open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sachsenheim

**Sachsenheim** on kaupunki Baden-Württembergin osavaltiossa lounaisessa Saksassa. Se sijaitsee piirikuntansa luoteisosassa Stuttgartin suurkaupunkialueella.

## Maantiede
Sachsenheim sijaitsee noin 23 kilometriä Stuttgartista pohjoisluoteeseen.

## Historia
Großsachsenheim sai kaupunkioikeudet 1495. Kolmikymmenvuotinen sota (1618–1648) oli kaupungille kohtalokas ja se toipui siitä hitaasti. Väkiluku oli vähentynyt olennaisesti. Rautatieyhteyden saaminen 1853 oli kaupungille onnenpotku: teollistuminen pääsi vauhtiin. Kleinsachsenheim puolestaan mainitaan ensi kerran 1240 nimellä Sachsenheim minor. 1900-luvulla siitä kehkeytyi kunta, josta käytiin töissä lähikaupungeissa, kuten Stuttgartissa. Hohenhaslach on mainittu jo vuonna 800. Ochsenbach ilmestyy aikakirjoihin 1290. Ochsenbachissa on pitkät perinteet viininviljelylle ja laajat metsäalueet mahdollistavat myös metsätalouden. Spielbergin kirjoitettu historia alkaa vuodesta 1332. Sen alueella ammuttiin 1847 Württembergin viimeinen villi susi. Häfnerhaslachista on ensimmäinen asiakirjamaininta vuodelta 1138.

Nykyinen Sachsenheim on ollut olemassa vuodesta 1973. Naapurikunnat Groß- ja Kleinsachsenheim liittyivät toisiinsa jo 1971.

Sachsenheimin historiallisia rakennuksia on muun muassa vesilinna Wasserschloss Großsachsenheim. Sen tarina alkaa 1300-luvulta.

## Talous ja liikenne
Sachsenheimissa toimii muun muassa Winkels Gruppe (juomalogistiikka) ja REKO GmbH (jätteiden kierrätys). Matka Sachsenheimin rautatieasemalta (Bahnhof Sachsenheim) Stuttgartin päärautatieasemalle on noin 30 kilometriä luoteeseen. Lähin moottoritie on Bundesautobahn 81, josta on yhteys Bundesstraße 27:lle.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Sachsenheim, Baden-Württemberg, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Hissjön

**Hissjön** on taajama Uumajan kunnassa Västerbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 485 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Soi, sieluni, soi!

**Soi, sieluni, soi!** on suomalaisen iskelmälaulaja Tapani Kansan yhdeksäs, vuonna 1980 julkaistu studioalbumi. Levyllä Kansa laulaa M. A. Nummisen runoilijoiden teksteihin säveltämiä kappaleita, joihin Seppo Hovi on tehnyt sovitukset.

Albumi ei saavuttanut suurta mainetta ja on nykyään jäänyt vähälle huomiolle Kansan diskografiasta. CBS julkaisi albumin vinyylilevynä ja C-kasettina.

## Kappaleet
Kaikki sävellykset M. A. Numminen ja sovitukset Seppo Hovi.

; A-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

; B-puoli
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Tekijät
### Muusikot
* Tapani Kansa – laulu
* Seppo Hovi – orkesterin johto, piano ja harmonikka
* Heikki Laurila – kitarat (6, 12)
* Matti Koskiala – rummut ja lyömäsoittimet (1, 7)
* Erkki Karjalainen – trumpetti (”Sirkusdraama”)

; Jousisoittimet
* Jussi Pesonen, Juhani Tiainen ja Jorma Ylönen – 1. viulut (1, 5, 7)
* Jouni Heinonen, Pertti Kiri ja Jorma Rahkonen – 1. viulut (3, 9, 11, 12)
* Heikki Hämäläinen, Yrjö Lasonpalo ja Seppo Rautasuo - 2. viulut (1, 5, 7)
* Erkki Hiltunen, Erkki Lasonpalo ja Seppo Suikkanen – 2. viulut (3, 9, 11, 12)
* Veikko Lipponen ja Mauri Pietikäinen – alttoviulut (1, 5, 7)
* Lauri Laasonen ja Seppo Ristolainen – alttoviulut (3, 9, 11, 12)
* Veli-Pekka Bister ja Jaakko Raulamo - sellot (1, 5, 7)
* Olli Kangas ja Risto Poutanen – sellot (3, 9, 11, 12)
* Jorma Katrama – kontrabasso (1, 5, 7)
* Kari Jussila – kontrabasso (3, 9, 11, 12)

### Tuotanto
* MAN Productions – tuotanto
* Markus Vikstedt – äänitysteknikko (äänitetty Soundtrack Studiossa, Helsingissä 12. – 22. toukokuuta 1980)
* Ilmari Kostiainen – valokuvat
* Tapio Vapaasalo – ulkoasu

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Whistle

**Whistle** voi tarkoittaa ainakin seuraavia:

## Musiikki
* ”Whistle”, Blackpinkin kappale vuodelta 2016
* ”Whistle”, Flo Ridan kappale vuodelta 2012

## Sukunimenä
* Rob Whistle (s. 1961), kanadalainen jääkiekkoilija
Kangaatsiaq

**Kangaatsiaq** on Qeqertalikin kunnassa sijaitseva kaupunki Grönlannissa. Vuonna 2023 kaupungin väkiluku oli 507. 'Kangaatsiaq' on grönlantia ja tarkoittaa 'pientä niemekettä', ja kaupunki onkin rakentunut niemelle. Kangaatsiaq ei ole ikinä ollut tanskalaisten siirtokuntana, eikä sillä siten ole tanskankielistä nimeä. Kangaatsiaq on Grönlannin viimeisin kaupunkiaseman saanut asutuskeskus sekä Qeqertalikin pienin kaupunki.

Kangaatsiaqin kaupunkikuva on omakotitalovoittoinen. Kaupungissa on yksi kauppa sekä muutama kioski, minkä lisäksi siellä on päiväkoti, koulu sekä ammattikoulu. Suurin osa väestöstä työskentelee julkisella sektorilla, mutta myös kalastus on merkittävä elinkeino. Kangaatsiaqissa on Royal Greenlandin tehdas, joka työllistää parhaimmillaan 25 henkilöä.

## Liikenne
Kangaatsiaqissa ei ole lentokenttää. Talvisin kaupunkiin on viikoittainen Air Greenlandin liikennöimä helikopteriyhteys Aasiaatista. Kaupunkiin on mahdollista päästä Disko Line -laivalla, minkä lisäksi Royal Arctic Line toimittaa kaupunkiin tavaraa. Kangaatsiaqissa ei ole julkista liikennettä eikä takseja. Koirareet ja moottorikelkat ovat yleisiä kulkuvälineitä talvella.

## Lähteet
Katarina Sandström

**Anna Hiruth Katarina Sandström** (s. 20. maaliskuuta 1974 Addis Abeba, Etiopia) on ruotsalainen  toimittaja ja uutisankkuri. Hän on juontanut SVT:n iltauutislähetystä *Rapportia* vuodesta 2000.

## Yksityiselämä
Sandström syntyi Addis Abebassa, Etiopiassa, ja hänet adoptoitiin Ruotsiin kahdeksan kuukauden iässä. Hän varttui Västerbottenin Tavelsjössä.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Klaus Høeck

**Klaus Høeck** (s. 27. marraskuuta 1938 Kööpenhamina) on tanskalainen runoilija, joka edustaa järjestelmärunoutta. Hänen esikoisteoksensa *Yggdrasil* ilmestyi vuonna 1966, ja sen jälkeen hän on julkaissut yli kolmekymmentä teosta. Høeck on vuodesta 1989 ollut Tanskan akatemian jäsen.
## Teoksia

* *Yggdrasil* (1966)
* *Rejse I–V* (viisi osaa, 1971–1973)
* *Pentagram* (1976)
* *Projekt Perseus* (1976)
* *Ulrike Marie Meinhof* (1977)
* *Dylan Forever* (1979)
* *Canzone* (1981)
* *Hjem* (1985)
* *Heptameron* (1989)
* *1001 digt* (1995)
* *In nomine* (2001)
* *Hsieh* (2004)
* *Heartland* (2006)
* *Palimpsest over et århundrede* (2008)
* *Live* (2012)
* *Legacy* (2015)

## Lähteet
Senya

**Senya** eli **Senja Myller** on Klaukkalasta kotoisin oleva suomalainen rap- ja R&B-artisti. Hänet tunnetaan erityisesti vuonna 2024 julkaistusta läpimurtosinglestään "Ikoni".

Missiokseen Senya on monesti maininnut itsevarmuuden jakamisen kuuntelijoilleen sekä "Main character" eli päähenkilöasenteen toteuttamisen omassa musiikissaan.

Myller on kertonut innostuksestaan musiikkiin lapsesta asti. Hänen suvussaan musiikkia on arvostettu ja muusikon ammatti on tullut tutuksi muun muassa hänen isoisänsä Reijo Taipaleen kautta. Aikaisemmin tanssia harrastaneena ja usean instrumentin hallitsevana artistina Senyalla on todella musikaalinen tausta. 
## Lähteet
Seymour Martin Lipset

**Seymour Martin Lipset** (18. maaliskuuta 1922 New York, New York – 31. joulukuuta 2006 Arlington, Virginia) oli yhdysvaltalainen sosiologi ja politiikan tutkija. Hän oli johtava demokratian ja yhdysvaltalaisen ekseptionalismin tutkija. Lipset oli nuoruudessaan trotskilainen, mutta tuli myöhemmin pidetyksi yhtenä ensimmäisistä uuskonservatiiveista.

Lipset syntyi juutalaisille vanhemmille, jotka olivat lähteneet Venäjältä tsaarin aikana. Hän sai kandidaatin arvon City College of New Yorkista ja väitteli vuonna 1948 filosofian tohtoriksi Columbian yliopistosta. Lipset luennoi Toronton yliopistossa vuosina 1946–1948 ja oli sitten apulaisprofessori Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssä vuoteen 1950. Hän työskenteli Columbian yliopistossa vuosina 1950–1956 ja oli sitten Kalifornian yliopiston (Berkeley) sosiologian professori vuoteen 1966 saakka. Vuodesta 1966 Lipset oli Harvardin yliopiston professori ja sitten vuodesta 1975 Stanfordin yliopiston Hoover-instituutin politiikan tutkimuksen sekä sosiologian professori. Hän opetti lisäksi George Masonin yliopistossa.

Lipsetin ensimmäinen kirja oli *Agrarian Socialism: The Cooperative Commonwealth Federation in Saskatchewan* (1950). Vuodelta 1960 on klassikkokirja *Political Man: The Social Bases of Politics*, joka Lipsetin kuolemaan mennessä oli käännetty kahdellekymmenelle kielelle. Lipset toimi American Sociological Associationin ja American Political Science Associationin puheenjohtajana. Hän tarkasteli muun muassa kysymystä siitä, miksi Yhdysvaltoihin ei ollut muodostunut kestävää sosialistista puoluetta toisin kuin muihin länsimaisiin demokratioihin. Hän selitti tätä muun muassa Yhdysvaltain heterogeenisyydestä aiheutuneella sosiaalisen luokan heikkoudella. Lipsetin mukaan luokkarakenteen puute tai heikkous sekä individualistinen ja valtiovastainen kulttuuri olivat tehneet Yhdysvalloista taloudellisesti dynaamisen ja meritokraattisen. Lipset katsoi demokratian kuitenkin edellyttävän instituutioita, jotka ylläpitävät näkemyseroja legitimiteetin ja konsensuksen säilyttäen.

Lipset oli mukana kirjoittamassa teosta *It Didn‘t Happen Here: Why Socialism Failed in the United States* (2001). Kuusi kuukautta sen julkaisun jälkeen hän vammautui aivoverenkiertohäiriön seurauksena. Lipset sai kolme lasta avioliitosta Elsie Braunin (k. 1987) kanssa. Myöhemmin hän solmi uuden avioliiton, joka päättyi hänen kuolemaansa vuonna 2006.

## Lähteet
Voivatko sotilaatkin kuulua autuaalliseen säätyyn

**Voivatko sotilaatkin kuulua autuaalliseen säätyyn** () on reformaattori Martti Lutherin kirja vuodelta 1526.

Kirja sai alkunsa heinäkuussa 1525 Lutherin keskustellessa eversti Assa von Kramin kanssa sotamiehen ammatin soveltuvuudesta kristitylle. Luther erottelee kolme sodan lajia (ylempien sota alempia vastaan – alempien sota ylempiään vastaan – vertaisten sota toisiaan vastaan). Kyseessä on samalla Lutherin kannanotto oikeutetusta sodasta. Kirjoitus on myös tärkeä Lutherin regimenttiopin lähde.

## Saksankielinen alkuteksti
*Lutherin teosten Weimarin laitos (WA) 19: 616–662.
## Suomenkielinen teos
*Voivatko sotilaatkin kuulua autuaalliseen säätyyn. (Lutherin valitut teokset 3. WSOY 1959, 1983)
## Lähteet

## Aiheesta muualla
*Whether Soldiers, Too, Can Be Saved 
*Whether Soldiers, Too, Can Be Saved
Antti Oksanen (tutkimusprofessori)

**Antti Oksanen** on suomalainen eläinlääkäri, joka työskentelee Ruokaviraston Oulun yksikön tutkimusprofessorina ja yksikön johtajana. Tätä aiemmin hän oli Eviran tutkimusprofessori.

Oksasen tutkimukset käsittelevät villieläinten terveyttä, erityisesti arktisen alueella ja villieläimissä esiintyviä loiseläimiä. Hänen mukaansa jotkut villieläimissä esiintyvät loiset voivat aiheuttaa ihmiselle ja kotieläimille vakavia tauteja. Oksasen vastuulla on kansallinen parasitologian vertailulaboratorio.
Oksanen on ollut tiedotusvälineiden haastateltavana useissa villieläinten epidemioita tai epätyypillisiä eläinkuolemia käsittelevien uutisten yhteydessä (esim. ).

Oksanen väitteli eläinlääketieteen tohtoriksi Helsingin yliopistossa. Hänen englanninkielinen väitöskirjatyönsä (1999) käsitteli porojen loislääkitystä ja oli otsikoitu *Endectocide treatment of the reindeer*.

## Lähteet
Il Giornale

**Il Giornale** on italialainen oikeistokonservatiivinen sanomalehti. Sen perusti Indro Montanelli vuonna 1974 ja se ilmestyy päivittäin.
## Lähteet

## Aiheesta muualla
Brännland

**Brännland** on taajama Uumajan kunnassa Västerbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 363 asukasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Dan Park

**Dan Park** (synt. **Dan Appelblad**; s. 1968 Uumaja) on ruotsalainen katutaiteilija. Hänet tunnetaan poliittisesti kantaaottavista julisteista, jotka ovat usein olleet rasistisia, ja hänet on toistuvasti tuomittu viharikoksista. Ensimmäisen tuomionsa hän sai vuonna 1996 kuljettuaan uumajalaisessa kauppakeskuksessa päällään pilottitakki, jossa oli natsisymboleita. Vuonna 2014 hänet tuomittiin kuuden kuukauden vankeuteen. Dan Park oli ehdolla vuoden 2024 europarlamenttivaaleissa Folklistan-yhteislistalla. Hän kertoi tavoitteekseen kumota vihapuhelait.
## Lähteet
Il Foglio

**Il Foglio** on italialainen sanomalehti, jonka perusti entinen Silvio Berlusconin hallituksen ministeri Giuliano Ferrara vuonna 1996. Lehti on hyvin ohut, ja Ferrara on kuvannut sitä ”journalismin luksustuotteeksi”.

Vuodesta 2015 lähtien lehden päätoimittajana on toiminut Claudio Cerasa, joka alkoi työskennellä lehdelle kymmenen vuotta vaikaisemmin.

Maaliskuussa 2025 *Il Foglio* julkaisi maailman ensimmäisen tekoälyn kirjoittaman sanomalehden. Toimittajat pyysivät tekoälyä kirjoittamaan artikkeleita tietyistä aiheista ja antoivat sen valita myös otsikot ja nostot sekä laatia tiivistelmät. Kokeilun tarkoituksena oli nostaa esiin tekoälyn haaste journalismille. Artikkelit olivat kieliopillisesti moitteettomia, mutta niissä ei esimerkiksi siteerattu ketään. Yleisönosastolla julkaistussa ”mielipidekirjoituksessa” tekoäly pohti, tuleeko ihmisistä tarpeettomia tekoälyn myötä. Kirjoituksen mukaan tekoäly on hieno keksintö, mutta se ei vielä osaa esimerkiksi tilata kahvia.
## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Lehden verkkosivut
Sussexin yliopisto

**Sussexin yliopisto** () on julkinen yliopisto, joka sijaitsee Falmerissa, East Sussexin kreivikunnassa, Englannissa. Se sijaitsee pääosin Brightonin ja Hoven kaupungissa. Yliopiston kampusalueen ympärillä on South Downsin kansallispuisto. Yliopisto sai kuninkaallisen peruskirjansa elokuussa 1961.

Yli kolmasosa opiskelijoista on jatko-opiskelijoita, ja noin kolmasosa henkilökunnasta on kotoisin Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolelta. Yliopiston lähes 20&nbsp;000 opiskelijasta ja 1000 henkilökunnan jäsenestä noin kolmannes on ulkomaalaisia yli 140 eri maasta. Laitoksen vuotuiset tulot tilikaudella 2023–2024 olivat 379,6 miljoonaa puntaa, josta 39,9 miljoonaa puntaa tuli tutkimusapurahoista ja sopimuksista, ja menot olivat 291,3 miljoonaa puntaa.

Yliopiston henkilökuntaan kuuluu viisi nobelistia, 15 Royal Societyn jäsentä, 10 British Academyn jäsentä, 24 sosiaalitieteiden akatemian (Academy of Social Sciences) jäsentä ja yksi Crafoord-palkinnon saaja. Vuoteen 2011 mennessä useat sen henkilökunnan jäsenistä olivat saaneet Royal Society of Literature -palkinnon, Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsenyyden ja Bancroft-palkinnon. Alumneihin kuuluu valtionpäämiehiä, diplomaatteja, poliitikkoja, merkittäviä tiedemiehiä sekä aktivisteja.

## Lähteet
Lakto-ovo-vegetarismi

**Lakto-ovo-vegetarismi** (tai **ovo-lakto-vegetarismi**) on ruokavalio ja vegetarismin muoto, jossa kiellettynä ruoka-aineina ovat eläimen liha- ja kalatuotteet, mutta siinä sallitaan eläinperäisten tuotteiden, kuten maitotuotteiden ja kananmunien käyttö. Lakto-ovo-vegetarismi sisältää muun muassa kasvipohjaisista ainesosista, kuten vihanneksista, juureksista, marjoista, hedelmistä, perunoista, ja viljavalmisteista koostuvia ruokia. Lakto-ovo-vegetaariseen ruokavalioon sisältyy edellä mainittujen lisäksi myös kananmunat, kun taas pelkässä laktovegetaarisessa ruokavaliossa kananmunia ei käytetä.

Lakto-ovo-vegetarismi on yleistä länsimaisten vegetarististien keskuudessa. Se eroaa esimerkiksi pescovegetarismista siinä, että kalaa ja muita mereneläviä ei sallita. 

Intiassa lakto-ovo-vegetaristeja kutsutaan toisinaan *eggetarian*-nimityksellä, koska siellä termi *vegetarismi* viittaa usein pelkästään laktovegetarismiin.

## Etymologia
Nimitys *lakto-ovo-vegetarismi* tulee kahden latinankielisen sanan yhdistelmästä: *lac* tarkoittaa maitoa ja *ovum* munaa. Englanninkielinen termi *vegetarianism* kuvaa puolestaan ruokavaliota, joka perustuu kasviksia sisältäviin ainesosiin.

## Lähteet
Iranin ilmatieteen laitos

**Iranin ilmatieteen laitos** tai täsmällisemmin **Iranin islamilaisen tasavallan ilmatieteellinen organisaatio** (, ; lyhennys **IRIMO**) on Iranin Iranin kansallisesta operatiivisesta ilma- ja ilmastotieteestä vastaava valtiollinen tutkimus- ja palvelulaitos. Laitosta on vuodesta 2019 lähtien johtanut liikenne- ja kaupunkisuunnitteluministeriön varaministeri, tohtori Sahar Tajbakhsh Mosalman, joka myös edustaa Irania Maailman ilmatieteen järjestössä.

Muuttuvassa ilmastossa ja äärisäiden toteajana se on Iranin kansallinen asiantuntijaviranomainen. Esimerkiksi heinäkuussa 2024 IRIMO kertoi maassa vallinneista poikkeuksellisen korkeista lämpötiloista. Tuolloin 178 iranilaista sääasemaa raportoi yli 40 celsiusasteen lämpötiloista.

Iranin ilmatieteen laitoksen päätoimipiste sijaitsee Teheranissa. Joitain vuosia sitten, laitoksen palveluksessa oli runsas 2&nbsp;600 henkilöä. Katto-organisaationa toimivalla laitoksella on maan kattava, verraten itsenäisten aluetoimistojen tai -yksiköiden verkosto. Kullakin yhtä tai useampaa maakuntaa palvelevalla toimipistellä on myös omat verkkosivustonsa. Esimerkkeinä olkoot Teheranin, Golestanin, Kordestānin ja Qomin provinssien ilmatieteelliset toimipisteet. 

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Iran's meteorology, most advanced one in Asia (10.12.2020)  (iranpress.com)
Β-arrestiini 1

**B-arrestiini 1** (tunnetaan myös nimillä **beta-arrestiini 1** ja **ARRB1**) on proteiini, jota ihmisellä koodaa *ARRB1*-geeni.

## Toiminta
B-arrestiini 1 kuuluu arrestiineihin, jotka osallistuvat G-proteiinikytkentäisten reseptorien (GPCR) säätelyyn. Arrestiinit toimivat GPCR:ien agonistivälitteisen desensitisaation välittäjinä, mikä vähentää solujen reaktiota hormonien, välittäjäaineiden ja muiden signaalimolekyylien stimulaatioon. B-arrestiini 1 sijaitsee solun sytosolissa ja toimii kofaktorina beta-adrenergisen reseptorikinaasin (BARK) ohjaamassa beta-adrenergisten reseptorien desensitisaatiossa.

Keskushermoston lisäksi proteiinia esiintyy runsaasti ääreisverenkierron leukosyyteissä, mikä viittaa sen kytkökseen immunivasteen säätelyssä. Vaihtoehtoisesti silmukoituja transkriptioprosesseja, jotka koodaavat eri isoformeja, on myös kuvattu, mutta niiden tarkkaa tehtävää ei ole vielä täysin ymmärretty.

B-arrestiini 1 toimii myös adapteriproteiinina, joka yhdistää reseptoreita klatriinivälitteiseen endosytoosiin ja osallistuu G-proteiineista riippumattomiin signalointireitteihin.

## Vuorovaikutukset
B-arrestiini 1 vuorovaikuttaa muun muassa seuraavien proteiinien kanssa:
* ARF6
* PTHLH
* DVL2
* Mdm2
* OPRD1
* RALGDS

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* UniProt: ARRB1 (englanniksi)
* NCBI Gene: ARRB1 (englanniksi)
ARF6

**ADP-ribosylointitekijä 6** (**ARF6**) on ADP-ribosylaatiotekijöiden proteiiniperheeseen kuuluva GTP:tä sitova proteiini. ARF6:lla on useita solunsisäisiä tehtäviä, jotka liittyvät biologisten kalvojen ja kalvojen läpäisevien proteiinien kuljetukseen. ARF6:n erityistehtäviin kuuluu plasmakalvon proteiinien endosytoosi sekä vähäisemmässä määrin niiden kierrätys takaisin plasmakalvolle.

## Lähteet
Seagulls

**Seagulls** (seagull = ) tarkoittaa muun muassa seuraavia:

* Helsinki Seagulls, suomalainen koripalloseura
* Damn Seagulls, vuonna 1997 perustettu suomalainen rock-, soul- ja punk-yhtye
* Steve ’n’ Seagulls, vuonna 2010 perustettu suomalainen country-yhtye
* A Flock of Seagulls, brittiläinen synthpop-yhtye

## Katso myös
* Seagull
Ahti Reijonen

**Teemu Ahti Tapio Reijonen** (12. helmikuuta 1933 Liperi – 27. huhtikuuta 2021 Joensuu) oli suomalainen yritysjohtaja ja tekstiiliteknologian professori.

Ahti Reijonen syntyi opettajien Arthur Reijonen ja Kerttu Lavikainen perheeseen. Hän avioitui 1956 hammaslääkäri Pirkko Liisa Marjatta Elon kanssa. Reijonen tuli ylioppilaaksi Varkauden yhteislyseosta 1951 ja valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1955 ja tekniikan lisensiaatiksi 1963.

Reijonen oli Porin Puuvillan kutomon insinööri 1955–1958, Finlayson-Forssan insinööri  1961–1964 ja Finlayson-yhtymän kehityspäällikkö 1966–1971 ja johdon erikoistehtävissä 1971–1975. *Tekniikan Aikakauslehden* erikoistoimittaja hän oli 1959–63 ja päätoimittaja 1964–1966. Teknillisen korkeakoulun tekstiiliteknologian assistenttina Reijonen toimi 1958–1961, vt. professorina 1969–1971 ja professorina 1971–1977. Tampereen teknillisessä korkeakoulussa hän oli tekstiiliteknologian professori 1977–1998. Reijosella oli lisäksi useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä.

## Lähteet
Elias Syrjä

**Elias Syrjä** (s. 28. elokuuta 1998) on suomalainen freestylehiihtäjä, joka kilpailee slopestylessa ja big airissa. Hän on big airin MM-mitalisti. Hän edustaa Freestyleseura Moebiusta.

Syrjä sijoittui Park Cityn MM-kilpailuissa 2019 big airissa 21:nneksi ja slopestylessa 22:nneksi. Bakurianin MM-kilpailuissa 2023 hän oli slopestylessa yhdestoista ja big airissa 28:s. Engadinin MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti big airissa hopeaa ja sijoittui slopestylessa 15:nneksi. Milano–Cortinan olympialaisissa 2026 hän oli slopestylen karsinnassa kolmastoista, eli karsiutui ensimmäisenä loppukilpailusta. Big airin karsinnassa hän oli viidestoista.

Syrjä kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Cardronassa elokuussa 2017. Toisessa maailmancupkilpailussaan, Milanon big airissa marraskuussa 2017, hän sijoittui seitsemänneksi ja kaksi viikkoa myöhemmin Mönchengladbachin big airissa neljänneksi. Hän on sijoittunut big airissa neljänneksi myös Destnessä helmikuussa 2020, Churissa lokakuussa 2024 ja Kreischbergissä tammikuussa 2025, ja se on edelleen hänen paras maailmancupsijansa. Big airin maailmancupin kokonaispisteissä hän sijoittui viidenneksi kausilla 2017–2018 ja 2019–2020, seitsemänneksi kaudella 2024–2025, kahdeksanneksi kaudella 2023–2024 ja kymmenenneksi kaudella 2018–2019.

## Lähteet
Johanna Suomi

**Johanna Marianna Suomi** (s. 24. joulukuuta 1976 Helsinki) on suomalainen kemian tohtori, joka työskentelee Ruokaviraston tutkimusprofessorina elintarvikkeiden riskejä arvioiden. Hänet nimitettiin tutkimusprofessorin tehtävään viisivuotiskaudeksi 2022–2027. Suomen tieteellinen toiminta keskittyi vuoteen 2011 asti analyyttiseen kemiaan ja sen jälkeen hän paneutui elintarviketurvallisuuteen.

Suomi on tuonut tiedotusvälineissä esille muun muassa kalan syömisen positiivisia terveysvaikutuksia ja suositellut runsaampaa kotimaisen kalan syömistä. Vaikka kaloista voidaan mitata periaatteessa haitallisia aineita kuten PFAS-yhdisteitä, viikottaisen kalansyömisen hyödyt ovat 75-kertaiset laskennallisiin haittoihin verrattuna. Kalaa voi syödä huoletta ainakin kahdesti viikossa; ainakin 200 grammaa syödystä kalasta olisi hyvä olla rasvaista kalaa kuten lohta, muikkua tai lahnaa.
 
Suomi kirjoitti ylioppilaaksi Töölön yhteiskoulussa 1995 ja valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1998. Hän väitteli filosofian tohtoriksi analyyttisen kemian alalta Helsingin yliopistossa. Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjatutkimuksensa (2002) oli otsikoitu *Micellar electrokinetic capillary chromatography in the analysis of iridoid glycosides in Melitaea cinxia and its host plants*.  Lisäoppian hän hankki suorittamalla Koulutuskeskus Salpauksessa johtamisen ja yritysjohtamisen erikoisammattitutkinnon 2021.

Työurallaan Suomi on toiminut opettavana tutkijana Teknillisessä korkeakoulussa 2003–2009 ja sitä seuranneessa Aalto-yliopistossa 2010–2011. Sieltä hänen urapolkunsa johti erikoistutkijaksi ja yksikönjohtajan sijaiseksi Elintarviketurvallisuusvirasto Eviraan vuosiksi 2011–2018 ja samoihin tehtäviin Eviran seuraajaan Ruokavirastoon vuosiksi 2019–2022. Farmakognosian eli rohdosopin dosentuuri Suomella on ollut Helsingin yliopistossa vuodesta 2006 lähtien. Sivutoimenaan hän toimi Valtion ravitsemusneuvottelukunnan jäsenenä 2017–2023.

Suomi on toiminut asiantuntijana monessa kansallisessa verkostossa, pitänyt kymmeniä julkisia luentoja ja antanut lukuisia haastatteluja. Hän on kirjoittanut noin 40 artikkelia tieteellisiin julkaisuihin, kymmeniä artikkeleita suomalaisiin asiantuntijalehtiin, parikymmentä tieteellistä raporttia sekä oppaita ja opintomonisteita. Suomen kirjoittamiin teoksiin lukeutuu myös Otavan julkaisema yliopistotasoinen tietokirja *Kemiallisen näytteen esikäsittely* (2009; ).

Johanna Suomen isä on ulkoasiainneuvos ja historiantutkija Juhani Suomi.

## Lähteet
Sielun matka Jumalaan

**Sielun matka Jumalaan** () on Bonaventuran teos vuodelta 1259.

Teosta pidetään lyhyydestään huolimatta yhtenä kristillisen kirjallisuuden huomattavimmista teoksista, ja yhtenä keskiajan edustavimmista kirjoista. Se on samaan aikaan filosofinen ja teologinen teos, keskiajan spiritualiteetin summa ja näyte fransiskaanisääntökunnan ajattelusta. Lisäksi se viitoittaa tietä uudelle luonnon arvostamiselle ja myös sen empiiriselle tutkimiselle. Bonaventura jatkaa teologisesti platonilais-augustinolaista linjaa. Teoksen suomennoksessa latinan sana *speculatio* on käännetty tähyämiseksi. *Mens* on suomeksi lähinnä "mieli" mutta tarkoittaa myös korkeampia sielunkykyjä yhdessä: muistia, ymmärrystä ja tahtoa. Otsikossa se on yleiseen tapaan käännetty vain "sieluksi",

Teoksen sisällys:
*I. Jumalaan kohoamisen asteista ja hänen tähyämisestään hänen jälkiensä perusteella kaikkeudessa
*II. Jumalan tähyämisestä hänen jäljistään tässä aistein havaittavassa maailmassa
*III. Jumalan tähyämisestä hänen kuvansa perusteella, joka on painettu luonnollisiin kykyihin
*IV. Jumalan tähyämisestä hänen kuvastaan, jonka armon lahjat ovat uudistaneet
*V. Jumalallisen ykseyden tähyämisestä hänen ensimmäisen nimensä perusteella, joka on Oleminen
*VI. Pyhimmän Kolminaisuuden tähyämisestä hänen nimestään, joka on hyvyys
*VII. Henkisestä ja mystisestä noususta, jossa ymmärrys saa levon ja jossa kiintymys siirtyy kokonaan Jumalaan

## Lähteet

## Aiheesta muualla
*
Ivan Tavčar

**Ivan Tavčar** (28. elokuuta 1851 – 19. helmikuuta 1923) oli Itävalta-Unkarissa vaikuttanut slovenialainen poliitikko, kirjailija ja lakimies. Tavčar toimi esimerkiksi Ljubljanan pormestarina ja johti Kansallista edistyspuoluetta. Hän tuki ajatusta Slovenian autonomiasta ja eteläslaavien Jugoslaviasta.

## Elämäkerta

Ivan Tavčar syntyi 28. elokuuta 1851 Poljanen kylässä lähellä Škofja Lokan kaupunkia nykyisessä Sloveniassa ja tuolloisessa Itävalta-Unkarissa. Hänen perheensä olivat köyhiä talonpoikia ja Tavčar oli yksi perheen monista lapsista.

Tavčar opiskeli lakia Wienin yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1875. Valmistumisen jälkeen Tavčar harjoitti lakia ja perusti lopulta vuonna 1884 oman lakitoimistonsa Ljubljanassa. 1870-luvun alussa Tavčar kiinnostui teologi Anton Mahničin teorioista ja nationalismista. Mahničin ajatusten pohjalta hän yhdisteli kansallismielisyyteen katolilaisuutta ja saksalaisvastaisuutta. Tavčar alkoi tukea Slovenian autonomiaa. Näihin aikoihin hän tutustui myös Ivan Hribariin, jonka kanssa Tavčar alkoi julkaista lehteä *Slovan*. Vuonna 1894 Tavčar ja Hribar nousivat kansallisen liberaalipuolueen johtoon ja puolue nimettiin vuonna 1905 kansalliseksi edistyspuolueeksi. Puolue vastusti Itävalta-Unkarin habsburgeja, näiden kanssa yhteistyötä tehneitä liberaaleja, sekä konservatiivista papistoa. Ajatukseen autonomiasta alettiin liittää idea panslaavilaisuudesta ja Jugoslaviasta eli eteläslaavien yhteisvaltiosta.

Tavčarin ja Hribarin puolue alkoi saada kannatusta Krainin herttuakunnassa Itävalta-Unkarin slovenialaisissa osissa. Tavčar itse valittiin Ljubljananan kaupunginvaltuustoon vuonna 1884 ja hän oli sen jäsen vuoteen 1921 saakka. Hän toimi myös kaupungin varapormestarina vuosina 1909–1910 ja pormestarina 1911–1921. Vuosina 1901–1906 hän oli Itävallan kansallisneuvoston jäsen . Politiikan ohella Tavčar harjoitti liiketoimintaa ja vuonna 1900 hän oli mukana perustamassa Slovenian ensimmäistä pankkia, toimien sen johtajana vuosina 1916–1923.

Itävalta-Unkari hajosi ensimmäisen maailmansodan seurauksena. Tavčar kannatti hajoamisen seurauksena syntynyttä Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskuntaa. Hänen terveytensä oli kuitenkin maan itsenäistyessä huono, eikä hän osallistunut enää aktiivisesti politiikkaan. Tavčar kuoli Ljubljanassa 19. helmikuuta 1923.

Tavčar kirjoitti elämänsä aikana useita teoksia, kuten 12. osaisen romaanin *Med gorami* (1876–1888). Muita hänen teoksiaan töitään ovat *Izza kongresa* (1905–1908), *Cvetje v jeseni* (1917) ja *Višoška kronika* (1919). Kahdeksanosainen kokoomateos *Zbrano delo* julkaistiin Tavčarin kuoleman jälkeen vuosina 1951–1959.

## Lähteet
Lamberto Bava

**Lamberto Bava** (s. 3. huhtikuuta 1944 Rooma) on italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on italialaisohjaaja Mario Bavan poika. Lamberto Bavan isoisä on puolestaan erikoistehostetaiteilijana ja ohjaajana tunnettu Eugenio Bava. Elokuvaohjaaja Fabrizio Bava on Lamberto Bavan poika.

Bava tunnetaan lajityyppielokuvien, erityisesti giallo-, kauhu-, jännitys- ja fantasiaelokuvien ohjaajana. 

Lamberto Bava aloitti elokuvauransa toimimalla isänsä apulaisohjaajana yli 10 vuoden ajan. Vuonna 1980 hän debytoi esikoisohjauksellaan *Macabro*. Lisäksi hän on työskennellyt esimerkiksi elokuvaohjaaja Joe D’Amaton ja Ruggero Deodaton tuotannoissa. Myöhemmin Lamberto Bava on tehnyt yhteistyötä esimerkiksi elokuvaohjaaja Dario Argenton kanssa.

1990-luvun alusta lähtien Bava ohjasi enemmän televisiotuotantoja. Yksi hänen tunnetuimpia teoksiaan televisiotuotannoista on *Fantaghirò*-fantasiasarja.

Bavan tunnetuimpana teoksena pidetään kauhuelokuvaa *Dèmoni* (1985), jonka hän teki yhteistyössä Dario Argenton kanssa. Elokuvan on arvioitu jääneen erääksi italialaisen kauhuelokuvan viimeisiksi menestystapauksiksi 1980-luvulla.

Lamberto Bava on toisinaan käyttänyt elokuvissaan pseudonyymiä ”John Old Jr.”, jota pidetään kunnianosoituksena hänen omalle isälleen. Mario Bava on käyttänyt aikanaan pseudonyymiä ”John M. Old”. 

Vuonna 2021 Lamberto sai tunnustuspalkinnon Heroes International Film Festivalilla Roomassa. 

Vuonna 2014 Bava debytoi kirjailijana kauhuromaanillaan *Solo per noi vampiri*. Vuonna 2020 julkaistiin hänen toinen romaaninsa *Il terzo giorno*. 

## Lähteet
Tartaria

**Tartaria** on historiallinen nimitys alueesta, johon kuului Siperia, osia Keski-Aasiasta ja nykyisestä Mongoliasta ja Lähi-idästä, jonne Tartarian alue ulottui Afganistaniin. Nimitystä käyttivät venäläiset ja eurooppalaiset. Tartaria nimitys on yhdistetty tataareihin. Tataareihin liittyen myös tartarpihvien ja tartarkastikkeen alkuperäistä alue Keski-Aasiassa kuului Tartariaksi kutsuttuun alueeseen.

## Lähteet
Michael Köhlmeier

**Michael Köhlmeier** (s. 15. lokakuuta 1949 Hard, Vorarlberg) on itävaltalainen kirjailija. Hänen esikoisromaaninsa *Der Peverl-Toni und seine abenteuerliche Reise durch meinen Kopf* ilmestyi vuonna 1982. Romaanien lisäksi Köhlmeier on kirjoittanut muun muassa runoja, elokuvakäsikirjoituksia ja laulujen sanoituksia, joissa hän käyttää kotiseutunsa murretta. Köhlmeier on toiminut myös juontajana television keskusteluohjelmissa.

## Teokset

* *Der Peverl-Toni und seine abenteuerliche Reise durch meinen Kopf* (1982)
* *Spielplatz der Helden* (1988)
* *Die Musterschüler* (1989)
* *Das große Sagenbuch des klassischen Altertums* (1999)
* *Shakespeare* (2004)
* *Abendland* (2007)
* *Idylle mit ertrinkendem Hund* (2008)
* *Madalyn* (2010)
* *Die Abenteuer des Joel Spazierer* (2013)
* *Zwei Herren am Strand* (2014)
* *Das Mädchen mit dem Fingerhut* (2016)
* *Frankie* (2022)

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Don Rosan kootut

**Don Rosan kootut** on vuosien 2011 ja 2012 aikana julkaistu sarjakuvakirjakokoelma, joka sisältää kronologisessa järjestyksessä koko Don Rosan julkaistun Disney-tuotannon. Kirjasarja julkaistiin kolmessa osassa, jossa jokaisessa oli kolme kovakantista kirjaa suojakotelossa. Kirjasarjaa ei koskaan myyty kirjakaupoissa, vaan se oli lyhyen aikaa saatavilla pelkästään suoraan kustantajalta tilaamalla.

## Lähteet
Maunu Eerikinpojan vapauskirje

**Maunu Eerikinpojan vapauskirje** on asiakirja, joka laadittiin 8. päivänä heinäkuuta 1319 Maunu Eerikinpojan kuninkaanvaaleissa Uppsalassa. Dokumentissa tuore kuningas vahvisti kirkon ja aatelin privilegiot ja sitoutui tiettyihin periaatteisiin valtakunnan hallitsemisessa, käytännössä rajoittaen omia valtaoikeuksiaan. Vapauskirje liitettiin myöhemmin osaksi Maunu Eerikinpojan maanlakia ja säilyi voimassa vuoteen 1719 asti.

Sittemmin sitä on toisinaan verrattu Englannin kuningas Juhana Maattoman hyväksymään Magna Cartaan ja pidetty jopa Ruotsin ensimmäisenä perustuslakina. 

## Tausta
Kuningas Maunu Ladonlukon kuoltua vuonna 1290 Ruotsin valtaistuimelle nousi hänen vanhin poikansa Birger Maununpoika. Pian valtaan astumisensa jälkeen Birger ajautui konfliktiin nuorempien veljiensä Eerikin ja Valdemarin kanssa. Valtakamppailua ja -kilpailua jatkui aina vuoteen 1317 asti, jolloin Birger vangitsi veljensä Nyköpingin linnaan (ks. Nyköpingin pidot), jossa herttuat kuolivat seuraavana vuonna – huhujen mukaan nälkään ja pahoinpitelyyn. Kuningas ei ollut kuitenkaan varautunut veljiensä kannattajien reaktioon, jotka heti käynnistivät täysimittaisen sodan Birgeriä vastaan, pakottaen hänet hylkäämään valtaistuimensa ja pakenemaan Tanskaan.

Valtakunnan johtavat henkilöt kokoontuivat valitsemaan uutta kuningasta vuonna 1319. Ehdokkaaksi oli asetettu kuolleen herttua Eerikin kolmevuotias poika Maunu. Ylimystö käytti hyväkseen kruunun heikkoa asemaa ja hyväksytti vapauskirjeenä (ruots. frihetsbrevet) tunnetun asiakirjan, jossa kuninkaan valtaoikeuksia heikennettiin.

## Sisältö
Vapauskirjeessä vahvistettiin kirkon ja aatelin privilegiot, valtaneuvoston asema virallistettiin ja annettiin vakuudet mielivaltaista verotusta vastaan säätämällä, ettei uusia veroja voitu asettaa ilman valtaneuvoston ja rahvaan hyväksyntää ja kieltämällä verojen kerääminen kaikilta paitsi tehtävään virallisesti nimitetyiltä henkilöiltä. Lisäksi määrättiin, että Ruotsissa tulisi vastaisuudessakin olemaan vaali- ei perinnöllinen kuninkuus, sillä aiemmat kuninkaat olivat työskennelleet kovasti varmistaakseen kuninkuuden siirtyvän omalle perilliselleen.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Vapauskirje Riksarkivetin sivuilla (latinaksi)
Ameny Qemau

**Ameny Qemau** oli Egyptin 13. dynastian faarao. Hänen nimensä merkitsee "Amenyn poika, Qemau". Ameny Qemau lienee hallinnut noin vuosina 1793–1791 eaa.

## Lähteet
Roztoky

**Roztoky** on kaupunki Keski-Böömin läänissä Tšekissä. Vuonna 2024 siellä asui 9&nbsp;034 asukasta. 

## Maantiede
Roztoky sijaitsee Keski-Böömin läänissä, Praha-Západin piirikunnassa. Se sijaitsee maan pääkaupunki Prahan pohjoispuolella, Vltava-joen vasemmalla laidalla.

## Historia
Böömin kuningaskunnan ensimmäinen pääkaupunki Levý Hradec sijaitsee Roztokyn itäosissa. Sen yhteydessä sijaitsee luultavasti jo vuonna 882 perustettu kristillinen kirkko.

1900-luvun alussa kaupunki oli suosittu retkikohde.

## Liikenne
Roztokyn rautatieasema sijaitsee Praha – Kralupy nad Vltavou -radan varrella.

## Kulttuuri
Roztokyssä sijaitseva Keski-Böömin museo esittelee kattavasti alueen historiaa. Se on perustettu kaupungin vanhaan linnaan, jota on uudistettu useaan kertaan vuosisatojen saatossa. Museon pysyviin näyttelyihin kuuluvat linnan historiaa esittelevä näyttely, taidemaalari Zdenka Braunerován ateljee ja biedermeier-tyylinen salonki.

## Ystävyyskaupungit
*  Skawina, Puola

## Galleria

Tiedosto:Roztoky u Prahy, Tyršovo náměstí (1).jpg|Tyršovo náměstí -aukio
Tiedosto:Roztoky - 2. vojenske mapovani.jpg|1800-luvun puolivälissä valmistettu kartta Roztokyn alueesta.
Tiedosto:Roztoky, zámek.JPG|Roztokyn linna
Tiedosto:Roztoky u Prahy nadrazi 3240.JPG|Roztokyn rautatieasema


## Lähteet

## Aiheesta muualla
Alice Rohrwacher

**Alice Rohrwacher** (s. 29. joulukuuta 1981) on italialainen elokuvaohjaaja, leikkaaja ja käsikirjoittaja. 

Rohrwacher tunnetaan muun muassa elokuvastaan *Le meraviglie* (2014), joka voitti Grand Prix -palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla. Rorchwacherin kokopitkä fiktioelokuva *Lazzaro felice* (2018) palkittiin Cannesin elokuvajuhlilla parhaan käsikirjoituksen palkinnolla. Rohrwacherin lyhytelokuva *Le pupille* (2022) sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta lyhytelokuvasta.

Sodankylän elokuvajuhlat on kuvaillut Rohrwacherin elokuvien sekoittavan realismia ja satujen maagista maailmaa. Hänen elokuvien on luonnehdittu käsittelevän maaseudun ja kaupunkien, sekä menneen että nykyhetken välistä jännitettä.

## Ura ja elämä
Rohrwacher on syntynyt Fiesolessa, Toscanassa. Hänen äitinsä on italialainen ja isänsä saksalainen. Rohrwacher vietti nuoruutensa Castel Giorgion kylässä Umbriassa, jossa hänen äitinsä oli syntynyt ja jossa hänen isänsä työskenteli mehiläistarhaajana. Hänen vanhempi sisarensa on Alba Rohrwacher, joka on tunnettu näyttelijä Italiassa. 

Rorchwacher on opiskellut kirjallisuutta ja filosofiaa Torinon yliopistossa. Käsikirjoittamiseen hän erikoistui Torinon Holden-koulussa.

Rohrwacherin esikoisohjaus on usean ohjaajan voimin vuonna 2006 tehty dokumentti *Checosamanca*. Rochrwacherin ensimmäinen pitkä fiktioelokuva oli *Corpo celeste* (2011). 

Rorchwacher nimettiin vuonna 2014 Venetsian elokuvajuhlilla ”Luigi De Laurentiis” -palkinnon kansainvälisen tuomariston puheenjohtajaksi. Kesäkuussa 2018 Rohrwacher kutsuttiin Yhdysvaltain elokuva-akatemian jäseneksi. Rohrwacher kutsuttiin tuomaristoon Cannesin elokuvajuhlille 2019.

## Lähteet
The Kiffness

**The Kiffness** on vuonna 1988 syntynyt etelä-afrikkalainen muusikko, DJ ja tuottaja oikealta nimeltään David Scott. Hän alkoi tehdä musiikkia kotonaan vuonna 2012, mutta kansainvälistä kuuluisuutta hän alkoi saada 2020.

Kiffness on uudelleenmiksannut turkkilaisen Bilal Goregenin viraaliesityksen suomalaisesta Ievan polkasta.
Kiffness versioi myös Andri H’lyvnjukin esittämän kuuluisan laulun Oi u luzi tšervona kalyna Venäjän hyökättyä Ukrainaan vuonna 2022.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
* Kifnessin kotisivu TheKiffness.com/
IPhone 16e

**IPhone 16e** on Applen 19. maaliskuuta julkistama ja 28. maaliskuuta 2025 julkaisema älypuhelin. Se on iPhone 16 -malliston halvin malli.

## Ominaisuudet
IPhone 16e:ssä on käytössä Applen Apple A18 -järjestelmäpiiri. Piiri ei ole kuitenkaan identtinen muiden iPhone 16 -mallien kanssa, sillä piirin viidestä grafiikkaytimestä on poistettu yksi. Prosessoripuoli on mallien välillä sama. IPhone 16e:ssä on esiasennettuna iOS 18.3.1 -käyttöjärjestelmä, joka on päivitettävissä iOS 26.0.1 -versioon.

IPhone 16e:n mitat ovat 146,7&nbsp;×&nbsp;71,5&nbsp;×&nbsp;7,8 millimetriä, ja se painaa 167 grammaa. Puhelin on rakennettu alumiinikuoreen, ja sen takakansi on lasia. Näyttö on 6,1 tuuman kokoinen ja resoluutioltaan 1&nbsp;170×2&nbsp;532 pikseliä. Puhelin on luokiteltu IP68-luokituksella, joten se voidaan upottaa kuuden metrin syvyyteen puoleksi tunniksi. Puhelimeen on valittavissa joko 128, 256 tai 512 gigatavua tallennustilaa. Kaikissa malleissa on kahdeksan gigatavua keskusmuistia. Puhelin tuli saataville mustana ja valkoisena.

IPhone 16e:ssä on yksi 48 megapikselin takakamera. Kamera nousee hieman puhelimen takapinnasta, ja sen aukko on f/1,6. Takakameralla voi kuvata 4K-videokuvaa korkeimmillaan 60 kuvan sekuntinopeudella ja 1080p-videokuvaa korkeimmillaan 240 kuvan sekuntinopeudella. Puhelimen etukamera on 12 megapikseliä, ja sen aukko on f/1,9. Niin ikään etukameralla voi kuvata 4K-videota 60 kuvan sekuntinopeudella, mutta 1080p-videokuvaa vain 120 kuvan sekuntinopeudella. 

## Vastaanotto
IPhone 16e herätti välittömästi kysymyksiä sen MagSafe-latauksen tuen puutteesta. Suomalainen tietotekniikkasivusto io-tech kritisoi iPhone 16e:n hinta-laatusuhdetta. Puhelin tarjoaa samankaltaista suorituskykyä kuin edeltävä ja samanhintainen iPhone 15 -mallisarja, mutta niiden kamera on parempi kuin iPhone 16e:ssä. *[[The Guardian]]in* toimittaja Samuel Gibbs taas pitää puhelinta ”perustasoisena”, mutta kritisoi sitä vain yhdestä kamerasta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* iPhone 16e Applen sivuilla
Stockholm Archipelago Trail

**Stockholm Archipelago Trail** koostuu noin 270 kilometrin pituisesta verkostosta vaellusreittejä, jotka kulkevat Tukholman saariston halki Ruotsissa. Reitti ulottuu Arholmasta pohjoisessa Landsortiin etelässä, ja jokainen reitin osuus tarjoaa erilaisia kokemuksia. Reitit ovat saavutettavissa alueen julkisilla lauttayhteyksillä.

Vuodesta 2024 alkaen Stockholm Archipelago Trail kattaa 20 saarta, ja saarien määrän odotetaan kasvavan tulevaisuudessa. Jokainen reitti on merkitty luokituksilla: ”helppo”, ”keskitasoinen”, tai ”haastava”.

Stockholm Archipelago Trail on saanut kansainvälistä tunnustusta, muun muassa *[[National Geographic (lehti)|National Geographic]]* -lehdeltä, joka lokakuussa 2024 nimesi Tukholman saariston yhdeksi maailman 25 parhaasta matkakohteesta vuonna 2025.

## Saaret
*Arholma – keskitasoinen
*Lidö – keskitasoinen
*Furusund – helppo
*Yxlan – keskitasoinen
*Finnhamn – keskitasoinen
*Ingmarsö – luokituksilla
*Brottö – helppo
*Svartsö – helppo
*Möja – helppo
*Grinda – keskitasoinen
*Sandhamn – helppo
*Runmarö – keskitasoinen
*Nämdö – keskitasoinen
*Ornö – keskitasoinen
*Fjärdlång – keskitasoinen
* Utö – haastava
*Rånö – helppo
*Ålö – haastava
*Nåttarö – haastava
*Landsort – keskitasoinen

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Stockholm Archipelago Trail -sivusto
520 Park Avenue

**520 Park Avenue** on Yhdysvalloissa, New Yorkin Manhattanilla sijaitseva 238 metriä korkea, 54-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Se rakennettiin vuosina 2015–2018 ja on asuinkäytössä. Rakennus on valmistettu kokonaisuudessaan betonista.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Huhtikuun teesit

**Huhtikuun teesit** () olivat Vladimir Leninin Venäjälle paluunsa jälkeen Venäjän sosiaalidemokraattiselle puolueelle ja huhtikuun 17. päivänä 1917 bolševikkipuolueelle esittämiä poliittisia vaatimuksia. Niiden tarkoituksena oli proletariaatin diktatuuriin tähtäävän sosialistisen vallankumouksen saattaminen viivyttelemättä loppuun Venäjällä ja vallankumouksen kipinän levittäminen muualle Eurooppaan. Sekä menševikit että bolševikit hylkäsivät ensin Leninin vaatimukset, mutta Venäjän sosiaalidemokraattisen puolueen 7. edustajakokous, joka pidettiin toukokuun 7.–12. päivä, hyväksyi ne osaksi puolueohjelmaa iskulauseella "kaikki valta neuvostoille". Huhtikuun teesit levisivät ympäri Venäjää ja johtivat myöhemmin samana vuonna heinäkuun levottomuuksiin ja Lokakuun vallankumoukseen.

Teesit olivat seurausta Leninin Venäjän vallankumousta varten laatimasta strategiasta ja tilannearviosta. Hän katsoi, että helmikuun vallankumouksen jälkeen syntynyt Venäjän väliaikaisen hallituksen ja Pietarin neuvoston välinen yhteistyö ei voinut luokkataistelun vuoksi olla pysyvää. Koska proletaarisen Pietarin neuvoston asema tulisi ennen pitkää uhatuksi, yhteistyö olisi lopetettava ja porvarillisen väliaikaisen hallituksen valta siirrettävä yksin työläisten ja sotilaiden neuvostoille. Pietarin neuvoston asemaa olisi bolševikkien avulla vahvistettava, jotta se pystyisi ottamaan vallan väliaikaiselta hallitukselta. Lisäksi huhtikuun teeseihin sisältyivät vaatimukset rauhanteosta keskusvaltojen kanssa, viljelysmaan jakamisesta talonpojille sekä pankkien, tuotantovälineiden ja tuotteiden jakelun kansallistamisesta.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Leninin puhe huhtikuun 17. päivänä vuonna 1917.
Robert A. M. Stern

**Robert Arthur Morton Stern** (23. toukokuuta 1939 New York, New York – 27. marraskuuta 2025 New York, New York) oli yhdysvaltalainen arkkitehti. Sternin työt sijoittuvat postmodernismin piiriin.

Stern opiskeli Columbian ja Yalen yliopistoissa. Hän suoritti 1960 alemman korkeakoulututkinnon Columbiasta ja vuonna 1965 maisterintutkinnon Yalesta. Hän teki vuosina 1969–1977 yhteistyötä John Hagmannin kanssa, kunnes perusti oman yrityksensä, nimeltään Robert A.M. Stern Architects.

Sternin toimiston varhaisissa töissä korostui Long Islandille rakennetut yksityiskodit ja huvilat, jotka muistuttivat 1900-luvun alun paanuarkkitehtuuria. Stern yhdisti niissä postmoderneja ja historiallisia piirteitä. Sternin töitä ovat muun muassa Lawson House (1981) East Quoguessa ja toscanalainen villa Houstonin River Oaksissa.

Toimiston kasvaessa se alkoi myös suurempia projekteja, ja erityisesti The Walt Disney Companyltä yritys sai merkittäviä toimeksiantoja. Stern suunnitteli 1980- ja 1990-luvuilla Disneylle monia rakennuksia. Hän istui myös vuosina 1992–2003 yrityksen johtokunnassa. Stern suunnitteli vuosina 1987–1991 Floridan Lake Buena Vistaan Disney’s Yacht Club Resortin, joka muistuttaa 1800-luvun Uuden-Englannin rantalomakohdetta, ja Disney’s Beach Club Resortin. Hänen töitään ovat myös Kalifornian Burbankissa sijaitseva Walt Disneyn animaatiostudion päärakennus ja Celebrationin kaupunkisuunnitelma. Sterniä myös kritisoitiin Disney-yhteistöistään, sillä monet pitivät hänen historiallisia viitteitä kitschinä.

Sternin aloitti postmodernisnmilla, mutta varsinkin hänen uransa loppuvaiheen työt olivat uutta klassismia. Hänen myöhäisiin suunnitelmiin kuuluvat esimerkiksi New Yorkin asuinpilvenpiirtäjiä, kuten 220 Central Park South ja 520 Park Avenue. *[[Vanity Fair (lehti)|Vanity Fair]]* -lehti kutsui Sterniä ”Central Park Westin kuninkaaksi”, kun hänen suunnittelemansa 15 Central Park West valmistui 2008. Se oli asuntojen arvoltaan New Yorkin historian arvokkain uusi asuinkerrostalo, ja se oli myös kunnianosoitus kaupungin 1920- ja 1930-lukujen klassiselle arkkitehtuurille. Rakennuksen asuntoja on myyty noin 2 miljardilla dollarilla.

Stern suunnitteli myös esimerkiksi Four Seasons -hotelliketjun New York Downtownin hotellin. Stern suunnitteli New Yorkin ulkopuolelle Philadelphiaan Comcast Centerin ja Courbevoieen Tour Carpe Diemin.

Stern on kirjoittanut useita menestyneitä kirjoja arkkitehtuurin historiasta. Lisäksi hän opetti vuodesta 1970 Columbian yliopistossa ja toimi vuosina 1998–2016 Yale School of Architecturen dekaanina.

## Lähteet

## Aiheesta muualla
Atomfall

***Atomfall*** on vuonna 2025 julkaistu toiminta- ja selviytymispeli, jonka kehitti ja julkaisi Rebellion Developments.

## Juoni

*Atomfall* sijoittuu vaihtoehtohistoriaan, jossa vuonna 1957 tapahtunut Windscalen (nyk. Sellafield) ydinvoimalaonnettomuus muutti suuren osan Englantia karanteenin alaiseksi erämaaksi. Pelaaja ohjaa muistinsa menettänyttä ja nimeltään tuntematonta hahmoa, jonka on selvitettävä karanteenialueen salaisuudet.

## Lähteet

## Aiheesta muualla

* Virallinen sivusto
Elisa Kärjä

**Elisa Kärjä** on kalajokinen ITE-taiteilija. Hän tekee huovutettuja teoksia taiteen ja julkisuuden hahmoista kuten poliitikoista.
Kärjän töitä on ollut esillä Oulun Pohjois-Pohjanmaan museon *ITE käsillä* -näyttelyssä vuonna 2017 ja Alavieskan kirjastossa 2024.

## Lähteet
* Jokaisessa meissä asuu taiteilija ja kierrätystavara on hyvää materiaalia – huovutetut julkkikset valtasivat museon; Yle 28.6.2017
* Elisa Kärjä on huovuttanut niin Käärijän kuin Mona Lisankin – Nukkenäyttely hurmaa Alavieskan kirjastossa: ”Ihaninta on, kun saa ihmiset hymyilemään”; Keskipohjanmaa 12.3.2024 

## Aiheesta muualla
* Kärjän Instagram-sivusto "pehmeaaelamaa"
* Elisa Kärjän kotoa löytyy huone, joka saa leuat loksahtamaan – tunnettuja huopahahmoja on valmistunut jo satakunta; Kotiliesi.fi 13.3.2025
* Seura­kunnan lasten­ohjaaja Elisa Kärjä neula­huovuttaa julkisuuden henkilöitä – ideat nukeista saattavat syntyä vaikka uutisia katsoessa; Kotimaa 20.05.2022
Praha-Západin piirikunta

**Praha-Západ** on piirikunta Tšekin Keski-Böömin läänissä. Vuonna 2023 siellä asui noin 160 600 ihmistä.

## Maantiede
Praha-Západ muodostaa puolikuumaisen alueen, joka ympäröi Tšekin pääkaupunki Prahaa sen länsipuolella. Etelässä sen naapureina ovat Příbramin- ja Benešovin piirikunnat, lännessä Berounin ja Kladenskén piirikunnat ja pohjoisessa Mělníkin piirikunta. Praha-Západin pinta-ala on 580 km2, mikä tekee siitä Keski-Böömin läänin pienimmän piirikunnan.

Piirikunnan alueella esiintyy useita erilaisista geomorfologisista alueita, kuten alankoja, kukkuloita sekä ylänköjä. Sen alin kohta sijaitsee 169 metriä merenpinnan yläpuolella Vltavan uomassa lähellä Dolanya. Korkein kohta Skalka sijaitsee lähellä Mníšek pod Brdyä 553 metrin korkeudessa. Praha-Západissa sijaitsee kaksi suojeltua maisema-aluetta, Český kras ja Medník. 

## Talous
Praha-Západissa ei ole merkittäviä teollisuuskeskittymä, mutta piirikunnassa on jonkin verran muun muassa värimetallien ja rakennusmateriaalien tuotantoa. Suuri osa alueen asukkaista käy töissä Prahan yrityksissä. Vuoden 2023 lopussa Praha-Západin yrityksistä maa- ja metsätalous muodosti 3,1 prosenttia, teollisuus 12,1 prosenttia, rakentaminen 9,0 prosenttia ja tukku- ja vähittäiskauppa 17,3 prosenttia. Samassa laskennassa työttömyysprosentti oli 1,58 prosenttia. 

## Alueet
Černošicen laajennetun toimivallan kunta sijaitsee Praha-Západissa. Tämän lisäksi piirikunta on jaettu kuuteen kuntaan, joilla on valtuutettu kuntavirasto (Černošice, Roztoky, Hostivice, Mníšek pod Brdy, Jílové u Prahy ja Jesenice). Kuntien lukumäärä vuonna 2025 on 79, joista 11 on kaupungin asema (Jesenice, Hostivice, Chýně, Roztoky, Černošice, Mníšek pod Brdy, Rudná, Jílové u Prahy, Dobřichovice, Řevnice ja Libčice nad Vltavou).

## Lähteet

## Aiheesta muualla