumin seurauksena, alkoi Japanissa tähän päivään kestänyt ”ikigai”-buumi kirjoissa ja aikakauslehtissä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* PositivePsychology.com: ”The Philosophy of Ikigai: 3 Examples About Finding Purpose”
Omid Abtahi

**Omid Abtahi** (; s. 12. heinäkuuta 1979, Teheran, Iran) on iranilais-yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt sekä televisiosarjoissa, elokuvissa että videopeleissä.

## Elämä

Abtahi syntyi Iranissa. Hän muutti perheineen Ranskaan viisivuotiaana ja Yhdysvaltoihin kymmenvuotiaana. Hän valmistui Kalifornian osavaltionyliopiston Fullertonin kampukselta vuonna 2002.

## Filmografia

### Elokuvat

### Televisiosarjat

## Lähteet

## Aiheesta muualla

*
Styrmansgatan

**Styrmansgatan** on Tukholman Östermalmilla sijaitseva katu, joka ulottuu etelä-pohjoissuunnassa Strandvägeniltä Karlaplanille. 

Katu muodosti 1600-luvulla kaupungin itärajan. Läheisen Skeppargatanin tavoin kadun nimi ('perämiehenkatu') viittaa merenkulkuun.
## Kuvia

Sweden. Stockholm. Östermalm 009.JPG|Styrmansgatan alkaa Strandvägeniltä.
Apoteket Storken 2009e.jpg|Apoteket Storken ('haikara') Styrmansgatanin ja Storgatanin kulmassa.
Maximteatern, jan 2021.jpg|Styrmansgatanin lopussa Karlaplanin laidalla sijaitsee teatteri Maxim.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Levoton Tuhkimo (elokuva)

**Levoton Tuhkimo** on 25. joulukuuta 2024 ensi-iltansa saanut Mari Rantasilan ohjaama ja Hanna Leivonniemen käsikirjoittama suomalainen elokuva, joka ammentaa Dingo-yhtyeen tarinasta.

Elokuvan tuottivat Marko Talli ja Anni Pänkäälä Yellow Film & TV:stä, ja sen levittää elokuvateattereihin Nordisk Film. Esitysoikeudet elokuvaan on hankkinut Yle.

Pertti Neumann nähdään elokuvassa sivuroolissa.

## Kuvaukset
Elokuvan kuvaukset alkoivat Porissa syyskuussa 2023. Elokuvaa kuvattiin myös Helsingissä.

## Julkaisu
*Levottoman Tuhkimon* maailmanensi-ilta järjestettiin Porissa 20. marraskuuta 2024. Kutsuvieraille tarkoitetussa tilaisuudessa olivat paikalla myös Dingon jäsenet Pertti Neumann ja Jonttu Virta sekä yhtyeen alkuperäinen basisti Jarkko Eve. 

Toinen kutsuvierasnäytös pidettiin Helsingin Tennispalatsissa 27. marraskuuta 2024. Tilaisuudessa olivat paikalla myös kaikki Dingon nykyiset jäsenet.

Suomessa elokuvan valtakunnallinen ensi-ilta oli 25. joulukuuta 2024. *Levottoman Tuhkimon* esitysoikeudet on myyty myös Viroon, jossa se tuli elokuvateattereihin vuoden 2025 alussa.

## Näyttelijät

## Vastaanotto

Elokuva sai kriitikoilta ristiriitaisen vastaanoton. Elokuva arvosteltiin epäonnistuneeksi muun muassa Dingon uran liian pintapuolisesta käsittelystä. Toisaalta elokuvaa on kehuttu myös onnistuneesta 1980-luvun kuvailusta ja onnistuneista maskeerauksista. Varsinkin Saku Taittosen roolisuoritus Neumannnina ja Elias Salosen rooli Lasse Norreksena saivat kehuja.

Dingon managerina toiminut Lasse Norres piti roolihahmoaan epäonnistuneena. Norreksen mukaan elokuva antaa hänestä väärän kuvan.

Elokuvan oli nähnyt kahden ensimmäisen esitysviikon aikana yli 100 000 katsojaa.

## Soundtrack
* *[[Musiikkia elokuvasta Levoton Tuhkimo]]* (29. marraskuuta 2024)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* *Levoton Tuhkimo* -elokuvan traileri Youtubessa.
Kuramoto-malli

**Kuramoto-malli** on muun muassa neurotieteessä käytetty signaaleihin liittyvä matemaattinen malli, joka simuloi useiden oskillaattoreiden siirtymistä ei-synkronisesta tilasta synkronoituneeseen tilaan. Kuramoto-mallissa on K -arvo, joka kuvaa oskillaattoreiden yhteyksien voimakkuutta. Oletuksena mallissa on, että jokaisella oskillaattorilla on oma taajuutensa. Kuramoto-malli koostuu N-määrästä tietyssä vaiheessa olevista oskillaattoreista θ, joilla on luonnollinen taajuus ω. Oskillaattorit pyrkivät siis sekä pitämään oman taajuutensa, että K-arvon (kytkentä-arvon, engl. *coupling*) seurauksena synkronoitumaan keskenään.  Kun K on matala, oskillaattorit liikuvat vapaasti suhteessa toisiinsa ja kun K on korkea (tietty raja-arvo ylittyy), oskillaattorit synkronoituvat. Synkronisaatiota voidaan mitata järjestys-parametrilla (engl. *order*), joka kuvaa synkronisaation kaaoksen ja järjestyksen astetta. 

Kuramoto-malli noudattaa kaavaa θ*<sub>i</sub>* = ωi + Σ Kij sin(θj - θi),   *jossa  i =*  1,...,0. Kuramoto-malli koostuu N määrästä θ*<sub>i</sub>* kytkeytyneistä oskillaattoreita ajan funktiona. 

## Lähteet
* Acebrón, J. A., Bonilla, L. L., Vicente, C. J. P., Ritort, F., & Spigler, R. (2005). The Kuramoto model: A simple paradigm for synchronization phenomena. *Reviews of modern physics*, *77*(1), 137.

### Viitteet
Jyväskylän suurajot 1983

**Suomen ralli 1983** (viralliselta nimeltään *33. Rally of the 1000 Lakes*) oli rallin maailmanmestaruussarjan yhdeksäs kilpailu kaudella 1983. Kilpailu järjestettiin 26.&ndash;28. elokuuta 1983 Jyväskylässä.  Kilpailu kuului kuljettajien ja valmistajien maailmanmestaruussarjaan.

## Reitti
Kilpailun reitti oli rakenteeltaan samankaltainen kuin edellisenä vuonna, mutta ulottui nyt kauemmas lounaaseen. Erikoiskokeiden yhteispituus oli .

*=ei kokoomataukoa

Laajavuoren erikoiskoe päättyi nyt ensimmäistä kertaa Killerin raviradan alueelle. Lauantaiaamuna ajettiin myös uusi yleisöerikoiskoe Kovalanmäen rallicross-radalla.

Lauantain uusia erikoiskokeita olivat Pölläkkä, Painaa ja Tyrynkylä. Lauantai-illan kokoomatauko oli nyt Kalpalinnassa Janakkalassa. Sen jälkeisellä osuudella uusia erikoiskokeita olivat Ohtinen, Välkkilä, Vahonen, Krääkkiö, Onkemäki, Juupajoki ja Kalasaari.

## Kilpailun tapahtumia
Hannu Mikkolan etutasauspyörästö hajosi rallin avauserikoiskokeella Laajavuoressa. Korjaus kesti 11 minuuttia liian kauan, mistä Mikkola sai minuutin ja 50 sekuntia aikasakkoa. Mikkola nousi rallin johtoon EK34:llä Tyrynkylässä, mutta heti seuraavalla erikoiskokeella moottorin kiinnityskorvake petti ja turboletku irtosi. Vian korjaaminen kesti pitkään, mutta lopulta Mikkola nousi uudelleen johtoon rallin toiseksiviimeisellä erikoiskokeella ja ajoi voittoon.

Kartanlukija Reijo Nygren kuoli kilpailussa ulosajossa, joka tapahtui hieman puolenyön jälkeen lauantaina 27. elokuuta 1983.

Björn Waldegård ajoi ulos EK17:llä Mäkrässä. Ohjaus ja etuakselisto vaurioituivat, mutta ne saatiin korjattua. Waldegård oli maalissa sijalla 12.

Molemmat Opel-kuljettajat keskeyttivät viimeisenä yönä: Ari Vatanen vetoakselin katkeamiseen EK35:llä Renkajärvellä ja Henri Toivonen –&nbsp;viiden perättäisen pohja-ajan jälkeen –&nbsp;EK40:llä Onkemäessä konerikkoon.

## Tulokset

Kilpailun jälkeen Mikkola johti mestaruussarjaa 105 pisteellä kuudesta kilpailutuloksesta ennen Röhrliä, jolla oli 87 pistettä kuudesta tuloksesta. Lancia johti valmistajien mestaruutta 110 pisteellä seitsemästä tuloksesta kun Audilla oli 98 pistettä kuudesta tuloksesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rally-Maps.com, erikoiskokeiden reitit kartalla
Porin Teljän seurakunta

**Porin Teljän seurakunta** on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Porin rovastikunnassa Turun arkkihiippakunnassa. Seurakunta kuuluu Porin seurakuntayhtymään ja sen kirkkoherrana toimii Kaisa Huhtala.

## Lähteet
Jyväskylän suurajot 1984

**Suomen ralli 1984** (viralliselta nimeltään *34. Rally of the 1000 Lakes*) oli rallin maailmanmestaruussarjan yhdeksäs kilpailu kaudella 1984. Kilpailu järjestettiin 24.&ndash;26. elokuuta 1984 Jyväskylässä. 

## Reitti
Erikoiskokeiden yhteispituus oli  (suunniteltu pituus oli ). Reitti oli hyvin samankaltainen kuin edellisenä vuonna.

*=ei kokoomataukoa

Lauantaina Kuusanmäen erikoiskoe jaettiin kahtia, ja loppuosasta tuli uusi erikoiskoe Moksi, joka tunnettaisiin myöhemmin Korpiahon nimellä, eikä vuoden 1988 ja sen jälkeisillä Moksin erikoiskokeilla ole mitään tekemistä tämän kanssa. Myös Evo jaettiin kahteen osaan, mutta nimet olivat Evo 1 ja Evo 2. Uusia erikoiskokeita olivat myös Raitoo, Pirttijärvi, Murole ja Syväjärvi.

## Kilpailun tapahtumia
Humalamäen erikoiskoe keskeytettiin ja poistettiin tuloksista, koska tapahtui onnettomuus, jossa katsojia loukkaantui. Brittiläiskaksikko Julian Roderick ja David Holmes ajoivat Vauxhall Chevettellä, joka hypyn jälkeen laskeutui huonosti ja kaatui. Roderick ja Holmes olivat harrastajia, jotka olivat Jyväskylässä ensimmäistä kertaa. Onnettomuutta käsiteltiin käräjillä, joissa yhdelle tai kahdelle järjestysmiehelle annettiin huomautus tilanteesta, jossa katsojat olivat tulleet tien tuntumaan ja olisi pitänyt ilmoittaa lähtöön.

Michele Mouton kaatoi autonsa lauantaiaamuna ja keskeytti lopulta Laajavuoren päivätauolle. Hänen tallitoverinsa Hannu Mikkola puolestaan keskeytti Päijälän erikoiskokeelle eturipustuksen petettyä hypyssä.

## Tulokset

## Muuta

* Peugeot 205 Turbo 16:n ensimmäinen voitto

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Rally-Maps.com, erikoiskokeiden reitit kartalla
Nakkilan seurakunta

**Nakkilan seurakunta** on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Ala-Satakunnan rovastikunnassa Turun arkkihiippakunnassa. Seurakunnan vt. kirkkoherrana toimii Olli-Matti Vuori. Seurakunnan pääkirkkona toimii Nakkilan kirkko.

## Papisto
### Kirkkoherrat
* 1996–2012: Lasse Vappula

## Lähteet
Huittisten helluntaiseurakunta

**Huittisten helluntaiseurakunta** eli **Huittisten Kotikirkko** (aik. **Huittisten Siion-seurakunta**) on vuonna 1945 perustettu Huittisissa toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on Suomen Helluntaikirkon jäsen.

Vuonna 1986 seurakunta kuului Satakunnan keskikokoisiin helluntaiseurakuntiin jäsenmäärän ollessa 200–400 hengen välimaastossa.

## Historia
Huittisissa on historiallisesti pitkät perinteet voimakkaan hengellisen liikehdinnän alueena. Liisa Erkintyttären kautta 1756 syntynyt rukoilevaisherätys levisi Huittisiin. Lauttakylän Junttilassa pidettyihin hartauksiin 1842 osallistuneisiin sovellettin hartaudet kieltävää konventikkeliplakaattia. Huittinen oli myös 1820–1840-luuvilla voimakkaan evankelisen herätyksen aluetta.

Helluntaiherätys saapui Huittisiin 1930-luvun alussa. Alussa seurakunnan työalue oli laaja käsittäen Punkalaitumen, Keikyän, Kiikan, Köyliön, Säkylän, Vampulan, Alastaron ja Urjalan pitäjät. Vuonna 1938 Artturi Kukkula ja Martti Kallio pitivät Runnin mäellä. Kesällä 1939 Lauttarannassa järjestettin kastetilaisuus. Seurakuntalaiset tekivät lähetystyötä Huittisten varavankilassa. Sotien jälkeen Artturi Kukkula asettui asumaan Huittisiin ja myös Keikyässä syntyi herätystä 1946–1947. Lauttakylän ensimmäinen kastetilaisuus pidettiin juhannuksena 1946.

Huittisten helluntaiseurakunta perustettiin 16. syyskuuta 1945. Seurakunta toimi pitkään nimellä Huittisten Siion-seurakunta, kunnes se otti 14. helmikuuta 1982 uudelleen nimeksi Huittisten helluntaiseurakunta. Seurakunta hankki ensimmäisen kokousteltan 1961.

## Rukoushuone
Huittisten helluntiaseurakunta perusti rukoushuoneyhdistyksen lokakuussa 1948. Ennen omaa rukoushuonetta seurakunta kokoontui palokunnan tilooissa. Helluntaiseurakunta osti sillan vieressä sijaitseva Matikaisen tilan ja kunnosti sen rukoushuoneekseen. Ensimmäinen ehtoolliskokous pidettiin talossa 3. huhtikuuta 1949. Rukoushuone vihittiin käyttöön 2. heinäkuuta 1950. Kokoussalissa on 150 paikkaa.

Seurakunta sai vaihtaa omistamansa rukoushuoneen ja Matikaisen tilan Huittisten kauppaln omistamaan Puistola-nimiseen tonttiin. Helluntaiseurakunta rakensi uuden temppelin Puistolaan, joka valmistui 1978. Lähes kaikki uuden temppelin rakennustyöt tehtiin talkootyönä.

## Saarnaajat
Huittisten helluntaiseurakunnan saarnaajina ovat toimineet:
* 1945–1951: Artturi Kukkula
* 1951–1975: Väinö Laamanen
* 1975–1978: Paavo Virtanen
* 1979–1980: Paavo Riikonen
* 1981–1982: Aulis Jokiniemi
* 1983-1988: Kaarlo Häyhä
* 1989– Heikki Kaikula

## Katso myös
* Helluntaiherätys Suomessa
* Suomen Helluntaikirkko
* Huittisten seurakunta

## Lähteet
* 

### Viitteet
King’s Road

**King’s Road** on katu Lontoon Kensington and Chelsean ja Hammersmith and Fulhamin kaupunkipiireissä. Se tunnettiin 1960- ja 1970-luvuilla nuorisokulttuurista, muodista ja musiikista. Nykyään se on suosittu ostoskatu.

King’s Road alkaa Sloane Squarelta ja kulkee Chelsean kaupunginosan halki Fulhamin rajalle lännessä. Fulhamin puolella se jatkuu Waterford Roadille asti, minkä jälkeen sen nimeksi vaihtuu **New King’s Road**. Katu päättyy Fulham High Streetille lähellä Putney Bridgea Fulhamin lounaisosassa.

## Historia

King’s Road rakennettiin alun perin kuningas Kaarle II:n yksityistieksi, jotta hän voisi liikkua vaivattomammin St. Jamesin ja Hampton Courtin palatsien välillä. Vuonna 1720 tien varteen pystytettiin kolme tullitupaa, joiden avulla yritettiin valvoa, että tiellä liikkuisi vain erityisluvan saaneita yläluokan edustajia. Lupien väärentäminen oli kuitenkin yleistä ja kärhämät tullimiesten ja matkalaisten välillä jatkuivat koko 1700-luvun ajan. Tilannetta ei helpottanut, että hallitsija oli sallinut yhdistää yksityistiehensä yleisiä teitä. 1800-luvun alkuun mennessä King’s Road oli enää nimellisesti yksityinen ja sillä liikkui säännöllisesti vuokra- ja postivaunuja.

Vuonna 1830 tien ylläpito siirtyi lopulta kruunulta Chelsean seurakunnalle, vaikka virkamiehet yrittivätkin vielä rajoittaa sen käyttöä muutamia vuosia. Tietä levennettiin ja kunnostettiin 1840–1860-luvuilla ja sen varrelle alettiin rakentaa asuin- ja liikerakennuksia, joiden ansiosta Chelsean keskusta siirtyi Thamesin rannasta sisämaahan. Kun Chelsea sai uuden hautausmaan vuonna 1855, tien nimeksi muutettiin Cemetery Road – nimi vaihdettiin takaisin King’s Roadiksi Yrjö V:n kruunajaisten yhteydessä vuonna 1911.

King’s Road tuli tunnetuksi 1960-luvulla svengaavan Lontoon ja mod-kulttuurin keskuspaikkana. 1970-luvulla kadun liepeillä kukoisti Vivienne Westwoodin kaupallistama punk-kulttuuri ja sen lähistöllä viettivät aikaansa monet rockyhtyeet, kuten Beatles, Rolling Stones ja Led Zeppelin. 2000-luvulle tultaessa katu on muuttunut vähitellen kapinahenkisestä nuorisokulttuurin kehdosta elegantiksi ostoskaduksi, joka houkuttelee myös matkailijoita.

## Lähteet
* 

### Viitteet
Rauman seurakunta

**Rauman seurakunta** on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Ala-Satakunnan rovastikunnassa Turun arkkihiippakunnassa. Seurakunnan kirkkoherrana toimii Valtteri Virta.

## Papisto
### Kirkkoherrat
* 1999–2003: Raimo Vuoristo

## Lähteet
Portugalin ralli 2023

**Portugalin ralli 2023** oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 2023. Kilpailu järjestettiin 11.&ndash;14. toukokuuta 2023. Kilpailun keskuspaikka oli Matosinhosissa.

Kilpailuun kuului 19 erikoiskoetta, joiden pituus oli . Siirtymiä oli yhteensä .

Kilpailu oli kauden viides.

## Kilpailijat

Kilpailuun ilmoittautui lähes 90 autoa, joista kahdeksan oli Rally1-autoja ja 44 WRC2-sarjan Rally2-autoja. James Fulton osallistui kilpailuun Kris Meeken kartanlukijana WRC2-kategoriassa.

## Tapahtumia
Testierikoiskokeella nopein oli Elfyn Evans.

Kilpailun ensimmäisellä erikoiskokeella nopein oli Pierre-Louis Loubet.
Takamoto Katsuta joutui keskeyttämään rikkinäisen laturin vuoksi perjataina aamulla. Katsuta oli neljäntenä kahden erikoiskokeen jälkeen. 
Kris Meeke joutui keskeyttämään perjantai-iltapäivänä iskunvaimentimen vuodon vuoksi.
Ott Tänakin eturengas lähti vanteelta Lousã 2 -erikoiskokeella, jolloin hän menetti aikaa 50,1 sekuntia ja putosi kilpailussa seitsemännelle sijalle.
Useilla Rally2-autoilla oli rengasrikkoja kuudennella erikoiskokeella.
Kalle Rovanperä nousi kilpailun johtopaikalle erikoiskokeella viisi, jolloin hänestä tuli neljäs kilpailun johtopaikalla ajava.
Elfyn Evans ajoi ulos erikoiskokeella seitsemän ja joutui keskeyttämään.

Lauantaipäivän toisella erikoiskokeella Loubet joutui keskeyttämään osuttuaan puunkantoon, jonka vuoksi hän ajoi ulos.
Oliver Solberg sai minuutin aikarangaistuksen auton lauantain viimeisen erikoiskokeen jälkeisistä näytöstempuista. Edellisellä vuoden Espanjan kilpailun jälkeen voimaan tuli sääntömuutos, jossa vastaavasta rangaistaan vähintään viiden minuutin aikarangaistuksella, mutta koko tuota aikaa ei annettu johtuen sijainnista kilpailulle varatulla alueella.

Sunnuntaina Thierry Neuville kärsi vaihteistoon liittyvästä ongelmasta, josta johtuen hän joutui ajamaan hitaasti loppuun. Tämä pudotti hänet mahdolliselta palkintopallisijoitukselta. Lisäksi Neuvillen kartanlukija Wydaeghe unohti jättää aikatarkastuskortin erikoiskokeen 17 lopussa, josta heidät olisi voitu hylätä, mutta järjestäjät päästivät heidät sakoilla. Wydaeghen mukaan tähän vaikutti, että hän oli kiireinen ottaessaan huollolle kuvaa auton näytöistä. Järjestäjät päättivät päästää heidät sakolla hylkäämisen sijaan johtuen yksityiskohtaisesta tapahtumien kuvauksesta ja siitä, että viime vuosien koronapandemian aiheuttamien varokeinojen vuoksi kortin antamista ei ole tarvittu eikä se vaikuttanut kilpailun hallintaan. 

Sunnuntaiaamuna Tänakilla oli ongelmia auton hybridiyksikön kanssa, mutta se saatiin toimimaan Power Stage -erikoiskokeelle, jossa hän sai lisäpisteitä erikoiskokeen sijoituksesta. WRC2-kilpailussa Solberg menetti johtopaikkansa aikasakon vuoksi ja jäi Greensmithin taakse. Greensmithillä oli teknisiä ongelmia ohjauksen kanssa ja Solberg yritti kuroa eroa kiinni, mutta jäi lopulta toiseksi Greensmithille.

## Erikoiskokeet
Kilpailun aikataulu:

## Tulokset

### Power Stage -sijoitukset

## Lähteet
Kari Hautamäki (kirjailija)

**Kari Hautamäki** (s. 1981 Gävle, Ruotsi) on ruotsinsuomalainen kirjailija ja ensihoitaja sekä entinen mäkihyppääjä. Hautamäen esikoisteos *Et sinä (vielä) kuole* julkaistiin vuonna 2021, ja kirjan jatko-osa *Nyt sinä kuolet* vuonna 2023. *Et sinä (vielä) kuole* -teoksen ruotsinkielinen käännös *Du ska inte dö (ännu)* julkaistiin vuonna 2022. Kirjoissa Hautamäki kertoo mieleenpainuvimmista kokemuksistaan ensihoitajana Suomessa ja Ruotsissa. 

## Elämä ja ura

Kari Hautamäki syntyi vuonna 1981 Gävlessä Ruotsissa suomalaiseen perheeseen. Perhe muutti Suomeen 1990-luvun alussa ja asettui asumaan Lahden Mukkulaan. Hautamäki aloitti Matti Nykäsen innoittamana mäkihypyn ja liittyi Lahden mäkipoikiin. Hän pääsi nopeasti kansallisiin valmennusryhmiin, ensin nuorten ja sitten aikuisten edustusjoukkueisiin. Armeijan hän suoritti urheilujoukoissa.

Hautamäki lopetti mäkihyppyuransa 2000-luvulla. Hän opiskeli ensin sairaanhoitajaksi ja myöhemmin erikoissairaanhoitajaksi. Suurimman osan urataan Hautamäki on työskennellyt ensihoitajana Lahdessa ja Tukholmassa. Nykyään hän työskentelee ensihoitajana Pohjois-Ruotsissa. Vuonna 2021 Hautamäki valmistui opettajaksi.
## Lähteet
Pyrjatynin kansallispuisto

**Pyrjatynin kansallispuisto** () on kansallispuisto Ukrainan Pultavan alueen luoteisosassa. Vuonna 2009 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 120,2842 neliökilometriä. Kansallispuisto sijaitsee Dneprin vasemmanpuoleisen sivuhaaran, Udaijoen varrella, aiemman Pyrjatynin piirin (nyk. Lubnyn piirin) alueella.


Pyriatynskyi National Nature Park.jpg|Kansallispuiston logo.
Заплавні луки р. Удай між селами Леляки та Кейбалівка.jpg
PZF 059.jpg
Пирятинський район.jpg
Національний природний парк "Пирятинський". Лебеді на р. Удай у ландшафтному заказнику "Дейманівський". Фото Н. Миленко.jpg
Сон чорніючий.jpg


## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Natsionalnyi pryrodnyi park "Pyrjatynskyi" 
* Абдулоєва О.С., Данько К.Ю., Проценко Ю.В. & Подобайло А.В. : ПРИРОДА НАЦІОНАЛЬНОГО ПРИРОДНОГО ПАРКУ «ПИРЯТИНСЬКИЙ» (2017, pdf)  (biomed.knu.ua)
Hannes Harju

**Hannes Valdemar Harju** (s. 7. tammikuuta 1999 Espoo) on suomalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Harju on pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Tällä hetkellä hän edustaa Vaahteraliigaseura Kuopio Steelersiä. 

## Pelaajaura

Harjun ura alkoi 2018 Rovaniemi Nordmenin riveissä Harjun ollessa 18-vuotias. Pelattuaan seurassa kausina 2018–2020, Harju siirtyi Vaahteraliigaan hallitsevan suomenmestarin Kuopio Steelersin riveihin. Harjun ensimmäinen Vaahteraliigakausi oli menestys hänen voittaessaan Vaahteraliigan vuoden tulokkaan palkinnon sekä suomenmestaruuden. Harjun toinen Vaahteraliigakausi päättyi hänen toiseen suomenmestaruuteen Kuopio Steelersin voitettua Vaahteramaljan kolmatta kertaa peräkkäin. Kauden 2022 jälkeen Harju kirjoitti jatkosopimuksen Kuopio Steelersin kanssa. 

## Lähteet

# Rovaniemen kol­mik­ko Roni Laine, Hannes Harju ja Onni Kärki Stee­ler­sin SM-kul­ta­juh­lis­sa Lapin Kansa. Viitattu 16.3.2023
# Suomi saa­vut­ti ame­rik­ka­lai­sen jal­ka­pal­lon EM-prons­sia - jouk­kuees­sa kaksi ro­va­nie­me­läi­sen Nord­me­nin kas­vat­tia Lapin Kansa. Viitattu 16.3.2023
# Roni Laine ja Hannes Harju Suomen mes­ta­reik­si Lapin Kansa. Viitattu 16.3.2023
# Kuopio Steelersin lokakuun kokoonpano julkaistu Kuopio Steelers. Viitattu 16.3.2023
Säkylä-Köyliön seurakunta

**Säkylä-Köyliön seurakunta** (ent. *Säkylän seurakunta*) on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Ala-Satakunnan rovastikunnassa Turun arkkihiippakunnassa. Seurakunnan kirkkoherrana toimii Irina Kaukinen. Seurakuntaan kuuluu Köyliön kappeliseurakunta.

## Lähteet
Chesley Sullenberger

**Chesley Burnett ”Sully” Sullenberger III** (s. 23. tammikuuta 1951 Denison, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen lentäjä, joka oli 15. tammikuuta 2009 lentokapteenina US Airwaysin lennolla 1549. Heti lentoonlähdön jälkeen koneen moottorit sammuivat lintuparveen osumisen johdosta, ja Sullenberger teki onnistuneen pakkolaskun Hudsonjokeen keskelle New Yorkia.

Sullenberger lensi Yhdysvaltain ilmavoimissa McDonnell Douglas F-4 Phantom II -hävittäjäpommittajaa vuodet 1973–1980. Hän liittyi samana vuonna liikennelentäjäksi Pacific Southwest Airlinesille, jonka osti vuonna 1988 US Airways. Hän toimi myös muun muassa kouluttajana ja Yhdysvaltain kansallisen liikenneturvallisuuslautakunnan (NTSB) onnettomuustutkijana.

Sullenberger jäi eläkkelle pakkolaskua seuranneena vuonna 30 vuotta kestäneen liikennelentäjän uransa jälkeen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Kotisivut