open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Georg Schünemann

**Georg Schünemann** (13. maaliskuuta 1884 Berliini – 2. tammikuuta 1945 Berliini) oli saksalainen musiikkitieteilijä.

## Elämä ja ura
### Varhaiset vaiheet
Schünemann opiskeli muun muassa pianon- ja huilunsoittoa Sternin konservatoriossa. Musiikkitiedettä hän opiskeli Berliinin yliopistossa Hermann Kretzschmarin, Max Friedlaenderin, Johannes Wolfin ja muiden johdolla. Schünemann opiskeli yliopistossa myös saksalaista kirjallisuutta ja filosofiaa. Hän sai filosofian tohtorin oppiarvon vuonna 1907. Hänen väitöskirjansa käsitteli mensuraalinotaatiolla kirjoitetun musiikin iskuista. Tutkimuksensa pohjalta Schünemann laati suosituksia keskiajan ja renessanssin polyfonisen musiikin esitystavoista. Väitöstyötä ohjasivat Kretzschmar ja Wolf. Schünemann toimi vuodesta 1906 lähtien avustajana Carl Stumpfin psykologisessa instituutissa. Tämän myötä hän pääsi tutustumaan Berliner Phonogramm-Archivin työhön. Habilitaatiotyötään varten Schünemann tutki Venäjälle muuttaneiden saksalaisten yhteisöjen musiikkia ensimmäisen maailmansodan sotavankien tekemien äänitysten pohjalta.

### Työ Weimarin tasavallassa
Väitöskirjansa ja habilitaatiotyönsä pohjalta Schünemann kirjoitti vuonna 1920 tärkeän artikkelin vertailevan musiikkitieteen ja musiikkihistorian suhteesta. Siinä hän puolsi ei-länsimaisen musiikin tutkimusta keskiaikaisen ja sitäkin vanhempaa musiikkia koskevan tietämyksen aukkojen täyttämiseksi. Schünemann jakoi Marius Schneiderin näkökulman siitä, että vertailevan musiikkitieteen tulokset voivat edistää länsimaiden oman musiikkihistorian ymmärrystä. Schünemann pääsi vuonna 1920 Berliinin Musikhochschulen ensimmäiseksi vararehtoriksi ja vuonna 1932 rehtoriksi. Hän oli Jugendmusikbewegungin johtaja Leo Kestenbergin läheinen yhteistyökumppani. Jugendmusikbewegung vastasi kulttuuripolitiikasta Weimarin tasavallan aikana. Kaikki saksalaiset lapset saivat Schünemannin avustaman työn tuloksena perusopetusta laulun lisäksi myös musiikin teoriassa ja musiikkihistoriassa. Schünemann järjesti Saksassa intialaisen, turkkilaisen ja jaavalaisen musiikin esityksiä. Hän kutsui Pichu Sambamoorthin luennoimaan eteläintialaisesta musiikista ja puolalaisen tutkija Stefan Łubieńskin luennoimaan japanilaisesta musiikista. 

### Työ natsi-Saksassa ja kuolema
Vuonna 1933 Schünemann erotti natsien määräysten mukaisesti henkilökuntaan kuuluneet juutalaiset Musikhochschulen palveluksesta, mitä Leo Kestenberg piti anteeksiantamattomana. Natsit suhtautuivat kuitenkin epäluuloisesti myös Schünemanniin johtuen tämän kytköksistä juutalaisiin ja sosialisteihin. Vain kuukausia myöhemmin hän joutui itsekin erotetuksi tehtävistään. Hänet erotettiin myös Berliinin yliopistosta, jossa hän oli toiminut professorina vuodesta 1922. Schünemann nimitettiin Berliinin valtiollisen soitinkokoelman johtajaksi. Vuodesta 1935 hän työskenteli Preussische Staatsbibliothekin musiikkiosaston johtajana.

Toisen maailmansodan aikana Schünemann työskenteli natsien kulttuuripolitiikasta vastanneessa Amt Rosenbergissä. Hän teki itsemurhan tammikuussa 1945.

## Lähteet
Harri Konttinen

**Harri Konttinen** (6. joulukuuta 1955 Leppävirta – 7. helmikuuta 2025 Suonenjoki) oli suomalainen ravivalmentaja ja -ohjastaja.

Kuninkuusraveihin Konttinen osallistui ensimmäisen kerran Oulussa 1994 ja oli Vilmavalla kuningatarkilpailun neljäs. 2000-luvun alussa Konttinen kilpaili kuningatarkisassa Savon Susannalla useana vuonna ja oli parhaimmillan neljäs. Konttisen valmentama ja ohjastama Huiman Pyste oli kuninkuuskilpailussa parhaimmillaan toinen Kouvolassa 2007 ja se voitti pitkän matkan osalähdön Lappeenrannassa 2009. Suonenjoella sijaitsevan tallin toiminnasta vastaa nykyisin Harri Konttisen tytär Minna Konttinen. Tuhannennen voittonsa Harri Konttinen ohjasti Bones Baron R:llä 3. lokakuuta 2010 Mikkelissä.

Konttinen kuoli äkilliseen sairaskohtaukseen kotonaan Suonenjoella helmikuussa 2025.

## Lähteet
Viisikko (politiikka)

**Viisikko** eli **Sanna Marinin viisikko** tai **Marinin viisikko** oli vuoteen 2023 asti toiminut Suomen politiikan huipulle nousseiden naispoliitikoiden ryhmä. Heihin kuului ja heitä johti pääministeri Sanna Marin ja muut ryhmän jäsenet työskentelivät ministereinä hänen alaisuudessaan. Ryhmä koostui seuraavista naispoliitikoista 2019–2023:

* Sanna Marin (SDP), Suomen pääministeri 2019–2023
* Katri Kulmuni (2019–2020) → Annika Saarikko (Keskusta), Marinin hallituksen valtionvarainministeri vuodesta 2020
* Maria Ohisalo (vihreät), Marinin hallituksen sisä-, myöhemmin ympäristöministeri
* Li Andersson (Vasemmistoliitto), Marinin hallituksen opetusministeri
* Anna-Maja Henriksson (RKP), Marinin hallituksen oikeusministeri.

He kaikki olivat puolueidensa puheenjohtajia. Ennen Saarikkoa ryhmään kuului Katri Kulmuni (Keskusta), Marinin hallituksen valtionvarainministeri ja pääministerin sijainen 2019–2020. Kulmuni korvautui Annika Saarikolla, kun Saarikko nousi Kulmunin tilalle puolueen puheenjohtajana. Pääministeri Marin tuki Kulmunin eropäätöstä.

Nimi tuli ryhmän jäsenten lukumäärästä sekä sen tavasta kokoontua yhdessä hoitamaan esimerkiksi COVID-19 -pandemiaan liittyviä määräyksiä. Myös Krista Kiuru (ja Aki Lindén) osallistuivat koronan hoitoon, mutta he eivät olleet puolueiden puheenjohtajia.

Heistä tehtiin HBO Maxin dokumentti *Viisi valittua*.

## Lähteet
Johannes Schüler

**Johannes Schüler** (21. kesäkuuta 1894 – 3. lokakuuta 1966) oli saksalainen kapellimestari.

Schüler aloitti musiikin opiskelun Berliinissä ja jatkoi ensimmäisen maailmansodan keskeyttämiä opintojaan vuonna 1918. Valmistuttuaan hän työskenteli kapellimestarina ja musiikillisena johtajana monien Saksan kaupunkien orkestereissa. Schüler sai osakseen Alban Bergin ihailun tämän *[[Wozzeck]]*-oopperan tuotannosta maaliskuussa 1929 Oldenburgissa. Vuosina 1936–1949 Schüler työskenteli Staatsoper Unter den Lindenin kapellimestarina ja musiikillisena johtajana. Vuosina 1949–1960 hän oli Staatsoper Hannoverin musiikillinen johtaja. Lisäksi hän johti Hannoverissa musiikki- ja teatteriakatemian oopperakoulua. Schülerin johdolla kantaesitettiin Hans Werner Henzen ooppera *[[Boulevard Solitude]]*.

Schüler johti vuonna 1944 ensimmäisen kokonaislevytyksen Friedrich von Flotowin oopperasta *[[Martha (ooppera)|Martha]]*. Siinä solisteihin kuuluvat Erna Berger ja Peter Anders. Schüler levytti myös Wolfgang Amadeus Mozartin, Antonín Dvořákin sekä Otto Nicolain teoksia ja esiintyi säestäjänä useilla Erna Bergerin äänityksillä. Schüler teki myös omia sävellyksiään, joihin kuului orkesteriteoksia.

## Lähteet
Jedy-Kuju

**Jedy-Kuju** (; ; ; vuoteen 1957 asti **Sim Kolodjaziv**, , ; vuoteen 2023 asti **Lenine**  ) on kaupunkityyppinen taajama Ukrainalle kuuluvan Krimin autonomisen tasavallan Jedy-Kujun piirissä. 

Taajama sijaitsee Kertšin niemimaalla, maanteitse 156 kilometriä aluekeskus Simferopolista itään, noin 62 kilometriä Kertšin kaupungista länteen. Jedy-Kujun kautta kulkee rautatie, jonka rautatieaseman nimenä on Sim Kolodjaziv (ven. Sem-Kolodezei), ja eteläpuolelta Pohjois-Krimin kanava. Ukrainan valtatie M017, joka on osa eurooppatietä , kulkee 4 kilometriä taajaman eteläpuolelta.

Tammikuun keskilämpötila -1,6 celsiusastetta, heinäkuun +23,8. Keskimääräinen vuosisademäärä 350 mm. 

Seudulla on asuttu muinaisista ajoista lähtien. Taajaman lähistöltä on löydetty pronssikautisen asutuksen jäänteet, skyyttien kärryt, ja asutuksen jäänteet kolmannelta - ensimmäiseltä vuosituhannelta eaa. Paikkakunnan pysyvämpi asuttaminen liittyi Kertšistä länteen Vladyslavivkaan, ja edelleen Sevastopolista Harkovaan johtavalle radalle liittyvän rautatieosuuden rakentamiseen. Rautatieosuus valmistui vuonna 1899 tai 1900. Paikkakunnalla avattiin rautatieasema, joka sai nimensä kahden kilometrin päässä sijainneesta, vuonna 1878 sveitsiläisten siirtolaisten perustamasta Sim Kolodjazivin kylästä (nyk. Kara tai Illitševe). Juomaveden puute rajoitti asukasluvun kasvua; vuonna 1913 kirjattiin vain 80 asukasta. Vuonna 1926 asukkaita oli 107. Rakennustöiden ja vesisäiliöiden myötä vuonna 1939 Sim Kolodjazivin asemaseudun väkiluku oli noussut 1 683:een. Kaupunkityyppisen taajaman aseman paikkakunta vuonna 1957, samalla paikkakunnan nimi muutettiin Lenineksi. Dnepriltä johtava Pohjois-Krimin kanava valmistui ja vesi virtasi Lenineen saakka heinäkuussa 1972. 

Ukrainan tilastokeskus arvioi taajaman väkiluvuksi 7&nbsp;826 (1.1.2014). Vuonna 2001 asukkaita kirjattiin 8&nbsp;617, joista etnisesti venäläisiä oli 63,9 prosenttia, ukrainalaisia 19,3 % ja krimin tataareja 12,5 %. Vuoden 1989 väestönlaskennassa asukkaita oli 8&nbsp;681. Venäjän miehityksen (2014) jälkeen Krimin autonomisen tasavallan alueella on tehty kansainvälisen humanitaarisen oikeuden vastaisesti muun muassa väestönsiirtoja, kansalaisuuden vaihdoksia, ihmisiä on "kadonnut" ja väestöä pakotettu sotimaan synnyinmaataan vastaan. Osa asukkaista on paennut sotaa ja vainoa. Miehittäjävaltio on siirtänyt tai kannustanut venäläisväestöä muuttamaan alueelle. Miehittäjän julkaisemia väestötilastoja ei näissä oloissa voi pitää luotettavina tai laillista tilaa kuvaavina.

Lenine (Jedy-Kuju) oli ainakin periaatteessa heinäkuuhun 2020 saakka Leninen piirin (Jedy-Kujun piirin) hallinnollinen keskus. Ukrainan parlamentti muutti myös Krimin autonomisen tasavallan piirijakoa kesällä 2020 osana Ukrainan aluehallinnon piirijaon laajempaa uudistusta. Uudistuksessa piirien lukumäärää supistettiin paljon. Tässä yhteydessä Lenine (Jedy-Kuju) ja Leninen piiri (Jedy-Kujun piiri) siirtyivät uuteen Kertšin piiriin, jonka piirikeskukseksi tuli Kertš. Taajaman nimi muutettiin vuonna 2016 osana Ukrainan dekommunisaatiotoimenpiteitä. Uudelleennimeäminen astui voimaan vuonna 2023.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Red Carpet Film & TV

**Red Carpet Film & TV Oy** on suomalainen elokuva-, televisio- ja mainoselokuvatuotantoyhtiö.

Yritys on keskittynyt komedian ja draaman tuotantoon. Yhtiön toimitusjohtaja on Paavo Tervonen ja sen hallituksen puheenjohtaja on Antti Luusuaniemi. Yrityksen muita avainhenkilöitä ovat näyttelijä-ohjaaja Kari Ketonen ja strategi Tomi Karmaluoto.

Yritys on perustettu vuonna 2020 ja sen tunnetuin tuotanto on Luottomies-elokuva: All In.

## Lähteet

* Yhtiön kotisivu
* Red Carpet Film&tv Oy *Finder.*
Georg Caspar Schürmann

**Georg Caspar Schürmann** (1672/3 Idensen – 25. helmikuuta 1751 Wolfenbüttel) oli saksalainen säveltäjä.

Nuoruudessaan Schürmann lauloi Hampurissa oopperassa ja eri kirkoissa. Esiinnyttyään Hampurin oopperan kanssa Braunschweigin hovissa hän sai herttua Anton Ulrichilta kiinnityksen alttosolistiksi hoviin. Schürmann oli myös aktiivinen musiikkiesitysten johtaja oopperassa ja hovin kirkossa. 1700-luvun alkuvuosina hän suoritti täydentäviä opintoja Italiassa. Tämän jälkeen hän työskenteli jonkin aikaa kapellimestarina ja säveltäjänä Meiningenin hovissa.

Vuodesta 1707 kuolemaansa saakka Schürmann työskenteli säveltäjänä ja kapellimestarina Braunschweig-Wolfenbüttelin ruhtinaskunnassa. Hän käynnisti saksalaisen oopperan uuden kukoistuksen kauden. Schürmannin tuotantoon kuului yli neljäkymmentä oopperaa, mutta vain kolme näistä on kokonaan säilynyt. Lisäksi hän sävelsi hengellistä musiikkia. 

## Oopperoita
* *Heinrich der Vogler* (1718)
* *Die getreue Alceste* (1719)
* *Ludovicus Pius* (1726; mukana André Campran, André Cardinal Destouches'n ja Carl Heinrich Graunin musiikkia)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Outi Hytönen

**Outi Hytönen** (s. 1988) on suomalainen kirjallisuustoimittaja, suomentaja ja tietokirjailija. Hän on *[[Parnasso]]n* editoiva toimittaja. Hän on kuulunut Runeberg-palkinnon valitsijaraatiin. Hytösen pro gradun aihe on *Veikko Huovisen Puukansan tarina luonnon ja kulttuurin rajan kuvaajana* (Tampereen yliopisto, 2015).

## Teokset
* *Kairojen kosmopoliitti : Annikki Kariniemen elämä ja teot*, Gummerus 2023 
* *Suunnista kuin mestari : suunnistajan käsikirja*, Lahti : Fitra, 2018 

## Lähteet
Guillaume Seignac

**Guillaume Seignac** (1870–1924) oli ranskalainen taidemaalari. Hän maalasi paljon vertauskuvallisia aiheita ja antiikin tarukuvastoa. Niissä on paljon idealisoituja alastomia naisia kreikkalaisessa ja roomalaisessa ympäristössä, joissa voi nähdä kreikkalaisen uurnan tai roomalaisen suihkulähteen. Lisäksi hän maalasi isänmaallisia aiheita kuten ensimmäisen maailmansodan tapahtumia kommentoivat maalaukset *Belgia- 1914* ja *Elsass ja Ranska*. Ainakin jälkimmäistä myydään yhä julisteena.

## Elämänvaiheita
Guillaume Seignac aloitti taideopintonsa Académie Julianissa vuonna 1889. Hänen opettajiaan olivat Tony Robert-Fleury ja William-Adolphe Bouguereau. Hänen opettajansa olivat tuolloin aikansa huipputaiteilijoita ja vaikuttivat merkittävästi oppilaansa tyyliin, aiheisiin ja taidekäsitykseen. 

Seignac oli taitava kuvailemaan kangasta ja sen laskoksia ihmisvartalon yllä. Väriharmonioissaan hän piti esikuvanaan Rafaelia. Seignacin teokset kävivät hyvin kaupaksi Belle époque- ajan Pariisissa. Hänen töitään oli ensimmäisen kerran näytteillä Pariisin Salongissa vuonna 1897 ja hän sai kunniamaininnan vuonna 1902 ja kolmannen luokan mitalin vuonna 1903. Se, että hän osti asunnon Montparnasselta vuonna 1902 on todiste taloudellisesta menestyksestä. 

Vaikka Seignacin elinaikana taidekäsitys ja - muoti muuttuivat, hän pysyi loppuun asti uskollisena akateemiselle tyylilleen.

Huutokauppaluettelot todistavat, että Seignacin antiikkiaiheiset maalaukset kävivät ennen ensimmäistä maailmansotaa hyvin kaupaksi New Yorkissa, Lontoossa ja Pariisissa. Sodan jälkeen kaupaksi menivät lapsia ja arkielämää kuvanneet työt. Hänen idealisoiduille alastonmaalauksilleen löytyi markkinoita jälleen 1970- luvulla ja viimeistään 1990-luvulla kun akateeminen taide oli jälleen arvostettua.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* https://www.sothebys.com/en/buy/auction/2020/19th-century-european-art/guillaume-seignac-reflections
Gleicheniales

**Gleicheniales**  on kasvilahko, joka kuuluu sanikkaisiin eli pteridofyytteihin. Se sisältää  165 lajia kymmenestä suvusta ja kolmesta heimosta.
Gleichenialesin jäsenet elävät kosteissa, lämpimissä trooppisissa ja subtrooppisissa ympäristöissä. Niitä esiintyy kosteikoissa, metsissä, ja vuoristoalueilla.Gleichenialesin lahkoon kuuluvat saniaiset ovat tyypillisesti suuria ja puumaisia ja jotkin lajit voivat saavuttaa jopa 25 metrin korkeuden.Lehdet ovat lajista ja suvusta riipuen yleensä monimutkaisia ja niissä on erilaisia lehtirakenteita ja -muotoja..

## Lisääntyminen
Gleicheniales-lahkoon kuuluvat saniaiset lisääntyvät pääasiassa itiöiden avulla. Ne tuottavat itiöitä itiöpesäkkeissä, jotka sijaitsevat lehtien alapuolella tai lehtien reunoilla. Itiöt leviävät ilmavirtojen avulla ja kasvavat uusiksi yksilöiksi.

## Suvut
Gleicheniales-lahkoon kuuluu 10 sukua

* Gleichenia
* Dicranopteris
* Sticherus
* Diplopterygium
* Cheiropleuria
* Leptochilus
* Teratophyllum
* Paraselliguea
* Metaxya
* Dicranopteridion

## Lähteet
Ludvig Schytte

**Ludvig Schytte** (28. huhtikuuta 1848 – 10. marraskuuta 1909) oli tanskalainen säveltäjä ja pianisti.

Schytte sai opetusta muun muassa Franz Lisztiltä Weimarissa vuonna 1884. Hän työskenteli pianonsoiton opettajana Wienissä. Vuonna 1907 hän aloitti opettamisen Berliinin Sternin konservatoriossa. Schytten teoksia ei nykyään esitetä laajalti, mutta lyhyemmät, pedagogiset pianosävellykset ovat tulleet suosituiksi opetuskäytössä. Schytten tuotantoon kuitenkin kuuluu myös muun muassa konsertto pianolle ja orkesterille (1885).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
El Tarfin maakunta

**El Tarfin maakunta** () eli wilaya on hallintoalue Algerian koillisosassa. Sen keskus on El Tarfin kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 2&nbsp;912,65 neliökilometriä. Asukkaita on 474&nbsp;000 henkeä (vuonna 2019, arvio).

El Tarfin maakunta rajoittuu etelässä Souk Ahrasin, lounaassa Guelman ja lännessä Annaban maakuntiin, pohjoisessa Välimereen ja idässä Tunisiaan. Maisemaa leimaavat kapea rannikkovyöhyke, tasanko sekä etelän metsät ja vuoret. Seudulla vallitsee välimerenilmasto. Kuuma ja kuiva kausi kestää toukokuusta lokakuuhun ja leuto ja kostea kausi marraskuusta huhtikuuhun. Vuotuinen sademäärä on 1&nbsp;300 millimetriä.

Maakunta jakautuu hallinnollisesti 7 piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 24 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Ben Mhidi, Besbes, Bouhadjar, Bouteldja, Dréan, El Kala ja El Tarf.

El Tarfin kautta kulkee Algerista Tunisian rajalle johtava valtatie A2. Maakunnan länsiosassa on Souk Ahrasin ja Annaban välinen rautatie. Lähin lentokenttä sijaitsee Annabassa. El Kalan kunnassa toimii kaksi kalastussatamaa.

Maakunnan pääelinkeinot ovat maa- ja metsätalous sekä matkailu. Tärkein viljelykasvi on tomaatti. El Tarfissa toimii Chadli Bendjedidin yliopisto.

Nähtävyyksiin kuuluvat El Kalan kansallispuisto järvineen, kuumat lähteet, dolmenit sekä historialliset ja arkeologiset kohteet.

## Lähteet
Scared of Heights

**Scared of Heights** () on islantilaisen laulajan Hera Björkin esittämä kappale, joka julkaistiin 27. helmikuuta 2024. Hera Björk voitti kappaleella Islannin vuoden 2024  *[[Söngvakeppnin  2024]]* -euroviisukarsinnan ja näin ollen edustaa kappaleella Islantia vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä.

## Lähteet
Svend Erik Tarp

**Svend Erik Tarp** (6. elokuuta 1908 Thisted – 19. lokakuuta 1994 Kööpenhamina) oli tanskalainen säveltäjä.

Tarp opiskeli Tanskan kuninkaallisessa musiikkikonservatoriossa ja Kööpenhaminan yliopistossa. Musiikin teoriaa hänelle opetti Knud Jeppesen ja musiikin historiaa Rudolph Simonsen. Hänen opettajiinsa kuului myös Finn Høffding. Tarp teki opintomatkoja Saksaan, Itävaltaan ja Alankomaihin. Hän kuului Tanskan kuninkaallisen musiikkikonservatorion henkilökuntaan vuosina 1936–1942 ja luennoi Kööpenhaminan yliopistossa vuosina 1939–1947. Lisäksi hän opetti Tanskan kuninkaallisen teatterin oopperakoulussa vuosina 1936–1940. Tarpista tuli musiikin alan tekijänoikeusjärjestö KODA:n neuvonantaja vuonna 1938 ja johtaja vuonna 1960. Hän johti myös Samfundet til Udgivelse af Dansk Musikia (myöhemmin Edition S) vuosina 1941–1963.

Tarp oli säveltäjänä tyyliltään lähempänä ranskalaisia kuin Tanskassa hallitsevassa asemassa olleita saksalaisia musiikin suuntauksia. Hän omaksui vaikutteita Les Six -ryhmältä ja Sergei Prokofjeviltä. Tarpin ooppera *Princessen i det Fjerne* kantaesitettiin Kööpenhaminassa 18. toukokuuta 1953. Sinfonioita Tarp sävelsi kaikkiaan kymmenen. Niiden lisäksi hänen orkesterituotantoonsa kuuluu muun muassa suosituksi tullut pianokonsertto. Tarp sävelsi myös muun muassa teoksen *Te Deum* (1938), pianokappaleita, kamarimusiikkia ja elokuvamusiikkia. Hän jatkoi säveltämistä korkeaan ikään saakka, mutta tarvitsi heikentyneen näön takia käytännön apua kymmenennen sinfoniansa kirjoittamisessa.

## Lähteet
Kalle R. Kivipohja

**Kalle Rikhard Kivipohja** (7. helmikuuta 1888 Reposaari – 8. maaliskuuta 1934 Tampere) oli suomalainen Tampereella vaikuttanut tukkukauppias.

Kivipohja kävi kansakoulun ja yksityisen kauppakoulun. Hän aloitti liikealalla ollen vuodesta 1900 kauppa-apulaisena Reposaaressa ja sittemmin Porissa. Kivipohja oli vuodesta 1912 osuuskaupan hoitajana Siikaisissa ja muutti sitten 1915 kauppamatkustajaksi Tampereelle.

Kivipohja osti 1917 Kusto Ojasen tukkukaupan Tampereelta ja perusti oman tukkuliikkeen toiminimellä Tampereen Tukkuliike Oy. Hän yhdisti myöhemmin tähän liikkeeseen ostamansa tamperelaisen John Blomin tukku- ja vähittäisliikkeen. Kivipohja oli kuolemaansa saakka Tampereen Tukkuliike Oy:n toimitusjohtajana ja johtokunnan jäsenenä.

Kivipohja toimi myös pukuteollisuuden alalla. Hän oli mukana perustamassa 1920 Vaatetus Oy:tä ja kuului sen johtokuntaan. Vuonna 1931 Vaatetus Oy yhdistyi tamperelaisen Heikkilä & Kestilä Oy:n ja Kauppiaitten Pukutehdas Oy:n pukutehtaiden kanssa Yhtyneet Pukutehtaat Oy:ksi ja Kivipohja oli tässä yhtiössä johtokunnan puheenjohtajana. Hän kuului myös Tampereella Lasaretinkatu 1:ssa toimineen Laurilan Kutomo Oy:n johtokuntaan.

Kivipohja oli Tampereen Kauppiasyhdistyksen valtuutettujen puheenjohtajan vuodesta 1927 ja Suomen Tukkukauppiaiden liiton lisätyn johtokunnan jäsenenä vuodesta 1931.

Maaliskuussa 1934 46-vuotiaana kuollut Kalle Rikhard Kivipohja on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle.

## Lähteet
Krimintataarinkielinen Wikipedia

**Krimintataarinkielinen Wikipedia** () on Wikipedian krimintataarinkielinen versio, joka aloitti toimintansa 12. tammikuuta 2008. Toiminnan pani alulle moskovalainen Aleksandr Gorjainov, joka ei itse ollut Krimin tataari mutta osasi kieltä sujuvasti. Krimintataarinkielinen Wikipedia käyttää latinalaisia aakkosia, joita Krimin tataarien kansan kurultai oli aikaisemmin alkanut suosittaa kielen ensisijaiseksi kirjoitusjärjestelmäksi.

Maaliskuun 2024 alussa Wikipediassa oli 27&nbsp;903 artikkelia.

## Historia
Tuhannen artikkelin raja meni rikki 20. lokakuuta 2009.

Suurin haaste krimintataarinkielisen Wikipedian ylläpidossa on se, että toiminta pyörii muutaman vapaaehtoisen voimin. Vaikeuksia lisää se, ettei kukaan näistä ole syntyperäinen krimintataarin puhuja.

Maaliskuussa 2021 Ukrainan miehitettyjen alueiden uudelleenintegraatiosta vastaava ministeriö ilmoitti, että se alkaa tukemaan krimintataarinkielistä Wikipediaa käännättämällä sisältöä krimintataariksi. Tavoitteena oli vahvistaa kielen näkyvyyttä digitaalisessa ympäristössä. Ministeriö järjesti samana vuonna kirjoitusmaratonin 15. kesäkuuta – 15. heinäkuuta välisenä aikana. Lisäksi Krimin tataareista ja näiden kulttuurista kertovaa sisältöä alettiin kääntää ukrainan- ja englanninkieliseen Wikipediaan näkyvyyden lisäämiseksi. Tähän vaikutti se, että Venäjän miehitettyä Krimin vuonna 2014 monet Krimin tataarit joutuivat evakkoon.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Krimintataarinkielisen Wikipedian etusivu
Krimintataarin kielen aakkoset

**[[Krimintataarin kieli|Krimintataaria]] kirjoitetaan** joko latinalaisilla tai kyrillisillä aakkosilla. Aikaisemmin käytettiin myös arabialaista kirjoitusjärjestelmää.

## Historia
Krimintataaria kirjoittettiin arabiaan perustuvalla kirjoitusjärjestelmällä seitsemänsataa vuotta aina vuoteen 1928 asti.

Ukrainan miehitettyjen alueiden uudelleenintegraatiosta vastaava ministeriö ilmoitti vuonna 2021, että se on yhdessä Krimin tataarien kansan medžlisin kanssa päättänyt, että krimintataaria aletaan kirjoittaa maassa yksinomaan latinalaisin aakkosin. Uudessa latinaisessa aakkostossa on 31 kirjainta, ja se perustuu 1990-luvulla tehtyyn Krimin tataarien suunnittelutyöhön. Prosessi on tarkoitus saada päätökseen vuoteen 2025 mennessä. Ukrainassa oli jo pitkään keskusteltu kirjoitusjärjestelmän vaihtamista kyrillisistä latinalaiseen.

Venäjän miehitettyä Krim vuonna 2014 krimintataaria alettiin seuraavana vuonna kirjoittaa pelkästään kyrillisin aakkosin, koska Venäjän laki kieltää latinalaiset aakkoset.

## Krimintataari latinalaisin ja kyrillisin aakkosin

### Latinalaiset

Lähde:

### Kyrilliset

Lähde:

## Krimintataari arabialaisin kirjaimin

Lähde:

## Lähteet
Jean-Yves Roy

**Jean-Yves Roy** (s. 17. helmikuuta 1969 Rosemere, Quebec) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija, pelipaikaltaan useinmiten oikea laitahyökkääjä. Roy tuli NHL:aan varaamattomana pelaajana kaudelle 1994-1995. Hän pelasi neljän kauden aikana 61 peliä joissa teki 12 maalia ja antoi 16 syöttöä. Jäähyjä hänelle puhallettiin 26 minuuttia. Roy päätti uransa kauden 2005-2006 päätteeksi pelattuaan kahdeksan kautta Itävallassa, Sveitsissä ja Saksassa.

## Ura
Roy pelasi vuosina 1989-1992 Yhdysvalloissa Mainen yliopistossa 124 ottelua. Yliopistouran jälkeen hän teki heinäkuussa 1992 vapaana pelaajana sopimuksen New York Rangersin organisaatioon mutta pelasi kolme kautta lähinnä farmijoukkue Bighamton Rangersissa. New Yorkissa otteluita kertyi vain kolme kappaletta. Lokakuussa 1995 New York kauppasi Royn Ottawa Senatorsille vaihdossa Steve Laroucheen. Ottawassa Roy pelasi neljä ottelua ennenkuin hänet lähetettiin AHL:aan Prince Edward Island Senatorsiin.

Kaudelle 1996-1997 Roy teki vapaana pelaajana sopimuksen Boston Bruinsin organisaatioon. Ensimmäisellä kaudella Roy pelasi pääosin NHL:ssa (52 ottelua) ja AHL:ssa 27 ottelua. Toisella Bostonin kaudella NHL-otteluita kertyi vain kaksi kauden kuluessa pääosin AHL-joukkue Providence Bruinsissa.

Kaudelle 1998-1999 Roy lähti Itävaltaan, jossa pelasi Villacher SV:n riveissä Itävallan kansallista liigaa sekä monikansallista Alpenligaa. Hän ehti pelata kauden aikana myös viisi ottelua Kanadan maajoukkueen mukana. Seuraavalle kaudelle Roy vaihtoi Saksan DEL-liigaan Kölner Haien joukkueeseen. Tällä erää Saksassa kului vain yksi kausi ennen muuttoa Sveitsiin Fribourg-Gottéronin joukkueeseen. Sveitsissä Roy pelasi kolme kautta ja palasi sitten vielä kolmen kauden ajaksi takaisin Kölniin. Roy päätti peliuransa kevääseen 2006.

Roy oli myös mukana Kanadan hopeajoukkueessa vuoden 1994 olympiaturnauksessa.

## Saavutukset
* 1990 Hockey East (NCAA) All-Rookie Team2nd All-American Team
* 1991 Hockey East (NCAA) 1st All Star Team1st All-American Team
* 1992 **NCAA Mestaruus**Hockey East Regular Season ChampionHockey East (NCAA) 2nd All Star TeamHockey East (NCAA) 1st All-American TeamNCAA Hobey Baker Award (Top Collegiate Player) finalisti
* 1994 **Olympiahopea**
* 1995 AHL All Star GameAHL Player of the week (huhtikuun 1.vk)
* 1999 **Itävallan mestaruus**
* 2000 Spengler Cupin voitto (Kölner Haie)Spengler Cupin pistepörssin voitto
* 2001 NLA maalipörssin voitto (29 maalia)

## Lähteet
Teya Dora

**Teodora Pavlovska**, (, s. 1. toukokuuta 1992 Bor, Serbian tasavalta, Jugoslavian liittotasavalta) tunnettu ammattimaisemmin taiteilijanimellään **Teya Dora** () on serbialainen laulaja ja lauluntekijä. Teya Dora nousi kuuluisuuteen julkaistuaan singlen ”Džanum”, joka saavutti suurta suosiota Tiktokissa sekä muilla musiikintoistoalustoilla. Voitettuaan Serbian vuoden 2024 euroviisukarsinnan *Pesma za Evroviziju '24* -kilpailun, hän edusti Serbiaa kappaleellaan ”Ramonda” vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä.

## Elämä ja ura
Teodora Pavlovska syntyi 1. toukokuuta 1992 Serbian Borissa ja muutti sittemmin pääkaupunki Belgradiin. Hän lähti myöhemmin opiskelemaan musiikkia Berklee College of Music -musiikkiopistoon Yhdysvaltojen Bostoniin.

Pavlovska käynnisti musiikkiuransa Serbian musiikkimarkinnoilla säveltäjänä ja lauluntekijänä. Hän kirjoitti nimikkokappaleen serbialaisen laulajan Nikolijan vuonna 2019 julkaistulle albumille *Yin & Yang* sekä on työskennellyt muun muuassa serbialaisten laulajien Teodoran ja Nataša Bekvalatsin kanssa.

Teya Dora julkaisi vuoden 2019 heinäkuussa ensimmäisen oman singlensä nimeltään "Da na meni je", josta tuli hitti Serbiassa. Vuosina 2020–2023 hän sävelsi useita kappaleita serbialaiselle televisiosarjalle *Južni vetar* (Јужни ветар). Vuonna 2023 Teya Dora julkaisi kappaleen nimeltään "Džanum" (Џанум), josta tuli maailmanlaajuinen viraali-ilmiö TikTokissa ja Teya Doran nimikkokappale. Kappaleen nopeaan kuuluisuuteen vaikutti Belgradin kouluammuskelu, jonka jälkeen monet samaistuivat kappaleen sanoituksiin. "Džanum"-kappale saavutti kuudennen sijan Billboardin *Croatia Songs* -listalla sekä neljännen sijan Spotifyn *Maailman – 50 viraalisinta* -listalla.

Vuoden 2023 tammikuussa julkistettiin Serbian vuoden 2023 *Pesma za Evroviziju '23* -euroviisukarsinnan kilpailijat sekä lauluntekijät. Yksi kilpailukappaleista nimeltään  "Posle mene" (После мене) oli Teya Doran säveltämä ja sen esitti serbialainen laulaja Filarri.

21. joulukuuta 2023 Teya Doran ilmoitettiin olevan yksi kilpailijoista Serbian vuoden 2024 euroviisukarsintana toimineessa *Pesma za Evroviziju '24* -kilpailussa. Hän kilpaili karsinnassa kappaleellaan "Ramonda" (Рамонда). Hän kilpaili kilpailun toisessa semifinaalissa 29. helmikuuta 2024 ja eteni finaaliin asti. 2. maaliskuuta 2024 pidetyssä finaalissa Teya Dora voitti kilpailun saaden eniten ääniä tuomaristolta ja toiseksi eniten ääniä yleisöltä, ja näin ollen hän edustaa Serbiaa vuoden 2024 Euroviisuissa Ruotsin Malmössä.

## Diskografia
### Singlet
* 2019 – *Da na meni je* 
* 2020 – *Oluja* 
* 2021 – *Ulice* 
* 2022 – *U ilegali*
* 2022 – *Vozi me*
* 2023 – *Džanum*
* 2023 – *ATAMALA* 
* 2024 – *[[Ramonda (kappale)|Ramonda]]*

## Lähteet
*

### Viitteet

## Aiheesta muualla
Illodin

**Illodin** oli suomalainen alkujaan riihimäkeläisen Oy Teka Ab:n (myöhemmin Oy Havi Ab:n) valmistama alkoholipitoinen suuvesi, joka tuli markkinolle vuonna 1912. Tuotteen viimeisenä valmistajana oli Transmeri, ja valmistusmaana oli Ruotsi.

Illodinin käyttöohjeen mukaan tuotetta käytetään suun ja nielun raikastamiseen. Ohjeen mukaan Illodin-valmistetta laitetaan 5–10 tippaa lasilliseen vettä, jonka jälkeen suu kurlataan ja huuhdellaan. Lisäksi tuotetta on markkinoitu, että se sopii laimentamattomana muun muassa hyttysten puremiin sekä finnien ja naarmujen puhdistukseen. Illodinia on markkinoitu myös muun muassa hammassäryn lievittäjänä. Markkinoilla Illodin-nimellä on aikoinaan myyty myös muun muassa hammaspulveria. Jotkut kuluttajat käyttivät Illodinia myös alkoholin korvikkeena päihtymistarkoituksessa.

Tuotepakkaus alkujaan oli lasinen pullo, mutta viimeisimpinä vuosina sitä myytiin muovisessa pullossa.

Illodin-suuvettä mainostettiin takavuosina myös televisiossa. Esimerkiksi näyttelijä Heikki Kinnunen esiintyi 1970-luvulla Illodinin televisiomainoksessa. Mainoksesta tunnetuksi tullut lausahdus: "Ja suu on laakista raikas!" jäi elämään.

## Lähteet
Tuulikki Tunkkari

**Tuulikki Tunkkari** (s. 28. elokuuta 1937 Kokkola) on suomalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka on äänialaltaan sopraano.

Tunkkari suoritti lauludiplominsa Sibelius-Akatemiassa vuonna 1960 opiskeltuaan Jolanda di Maria Petrisin johdolla. Samana vuonna hän voitti Vaasassa Klemetti-Opiston ensimmäisen valtakunnallisen laulukilpailun, joka myöhemmin loi pohjan Lappeenrannan valtakunnallisille laulukilpailuille. Tunkkari piti ensikonserttinsa Helsingissä vuonna 1960. Hän suoritti täydentäviä opintoja Roomassa (opettajana Baruti), Sienassa (opettajana Gina Cigna), Salzburgissa (opettajana Erik Werba) ja Münchenissä (opettajana Lore Fischer). Tunkkari teki esiintymisiä Suomen kansallisoopperassa vuosina 1963–1970.

Tunkkari muutti vuonna 1969 Saksaan ja oli vuosina 1972–1975 kiinnitettynä Landestheater Detmoldiin. Hänen rooliensa joukossa ovat olleet Zerlina (*[[Don Giovanni]]*), Pamina (*[[Taikahuilu]]*) ja Gilda (*[[Rigoletto]]*). Tunkkari teki kansainvälisiä vierailuja 1970-luvulla muun muassa Belgiassa ja osallistui Savonlinnan oopperajuhlilla *[[Boris Godunov (ooppera)|Boris Godunovin]]* esitykseen vuonna 1974. Hän meni vuonna 1974 naimisiin säveltäjänä ja dramaturgina työskennelleen saksalaisen Bernd Wiesenerin kanssa.

## Lähteet
Kypärämäen kirkko

**Kypärämäen kirkko** on käytöstä poistettu kirkkorakennus Jyväskylässä, Kypärämäen kaupunginosan Köhniöllä. Arkkitehti Matti Hämäläisen suunnittelema, rapatusta tiilestä rakennettu kirkko valmistui vuonna 1954. 

Vuonna 1950 Jyväskylän kaupunkiseurakunnan kirkkoneuvosto suunnitteli kirkkojen rakennuttamista Kypärämäkeen sekä Keljoon. Seuraavana vuonna seurakunta luopui Keljon kirkon perustamissuunnitelmista ja päätti ostaa maata vain Kypärämäestä, sillä varoja jouduttiin käyttämään Seppälänkankaan hautausmaan rakentamiseen. Kirkon suunnittelijaksi nimitettiin vuonna 1953 Matti Hämäläinen, joka oli vuonna 1940 laatinut Kypärämäen ensimmäisen asemakaavan. Kaupunki hyväksyi hänen laatimansa suunnitelman vuoden 1954 maaliskuussa ja rakennus valmistui marraskuussa. Kirkko otettiin käyttöön vuoden 1955 tammikuussa.

Rakennuksessa on kolme kerrosta: kellari, pohjakerros sekä ylin kerros, jossa oli asunto sekä papille että diakonissalle. Hämäläisen suunnitelman mukainen kellotapuli (pukkitapuli) valmistui kirkon pihalle vuonna 1959.

Kirkko myytiin kiinteistösijoitusyhtiölle vuonna 2011. Rakennus on sittemmin ollut asuinkäytössä ja suojeltu kaavalla. 

## Lähteet
* 
### Viitteet
Ville Hänninen (toimittaja)

**Ville Hänninen** (s. 1976) on suomalainen kulttuuritoimittaja ja tietokirjailija. Hän on haastatellut taiteilijoita lehtiin ja kirjoihin. Hän kirjoittaa kirjallisuudesta *[[Parnasso]]on* ja *[[Aamulehti|Aamulehteen]]*. Hännisen *Kirjan kasvot* -teos valittiin vuoden 2017 parhaaksi taidekirjaksi. Hän on erikoistunut populaarikulttuuriin ja ollut *[[Kirjain (lehti)|Kirjain]]*-lehden päätoimittaja.

## Teokset
* 
* 
* *Käännekohta. Kansitaiteen nousu 1950-60-luvuilla*. Hämeenlinna: Hämeenlinnan taidemuseo, 2022. .
* *Miten kirjani ovat syntyneet. 6*. Helsinki: WSOY, 2023. .
* *1900-luvun mies. Henrik Tikkanen – Vahvoja ja hentoja viivoja*. Helsinki: WSOY, 2024. .

## Lähteet
Štšolkine

**Štšolkine** (; ) on merenrantakaupunki Ukrainalle kuuluvan Krimin autonomisen tasavallan Kertšin piirissä. Kaupunki sijaitsee Asovanmeren rannalla Kertšin niemimaalla, maanteitse 173 kilometriä aluekeskus Simferopolsta itään ja noin 75 kilometriä Kertšin kaupungista länteen. Heti kaupungin pohjoispuolella, Kazantypin niemimaalla sijaitsee pieni luonnonsuojelualue, Kazantypin luonnonpuisto.

Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 11&nbsp;169 (1.1.2014). Vuonna 2001 siellä oli 11&nbsp;677 asukasta, joista etnisesti venäläisiä oli 56,90 prosenttia,	ukrainalaisia 26,45 prosenttia, Krimin tataareja 0,75 prosenttia ja valkovenäläisiä	0,81 prosenttia.  Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 14&nbsp;659 asukasta. Venäjän miehityksen (2014) jälkeen Krimin autonomisen tasavallan alueella on tehty kansainvälisen humanitaarisen oikeuden vastaisesti muun muassa väestönsiirtoja, pakotettuja kansalaisuuden vaihdoksia, ihmisiä on "kadonnut" ja väestöä pakotettu sotimaan synnyinmaataan vastaan. Osa asukkaista on paennut sotaa ja vainoa. Miehittäjävaltio on siirtänyt tai kannustanut venäläisväestöä muuttamaan alueelle. Miehittäjän julkaisemia väestötilastoja ei näissä oloissa voi pitää luotettavina tai laillista tilaa kuvaavina.

Paikkakunta perustettiin Krimin ydinvoimaitoksen rakennustyöntekijöiden asuintaajamaksi vuonna 1978. Asutus nimettiin armenialais-neuvostoliittolaisen atomifyysikon, kolminkertaisen sosialistisen työn sankarin Kirill Štšolkinin () mukaan. Kaupunkityyppisen taajaman aseman paikkakunta sai 1982; kaupungiksi Štšolkine nimettiin vuonna 1992. Vuoden 1986 ydinvoimalaitosonnettomuuden jälkeen tehdyssä arviossa Krimin ydinvoimalatyömaan todettiin sijaitsevan geologisesti epävakaalla paikalla ja voimalaitoksen rakennustyöt keskeytettiin vuonna 1989. Sittemmin laitosalueella on järjestetty muun muassa musiikkijuhlia, joitain käyttämättä jääneitä osia on myyty ja keskenjääneitä rakenteita on purettu pois. 

Štšolkine kuului ainakin periaatteessa heinäkuuhun 2020 saakka aluehallinnollisesti Krimin autonomisen tasavallan Leninen piiriin (Jedy-Kujun piiriin). Ukrainan parlamentti uudisti Ukrainan piirijakoa kesällä 2020. Tässä yhteydessä Štšolkine ja Leninen piiri (Jedy-Kujun piiri) siirtyivät uuteen Kertšin piiriin. Uusi piirijako astui voimaan vuonna 2023.


Shcholkine bus station.jpg|Linja-autoasema.
Panoramio - V&A Dudush - Нефтяная платформа.jpg|Öljynporauslautta Asovanmeren rannan lähellä.
Shcholkine.jpg|Kauppakatu torimaisine myymälöineen. 
Shcholkine market.jpg|Torialuetta.
Shcholkine beach3.jpg|Asovanmeren uimarantaa kaupungin keskustan kerrostalojen lähistöllä.
Shcholkine - apartment buildings.jpg|Štšolkinen kerrostaloja.
Cape Kazantip, Kerch Peninsula, Southern Sea of Azov, Ukraine.JPG|Štšolkine sijaitsee Kazantypin niemimaan tyvessä. Kuva kansainväliseltä avaruusasemalta (ISS, 7/2010).

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Anssi Niininen

**Anssi Niininen** (s. 7. maaliskuuta 1951) on suomalainen ravivalmentaja ja -ohjastaja.

Niininen tunnetaan erityisesti Ponserin omistajana, ohjastajana ja valmentajana. Suomenhevosori Ponseri voitti vuoden 1992 ravikuninkuuden sekä lukuisia muita suurkilpailuvoittoja, kuten Kriteriumin, Kylmäverihevosten Suur-Hollola-ajon ja Elitkampenin. Ponseri juoksi myös silloisen ME-ajan 20,4a. Niininen ohjasti myös tuhannennen voittonsa juuri Ponserilla 15. elokuuta 1992 Vermossa.

Aktiivisin ohjaustuskausi Niinisellä oli 1980-luvun alusta 1990-luvun puoliväliin ja eniten voittoja, 112 vuodessa, hän ohjasti vuonna 1987. Lainaohjastajana kilpailua Niininen vähensi 2000-luvun puolivälissä selkäongelmien takia. Vuonna 2011 Niininen kertoi siirtyneensä muiden valmentajien kuntoutuvien hevosten valmentamiseen.

Niininen kilpaili ensimmäisen kerran Anjalankosken Jukajärven jäällä 16-vuotiaana, kun hän ohjasti voiton isänsä Arima-hevosella. Ennen hevosalalle työllistymistä Niininen työskenteli Kausalan autokoritehtaalla ennen armeijaa, jonka jälkeen hän meni Tauno Tupamäelle töihin.

## Lähteet
Alvin and the Chipmunks

**Alvin and the Chipmunks** on alun perin yhdysvaltalaisen Ross Bagdasarianin vuonna 1958 kehittämä kuvitteellinen yhtye. Ryhmä koostuu kolmesta laulavasta animoidusta maaoravasta nimeltä Alvin, Simon ja Theodore. Ensimmäisen kerran yhtyeen hahmot esiintyivät vuonna 1961 valmistuneessa animaatiosarjassa *The Alvin Show*. Myöhemmin kolmikko on esiintynyt lukuisissa piirrossarjoissa ja elokuvissa, kuten muun muassa vuosina 1983–1990 valmistuneessa animaatiosarjassa, jota Suomen televisiossakin on aikoinaan esitetty. Suomessa ilmestyi vuonna 1973 Espoon kirjapainon kustantamana *Alvin and the Chipmunks* -sarjakuvalehti nimellä *[[Arska]]*.

Suomessa Sauvo Puhtila levytti Eino Virtasen kanssa Bagdasarianin pikkuoravakappaleista suomennosversioita, kuten muun muassa *[[Pikkuoravien joululaulu]]n*. Suomennoksena pikkuoravien nimet olivat Nestori, Simeoni ja Elmeri. Virtanen esitti pikkuoravien ääntä. Suomenkieliset pikkuoravakappaleet julkaistiin vuonna 1965 albumille Saukki & Oravat.

## Lähteet
Conrad Friedrich Hurlebusch

**Conrad Friedrich Hurlebusch** (kastettu 30. joulukuuta 1691 Braunschweig – 17. joulukuuta 1765 Amsterdam) oli saksalais-alankomaalainen säveltäjä, cembalisti ja urkuri.

Hurlebusch sai opetusta isältään Heinrich Lorenz Hurlebuschilta, joka työskenteli urkurina Braunschweigissa. Myöhemmin hän kiersi Euroopassa cembalovirtuoosina. Hurlebusch kiersi kolmen vuoden ajan Italiassa ja vietti Wienissä kaksi vuotta ennen paluuta Saksaan ja työskentelyä Maksimilian II Emanuelin hovissa. Vuonna 1721 Hurlebusch palasi Braunschweigiin, jossa hän sävelsi oopperan *L'innocenza difesa*. Vuonna 1723 Fredrik I kutsui hänet Tukholmaan hovin kamarimuusikoksi. Anders von Düben nuorempi oli luvannut Hurlebuschille lisäksi hyvin palkatun aseman urkurina Tukholman saksalaisesta kirkosta. Tätä asemaa Hurlebusch ei kuitenkaan saanut, joten hänen jaksonsa Ruotsissa osoittautui pettymykseksi. Hän palasikin Saksaan jo huhtikuussa 1725. Ruotsin-aikanaan Hurlebusch kuitenkin oli säveltänyt kaksi kantaattia, jotka oli esitetty tammikuussa 1725.

Hurlebusch sävelsi vuonna 1727 oopperan *Flavio Cuniberto*. Hän tienasi elantonsa kymmenen vuoden ajan musiikkia opettamalla. Hurlebusch matkusti vuonna 1742 Amsterdamiin, jossa hän sai paikan Oude Kerkin urkurina. Hänelle myönnettiin Alankomaiden kansalaisuus vuonna 1743. Hurlebusch sai oikeuden musiikin painamiseen vuonna 1746. Hän kuoli Amsterdamissa vuonna 1765 ja tuli haudatuksi Oude Kerkin hautausmaalle.

Hurlebuschin oopperat ovat kadonneet. Hänen tuotantoonsa kuuluu kuitenkin myös kantaatteja, erilaisia vokaalisävellyksiä, kosketinsoitinmusiikkia ja konserttoja.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* IMSLP: nuotteja
Akseli Mäkinen

**Akseli Mäkinen** (s. 23. toukokuuta 2002 Kouvola) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue KooKoossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.

## Ura
Mäkinen on KooKoon kasvatti. Hän oli kaudella 2017–2018 C-nuorten SM-karsinnoissa joukkueensa paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 17+30=47. Kaudella 2018–2019 Mäkinen oli KooKoon B-nuorten paras pistemies tehoilla 13+22=35. Hän sijoittui 105 minuutillaan koko B-nuorten SM-sarjan jäähypörssissä toiseksi HIFK:n Roope Turusen jälkeen. 

Kaudella 2021–2022 Mäkinen nousi KooKoon U20-joukkueen kapteeniksi. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 29+20=49 sekä sisäisen tehotilaston lukemalla +20. Kaudella 2022–2023 Mäkinen oli KooKoon toiseksi paras pistemies Jesse Nurmen jälkeen tehoilla 15+30=45, joilla hän sijoittui U20 SM-sarjan pistepörssissä yhdeksänneksi.

Kaudeksi 2023–2024 Mäkinen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Mestis-joukkue Imatran Ketterään. Hänen tulokaskautensa toi runkosarjassa 48 runkosarjaottelussa tehot 19+26=45, joilla Mäkinen oli joukkueen toiseksi paras pistemies Miku Ronkaisen jälkeen. Pudotuspeleissä hän teki 14 ottelussa tehot 7+8=15, joilla Mäkinen jakoi Ketterän sisäisen pistepörssin voiton Ossi-Petteri Jaakolan kanssa ja sisäisen maalipörssin voiton Anrī Ravinskisin kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Tammikuussa 2024 Ketterän vuokrasi Mäkisen ja Ossi-Petteri Jaakolan yhden ottelun mittaisilla sopimuksilla KooKoon SM-liigajoukkueeseen, kun joukkue kärsi flunssa-aallosta ja loukkaantumisista. Mäkinen teki liigadebyyttinsä 24. tammikuuta 2024 vieraissa JYPiä vastaan, kun KooKoon kokoonpanosta puuttui peräti kymmenen hyökkääjää ja kaksi puolustajaa. Hänet merkittiin KooKoon kolmossentteriksi laidoilleen Matic Török sekä hänen kanssaan Ketterässä pelaava Ossi-Petteri Jaakola. Mäkinen sai ottelussa jääaikaa lopulta 15.14 minuuttia. Hän sai myös kakkossyöttöpisteen Eero Teräväisen tekemään 4–4-tasoitusmaaliin. Mäkinen sai myös yhden kahden minuutin jäähyn väkivaltaisuudesta.

Mäkinen palasi kaudeksi 2024–2025 1+1-vuotisella sopimuksella KooKoohon. Hän teki liigauransa avausmaalin kauden viidennessä ottelussaan 9. lokakuuta 2024 Porin Ässiä vastaan. Jari Lantta valitsi Mäkisen ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi. Hän pelasi tulokaskautensa aikana 31 runkosarjaottelua tehopistein 2+4=6. Mäkinen ei kuitenkaan mahtunut pudotuspeleissä kertaakaan KooKoon kokoonpanoon. Hän kauden aikana myös seitsemän ottelua lainalla Ketterän Mestis-joukkueessa tehden niissä tehot 8+4=12. Maaliskuussa 2025 KooKoo käytti Mäkisen sopimuksessa olleen option.

Jouluaattona 2025 Mäkinen teki KooKoon kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen kevääseen 2028 saakka.

## Muuta
Mäkinen on maininnut esikuvakseen Steven Stamkosin.

## Tilastot

## Lähteet
*
*
*

### Viitteet
Microsoft Gaming

**Microsoft Gaming** on Microsoftin Xbox-pelikonsoleita ja tietokonepelejä tuottava divisioona.

Microsoft perusti osaston vuonna 2022 osana aikeitaan ostaa Activision Blizzard. Sen johtoon tuli Phil Spencer, joka johti Xbox-tuotesarjaa jo vuodesta 2014. Xbox-liiketoiminta oli vuoteen 2017 asti Windows-divisioonan alainen. Tuon jälkeen Spencer nousi Microsoftin ylijohtoon ja vastaa suoraan toimitusjohtaja Satya Nadellalle. Microsoft julkaisi ensimmäisen Xbox-konsolin jo 2001. Kilpailu Sonyn ja Nintendon taholta oli kovaa ja Microsoft kamppaili saadakseen konsolin voitolliseksi. Tämä onnistui viimein hintoja laskemalla, ja vuonna 2010 Xboxin toisen sukupolven konsolista Xbox 360 tuli käytetyin konsoli Yhdysvalloissa. Dumppaushinnoittelu laski edelleen Microsoftin Entertainment and Devices -divisioonan tulosta.

Microsoft pelistudiosta Microsoft Game Studios tuli vuonna 2019 Xbox Game Studios.

Kolmas Gaming-divisioonan osa on ZeniMax Media, johon kuuluu pelijulkaisija Bethesda Softworks. Microsoft osti ZeniMax Media vuonna 2020 7,5 miljardin käteishintaan. Sen peleihin kuuluvat The Elder Scrolls -pelisarja, Fallout ja Id Softwaren Doom ja Quake-sarjat.

## Lähteet
Jorrel Hato

**Jorrel Hato** (s. 7. maaliskuuta 2006 Rotterdam) on alankomaalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Chelseaa. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja tai vasen laitapuolustaja.

## Seurajoukkueura

### Ajax
Rotterdamissa syntynyt Hato liittyi Ajaxin junioriakatemiaan vuonna 2018 pelattuaan ensin kotikaupunkinsa IJVV De Zwerversissä ja Sparta Rotterdamissa. 

Ensimmäistä kertaa miesten tasolla Hato pelasi 4. marraskuuta 2022 Eerste Divisien ottelussa Dordrechtiä vastaan edustaessaan Ajaxin reservijoukkuetta Jong Ajaxia. Ajaxin edustusjoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä 11. tammikuuta 2023 KNVB-cupin toisen kierroksen ottelussa Den Boschia vastaan. Kaudella 2022–2023 Hato pelasi Ajaxin edustusjoukkueessa 11 pääsarjaottelua ja neljä KNVB-cupin ottelua. 

Marraskuussa 2023 Hatosta tuli 17 vuoden ja 250 päivän ikäisenä Ajaxin seurahistorian kaikkien aikojen nuorin kapteenina toiminut pelaaja. Ensimmäisen maalinsa Ajaxissa Hato teki 25. marraskuuta 2023 Vitesseä vastaan. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 33 Eredivisien ottelua, kuusi Eurooppa-liigan ottelua ja neljä Konferenssiliigan ottelua. 

Kaudella 2024–2025 Hato pelasi 31 Eredivisien ottelua, joissa hän teki kaksi ja syötti kuusi maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi 11 ottelua.

### Chelsea
Elokuussa 2025 Hato siirtyi Ajaxista englantilaisseura Chelseaan reilun 44 miljoonan euron siirtosummalla. Hän allekirjoitti Chelsean kanssa vuoteen 2032 ulottuvan sopimuksen.

## Maajoukkueura
Hato pelasi vuosina 2021–2023 Alankomaiden alle 16- ja alle 17-vuotiaiden maajoukkueissa. Alankomaiden alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa Hato pelasi ensimmäistä kertaa syyskuussa 2023. Hän edusti Alankomaita alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2025, joissa hän pelasi täydet minuutit jokaisessa viidessä Alankomaiden ottelussa. 

Hato pelasi ensimmäistä kertaa Alankomaiden A-maajoukkueessa 21. marraskuuta 2023 EM-karsintaottelussa Gibraltaria vastaan, jossa hän tuli vaihdosta kentälle Virgil van Dijkin tilalle ottelun toiselle puoliajalle. Hän antoi ottelussa maalisyötön Cody Gakpon tekemään 6–0-maaliin. Elokuun alkuun 2025 mennessä hän on pelannut kuusi A-maaottelua.

## Muuta
Hatolla on curaçaolaisia sukujuuria.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Ignazio Fiorillo

**Ignazio Fiorillo** (11. toukokuuta 1715 Napoli – kesäkuu 1787 Fritzlar) oli italialainen säveltäjä.

Fiorillo opiskeli Francesco Duranten ja Leonardo Leon johdolla Napolissa. Hänen ensimmäinen oopperansa oli *Mandane* (1736). Sitä seurasivat *Artimene* (1738), *Partenope nell' Adria* (1738) ja *Il Vincitor di se stesso* (1741). Fiorillo teki kiertävää työtä teatterikapellimestarina. Vuonna 1754 hänet nimitettiin hovikapellimestariksi Braunschweigiin ja vuonna 1762 Kasseliin. Hän sävelsi useita saksankielisiä oopperoita Braunschweigissa ja kolme italiankielistä oopperaa Kasselissa. Fiorillo jäi eläkkeelle vuonna 1780.

Fiorillon tuotantoon kuuluu oopperoiden lisäksi muun muassa oratorio *Isacco* ja requiem. Myös hänen pojastaan Federigo Fiorillosta tuli säveltäjä.

## Lähteet
Rönsyleimu

**Rönsyleimu** (*Phlox stolonifera*) on monivuotinen 10–20 cm korkea ruohokasvi, joka leviää maanpinnan lähellä kasvavien, juurtuvien versojensa (stoloneiden) avulla. Kasvilla on vastakkainasettuvat, kapeat lehdet ja pienet, viisilukuiset kukat, jotka voivat olla eri sävyjä vaaleanpunaisesta purppuraan.

Rönsyleimu on alkuperältään Pohjois-Amerikasta ja se kasvaa luontaisesti kosteissa metsissä, niityillä, ojien varsilla ja muilla kosteilla alueilla. Kasvupaikkana suosii kosteaa multavaa ja puolivarjoista paikkaa ph mieluiten happaman puolella.

## Maanpeitekasvina
Rönsyleimua käytetään usein maanpeitekasvina pihoilla ja puutarhoissa sen matalan kasvutavan ja leviävien rönsyjen vuoksi. Rönsyleimu muodostaa tiheitä kasvustoja ja peittää tehokkaasti maanpinnan, estäen rikkakasvien kasvua ja säilyttäen kosteutta maaperässä. Se myös tuottaa kukintoja, jotka voivat olla vaaleanpunaisia, punaisia, purppuranpunaisia tai valkoisia.

## Lähteet