open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ajoneuvon runko

**Ajoneuvon runko** on ajoneuvon kantava rakenne, johon eri osat liitetään. Rakenteen on säilytettävä muotonsa ja vahvuutensa erilaisten kuormitusten alla, joita aiheuttavat muun muassa jousitus ja voimansiirto. Rakenne ei saa notkahtaa eikä kiertyä. Rakenteen on myös oltava riittävän jäykkä.

Autot käyttivät pitkään niin sanottua tikapuurunkoa, jonka päälle asetettiin kori (). Pituussuuntaiset osat ovat pääasiallinen kantava osa, jotka ottavat vastaan kuormituksen kiihdytyksissä ja jarrutuksissa. Joissakin tapauksissa tikapuurunko on edelleen käytössä. Erillistä koria käytettiin yleisesti 20. vuosisadan puoliväliin ja käytetään nykyisin raskaaseen käyttöön suunnitelluissa autoissa. Muunnos tikapuurungosta on "reunusrunko" (), jota käytettiin Yhdysvalloissa.

Kolmiulotteinen putkirunko eli avaruusrakenne kehitettiin moottoriurheilussa. Rakenne käyttää useita toisiinsa kytkeytyviä putkia, jotka ottavat vastaan mekaanisen kuormituksen mistä tahansa suunnasta. Rakenne otettiin käyttöön urheiluautoissa, joissa haluttiin parantaa jäykkyydeen ja painon suhdetta. Jotkin autot yhdistävät monokokkirakenteen etu- ja takaosissa käytettyyn avaruusrakenteeseen kustannuksien säästämiseksi. Avaruusrakenteessa sisäinen putkirakenne kantaa kuorman ja auton päällyspinta eli koripaneelit eivät kanna kuormaa lainkaan.

Unibody tarkoittaa rakennetta, jossa kori, lattia ja merkittävät rungon osat liitetään yhteen yhdeksi rakenteelliseksi osaksi. Unibody-rakennetta on käytetty 1920-luvulta lähtien, jolloin Lancia käytti sitä ensimmäisenä. Ratkaisu alkoi yleistyä 1900-luvun puolivälistä lähtien. Etuina ovat parempi rakenteellinen jäykkyys ja pienempi paino.

Monokokki eli itsekantava kori on moderneissa autoissa yleisin ratkaisu alhaisen kustannuksen ja automatisoidun tuotannon myötä. Rakenteessa kori ja runko ovat samaa rakennetta. Monokokissa "kuori" on osa kantavaa rakennetta ja se on ollut suosittu lentokoneiden rakenteessa, mutta nykyisissä lentokoneissa on jokin sisäinen rakenne. Puhdasoppinen monokokki on harvinainen ja yleisemmin käytetään erityisen vahvaa pohjalevyrakennetta. Ovipilarit ja kattoreunat ovat erityisen vahvoja ja koripaneelit eivät ole kuormitusta kantavia osia vaan ne voidaan helposti irrottaa korjaamista varten.

Joissa autoissa Yhdysvalloissa oli 1950-luvulla käytössä X-runko, jossa rakenteelliset osat yhdistyvät keskellä. Tämä rakenne ei tarjoa sivutörmäyssuojaa. "Selkärankarunko" ( on tikapuurungosta yksinkertaistettu muoto, jossa kahden pitkittäistuen sijaan rungossa on vain yksi auton keskellä sijaitseva kantava rakenne. Rakenne ei ole riittävän vahva muihin kuin hyvin pieniin urheiluautoihin koska se pääsee taipumaan.

Formula 1 -autoissa moottori on osa kantavaa rakennetta, johon takapään jousitus kiinnittyy suoraan.

## Lähteet

## Kirjallisuutta
*
Bartella

**Bartella** on pikkukaupunki Irakin Niniven maakunnassa Mosulin kaupungin koillispuolella. Vuonna 2020 Bartellan asukasluku oli arviolta 3&nbsp;000. Sen asukkaat ovat pääosin kristittyjä syyrialais-ortodokseja. Vähemmistö on kaldealaiskatolisia ja šabakeja. 

## Maantiede

Bartella sijaitsee Pohjois-Irakin Niniven maakunnassa noin 20 kilometriä Mosulista itään ja 60 kilometriä Arbilista länteen. Tigris virtaa kaupungista länteen ja Khazir sen itäpuolella. Naapuripaikkakuntia ovat esimerkiksi Karamles ja Bagdida. Lähialue tunnetaan Niniven tasankona.

## Historia
Bartellan nimi lienee johdettu muodosta *Bet Bar Telli* tai *Bet Tarlai*, joka viittaa "tunnettuun kylään vuoren juurella". Paikalla sijaitsee rauniokumpu, joka on peräisin Aleksanteri Suuren ajoilta. Paikka tunnetaan nimeltä historiallisista lähteistä 500–600-luvuilta. Paikalliset harjoittivat 600-luvulta alkaen nestoriolaista kristinuskoa. Etenkin viereisen Mar Mattan luostarin vaikutuksesta paikalliset kuitenkin alkoivat ajan kanssa liittyä syyrialais-ortodoksiseen kirkkoon. Bartellasta tuli kirkon tärkeä keskus Niniven tasangon alueella ja monista paikallisista tuli kirkon piispoja ja patriarkkoja.

Bartella on kärsinyt historiansa aikana useista hävityksistä. Nadir Šahin johtamat persialaiset hävittivät sen sotaretkellä vuonna 1743 ja beduiinit iskivät vuosina 1756-1758. Jesidiemiiri Tšōlō Be iski kaupunkiin joukkoineen vuonna 1789 ja vuonna 1791 aluetta koetteli nälänhätä.

Äärijärjestö Isisin joukot valtasivat Bartellan elokuussa 2014 ja paikallinen väestö pakeni. Irakin armeijan joukot valtasivat kaupungin takaisin lokakuussa 2016.

## Väestö

Bartellan asukasluku vuonna 2020 oli arviolta 3&nbsp;000. Ennen Isisin saapumista asukasluku oli ollut noin 10&nbsp;000. Valtaosa asukkaista on kristittyjä ja heistä noin 2/3 kuuluu syyrialais-ortodoksiseen ja 1/3 kaldealaiskatoliseen kirkkoon. Kaupungissa asuu myös vähemmistö šabakeja, joita ennen vuotta 2003 oli noin 5&nbsp;%. Heidän suhteellisen osuutensa on arvioitu kasvaneen myöhemmin huomattavasti.

## Lähteet
Enghave Bryggen metroasema

**Enghave Bryggen metroasema** on Kööpenhaminan metron asema samannimisellä alueella Kööpenhaminassa, Tanskassa. Asema sijaitsee M4-linjalla Havneholmenin ja Sluseholmenin asemien välillä. 

Asema avattiin 22. kesäkuuta 2024 osana linjan eteläistä laajennusta Kööpenhaminan keskustasta København Sydiin.

## Lähteet
Auroran kappeli

**Auroran kappeli** on Espoon Lippajärvellä sijaitseva kappeli. Auroran kappeli on yksi Espoon tuomiokirkkoseurakunnan toimitiloista.Rakennus on valmistunut vuonna 2000 korvaamaan vanhan Auroran seurakuntatalon. Auroran kappelin on suunnitellut Arkkitehtitoimisto Kirsti Sivén Ky.

Auroran kappeli sijaitsee Aurora Karamzinin elämäntyöhön liittyvässä kulttuuriympäristössä. Samassa rakennuksessa toimii myös Espoon kaupungin päiväkoti.

## Tilat
Auroran kappelin kappelisalissa on 100 istumapaikkaa, tilaa saadaan tarvittaessa lisää kahviosta. Kappelisali, pääaula ja kahvio muodostavat muunneltavan kokonaisuuden erilaisia ja erikokoisia tilaisuuksia varten.

Kahviossa on 50 pöytäpaikkaa. Pääaula liittyy avattavalla lasiseinällä suojaisaan pihaan, jossa voidaan kesäaikaan järjestää tilaisuuksia.

## Arkkitehtuuri
Rakennuksen suunnitteluun vaikutti suuresti sijainti kolmen tien risteyksessä. Talon teologinen teema on valo, kirkkaus ja aurinko. Seurakuntasalin kadun puoleinen osa on jäsennelty ylä- ja sivuvalolla ja loivasti kaartuvalla rapatulla seinämuurilla kuorin tyyppiseksi tilaksi.

Salin lattia on vuolukiveä, katossa näkyvät liimapuupalkit ja katto on verhottu vaahteralaudoin. Materiaalivalinnoilla on haluttu korostaa tilan sakraaliluonnetta. Pihan kulmauksessa on risti-ikkuna ja aulassa sen takana on sininen, valaistu kuparirappausseinä, jotka yhdessä muodostavat pihalle hiljentymisnurkkauksen.

## Lähteet
Gyllenflög

__notoc__
**Gyllenflög** on ruotsalainen aatelissuku, jolla on juuret Ahvenanmaalla. Se polveutui meriupseeri Johan Hanssonista, joka aateloitiin vuonna 1648 nimellä Gyllenflög. Suku sammui 1700-luvun alussa.
## Lähteet
Batnaya

**Batnaya** (, ) on pikkukaupunki Irakin Niniven maakunnassa Mosulin kaupungin pohjoispuolella. Vuonna 2020 paikalla asui vain noin 50 henkilöä. Alkuperäiset noin 6&nbsp;000 asukasta pakenivat Isis-järjestöä vuonna 2014. Batnayan asukkaat ovat kaldealaiskatolisia kristittyjä.

## Maantiede

Batnaya sijaitsee Pohjois-Irakin Niniven maakunnassa Tigrisjoen itäpuolella noin 25 kilometriä Mosulista ja 5 kilometriä Tel Kaifista pohjoiseen, sekä 9 kilometriä Tesqopasta etelään. Kaupungin kautta kulkee Mosulin ja Alqošin yhdistävä tie. Ympäröivä seutu on Niniven tasankoa.

## Historia
Batnaya esiintyy historiallisissa lähteissä ensimmäisen kerran nimellä Bet Madaye 600-luvulla. Nimi Bet Madaye saattaa viitata meedialaisiin, mutta vaihtoehtoiset teoriat liittävät sen eri syyriankielisiin merkityksiin. Varmuudella nimen merkitystä ei tunneta. Historiallisissa lähteissä sen alkuperää ei selitetä. Myöskään tarkkaa perustamisajankohtaa ei tunneta. Paikkakunta kääntyi joka tapauksessa kristinuskoon 600-luvulla. Munkki Oraha eli Abraham asettui paikalle vuoden 612 paikkeilla ja perusti Mar Orahan luostarin. Paikalliset olivat nestoriolaisia, kunnes he alkoivat kääntyä katolilaisuuteen 1700-luvun aikana.

Nadir Šahin armeija ryösti Batnayan vuonna 1743. Paikallinen kirkko tuhottiin ja jälleenrakennettiin seuraavana vuonna. Vuonna 1867  paikalla sanotaan asuneen 900 asukasta ja vuonna 1891 1&nbsp;000. Vuonna 1961 vastaava lukema oli 3&nbsp;104 ja vuonna 1997 3&nbsp;331. Kaupungin asukasluku tuplaantui Irakin sodan puhjettua vuonna 2003. Kaupunkiin saapui suuri joukko kristittyjä pakolaisia Irakin etelä- ja keskiosista.

Äärijärjestö Isisin joukot valtasivat Batnayan 6. elokuuta 2014 ja sen asukkaat pakenivat etenkin Dohukin ja Arbilin kaupunkeihin. Pešmerga vapautti kaupungin 6. lokakuuta 2016. Kaupunki oli sijainnut kauan Isisin vastaisella eturintamalla ja se tuhoutui lähes tyystin taistelujen aikana. Vain pieni osa sen entisistä asukkaista on palannut koteihinsa.

## Väestö

Batnayan asukasluku oli vuonna 2020 arviolta vain 50. Ennen Isisin toimintaa alueella kaupungissa asui noin 6&nbsp;000 henkilöä. Asukkaat ovat kristittyjä ja kaldealaiskatolisen kirkon jäseniä. Paikallisten äidinkieli on syyria.

## Lähteet
David L. Hoggan

**David Leslie Hoggan III** (23. maaliskuuta 1923 – 7. elokuuta 1988) oli yhdysvaltalainen historioitsija, joka keskittyi historialliseen revisionismiin.

Hoggan opiskeli historiaa Harvardin yliopistossa. Hän kiinnostui Saksasta hyvin varhaisella iällä ja erosi vuonna 1943 tehtävistään kouluttajana armeijassa protestina Franklin D. Rooseveltin vaatimukselle natsi-Saksan ehdottomasta antautumisesta. Hoggan väitteli Harvardin yliopistosta filosofian tohtoriksi vuonna 1948 väitöskirjalla, joka käsitteli ”Saksan ja Puolan suhteiden romahdusta vuonna 1939”. Väitöstyön ohjaaja oli William L. Langer. Vuosina 1949–1952 Hoggan työskenteli Münchenin yliopiston Amerikkalaisessa instituutissa. Palattuaan Yhdysvaltoihin hän työskenteli Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssa. Vuonna 1955 työtoverit vaativat häntä eroamaan yliopiston palveluksesta erimielisyyksien johdosta. Sittemmin Hoggan opetti San Francisco State Universityssa, josta hän lähti vuonna 1961.

Vuonna 1961 Hoggan julkaisi saksaksi teoksensa *Der erzungene Krieg*. Englanniksi häneltä ilmestyi *The Myth of the "New History"* (1965). Hoggan oli alkanut nähdä Edward Wood Halifaxin pääsyyllisenä toiseen maailmansotaan. Natsi-Saksa syöstiin hänen mukaansa sotaan tavalla, joka sai sen näyttämään syylliseltä. Hogganin mukaan Halifax oli vakuuttunut siitä, että natsi-Saksan mahti ja loisto eivät saisi jättää varjoonsa Ison-Britannian asemaa Länsi-Euroopassa. Väitöstyössään Hoggan oli vielä myöntänyt Saksan erittäin kansallismielisen hallinnon ja uhman muita maita kohtaan olleen vaikuttavana tekijänä sotaan, vaikka näki syytä olevan myös länsiliittoutuneissa, jotka eivät halunneet ottaa Versailles’n rauhanehtoja uuteen tarkasteluun. Tutkija Gary Northin mukaan Hoggan itse oli katsonut myöhemmin vain vahvistaneensa väitöskirjansa näkökulmia, vaikka johtopäätökset olivat erilaisia. Northin mukaan Hogganin kirjoissa myös usein oli viitteettömiä väitteitä tapahtumista, jotka muille olivat tuntemattomia. Valtavirrassa Hoggan ajautuikin marginaaliseen asemaan.

Willis Carton perustaman Noontide Pressin kautta julkaistiin anonyymisti vuonna 1969 kirja *The Myth of the Six Million*. Kirjassa oli huomattavia vastaavuuksia Hogganin teoksen *The Myth of the "New History"* kanssa, ja myöhemmin kirja attribuoitiinkin hänelle. Holokaustia tutkineen historioitsija Lucy Dawidowiczin mukaan kirjassa oli käytetty johtopäätösten tueksi vääristeltyjä lainauksia. Hogganin kuollessa hän oli akateemisen yhteisön pitkälti unohtama, mutta hänet tunnettiin holokaustirevisionismista kiinnostuneiden harrastelijoiden parissa.

## Lähteet
Maia Tskhitišvili

**Maia Tskhitišvili** (; s. 2. kesäkuuta 1974) on georgialainen ekonomi ja poliitikko, joka toimi maansa varapääministerinä ja alueellisen kehityksen ministerinä 2018–2021 ja muutaman päivän ajan virkaatekevänä pääministerinä.

Ennen poliittista uraansa hän ehti hankkia 20 vuoden kokemuksen johtotehtävistä rakennusalalla, logistiikan, kiinteistöjen ja ilmailun parissa yksityisellä sektorilla.

## Lähteet
Malankivuonon kirkko

**Malankivuonon kirkko** () on Paatsivuonon kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1853.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bamblen kirkko

**Bamblen kirkko** () on Bamblen kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1845.
## Kuvia

Bamble kirke 20071104 1.jpg|Kirkkosali

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Herren kirkko

**Herren kirkko** () on Bamblen kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1905.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Langesundin kirkko

**Langesundin kirkko** () on Bamblen kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1992.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bo Bedre

**Bo Bedre** on tanskalainen sisustamiseen ja puutarhanhoitoon erikoistunut aikakauslehti, joka on perustettu vuonna 1961. Se ilmestyy kerran kuussa ja kuuluu Bonnier-konserniin.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Lehden verkkosivut
Giorgi Kvirikašvili

**Giorgi Kvirikašvili** (; s. 20. heinäkuuta 1967) on georgialainen ekonomi ja poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 2015–2018.

Kvirikašvili on opiskellut ensin lääketiedettä, myöhemmin taloustiedettä Tbilisin ja Illinoisin yliopistoissa. Ennen poliittista uraa hän työskenteli pankkialalla. Vuonna 2012 hänestä tuli valtiovarainministeri, 2013 varapääministeri ja syyskuussa 2015 ulkoministeri ja vuoden 2015 lopulla pääministeri.
Hän erosi pääministerin tehtävästä kesäkuussa 2018 jouduttuaan erimielisyyksiin Georgialainen unelma –puolueensa johtohahmon Bidzina Ivanišvilin kanssa. Myös eronsa jälkeen Kvirikašvili on jatkanut puolueen joidenkin toimien kritisoimista, vaikka samalla sanonnut olevansa pääpiirteissään puoolueen linjalla. Vuonna 2024 hän tuomitsi erityisesti ulkomaisten agenttien lakia vastaan järjestetyn mielenosoituksen julman hajottamisen, mikä sai GU-puolueen näyttämään vähemmän länsimieliseltä kuin opposition.

## Lähteet
Tuomiopäivän saarnaajat

**Tuomiopäivän saarnaajat** () on Tonje Hessen Schein ohjaama norjalainen dokumenttielokuva vuodelta 2023. Se julkaistiin kansainvälisesti 20. maaliskuuta 2023. Aihepiirinä on Yhdysvaltain uskonnollisen oikeiston vaikutus maalliseen politiikkaan. Evankelikaalien toiminta esitetään dokumentissa Israelin ja Palestiinan välejä kärjistävänä sekä laajemmin Lähi-itää epävakauttavana.

Dokumentissa esiintyy muun muassa sellaisia Ilmestyskirjan merkitystä painottavia evankelikaaleja, jotka uskovat Jeesuksen palaavan raskaasti aseistautuneena Israelin hallitessa koko Jerusalemia. Osa dokumentissa esiintyvistä henkilöistä peräänkuuluttaa väitetysti Jeesuksen toiseen tulemiseen johtavaa lopun aikojen taistelua. Dokumentti välittää kuvan profeetallisten näkyjen vaikutuksesta Yhdysvaltain ulkopolitiikkaan. Elokuvassa esitellään muun muassa John Hageen johtamaa uskonnollista toimintaa ja haastatellaan Donald Trumpin hengelliseksi neuvonantajaksi kutsuttua baptisti Robert Jeffressiä.

*Tuomiopäivän saarnaajat* julkaissut tuotantoyhtiö on UpNorth Film. Tuotannossa yhteistyötä on ollut norjalaisten kanssa tekemässä henkilöitä Ruotsista, Saksasta ja Suomesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Stockholms-Tidningen

**Stockholms-Tidningen** oli vuosina 1889–1966 ja 1981–1984 ilmestynyt ruotsalainen sanomalehti. Se oli alun perin poliittiselta kannaltaan liberaali, mutta muuttui myöhemmin sosiaalidemokraattiseksi. Vuosina 1993–2017 lehti ilmestyi kerran viikossa. 

## Historia
Lehden perustaja Anders Jeurling asetti lehden hinnan puoleen, maaseudulla jopa neljäsosaan *[[Dagens Nyheter]]in* hinnasta. Lehti saavutti suuren levikin, vuosisadan vaihteessa jo 100&nbsp;000. *Stockholms-Tidningen* alkoi vuonna 1913 ilmestyä seitsemänä päivänä viikossa. Vuonna 1956 lehden osti Landsorganisationen, ja siihen asti Kansanpuolueen äänenkannattajana toiminut lehti muuttui sitoutumattomaksi, ennen kuin se vuonna 1962 julistautui sosiaalidemokraattiseksi. Lehti muuttui tabloid-kokoiseksi 1964. Talousvaikeuksiin ajautunut *Stockholms-Tidningen* lakkautettiin vuonna 1966, mutta toiminta käynnistettiin uudelleen 1981, edelleen sosiaalidemokraattisena. Vähäisten mainostulojen vuoksi lehti jouduttiin jälleen lakkauttamaan 1984. Viimeisen kerran *Stockholms-Tidningen* ilmestyi sosiaalidemokraattisena viikkolehtenä vuosina 1993–2017.

Tunnettuja lehden toimittajina työskennelleitä henkilöitä ovat muun muassa Anna Branting, Axel Wallengren ja Bertil Ohlin.

## Kuvia

Stockholms-Tidningen, branden i Sveasalen 1899.jpg|Lehden etusivu 5. maaliskuuta 1899 kertoi ravintola Sveasalenin tulipalosta.
Varje dag en världsrevy.ogv|Lehden toimintaa esittelevä filmi vuodelta 1937.
Stockholmstidningens hus, kvarteret Svalan cropped.jpg|*Stockholms-Tidningenin* konttori Klaaran kirkon lähellä 1920-luvulla.
Klara Södra Kyrkogata ur 2012.jpg|Vanha konttorirakennus purettiin Norrmalmin uudelleenjärjestelyn yhteydessä, mutta Gottfrid Larssonin veistämä kello on säilynyt paikallaan.


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Voepass Linhas Aéreasin lento 2283

**Voepass Linhas Aéreasin lento 2283** oli Voepass Linhas Aéreasin Brasilian sisäinen reittilento Cascavelista São Pauloon. Reittiä 9. elokuuta 2024 lentänyt ATR 72-500 -kone syöksyi lähestymisen aloitettua maahan lähellä Vinhedon kaupunkia. Kaikki 58 matkustajaa ja neljä miehistön jäsentä saivat surmansa.

Onnettomuudesta kuvattiin ainakin yksi video, jossa lentokone näyttää syöksyvän maahan lattakierteessä. Alueella oli voimassa vakava säävaroitus jäätävästä lentokelistä.

## Lähteet
Axel Federley (pankinjohtaja)

**Axel Federley** (10. kesäkuuta 1798 Ytterby, Jomala, Åland – 11. elokuuta 1854 Helsinki) oli Akatemian kamreeri, Suomen pankin pääjohtaja.

Perhe: Vanhemmat: Anton Christoffer Federley ja Helena Elisabeth Hjort, Puoliso: Mina Armfelt, Lapset: Hedvig Ulrika Wilhelmina Federley; Axel Thiodolf Federley; Gustaf Alfons Federley; Alexandra Emilia Federley, Sanny; Elfrida Axela Gustava "Elly" Procopé (Federley); Aurora Idalie Federley; Mauritz Fredrik Anton Federley ja Louise Aspasie "Lisen" von Cederwald (Federley).

## Henkilötaiteessa

* Federleyn muotokuva vuonna 1800–1829.
* Federleyn muotokuva vuonna 1798–1854.

## Lähteet
Tomislav Sunić

**Tomislav Sunić** (s. 1953 Zagreb) on kroatialais-yhdysvaltalainen politiikan tutkija ja diplomaatti, joka on tullut tunnetuksi valkoista nationalismia kannattavana kirjoittajana, radiojuontajana ja puhujana.

Sunić väitteli politiikan tutkimuksessa tohtoriksi Kalifornian yliopistosta, Santa Barbarasta. Hän opetti Pennsylvanian Juniata Collegessa ja Kalifornian osavaltionyliopistossa, Fullertonissa. Lisäksi Sunić työskenteli diplomaattina Kööpenhaminassa ja Brysselissä sekä Kroatian ulkoministeriön lehdistöryhmässä. Hän on juontanut omaa radio-ohjelmaansa, jossa hän on haastatellut muun muassa David Dukea, Jamie Kelsoa, Michael Hilliä (League of the South), Thomas Robbia, Kevin B. MacDonaldia, Mark Weberiä ja Harold Covingtonia. Sunić on esiintynyt puhujana muun muassa Saksan kansallisdemokraattinen puolueen rahoittamassa konferenssissa Horst Mahlerin ollessa yleisössä, Council of Conservative Citizensille ja Ku Klux Klanille.

Sunićin kirjoituksia on usein julkaistu lehdessä *[[American Renaissance]]*. Hän on ollut mukana johtamassa American Freedom Partya. Sunić on pitkäaikainen Nouvelle Droite -liikkeen yhteistyökumppani ja on kirjoittanut myös völkistisiin sekä identitaarisiin julkaisuihin. Hänen lukuisten kirjojensa joukossa ovat *Against Democracy and Equality: The European New Right*, *Homo Americanus: Child of the Postmodern Age* ja *Postmortem Report: Cultural Examinations of Postmodernity*. Kustantajiin on kuulunut Arktos Media.

## Lähteet
Ernst Alm

**Ernst Alm** (1. maaliskuuta 1900 Hemmingen, Norsjö – 7. lokakuuta 1980 Skelleftehamn, Ruotsi) oli ruotsalainen maastohiihtäjä. Hän voitti ensimmäisen Vaasahiihdon vuonna 1922 sekä Ruotsin mestaruuden 60 kilometrin hiihdossa 1924 ja 20 kilometrin hiihdossa 1925. Vuoden 1924 talviolympialaisissa hän sijoittui kuudenneksi 50 kilometrin hiihdossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ismail al-Ghoul

**Ismail al-Ghoul** (; 1997 – 31. heinäkuuta 2024) oli palestiinalainen toimittaja ja sotakirjeenvaihtaja.

Al-Ghoul syntyi ja varttui Al-Šatin pakolaisleirillä. Hän valmistui Gazan islamilaisen yliopiston journalismin tiedekunnasta. Hän aloitti marraskuussa 2023 työskentelyn *[[Al Jazeera]]n* kirjeenvaihtajana. Al-Ghoul menetti vuonna 2023 alkaneen Gazan sodan aikana veljensä ja isänsä. Isä matkusti syövän takia sairaalahoitoon Qatariin ja kuoli siellä. Maaliskuussa 2024 al-Ghoul käsitteli Israelin tekemää Al-Shifan sairaalan piiritystä ja joutui armeijan pidättämäksi paikan päällä. Hänet vapautettiin kaksitoista tuntia myöhemmin ilman syytteitä. Toukokuussa 2024 Israel kielsi *Al Jazeeran* kansallista etua vahingoittavana.

31. heinäkuuta 2024 al-Ghoul oli kuvaamassa reaktioita uutisiin Isma’il Haniyyan kuolemasta. Hän ilmoitti toimitukseen iskusta lähellä olinpaikkaa, jolloin häntä kehotettiin poistumaan välittömästi. Al-Ghoul lähti matkustamaan kuvaajansa Rami al-Rifin kanssa kohti Al-Ahlin arabisairaalaa, mutta sai surmansa matkalla uudessa ilmaiskussa. Myös kuvaaja ja ohi pyöräilemässä ollut poika kuolivat iskussa. Israelin armeija väitti al-Ghoulin olleen Hamas-operatiivi ja osallistuneen sodan käynnistäneeseen Hamasin terrori-iskuun 7. lokakuuta 2023. *Al Jazeeran* sanojen mukaan väite korosti Israelin vääristelyn historiaa ja rikosten peittelyä väärillä todisteilla. Al-Ghoulin veli ilmoitti BBC:lle tämän olleen siviili. YK vaati iskun tarkkaa tutkimista ja toimittajien suojelemista kaikkialla. Al-Ghoulilla oli vaimo ja tytär.

## Lähteet
Wilhelm Blidberg

**Wilhelm Gustaf Blidberg** (15. marraskuuta 1789 Gillberga, Säffle, Värmland, Ruotsi – 5. lokakuuta 1861 Helsinki) oli Suomen Pankin pääjohtaja ja valtioneuvos.

Vanhemmat: Adam Blidberg ja Eva Johanna Levin Puoliso: Eva Wilhelmina Stjernschantz, Lapset: Sofia Johanna Adeleide Blidberg; Wilhelmina Amalia Blidberg; Henriett Charlett Blidberg; Hedvig Emeli Blidberg; Johan Wilhelm Stjernschantz; Emilia Charlotta Ekroos; Victor Reinhold Blidberg ja Ida Bertha Lovisa Blidberg.

## Henkilökuva

* Wilhelm Blidberg ja hänen puolisonsa Eva Wilhelmina Blidberg o.s. Stjernschantz valokuvaotos.

## Lähteet
Katowicen rautatieasema

**Katowicen rautatieasema** () on Puolan eteläosassa, Sleesiassa toimiva vilkas rautatieasema. Asema sijaitsee Katowicen kantakaupungissa. Vuonna 2023 aseman kautta kulki päivittäin keskimäärin 48&nbsp;500 matkustajaa (eli 17,7 milj. matkustajaa vuodessa). Asema oli Puolan 4. vilkkain rautatieasema Wrocławin, Poznańin ja Krakovan päärautatieasemien jälkeen.

Rautatieasemaa täydennysrakennettiin ja sen naapuriin rakennettiin suuri liikekeskus SUD Architectes -arkkitehtitoimiston suunnitelmien mukaisesti vuosina 2010-2013. Nykyisin alakerrassa toimii Katowicen kaukoliikenteen linja-autoasema ja rautatieaseman kytkeytyy suuri Galeria Katowicka -kauppakeskus.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Katowicen juna-aikatauluja  (portalpasazera.pl)
* Katowice Central Railway Station / Katowice Główny  (rail.cc)
* Katowice - PKP timetable (polishtrains.eu)
Zendan vanki (vuoden 1979 elokuva)

**Zendan vanki** (tai **Peter Sellers & Peter Sellers Zendan vanki**, ) on Richard Quinen ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1979. Se perustuu väljästi moneen kertaan filmattuun Anthony Hopen seikkailuromaaniin *[[Zendan vanki (romaani)|Zendan vanki]]* vuodelta 1894. Peter Sellers esittää siinä lontoolaista vossikankuljettajaa, joka värvätään yhdennäköisyytensä vuoksi kaksoisolennoksi kuvitteellisen Ruritanian kuningaskunnan hallitsijalle tämän turvallisuuden takaamiseksi. Muissa pääosissa näyttelevät Lynne Frederick, Lionel Jeffries, Elke Sommer ja Gregory Sierra.

## Vastaanotto
*[[Video-opas|Video-oppaassa]]* vuodelta 1994 Bello Romano antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä ja valitteli, ettei seikkailuelokuvina neljästi aiemmin filmatisoitu tarina oikein sovellu komediaksi varsinkaan, kun komiikka perustuu lähinnä Peter Sellersin maneereihin kaksoisroolissa. *Helsingin Sanomien* Helena Ylänen piti puolestaan Sellersin roolitöitä pitkästä aikaa hauskoina ja inhimillisinä eikä pelkkään irvailuun sortuvina.

## Lähteet
Tengiz Sigua

**Tengiz Sigua** (; 9. marraskuuta 1934 – 21. tammikuuta 2020) oli georgialainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 1990–1991 ja 1992–1993.

Zviad Gamsakhurdian presidenttikaudella hän oli pääministerin tehtävää vastaava ministerineuvoston puheenjohtaja. Syksyllä 1991 hän siirtyi oppositiojohtajaksi ja oli joulukuussa yksi Gamsakhurdian vastaisten mellakoiden johtajista. Mellakat johtivat sisällissotaan ja Gamsakhurdian syrjäyttämiseen. Sigua oli yksi kolmikosta, joka johti maata kahden kuukauden ajan, kunnes Eduard Ševardnadze palasi Georgiaan Moskovasta maaliskuussa 1992.

Sigua erosi elokuuussa 1993, kun parlamentti ei hyväksynyt budjettiehdotusta.

## Lähteet
Carl Isak Björkman

**Carl Isak Björkman** (1. huhtikuuta 1805 Pori – 30. kesäkuuta 1866 Vihti) oli senaatin esittelijäsihteeri, Suomen Pankin pääjohtaja ja valtioneuvos.

Björkman oli Suomen Pankin pääjohtajana 8. tammikuuta 1862 alkaen kuolemaansa saakka 30. kesäkuuta 1866.

Valtioneuvos Isak Björkman on haudattu Vihdin kirkon hautausmaalle.

## Lähteet
Carl Björkman

**Carl Björkman** -nimisiä henkilöitä ovat olleet:

* Carl Björkman (1873–1948), ahvenanmaalainen poliitikko
* Carl Björkman (1901–1961), ruotsalainen elokuvakriitikko ja kustannuspäällikkö
* Carl Isak Björkman (1805–1866), suomalainen senaatin esittelijäsihteeri, Suomen Pankin pääjohtaja ja valtioneuvos.
Lab Girl

**Lab Girl** on yhdysvaltalaisen geobiologin Hope Jahrenin vuonna 2016 julkaistu muistelmateos. Teoksessa käsitellään Jahrenin uraa tutkijana, odottamattomia ystävyyssuhteita ja hänen elämäänsä kaksisuuntaisen mielialahäiriön kanssa. Kirjaa ei ole suomennettu.

## Vastaanotto

*Lab Girl* sai hyvän vastaanoton kriitikoilta. Muun muassa *[[Entertainment Weekly]]*, *[[Elle]]*, *[[Time]]* ja NPR kutsuivat sitä yhdeksi vuoden parhaista kirjoista. *[[The New York Times]]in* arvostelussa kirjan uskottiin vaikuttavan kasvitieteeseen samoin kuin neurologi Oliver Sacksin ja paleontologi Stephen Jay Gouldin teokset ovat vaikuttaneet omilla aloillaan.

Jahrenin kirja nousi *The New York Timesin* julkaisemalle myydyimpien kirjojen listalle ja voitti National Book Critics Circlen jakaman palkinnon parhaasta omaelämäkerrasta. Se oli vuoden 2016 Goodreads Choice Awardseissa ehdolla parhaaksi muistelmateokseksi tai omaelämäkerraksi, mutta kategorian voitti neurokirurgi Paul Kalanithin kirja *Henkäys on ilmaa vain*.

## Lähteet
Bredis

**Bredis** on retail park -tyyppinen ostoskeskus Espoon Laajalahdessa. Se sijaitsee Tapiolan Golfkentän pohjoispuolella ja Turunväylän eteläpuolella.

Bredis rakennettiin kahdessa vaiheessa. Ensimmäinen vaihe valmistui 2019 ja toinen 2021. Toinen vaihe kattaa noin kolmasosan kauppakeskuksen myyntipinta-alasta. Ensimmäisen vaiheen rakennuksissa sijaitsee muun muassa sisustusliike, elektroniikkaliike ja urheilutarvikkeita myyvä outlet-liike. Toisen vaiheen rakennuksissa sijaitsee muun muassa pizzeria, kuntosali ja eläintarvikkeita myyvä liike. Kokonaisuuteen kuuluu myös päivittäistavaraliike.

Brediksen maanpäällinen pysäköintialue sijaitsee liikkeiden välissä.

Toisen rakennusvaiheen kattorakenteet toteutettiin Lehto Oy:n suurkattoelementein, jotka on nopea asentaa. Tapiolan Golfkenttä ei sijaitse Tapiolassa, vaan Laajalahden läntisimmässä osassa Tapiolan luoteispuolella.

## Lähteet
Rougnat

**Rougnat** (oksitaaniksi: *Runhac*) on kunta keskisessä Ranskassa Creusen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee noin 35 kilometriä Aubussonin kaupungista itään.

Kunnan keskustassa oleva Saint-Laurentin kirkko on peräisin 1200-luvulta. Se lisättiin historiallisten monumenttien luetteloon vuonna 1935. Château Bodeau on peräisin 1400-luvulta. Se toimi tapahtumapaikkana vuonna 1991 valmistuneelle Alain Corneaun elokuvalle Kaikki elämän aamut.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
World Boxing

**World Boxing** on nyrkkeilyn kansainvälinen lajiliitto. Se perustettiin huhtikuussa 2023, kun Kansainvälinen olympiakomitea oli katkaissut välinsä Kansainväliseen nyrkkeilyliitto IBA:han sen toimintatapojen ongelmallisuuden vuoksi. World Boxingiin on liittynyt joukko IBA:sta eronneita liittoja, mukaan lukien Suomen Nyrkkeilyliitto.

## Lähteet
Laura Leroux-Revault

**Maria Laura Desiderata Le Roux** (1872 – 1936) oli ranskalainen taidemaalari. Hänen isänsä oli taidemaalari Louis Hector Leroux, joka antoi tyttärelleen tämän taiteellisen alkuopetuksen. Leroux-Ravaultin töitä oli näytteillä Salon des Artistes Français’ssa vuosina 1892– 1895.

Isän ja perheystävän, Jean-Jaques Hennerin, antaman alkuopetuksen jälkeen Leroux pääsi opiskelemaan Académie Julianiin, joka yksityisenä oppilaitoksena otti myös naisia opiskelijoiksi.

Leroux avioitui vuonna 1898 teollisuusyrittäjä Louis Revault’n kanssa. Tämän jälkeen hän otti käyttöön nimen Leroux-Revault. Miehestä tuli myöhemmin Pariisin alueen kansanedustaja.

Uransa varrella Leroux-Revault maalasi useita muotokuvia. Hänen teoksensa palkittiin vuonna 1893 Marie Bashkirtseff -palkinnolla ja kolmannen luokan mitalilla vuonna 1896.

Leroux-Revault’n teoksia on Nancyn ja Verdunin museoissa. Hänen teoksensa *Fille de Roy* varastettiin vuonna 1985 Bar-le-Ducin museosta. Ei ole tiedossa, mitä teokselle on sen jälkeen tapahtunut.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Laura Leroux-Revault Woutervanheiningen.com
Auzances

**Auzances** (oksitaaniksi: *Auzansa*) on kunta keskisessä Ranskassa Creusen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee noin 32 kilometriä Aubussonin kaupungista itään.

Kunnan alueelta on löydetty n. 300-luvulla hylättyjen roomalaisten huviloiden jäänteitä. 1300-luvulla satavuotisen sodan aikana kaupunki kärsi Mustan prinssin johtamien englantilaisjoukkojen hyökkäyksistä ja linna nykyisellä kauppatorilla tuhoutui. Bourbonin herttua Ludvig II Bourbonilainen rakensi sen uudelleen muutamaa vuotta myöhemmin noin vuonna 1396. Linna oli 1800-luvun alussa pitkälle rapistuneessa tilassa ja hävitettiin kokonaan vuonna 1956.

Kaupungin keskustassa oleva Saint-Jacquesin kirkko on peräisin 1100-luvun alusta. Kirkossa on kopio 1500-luvulla eläneen Daniele da Volterran maalauksesta pietà, joka on kunnostettu vuonna 2012. Kirkossa on myös nykyaikaiset vuonna 1965 Nicolas Greshnyn maalaamat freskot.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Zendan vanki (televisiosarja)

**Zendan vanki** (*The Prisoner of Zenda*) on BBC:n tuottama kuusiosainen minisarja vuodelta 1984. Se perustuu moneen kertaan filmatisoituun Anthony Hopen seikkailuromaaniin *[[Zendan vanki (romaani)|Zendan vanki]]* vuodelta 1894. Kaksoisroolia, pienen eurooppalaisvaltion kuningasta ja tämän kaksoisolentoa, näyttelee Malcolm Sinclair.

## Juoni
Englantilainen aatelismies Rudolf Rassendyll päättää vierailla kuvitteellisessa ”Ruritaniassa” osallistuakseen kuninkaan kruunajaisjuhliin. Perillä Rudolfille paljastuu yllättävä seikka, joka yhdistää hänet kuninkaaseen, mullistaa heidän molempien elämän ja vie heidät yhteisiin seikkailuihin.

## Vastaanotto
*Helsingin Sanomien* Pertti Avolan mielestä sarja on tasapaksua ja innotonta työtä: ”Suoranaista hutilointia ei näy, mutta melkoisen pahvista touhu on.” Näyttelijät ovat hänestä ammattitaitoisia, mutta pääosan esittäjä Malcolm Sinclair ei vedä vertoja aiemmissa filmatisoinneissa näytelleisiin Douglas Fairbanksiin ja Ronald Colmaniin vuoden 1937 versiossa tai Stewart Grangeriin vuoden 1952 versiossa.

## Lähteet
Surət Hüseynov

**Surət Hüseynov** (12. helmikuuta 1959 – 31. heinäkuuta 2023) oli sotilas ja liikemies,joka oli Azerbaidžanin pääministeri 1993–1994.

Neuvostoliiton hajotessa Hüseynov toimi mustan pörssin kauppiaana läheisissä suhteissa venäläisten kanssa, vaurastui ja varusti oman sotajoukkonsa maan toiseksi suurimmassa kaupungissa Gəncəssa. Venäjä-yhteyksien lisäksi hän vaurastui huumeiden salakuljetuksella Afganistanista Azerbaidžanin läpi länteen.

Vuonna 1993 Hüseynov johti sotilaskapinaa Gəncəssa, ja marssi joukkoineen sieltä pääkaupunkiin. Presidentti Əbülfəz Elçibəy pakeni kotiseudulleen ja pyysi Heydər Əliyevia ottamaan tilapäisesti vallan. Əliyev lupasi Hüseynoville pääministerin paikan, ja järjesti uudet vaalit jotka he voittivat ylivoimaisesti. Jo seuraavana vuonna Əliyev järjesti puhdistuksen hallinnossaan ja erotti Hüseynovin, joka joutui pakenemaan Venäjälle.

Vuonna 1997 hänet karkoitettiin Venäjältä, ja tuomittiin pitkän oikeusprosessin jälkeen elinkautiseen vankeusrangaistukseen Azerbaidžanissa.

İlham Əliyev armahti Hüseynovin vuonna 2004. Hän suunnitteli paluuta kotimaan politiikkaan, ja kun hän kuoli vuonna 2023, hänen kannattajansa epäilivät myrkytystä.

## Lähteet
Jevgeni Poddubnyi

**Jevgeni Jevgenevitš Poddubnyi** (; s. 22. elokuuta 1983 Belgorod) on venäläinen sotakirjeenvaihtaja ja sotabloggari.

Poddubnyi opiskeli Belgorodin valtionyliopistossa. Hänestä tuli yksi Venäjän suosituimmista sotabloggareista ja Yleisvenäläisen valtion televisio- ja radioyhtiön sotakirjeenvaihtaja. 7. elokuuta 2024 Poddubnyi haavoittui vakavasti Kurskin alueella, jossa Ukrainan drooni osui hänen ajoneuvoonsa. Hän oli kuvaamassa Ukrainan yllätyshyökkäystä Kurskin alueelle. Valtioduuman jäsen Mihail Deljagin ilmoitti Poddubnyin kuolleen, mutta tieto korjattiin myöhemmin. Poddubnyi kuljetettiin tehohoitoon.

Yhdistynyt kuningaskunta asetti pakotteita Poddubnyitä vastaan 4. toukokuuta 2022. Sen hallitus katsoi Poddubnyin olevan Venäjän Ukrainaan hyökänneiden joukkojen kanssa yhteistyötä tekevä sotakirjeenvaihtaja. Kanadan hallinto asetti pakotteita häntä vastaan 2. helmikuuta 2023 luonnehtien häntä Venäjän disinformaatio- ja propaganda-agentiksi.

## Lähteet
Kehitys (lehti)

**Kehitys** (, vuosina 1969–1989 **Kehitysyhteistyö**) oli vuonna 1969 perustettu aikakauslehti, jota julkaisi Suomen ulkoministeriö. Se käsitteli laajasti kehitysyhteistyötä ja kehitysmaita.

Lehti ilmestyi neljästi vuodessa ja se oli mahdollista tilata maksutta. Painetun lehden tilaajamäärä oli lehden lakkautushetkellä noin 15 800. Viestintäalan ammattijärjestö ProCom palkitsi julkaisun vuosina 2021 ja 2023 parhaana organisaatiomediana. Lehden viimeinen päätoimittaja oli Erja-Outi Heino.

Ulkomaankauppa- ja kehitysministeri Ville Tavio päätti lehden lakkauttamisesta vuonna 2024 osana laajoja Suomen valtiontalouteen kohdistuvia säästöjä.

## Lähteet
Novruz Məmmədov

**Novruz Məmmədov** (s. 15. heinäkuuta 1947) on azerbaidžanilainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä vuodesta 2018. Sitä ennen hänellä oli erilaisia tehtäviä maansa ulkoasiainhallinnossa.

Lokakuussa 2019 Məmmədov jätti eronpyyntönsä ilmoittamatta syytä, ja presidentti İlham Əliyev nimitti hänen tilalleen Əli Əsədovin.

## Lähteet
Oranssi G

**Oranssi G** (C16H10S2N2O7Na2) on atsoväreihin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään väriaineena esimerkiksi solubiologisissa tutkimuksissa.

## Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa oranssi G on oranssia tai punaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen ja lisäksi etanoliin ja 2-metoksietanoliin. Aine on pH-indikaattori. Sen väri muuttuu oranssista punertavaksi pH-alueella 11,4–14. 

Oranssi G:tä valmistetaan aniliinin diatsoniumsuolan ja G-hapon välisellä atsokytkentäreaktiolla natriumhydroksidin läsnä ollessa.

Oranssi G värjää erityisesti keratiinia oranssiksi. Sitä käytetään yhtenä väriaineista esimerkiksi Papanicolaou-värjäyksessä (Pap-värjäys) ja trikromivärjäyksissä. Yhdistettä voidaan käyttää myös nahan, paperin ja tekstiilien, kuten silkin värjäämiseen.  

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Medauroidea extradentata

**Medauroidea extradentata** on kummitussirkkalaji Vietnamista.

## Levinneisyys ja elinalue
*Medauroidea extradentata* on kotoisin Vietnamista, mutta se on sopeutunut elämään alueilla myöskin Yhdysvalloissa, Azoreilla ja Etelä-Afrikassa.   

## Anatomia
*Medauroidea extradentata*-lajilla on pitkä siivetön keho, jota peittävät pienet piikit. Varsinkin koiraan ruumis on hyvin laiha. Koirailla on pidemmät tuntosarvet kuin naarailla, ja naarailla on pienet sarvet ja lyhyemmät tuntosarvet kuin koirailla. 
*Medauroidea extradentata*-naaraat kasvavat n. 10 senttimetrin pituisiksi, ja koiraat n. 7 senttimetrin pituisiksi.  

## Käyttäytyminen
*Medauroidea extradentata* on yöaktiivinen. Se on lauhkea ihmisiä ja toisiaan kohtaan, ja uhattuna esittää kuollutta.   

## Ruokavalio
*Medauroidea extradentata* on kasvinsyöjä. Lajin luontainen ruokavalio on huonosti ymmärretty, mutta laboratoriossa *Medauroidea extradentata* on selvinnyt syömällä luomu lehtisalaattia ja porkkanaa. Porkkanaa syöneet nymfit ovat kuitenkin kasvaneet steriileiksi. 

Harrastajat suosittelevat lajille ruoaksi jalavakarhunvatukanlehtiä, tammenlehtiä, hasselpähkinänlehtiä, ruusunlehtiä ja vadelmanlehtiä silloin kun sitä kasvatetaan vankeudessa. 

Nälkääntyneenä *Medauroidea extradentata* saattaa kääntyä kannibalismiin.  

## Lisääntyminen & elinkaari
*Medauroidea extradentata* voi lisääntyä anisogamisesti ja partenogeneettisesti. Munat ovat pieniä ja harmaita, jotka kuoriutuvat 5–8 viikon jälkeen naaraan munimisesta. Melkeinpä kaikki munitut munat kehittyvät kuoriutumiseen asti. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Keeping insects - Annam stick insect
Lancia Lambda

**Lancia Lambda** on Lancian valmistama auto, joka esiteltiin vuoden 1922 Pariisin autonäyttelyssä. Auton suunnitteli Battista Falchetto ja Vincenzo Lancia testasi autoa itse. Auton alku jäljitetään 7. joulukuuta 1918 jätettyyn patenttihakemukseen. Auton rakenne ei käyttänyt perinteistä tikapuurakennetta runkona, ja vaihteistotunneli sijaitsi istuimien välissä, joiden myötä auton painopiste oli matalammalla ja auto näytti urheilullisemmalta. Auto oli ensimmäinen, joka ei käyttänyt hevosten vetämistä vaunuista periytyvää runkorakennetta. Uuden rakenteen inspiraation sanotaan tulleen laivojen runkorakenteista. Auto oli myös ensimmäinen, joka käytti erillisjousitusta edessä ja siten vähensi jousittamattoman massan määrää. Auton kehitysaikana Italian tiet aiheuttivat lehtijousituksen hajoamisia, jonka vuoksi Lancia pyysi Falchettoa suunnittelemaan auton ilman jäykkää etuakselia. Falchetto ehdotti jarrujen käyttöä etupyörissä ja koeajojen myötä Lancia otti ne käyttöön. Tavaratila yhdistettiin auton unibody-rakenteeseen, ja auton palomuurin kanssa se toimi myös koria jäykistävänä rakenteena.

## Lähteet
Sua kaipaan

**Sua kaipaan** on suomalaislaulaja Leena Vanamon ainoaksi jäänyt esikoisalbumi vuodelta 1984. Aikakaudelle tyypilliseen tapaan levyn materiaalista suurin osa on käännöksiä ulkomaalaisista hittikappaleista. Levyn tunnetuimpia kappaleita ovat ”Viet itsekontrollin”, nimikappale ”Sua kaipaan” sekä Frederikin kanssa laulettu duetto ”Haluan sun”.

Albumi julkaistiin CBS-levymerkillä vinyylilevynä ja C-kasettina. Levy ei saavuttanut kovin suurta menestystä eikä kohonnut albumilistoille.

## Kappaleet
### A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

### B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
Lähde: 

## Tekijät
### Muusikot
#### Peruskokoonpano
* Leena Vanamo – laulu, taustakuorot (2–13)
* Vesa Aaltonen – rummut ja lyömäsoittimet
* Pekka Pohjola – basso
* Janne Louhivuori – kitarat
* Kassu Halonen – kosketinsoittimet, taustakuorot (2–13)
Lähde: 

#### Vierailevat muusikot
* Frederik – laulu (6)
* Kari Miettinen – rummut ja lyömäsoittimet (4, 11, 12)
* Pekka Helin – basso (9, 10, 13)
* Juha Björninen – kitarat (1, 9, 10, 13)
* Kari Kuusamo – piano (9, 10, 13)
* Music Box (1, 6)
* Jari Laasanen ja Vesa Torppa – taustakuorot (1)
Lähde: 

### Tuotanto
* Kassu Halonen, Janne Louhivuori, Veikko Samuli, Vesa Torppa ja Hans Rautio – sovitukset
* Hans Rautio – vastaava tuottaja
* Dan Tigerstedt ja Jukka Laakso – äänitys (Takomo-studiot, Helsinki: 2–5, 7–9, 11, 12)
* Jorma Hämäläinen – äänitys (MTV-studiot, Helsinki: 9 (taustat), 10, 13), miksaus (MTV-studiot: 10, 13)
* Jari Laasanen – äänitys (RM-studio, Helsinki: 1, 6), miksaus (RM-studio: 1)
* Dan Tigerstedt – miksaus (Takomo-studiot: 2–9, 11, 12)
* Erik Uddström – valokuvat
* Jorma ”Joppe” Auersalo – ulkoasu
Lähde: 

## Lähteet
Kauko Huikuri

**Kauko Tapani Huikuri** (18. joulukuuta 1935 – 10. marraskuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja kansallisesti tunnettu painiurheilun järjestöjohtaja.

Kauko Huikuri valmistui lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1966. Huikuri teki
elämäntyönsä kirurgina Meilahden sairaalassa, josta hän jäi eläkkeelle vuonna 1998. Huikurin toinen ura oli urheilulääkärinä, ennen muuta painijoiden parissa. Pekka Peltokallio pyysi Huikuria lääkäriksi Helsingin EM-paineihin 1973. Huikuri toimi jo silloin myös dopinglääkärinä. Kauko Huikuri teki merkittävän työrupeaman myös Painiliiton hallinnossa.

Kauko Huikuri toimi Suomen Painiliiton johtokunnassa vuosina 1983–2001, pois lukien vuoden 1997. Painiliiton puheenjohtajana hän toimi 1994–1996, varapuheenjohtajana 1983–1989, 1992–1993 sekä 1998–2001.

Kauko Huikuri toimi painijoiden/painijoukkueiden lääkärinä vuoden 1973 Helsingin EM-kilpailuista lähtien. Mukaan mahtuu myös seitsemät olympialaiset (Montreal 1976 – Sydney 2000), 16 MM-kilpailut, 24 EM-kilpailut sekä lukuisia nuorten arvokilpailuja. Hän kuului myös Kansainvälisen painiliiton lääkärikomissioon vuosina 1985–1996. 

## Lähteet
* Hautakuva https://commons.wikimedia.org/wiki/File:Hauta_Kauko_Tapani_Huikuri.jpg

### Viitteet
Kehitys

**Kehitys** tarkoittaa asioiden muuttumista ajan myötä, kehittymistä, usein nimenomaan parempaan suuntaan. Se voi viitata myös seuraaviin asioihin:

* kehitys, valokuvauksessa filmille syntyneen latentin kuvan saattaminen näkyväksi
* Kehitys, Porissa vuosina 1906–2016 toiminut kustannusyhtiö
* ''Kehitys'', suomalainen vuosina 1969–2024 ilmestynyt aikakauslehti
* *Kehitys*, Arto Halosen lyhytelokuva vuodelta 1986.
Anisogamia

**Anisogamia** eli heterogamia on kahden erikokoisen sukusolun eli gameetin, jotka ovat naaras- ja urospuolinen, yhdistymistä suvullisen lisääntymisen saavuttamiseksi. Anisogamiassa naaraan suurikokoisempi sukusolu eli munasolu, ja uroksen pienikokoisempi sukusolu eli siittiö. Anisogamiaa esiintyy sienissä, selkärankaisissa ja selkärangattomissa. 

Anisogamia kehittyi Isogamiasta, ja on tällöin toinen askel suvullisen lisääntymisen kehittymisessä. Anisogamiasta kehittyi oogamia, jota kaikki selkärankaiset, kasvit ja osa sienistä käyttävät lisääntymiseen.

Uros ja naaraspuolinen anisogaminen solu voi olla siimainen että siimaton riippuen solun lajista.  

## Katso myös
*Oogamia
*Isogamia
*Sukusolu

## Lähteet
Semjon Pegov

**Semjon Vladimirovitš Pegov** (; s. 9. syyskuuta 1985 Smolensk) on venäläinen toimittaja, sotakirjeenvaihtaja ja sotabloggari. Hän tuli verkossa tunnetuksi WarGonzo-pseudonyymillä.

Pegov valmistui Smolenskin valtionyliopistosta vuonna 2007 ja aloitti samana vuonna uransa Smolenskin valtiollisen televisio- ja radioyhtiön palveluksessa. Hän toimitti vuosina 2007–2009 BIGmag-taidelehteä. Sotien käsittelyn hän aloitti ollessaan vuosina 2009–2013 Abaza TV:n kirjeenvaihtajana Abhasian Suhumissa. Pegov pääsi vuonna 2013 Life.run erikoiskirjeenvaihtajaksi. Hän tuli suuren yleisön tietoon Venäjän näkökulman edustajana vuonna 2014. Hänelle myönnettiin Venäjällä mitali ansioista isänmaalle, mitä perusteltiin Krimin miehityksen ”objektiivisella käsittelyllä”. Vuonna 2017 Pegov perusti WarGonzo-nimisen Youtube-kanavan, jossa käsiteltiin sotiin ja aseisiin liittyneitä aiheita. Elokuussa 2020 Valko-Venäjän poliisi pidätti Pegovin Svjatlana Tsih’anouskajan tukimielenosoituksen yhteydessä. Hänet vapautettiin päivän kuluttua Venäjän suurlähetystön, Vladimir Solovjovin, Roman Babajanin ja Margarita Simonjanin vedottua hänen puolestaan. Syksyllä 2020 Pegov matkusti kuvaamaan konfliktia Vuoristo-Karabahissa. Azerbaidžanin syyttäjänvirasto avasi rikostutkinnan laittomasta maahantulosta ja yllytyksestä alueellisen koskemattomuuden loukkaukseen. Joulukuussa 2021 Pegov joutui pidätetyksi Chișinăun kansainvälisellä lentoasemalla Moldovassa. Hänet vapautettiin kuulustelujen jälkeen. Toukokuussa 2022 Youtube sulki Pegovin kanavan käyttöehtojen vastaisena.

Syyskuussa 2022 Pegov pidätettiin oletetusta hotellin johtajan uhkailusta humalassa. Institute for the Study of War epäili asian johtuneen Venäjän hallinnon kampanjasta mahdollisesti liian vaikutusvaltaisiksi koettuja sotakirjeenvaihtajia vastaan. Pegov haavoittui ollessaan Somalia-pataljoonan seurassa lokakuussa 2022. Tassin mukaan hän joutui leikkaushoitoon. Marraskuussa 2022 Vladimir Putin myönsi Pegoville Rohkeuden kunniamerkin. Pegov kutsuttiin tapaamiseen Putinin kanssa kesäkuussa 2023. Tuolloin hänellä oli 1,3 miljoonaa Telegram-seuraajaa kanavallaan, jolla käsiteltiin Ukrainan sodan rintamatilannetta. Vuoden 2023 päättyessä Telegram-seuraajia oli 1,1 miljoonaa.

Pegov on julkaissut muun muassa kirjan Arsen Pavlovista ja dokumentin Aleksandr Zahartšenkosta. Hän on osallistunut Odessan vapaa kaupunki -informaatiohankkeeseen. Pegov väitti toukokuussa 2022 Mariupolissa olevan Naton käyttämän salaisen laboratorion. StopFake-hanke kumosi väitteen. Heinäkuussa 2022 Pegov väitti Turkin ja Yhdysvaltain lähettävän Ukrainaan Isis-taistelijoita. Pegov on naimisissa ja hänellä on lapsi.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Solheimin kirkko (Bergen)

**Solheimin kirkko** () on Bergenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1956.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Bardun kirkko

**Bardun kirkko** () on Bardun kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva kahdeksankulmainen puukirkko vuodelta 1829.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Beiarnin kirkko

**Beiarnin kirkko** () on Beiarnin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1873.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Fanan kirkko

**Fanan kirkko** () on Bergenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta.
## Kuvia

Alteret i Fana kirke - no-nb digifoto 20150206 00198 NB MIT FNR 21723 (cropped).jpg|Alttari

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Karen Karapetjan

**Karen Vilhelmi Karapetjan** (; s. 14. elokuuta 1963) on armenialainen poliitikko, joka toimi pääministerinä 2016-2018. 

Karapetjan on opiskellut soveltavaa matematiikkaa ja taloustiedettä, ja työskennellyt johtotehtävissä kaasualan yrityksissä sekä Jerevanin pormestarina. 

Karapetjanin pääministerikausi osui myrskyiseen vaiheeseen Armenian politiikassa. Edeltäjä, Hovik Abrahamjan, erosi viikkoja jatkuneiden levottomuuksien jälkeen. Talous oli syöksykierteessä ja Vuoristö-Karabahin tilanne jälleen kiristymässä. Presidentti Serž Sargsjan hehkutti Karapetjanin kykyjä muutosjohtajana.
Jo tuolloin oli sovittu, että Sargsjanin kauden päättyessä Armenia siirtyy presidentilliseen järjestelmään, presidentin valta pienenee ja pääministerin valta kasvaa.

Karapetjania ja Sargsjania pidettiin ainoina mahdollisina pääministereinä uudelle kaudelle. Sargsjan sai tehtävän, muuta erosi jo vajaan viikon kuluttua suurten mielenosoitusten jälkeen.. Karapetjan palasi virkaatekeväksi pääministeriksi.

## Lähteet
Anders Jeurling

**Anders Jeurling** (1851–1906) oli ruotsalainen lehtimies, joka lähdettyään *[[Aftonbladet]]ista* perusti vuonna 1889 *[[Stockholms-Tidningen]]in* ja oli sen päätoimittaja lyhyitä taukoja lukuun ottamatta kuolemaansa saakka.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Solfrid Koanda

**Solfrid Koanda** (s. 13. marraskuuta 1998 Oulu) on suomalais-norjalainen painonnostaja, joka kilpailee naisten alle 81-kiloisten ja alle 87-kiloisten sarjoissa. Hän edustaa Larvik Atletklubbia.

Huhtikuussa 2021 hän voitti pronssia maailmanmestaruuskisoissa Uzbekistanin Tashkentissa yhteistuloksella 135 kg, joka on pohjoismaiden ennätys. Hän on kolminkertainen Euroopan-mestari.

Elokuussa 2024 hän voitti olympiakultaa naisten 81 kilon sarjassa, ja täten Solfrid Koandasta tuli kolmas Suomessa syntynyt urheilija, joka on voittanut olympiakultaa toisen maan edustajana. Olympiavoiton myötä Koandasta tuli Norjan ensimmäinen painonnoston olympiamitalin voittanut nainen ja vasta maan toinen olympiamitalisti lajissa sen jälkeen, kun Leif Jenssen voitti kultaa miesten 82,5 kilon painoluokassa Münchenissä 1972.

Koandan isä on kotoisin Norsunluurannikolta ja äiti Suomesta. Perhe muutti Norjaan Koandan ollessa yhdeksänvuotias. Koanda työskenteli sähköasentajana vuoteen 2022 asti, ja sen jälkeen hän on keskittynyt täysipainoisesti painonnostoon.

## Lähteet