open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Suomenlinnan huoltotunneli

**Suomenlinnan huoltotunneli** () on Kaivopuistosta Suomenlinnaan ulottuva merenalainen tunneli Helsingissä. Sen pituus on 1&nbsp;300 metriä. Kaivopuiston kaakkoisosasta alkava tunneli alittaa Särkän ja päättyy Suomenlinnan Länsi-Mustasaareen. Tunnelin kautta Suomenlinnaan siirretään muun muassa kaukolämpöä, vettä ja sähköä. Tunnelissa on viemäriputket, jotka kuljettavat jätevedet pois Suomenlinnasta. 

Tunneli valmistui vuonna 1981. Sitä ei alun perin rakennettu täysin autoiluun sopivaksi, vaan autot ajettiin Länsi-Mustasaaren päässä parkkiin, ja Suomenlinnaan pääsi vain jalkaisin kierreportaita pitkin. Autoille tarkoitettu ramppi valmistui vuonna 1992, ja siitä lähtien Suomenlinnan eri osiin on päässyt pelastusajoneuvoilla. Tunnelissa mahtuu kerrallaan ajamaan yksi pakettiauton kokoinen auto.

Syvimmillään tunneli kulkee 60 metriä merenpinnan alapuolella, kun taas pienimmillään ero meren ja tunnelin välillä on noin 20 metriä. Korkeutta tunnelilla on noin kolme metriä. 

Tunnelia on pitänyt remontoida, koska merivettä on työntynyt sisälle. Vuoden 2017 remontin yhteydessä tunnelin kerrottiin olevan erittäin ruostunut ja sitä kutsuttiin ”kuin uponneeksi laivanhylyksi”. Korroosiota pidetään tunnelille uhkana, sillä se voi kuluttaa putkia puhki ja vahingoittaa sähköllä toimivia teknisiä järjestelmiä. Lisäksi merivesi on kasvattanut tunnelin radonpitoisuuksia, mikä on pakottanut vähentämään huoltohenkilökunnan työaikaa tunnelin sisällä. Vuonna 2017 vesivuotoja tukittiin ja kalliota vahvistettiin betonilla. Samalla asfalttipinta uusittiin kokonaan. Remontti valmistui valmistui helmikuussa 2018, ja sen budjetti oli noin seitsemän miljoonaa euroa.

## Katso myös
* Keskustan huoltotunneli
* Kaivopuiston rautatietunneli

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Rokkopäät

**Rokkopäät** (Gibberichthyidae) on kalaheimo, joka luokitellaan joko okakaloihin tai limapääkaloihin. Lajeja tavataan syvistä vesistä kaikista valtameristä. Heimoon kuuluu yksi suku ja kaksi lajia, jotka ovat rokkopää (*Gibberichthys latifrons*) ja pikkurokkopää (*Gibberichthys pumilus*) 

## Koko ja ulkonäkö
Rokkopäät ovat pienehköjä kaloja, jotka kasvavat suurimmillaan 12&ndash;13 cm pitkiksi. Tyypillisiä piirteitä ovat pään limatäytteiset onkalot ja nystyt päässä, yksittäiset jäykät ruodot ennen selkä- ja peräeviä ja äsittain rasvan täyttämä uimarakko. Väriltään rokkopäälajit ovat ruskehtavan mustia. Nuorilva kaloilla on rihmamaiset rintaevät ja ne on aiemmin luokiteltu omaan heimoonsa Kasidoridae.

## Levinneisyys ja elintavat
Rokkopäälajeja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Ne elävät useimmiten 400&ndash;1&nbsp;1000 metrin syvyydessä ja nuoret poikaset matalampana. Kalojen ravintoa ovat planktonäyriäiset.

## Lähteet
Erin Doherty

**Erin Doherty** (s. 1992 West Sussex) on brittiläinen näyttelijä. Hän on tullut suurelle yleisölle tutuksi Netflix-sarjasta *[[The Crown (televisiosarja)|The Crown]]*, jossa hän esitti kuningatar Elisabet II:n tytärtä, suorasukaista prinsessa Annea.

Doherty näytteli nuorta Annea *The Crownin* kolmannella ja neljännellä tuotantokaudella (2019–2020). Sen jälkeen hän sai pääroolin Amazon Prime Videon ja BBC Onen draamasarjasta *Chloe* (2022). Uransa alkutaipaleella Doherty on esiintynyt myös televisiosarjassa *[[Hakekaa kätilö]]* (2017).

## Lähteet
Porigami

**Porigami** on Porissa sijaitseva, peilihiotusta ruostumattomasta teräksestä valmistettu Milla Vuorisen veistos. Teos on kiinnitetty As. Oy. Porin Otavan Kruunun julkisivuun, ja se on valmistunut vuonna 2020. Teos sijaitsee Länsipuiston ja Otavankadun kulmassa.

## Taidekilpailu
Vuokrataloyhtiö Asunto Oy Porin Otavan Kruunu järjesti syksyllä 2019 kilpailun, jossa haettiin ehdotuksia taideteoksen toteuttamiseksi joko rakennusten julkisivuihin tai sisätiloihin. As. Oy Porin Otavan Kruunu koostuu kahdesta kerrostalosta, joissa on yhteensä 63 asuntoa. Taidehankintaan varattiin 32 000 euroa. Kilpailun ensimmäisen palkinnon voitti arkkitehti Milla Vuorisen ehdotus *Porigami*. Toiseksi sijoittui Akseli Leinosen ehdotus *Punainen fasadi* ja kolmanneksi Laura Könösen teosidea *Hetken toivon ja odotan*. Kilpailuun saapui kaikkiaan 53 ehdotusta.

Palkintolautakunnan arvion mukaan *Porigami*-teos käy tyylikästä vuoropuhelua rakennuksen arkkitehtuurin ja ympäristön kanssa, ja se tulee elämään ilmeikkäästi sekä valaistuksen että luonnonvalon muuttuessa. Lisäksi palkintolautakunta arvioi, että kilpailuehdotus onnistui samanaikaisesti sekä leikittelemään Porin kaupungin nimellä, että viittaamaan hienovaraisesti ajankohtaiseen kysymykseen napajäätiköiden sulamisesta. Erityisesti ratkaisu, jossa *Porigami* kiinnitettäisiin katos- tai kattorakenteen alapintaan rikastaisi teoksen merkityksiä. Alumiinista valmistettava teos kestäisi sata vuotta, eli rakennuksen elinkaaren ajan. Sitä edellytettiin kilpailuehdotuksilta. 

## Toteutus ja aihe
*Porigami* valmistettiin peilihiotusta ruostumattomasta teräksestä. Se sijoitettiin Länsipuiston ja Otavankadun kulmassa sijaitsevan asuinrakennuksen kulmasyvennykseen, parvekkeen alapuolelle. Jalkakäytävällä liikkuessa teoksen näkee alhaalta ylös päin. 

*Porigami*-veistos muistuttaa muodoltaan paperista taiteltua origamia. Milla Vuorinen on kertonut, että teoksen idea syntyi rakennuksen nimestä, Otavan tähtikuviosta ja kruunusta symboleina. Taiteilija näki mielessään jotain säihkyvää ja tuikkivaa. Veistoksen pinta tuikkii tähtien tavoin valon osuessa siihen eri kulmissa. *Porigami* peilaa ja heijastaa ympäristöään kutsuen katsojan mukaan leikkiin.

## Lähteet
Limón

**Limón** (usein **Puerto Limón**) on satamakaupunki Costa Rican Karibianmeren rannikolla. Luonnonsatama rakennettiin varsinaiseksi satamaksi 1800-luvun jälkipuoliskolla ja nykyisin Limón on maan suurin vientisatama. Kaupungin asukasluku oli vuonna 2011 yhteensä 60&nbsp;049.

## Maantiede

Limón sijaitsee Costa Rican itäosassa Karibianmeren rannikolla. Limón on myös Limónin maakunnan keskus. Kaupungilla on luonnollinen syvävetinen satama, jota suojaavat hiekkasärkät.

## Historia

Espanjan siirtomaakaudella Limónin satamaa käyttivät espanjalaiset alukset, mutta myös salakuljettajat. Se oli myös merirosvojen ja miskito-intiaanien hyökkäysten kohde.

Limónin merkitys alkoi kasvaa 1850-luvulta lähtien. Costa Rican maataloustuotteita, kuten kaakaota, kumia, ja banaaneja oli tähän mennessä jouduttu kuljettamaan Tyynenmeren satamien ja näin pitkien merireittien kautta. Suurempi vientisatama Karibianmeren puolella tekisi viennistä Eurooppaan halvempaa. Vuonna 1870 kenraali Tomás Guardia Gutiérrez aloitti Limónin vientisataman rakennustyöt. Satama valmistui 20 vuotta myöhemmin yhdysvaltalaisen liikemiehen Minor Cooper Keithin johdolla. Samalla valmistui myös työlääksi osoittautunut rautatie Costa Rican pääkaupunki San Joséen. United Fruit Company hallitsi yhteiskuntaa 1900-luvun alulta eteenpäin. Yhtiö toi esimerkiksi suuren määrän mustia työläisiä Antilleilta. Huomattava osa heistä puhui englantia espanjankielisten paikallisten sijaan.

## Talous ja liikenne

Limónin alue on tunnettu etenkin banaanien tuotannosta. Limónin satama on rahtimäärässä mitattuna Costa Rican suurin. Sen kautta kulkee lähinnä vientituotteita Yhdysvaltoihin ja Eurooppaan. Kaupungin eteläpuolella on lentokenttä. Pääkaupunkiin aikanaan kulkenut rautatie lopetti toimintansa vuonna 1995.

## Väestö
Limónin asukasluku oli vuonna 2011 60&nbsp;049. Vuonna 2000 vastaava lukema oli 55&nbsp;667.

Limón on joihinkin muihin Costa Rican kaupunkeihin nähden monietninen. Kaupungissa on suuri määrä mustien, aikanaan työläisiksi tuotujen jälkeläisiä. Työläisiä tuotiin myös Kiinasta ja myös heidän jälkeläisiään asuu edelleen kaupungissa.

## Lähteet
Agustina Bazterrica

**Agustina Bazterrica** (s. 1974 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen kirjailija. Hänen ihmissyöntiä käsittelevä romaaninsa *Rotukarja* voitti espanjankielisten kirjojen Premio Clarín de Novela -kilpailun vuonna 2017. Teos oli myös ehdolla vuoden 2020 Tähtivaeltaja-palkinnon saajaksi.

Bazterrica käsittelee teoksissaan epäsovinnaisia teemoja. *Matar a la niña* kritisoi etenkin katolista kirkkoa. *Rotukarjassa* virus on tuhonnut kaikki eläimet ja ihmisiä kasvatetaan teuraaksi, toisten ihmisten ravinnoksi. Bazterrica lopetti lihansyönnin katsottuaan *[[Earthlings]]*-dokumentin vuonna 2014, mutta *Rotukarjaa* ei ole tarkoitettu kasvissyönnin pamfletiksi. Bazterrica kertoo haluavansa herättää ajatuksia aiheesta ja luoda keskustelua.

## Teokset

* *Matar a la niña*. Textos Intrusos, 2013. .
* *Antes del encuentro feroz*. Alción Editora, 2016. .
* *Rotukarja*. (Cadáver exquisito, 2018.) Suom. Einari Aaltonen. Like, 2019. .
* *Diecinueve garras y un pájaro oscuro*. Alfaguara, 2020. .

## Lähteet
Milla Vuorinen

**Milla Vuorinen** (s. 1986 Pori) on arkkitehti ja kuvataiteilija. Hän on valmistunut Tampereen teknillisestä yliopistosta vuonna 2012. Lisäksi Vuorinen on suorittanut kuvataiteen perusopintoja Sara Hildén -akatemiassa Tampereella. Hän työskentelee Helsingissä PES-Arkkitehdit Oy:ssä. Siellä hän on suunnitellut muun muassa Länsimetron jatkeen uusia asemia. Vuonna 2019 Vuorinen perusti oman arkkitehtitoimiston Luoto Arkkitehdit Oy:n. Vuonna 2020 Porin keskustaan valmistui Vuorisen suunnittelema, asuinkerrostalon julkisivuun kiinnitetty veistos *[[Porigami]]*.

## Lähteet
Jälki (Kasmirin albumi)

**Jälki** on suomalaisartisti Kasmirin 11. lokakuuta 2019 julkaistu kolmas studioalbumi. Levynjulkaisukeikka oli Helsingin Tavastialla 25. lokakuuta. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet "Valoo", "Ihmisen haju", "Punavuoreen" ja "Aamu".
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
#
#
#
#

## Lähteet
Kalle Koskinen (teollisuusneuvos)

**Kalle Koskinen** (21. maaliskuuta 1891 Kärkölä – 30. joulukuuta 1976) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Koskisen vanhemmat olivat pienviljelijä Antti Koskinen ja Mathilda Räntty ja puoliso 1922–1961 karjankasvattaja Alina Rantala. Koskinen ryhtyi liikemieheksi jo nuorena. Lahdessa hänellä oli kodinkoneliike, joka myi muun muassa polkupyöriä ja separaattoreita, jälkimmäisiä eräänä vuonna eniten koko Suomessa. Saha-alalle Koskinen alkoi tultuaan 1909 puunjalostusosuuskunnan jäseneksi. Liiketoimintansa ohessa Koskinen harrasti painia, voittaen raskaassa sarjassa Suomen mestaruudenkin.

Vuokrattuaan osuuskunnan sahan kumppanin kanssa 1912 Koskinen perusti Lappilan Saha -osakeyhtiön ja toimi sahan metsäpäällikkönä. Saha lopetti toimintansa pula-aikana, mutta Koskinen perusti silti samaan aikaan 1931 yhdessä toisten kanssa  Puutavaraliike K. Koskisen. "Konjunktuuri-Koskisen" -nimellä tunnetuksi tullut Koskinen laajensi sahausliiketoimintaansa useilla yrityskaupoilla 1932–1935. Sahaustuotantoa kehitettiin samalla ja yhtiön tuotteita meni vientiin. 1950-luvun alussa K. Koskisen Saha -yhtiöksi muuttuneen yrityksen sahoilla työskenteli jo yli 300 henkilöä, minkä lisäksi oli suuri määrä kausittaista metsä- ja uittotyöväkeä.  Sahayrityksen toimitusjohtajaksi tuli 1958 Kalle Koskisen poika Kalevi Koskinen, mutta isä oli yrityksen hallituksen jäsen aina vuoteen 1973 asti. Tätä nykyä yritys on monipuolinen puutuoteteollisuuden Koskisen konserni. Myös maanviljelyä 1923–1972 omistamallaan tilalla Lappilassa harjoittanut Koskinen sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1951.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Koskisen. Tietoa meistä.
Stefan Loibl

**Stefan Loibl** (s. 24. kesäkuuta 1996 Straubing) on saksalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.

## Ura
### Seuraura
Loibl edusti juniorina EV Landshutia. Kaudella 2011–2012 hän oli seuran C-nuorten paras pistemies ja sijoittui koko Schüler-Bundesligan pistepörssissä neljänneksi tehopisteillä 48+25=73. Seuraavalla kaudella hän oli Landshutin B-nuorten sisäisen pistepörssin toinen tehoilla 16+22=38.

Loibl debytoi Saksan DEL-liigassa kaudella 2014–2015 Straubing Tigersin joukkueessa. Hän pelasi debyyttikaudellaan 27 ottelua ilman tehopisteitä. Osan kaudesta hän pelasi myös lainalla ESV Kaufbeurenissa alemmalla sarjatasolla DEL2:ssa. Seuraavalla kaudella Loibl teki DEL-liigassa yhden syöttöpisteen pelaamassaan 15 ottelussa. Suuremman osan kaudesta hän pelasi kuitenkin DEL2-liigan Starbulls Rosenheimin joukkueessa. Kaudella 2016–2017 hän pelasi 44 DEL-ottelun lisäksi kuusi ottelua DEL2-liigan Löwen Frankfurtissa.

Kaudella 2018–2019 Loibl teki tähänastiset ennätyspisteensä DEL-liigassa. Tehopisteillä 21+17=38 hän sijoittui Straubing Tigersin sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi. Kaudeksi 2020–2021 Loibl siirtyi Adler Mannheimiin. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi yksivuotisella sopimuksella Ruotsin SHL-liigaan Skellefteå AIK:n joukkueeseen.

### Maajoukkueura
Loibl edusti Saksaa MM-kilpailuissa vuosina 2019 ja 2021, joista ensimmäisessä turnauksessa hän pelasi kolme ottelua ilman tehopisteitä ja jälkimmäisessä kymmenen ottelua tehopistein 1+3=4. Loibl kuului Saksan joukkueeseen Pekingin talviolympialaisissa 2022, joissa hän pelasi neljä ottelua ilman tehopisteitä. Yhteensä hän on pelannut 61 A-maaottelua tehopistein 3+10=13. Loibl pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014.

## Tilastot

## Lähteet
Suhoi Su-75

**Suhoi Su-75** (, lyhenne , "kevyt taktinen lentokone") ja valmistajan antaman englanninkielisenä nimenä ***Checkmate*** on Suhoin kehitteillä oleva yksimoottorinen kevyt monitoimihäivehävittäjä. Se on Suhoi-suunnittelutoimiston oma projekti, eikä sillä ole Venäjän ilmavoimien toimeksiantoa tai tilausta. Konemallilla on pyritty vastaamaan etenkin kansainvälisten markkinoiden vaatimuksiin.

Hävittäjän maakokeissa käytettävä varhainen prototyyppi esiteltiin MAKS-2021-messuilla 20. heinäkuuta 2021. Kone on yksimoottorinen kevyt hävittäjä, jonka yksikköhinnaksi arvioitiin alkujaan 25&ndash;30 miljoonaa dollaria, mikä vastaisi kiinalais-pakistanilaisen CAC/PAC JF-17 Thunderin hintaluokkaa.

Pyrstö on V:n muotoinen ja siipipinta-ala suuri, mikä viittaa siihen että koneen lentokorkeus on suuri.
Moottorina on suunniteltu käytettävän aluksi AL-41F1-moottoria, joka on Suhoi Su-57:sta. Myöhemmin voitaisiin siirtyä "tuote 30" -moottoriin, jota kehitetään Su-57M-malliin.

Aseet kannetaan viidessa sisäisessä asesäiliössä ja niitä voi lastata 7,5 tonnia. Suurimmaksi nopeudeksi annetaan 1,8 mach. 3000 kilometriä kantava AESA-tutka pystyy jäljittämään 30 kohdetta ja ohjaamaan ohjuksia kuuteen niistä.

Kehiteillä olevan koneen muuttunut muotoilu julkistettiin vuonna 2023. Ensilento on lykkääntynyt vuodesta 2024 eteenpäin.  Venäjä on pyrkinyt taivuttamaan esimerkiksi Intiaa konemallin ostajaksi, vaikkei edes koneen lentokelpoista prototyyppiä ollut tuolloin olemassa. Venäjän teollisuus- ja kauppaministeri Denis Manturov arvioi marraskuussa 2023, että koneen prototyyppi esiteltäisiin 2025 loppuun mennessä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
John Hill (tieteilijä)

**John Hill** (1716–1775) oli englantilainen kirjailija, toimittaja ja kasvitieteilijä. Hän tuli tunnetuksi ja ennen kuolemaansa palkittiin Carl von Linnén 1750-luvulla esittelemän binomisen nimistön ensimmäisestä käyttöönotosta Isossa-Britanniassa julkaistussa kasviossa. Tärkein toimitettu teos oli vuodesta 1759 alkaen ilmestynyt 26-osainen *Vegetable System*, jonka kuvituksena oli kuparipiirroksia 26000 eri kasvista. Vuonna 1775 Ruotsin kuningas Kustaa III antoi Hillille ritarin arvonimen. John Hill tutki tieteilijänä sieniä, leviä, saniaisia ja siemenkasveja, hänen julkaisemakseen lasketaan yli 450 kasvitaksonin nimeä.

Tieteellisten nimien auktorina käytetty lyhenne on **Hill**.

## Lähteet
Glow Sticks

**Glow Sticks** on Helsinskin debyyttialbumi, joka julkaistiin 17. toukokuuta 2019.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet
Waves of Pain

**Waves of Pain** on Helsinskin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 12. marraskuuta 2021.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Soundi: 

## Lähteet
Robert Eriksson

**Robert Eriksson** (s. 23. huhtikuuta 1974 Levanger) on norjalainen entinen edistyspuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 2005–2013 ja oli Norjan työministeri vuosina 2013–2015. Vuodesta 2017 hän on johtanut Norjan kalastuselinkeinon etujärjestöä *Sjømatbedriftene*.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Robert Eriksson Norjan suurkäräjien verkkosivuilla
Soihdut

**Soihdut** eli **valkosoihdut** (*Asphodelus*) on soihtukasvien heimoon kuuluva kasvisuku.

Sukuun kuuluu noin 20 lajia, jotka kasvavat luonnonvaraisina lähinnä Välimeren ympäristössä, mutta myös muualla Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa.

## Soihtulajeja
* vitisoihtu eli valkosoihtu (*Asphodelus albus*)
* marokonsoihtu (*Asphodelus ayardii*)
* pillisoihtu (*Asphodelus fistulosus*)
** välimerenpillisoihtu (*A. fistulosus* subsp. *fistulosus*)
** madeiranpillisoihtu (*A. fistulosus* subsp. *madeirensis*)
* kartiosoihtu (*Asphodelus ramosus*)
** välimerenkartiosoihtu (*A. ramosus* subsp. *distalis*)
** espanjankartiosoihtu (*A. ramosus* subsp. *ramosus*)
* putkisoihtu (*Asphodelus tenuifolius*)

## Lähteet
Projekti 56M

**Projekti 56M** ) oli Neuvostoliiton laivaston viiden ohjushävittäjän muodostama alusluokka.

## Suunnittelu
Tykkiaseistettujen projekti 56:n alusten valmistus keskeytettiin 27 aluksen jälkeen ja neljästä aloitetusta tehtiin ensimmäisen sukupolven meritorjuntaohjuksilla varustettuja ohjushävittäjiä. Ohjus oli KSŠtš (). Prototyypin projektinumero oli 56EM, kolme sarjatuotantoalusta valmistui projektina 56M (). Alusten tykkiaseistus poistettiin ja ohjusten laukaisualusta sijoitettiin takakannelle. Mukana oli kahdeksan ohjusta. Etukannen tykkitorni korvattiin kahdella neliputkisella 57 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Lisäksi aluksilla oli neljä torpedoputkea. Ensimmäisen sukupolven meritorjuntaohjukset vanhenivat nopeasti, jolloin ne korvattiin 1970-luvun alussa viidellä P-15 Termit -ohjuksella () ja  kahdella kaksiputkisella 76 mm ilmatorjuntatykillä.

## Alukset

## Lähteet
*
* http://www.globalsecurity.org/military/world/russia/56m-specs.htm

### Viitteet
Obituary (albumi)

**Obituary** on Saman nimisen death metal -yhtyeen 17. maaliskuuta 2017 julkaistu studioalbumi.
## Kappaleet
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Arvostelut
* Imperiumi: 7/10
* Inferno: 
* Metalliluola: 8+/10

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* 
*
Kultainen maa

**Kultainen maa** on Inka Achtén ohjaama suomalais–ruotsalais-norjalaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 2022.

Elokuva on henkilödokumentti 1990-luvulla Somaliasta Suomeen pakolaisena tulleesta Mustafa Hassanista. Suomeen asetuttuaan hän sai kuulla kiinalaisen kaivosyhtiön havittelevan hänen sukunsa maita ja joutuu tekemään päätöksen maiden myymisen ja Somalimaahan palaamisen välillä.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Kansanvalta (elokuva)

**Kansanvalta** on Mervi Enqvistin ohjaama suomalais–yhdysvaltalaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 2022.

Elokuva on henkilödokumentti runotaiteilija Laura Eklund Nhagasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Koho – Utopia Forssasta

**Koho – Utopia Forssasta** on Sakari Suurosen ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2021.

Elokuva on henkilödokumentti Koho-jääkiekkomailan ja mailatehtaan perustajasta, Kari Arosta.

## Lähteet
Andrea Guarneri

**Andrea Guarneri** (1623 Cremona- 1698 Cremona) oli italialainen viulunrakentaja. 
## Elämänvaiheita
Guarneri tuli Niccolo Amatin oppipojaksi ehkä vuonna 1640. Hänen tiedetään asuneen Amatien luona vuoteen 1646. Hän asui heidän luonaan uudelleen vuodet 1650- 1653. 

Amatien luota lähdettyään Guarneri perusti oman verstaansa Piazza San Domenicolle. Se oli ensimmäinen merkittävä verstas joka ei ollut Amatien johtama. Verstaan tekemät viulut tunnistaa siitä, viulun sisällä olevassa pohjasetelissä on Pyhän Teresan tunnus. Rakennus tunnetaan nykyään nimellä Casa Guarneri.  

Guarnerin vanhin poika Pietro muutti Mantovaan, mutta nuorempi poika Giuseppe Guarneri jatkoi isänsä verstasta. 

## Soittimista
Andrea Guarnerin merkitys viulunrakentamisen kehittymiseen on ollut erittäin tärkeää. Hänen työnsä nojaa Amatien traditioon. Merkittävin osa hänen elämäntyössään on ollut alttoviulujen ja sellojen kehittely. Guarnerin työ ei ollut niin viimeisteltyä kuin Amatin, mutta hänen tyylinsä on helposti tunnistettavissa kannen ja pohjan kaarevuudet ovat jyrkemmät. Hän käyttämänsä lakka on kullan ja meripihkan sävyinen. 
## Lähteet

## Aiheesta muualla
* http://tarisio.com/cozio-archive/browse-the-archive/makers/maker/?Maker_ID=241
Dora (Palestiina)

**Dora** () eli **Dor** (‎) oli antiikin aikainen kaupunki Palestiinassa nykyisen Israelin alueella. Sen arkeologinen alue sijaitsee lähellä nykyistä Nahsholimin kibbutsia, noin 30 kilometriä etelään Haifasta.

## Maantiede

Dora sijaitsi Palestiinan länsirannikon pohjoisosassa. Siitä etelään sijaitsi Caesarea Maritima ja pohjoiseen Sykamina, Ake ja Tyros. Doran koillispuolella sijaitsi Karmelvuori. Kaupungilla oli kaksiosainen satama. Sen sanotaan kuitenkin olleen huono, sillä se oli alttiina lounaistuulille, ja siksi alukset joutuivat ankkuroimaan merelle. Doran tell eli rauniokumpu tunnetaan nimellä Tel Dor (myös Tell el-Burj, Khirbet el-Burj).

## Historia

Doran paikka on ollut asuttu viimeistään keskisellä pronssikaudella noin 2000 eaa. Israelilaisten historiassa kaupunki sijaitsi Manassen heimon alueella, mutta jäi kanaanilaisille asukkaille. Pseudo-Skylaks, joka käyttää kaupungista nimimuotoa *Doros*, sanoo sen olleen foinikialainen kaupunki. Egyptiläisissä lähteissä kaupunki esiintyy nimellä *D-jr* ja *[[Vanha testamentti|Vanhassa testamentissa]]* nimellä *Dor* (vanhassa raamatunsuomennoksessa *Door*).

Persialaisella kaudella Dora oli yhden satraappikunnan pääkaupunki. Antiikin ajalla Dora hellenisoitui vähitellen, ja tämä alkoi jo ennen varsinaista hellenististä kautta. 200-luvulla eaa. Dorassa oli seleukidien kuninkaallinen linnoitus. Kaupunki esiintyy vahvana linnoituksena muun muassa, kun Diodotos Tryfon piti sitä hallussaan Antiokhos VII:ttä vastaan. Myöhemmällä ajalla Doraa samoin kuin myöhemmän Caesarean paikalla sijainnutta Stratonos Pyrgosta hallinnut tyranni Zoilos luovutti Doran Aleksanteri Jannaiokselle.

Roomalaisten vallattua Palestiinan vuonna 64 eaa. Dora sai itsehallinnon. Aulus Gabinius rakennutti kaupungin uudelleen. Roomalaisella kaudella kaupunki oli edelleen merkittävä linnoituspaikka. Myöhemmällä roomalaisella kaudella Dora kuului ensin Syria Phoenicen provinssiin ja sitten Phoenice priman provinssiin.

Eusebios Kesarealainen kuvaa kaupungin olleen aikanaan merkittävä, mutta hänen aikanaan 300-luvun alussa raunioina. Saman vahvistaa pyhiinvaeltaja Paula 300- ja 400-lukujen vaihteessa.

## Rakennukset ja löydökset

Kaupungin paikalla on rauniokumpu, joka on arkeologisten tutkimusten perusteella ollut asuttu myöhäiseltä pronssikaudelta lähtien. Löytöjä on tehty persialaiselta, hellenistiseltä, roomalaiselta ja bysanttilaiselta kaudelta. Läheltä merenrantaa on löydetty roomalaisaikaisen, joonialaista tyyliä edustaneen temppelin sekä roomalaisen teatterin rauniot. Bysanttilaista kautta edustavat muun muassa suurikokoisen kirkon rauniot.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Tel Dor Excavation Project
McHale

**McHale** on muun muassa seuraavien yhdysvaltalaisten henkilöiden sukunimi:

* Christina McHale (s. 1992), tennispelaaja
* Joel McHale (s. 1971), koomikko, näyttelijä, käsikirjoittaja, televisiotuottaja ja -juontaja
* Kevin McHale (s. 1957), koripalloilija ja koripallovalmentaja
* Kevin McHale (s. 1988), näyttelijä, laulaja ja tanssija
Varesvuo

**Varesvuo** on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:

*Kyösti Varesvuo (1932–2022), elokuvatuottaja ja elokuvatuotantoalan yrittäjä
*Markus Varesvuo (s. 1960), luontovalokuvaaja, tietokirjailija ja ornitologi, Kyösti Varesvuon poika
ZillaKami

**Junius Donald Rogers**, taiteilijanimi **ZillaKami**, on yhdysvaltalainen rap-artisti ja sanoittaja. Hän on toinen hip hop -duo City Morguen jäsenistä ja rap-artisti 6ix9inen entinen sanoittaja.

Jotkut mediajulkaisut, kuten *HotNewHiphop*, pitävät häntä trap metalin uranuurtajana.

ZillaKamin musikkin on kuvailtu yhdistelevän hardcore punkin ja heavy metalin elementtejä trap-musiikkiin. ZillaKamin musikkin tunnuspiirteitä ovat muun muassa sähkökitaran käyttö, huutava räppäystyyli sekä synkät sanoitukset. ZillaKamin kappaleet kertovat yleensä väkivallasta, kuolemasta, masokismista ja huumeiden käytöstä.

## Diskografia

### Sooloura
#### Studioalbumit
* *DOG BOY* (2021)

#### EP:t
* *LifeIsAHorrorMovie* (2017)
* *German Dogs* (2019)

### City Morguen kanssa
#### Studioalbumit
* *City Morgue, Vol. 1: Hell or High Water* (2018)
* *City Morgue, Vol. 2: As Good as Dead* (2019)
* *Toxic Boogaloo* (2020)
* *City Morgue Vol 3: Bottom of the Barrel* (2021)
* *My Bloody America (2023)*

#### EP:t
* *Be Patient* (2018)

### Vierailevana
* 6ix9ine – ”Yokai” (2016)
* 6ix9ine – ”Hellsing Station” (2016)
* $ubjectz – ”GangShit” feat. Cameronazi (2017)
* $ubjectz – ”War Paint” feat. Cameronazi (2017)
* Itsoktocry – ”ShinigamistarshiP” (2017)
* Cameronazi – ”Areyoureadykids?” feat. $ubjectz (2017)
* Cameronazi – ”Squad Up” (2017)
* Cameronazi – ”Devil Horns” (2017)
* Saint Poncho – ”FVKKK” (2017)
* xzarkhan – ”jungle klipped” (2017)
* Broc $Teezy – ”Want Em Dead” feat. fl.vco & KXNG (2018)
* Yadrin – ”Demonscall” (2018)
* Yadrin – ”Bhum Bukket Rmx” feat. SosMula (2018)
* Stoney – ”Runnin'” (2018)
* BurnKas – ”Red Rum” (2018)
* Denzel Curry – ”Vengeance” feat. JPEGMafia (2018)
* Lil Gnar – ”Man Down” (2018)
* Powers Pleasant – ”Please Forgive” feat. Jay IDK, Zombie Juice & Denzel Curry (2018)
* Danon The Producer – ”Shootinphotos” (2018)
* DrownMili – ”Kid Soulja” feat. BurnKas (2018)
* Ekiiis – ”I solemnly swear” (2018)
* Ramirez – ”Baphomet / Mosh Pit Killa” (2019)
* Pouya & City Morgue – ”Bulletproof Shower Cap” (2019)
* Denzel Curry – ”Evil Twin” (2020)
* NYCL Kai – ”Incredible” feat. $not (2020)
* IC3PEAK – ”TRRST” (2020)
* Ski Mask the Slump God – ”Thor's Hammer Worthy” (2020)
* Trippie Redd – ”Dead Desert” feat. Scarlxrd (2021)
* SosMula – ”Boogaloo” (2021)
* $NOT - "0%" (2024)
* Night Lovell - "LIFE SUCKS SO WE FUCK" (2024)
* BLP KOSHER - "Sawdust" (2024)

## Lähteet
Sine

**Sine** (myös *Sin*, *Siin*) oli sererien muodostama valtio 1500-luvulta 1800-luvun lopulle saakka. Se sijaitsi nykyisen Senegalin länsiosassa Baolin ja Saloumin välisellä alueella.

Sererit muuttivat alueelle Senegaljoen laaksosta sulattaen itseensä osan aikaisemmasta mandinkaväestöstä. Sine syntyi 1400-luvun lopulla Kaabusta tulleen Gelwar-hallitsijasuvun johdolla. Se vapautui Djolofin ylivallasta 1500-luvun puolivälissä.

Sinen hierarkkisen yhteiskuntajärjestyksen muodostivat mandinkahallitsijat, sereriylimystö, maanviljelijät, käsityöläiskastit ja eri orjaryhmät. Wolofeista poiketen sererit vastustivat pitkään islamin leviämistä. He kävivät kauppaa eurooppalaisten kanssa Joalin satamassa. Ranskalaiset liittivät Sinen Senegalin siirtomaahan vuonna 1891, mutta sen *bur*-nimellä kutsut hallitsijat säilyttivät muodollisen asemansa vuoteen 1969 saakka.

## Lähteet
Alfredo Porzio

**Alfredo José Antonio Eugenio Porzio** (31. elokuuta 1900 Buenos Aires – 14. syyskuuta 1976 Buenos Aires) oli argentiinalainen nyrkkeilijä. Hän saavutti Pariisin kesäolympialaisissa 1924 pronssia raskaassasarjassa.

## Lähteet
Søren Petersen

**Søren Peter Petersen** (6. joulukuuta 1894 Kolding – 1945 Belgia) oli tanskalainen nyrkkeilijä. Hän saavutti raskaassasarjassa hopeaa Antwerpenin kesäolympialaisissa 1920 ja Pariisin kesäolympialaisissa 1924.

## Nyrkkeilyura amatöörinä

Amatöörinä Søren Petersen nyrkkeili uransa alussa Aalborgilaisessa nyrkkeilyseurassa. Hän voitti Jyllannin mestaruuden viisi kertaa  vuosina 1919-1923ja Tanskan mestaruuden kahdesti vuosina 1920 ja 1921. Søren Petersen edusti Tanskaa raskaassa sarjassa vuoden 1920 olympialaisissa Antwerpenissä. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti brittiläisen ja sen jälkeen välierissä amerikkalaisen. Loppuottelussa hän hävisi brittiläiselle Ron Rawsonille, joka tyrmäsi Petersenin toisessa erässä. Søren Petersen kilpaili myös vuoden 1924 olympialaisissa Pariisissa, joissa hän pääsi jälleen loppuotteluun voitettuaan italialaisen, brittiläisen ja hollantilaisen vastustajan. Loppuottelussa hän kohtasi norjalaisen Otto von Poratin, jolle hän oli hävinnyt tyrmäyksellä ennen olympialaisia. Petersen hävisi loppuottelun pistein ja joutui näin tyytymään jälleen olympiahopeaan.

## Ammattilaisena

Heti vuoden 1924 olympialaisten jälkeen Søren Petersen siirtyi ammattilaiseksi. Ensimmäinen ammattilaisottelu oli 31. lokakuuta 1924. Yleensä hän otteli Ruotsissa tai muissa Euroopan maissa. Tanskassa Petersen nyrkkeili vain kolme ottelua urallaan. Huhtikuussa 1926 hän nyrkkeili raskaan sarjan Skandinavian mestaruudesta Ruotsin Harry Perssonia vastaan, mutta Persson tyrmäsi hänet 6. erässä. Seuraavassa ottelussa Perssonista tuli raskaan sarjan Euroopan mestari. Søren Petersen pääsi EM-otteluun 30. marraskuuta 1929 vastustajanaan hallitseva mestari Belgian Pierre Charles. Charles tyrmäsi Petersenin kuitenkin 4. erässä.

Epäonnistuneen EM-yrityksen jälkeen Petersen voitti Saksassa Hans Schönrathin vuonna 1931. Sen jälkeen Petersen hävisi kolme ottelua vuosina 1931 ja 1932. Vastustajina olivat Norjan ​​Otto von Porat, Kanadan Larry Gains ja Saksan Walter Neusel. Näiden tappioiden ja yhden voiton jälkeen Søren Petersen päätti uransa ​​37-vuotiaana. Kaksi vuotta myöhemmin hän kuitenkin yritti paluuta, mutta kahden tappion jälkeen hän päätti uransa lopullisesti.

## Viitteet
Santenay (Côte-d’Or)

**Santenay** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 19 kilometriä Beaunen kaupungista lounaaseen.

Kunnan alueella oleva linna *Château de Santenay* on rakennettu 1300-luvulla. Linna tunnetaan myös nimellä *Château Philippe le Hardi* silloisen omistajansa Filip II:n mukaan. Samalla paikalla sijaitsi 300-luvulla castrum. Linnassa on näyttävät lasitetut kattotiilet. Linna ja sen 95 hehtaarin laajuiset viinitarhat ovat yksi Burgundin suurimmista.  Kunnan maamerkki on 1800-luvun alussa rakennettu tuulimylly Santenayn etelänpuoleisilla viinitarhoilla.

## Viinintuotanto
Kunta sijaitsee Côte de Beaunen viinintuotantoalueella, ja siellä tuotetut viinit saavat käyttää Santenay (AOC) laatumerkintää. Santenay on eteläisin päätepiste 60 kilometriä pitkälle Route des Grands Crus -viinitielle.


Tiedosto:Santenay_(Côte_d'Or,_Fr)_Château_Philippe_Le_Hardi.JPG|Château de Santenay
Tiedosto:Moulin_Sorine_-_Santenay.jpg|Tuulimylly


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Santenay

**Santenay** voi tarkoittaa seuraavia:

## Maantiede
* Santenay, kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa
* Santenay, kunta Ranskassa Loir-et-Cherin departementissa
Luupuvesi

**Luupuvesi** on kylä Kiuruveden kaupunkitaajaman koillispuolella, Kiuruveden − Vieremän tien varrella. Kylän alueella ovat *Luupuveden lintujärvet* (Luupuvesi, Kaislanen, Välijärvi ja Yläjärvi).

Tunnettuja Luupuveden asukkaita ovat olleet kansanedustajat Kalle Kämäräinen ja Kalle Röntynen, kirjailija Lauri Leskinen, toimittaja 
Juho Timonen ja arkkitehti *Aarne Timonen*. Kyläkunnan urheilijoista tunnettuja ovat Soini Nikkinen, *Eero Salminen* ja *Osmo Ahonen*. Hanuristi ja iskelmälaulaja Ilpo Kärkkäinen (*Ilpo Kaleva*) on syntynyt Luupuvedellä.

Luupuvedellä sijaitsee 1600-luvulla perustettu Niemen kantatila. Maallikkohistorioitsija Juho Pöksyläisen mukaan Luupuveden kylän asutus kehittyi ensin Luupuenjärven (nyk. Luupuvesi) pohjoispuolen Savonniemessä, Luupuniemessä ja Hakoniemellä.

Luupuvedellä toimii kyläyhdistys *Luupuveden kylä ry*. 
## Lähteet
* 
* 
### Viitteet
Prakunjärvi

**Prakunjärvi** () on Venäjällä Karjalan tasavalta Suojärven piiri sijaitseva järvi, jonka laskujoki Ylänjoki yhtyy Juuvanjokeen .

## Maantietoa
Prakunjärvi on 4,3&nbsp;kilometriä pitkä, alle puoli kilometriä leveä ja sen pinta-ala on noin 120&nbsp;hehtaaria. Järvi sijaitsee asumattomalla metsäalueella, vaikka viereisellä järvellä on aikoinaan sijainnut kylä. Järvessä on vähintään kahdeksan saarta. Monet sen rannoista ovat suomaata ja järven pohjoispään lahti on kasvamassa umpeen. Järvi on muodostunut luode-kaakko- suuntaisen laakson kaakkoispuolelle. Laaksossa virtaa järven 12&nbsp;kilometriä pitkä läpivirtausjoki Ylänjoki ( ) . Lähin asuttu paikka Värtsilä () sijaitsee 13&nbsp;kilometriä länteen päin.

Järven venäläinen nimi *Gniloje* tarkoittaa mädännyttä tai lahonnutta. Kuvaava suomennos voisi olla ”Mätäjärvi”.

## Vesistösuhteita
Prakunjärvi kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jonka Juuvanjoen valuma-alueella se sijaitsee. Juuvanjoki yhtyy Jänisjokeen aivan Suomen rajalla. Tämän jälkeen Jänisjoki virtaa Jänisjärven läpi laskien lopulta Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen.

Järven läpi virtaava Ylänjoki, joka 12&nbsp;kilometrisenä alkaa etelämpänä vedenjakaja-alueelta, joka vanhoissa suomalaisissa kartoissa on Lutikkavaaran pohjoisrinteitä (205 metriä mpy.). Ylänjoki alkaa puromaisena uomana vaaran itäpuolelta ja laskee lähes mutkittelematta Juuvanjoelle asti. Ylänjoen vesireitillä on muutama sivu-uoma, jotka kaikki laskevat Prakunjärveen. Järven keskikohdille siihen laskee idästä tuleva puro, jonka valuma-alueella sijaitsevat Matalajärvi () ja Mustalampi. Järven pohjoisrantaan tule oja Laihalammesta. Muut purot ovat järvettömiä. Ylänjoki yhtyy Juuvanjokeen siinä olevassa suvantolammessa, josta on vielä 21&nbsp;kilometriä Jänisjoelle.

## Lähteitä
### Huomioita

### Viitteet
Aleksandr Doluhanjan

**Aleksandr Pavlovitš Doluhanjan** (; 1. kesäkuuta 1910 Tbilisi – 15. tammikuuta 1968) oli neuvostoliittolainen pianisti, säveltäjä ja shakinpelaaja.

Doluhanjan syntyi juristin ja pianistin perheeseen. Ensimmäisen sävellyksensä hän teki 5-vuotiaana. Hän valmistui Tbilisin konservatorion pianoluokalta vuonna 1928 ja opiskeli myöhemmin Leningradin sekä Moskovan konservatorioissa. 1930-luvulla Doluhanjan osallistui shakkiturnauksiin, ja kahdesti (1938, 1939) hän oli Armenian sosialistisen neuvostotasavallan shakkimestari. Vuosina 1937–1939 Doluhanjan työskenteli Jerevanin konservatorion pianonsoiton opettajana ja kamariyhtyeen johtajana. Samanaikaisesti hän esiintyi filharmonisen orkesterin solistina.

Toisessa maailmansodassa Doluhanjan soitti etulinjan konserttiprikaateissa. Sodan jälkeen hän työskenteli pianistina ja säveltäjänä. Sävellystuotannossa pääpaino on lauluilla, joihin lukeutuvat isänmaalliset ja sotilaalliset laulut. Klassikon asemaan nousi "U nas v podrazdelenii". Doluhanjan sävelsi myös muun muassa konserton pianolle sekä operetin *Konkurs krasoti*. Hän sai vuonna 1958 Armenian sosialistisen neuvostotasavallan kunniataiteilijan arvon. Vuonna 1968 auto-onnettomuudessa kuollut Doluhanjan haudattiin Moskovan Novodevitšin hautausmaalle.

## Lähteet
Iiris Härmä

**Iiris Härmä** (s. 1970 Suomi) on suomalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja.

## Elokuvat
### Dokumenttielokuvat

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Momus

**Momus** voi viitata seuraaviin:

* Momos (lat. *Momus*), pilkan ja satiirin jumala kreikkalaisessa mytologiassa
* Momus, muusikko
Lakritsikasvit

**Lakritsikasvit** (*Glycyrrhiza*) on hernekasvien heimoon kuuluva kasvisuku, johon kuuluu noin 20 lajia. Lakritsikasvien suku on levinnyt subkosmopoliittisesti Aasiassa, Australiassa, Euroopassa ja Amerikassa.

Lakritsikasvit tunnetaan parhaiten lakritsikasvista (*Glycyrrhiza glabra*), joka on Euraasiasta ja Pohjois-Afrikasta kotoisin oleva laji ja josta valmistetaan suurin osa makeislakritsista. Monia suvun lajeja käytetään ravinnoksi ja lääkkeenä eri puolilla maailmaa.

## Lajit
Lajeihin kuuluvat:
* *[[Glycyrrhiza acanthocarpa]]*
* *[[Glycyrrhiza aspera]]*
* *[[Glycyrrhiza astragalina]]*
* *[[Glycyrrhiza bucharica]]*
* neulalakritsikasvi (*Glycyrrhiza echinata*)
* *[[Glycyrrhiza eglandulosa]]*
* *[[Glycyrrhiza foetida]]*
* *[[Glycyrrhiza foetidissima]]*
* lakritsikasvi (*Glycyrrhiza glabra*)
* *[[Glycyrrhiza gontscharovii]]*
* *[[Glycyrrhiza iconica]]*
* *[[Glycyrrhiza inflata]]*
* *[[Glycyrrhiza korshinskyi]]*
* *[[Glycyrrhiza lepidota]]*
* piikkilakritsikasvi (*Glycyrrhiza pallidiflora*)
* *[[Glycyrrhiza squamulosa]]*
* *[[Glycyrrhiza triphylla]]*
* *[[Glycyrrhiza uralensis]]*
* *[[Glycyrrhiza yunnanensis]]*

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Suomen Lajitietokeskus: Lakritsikasvit – ''Glycyrrhiza''
Kuusiluodon saha

**Kuusiluodon saha** oli vuosina 1901–1946 toiminut saha Alatornion kunnan Perämeren pohjukassa Kuusiluodon saaressa. Saha valmistui vuoteen 1901 mennessä, ja sahaus alkoi 29. helmikuuta 1901. Sahan perusti And. Kurth & Co, jonka omistajina olivat Antti Kurtin perilliset. Omistus siirtyi Kuusiluodon sahan käynnistyessä Antti Kurtin jälkeläisiltä veljenpojille Ferdinand, Anders ja Isak Kurthille. Koska saha oli pääosin rakennettu velkarahalla, saha joutui pian huonon kannattavuutensa vuoski rahoittajapankin eli Suomen Yhdyspankin haltuun. Pankki etsi sahalle uutta omistajaa, joksi löytyi vuonna 1910 porilainen  W. Rosenlew & Co. Vuoteen 1933 saha jatkoi vanhalla nimellä, mutta muutti silloin nimensä omistajan mukaan.

Sahaustoiminta Kuusiluodossa jatkui vuoteen 1945 saakka jolloin sahan koneet luovutettiin Neuvostoliitolle sotakorvauksina ja sahan tukkivarasto myytiin Kemi Oy:lle. Edellisen vuoden syksyllä sahan työntekijöiden asuinrakennukset oli poltettu Lapin sodan aikana. Rosenlew päätti lopettaa sahan, koska sen kannattavuus oli jo pitkään ollut huono ja toiminnan jatkaminen olisi vaatinut uusia investointeja.
Eija Rasinmäki

__NOTOC__
**Eija Rasinmäki** (o.s. **Rautionmaa**, s. 18. kesäkuuta 1945 Punkalaidun) on suomalainen tekstiilitaiteilija ja design-mattojen suunnittelija. Rasinmäen suunnittelemia räsymattoja on ollut esillä gallerioissa ja taidemuseoissa.

Eija Rasinmäki perusti Loimaalle vuonna 1970 ensimmäisen kutomatehtaansa, joka työllisti kahdeksan kutojaa. Tehdas ja perhe muuttivat Hausjärvelle vuonna 1978. Hausjärven Oitissa Rasinmäki laajensi kutomatoimintaa: kutomakoneiden määrä lisääntyi 15 kappaleeseen, ja tehtaalla oli palkattuna parhaimmillaan 20 kutojaa vuosina 1980–1993. Mattoja myytiin Stockmannille, Artekille, pohjoismaisiin tavarataloihin ja Yhdysvaltoihin. Rasinmäen kutomo toimii edelleen design-studiona ja uniikkimattojen valmistajana Oitissa. 

Vuonna 1985 Rasinmäki perusti kahden muun yhtiökumppanin kanssa Finarten Portugaliin (*Fabrica de Tapetes Finarte lda*). Tänä aikana Rasinmäen mattoja valmistettiin Portugalissa ja Suomessa. Mattoja myytiin Suomeen ja ulkomaille. Yhtiö lopetettiin vuonna 1991. Vuodesta 1992 eteenpäin Rasinmäki teki mattojen suunnittelutyötä Finarte (India) Oy:lle, joka aloitti mattojen valmistuksen alihankintana Intiasta sekä maahantuonnin ja myynnin. Näistä tunnetuimpia jälleenmyyjiä Suomessa ovat olleet Anttila, Kodin 1, Isku, Asko ja Stockmann. Viime vuosien aikana Rasinmäki on suunnitellut muun muassa punosmattoja.

Rasinmäelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2017. Vuonna 2021 hän juhli 50-vuotista uraansa ”Käsinkudottu elämä” -mattonäyttelyllä Jyväskylässä Suomen käsityön museossa. Hänen elämäkertakirjansa *Käsinkudottu elämä* ilmestyi marraskuussa 2021. Tasavallan presidentti myönsi Rasinmäelle Pro Finlandia -mitalin vuonna 2022.

## Yksityiselämä
Eija Rasinmäki on ollut kahdesti naimisissa. Ensimmäinen mattokutomo oli silloisen aviomiehen Timo Rasinmäen kotipaikalla. Heille syntyi kaksi lasta, Ulrika ja Eriikka. 

Erkki Immonen, Rasinmäen avo- ja aviopuoliso vuodesta 1984 lähtien, oli Finarte (India) Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1985–2016. Heillä on kaksi lasta, Laura ja Larissa. Larissa Immonen on jatkanut perheyritys Finarten toimitusjohtajana vuodesta 2016 eteenpäin.

## Lähteet
* 
* Räsymatot saivat arvonnousun Helsingin Sanomat 6.7.2021
* Tekstiilitaiteilija Eija Rasinmäki sai suomalaiset innostumaan räsymatoista – kotoilun huumassa moni kutoo matot jälleen itse Yle 7.5.2021
* "Aiemmin räsymatto oli vain matto lattialla" – Toivoa antaa uusi sukupolvi, joka näkee myös käsityön arvon sisustuksessa Maaseudun tulevaisuus 27.3.2021
*Jyväskylän museoissa vieraili vuonna 2021 yhteensä yli 133 000 kävijää" Keskisuomalainen: 7.1.2022 
*Suomalaisia räsymattoja väheksyttiin pitkään – silti niitä on myyty Woody Allenin kotiin, prinssin palatsiin Saudi-Arabiaan ja luksushotelleihin Aamulehti: 7.7.2021 
### Viitteet

## Aiheesta muualla
*Eija Rasinmäen kutomo
*"Käsinkudottu elämä" -mattonäyttelyllä Jyväskylässä Suomen Käsityön museossa 
*"Käsinkudottu elämä" Suomalainen.com
Lyhdykit

**Lyhdykit** (*Albuca*) on parsakasvisuku, joka on läheinen valkotähdikeille (*Ornithogalum*). Osalla lajeista kukat kasvavat samaan tapaan hyvin runsaskukkaisena tähkämäisenä terttuna. Lyhdykkien suvussa on 166 lajia Afrikassa ja Arabiassa luonnonvaraisina esiintyviä sipulikasveja.

## Lajeja
* keltalyhdykki (*Albuca abyssinica*)
* alpukka (*Albuca setosa*) (Sama nimi alpukka on myös sarpiokasveihin kuuluvalla kasvilla *[[Albidella nymphaeifolia]]*.)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Albuca''
* Suomen Lajitietokeskus: Lyhdykit – ''Albuca''.
Merisipulit

**Merisipulit** (*Drimia*) on parsakasvisuku, johon kuuluu yli sata lajia sipulikasveja. Niitä esiintyy Afrikassa, Etelä-Aasiassa ja Etelä-Euroopassa.

## Merisipulilajeja
* tornimerisipuli (*Drimia altissima*)
* jättimerisipuli eli merisipuli (*Drimia maritima*, aiemmin *Urginea maritima*)
* poimumerisipuli (*Drimia purpurascens*, aiemmin *Urginea undulata*)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: ''Drimia''
* Suomen Lajitietokeskus: Merisipulit – ''Drimia''
* UniProt: Taxonomy - ''Drimia'' 
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF): ''Drimia'' 
* Pacific Bulb Society: ''Drimia''
Oliver Whyte

**Oliver Edward Brymer Whyte** (s. 20. tammikuuta 2000) on uusiseelantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösliigassa pelaavaa FC Hakaa.

## Lähteet
Unbreakable (Sinplusin kappale)

**Unbreakable** on sveitsiläisen duo Sinplusin kappale, jolla he edustivat Sveitsiä vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa. Kappale valittiin Sveitsin edustuskappaleeksi 10. joulukuuta 2011 pidetyssä *Die Große Entscheidungsshow 2012* -laulukilpailussa. Kappale julkaistiin singlenä 1. lokakuuta 2011 ja sisältyi duon 15. tammikuuta 2012 julkaistulle debyyttialbumille *Disinformation*.

Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa 22. toukokuuta. Kappale sijoittui semifinaalin 11:nneksi ja oli näin täpärin semifinaalissa karsiutuja.

## Listasijoitukset

## Lähteet
*https://eurovision.tv/participant/sinplus

### Viitteet
Nolay (Côte-d'Or)

**Nolay** on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 21 kilometriä Beaunen kaupungista lounaaseen.

Nolay on keskiaikaisen arkkitehtuurinsa säilyttänyt pieni kaupunki jossa on useita vanhoja puuristikkotaloja. Keskustassa on 1300-luvulta peräisin oleva katettu tori (*halles*), jonka katto on tehty liuskekivistä. Torin vieressä on 1400-luvulla rakennettu Saint Martinin kirkko, jonka kellotorni on 38 metriä korkea. Kirkon erikoisuus on pieni 1500-luvulta oleva Saint Pierren kappeli, jossa on sipulin muotoinen kellotorni. Kellotornissa on kellonlyöjä jacquemart. Uusklassinen kunnantalo on rakennettu 1800-luvulla. 

## Tunnettuja kuntalaisia
*Lazare Carnot (1753-1823), sotilas ja valtiomies


Tiedosto:Nolay_Place_Monge_1.jpg|Puuristikkotalo
Tiedosto:Nolay.JPG|Halles
Tiedosto:Nolay_-_l'église.jpg|Saint Martinin kirkko
Tiedosto:Jacquemart_de_l'église_Saint_Martin.jpg|Jacquemart
Tiedosto:Nolay_-_Lazare_Carnot.JPG|Lazare Carnot’n patsas
Tiedosto:Nolay_(Côte-d'Or,_Fr)_mairie.JPG|Kunnantalo


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Nolay

**Nolay** voi tarkoittaa seuraavia:

## Maantiede
* Nolay, kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa
* Nolay, kunta Ranskassa Nièvren departementissa
Öljypalmut

**Öljypalmut** (*Elaeis*) on palmukasvien heimoon kuuluva kasvisuku, johon kuuluu kaksi lajia:
* afrikanöljypalmu eli öljypalmu (*Elaeis guineensis*) 
* amerikanöljypalmu (*Elaeis oleifera*)

Öljypalmuja käytetään kaupallisen palmuöljyn tuotannossa. Afrikanöljypalmu on tärkein palmuöljyn lähde. Se on kotoisin Länsi- ja Keski-Afrikasta Angolan ja Gambian välistä. Amerikanöljypalmu on kotoisin trooppisesta Keski- ja Etelä-Amerikasta ja sitä käytetään paikallisessa öljyntuotannossa.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Flora of North America: ''Elaeis''
FC Neptūnas

**Futbolo Klubas Neptūnas** on liettualainen jalkapalloseura Klaipėdan kaupungista. Seura pelaa Liettuan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Pirma lygassa. Seura on perustettu vuonna 2020.

## Kausi

## Värivalikoima
Sininen ja valkoinen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* [ *fcneptūnas.lt*]
* ''Facebook''
* ''1lyga.lt''
FK Be1

**Futbolo klubas Be1** on liettualainen jalkapalloseura Jonavasen kaupungista. Seura pelaa Liettuan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Pirma lygassa. Seura on perustettu vuonna 2012.

## Kausi
; FK NFA

; Be1 NFA

; FK Be1

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* ''be1.lt''
* ''Facebook''
* ''1lyga.lt''
Väinö E. Koskinen

**Väinö Einari Koskinen** (23. toukokuuta 1913 Ikaalinen – 30. joulukuuta 1989 Karkkila) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.

Koskinen aloitti rakennusalan työt jo 14-vuotiaana. Hän suoritti varusmiespalveluksensa jälkeen Tampereen teollisuuskoulun opinnot vuosina 1933–1936 ja tämän jälkeen insinööriopinnot Tampereen teknillisesssä opistossa, josta hän valmistui insinööriksi vuonna 1939. Koskinen osallistui talvisotaan Kollaalla pioneerikomppanian päällikkönä. Jatkosodan jälkeen hän meni Janakkalaan Turengin Sokeritehdas -yhtiön tehtaanrakennusurakan päälliköksi, ja oli sen jälkeen usean muun tehdasrakennustyön johtaja.

Amer-Tupakka -yhtiön vt. toimitusjohtajana Koskinen työskenteli 1948–1949. Hänen perustamansa yritys rakensi sokeritehdasta Säkylään vuosina 1950–1953, minkä jälkeen Insinööritoimisto Väinö E. Koskinen sai Helsingistä suuria kerrostalotyömaita. Yritys osallistui myös muun muassa VTT:n tilojen rakentamiseen Espoon Otaniemessä sekä koulujen ja teollisuuskiinteistöjen rakentamiseen pääkaupunkiseudulla. 

Koskinen sai 1960-luvun alusta isoja kokonaisurakoita, muun muassa Espoon Niittykummun rakentamisessa. Asuntojen ohella sinne rakennettiin esimerkiksi alueen lämpökeskukset, huoltorakennukset ja ostoskeskus. Hän toimi myös laajemmin liike-elämässä, perustaen ja omistaen muitakin kuin rakennusalan yrityksiä.  Koskinen tunnettiin myös merkittävänä hyväntekeväisyyttä harjoittaneena lahjoittana. Hän sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1963. Vuoden 1978 eläköitymisen jälkeen hän toimi yhä rakennusalalla neuvonantajana.

## Lähteet